La Bolera: de juny 2013\nReunió Casal Estiu. Sant Joan Despí. 10/06/2013\nPoca, molt poca cosa a comentar d'un bolo molt tranquil, fàcil i còmode. Una reunió de pares del Casal d'Estiu al Teatre Mercè Rodoreda de Sant Joan Despí. 2 micros de sobre taula, i 2 micros UHF, un video projector i les llums del teatre.\nUna tarda tranquileta amb la companyia de l'Oscar a les llums.\nPublicat per Albert a 17:38 Cap comentari:\nFira d'entitats. Malgrat de Mar. 7 i 8/06/2013\nEl 7 i 8 de Juny va tocar treballar a casa. A Malgrat. Es celebrava la fira d'entitats i l'esport.\nes va montar el divendres un sistema de megafonia pels carrers on es feia l'acte, i el dissabte de bon matí es montava el sistema principal de PA, control i arrencàvem.\nDissabte vam començar el dia mirant al cel. Estava ben tapat, i sabiem que cauria. Més tard o més d'hora però cauria. Vam fer el montatge rapidet, i es va començar amb mi la 1a activitat. A mitja "master class" d'aerobic, va começar a ploure i vam decidir parar. Au, surt, tapa la P.A, recull micros, amaga els monitors i a esperar.\nA la que es va calma una mica, vam decidir arrencar altra vegada, i acabar l'aerobic. I va ser acabar-ho que va apreixer un aiguat dels bons. Aquest cop ens vam mullar i de quina manera per poder protegir l'equip.\nVa estar ploven una bona estona, i es va decidir de suspendre totes les activitats del matí.\nAl migdia, però la cosa es va arreclar. Va sortir el sol, i vam aprofitar per destapar-ho tot, i revisar els altaveus que estiguessin o.k i mirar que no hi hagués cap problema amb la corrent.\nUn cop tot controlat, es va poder continuar amb els actes programats per la tarda.\nPublicat per Albert a 14:39 Cap comentari:\nTreballs finals de l'Esmuc. Barcelona. 4 i 6/06/2013\nQuins dos dies que vam passar amb en Mateu!! Vam anar a l’Auditori (sala 3) a sonoritzar els treballs finals de l’Esmuc.\nSón aquells bolos llargs, que sembla que no s’acaben mai, toti q ue plegàvem relativament d’hora.\nLa jornada començava a les 07:30, ja que les primeres proves eren a les 08:00. Al dia teniem 4 grups, però al ser els treballs finals, les proves de so eren llarguetes, i tot i que en quant a so estigués o.k en 40 minuts, obviament els grups apuraven fins al final el seu temps de prova per poder repassar. I quan aquests acabaven, a preprar la microfonia, monitoratge i taula per la següent banda, i així fins a 4 grups per dia, empalmant les últimes proves amb el 1r grup a tocar. Aixi que temps molt just per dinar, (un entrepa a darrera l’escenari) i per sopar poca cosa podiem fer que alguna pasteta de la cafetería de dalt. La darrera banda finalitzava el seu bolo cap a les 23:15 aprox.\nPerò bé, van ser un parell de dies de molta feina i un xic d'estress, on vam veure i escoltar a bons músics, i bones bandes.\nPublicat per Albert a 14:27 Cap comentari:\nCorpus Cristi. Sant Feliu de Llobregat. 2/06/2013\nDiumenge, i encara mb una mica de "resaca musical" de la nit anterior, vaig anar cap a Sant Feliu de Llobregat a montar un equipet de so per la missa del Corpus Cristi.\nUn bolo molt relaxat, on basicament és volar la P.A, montar microfonia per una coral, el micro del mossèn, i un UHF.\nEl bolo consisteix en una processó pels voltants de l'esglèsia, que acaba arribant a la plaça, per on entren trepitjant les catifes de flors, fan unes lectures, canten un parell de cançons, i tornen a marxar.\nUn bolo ràpid, i força facilot, on hi ha molt bon rotllo amb els organitzadors, que ja ens coneixem d'altres anys i altres actes.\nUn bolo més a la saca.\nPublicat per Albert a 11:50 Cap comentari:\nTrempats + Litro + Lendakaris Muertos + Kop. La Plana de Cervelló. 01/05/2013\nCom podeu veure, contacte total amb la natura.\nDissabte vam anar amb Rock’&’Clàssics al xapulina rock. Un festival dels llarguets, que es celebra a La Plana de Cervelló, més concretament al mig de la muntanya. Un lloc molt xulo per per fer-hi un bolo vist des del punt de vista dels grups, o públic. Però un marron de lloc vist des del nostre punt de vista. L’accés és complicadet, el terreny és molt irregular, amb sorra, i clar amb la problemática de moure les coses ni que siguin un metre necessitis ajuda. Tot i aquesta problemática, es va currar molt bé, i vam fer el montatge del sistema de so i de les llums amb temps suficient per descansar una estona fins començar les primeres proves\nEren 4 grups els que van tocar van ser Trempats, Litro, Lendakaris Muertos i Kop. Però degut als horaris, Kop i Trempats van ser els únics que van provar. Litro i Lendakaris venien directes al bolo.\nLes proves van anar bé, tot i que vam constatar que els mosquits també anaven al Xapulina. Una mica de Relec que va rular pe l’escenari, i a continuar. A monitors, on tenia una Ls9 i monitors Turbosound, es va anar per feina, I els canvis pe les proves van ser molt ràpids, i a nivell de micros el mateix. Vam acabar de provar una mica més tard del previst. Els Trempats van arribar a l’hora, però no tots. I ara espera a que vingui el percuta, que també fa de trompetista. El baixista tampoc arriba…. I al final, sen’s va allargar el tema.\nProves de KOP\nEl Relec va salvar la pell a més d'un.\nTot i aquest contra temps, vam tenir temps de sopar al mateix recinte. Els d’organització tenien preparades uns safates amb menjar. Amanides, croquetes, truita de patat, beguda a man salva, i fruiteta.\nEls Trempats van començar el concert amb 4 gats, (ai la sempre dura funció d’obrir els concerts…) però van aguantar el tipus sense cap problema. El regidor d’escenari els va marcant l’horari per tal d’anar “on time” durant tot el bolo.\nEl següent grup va ser Litro, un grup de música punk, que tot i venir sense provar a la 1ª cançò ja estaven còmodes a l’escenari. Tota anava molt bé, la veritat. El bolo anava tirant sense cap problema, amb el regidor marcant el temps que els hi quedaba de bolo. Fins que el grup que potser es pasava uns 2 minuts del temps permès em diu que comenci a tallar envios per tal de que parin. Em quedo amb cara de gilipolles i li dic: en serio?????. -Talla els envios. –A contracor, ho faig. Cosa que no va sentar gaire bé al cantant, i ens ho va transmetre molt bé, xutant els peus de micro amb els SM58, tirant-ne un al terra de l’escenari, i l’altre el va enviar al terra. Entre el públic i l’escenari.\nTot i que es pot entendre perfectament que un grup s’emprenyi quan els hi passa això, el material de so no en té la culpa. Però suoposo que des de a baix, deu quedar de puta mare veure al cantant punky de torn fotent patades al material que se li edeix per tal que pugui sortir a tocar amb la seva banda. Resultat? Un peu de micro trencat i força mal rotllo a l’escenari a la zona de backstage.\nEl següent grup eren els Lendakaris Muertos, que venien també sense provar. El seu tècnic de PA em va donar unes premises sobre com volien els monitors, unes premises molt lògiques i que ja tenia fetes del grup d’abans, i el baixista va i em diu: “oye tu dale caña, haz las meszclas com si fueran para ti” em fot un parell de cops a l’esquena rient i se’n va.\nResultat? Un bolo contundent a l’escenari, o sel’s veía que estaven molt a gust a la 2ª cançò. Missió complerta, i a gaudir. No els havia vist mai, i no em van deixar indiferent. El cantant, que estava més entre el públic i la linia de subs que no pas a l’escenari, no va parar de moure’s en tot el concert. El públic entregadíssim, molt.\nLa tortuga, ja te un nou amic. Regal del manager de lendakaris.\nI per acabar els catalans Kop. Amb ells ja vaig utilitzar la seva memoria de les proves, i només em va tocar fer 4 ajustaments a la primera cançò i a disfrutar. Hi havia molt castanya a monitors, que ja està be, tan per mi, com per la banda. Kop també va ten ir molta acceptació per part del respectable, i desprès d’una hora i poc de concert van acabar el bolo.\nUn cop acabat els grups va venir un d.j a posar música, mentres nosaltres recolliem el bolo, i ja quan aquest va acabar ja va manar més per feina. Una breu parada per menjar uns entrepanets, i a fer la part final del desmontatge i carga de camió. Ja de dia cap a Terrassa a desacrregar.\nEl sol va sortint, i estem a punt de baixar la P.A L\nAbans de marxar amb en Ricard, que feia molt temps que no coincidiem.\nPublicat per Albert a 14:56 Cap comentari:\nTrempats + Litro + Lendakaris Muertos + Kop. La Pl...


El Govern espanyol replica als científics catalans proindependència | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nEl Govern espanyol replica als científics catalans proindependència\nEl Ministeri d’Economia assegura que Catalunya rep el 25% dels fons estatals per a ciència malgrat que el seu PIB només representa el 20% del total espanyol\n23 SET 2015 - 18:55\tCEST\nMariano Rajoy, durant una visita al Barcelona Supercomputing Center. PP\nEl Govern central ha respost als científics catalans que aquest dimarts van presentar un manifest en suport a la candidatura Junts pel Sí, per considerar-la “la millor opció” per a la ciència catalana. Al seu comunicat, els signants, que ahir eren 13 i avui són 200, acusaven el Govern espanyol d'utilitzar en ocasions “criteris polítics subjectius”, al marge dels mèrits dels científics, per distribuir els diners del pressupost per a ciència a Espanya.\n“El PIB de Catalunya és un 20% [del total nacional] i rep el 25%” dels fons estatals per a ciència", ha declarat aquesta tarda Carmen Vela, secretària d'Estat de R+D+I. “Aquestes afirmacions que diuen que s'esbiaixa en contra d'una determinada comunitat autònoma, en aquest cas de Catalunya, són absolutament errònies”, ha afirmat.\nVela ha subratllat que són 12.000 científics avaluadors, tant nacionals com internacionals, els que decideixen cada any “sense cap instrucció” a quins projectes d'investigació van els diners de l'Estat. “Mai hi ha un biaix que no sigui basat en la qualitat i en l'excel·lència de les propostes”, ha afirmat després d'un acte del programa L’Oréal-Unesco a Madrid.\n“Qualsevol escenari d'independència seria una mala jugada per a la ciència a Catalunya”, ha coincidit aquest matí Jorge Barrero, director general de la Fundació Cotec, a la presentació del seu informe anual sobre la situació de la R+D+I a Espanya. Barrero ha recordat que a Catalunya hi ha “alguns dels millors centres científics d'Espanya, alguns de titularitat catalana, d'altres de mixta i d'altres, fins i tot, només nacional".\nEls científics catalans que han signat el manifest en suport de Junts pel Sí ja superen els 200\nEl director general de Cotec, fins a l'abril al comandament de la patronal biotecnològica espanyola Asebio, s'ha mostrat “sorprès per l'escàs rigor de les dades amb què treballa aquesta plataforma de científics a favor de la independència”. Només dues hores abans que Carmen Vela, Barrero ha recalcat que els científics a Catalunya “s'emporten el 25% dels fons competitius del Pla Nacional de R+D+I, quan el seu PIB és del 20%, o sigui, més del que els correspondria”. Barrero, no obstant això, ha criticat les retallades en ciència i ha parlat d'"una dècada perduda" per la R+D+I a Espanya.\nAl manifest en suport a la candidatura Junts pel Sí s'han sumat en les últimes hores científics catalans com Carles Lalueza-Fox, investigador del CSIC expert en genoma neandertal, i l'astrofísic Josep María Trigo, també funcionari del CSIC, principal organisme de ciència a Espanya. Entre les absències notables destaca Joan Guinovart, expresident de la Confederació de Societats Científiques d'Espanya. Guinovart ha declinat per telèfon parlar d'aquest tema “per una grip”.\nEls signants consideren que el barem que fa servir la Comissió Europea per distribuir els seus diners per a ciència són més adequats. "La Comissió Europea és raonablement escrupolosa en aquest aspecte i considera el mèrit i la qualitat com els principals criteris per al repartiment dels fons d'investigació", diu l'escrit. Catalunya aconsegueix el 50% dels fons europeus que rep Espanya per a investigació biomèdica, segons un informe de la Generalitat.\nJorge Barrero, director general de Cotec, es mostra “sorprès per l’escàs rigor de les dades amb què treballa aquesta plataforma de científics a favor de la independència”\nFonts de la Secretaria d'Estat de R+D, dependent del Ministeri d'Economia, detallen que en aquesta legislatura Catalunya ha rebut 627 milions d'euros del pla estatal, un 25% del total. Més de 136 milions s'han destinat a 1.369 contractes de recursos humans, un 27% del total nacional, segons les fonts del Ministeri. A més, recorden, Catalunya és la comunitat amb més centres acreditats amb el distintiu d'excel·lència Severo Ochoa, amb 9 del total de 20. Cada centre rep un milió d'euros cada any.\nLes mateixes fonts insisteixen que la independència no seria bona per a la ciència catalana. A Catalunya hi ha 22 parcs científics i tecnològics, que han rebut préstecs per més de 350 milions d'euros entre el 2000 i el 2011 a través de convocatòries gestionades pel Govern central. “Algunes entitats promotores de parcs científics i tecnològics travessen per dificultats per retornar aquests préstecs”, recalquen. El Parc Científic de Barcelona és un dels afectats per l'anomenat parquetazo, les precipitades ajudes milionàries en forma de bestretes reemborsables el desembre del 2000, en època del president José María Aznar. Les lleis de Pressupostos s'han adaptat per retardar les quotes d'amortització.\nUn grup de científics firmen un manifest a favor de Junts pel Sí


Lotus Emira GT4: fi de cicle per la porta gran\nLotus s’acomiada dels esportius amb motor de combustió amb l’Emira GT4, un vehicle radical i espectacular\nEl Lotus Emira GT4. Lotus\nLotus es convertirà en un fabricant de cotxes elèctrics i obrirà una nova planta a la ciutat de Wuhan, a la Xina, però abans de fer-ho ha posat punt final als seus esportius amb motor de combustió amb l’espectacular Emira GT4, un vehicle pensat i preparat per disfrutar en un circuit tancat i que compleix els requisits de la FIA per competir en la categoria GT4.\nLa marca de Hethel ha presentat un esportiu lleuger, que només homologa un pes de 1.260 quilos a la bàscula, gràcies a l’ús massiu de materials lleugers i que permeten mantenir viva la flama de la filosofia del seu fundador, el mític Colin Chapman, que sense cap mena de dubte estaria força orgullós d’aquest nou model.\nEstèticament, aquest Emira GT4 inclou elements aerodinàmics que denoten la seva naturalesa esportiva, com ara un aleró posterior de grans dimensions, diverses entrades d’aire i espòilers a la part davantera i pas de roda eixamplats. A l'interior hi destaca el sistema de gàbia de protecció en cas d’accident, un cinturó de seguretat de sis punts, un extintor i un quadre d’instruments específic.\nEl Lotus Emira GT4 fa servir un motor V6 (o de sis cilindres en V) de 3.5 l de cubicatge d’origen Toyota que entrega 405 CV directament a les rodes posteriors i que es marida amb un canvi automàtic seqüencial de sis relacions i un diferencial autoblocant. La seva posada a punt inclou amortidors esportius signats per Öhlins, neumàtics Pirelli GT4 de 265/645 al davant i 305/680 a les rodes posteriors amb llantes forjades de 18 polzades.\nEl darrer esportiu amb motor de combustió de Lotus ja es pot reservar, però a un preu encara per confirmar. Les primeres unitats competiran a les curses de GT4 de l’any vinent, i el nombre final d’unitats fabricades pels britànics variarà en funció de la demanda del públic.\nnovetats cotxes cotxe esportiu Lotus


IB3 | IB3 Ràdio estrena un nou canal musical exclusivament online\nIB3 Ràdio estrena un nou canal musical exclusivament online\nIB3 Ràdio estrena avui un nou canal musical exclusivament online que oferirà 24 hores ininterrompudes de música de qualitat en stream (el 50% de la qual serà creat a les Balears) i també continguts propis en forma de podcasts fets per algunes de les veus de més pes de l’univers de les cançons illenques. IB3 Música, la nova aposta musical d’IB3, es podrà consultar a ib3musica.com i pretén ser un nou punt de confluència per a tots aquells qui cerquin conèixer en profunditat el món musical que surti de les Illes Balears i també del que hi arriba.\nTot i ser una adreça ja existent, Ib3musica.com, fins ara just era un espai on recuperar aquells continguts musicals que formaven part de les emissions regulars d’IB3 ràdio i televisió. Ara, es reconverteix en un canal exclusivament online amb la música i totes les seves vessants com a leit motiv.\nNoemí Garcies, Celestí Oliver, Joan Cabot, Tomeu Canyelles, Ferran Pereyra, Pere Estelrich, Pilar Rubí, Albert Petit, Tito Fuster i Joan Trias seran els qui dibuixin un recorregut sonor per l’avantguarda, el pop, el rock, el garatge, la clàssica, el folk, el feminisme sonor, l’art visual de la música, la memorabilia i els directes, a través de la manera digital de fer ràdio.\nAixò juntament amb recomanacions de discos, especials creats de forma més puntual i part de l’arxiu sonor musical que ha passat per la fm, formaran el gruix d’ib3musica.com.\nEl projecte està capitanejat pel coordinador musical d’IB3 Ràdio, Joan Trias, i compta amb el suport tècnic del coordinador web d’IB3, Juanjo Trias.\nAmb el llançament del nou canal musical online IB3 vol reforçar el seu paper com altaveu de l’àmbit cultural illenc, tasca que ja desenvolupa amb força amb diferents programes tant a IB3 Televisió com a IB3 Ràdio.


Del 3 a l'11 de novembre, Setmana del Turisme Industrial | Ajuntament de Granollers\nInici » Del 3 a l'11 de novembre, Setmana del Turisme Industrial\nDel 3 a l'11 de novembre, Setmana del Turisme Industrial\nLa Xarxa de Turisme Industrial de Catalunya (XATIC) organitza la tercera edició de la Setmana del Turisme Industrial. Es tracta de la millor oportunitat de viure el patrimoni industrial de Catalunya des d’una òptica totalment diferent. Entre els dies 3 i 11 de novembre, museus, antigues fàbriques, mines, colònies tèxtils, centres d’interpretació i diverses empreses obren les seves portes al públic, amb gairebé un centenar d’activitats, perquè els visitants puguin descobrir de primera mà com es fan les coses.\nUna de les novetats d’enguany és l’estrena “L’Enigma XATIC”, una innovadora experiència de turisme interactiu. Granollers serà una de les ciutat on es podrà jugar a l'Enigma XATIC, un joc turístic que estarà disponible per a dispositius mòbils i tauletes durant tota aquesta setmana. Els usuaris d'aquest joc descobriran alguns dels secrets del patrimoni cultural de la ciutat mentre es converteixen en autèntics exploradors i detectius. Aquest joc, realitzat per Pack Escape amb la col·laboració de Zelig Comunicació, es podrà jugar a tres municipis de la de la Xarxa de Turisme Industrial de Catalunya: Granollers, Terrassa i Mataró que corresponen als 3 primers capítols del joc. Mitjançant la hiperficció explorativa s’aniran descobrint els diversos enigmes que es trobaran en un diari secret a la vegada que s’haurà de desxifrar les marques dels mapes i utilitzar tècniques d’orientació i d’exploració.\nA Granollers, “L’Enigma XATIC” descobrirà als usuaris alguns dels secrets del patrimoni cultural de la ciutat mentre es converteixen en autèntics exploradors i detectius.\nUn cop completades totes les proves, els participants podran optar a un premi final d’un pack d’experiències “Fent País”, a banda de gaudir de diversos descomptes a Escape Rooms de Granollers.\nMés activitats al voltant del turisme industrial, a Roca Umbert\nTambé hi haurà activitats gastronòmiques, com el projecte que presentarà la cuinera Ada Parellada per donar a conèixer com es menjava i es cuinava durant els anys 60 i 70 en els àmbits obrers de Granollers. La cuinera ho ha treballat amb la complicitat del grup nascut als Centres Cívics de Passa’m la Recepta, que porta anys treballant en la recuperació de la cuina d’abans. El 4 de novembre hi haurà un tastet de mongetes del ganxet i crespells. La ciència també tindrà una presència important, amb dues xerrades del divulgador Marc Boada el dia 10 de novembre pensades per a tota la família, una sobre el carbó i l’altra sobre un tema tan de moda entre nens i adolescents com els slimes.\nLes activitats són gratuïtes però cal inscriure’s a www.rocaumbert.cat\nEl menjar obrer. Cuina entorn de les fàbriques als anys 60 i 70\n12 hores. A la Tèrmica de Roca Umbert\nActivitat gratuïta. Inscripció prèvia obligatòria: https://goo.gl/forms/jpz6nMCpXrnOj97o1\nDins de la setmana de Turisme Industrial s'ha promogut el treball vinculat a la cuina. Aquest projecte vol donar a conèixer què es menjava i com es cuinava durant els anys 60 i 70 en els àmbits obrers de Granollers. El projecte treballa amb la complicitat del grup Passa'm la recepta, un grup obert nascut als Centres Cívics, que porta anys treballant per recuperar la cuina d'abans.\nTastet de mongetes del ganxet i el de crespells. Dinamitzat per l'Ada Parellada\nXerrada: Ni sòlid ni líquid ni gas, descobrim el món dels slimes, a càrrec de Marc Boada, divulgador científic.\nDemostració per a infants de 8 a 12 anys acompanyats amb les seves famílies\n17.30 hores. A la Tèrmica de Roca Umbert\nActivitat gratuïta. Inscripció prèvia obligatòria: https://goo.gl/forms/tuebrr9mNKFNVr9t1\n“Tot el que hi ha a la terra és sòlid, líquid o gasós, i a més hi ha alguns materials a mig camí entre el entre sòlids i líquids. Els nostre joves els coneixen com a slimes i són uns mocs fascinants. Tant és així que els científics també els hi ha posat nom, i els anomenen fluids no newtonians.\nEn aquesta xerrada descobrirem com són, quines propietats presenten i tots els seus secrets.” Marc Boada\nXerrada: Del carbó que accionava la tèrmica al grafè que revolucionarà el món, a càrrec de Marc Boada, divulgador científic.\nPer a adults, adolescents i famílies amb adolescents.\n18.30 hores. A la Tèrmica de Roca Umbert\nEn aquesta conferència descobrirem què és el grafè i quines diferències presenta respecte del carbó. Veurem que les seves propietats són autènticament de ciència ficció i entre tots reflexionarem sobre les aplicacions que arribaran a totes i cadascuna de les diverses àrees de la nostra vida.” Marc Boada


AMPA GIL, LAURA SERRA, JORDI VILAREDES I PAU LLORENS - Club Orientació Berguedà: 10 anys\nDivendres 18 de març, a les 21h - Avià (Ateneu)\nEl Club Orientació Berguedà està d’aniversari, i la seva gent ho vol celebrar amb tots nosaltres. Tot i ser un dels clubs més joves a Catalunya, amb només 10 anys ha aconseguit ser un dels clubs capdavanters i amb més empenta del país. Bona part del mèrit el trobem als boscos berguedans. I és que el Berguedà és, molt possiblement, el millor terreny de joc on un català pot practicar l’esport de les curses d’orientació.\nAixò ho sap el COB, però també ho saben la majoria d’orientadors del país, que ja venien a orientar aquí molt abans que el COB existís. Mapes com els de Vallcebre, Malanyeu, Casserres, Taravil o Espinalbet son l'escenari ideal per gaudir de l'orientació, i visita obligada per tots el orientadors.\nI és que 10 anys han donat per molt! Des del vessant organitzatiu, més de 40 curses organitzades arreu del Berguedà i Bages; des de curses populars a campionats de Catalunya; raids, en btt i a peu. Des del vessant competitiu, membres del COB han participat en la majoria de curses que s’han fet a Catalunya i en moltes de l’estat espanyol; i alguns, els més fanàtics perquè no dir-ho, han anat a participar en grans competicions europees, i en països on l’orientació és l’esport nacional. Amb tots aquests ingredients, alguns membres del COB ens explicaran com senten i viuen l’orientació, un esport petit i poc conegut que va creixent any rere any.\nMés informació: www.cob.orientacio.org


El Món De L'oficina 2 | designbcn.es\nNotícies >> El món de l'oficina 2\nEl món de l'oficina 2\nIdees per a inspirar la creació d'una oficina 2\nContinuem descrivint els diferents espais dels quals pot disposar una oficina en funció de la seva activitat. Al final de l'article us deixarem enllaços per a veure exemples dels diferents llocs de treball amb mobiliari econòmic d'oficina .\nEscriptori compartit: el treball d'oficina cada vegada és més flexible i mòbil, en empreses modernes molts empleats ja no compten amb el seu propi mobiliari d'oficina, sinó que treballen en llocs de treball flotants, depenent de l'activitat concreta a desenvolupar aquest dia se sentin, solos o al costat del grup o persones que necessitin per a treballar el projecte diari. Per això hem d'equipar aquests llocs amb cadira d'oficina ergonòmica que permeti a cada usuari regular-la-hi a la seva mesura. Aquests llocs també han d'estar equipats amb magatzematge personal, ja sigui amb cojoneras o amb taquilles d'oficina que permetin emmagatzemar les pertanyies de cada usuari de manera còmoda i segura. En el cas que es necessitin particions , la forma més recomanada és amb mampares d'oficines mòbils\nOficines de grans dimensions “openspace”: Aquestes oficines obertes necessiten satisfer les necessitats de moltes persones si que la visió general de l'oficina queda tapada. Una de les principals característiques d'aquestes zones ha de ser la seva polivalència i la millor ajuda és disposar d'un sòl tècnic que ens permeti canviar la ubicació de les zones d'una forma ràpida, si haver de dependre d'on estan els punts de llum i dades. Un altre complement indispensable són els armaris de baixa altura i a poder ser de portes corredisses per a evitar que ocupin espais innecessaris.\na recepció d'una oficina, aquesta és la primera zona d'una empresa que es veu en entrar, com si diguéssim és la carta de presentació d'una empresa. Per això l'organització, neteja i dissenys atractius han de ser els pilars d'aquesta zona. En DesignBcnsomo especialista la realització de projectes d'equipament integral d'oficina i donem prioritat al disseny d'aquesta zona.\nZona de relax, aquestes zones són importantíssimes ja que són zones on els usuaris es relaxen, mantenen reunions informals. El mobiliari de col·lectivitats és molt important en aquesta zona, hem de trobar l'equilibri perfecte entre disseny, comoditat i practicitat per a poder realitzar reunions informals.\nSens dubte un altre lloc clau és l'oficina a casa, ja que moltes empreses opten per permetre als seus treballadors realitzar part de la seva jornada laboral des de casa, ja que amb aquesta mesura s'estalvien disposar d'espai de treball per a tots els seus treballadors alhora i els empleats s'estalvien els costos de desplaçament fins al treball i poden tenir una millor conciliació personal/laboral.\nHome office per descomptat no sols els empleats d'una gran empresa treballen des de casa, sinó que també trobem autònoms que desenvolupa el 100% de la seva jordana des del despatx de casa. Per a les empreses de disseny d'oficines és tot un repte equipar espai de la nostra llar amb dissenys d'oficines que s'integrin. Per descomptat la taula d'oficines ha de tenir un disseny més casolà i no tan industrial com en una oficina, encara que les prestacions de les taules d'oficina han de ser les mateixa, ja que no ens oblidem que han de servir per a treballar de la mateixa forma que si estiguéssim en l'oficina. Un altre punt clau és la cadira d'oficina, aquesta ha de tenir tots els mecanismes d'ergonomia i a més disposar d'un disseny que concordi amb l'estil del despatx. Moltes vegades aquestes zones es comparteixen o amb la parella o amb els fills, ja que es converteix en una zona d'estudi. Per tant, és convenient comptar amb un projecte de reformes d'oficines, per a convertir una simple habitació en un despatx polivalent.\nDesignBcn és una empresa de disseny d'oficines, especialitzat en la realització de reformes d'oficines, projectes d'interiorisme d'oficines i en resum d'aconseguir el somriure dels nostres clients amb un treball ben fet.


Portbou aposta per renovar la imatge dels carrers del barri de l'Església - Empordà\nPortbou aposta per renovar la imatge dels carrers del barri de l'Església\nL'ajut del Pla d'Obres i Serveis és per a aquest projecte i per al canvi d'un tram de la xarxa d'aigua\nPortbou fa una aposta per donar un caràcter ordenat i net als carrers més antics del centre històric. EDUARD MARTÍ\nPortbou fa una aposta per donar un caràcter ordenat i net als carrers més antics del centre històric.\nPortbou ha rebut diferents ajudes del Pla Únic d'Obres i Serveis de la Generalitat de Catalunya. Una d'elles, la més important, ha sigut per a la millora de la xarxa viària al nucli antic, de 244.712,18 euros. Aquest projecte se centra, principalment, en la zona de vianants del barri de l'església, compresa pels carrers Església, carrer Colera, carrer Carril, plaça Major, entre altres. L'alcalde, Xavier Barranco, reconeix que actualment l'espai es troba en un estat «molt millorable» i el fet d'intervenir en l'adequació de la via pública també significarà «incentivar la millora de la imatge dels edificis particulars, perquè si el carrer és bonic, sembla que et venen més ganes de tenir la casa bonica». Barranco espera que, amb aquestes actuacions, el municipi realitzi un canvi d'aspecte, «serà un Portbou, posa't maco».\nEl batlle es mostra satisfet perquè aquest finançament «resol un deute històric que s'ha tingut amb aquest barri» i sosté que, «durant molts anys, Portbou ha estat abandonat per les ajudes de les administracions. Hem fet un gran esforç per sanejar els comptes i poder optar a aquestes ajudes».\nParal·lelament al projecte de millora de la xarxa viària, Barranco apunta a la necessitat d'interpel·lar els propietaris per revalorar el nucli, «des de la Diputació de Girona, s'ha iniciat un estudi urbanístic per detectar els edificis que estan en estat de semiabandonament, per poder contactar amb els propietaris i fer una política de millora de la imatge».\nA més d'aquesta voluntat, segons el batlle portbouenc, «estem començant a tenir una certa demanda d'habitatge», i l'objectiu és tenir un parc d'habitatges «important». En aquest sentit, afirma que «tenim moltíssims pisos i cases que pràcticament estan tancats tot l'any i que només els falta una neteja de cara, una modernització de les instal·lacions». El consistori manté una política clara respecte a les actuacions urbanístiques al territori. «El que no farem serà obrir línies de nova construcció quan tenim molts metres quadrats d'habitatge construït en el mateix nucli que està per remodelar o rehabilitar».\nLa renovació de la xarxa d'aigua\nUn dels altres projectes que reben el finançament del PUOSC, amb 72.000 euros, és la renovació de la xarxa d'aigua en el seu pas pel túnel de Portbou. Les canonades que cal substituir estan situades sota la carretera del túnel, una via que pateix «el pas de vehicles de molt gran tonatge que van a les empreses de l'estació». Aquesta situació provoca que «es malmeti la xarxa i es generin talls d'aigua». Per evitar la pressió constant del pas dels camions, el projecte de renovació proposa traslladar a la riera aquesta instal·lació, i tal com explica Barranco, «per protegir-la la farem passar de manera aèria per la vora de la riera».\nD'altra banda, el batlle admet que moltes cases encara mantenen canonades de plom, i que, en l'àmbit municipal, tot i que la xarxa d'aigua s'ha anat canviant per canonades de PVC «hi ha trams que són d'uralita, però no és perjudicial per a la salut». Tot i això, insisteix en la necessitat de substituir les canonades des de la potabilitzadora d'aigua fins al poble. «La nostra intenció és canviar-les, perquè som conscients que són antigues», afirma Barranco.\nLa videovigilància com a solució a la manca d'efectius policials. Comarca


L'Ajuntament d'Olot encarrega un estudi sobre les característiques del mercat de treball i se suma a una prova pilot per a la inserció laboral - Olot TelevisióOlot Televisió\nL’Ajuntament d’Olot encarrega un estudi sobre les característiques del mercat de treball i se suma a una prova pilot per a la inserció laboral\nÚltima actualització 07 febr. 2017\nL’equip de Govern de l’Ajuntament d’Olot vol deixar clar que no es conforma amb ser la segona ciutat catalana de més de 30.000 habitants amb menys atur, un 9,82% al desembre del 2016. L’Àrea d’Ocupació vol seguir treballant per reduir la taxa d’atur, garantir una millor qualitat dels llocs de treball i buscant fórmules que ajudin a les persones que fa temps que estan a l’atur. En aquest sentit, l’equip de Govern ha estudi per conèixer les característiques del mercat de treball i un projecte dirigit a col·lectius amb dificultats a l’hora de buscar feina.\nAmb 1.615 persones registrades a l’atur al desembre, menys del 10%, Olot es va situar com la segona ciutat de més de 30.000 habitants amb un atur més baix, la primera si exceptuem Sant Cugat del Vallès, que té més de 87.000 habitants. El primer tinent d’alcalde, Pep Berga, ha volgut respondre avui a Pentàgon el regidor d’Olot En comú, Xavier García, que la setmana passada en aquest mateix programa demanava a l’equip de Govern que contrastés les dades amb una estimació de l’Enquesta de Població Activa i no caiguessin en el cofoisme de les dades.\nL’equip de Govern vol seguir treballant per garantir una millor qualitat dels llocs de treball i ajudar a les persones que fa temps que estan a l’atur. Segons va apuntar Olot En comú la setmana passada, prop d’un 40% de les persones que no troben feina a Olot ja ha esgotat el temps per rebre qualsevol tipus de subsidi. L’equip de Govern ha detectat que hi ha un grup de persones que, tot i seguir processos d’orientació laboral, tenen dificultats a l’hora de trobar i mantenir la feina. L’Àrea d’Ocupació ha encarregat un estudi per determinar les característiques del mercat de treball de la ciutat i dissenyar l’acompanyament especialitzat que necessiten aquest tipus de persones.\nA banda de l’estudi, l’Ajuntament d’Olot ha decidit impulsar un projecte dirigit als col·lectius que tenen dificultats per trobar feina. El consistori s’ha presentat a la convocatòria de projectes innovadors del Servei d’Ocupació de Catalunya per crear una empresa amb impacte social, una prova pilot per proporcionar ocupació a entre 8 i 10 persones. El projecte començarà amb un estudi per trobar un nínxol de mercat a la ciutat. La diagnosi determinarà la tipologia i característiques de l’empresa que caldria posar en marxa. Durant les properes setmanes s’obrirà un concurs públic perquè empreses de l’àmbit social presentin les seves propostes. L’empresa que resulti guanyadora del concurs serà l’encarregada de protar a terme la prova pilot del projecte, d’acord amb els objectius marcats pel mateix.\n– Olot En comú demana a l’equip de govern que no caigui en el cofoisme amb les dades d’atur i faci més esforços per revertir-les


Publicitat maquillada - directa.cat\nMercadona assegura que no insereix publicitat als mitjans, però les empreses que elaboren les seves marques blanques sí que destinen grans pressupostos als anuncis de premsa, ràdio i televisió\nEn la roda de premsa celebrada el 20 d’abril de 2021, en la que Juan Roig va fer balanç de l’exercici 2020 i va voler enviar un missatge molt clar: “L’any passat, Mercadona va comprar productes espanyols per un valor de 21.138 milions d’euros. L’empresa representa un 2,22 % del PIB espanyol, el 3,9 % dels llocs de treball [Roig assegura que als 93.300 llocs de treball directes cal afegir-hi unes 500.000 persones que formen les plantilles de les 3.000 empreses proveïdores] i el 2,2 % de la recaptació fiscal de les administracions públiques”. En altres paraules, si a Mercadona li van bé les coses, a l’Estat li aniran bé les coses, i a les entitats financeres on atresora els seus beneficis també. La tercera fortuna empresarial de l’Estat espanyol se situa doncs, entre les “massa grans per caure” (too big to fail, en la versió anglesa d’aquesta coneguda expressió), aquelles societats de l’entramat econòmic que els governs rescaten en cas necessari, tal com va passar amb Bankia, Banco Popular o CatalunyaCaixa. I és des d’aquesta posició de poder des d’on desplega la seva estratègia comunicativa. No li cal inserir publicitat als mitjans de comunicació. Les bones relacions de Juan Roig amb el poder polític i amb la cúpula bancària que controla les grans corporacions mediàtiques fan que tot flueixi.\nEl seu equip de premsa té delegacions a totes les comunitats autònomes, així com especialistes en mitjans internacionals i xarxes socials. No contracten publicitat als mitjans, però hi apareixen cada dia. Segons apareix en les seves memòries anuals, les delegacions mantenen contactes i reunions amb responsables de les institucions públiques i dels mitjans de comunicació. Al seu apartat “Sala de premsa” ofereixen material gratuït a diaris, ràdios, agències i televisions: fotografies, vídeos, àudios i notes de premsa en forma de notícia. Només cal retallar i enganxar. I així passa.\nEl seu equip de premsa té delegacions a totes les autonomies, així com especialistes en mitjans internacionals i xarxes socials\nEl 14 d’abril, Mercadona anunciava mitjançant un comunicat que modificava els envasos de plàstic de les seves pizzes: a partir d’ara seran reciclables. El comunicat, redactat com si fos una notícia d’elaboració periodística, el van reproduir íntegrament mitjans com la Cadena COPE, Valencia Plaza o l’agència EFE. El diari 20 Minutos anava encara més enllà de la informació proporcionada per la cadena de supermercats i titulava: “Mercadona s’acomiada del plàstic”. Un cop contrastada la informació amb fonts de la mateixa empresa, es pot afirmar que la reducció real dels envasos de plàstic a Mercadona serà d’un 25 % i es farà de manera gradual fins a l’any 2025.\nA més, una lectura completa del comunicat de Mercadona sobre el plàstic de les pizzes donava certes pistes d’un altre dels interessos editorials per reproduir-lo: les pizzes de Mercadona es fabriquen a Casa Tarradellas, una de les marques que s’anuncien a mitjans de comunicació com 20 Minutos. El mateix modus operandi es reitera en gairebé tots els seus productes publicitats de manera encoberta a diaris, webs o televisions. La nova cervesa torrada Falke de Mercadona, que apareixia a les seccions d’informació de diversos mitjans el mes de març, l’elabora Heineken, els cafès filtre d’Hacendado els produeix l’empresa de Logroño UCC Coffee Spain, les patates de bossa de sabor xili i llima les elabora El Valle (Villena, Alacant), o les bosses de tempura de verdura congelada les fabrica Gedesco (Montcada i Reixac, Barcelona). Totes aquestes empreses sí que s’anuncien als mitjans de comunicació. I així podríem seguir fins a enumerar els 1.400 proveïdors “totalers” –tal com els anomenen des del 2019– que treballen per omplir les prestatgeries de Mercadona. Es tracta de marques comercials conegudes, amb estratègies pròpies de comunicació, però que alhora etiqueten una part de la seva producció amb les marques blanques Hacendado o Bosque Verde, que són les que es comercialitzen als establiments Mercadona.\nL’altra gran estratègia mediàtica són els acords o convenis amb organitzacions com Creu Roja o la Fundació Banc dels Aliments\nL’altra gran estratègia comunicativa de Juan Roig és l’aparició als mitjans gràcies als seus acords o convenis amb organitzacions com Creu Roja, la Fundació Banc dels Aliments o amb el patrocini d’esdeveniments esportius. Per mitjà de les fundacions Hortensia Herrero –amb el nom i el lideratge de la dona de Juan Roig– i Trinidad Alfonso –nom de la mare de Juan Roig–, l’any 2020 van invertir setanta milions d’euros en el mecenatge cultural i esportiu. Per aquest 2021, han anunciat que apujaran la xifra fins als cent milions d’euros, amb la vista posada al projecte d’entreteniment Casal España Arena, amb un aforament de 20.000 persones i que preveuen construir els pròxims dos anys en uns terrenys municipals al centre de València.\nJuan Roig Mercadona Mitjans de comunicació Publicitat supermercats\nMarc Campos Fotografies | CNT València\n« Independència editorial: ens finança qui ens llegeix\nLa teranyina de la família Roig Alfonso »


i Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l’Heura | enciclopèdia.cat\nEl poble de Sant Sadurní de l'Heura\nL'antic terme de Sant Sadurní de l'Heura\nCruïlles i el seu antic terme\nL'antic terme de Monells\nNucli del barri de la Riera i església de Monells (Baix Empordà)\nMunicipi del Baix Empordà, al sector septentrional del massís de les Gavarres, que comprèn una bona part de la vall alta del Daró i de la vall del Rissec, afluent per l’esquerra del Daró.\nEl municipi limita al N amb Corçà, a l’E amb la Bisbal d’Empordà, al SE amb Calonge, al S amb Santa Cristina d’Aro i a l’W amb els municipis de Llambilles, Quart i Madremanya, del Gironès. L’antic municipi de Sant Sadurní de l’Heura adoptà, el 1937, el nom de Sadurní de l’Heura. El terme de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l’Heura té una extensió de 99,83 km2, després que l’any 1973 els municipis de Monells (5,60 km2), Cruïlles (71,13 km2) i Sant Sadurní de l’Heura (23,14 km2) es fusionessin en un de sol.\nEl terme s’estén pels vessants septentrionals de les Gavarres fins a les carenes que limiten amb la comarca del Gironès. El puig del Suro Robat (394 m), al NW del terme, és el punt més elevat i una fita amb el municipi de Quart (Gironès). Comprèn una gran part de la vall alta del Daró, que travessa el terme de ponent a llevant. El sector de tramuntana és drenat també pel Rissec, i la resta del terme, per altres nombroses petites torrenteres. Els sectors més muntanyosos de Sant Sadurní són ocupats per boscos d’alzines, suros i pins, característics de les Gavarres. A les clarianes hi ha camps de conreus i pasturatges, masies i veïnats. El sector NE, més planer, és gairebé totalment conreat.\nL’antic municipi de Cruïlles és situat a la vall del Daró, aigua amunt de la Bisbal. Comprèn una part del curs d’aquest riu, que es forma per diversos torrents dins l’antic terme de Santa Pellaia. Així, el terme municipal de Cruïlles inclou una gran part de les Gavarres, amb el seu punt més alt, el puig d’Arques (535 m), i la capçalera de la riera de Calonge. El límit oriental del municipi amb la Bisbal coincideix, en gran part, amb el curs de la riera del Vilar, afluent del Daró per la dreta. El Puig Gros (469 m), a migdia, fa de partió entre els termes de Cruïlles, Caçà de la Selva i Santa Cristina d’Aro. Aquest mateix límit meridional passa pel coll del Matxo Mort, pel Puig Dalmau i pel Puig Blanquet, aquest ja divisòria amb el terme de Calonge.\nEl terme de Monells comprèn un sector dels vessants nord-orientals de les Gavarres i de la vall del Rissec, afluent per l’esquerra del Daró. Altres torrenteres tributàries del Rissec drenen també el territori. El Puig Ventós (130 m), al NW —fita amb Madremanya i Corçà—, és el punt més alt de la contrada. Cal suposar que el nom del lloc s’originà per l’existència de molins a les vores del Rissec.\nFormen el municipi el poble de Sant Sadurní de l’Heura, cap municipal, el raval de Mas Savalls, els veïnats de Sant Joan de Salelles, del Pedró, de Banyeres i d’Estravau, l’antic poble de les Arades i els nuclis corresponents a l’antic municipi de Cruïlles, que inclou la vila de Cruïlles, els pobles de Santa Pellaia, Sant Cebrià de Lledó i Sant Cebrià dels Alls, i el poble i antic monestir de Sant Miquel de Cruïlles, el santuari de Santa Àgata del Coll i l’ermita de l’Esperança. El municipi comprèn, també, el poble de Monells.\nPels nuclis de Cruïlles i Sant Sadurní de l’Heura passa la carretera local de la Bisbal d’Empordà a Caçà de la Selva, que travessa les Gavarres pel coll de Santa Pellaia i continua paral·lela al curs del Daró en un llarg tram. La carretera local de Corçà a Madremanya passa pel poble de Monells. Diversos camins asfaltats menen des de Monells fins a Cruïlles i a Sant Sadurní de l’Heura.\nVers el 1380, Sant Sadurní tenia 41 focs del bisbe de Girona i 1 d’aloer. El 1497 havia passat a 67 focs. Tingué un extraordinari creixement durant el segle XIX, a causa de la prosperitat agrícola. Així, l’any 1857 tenia 923 h, el cens més alt que ha assolit. A partir d’aleshores s’esdevingué un continuat descens que, malgrat una feble recuperació al segon decenni del segle XX, no es deturà fins el 1950, any en què hi havia 483 h. Durant el decenni següent es produí una petita revifalla deguda a la vinguda d’immigrants atrets pels llocs de treball que ofereixen les indústries terrisseres de la Bisbal (511 h el 1960). A partir d’aquesta data la població s’ha reduït de forma molt accentuada –el 1970 només hi havia 371 h– per l’abandonament de les masies disseminades.\nEl poblament de Cruïlles el 1860 era de 1 303 h, incloent-hi els dels antics termes de Santa Pellaia, Sant Cebrià de Lledó, Sant Cebrià dels Alls, el veïnat de Sant Joan de Salelles i els pobles de Sant Miquel de Cruïlles i Santa Pellaia, com també nombroses masies disseminades. El 1970, en el darrer cens del municipi independent, els habitants havien disminuït a 448.\nEn el cens demogràfic de Monells es palesa una disminució entre la fi del segle XV i el principi del XVIII, a causa, segurament, de la minva d’importància del mercat. Al final del segle i durant la primera meitat del XIX (456 h el 1857) es produí un augment de la població. Malgrat algunes fluctuacions, es pot dir que el descens iniciat a la darreria del XIX —amb la crisi agrària i l’atracció dels nuclis industrials— no es deturà fins a mitjan segle XX (255 h el 1960). En el decenni 1960-70 es produí una lleugera recuperació, motivada, com en el cas de Sant Sadurní, per l’arribada d’immigrants que treballaven a les indústries terrisseres de la Bisbal i Corçà (333 h el 1970). Tanmateix, durant els darrers anys del segle XX ha continuat la minva poblacional.\nL’evolució dels municipis agrupats a partir del 1975, que sumaven 985 h, experimentà un lleuger però continu ascens fins a inicis del s. XXI: 1 060 h el 1979, 1 037 h el 1990, 1 099 h el 1996 i 1233 h el 2005.\nEl bosc de les Gavarres, del qual es treia fusta, suro i carbó, pràcticament no s’explota (només per a fusta i en molt poca quantitat), i es troba envaït pel sotabosc. Als sectors conreats del terme hom planta principalment farratge, blat de moro i cereals. Encara resten algunes vinyes i oliverars, i hi ha una petita zona de regadiu, dedicada a les hortalisses, vora el poble de Sant Sadurní de l’Heura. La ramaderia és l’activitat més representativa i en gairebé tots els sectors (aviram, porcí, boví, oví, cabrú i cria de conills) té els percentatges més alts de la comarca. S'han establert diverses indústries familiars derivades de l’activitat agrícola i ramadera i algunes petites fàbriques de materials per a la construcció. El nom aconseguit per Monells com a conjunt monumental ha fet que sigui força visitat pel turisme, i pel mateix motiu moltes cases de la població han estat convertides en segona residència. El terme pertany a l’àrea d’influència del mercat de la Bisbal d’Empordà.\nEl cap municipal, Sant Sadurní de l’Heura (174 h el 2001 i 76 m d’altitud), és emplaçat al sector planer del terme, al NE, vora el límit amb Cruïlles, a menys de 2 km d’aquest nucli. El poble, forma un conjunt de carrers estrets i llargs, amb alguns eixamples o ravals als extrems. Moltes cases tenen llindes de pedra dels segles XVIII i XIX. L’església parroquial de Sant Sadurní, documentada des del segle XI, és un edifici bastit al segle XVIII, de grans dimensions. D’una nau amb capelles laterals, es cobreix amb voltes de llunetes. El frontis de la portada està decorat amb motllures, pinacles i esferes de pedra. Al damunt hi ha una fornícula i una senzilla rosassa. Sobre l’angle NW es dreça el campanar de planta quadrada (segle XVIII). L’únic element que resta de l’església anterior és el campanar romànic adossat al mur meridional. És una torre alta de planta quadrada, amb les finestres geminades i d’arcs de mig punt tapades. El pis superior, amb arcades, i la coronació, en forma de piràmide, s’afegiren posteriorment a l’obra romànica. Les espitlleres que posseeix evidencien que serví, també, com a torre de defensa.\nDel castell de l’Heura o de Sant Sadurní, documentat des del segle XV com a possessió de la mitra de Girona, no en resta res. És probable que el campanar vell formés part de les seves defenses, això suposant que el castell hagués estat emplaçat al costat de l’antiga església, potser a la plaça Major del poble, al N de l’actual parròquia. La festa major del nucli se celebra el tercer diumenge de setembre, mentre que la festa petita s’escau pel 29 de novembre.\nDins de l’antic terme hi ha nombroses masies disperses dels segles XVI-XIX, aïllades o formant petits veïnats, algunes de les quals han estat adaptades com a segona residència.\nEntre els nuclis cal citar l’antic poble de les Arades, avui abandonat. A 700 m de Sant Sadurní de l’Heura, vers el NW, hi ha el raval del Mas Savalls, d’una vintena de cases, Estravau (o Travau) és 700 m al S; amb 13 cases. La caseria del Pedró és poc més d’1 km al NW de Sant Sadurní. El veïnat del Rissec, a la dreta d’aquesta riera, és 1,2 km al N del poble. El veïnat i antic lloc de Ba nyeres és al sector muntanyós.\nUna resta arqueològica d’interès és el menhir de la Pedra Dreta, d’1,25 m d’alçada. És en una pineda, a migdia de Can Mateu de la Creu, masia situada vora la carretera de Caçà de la Selva. També ha estat localitzat, al terme, la cista dolmènica del Puig d’Arques o de l’Abel.\nEl veïnat de Sant Joan de Salelles, de masies disperses, es troba entre el poble de Sant Sadurní i el de Cruïlles. El 2001 hom empadronà 19 h. Dels masos es destaquen Can Salelles, que, tot i reformat, conserva estructures d’èpoques diferents, i el Mas Salelles, gran casal del segle XVI. L’església de Sant Joan, restaurada el 1985, conserva una bona part dels elements arquitectònics de la primitiva construcció romànica o preromànica, possiblement del segle X.\nVista de la vila de Cruïlles (Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l’Heura)\nLa vila de Cruïlles és situada sobre un turonet a 76 m d’altitud, on la vall del Daró comença a eixamplar-se i vora els darrers contraforts septentrionals de les Gavarres. La vila medieval era envoltada de muralles, que es conserven parcialment, al centre de les quals s’aixecaven el castell, del qual només resta una torre de l’homenatge, i l’església de Sant Eulàlia.\nExtramurs de la vila hi ha l’ermita de la l’Esperança, situada en un fondal, 1 km al NE de la vila de Cruïlles, ja existia el 1413.\nEls llocs de Pastells i Rabioses, que el 1632 formaven part de la batllia reial de Cruïlles, ja no figuraven relacionats en el cens del 1860. El veïnat de Rabioses el formen masos escampats a la dreta del Daró, entre aquest riu i la carretera de Calonge, 2 km al S de Cruïlles, al sector planer. Més al S, ja a les Gavarres, hi ha el Mas del Forn del Vidre, abandonat. La urbanització de Puigventós, 1 km a llevant de Cruïlles, és de fet un barri d’expansió de la Bisbal, tot i que es troba dins el terme de Cruïlles. En aquest sector hi ha el Mas Pou, casal fortificat amb torre de defensa i obertures del gòtic tardà (segle XVI).\nEl poble i antic monestir de Sant Miquel de Cruïlles és situat damunt un turonet, 1 km a llevant de la vila de Cruïlles. A la part septentrional de l’antiga església del monestir s’arrengleren una dotzena de cases dels segles XVI-XVIII. Gilabert (I) i Jofre (I) de Cruïlles dotaren el cenobi entre el 1031 i el 1057, any aquest en què ja hi havia monjos, i els seus fundadors l’uniren al monestir italià de San Michele della Chiusa (Torí). Des del 1144 li estava sotmesa l’església parroquial de Santa Eulàlia de Cruïlles i el petit priorat de Sant Genís de Rocafort, vora Martorell. El 1485 el monestir fou saquejat pels remences i el 1592 el papa Climent VIII l’uní a Sant Pere de Galligants, com a priorat. L’església és romànica (segle XI), de planta basilical de tres naus, transsepte i tres absis i una cúpula sobre el creuer. L’edifici es decora exteriorment, excepte el transsepte, amb un fris d’arcuacions llombardes emmarcades entre lesenes a la capçalera. A l’interior es conserven una pica baptismal monolítica, unes bases de columnes i dos ossaris gòtics, amb l’escut dels Cruïlles i datats el 1348 i el 1393. El 1930 es descobriren a l’absis central de Sant Miquel de Cruïlles unes pintures murals romàniques. Al Museu d’Art de Girona es conserven diverses peces procedents del monestir de Cruïlles, traslladades el 1930 a l’antic Museu Diocesà. En destaquen la majestat de Cruïlles (datada al segle XII), el retaule de Sant Miquel, obra de Lluís Borrassà, del qual es conserva el contracte, datat el 13 de novembre de 1416, i diversos fragments d’altres retaules, gòtics i renaixentistes. El 2001 tenia 17 h.\nA migdia de l’església de Sant Miquel de Cruïlles hi ha una masia aixecada aprofitant restes constructives dels edificis monàstics.\nSanta Pellaia és un poble de masies disperses de la part occidental de l’antic terme de Cruïlles, situat en un dels punts més alts de la serra de les Gavarres, a la capçalera de la conca del Daró. El lloc i l’església són documentats el 1064 (Sanctae Pelagie... locus de ipsa Cabruga). Pertanyia a la baronia de Cruïlles. La capella de Santa Àgata del Coll, situada uns 2 km a llevant.\nEl lloc de Sant Cebrià dels Alls, conegut també com a Camós de les Gavarres, és situat a llevant del puig d’Arques, el punt més alt de les Gavarres. El poble és format per l’església, la rectoria i un casal anomenat el Castell. L’església de Sant Cebrià (de Alios) és documentada el 1064. S'hi arriba seguint un camí que s’inicia al coll de la Ganga o bé des d’un altre que parteix del Mas Sais. Al voltant del nucli s’escampen diverses masies, com Can Darna i el Mas Sais. El nom de puig dsArques feia pressuposar lència d’un dolmen, que fou confirmat quan el 1964 es descobrí la galeria coberta del puig d’Arques, sepulcre megalític que ha estat estudiat per Ll. Esteva. Sant Cebrià dels Alls pertanyia a la baronia de Cruïlles.\nEl poble de Sant Cebrià de Lledó és format per un escampall de masies entre el puig d’Arques i Santa Pellaia. El lloc és conegut popularment com els Metges, pel fet que els sants Cosme i Damià eren venerats a l’església parroquial. L’església de Sant Cebrià, restaurada, era parròquia al segle XIII. Té un absis poligonal i una torre campanar barrocs. La nau, però, és romànica, del segle XI, coberta amb volta de canó. Hi ha una extensa necròpoli de sepultures de lloses, medieval, coneguda com el Cementiri dels Jueus.\nEl Rissec divideix el poble de Monells (182 h el 2001) en dos barris anomenats, ja des d’antic, del Castell, a la dreta, i de la Riera, a l’esquerra. La població celebra la festa major, en honor de sant Genís, el diumenge pròxim al 25 d’agost. El quart diumenge de gener té lloc la festa petita.\nEl barri del Castell, que s’estén entre el pujol on es dreçava el castell medieval i la riba de la riera, és un petit conjunt urbà centrat per la plaça de Jaume I, de recinte en forma de rectangle irregular. La banda del nord, on hi ha la mitgera de Monells, és porticada, i la de migdia ho està parcialment; les arcades —de llum i alçada irregulars— són de forma rebaixada. Les cases presenten elements dels segles XV-XVIII, i en una de les façanes s’ha descobert una finestra d’arc de ferradura. Al costat oriental de la plaça hi ha l’antiga casa del comú, amb una finestra coronella gòtica. A llevant de la plaça Major hi ha la minúscula plaça de l’Oli, amb pòrtics que formen angles i racons. Ambdues places es comuniquen amb el carrer dels Arcs, en una bona part cobert per passadissos amb voltes i arcades. El carrer Major puja vers el castell, del qual resta el basament d’una torre rectangular de carreuada. Els elements defensius del castell es complementaven amb les muralles que encerclaven el barri situat a la seva vora, el qual formava un extens albacar de la fortalesa medieval. Queden vestigis d’aquesta muralla al sector paral·lel a la riera, tot i que integrats a les façanes posteriors d’algunes cases de la plaça Major i del carrer del Arcs (fragments de murs espitllerats i dues torres de planta rectangular). Al costat de llevant al mig del carrer dels Arcs resta un portal d’arc de mig punt, adovellat. Entre la plaça Major i el castell, resten uns murs emmerletats a l’indret on hi hagué, probablement, l’església de Sant Francesc, avui desapareguda. Extramurs i al N hi ha el Mas Fàbrega –conegut també amb els noms de Can Mai, Can Riba i Can Puig Salelles—. L’edifici és fortificat amb una garita angular, de carreus, que té una mènsula esculpida a la base.\nAl barri de la Riera, les cases —dels segles XVI i XVII—s’agrupen d’una manera poc compacta. En aquest lloc hi hagué l’hospital, desaparegut, que tenia una capella dedicada a sant Antoni. Una mica separada del poble hi ha l’església parroquial de Sant Genís de Monells —citada ja el 1019—. És un edifici gòtic, d’una nau amb capelles laterals, però amb el frontis d’estil barroc tardà, d’influència rococó, presidit per una imatge de pedra del patró, amb una complicada ornamentació a base de relleus geomètrics, a l’entorn de la portada, la rosassa i un ull de bou ovalat (amb la data de 1785). El cloquer restà inacabat i la part alta no fou construïda fins al principi del segle XX. L’interior del temple, amb arcs apuntats i voltes de creueria, presenta una certa unitat d’estil. L’absis, amb dues capelles radials, ja era construït el 1309, i dins del segle XIV es degué bastir la major part de la nau. Les capelles laterals s’hi anaren afegint més tard (les dues darreres són del 1702). De les claus de volta es destaca la del presbiteri, molt gran, amb l’Agnus Dei, i dues testes que deuen representar els donants o benefactors. Al sòl hi ha làpides sepulcrals dels segles XVII i XVIII amb grans escuts dels llinatges locals de Portós, Fàbrega, Estanyol i Mas. A l’exterior, encastada al mur de migdia, hi ha la làpida sepulcral gòtica (segle XIII o XIV) del cavaller Arnau de Pontós, amb l’emblema de la branca d’aquest llinatge que arrelà a Monells. Al Museu de Girona es guarda la lipsanoteca que es col·locà a l’altar el 1310, trobada el 1962 durant les obres de restauració de l’església.\nAl NE hi ha Ca l’Estanyol, gran pairalia en la qual es destaca el pati interior amb obertures renaixentistes decorades (segles XVI i XVII). El 1922, Albert Camps i Armet, propietari del casal, el deixà a la Diputació de Girona, que en prengué possessió el 1941. Ha estat dedicat a finalitats benèfiques (residència d’estiueig dels internats a la Llar Infantil de l’entitat). Actualment és la seu de l’Escola de Capacitació Agrària de l’Empordà.\nEntre les masies disperses pel terme hem d’esmentar el Mas de la Torre, uns 500 m al SE del poble, amb una torre de defensa de planta rectangular. El veïnat de Sies, de masos escampats, és 1,5 km al NW de Monells. Entre les masies destaca el Mas Portós (el llinatge d’aquest nom és conegut des del segle XIV).\nPer la rodalia de Monells passava el camí d’Empúries, que a l’època romana travessava la plana del Baix Empordà i menava a Girona per aquest pas natural de les Gavarres. Sembla que, en aquest indret, se n'hi afegia un altre provinent de la Via Augusta.\nEn la documentació medieval, el lloc és esmentat el 978 com a Sant Sadurní de Salzet o Saldet, topònim oblidat. Per aquest motiu, hom ha atribuït sovint al llogaret de Saldet (Ventalló, Alt Empordà) algunes dades històriques relatives a Sant Sadurní. Del 1044 és el document més antic conegut sobre l’església i el poble de Sancti Saturnini de Saltedo, possessió de la mitra de Girona. Correspon a la venda d’un alou d’aquest terme feta per Miró Ennegó i Girberga al cabiscol de la seu gironina. Dels anys 1052, 1058 i 1064 hi ha altres notícies sobre l’església. Altres documents medievals fan referència al castell de Sant Sadurní de l’Heura i al domini que hi exercien els bisbes. Així, el 1052 el cavaller Amat Vives prestà homenatge al bisbe Berenguer per la fortalesa de Sant Sadurní de Salzet. Del 1103 al 1213 la família Anglès posseí el castell de Sant Sadurní en feu dels bisbes, els quals l’any 1319 encara augmentaren els seus dominis a la rodalia. El 1362 el rei, a causa de les despeses de la campanya de Sardenya, va vendre a l’estament eclesiàstic el dret de bovatge sobre el castell i la parròquia de Sant Sadurní. El lloc fou incorporat a la corona l’any 1442 i li fou atorgada la condició de carrer de Barcelona, decisió contra la qual lluità el bisbe Joan Margarit (1462-84).\nEl lloc de Cruïlles és esmentat el 891 (strata que discurrit de Crucilas perfossas usque ad sanctam Mariam), i la seva església parroquial, que depengué del monestir benedictí proper de Sant Miquel de Cruïlles, és documentada el 1035 en el testament d’un Gilabert (I) on es menciona un alou a l’església de Santa Eulàlia de Cruïlles. Jofre (I) o Gaufred, el seu fill, era senyor de Cruïlles, Santa Pellaia i Sant Joan de Salelles. La vila, i el castell, de Cruïlles fou origen del llinatge dels Cruïlles i centre de la baronia de Cruïlles, que comprenia també Sant Joan de Salelles, Santa Pellaia i Sant Cebrià dels Alls. El primer personatge documentat del llinatge dels Cruïlles fou Humbert de Cruïlles (1136). Gilabert (IV), dit el Gran, es casà pels volts del 1294 amb Guilleuma de Peratallada, i en nasqué la línia troncal dels Cruïlles de Peratallada, que havien de posseir la baronia de Cruïlles, la de Peratallada i molts altres dominis a la comarca. Des d’aleshores el centre de la baronia i possessions dels Cruïlles fou traslladat a la vila de Peratallada. Aquesta línia troncal s’extingí amb Bernat Gilabert (II) de Cruïlles i de Cabrera; a la seva mort passà al seu nebot, i d’aquest a diverses altres mans, totes les quals, però, bescanviaren els cognoms d’origen pel de Cruïlles de Peratallada. Cruïlles esdevingué vila reial el 1442 i obtingué el privilegi de ser carrer de Barcelona. El 1632 era cap d’una batllia reial que comprenia també els llocs de Sant Miquel de Cruïlles, Sant Joan de Salelles, Sant Cebrià dels Alls, Pastells i Rabioses.\nEl 922 el rei Carles el Simple confirmà a la seu de Girona les propietats que posseïa a Mulnels. L’església de Sant Genís de Monels passà a dependre, el 1019, de la canònica de Girona. El castell de Monells fou sovint cobejat a l’època medieval, en gran part a causa de la seva situació fronterera amb el comtat d’Empúries i amb les importants possessions dels bisbes gironins al Baix Empordà. Fou el solar del llinatge que prengué per cognom el d’aquest lloc. La primera notícia és del 1019 i es refereix a Auger de Monells. A un successor anomenat Ramon Auger de Monells, el comte Ramon Berenguer III concedí el 1103 permís per a traslladar a Monells el mercat que se celebrava a Anyells (Corçà). Durant l’època medieval fou el mercat més important de la comarca i l’origen de la puixança del poble, que mantingué durant segles. El 1234 el rei Jaume I disposà que la mitgera de Monells –mesura de grans que hom hi emprava– fos tinguda, juntament amb la de Girona, com a base per a fixar els preus dels cereals a tot el bisbat. A mitjan segle XIII els vescomtes de Bas eren senyors del castell de Monells, i, per casament de Sibil·la —filla del vescomte Simó de Palau— amb el comte Hug V, el lloc passà al comtat d’Empúries. El 1302, després de les disputes entre els comtes emporitans i el rei Jaume II, Monells fou ocupat per les forces reials, embargat i venut. Segons l’historiador J. Pella i Forgas, arribà a posseir el lloc un jueu influent, de nom Vidal de Monells. El 1335 el rei Alfons concedí al comte Pere d’Empúries un permís per a canviar de dates la fira anual de 10 dies que se celebrava a Monells i la concessió d’una altra fira de la mateixa durada, les quals hom suposa que degueren ser d’una gran transcendència, com a complement del mercat setmanal, per al desenvolupament de la població. Maria de Xèrica, vídua de Pere d’Empúries, passà els darrers anys de la seva vida —del 1364 al 1372castell de Monells i fundà l’hospital de la població. El 1385 Pere el Cerimoniós incorporà el lloc a la corona i, el mateix any, concedí importants privilegis i llibertats al poble i al seu mercat. Els prohoms de Monells jutjaven tota mena de plets i les penes s’havien de complir en el mateix lloc; al mercat ningú no podia ser detingut i hi acudia gent de tota mena i procedència. El 1420 Martí l’Humà vengué el lloc i el castell a Bernat de Senesterra. Els Senesterra gaudiren d’aquest domini fins al segle XVI (excepte el 1420, any en què Lluís de Pontós el tingué en feu del rei). Posteriorment passà, per compra, als Millars. El 1484 el castell fou atacat i pres pels remences. A la fi del segle XVII Monells consta com a lloc reial. El seu famós mercat s’anà extingint davant la prepoderància del de la Bisbal d’Empordà.


Programa.cat – Primer període per a presentar espectacles – Jove Espectacle\nDes de l’any 2014 el Departament de Cultura i la Diputació de Barcelona (pels municipis de la seva demarcació) donen suport de forma conjunta a les programacions estables d’arts escèniques i música municipals mitjançant Programa.cat, un servei que permet als programadors contractar espectacles i concerts a preus directament subvencionats.\nEl període de presentació de propostes per a Programa.cat 2016 romandrà obert de l’1 d’octubre de 2015 al 30 de setembre de 2016 (ambdós inclosos). Per decidir quan introduïu les vostres propostes, tingueu en compte els terminis dels programadors per sol·licitar activitats:\nSol·licitud d’activitats 2016 al Programa.cat per part dels programadors\n1r període (activitats que es portin a terme a partir de l’1 de gener al 31 de desembre de 2016): Del 2 al 16 de novembre de 2015\n2n període (activitats que es portin a terme a partir de l’1 d’abril i fins al 31 de desembre de 2016): Del 22 de febrer al 7 de març de 2016\n3r període (activitats que es portin a terme a partir de l’1 de juliol i fins al 31 de desembre de 2016): Del 9 al 23 de maig de 2016\n4t període (activitats que es portin a terme a partir de l’1 d’octubre i fins al 31 de desembre de 2016): Del 12 al 22 de setembre de 2016\nAbans d’entrar les vostres propostes, cal que consulteu les condicions que com a professionals heu de complir i que reviseu els requisits que necessàriament han de tenir les propostes al web del Departament de Cultura i al portal de Programa.cat, perquè s’han modificat.\nQuan presenteu la proposta a Programa.cat, heu de seguir tres passos:\n– Omplir el formulari de propostes\n– Adjuntar la documentació complementària i obligatòria de l’activitat\n– Presentar la proposta\nSi els vostres espectacles i concerts ja formen part de la llista 2015 de Programa.cat, teniu l’opció de duplicar la proposta mitjançant l’aplicació informàtica. Si la dupliqueu, reviseu tant el formulari de presentació com la documentació adjunta i feu-hi els canvis que considereu oportuns. Caldrà que canvieu obligatòriament el camp de “disponibilitat de calendari” i, si s’escau, l’IRPF en les dades de facturació.\nProperament, podreu consultar al web del Departament de Cultura i al portal de Programa.cat les taules de suport econòmic previstes per al primer trimestre de 2016.\nÀrea d’Equipaments i Xarxes de difusió\nP.S. Per a més informació sobre Programa.cat, consulteu l’apartat de “Suports a les programacions estables” del web del Departament de Cultura o el portal de Programa.cat. També us podeu posar en contacte amb:\nLaura Bové (Circ i Espectacles familiars): lbove@gencat.cat\nAlbert Estany (Música): aestany@gencat.cat\nMargarita Sanjuan (Teatre i Dansa): msanjuan@gencat.cat\nLourdes Domínguez i Loli Jiménez (Comunicació): ldominguezg@gencat.cat i jimenez@gencat.cat\nJoan Antoni Martínez (PICEM): martinez@gencat.cat\nAgnès Pros (SPEEM): aprosf@gencat.cat\nToni Cabré (coordinació): tcabre@gencat.cat


Holiday home Miljenka Galica I Svib Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Miljenka Galica I-, Svib, Svib, Croàcia, 21256 - Veure al mapaHoliday home Miljenka Galica IVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 43 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Miljenka Galica I està situat idealment a Svib; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Holiday home Miljenka Galica I, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix aparcament de cotxes, caixa forta. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, pistes de tennis. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Miljenka Galica I és una selecció idònia per a la vostra estada a Svib.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sepiscina [exterior]Pista de tennis Serveis i comoditatscaixa fortazona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióforn microonesrenta vaixellesCaixa forta a l'habitacióneverareproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesiarentadoraventiladorMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


Dansacat.org // Roser López Espinosa donarà les classes tècniques per a professionals APdC-La Caldera al novembre i desembre\nInici / Actualitat / Notícies / Roser López Espinosa donarà les classes tècniques per a professionals APdC-La Caldera al novembre i desembre\nDel proper 3 de novembre al 22 de desembre, les classes tècniques per a professionals que organitza l'APdC i la Caldera, estaran a càrrec de la ballarina i corògrafa Roser López Espinosa. Seran a la nova seu de la Caldera Les Corts (C/ d'Eugeni d'Ors, 12, Barcelona), els dimarts i els dijous de 9:30h a 11h, i mantindrem un preu molt reduït per als socis i sòcies. Els vals de 5 classes costaran 25€, i les classes soltes, 6€. El preu per als no associats serà de 45€ (val de 5 classes), i 10€, per classe solta.\nRoser López Espinosa és graduada en Dansa Contemporània per la MTD Theaterschool / Escola Superior d'Arts d'Amsterdam (Holanda). Al 2005 rep la beca danceWEB del Festival ImpulsTanz de Viena i segueix entrenaments amb l'exentrenador olímpic de gimnàstica Jaume Miró. Balla a Holanda amb la Magpie Music Dance Company de Katie Duck, Marta Reig Torres i Pere Faura. A Barcelona manté una estreta col·laboració amb Àngels Margarit / Cia Mudances i col·labora també amb Cesc Gelabert i el cineasta Isaki Lacuesta, Iago Pericot, Bebeto Cidra i Las Malqueridas, entre d'altres. Desenvolupa en paral·lel el seu propi treball de creació des del 2006, que han rebut el reconeixement internacional amb premis al Festival Masdanza, al Certamen de Burgos-NY i al Certamen de Madrid i han format part de la gira europea Aerowaves. Al 2013 estrena l'espectacle Lowland, coproduït pel Mercat de les Flors, espectacle que segueix de gira internacional. També crea Hand to hand per a la companyia holandesa Conny Jannsen Danst /Dansateliers, i en l'actualitat està en procés de creació de Novembre, que es podrà veure properament al Festival Sâlmon al Mercat de les Flors. Artista associada a La Caldera i professora al Conservatori Superior de Dansa de l'Institut del Teatre de Barcelona i d'altres cursos a nivell nacional i internacional.


Universitat de Barcelona - El cordialer d'una farmàcia del segle XVIII, al Museu Virtual\nInici > Notícies > El cordialer d'una farmàcia del segle XVIII, al Museu Virtual\nEl cordialer d'una farmàcia del segle XVIII, al Museu Virtual\nEl cordialer es feia servir per guardar els medicaments anomenats cordials, indicats per vigoritzar el cor.\nEl Museu de la Farmàcia Catalana el va crear l’any 1957 el Dr. Jesús Isamat Vila (1895-1981), amb l’objectiu de dotar la Facultat de Farmàcia de Barcelona d’un museu de caràcter universitari. El Museu acull un fons històric de més de dos mil objectes, un recompte en què no s’inclouen ni el recull d’especialitats farmacèutiques antigues —la col·lecció més nombrosa— ni els cartells de publicitat farmacèutica, totes dues, col·leccions emblemàtiques del Museu.\nTambé destaca d’aquesta col·lecció el mobiliari d’una farmàcia del segle XVIII, que constitueix el nucli més reeixit del Museu. A les dependències de la Facultat de Farmàcia de la UB dedicades a museu, hi ha aquest conjunt de mobles antics de procedència desconeguda que poden atribuir-se al segle xviii, entre els quals destaca el cordialer, una de les peces del Museu Virtual de la UB.\nAquest armari cordialer consta de tres cossos de fusta policromada, la part superior dels quals és una prestatgeria emmarcada sota tres arcs de mig punt. S’hi exhibeixen diverses reproduccions d’albarels i flascons de diferents tipus. La part inferior està tancada per sis portes de fusta policromada de tonalitats daurades, ocres i verdes que imiten el marbre. El seu nom, cordialer, prové de l’ús professional que se’n fa: es feia servir per guardar els medicaments anomenats cordials, indicats per vigoritzar el cor.


Cicle B. DIUMENGE SETZÈ DE L'ANY\nDELICADESA DE JESÚS PER ALS SEUS APÒSTOLS\nEstem ja en plena calor i aquestes paraules de Jesús als seus deixebles ens van molt bé a nosaltres en aquest temps d'estiu: Veniu, ara tots sols a un lloc tranquil i reposeu una mica.( Mc 6,31) És una invitació que cobreix un relleu especial en aquesta època de lany, caracteritzada, per un ús, cada vegada més generalitzat de vacances.\nParaules tan humanes que donen una base per a viure cristianament aquest període de descans: un repòs per tal demprendre noves forces, que no vol dir cessació dactivitat sinó canvi de lactivitat habitual per un altra que permeti una relaxació de la tensió acumulada al llarg de lany.\nUnes de les coses, que jo personalment admiro més de Jesús, és la seva humanitat i el tracte que té amb els seus apòstols i deixebles. L'evangeli d'avui ens és una petita mostra.\nEls apòstols tornen i expliquen el que havien fet i ensenyat. (Mc 6,30)\nEls apòstols havien anat a predicar el regne de Déu, com vam llegir el diumenge passat i en tornar es reuneixen amb el Mestre per explicar-li com ha anat la seva primera sortida. Arriben de dos en dos, de la mateixa manera que van marxar i com és natural expliquen al Mestre com els ha anat. Quan tots han arribat els apòstols es reuniren amb Jesús i parlaren de tot el que havien fet i ensenyat. ( Mc 6,30) Ells parlen i el Mestre, Jesús, els escolta. Tenen una conversa molt animada explicant minuciosament com els ha anat la seva sortida i estan contents, perquè han aconseguit gran fruit i també estan cansats, per això el Senyor els invita a descansar. Jesús és molt delicat.\nFàcilment podem imaginar la conversa de Jesús amb els apòstols, una conversa sincera, alegre, esperançadora i llarga, per això Jesús els diu: Veniu, ara, tots sols en un lloc despoblat i reposeu una mica . ( Mc 6.31) Un cert descans és un deure i un dret també pels apòstols. Jesús ho té present. També Jesús acostumava a buscar la pau i el silenci en un lloc solitari, després duna llarga activitat. Levangelista Marc escriu: De bon matí, quan encara era fosc, sen anà a un lloc solitari i shi va quedar pregant. ( Mc 1, 35)\nNosaltres cristians, també tenim necessitat duna conversa llarga amb el Senyor, com ho feren els apòstols. Moltes vegades, anem a l'església i sortim sense haver parlat amb el Senyor una bona estona. Anem a missa, i potser ni has dit el bon dia al Senyor i surts de la mateixa manera que has entrat. La paraula de Déu no ha penetrat en el teu cor\nRecordo haver llegit en la vida del rector dArs, sant Joan M. Vianney, que moltes vegades, quan entrava al temple, veia un home assegut i no movia gens els llavis. Li va preguntar què feia i ell li va respondre aquestes paraules: Jo el miro i ell em mira. Sens dubte, aquell home feia una bona oració. De vegades parlem massa i escoltem i mirem poc.\nPer acabar, jo diria que els Senyor ens diu, descanseu una mica, vosaltres que viviu en tan d'estrès i atabalats per moltes coses. Agafeu unes bones vacances i descanseu per recuperar forces pel curs que ve.\nViviu en intensitat la vida de família i no deixeu les pràctiques religioses, especialment la santa missa, encara que tingueu de fer algun sacrifici.\nNo podem deixar de respirar i menjar ni de tantes funcions essencials en la vida. Tampoc podem deixar de respirar espiritualment i alimentar-nos del pa de vida, que és Jesucrist.\nPEL CAMÍ DE LES VACANCES\nQuan ten vagis de vacances no oblidis les píndoles\ndel bon humor, de loptimisme i de la tranquil·litat. Les vacances sense alegria són uns dies sense sol.\nAdmira la bellesa de la natura i les realitzacions humanes. Així et serà més fàcil de dir gràcies als altres i a Déu.\nRespecta la naturalesa. Tu no ets pas el primer que se naprofita, tampoc seràs lúltim. No contaminis el medi ambient!\nA la carretera hi ha senyals de trànsit. Ho són per a protegir-te i protegir els altres. Si els respectes, vol dir que estimes la vida.\nTot el que trobaràs en el camí, pertany a algú; com et pertanyen a tu la teva casa i el teu jardí. Oi que tagrada que els altres tels respectin?\nAl cap de setmana, allà on siguis, trobaràs sempre daltres cristians que estaran contents dacollir-te per celebrar lEucaristia amb tu. Comparteix amb ells la teva fe.\nHi ha els qui fan vacances i els qui no en poden fer. No toblidis de somriure i ser amable amb el qui ets serveixen, perquè les teves vacances siguin més agradables.\nUn bon principi per mantenir-te relaxat: Diuen que quan ens enfadem activem 36 muscles, mentre que per a somriure, només en calen 13.No gastis energies inútilment\n(Josep Codina i Farrés.\nDe noves pregàries amb ritme dEvangeli i Vida)


The Santperencs porten a l'Smart City un projecte per prevenir incendis a cases aïllades | Osona.com\nThe Santperencs porten a l'Smart City un projecte per prevenir incendis a cases aïllades\nEls joves emprenedors de Sant Pere de Torelló presenten el seu treball de robòtica a la prestigiosa fira\nper Redacció, 21 de novembre de 2014 a les 08:00 |\nThe Santperencs, a l'Smart City Expo. Foto: Glòria Bosch\nEls joves emprenedors de Sant Pere de Torelló The Santperencs han presentat aquest dijous el seu nou projecte de robòtica a l’estand que la Generalitat de Catalunya té a l’Smart City Expo World Congress 2014, tal com ja va avançar aquest diari. Els osonencs estaven convidats pel Departament d’Empresa i Ocupació a través de la Direcció General de Telecomunicacions i Societat de la Informació (DGTSI).\nEl director general de Telecomunicacions i Societat de la Informació, Jordi Puigneró, ha estat l’encarregat de rebre a The Santperencs i presidir l’acte de presentació del seu projecte “Nature's Fury”, un sistema de protecció contra incendis per a cases aïllades amb el qual The Santperencs van guanyar el tercer premi en Valors al World Festival de la First Lego League que es va celebrar l’abril passat a Sant Louis (EUA). Per poder viatjar a Sant Louis per participar en aquesta final mundial de la First Lego League, The Santperencs van sol·licitar el suport de la Generalitat de Catalunya, que els va atorgar un ajut econòmic a través de la DGTSI del Departament d’Empresa i Ocupació.\nJordi Puigneró ha fet el lliurament simbòlic d’aquest ajut als joves santperencs i els ha felicitat pel seu “esperit innovador i emprenedor, un exemple de talent que demostra que Catalunya és un embrió de societat que mira al futur". En aquest sentit, Puigneró ha destacat "la importància d'incorporar la tecnologia des de petits perquè de grans tindran més oportunitats en un món cada cop més tecnificat i digital".\nUn projecte guanyador\nThe Santperencs és un equip d’estudiants de diferents instituts i escoles de Sant Pere de Torelló que treballen en el camp de la robòtica com a activitat extraescolar dirigits pels seus pares i participen en competicions d'aquest àmbit, des de l'any 2010. L’equip s'ha anat renovant fins arribar a l’actual, The Santperencs 4G, que està constituït per cinc membres d'edats compreses entre els 12 i els 14 anys: Marc Famada, Biel Jiménez, Pol Ayats, Sergi Font i Ricard Casanovas.\nLa First Lego League (FLL) és una competició de robòtica per a joves de 10 a 16 anys, en la qual participen més de 200.000 nois i noies de més de 60 països diferents. Els anys 2011 i 2012, dos dels membres actuals que ja formaven part de The Santperencs (Biel i Marc) van tenir l'oportunitat de poder prendre part a la final mundial als Estats Units, perquè prèviament havien guanyat la final estatal amb un projecte de teclat adaptat per a persones grans. Aquest any 2014, però, ha estat la primera vegada que The Santperencs guanyen un premi a la final mundial.\nEl projecte “Nature's Fury” és un sistema automàtic de protecció contra incendis dissenyat per a cases aïllades. Per dur-lo a terme, The Santperencs van fer l'estudi d’allò que s'hauria d'instal·lar en un cas real i van fer la implementació d'una maqueta que permetés simular-ho. El resultat és un sistema que inclou una xarxa de sensors tèrmics, que en el cas d'un augment molt gran de la temperatura ambient, com succeeix quan hi ha un incendi forestal, engegaria automàticament un sistema d'aspersors que mullarien la teulada de la casa i les seves parets, per tal d'evitar les pèrdues materials i, especialment, les vides humanes i animals.\nSegons han explicat The Santperencs durant la presentació d’aquest projecte, “per arribar a projectar aquest sistema vam consultar molts especialistes de camps diferents, i cadascun ens va aportar coneixements sobre aspectes diversos del projecte”. Els joves emprenedors, que han agraït a la Generalitat l’ajut rebut, han dit també que “la idea de projectar un sistema d'aquest tipus se'ns va acudir després de fer una visita a una masia afectada pels grans incendis del Solsonès de l'any 1998, just l'any abans que naixéssim la majoria de nosaltres”.\nSocietat, Smart City Expo, tecnologia, innovació, robòtica, The Santperencs


Cs reclama más vigilancia por la oleada de robos en los masets - Vila-real - El Periódico Mediterráneo\nCs reclama más vigilancia por la oleada de robos en los masets\nLa portavoz adjunta de Ciudadanos (Cs) en el Ayuntamiento de Vila-real, Ana Riera, solicita «aumentar la vigilancia ante la oleada de robos en masets de la localidad y, sobre todo, que esta vigilancia se centre en el mercado negro, ya que todo apunta a que la mercancía robada puede ser objeto de reventa en estos espacios». Y añade: «Al igual que desde Cs ya hemos denunciado en numerosas ocasiones la venta ilegal de naranjas, el material agrícola sustraído puede ser susceptible del mismo modus operandi», por lo que la concejala reclama «ir más allá en las pesquisas policiales».\nLa edila señala que, «además de una mayor seguridad, se puede poner en marcha, en colaboración con los agentes, la redacción de una serie de medidas preventivas para que los vecinos puedan proteger sus viviendas e instalaciones agrarias, así como detectar conductas sospechosas». Al respecto, Riera propone «realizar jornadas explicativas y publicar estas pautas a seguir en la web municipal, para que todos los vecinos tengan acceso a ellas durante todo el año».\nEn definitiva, la concejala Riera hace hincapié en que «se trata de buscar soluciones a esta problemática de forma más periódica y no únicamente mediante la promoción de una campaña puntual, como se hace hasta ahora».\n17:47 h // Acevedo falla a portería vacía el tanto del empate (2-1)


El 9-N, el dret a decidir, les cortines de fum i les esquerres | Un entre molts\n9-N, Autodeterminació, Sobiranisme, societat\nEl 9-N, el dret a decidir, les cortines de fum i les esquerres\nJa vaig escriure farà cosa d’un any els dubtes que tenia envers el “procés independentista ”, ara, amb tota la alta política i els mitjans de comunicació concentrats sobre si es farà o no el referèndum el 9-N escriuré sobre les seves potencialitats des del punt de vista de l’esquerra transformadora.\nVaris tòpics falsos sobre el procés\nEn primer lloc, i sobretot per alguns llocs de l’esquerra estatal es diu que la reivindicació independentista actual la va començar el president de la Generalitat Artur Mas, això és objectivament fals, el tret de sortida va ser la manifestació de l’11 de setembre de 2012 convocada per l’Assemblea Nacional Catalana. Veient la amplíssima participació, Mas es va sumar uns dies després canviant el rumb polític que portava fins aleshores reivindicant la independència cosa que no havia fet mai CIU. En una jugada que en aquell moment semblava que li sortiria molt bé Mas va aprofitar al reivindicació i va situar el govern de la generalitat com a garant i líder d’aquest procés i l’ANC, tristament, li va permetre.\nL’altre tòpic fals és que tota la reivindicació independentista és una operació orquestrada des dels mitjans de comunicació i els poders polítics per distreure l’atenció sobre les retallades. Fals també, això pot ser un efecte però no una causa, i l’efecte és perillós d’acord però no ens confonguem. Qui va començar tot plegat va ser l’ANC amb el recolzament d’una part molt important de la població catalana, i van anar-hi per voluntat pròpia, no teledirigits literalment per TV3, no tractem a la gent d’imbecil siusplau, és obvi que sense el ressò mediàtic no hi hagués anat tanta gent ni hagués causat tant impacte però la gent hi va per voluntat pròpia, no teledirigida. El que passa és que malauradament l’hegemonia en el procés la té la dreta catalana.\nLa hegemonia de la dreta, l’efecte la cortina de fum i els reptes de les forces polítiques d’esquerra\nL’efecte cortina de fum existeix d’acord, però és un efecte potenciat per els mitjans de comunicació, per CIU, per la oligarquia catalana i consentida de facto per l’ANC afirmant que amb la independència s’arreglaran els problemes socials que travessa Catalunya i per això ara cal estar tots units (ni dretes ni esquerres us sona?) confiar en el President (tots amb el President!) i deixar de banda les reivindicacions socials. Això és el que pretén la oligarquia catalana enemistada (si més no en aparença) momentàniament amb els seus homòlegs a Madrid. Ja vaig dir i tenim clar que acceptar aquesta premissa és fer el joc als qui ens estan enfonsant a la misèria. Però qui esta llançant aquest missatge és una minoria, d’acord una minoria molt ben situada políticament però tampoc esta calant àmpliament. La gent que es va mobilitzar, com tants d’altres que es senten identificats amb la reivindicació del dret a decidir, majoritàriament ni son burgesos ni dretans-reaccionaris convençut. En les mobilitzacions com la “V” hi ha participat molta gent esperant un canvi, i sobretot un canvi en favor de la justícia social, de la fi de les retallades i del repartiment de la riquesa. Una enquesta publicada al març mostra que la reivindicació independentista té molt més terreny en l’esquerra i les classes populars que en la dreta i l’alta burgesia.\nVistes aquestes contradiccions es poden fer dos coses. La primera el que masses vegades hem fet l’esquerra revolucionaria que és amagar el cap sota l’ala, dir que tot és una cortina de fum, una mentida (acceptar la versió oficial) que la gent esta alienada, que 1.300.000 persones son imbecils i refugiar-nos en el nostre purisme. Com sempre i no canvia res. O podem (com ja han fet molts grups) disputar la hegemonia de la dreta i batallar per revertir els seus conceptes. Dret a decidir? Oi tant però no només sobre la relació política amb l’estat espanyol sinó també sobre la nostre economia, els serveis públics, el territori….. independència d’Espanya, d’acord però també de la UE, l’OTAN i la resta d’agents imperialistes.\nEl dret d’autodeterminació com a desafiament al regim espanyol\nParteixo també del fet que si desitgem un canvi en benefici de la majoria, de la classe treballadora, la base d’aquest son les lluites immediates en multitud de camps, (treball, educació, sanitat, habitatge, territori…) però tot i que aquestes lluites son fonamentals, no ens podem conformar amb petites victòries parcials en aquests camps. Cal no només un canvi sinó la destrucció de l’actual sistema polític espanyol, el règim del 78. I aquí be un dels motius d’aquest escrit. El plantejament d’un referèndum (només el plantejament) suposa un desafiament al règim, probablement el desafiament més gran actualment en el terreny polític. Per desgracia aquest desafiament encara no esta prou connectat amb les lluites de base de la classe treballadora, però no per això deixa de ser un desafiament, una esquerda prou important que cal aprofitar. I la demanda d’un referèndum d’autodeterminació inclús sinó qüestionéssim la Unió Europea es una reivindicació d’avanç democràtic respecte a l’estat de les coses anterior que veuria incoherent no recolzar com a mínim en cert grau des d’un punt de vista revolucionari d’esquerres. No dic que aquesta escletxa hagi de ser el punt més important en l’agenda de grups polítics, sindicats combatius i moviments socials en general però si que s’ha de tenir en consideració pel desafiament que representa al regim espanyol, per la escletxa que hi pot obrir.\nReprenem el paper de l’ANC, ja des de pocs dies després del tret de sortida del procés que fou la manifestació de l’11S del 2012, l’ANC va renunciar a ser un agent autònom als partits polítics, la seva estratègia es centra en pressionar a les incitacions i intentar marcar-lis l’agenda. A la pràctica, aquestes institucions també li marquen l’agenda, per això per molt que es presenti com “apartidista”, l’ANC ha renunciat de facto a jugar un paper com a organització de la societat civil i es limita a organitzar una manifestació massiva a l’any i “pressionar” mediàticament als partits perquè avancin cap a la independència. A la pràctica s’ha deixat dominar per les institucions i la hegemonia neoliberal en el procés proposant (en paraules d’un amic ) una “revolució de vellut” es a dir, un canvi ordenat socialment i sense sobresalts molt a gust per la Catalunya de “seny”, dels botiguers i del senyor Esteve. Davant el mur impenetrable que representa l’ordenament jurídic espanyol el que fa es buscar “suports internacionals”, a institucions imperialistes com la UE i l’OTAN i governs de països com EUA, Alemanya…. vaja a qui governa el món . No fa falta dir que qui cregui sèriament que aquestes institucions pressionaran seriosament a l’estat espanyol perquè els catalans tenim una reivindicació molt pacífica i democràtica, directament no sap com funciona la política internacional en aquest planeta. Però mentrestant al buscar aquest tipus de suport i no d’altres va calant l’hegemonia neoliberal que legitima l’actual ordre mundial que està a les antípodes de ser pacífic i democràtic.\nLa possibilitat de la consulta\nEn el moment d’escriure aquestes línies es coneix que demà dissabte 27 de setembre Artur Mas firmarà la consulta del referèndum. La setmana que be el tribunal constitucional anul•larà el referèndum probablement amb al formula de la suspensió cautelar per inconstitucionalitat. Hi haurà un moment d’indignació (esperem). I aleshores la generalitat es trobarà en la disjuntiva: Desobeir o desconvocar el referèndum com a mínim de forma oficial. I CIU es un partit d’ordre, no desobeirà com demanen les forces polítiques d’esquerra o pseudoesquerra, no em veig a CIU enfrontant-se a l’ordenament jurídic. Probablement aguantarà i dirà que el manté però l’acabarà desconvocant ( hem fet el que hem pogut…) i convocant unes eleccions plebiscitàries, i l’ANC (que de moment no he vist crides gaire entusiastes a la desobediència) li farà mes o menys el joc.\nEl moment més interessant no serà quan es prohibeixi la consulta sinó quan CIU la desconvoqui, es aleshores quan es poden recuperar posicions en la defensa del dret d’autodeterminació. No crec que serveixi de gran cosa treure urnes als carrers des de la societat civil, això ja es va fer. Però si que es podran resoldre varies de les contradiccions que ens provoca quest procés i que he exposat anteriorment. Es tracta de seguir exigint el referèndum el 9-N i la desobediència, CIU i l’establishment de Catalunya estaran per els plebiscitàries, res de cuentos, s’haurà d’atacar a CiU a la Generalitat i assenyar-los.\nQue CIU retalla? Ataquem-lo. Que CIU no fa la consulta? Ataquem-lo també\nLes múltiples contradiccions entre “qüestió nacional i qüestió social” exposades anteriorment aleshores poden superar-se. Ataquem a CIU i a la Generalitat, que CIU retalla? Ataquem-lo. Que CIU no fa la consulta? Ataquem-lo, així s’acaben les divisions provocades per el “procés”, s’acaba la cortina de fum, l’ANC en el seu seguidisme cridarà a l’ordre i quedarà superada pels esdeveniments si realment hi ha una mobilització en favor de la desobediència (esperem) que pugui desbordar als agents que tenen actualment l’hegemonia en el “procés”. Pot haver-hi un moment de indignació generalitzat on tindrem marge de maniobra superant el discurs oficial, existeix la possibilitat, recalco que és una possibilitat. Òbviament no tindrem cobertura mediàtica ni es podrà sumar a molts dels sectors dretans mobilitzats per la independència però es podrà ara ja nítidament sumar la reivindicació del dret a decidir del poble català a totes les reivindicacions de l’esquerra transformadora contra el govern de la generalitat i la reivindicació de l’autodeterminació podrà tornar a estar clarament en el camp dels que no només volem decidir si Catalunya ha de ser independent sinó que també volem l’aprofundiment democràtic, el repartiment de la riquesa en benefici de les classes populars, la solidaritat amb la resta de pobles del món i en definitiva la superació del capitalisme en pro d’un sistema més igualitari i més lliure.\nMentrestant, com he dit seguim en les lluites des de tots els fronts i per suposat, les lluites immediates de base no s’haurien de paralitzar ni trobar-se en dificultats per la opció de votar que si o votar que no o passar de tot de la gent que hi participa, per descomptat, això es el que volen ells. Però també cal estar a l’aguait i saber aprofitar el moment polític per aprofitar les escletxes, si és aquest es dona.\nFrom → Societat\n« La tendresa dels pobles supera tota barrera religiosa o cultural imposada\nExcursió al cim del Canigó (Per Marialles) »\nFicció, literatura i cinema (1)\nHistòria i Arqueologia (6)\nUna tardor de 2017 i un hivern de 2018 (III) La gran pregunta, què fer a partir d’ara?\nUna tardor de 2017 i un hivern de 2018 (II)\nUna tardor de 2017 i un hivern de 2018 (I)\nUna República de la Gent i per a la Gent. Moment actual i perspectives.\n9-N 27S Arqueologia Arqueologia preventiva Atemptats Autodeterminació Bastiments Carta arqueològica Catalunya Cim cim hivernal Coses del bloc Cultura cunyaos CUP Eleccions Emigració espècies urbanes Etnografia Fantasia Guerra humor internacional Inventaris arqueològics lluita de classes Marxisme Muntanya Muntanyes Món Nacionalisme pastors Personal Pirineus Pobles i nacions Poder Política Procés religions rol Sabadell Sanitat Pública Sindicalisme Sobiranisme societat solidaritat Terrorisme tietes Tolkien tradicions Unitat Popular Xarxes socials\nRT @Viquipedia: A totes les persones que avui us examineu a les #PAU2018 : De res. 5 days ago\nRT @cgt_ub: Avui tenim una boníssima notícia: hem guanyat el conflicte col·lectiu que vam interposar a la @UniBarcelona per la diferència d… 1 week ago\nRT @Aj_Sabadell: Des d'avui, el Museu d'Història exposa 2 noves #stolpersteine en homenatge a 2 germanes sabadellenques assassinades per l’… 2 weeks ago\nRT @arqueo_pirineu: Avui, @elnacionalcat publica aquest interessant article sobre l'ocupació humana de l'alta muntanya https://t.co/4G4P5WK… 3 weeks ago\nRT @CridaSabadell: 📣📣📣 Concentració convocada per la plataforma @PublicsServeis en defensa dels serveis públics, contra la màfia empresar… 4 weeks ago\nLa importancia de las cosas. Arqueologia del presente