Dia a dia - 19/23 - Josep Guix Perolot\nTrobada amb el CIT\ndivendres - 1 - abril - 2011 AFEGIR COMENTARI\nDilluns també vaig poder parlar amb una entitat emblema i molt activa de la nostra ciutat: El CIT, Center d’Iniciatives Turístiques d’Olot. Són múltiples les festes, activitats i actes que han movilitzat i que han arrelat d’una manera molt sòlida a la tradició, la cultura i la festa d’Olot i comarca: El Carnaval, l’Hereu i la Pubilla de la Garrotxa, El Garrotxí de l’Any, etc…Moltes felicitats i endavant!\nDilluns em vaig trobar amb la junta del Club Hoquei Olot, un altre club amb més de 25 anys d’història! M’il·lusiono constantment amb l’activitat i la vida dels clubs de la ciutat, i com el seu treball en formació reporta un benefici increible a la ciutat.\nCap de setmana de cultura\ndimarts - 29 - març - 2011 AFEGIR COMENTARI\nLa cultura olotina està d’enhorabona molt sovint. Aquest cap de setmana el protagonista va ser el senyor Lluís Balcells, president de l’Agrupació Sardanista d’Olot i gran activista cultural, que va rebre les Ales a la Cultura. v Un magnífic i merescut reconeixement per la seva gran trajectòria i l’importantíssim servei a la ciutat en la seva vessant cultural i associacionista. L’acte va ser molt emotiu i em va fer una gràcia especial poder escoltar la interpretació al piano d’algunes de les peces dels pastorets d’Olot. Moltes felicitats, Lluís!\nAprofitant l’entrada sobre cultura, us recomano l’exposició que es va inaugurar divendres al Museu dels Sants, amb l’obra del modernista Lambert Escaler.\ndivendres - 25 - març - 2011 AFEGIR COMENTARI\nComprant l’entrada a la inauguració de la mostra.\nTan sols vull felicitar en Jordi Teis i tota l’Associació que fa possible la mostra del cap de setmana passat. Tan per l’èxit d’assistència com per la selecció dels documentals que s’exhibien. Sens dubte, una iniciativa que contribueix a deixar el llistó de l’oferta cultural de la ciutat ben amunt!\nTambé vull felicitar a tots els autors locals, i en especial a l’IES La Garrotxa per la part que em toca. No vaig poder assistir a la projecció d’ “El meu avi viu a Cuba”, però m’han confirmat que, a part de ser tot un procés d’aprenentatge interessantíssim, carregat de valors i d’experiències més que enriquidores, va ser un acte d’allò més emotiu. Enhorabona a tots!\nI també vull fer esment de la importància de recollir la memòria, la història, i el coneixement en el sentit més ampli dels pobles. Per la cultura, l’educació i el sentiment de pertanyença, que ens fa arrelar i estimar tot allò que ens envolta. Perquè tal com diu el tràiler de la mostra: Un país sense documental és com una família sense àlbum de fotos” (Guzmán)\nTrobada amb els Xerrics\nDimarts vaig trobar-me amb la colla castallera d’Olot i la Garrotxa, els Xerrics, que entre una cosa i una altra, ja celebren els 10 anys. Cultura, tradició i valors. I, tal com diuen, Pit i amunt!\nEls Xerrics també han participat a la producció de COLOMS Z.S.i NUGULS FILMS La Garrotxa que tenim juntament amb el Club Patinatge Artístic. Apareixen com a emblemes i ambaixadors de la comarca, així com tot el que reciten -i molt bé- els nois que apareixen a l’anunci, i que estem tan orgullosos de tenir.\nPresentació del Decàleg de la V Convenció Municipal\nAvui hem presentat als mitjans locals el Decàleg Socialista per a les eleccions municipals que vénen, i dels quals us vaig parlar uns dies enrere en una entrada al blog. M’ha acompanyat la Pia Bosch, candidata del PSC per Girona i presidenta de la V Convenció Municipal on vam pactar el Decàleg. Es tracta d’uns eixos bàsics que serviran de guia perquè cada municipi els usi segons les seves especificitats, però que tenen uns punts i un missatge clar: cal prendre mesures i polítiques econòmiques des del municipalisme de progrés per fer front a la crisi, ara bé, és igualment important i no volem ni podem renunciar a les polítiques socials i a les persones, especialment aquelles més desprotegides davant dels efectes de la crisi: cap pas enrere!\nPàgina 19 de 23« Primer«...10...1718192021...»Darrer »


El jove artista de Casablanca Ed Oner (Mohamed Touirs) visita Barcelona per participar a la tercera edició de MURAL/LOCAL que organitza Jiser Reflexions Mediterrànies. La seva proposta “Carte postale” és una intervenció al mur de 80m², que es troba a l’espai interior de la Cooperativa d’Habitatges Bac de Roda, i que contemplarà diferents retrats de veïns i veïnes del barri. El projecte inclou un llibre de postals en paral·lel, per entaular una mirada crítica sobre els imaginaris del turista i el viatger en el marc de les societats actuals.\nEns introdueix, d’una banda, en el món màgic de les postals des d’un punt de vista urbà i artístic. Avui en dia, que enviar una postal s’ha convertit en un gest irònic i nostàlgic, aquesta acció ens dóna l’oportunitat de posar sobre la taula diverses qüestions que tenen a veure amb la mobilitat humana, amb els privilegis i amb les desigualtats.\nAquesta acció es presenta en el marc dels Tallers Oberts i la Festa Major del Poblenou. Una oportunitat, per tant, per descobrir l’art urbà en un espai poc conegut i a l’aire lliure com és el pati interior d’un edifici de construcció cooperativa de 1959.\nMURAL/LOCAL és una acció impulsada per Jiser, associació amb seu a la Cooperativa des de 2016, que desenvolupa projectes artístics amb impacte social a la regió mediterrània. Es realitza gràcies al comissariat de Salah Malouli, gestor cultural del Marroc; la col·laboració d’Hangar; Montana Colors; la Cooperativa d’Habitatges Bac de Roda i Poblenou Crea. Compta també amb el suport de l’Ajuntament de Barcelona i el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.\nOriginari de Casablanca i format en disseny gràfic, Mohamed Touirs, també conegut com Ed Oner, és un dels pilars importants de l’escena del graffiti al Marroc. Fundador del primer Meeting of Moroccan Graffiti Writers i del col·lectiu d’art gràfic Taraza, Ed Oner ha participat a diversos festivals de Street Art al Marroc i a Tunísia. Ed, com li diuen, explora amb insistència la barreja entre la representació del dibuix a la seva llibreta, la simplicitat del retrat a mà i l’eloqüència del graffiti mural. Ed Oner explora constantmente diversos universos gràfics i estétics com el cómic, la il·lustració i la pintura.\nDissabte 14.09 –\nHorari d’obertura (accés per Diagonal 105, baixant les escales): 11 a 19h\n11h30 Taller de fanzine amb Ed Oner per a persones petites (inscripció prèvia a info@jiser.org)\n13h Visita a l’exposició de fanzines i vermut\n17h Taula #O9 amb Ed Oner, Salah Malouli i Xavier Ballaz. Presentació en format ràdio del MURAL/LOCAL 2019 i reflexions sobre art urbà al nord d’Àfrica, oberta a veïnes i amigues!\nDiumenge 15.09 –\nHorari d’obertura (accés per Diagonal 105, baixant les escales): 11 a 15h\n12h Visita a l’espai de Jiser, al mural amb Ed Oner i vermut\nCalendari de la Festa Major del Poblenou


Comprar Aires de Manilva a Uvinum\nBodegas Chan de Rosas (Vins sense DO (Espanya))\n12,90€ + 5,90€ Enviament (48h - 3 díes)\nNOTA DE TAST: Vista: aspecte net i brillant. Nas: flors blanques, fruita gebrada, notes amieladas i herbes de camp de primavera. Boca: lleugerament sec, vivaç i amb un final llarg. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Serres de Màlaga. VINYA: Nom: Finca La Lloma. Vinyes situades a la localitat malaguenya de Manilva, entre Estepona i la Línia de la Concepció, limitant ja amb la província de Cadis. Es tracta d'una de les vinyes situats més al sud de tot el continent europeu. Sòl calcari i de albariza. RAÏMS: 100% Moscatell d'Alexandria. ENVELLIMENT: criança en dipòsit d'acer inoxidable sobre mares durant un mínim de 6 mesos. ELABORACIÓ: fermentació alcohòlica en dipòsits d'acer inoxidable a temperatura controlada. MARIDATGE: menjars especiades tipus Thai, menjar indi, sushi i també amb menjar mexicà. TEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 7-10ºC GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 13,5%\nFitxa tècnica · Aires de Manilva\nSi et va agradar Aires de Manilva, també pots gaudir de ...\nDescripció · Bodegas Chan de Rosas\nAires de Manilva (Moscatel de Alejandría)\nVista: aspecte net i brillant.\nNas: flors blanques, fruita gebrada, notes amieladas i herbes de camp de primavera.\nBoca: lleugerament sec, vivaç i amb un final llarg.\nDENOMINACIÓ D'ORIGEN: Serres de Màlaga.\nVINYA: Nom: Finca La Lloma. Vinyes situades a la localitat malaguenya de Manilva, entre Estepona i la Línia de la Concepció, limitant ja amb la província de Cadis. Es tracta d'una de les vinyes situats més al sud de tot el continent europeu. Sòl calcari i de albariza.\nRAÏMS: 100% Moscatell d'Alexandria.\nENVELLIMENT: criança en dipòsit d'acer inoxidable sobre mares durant un mínim de 6 mesos.\nELABORACIÓ: fermentació alcohòlica en dipòsits d'acer inoxidable a temperatura controlada.\nMARIDATGE: menjars especiades tipus Thai, menjar indi, sushi i també amb menjar mexicà.\nComprar Vi Bodegas Chan de Rosas:\nChan de Rosas Gran Cuvée Magnum 2016\nCerques relacionades sobre Aires de Manilva\nSi vols comprar Aires de Manilva, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi blanc Vins sense DO (Espanya).


La catalanofòbia traspassa els límits al País Valencià: agressió contra una noia discapacitada per parlar català La República\nLa catalanofòbia traspassa els límits al País Valencià: agressió contra una noia discapacitada per parlar català\nUn usuari de Twitter ha volgut explicar a la xarxa social un nou cas de catalanofòbia contra un company seu de feina i la seva filla al País Valencià, on […]\nMarina Bou Cabero 14/08/2018\nUn usuari de Twitter ha volgut explicar a la xarxa social un nou cas de catalanofòbia contra un company seu de feina i la seva filla al País Valencià, on el sentiment anticatalà ha estat atiat durant anys pels Governs del PP.\nSegons ha relatat, aquesta persona hauria anat recentment a Castelló per tal que la seva filla -que pateix una discapacitat- pogués visitar una amiga seva. Abans, però, haurien fet una parada en un bar per esmorzar on “van viure una experiència molt desagradable”. Diu l’usuari (que ha confirmat la història a La República) que l’home va fer la comanda en castellà “perquè li van venir males vibracions si feia la petició en català” i que no anava desencaminat.\nI és que, tot i que no tenen cap mena de queixa amb el servei del bar, altres clients del local van increpar la noia “automàticament” quan va començar a parlar català amb el seu pare. “Cinc feixistes catalanòfobs es van aixecar de la taula del costat a crits, insults i no van parar fins a fer-los fora del bar a base d’espitjades”, explica l’usuari, que demana que es “combati el feixisme espanyol des de les institucions”. Assegura que la noia “encara està tremolant”.\n(2)Entren al Bar Xàtiva i el company de feina demana "2 cafés con leche y 2 croasants" (ho va dir en castellà perquè li van venir males vibracions si feia la petició en català). I no anava mal encaminat. Els serveixen (tot molt correcte amb els treballadors del bar) i llavors…\n— Catalunya en Comú NO Podem (@NoEsPotCat) 14 d’agost de 2018\n(4)una noia discapacitada pel sol fet de parlar en català amb son pare, en una ciutat on el català/valencià és oficial.\nPROU impunitat i immunitat del feixisme espanyol. O es combat el feixisme espanyol des de les institucions o això acabarà malament!\nAmb Espanya #NOESPOT


No ho tornaran a fer - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\njoan roma i cunill 05.07.2019 | 23:31\nNo ho tornaran a fer Regió7\nLa setmana passada, sota el títol «Episodis nacionals», exposava tres fets rellevants en el conflicte Espanya-Catalunya, que tenien un denominador comú: la improvisació, el desconeixement de la realitat interna i externa del país, una certa frivolitat a l'hora d'emprendre accions i decisions, i el consegüent fracàs dels objectius plantejats. Es tractava dels «Fets de Prats de Molló» (1926), els «Fets del 6 d'octubre» (1934) i finalment els «Fets del procés» (2017).\nPer a alguns, el procés encara no ha acabat, perquè no volen reconèixer el fracàs, però la realitat s'anirà imposant, a mesura que passin els mesos i, sobretot, es vagin coneixent les conseqüències de les accions dutes a terme. Hi ha hagut grans dosis de prepotència, menysteniment del poder d'un Estat, desconeixement de la realitat de la UE i de les posicions de les potències mundials, i creença de poder actuar de qualsevol manera, sota la simple invocació de la paraula «democràcia». Democràcia a conveniència, no segons les normes establertes per l'estat de dret.\nTantes accions i actuacions fora de lloc havien d'acabar malament. De fet, els protagonistes no poden al·legar desconeixement de les conseqüències dels seus actes, perquè varen estar avisats, en tot lloc i moment, per lletrats del més alt nivell, del Parlament de Catalunya, del Govern de la Generalitat, i per òrgans de tant prestigi i pluralitat com és la Comissió Jurídica Assessora (una mena de tribunal constitucional català), formada per quinze juristes de gran prestigi, encarregats d'assessorar i emetre dictàmens sobre els temes més rellevants. Tant ells, per unanimitat, com els altres, varen deixar clares les diverses il·legalitats que els processistes estaven cometent, de manera que, ara, ningú pot al·legar ignorància.\nEncara més, el mateix Tribunal Constitucional va avisar, reiteradament, sobre les vulneracions de drets fonamentals que es produirien si la mesa del Parlament i el Govern català tiraven endavant les sessions del 6 i 7 de setembre del 2017. Sorprenen ara algunes declaracions fetes, davant el TS, respecte a temes que varen ser ignorats i vulnerats en aquella sessió. I més greus haurien estat en el cas d'haver tirat endavant els acords presos, amb lleis (de desconnexió) que vulneraven Estatut i Constitució.\nSabut tot això, i comprovat el grau de fugida endavant dels protagonistes del procés, no deixa de ser sorprenent la declaració de «ho tornarem a fer», pronunciada davant dels membres del tribunal. Si algú es podia posar les mans al cap, per una afirmació tan extemporània com aquesta, segur que ho va fer. Si en comptes de reconèixer els errors comesos, i prometre el compliment de la legalitat, el que es pretén és tornar-la a vulnerar, es donen tots els arguments al tribunal per pensar que no han entès la gravetat dels fets comesos.\nPerò és fàcil fer afirmacions verbals i ser grandiloqüent en moments determinats. La realitat és que «no tornaran a fer» res del que varen dur a terme. Ni ells ni els seus seguidors. Els seguidors ja ho han deixat molt clar, en una dotzena d'ocasions en el darrer any. Fan grans declaracions, criden a la mobilització, critiquen tot i més dels tribunals i del govern central... però tots quiets. Ningú es mou del guió establert, sobre la línia del que és legal i del que no ho és. Ningú té ganes de repetir experiències passades, i ningú pensa en la unilateralitat. Fins i tot les CUP ho acaben d'afirmar.\nI és que si en algun moment algú volgués tornar posar en marxa una acció similar a les dels dies 6 i 7 de setembre del 2017, el govern central de torn repetiria l'aplicació de l'article 155, que, com s'ha vist aquesta setmana, ha estat avalat pel TC. I va costar molt posar-lo en marxa, i ara seria ben fàcil fer-ho per segona vegada, tenint present que no comportà cap especial rebuig i fins i tot cent catorze alts càrrecs de l'administració es varen mantenir en els seus llocs. En resum, es digui el que es digui, la via unilateral ha quedat aparcada i res fa pensar que algú «ho tornarà a fer».


Berlin – guiding.es\nAvió Barcelona- Berlin- Barcelona, pendent de confirmació en el moment de la compra.\nTrasllats aeroport- alberg- Camp de Concentració- aeroport.\nAllotjament en mitja pensió des de l’arribada a l’alberg.\nGuia per a fer la visita del Berlin imprescindible, i el Camp de Concentració.\nAssegurança de RC, accident i malaltia.\nLa reserva de totes les visites.\nLa gratuïtat per a 3 professors acompanyants.\nPreu per a un grup de 50 alumnes.\nReunions amb professors, mestres, pares i alumnes.\nButlletes per subvencionar el viatge.\nTot allò que no estigui especificat en el preu inclou.\nDIA 1 - El Berlin imprescindible\nEns trobarem a l’aeroport per embarcar i sortir cap a Berlín, quan arribem ens traslladarem amb autocar cap a l’allotjament per deixar l’ equipatge. Començarem fent un recorregut acompanyats d’un guia professional, a peu pel Berlín imprescindible, Unter der Linden, Ajuntament, Alexander Platz, Biblioteca, Check point Charlie... A la tarda podríeu visitar la Postdamen platz, el Parlament i pujar a la cúpula de vidre. Tornareu a l’alberg per sopar i allotjar-vos.\nDIA 2 El barri jueu i el mur de Berlin\nEsmorzar i podríeu visitar el barri jueu, la Sinagoga Nova, les escoles i acabar a las Hachelles. A la tarda podríeu visitar les restes del Mur de Berlin, i l’espai de la línia de la Por. Retorn a l’alberg sopar i allotjament.\nDIA 3 L'illa dels museus i Shashenhaussen\nEsmorzar i sortida cap a l’illa dels Museus. Visitarem el Museu de Pèrgam, on trobarem restes gregues romanes, i l’altar de Pergam ( si està restaurat), i després el Neues Museum, on trobarem el famosíssim bust de la Nefertiti. Recollida de l’equipatge i sortida cap a Shashenhaussen, visita guiada al Camp de Concentració, i sortida cap a l'aeroport, embarcament i sortida cap a Barcelona, arribada a l’aeroport del Prat .\nAlsàcia i el Rin, mercats de Nadal\nUn dels racons més bonic d'Europa que es prepara per Nadal, són l'Alsàcia i l'Alemanya que voreja el Rin. Una oportunitat que no es pot malbaratar\nUna visita de 3 dies per Lió, el seu nucli històric, el riu, les restes romanes, el Museu Lumiere…\nUn viatge per la Lisboa imprescindible, el Monestir dels Jerònims, el Pont de Vasco de Gama...


No veig massa la tele, més que res em falta temps. Però vaig veure d'esquitllada una promo de Frank de la Jungla i he vist el capítol on-line.\nEm sembla que no em calia veure'l però és veure tetes en producció, siguin de l'espècie que siguini vaig contra els meus principis.\nHo he dit però ho repeteixo, no m'agraden els circs siguin a Barcelona o Tailàndia. I aquest programa m'ha confirmat per enèsima vegada aquest sentiment de rebuig cap als circs i zoològics.\nD'aquest senyor en sé poca cosa, per no dir res.Es dedica a fer-se l'heroi per diferents països amb tota mena d'animals exòtics. De serps a orangutans passant per cocodrils, elefants i tigres...I el capítol que jo he vist va d'això de gransfelins.\nM'ha deixat de pasta de moniato!\nVa anar a visitar una mena de parc temàtic amb els tigres com protagonistes i víctimes a la vegada.Espectacles típics de submissió, foto record al costat d'un cadell de tigre, vaja espectacle pur i dur....Fins aquí tot el que és habitual però com sempre hi ha cosses que em fan mal als ulls.\nLa primera, per tenir tigres dòcils el que fan és separar els cadells de la seva mare i alimentar-los amb biberó. Els deixen una setmana amb la tigressa, saben que el calostre és vital, i els separen per ser criats perun empleat del recinte. D'aquesta manera modifiquen els seus instints i aconsegueixen fer-los dependents i submisos. Cada hora i mitja els donen un bibe, en total uns 15 al dia el que sumen uns 6 litres de llet, evidentmentde llet de vaca modificada i adaptada.\nAquest procediment és força habitual per poder "treballar" amb animals salvatges. Per mi molt trist. Una cosa és la conservació i l'altre la modificació del comportament pel divertiment il'úshumà.\nLa segona cosa que m'ha posat els pèls de punta és l'experiment que s'han treta del barret. En el moment de néixer els cadells de tigre són immediatament intercanviats per porquetes també acabats de néixer. Així una truja fa de mare als tigres i una tigressa de mare als porquets. Han provat amb llet d'altres mamífers i no els ha funcionat.\nSegons ells la llet de truja alimenta més que la de tigressa i així, diuen, els cadells de tigre creixen millor que amb la llet de la seva mare. Al cap d'unes setmanes són separats també de la truja i alimentats amb llet de vaca modificada per aconseguir que siguin més manyacs tan amb els homes com amb els altres animals.\nAfirmen que potser en el futur tots els tigres d'aquest lloc seran alimentat amb llet de truja ja que així creuen quecreixen més forts i més resistents. L'han fet tres vegades i diuen que els ha sortit bé, en primer lloc perquè la tigressa no ha fet cap àpat de lletó, altres espècies consideres antagòniques també han reproduït aquest comportament maternal envers una cria aliena i han declinat l'idea de cruspir-se als seus fills adoptius.\nI en segon llocperquè els cadells de tigre no han mort. Però que els cadells de tigre sobrevisquin i es facin més grossos no vol dir que estiguin més sans o que la llet de truja sigui millor.De veritat que no saben allò de l'especificitat de l'espècie? Com pot ser igual la llet d'una truja que la d'una tigressa? La seva manera de viure i créixer és absolutament diferent, el seu creixement no té res a veure. Per tant que els tigres visquin no vol dir res. Hauríem de mirar més enllà de la supervivència.\nPodeu fer un paral·lelisme amb tot això? L'espècie humana també ha patit aquest experiment a gran escala sense comprovacions prèvies. No ens hem ficat la vaca a casa però també ens hem cregut Déus capaços de modificar i experimentar amb l'alimentació de les nostres cries.\nSiguem francs els experiments ni a casa ni i amb gasosa.


JuliÀ CANALS i MAIMÓ\nJulià Canals i Maimó va néixer a Molins de Rei el 6 de juliol de 1926.\nVa estudiar el batxillerat a Barcelona, en plena Guerra Civil, i volia ser metge, però als quinze anys va contraure la tuberculosi. Això li va impedir prosseguir els estudis i el va portar cap a la música.\nL’any 1952 es va casar amb la Carme Ginebreda i van tenir sis fills, un dels quals va morir quan només tenia tres mesos.\nLa seva afecció per la música va néixer per casualitat. A casa seva no hi havia tradició musical, però tenien un piano i en Julià va voler aprendre a tocar-lo. Va ser deixeble de Sebastià Mestres i va estudiar composició amb el mestre Montserrat.\nNo es van fer esperar les actuacions davant del públic: la primera va ser al Cafè Nou i, més endavant, fins i tot ho va fer al Gran Teatre del Liceu, amb molt d’èxit.\nVa entrar de ple en el món musical de Molins de Rei i la seva activitat va ser molt fructífera: va dirigir el Cor Parroquial, va ser organista a l’església de Sant Miquel i també va fer de director adjunt de l’Orfeó Pàtria. A la Joventut Catòlica dirigia els cors d’Els Pastorets i acompanyava l’espectacle des del piano. També va ser director musical del grup de ballet. La seva implicació amb l’activitat d’aquesta entitat el va portar a ser-ne president entre el 1973 i el 1977, uns anys que van ser d’obertura democràtica.\nTambé va ser rellevant l’activitat de Julià Canals com a compositor i poeta. Va compondre cançons i sardanes, algunes sobre lletres seves. La seva última composició, la sardana Cim d’aniversari, la va escriure l’any 2005 per commemorar el centenari de l’Agrupació Folklòrica, coincidint amb la declaració de Molins de Rei com a Ciutat Pubilla de la Sardana. També és l’autor de la música del Ball del Camell i de la música que acompanya la Sacra Passió del Natzarè, de Mateu Janés i Duran.\nL’any 1979 va formar part de la candidatura del PSUC que va guanyar les eleccions municipals. Va ser regidor de Cultura durant els mandats 1979-1983 i 1983-1987. Des del seu càrrec va impulsar la creació de l’Escola Municipal de Música amb l’objectiu de promoure la formació musical a la vila i cobrir, d’aquesta manera, una necessitat que considerava primordial: l’accés de la gent del poble a un component de la cultura i del nostre patrimoni artístic tan important com és la música.\nEren uns moments engrescadors, d’instauració dels primers ajuntaments democràtics, en què s’engegaven moltes iniciatives que a la llarga no es van poder sostenir. Però la tenacitat i entusiasme del regidor van aconseguir que el projecte de l’Escola de Música tingués continuïtat.\nJulià Canals va morir el 17 de març de 2009. Malgrat la seva modèstia, que en vida el va fer refusar qualsevol reconeixement públic, ha deixat una empremta inesborrable. Va ser una persona honesta, que va actuar sempre motivat per la fe i per la voluntat de descobrir la raó última de les coses, fidel als seus principis, que el feien valorar la llibertat com la nostra riquesa més preuada.\nL’1 de juliol de 2009, el Ple de l’Ajuntament va aprovar per unanimitat que l’Escola Municipal de Música rebés el nom de Julià Canals per retre-li homenatge i per preservar sempre ben viva la seva memòria, en agraïment a la seva incansable i valuosa labor.\nTelèfon 93 680 16 37


Diari d'un aprenent de cuina: Coliflor amb vinagre\nConserva que no té cap secret i que pot animar a provar de fer-hi més conseves.\nTraiem les rametes petites del tronxo de la coliflor. A mesura que l'anem triant, les posem a dins d'un pot de vidre gran.\nAfegim sal i al cap d’una setmana ja es pot menjar com aperitiu o posant rametes de coliflor en les amanides.\nPublicat per castellardigital a 15:16\nParecen poca cosa, pero estas croquetas líquidas del restaurante Bocaboca son increíbles - [image: Croquetas Bocaboca] El chef *Gonzalo de Salas* se inventó sus magníficas croquetas hace más de siete años, y desde entonces han sido su gran éxit...\nArròs especiat d'Anjalina Chugani al Cook&Travel Festival - *El cap de setmana del 12 i 13 de maig, a l'Antiga Fàbrica Damm, es a celebrar, per primer cop, el FestivalCook&Travel. * *Aquest festival vol ser una mo...


Navegació a tota vela desde Canals Patagonics a illes Galapagos.\nNavegació a tota vela dels Canals Patagonics de Xile fins a prop de les illes Galapagos.\nVaig arribar a Punta Arenas el 4 abril 2018 per embarcar al Arctic Sunrise. És una ciutat relativament moderna i agradable que té de tot però desolada i té també una part sòrdida. Una cosa a destacar de la ciutat es que hi ha una replica del vaixell de Magallanes, i he de dir que està molt ben feta. Dona la idea de lo que devien patir aquella gent: ser capaços de descobrir el canal de Magallanes (perquè ara fins i tot amb cartes és complicat) i donar la volta al món amb aquell candrall té molt de mèrit, de fet de 200 en cinc vaixells només van tornar un 25 en un (“no hay que decir nada mas”), eren marinos de veritat.\nPerò lo interessant aquí no es ni de lluny les ciutats, si no els canals Patagonics, és el més remot que he vist mai. És un paisatge impressionat de muntanyes i glaciars, no es veu casi a ningú ni cap casa ni cap animal, l’únic lloc on hi ha vida és a l’aigua: balenes, foques i altres.\nLes dos setmanes que vam fer operacions pels canals se’ns van fer a tots curtes, ni el fred (anàvem cap al hivern) ens treia les ganes i això que el fred per experiència fa que la tripulació entri en un estat de desgana i hivernació, del qual és bo perquè ningú crea problemes, entren tots en un estat de semi congelació mental.\nUn petit problema és que tota la navegació dins dels Canals s’ha de fer amb pràctics, ho entenc perquè el govern Xile vol conservar aquesta zona i no es fien de tant Capità irresponsable i “hechao pa alante” com abunden pel món mundial. Però no deixa de ser un conyàs tenir algú sempre al Pont fent la navegació durant molts dies, a part són com una espècie de comissaris polítics representants de l’autoritat. Se’ls pot treure el control de la navegació del vaixell, puntualment ho vaig fer, però ja que hi són que es guanyin el sou i si els treus el control pot haver-hi problemes amb les autoritats. Bé, la qüestió és que els que ens van tocar eren dos tipos excel·lents: Mario i Gonzalo. Mario tenia 68 anys però és més entusiasta que els nostres voluntaris de 18 anys, el qual és molt dir. Feia fotos de tot: bitxos i coses, sempre estava de bon humor (a vegades massa) i tot sovint tenia propostes que ens sorprenien. De fet quan se’n van anar a Ancud els varem trobar a faltar (bé, només una mica). Sempre hi havia un pràctic al pont, entre ells es tornaven, només se’n anaven a dormir els dos si fondejàvem o sortíem de la zona de Canals. Per això els pajaros sempre insistien en fondejar per la nit. Els canals van ser excavats pels glaciars per tant són molt profunds i per tant els fondeaderos són complicats, algun cop vaig preferir estar a la deriva amb maquina (drifting and hove to) perquè era més segur.\nAquesta va ser la nostra navegació estrella en els canals. És el lloc més remot, i el pas és especialment complicat i perillós, de fet els pràctics no l’havien fet mai i molts pocs vaixells de la nostra mida passen per allí. Els dos pràctics es van guanyar el sou aquell dia i jo també per acceptar aquest risc.\nVaig pensar que si fa 200 anys el anglesos amb vaixells a vela i sense cartes es van atrevir a passar-lo com no ho em de fer nosaltres amb tots el avanços tècnics i amb cartes de navegació. El Canal és perillós no perquè sigui massa estret (que ho és, però hi ha passos més estrets als Canals) si no per els corrents, pels bancs d’arena i perquè no hi ha massa informació apart de la carta. La carta per sort no tenia errors, menys mal perquè si no ara potser no escriuria aquestes línies.\nSkyring, en realitat el seno Skyring. Un seno en aquesta regió és com un gran llac d’aigua salada amb una estrada estreta al mar. La part Est de Skyring és estil pampa Argentina, però la part Oest es de muntanyes impressionats i glaciars. Vàrem anar fins al extrem de la part Oest i encara que teníem carta no era fiable per això vaig tenir que ficar un bot a prop per donar sondes, com es feia antigament. Una aventura en definitiva, a tots sens va fer curta la estada a Skyting (només tres dies) però no estàvem aquí per fer turisme.\nLes nostres operacions s’acabaven a Puerto Natales. És una ciutat més petita que Punta Arenas però molt agradable i rodejada de llocs emblemàtics (Torres del Paine, Cueva del Milodon). Tant Punta Arenas com Puerto Natales són llocs tranquils i una mica lights, res a veure amb d’altres llocs portuaris de Xile intensos i amb una part bastant sòrdida com ara: Antofagasta, Coquimbo, Valparaiso.\nUn cop fetes les corresponents festes de comiat ens tocava anar cap a un altre projecte. I això volia dir un llarg trasllat cap a la costa Oest de USA, passant per Ensenada Mexic per motius logístics. Però encara no ens lliuràvem dels pràctics perquè encara quedava molta navegació pels Canals. Teòricament es pot sortir en un dia a alta mar per l’estret de Magallanes però allí et trobes els temporals del mar dels Sud que et dona a base de bé pel través. Per tant, vàrem decidir contribuir una mica més a la jubilació i a les reformes de les cases d’estiu dels nostres estimats pràctics i tenir-los a bordo 4 dies més. El pas pels Canals és espectacular. Hi ha dos angostures (passos estrets) molt complicades que no sèrie molt sensat passar-les sense un pràctic expert. Aquestes son la angostura White i la angostura Anglesa. Sobretot la primera, en algun moment sembla que faci falta ficar vaselina al casc perquè passi.\nPer algo li diuen Golfo de Penas, els navegants d’abans deien les coses pel seu nom, no com ara que per exemple veus gent que li fica uns noms als seus fill que penses o bé va ser una nit d’excessos o un matí de resaca. El temporal que ens vam trobar va ser dur de 45’ mantinguts, però el pitjor són les onades, per la configuració del lloc: profunditat i forma de la terra fa que el onades siguin més grans que el que seria pel vent que fa. Resultat: una navegació d’infern durant unes 18 hores. El vaixell és sòlid i resistent per tant no hi havia cap dubte en ell, però sembla que aquest vaixell l’agradi castigar als seus tripulants i es comporta com la fama que li donen de “la rentadora” (“the washing Machine”, o millor “the fucking washing Machine”). Tot té una explicació: formes dels casc de trenca gels, GM (no confonguem amb punt G) per sobre de lo normal. Però nosaltres preferim pensar en explicacions místiques i creiem que algú va maltractar a aquest vaixell (probablement abans quan es dedicave a caçar foques) i ara es revenge amb totes les tripulacions.\nI en un dia ens va arribar la pau dels Alisis. Per mi és el millor que hi ha per navegar: fa calor però no massa, fa vent per estar fresc però no massa per que es faci una mar grossa, cel clar i cúmulus que passen. Pau al vaixell, un pel d’avorriment si, però entre comptar cúmulus i les rutines diàries anàvem matant els dies. Bé, la veritat es que amb la rutina diària un vaixell no és mai avorrit, ho pot ser per algú que no tingui funció a bordo, per això és tant important mirar que tot hom estigui ocupat.\nCom que ens anàvem endinsant al cor del mar Pacífic (“the heart of the sea”) un dia el VSAT ja no va trobar els seu satèl·lits i adéu, ens vam quedar sense internet. Avui en dia estem tant acostumats a tenir-ne que el dia que no ni ha la gent comença a ficar-se nerviosa. Però curiosament vaig veure que tot hom ho portava prou bé, no hi va haver cap intent de motí i la vida social a bord va augmentar notablement. Pel Capità es una alliberació, ja no tenia que gastar dos hores al dia a contestar mails. Però desgraciadament un dia va tornar, la tecnologia no té volta enrere.\nVam passar a unes 60’ perquè les regulacions impedeixen que naveguin vaixells a prop de les illes, ni en pas innocent (dret internacional del mar). És evidentment per motius conservacionistes, ho entenc perquè hi ha molt desaprensiu en vaixells mercants i ningú vol un vaixell varat ple de combustible a una de les illes de Galapagos. Però 60´és massa, encara com no fiquen 2000´ i passem per Japo per anar de Xile a Mèxic (millor no donar idees als buròcrates de la IMO). El conservacionisme s’han passat a l’altre extrem i a més sospito que hi ha un motiu econòmic ocult en això i és treure el màxim profit del turisme ecològic que per cert només es poden permetre els que tenen pasta.\nPodria haver ignorat aquestes regulacions i passar a 200 m d’una de les illes i fins i tots saludar i donar la mà a una de les iguanes del “lugar”, però no tinc cap intenció d’acabar en una presó d’Equador ni de ficar en problemes a la meva companyia.


Abril en Dansa s’acomiada del Teatre Arniches amb el Premi Nacional de Dansa: Chevi Muraday | Notícies Dígitals\n27/04/2022 abril, dansa, teatre arniches\nCultura continua present en el Festival Abril en Dansa, en aquest cas rebent, al Teatre Arniches d’Alacant, la peça de la companyia Losdedae: ‘Pas de deux’, de Chevi Muraday. Serà el dissabte 30 d’abril a les 20.30 hores.\nL’Institut Valencià de Cultura posa el colofó a la seua participació en aquesta edició del Festival amb aquesta cita imprescindible amb la dansa, que, en paraules de la delegada territorial de l’IVC a Alacant: “Ens pareix una ocasió perfecta per a posar el punt i seguit a la nostra col·laboració amb Abril en Dansa, que un any més ens ha deixat moments inoblidables. És un luxe comptar amb un espectacle d’aquesta qualitat i ens il·lusiona molt comptar amb un Premi Nacional de Dansa sobre el nostre escenari”.\n‘Pas de deux’ significa en ballet: pas que realitzen conjuntament dues persones. Chevi Muraday i Ana Esmith (Miss Beige) reuneixen dansa i performance en una convivència artística; es donen la mà en una peça en què brilla la senzillesa en el millor dels sentits, sota la majestuositat de la música de Txaikovski.\nL’artista multidisciplinària Ana Esmith encarna Miss Beige, una heroïna anti ‘selfie’ del dia a dia, que vist sempre igual, però que mira la vida amb ulls diferents i denuncia amb el seu art la realitat quotidiana; d’altra banda, Chevi Muraday, coreògraf, ballarí i professor, que ocupa un lloc privilegiat en el món de la dansa. Els dos artistes s’uneixen a l’escenari sense cap artifici, només amb la seua presència, les seues disciplines i la comunicació que hi sorgeix.\nChevi Muraday és una de les grans figures de la dansa contemporània espanyola, el talent del qual l’ha portat, des que iniciara la seua carrera professional en 1989, per escenaris de tot el món.\nEn 2006, el Ministeri de Cultura li va atorgar el Premi Nacional de Dansa en la seua modalitat d’interpretació.\nMuraday ha col·laborat amb innumerables companyies, però és amb la seua pròpia, Losdedae, amb la qual ha recollit els seus èxits més importants: ‘Return’, amb l’actriu Marta Etura, o ‘Cenizas o dame una razón para no desintegrarme’, finalista en tres categories dels Premis Max 2014, entre les quals millor ballarí principal per a Chevi Muraday. ‘En el desierto’, Premi Max al millor espectacle de dansa; ‘Teresa (Ora al alma)’, peça en coproducció amb la Fundació V Centenari de Santa Teresa; ‘El cínico’; ‘Black Apple y los párpados sellados’, o ‘Juana’, amb Aitana Sánchez Gijón.\n← Colomer lliura a València els distintius de qualitat turística certificada a 55 entitats\nEl director general d’Administració Local visita el patrimoni rehabilitat als municipis castellonencs de les Coves de Vinromà i Benlloch →


Qué es un mussol? – LA VEU D'ALGEMESÍ\nQué es un mussol?\nHome/Salut i Bellesa/Qué es un mussol?\nFrancesc Betí Sanchis. Diplomat en òptica i optometria. Col·legiat 14.396\nUn mussol sorgeix a causa de la inflamació de determinades glàndules sebàcies que s’ubiquen a la base de les pestanyes o en les parpelles (la glàndula de Zeiss, la glànd\nula de Moll o la glàndula de Meibomio). La causa més comuna de la seva aparició és la proliferació de bacteris de l’espècie Staphylococcus aureus (estafilococ), encara que també poden involucrar altres patògens. Altres causes poden ser la blefaritis (inflamació crònica de l’ull), canvis hormonals i l’estrès. El procés de curació dels mussols pot durar fins a 2 setmanes i encara que en general no és una malaltia greu resulta prou dolorosa i antiestètica. Si el problema persisteix per més temps de l’assenyalat has d’acudir al metge ja que pot ser necessari aplicar una pomada antibiòtica i antiinflamatòria prescrita per un especialista.\nRecorda que el mussol sol sortir a conseqüència de l’exposició a bacteris així que:Evita tocar, estrènyer i extirpar el teu mussol, pots disseminar la infecció, danyar les glàndules lacrimals o el mateix globus ocular. També extrema les teves mesures higièniques per mantenir la zona dels ulls en bones condicions, per prevenir infeccions i no utilitzes maquillatge fins que l’ull hagi curat completament . Evita l’ús de lents de contacte, ja que poden contaminar-se i transferir els bacteris a l’ull sa. Els usuaris de lents de contacte sempre han de mantindre unes condicions d’higiene òptimes, rentar-se molt bé les mans i desinfectar de forma correcta les lents de contacte.Per a tractar els mussols a més de la higiene podem aplicar calor sec tres voltes al dia per facilitar el drenatge espontani de la glàndula i accelerar la curació. Com sempre qualsevol dubte pots acudir a l’òptica on et donarem les instruccions i passos a seguir per a el correcte tractament.\nadmin2017-03-27T18:11:19+02:0027-03-2017|Salut i Bellesa|


Global icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right 10 obres de FiraTàrrega 2017 que volem veure a Barcelona\nTítols que hem descobert a la capital de l'Urgell que cal que gaudim també a carrers i teatres barcelonins\nPer Manuel Pérez, Aída Pallarès i Clara Narvion Data de publicació: dilluns 11 setembre 2017\n'urGENTestimar', d'Ada Vilaró\nNo és fàcil inaugurar FiraTàrrega. Gens fàcil. I Ada Vilaró ho ha fet. És més: se n'ha sortit i amb nota. Sense grans espectacularitats ni estridències. Sense audiovisual ni música en directe ni, de fet, res del que dicten les grans inauguracions de festivals de carrer. Ho ha fet mirant als ulls als espectadors, transformant-nos a través del batec. Un batec que ens va dur molt més enllà i que ressonarà durant dies. –Aída Pallarès\n'Bolgona: Pasolini', de La Veronal\nLa Veronal sap jugar amb l'estètica, la tècnica i la poètica, i en aquest 'Bologna - Pasolini' ho fan d'una manera magistral. A l'escenari fosc, un cotxe d'època, vermell com la sang, i dos personatges que s'han fet amb les proves de l'assassinat de Pasolini, cineasta, poeta i novel·lista que ha marcat la història d'Itàlia. Els ballarins, inspiradíssims, fan de cor a aquesta història amb una tècnica perfecta i un vestuari que ens trasllada a aquell fatídic 2 de novembre de 1975, quan el cos de Pasolini va aprèixer brutalment assassinat. Una peça de només 35 minuts en la que Marcos Morau i els seus ens deixen amb ganes de més sang, més poesia, més kova i més Veronal. Quan arribarà a Barcelona? - Clara Narvion\n'El mundo por montera', de Rodrigo Cuevas\nRoda món i torna al Born. En qüestions de modernitat no hi ha pautes possibles, no hi ha manuals. Rodrigo Cuevas ha trobat una mina, un pou d’aigua dolça que emana cultura tradicional asturiana. A ‘El mundo por montera’ trobem les cançons, costums i llegendes d’una terra antiga i rural, d’un univers pretèrit, oral i màgic. Tot això pren forma de cabaret musical, concert irreverent ple d’una fresca espontaneïtat. El domini del cos, de la veu i d’instruments poc habituals com l’acordió o la pandereta crea un efecte sorpresa. La potència combinada del glamur, l’ambigüitat transgressora i el control del públic enganxa. I de què manera! Veure més d’un centenar de persones ballant romanços i cançons de ronda a ritme de reggaeton és una d‘aquelles coses que passa a Tàrrega i a pocs llocs més del planeta. -Manuel Pérez\n'Ningú no va als aniversaris a l'estiu', d'Hermanos Picohueso\nDissabte, mitjanit passada: mig centenar d'espectadors ens reunim a la terrassa del Museu Comarcal. Hi ha música, llums de berbena, guarniments i ambient de festa. Ens han convidat a participar a l'aniversari de la Lluki, una jove cansada que ningú vagi al seu aniversari, perquè el celebra durant l'estiu. Doncs bé, estem preparats: entrepans de Nocilla en forma de triangle, cerveses, un pastís i, sobretot, moltes fotos i vídeos per deixar ben clar que ens ho passem bé. Els Hermanos Picohueso ens conviden a aquesta festa irònica i divertida per reflexionar sobre la solitud, el paper de les xarxes socials i la necessitat de sentir-nos especials. Per molts anys! - Clara Narvion\n'The Legend of Burning Man', d'Insectotròpics\nEl terme multidisciplinari es queda curt per definir el treball d'una companyia que porta al límit la separació entre gèneres artístics. Insectotròpics són teatre, música, dansa, pintura, escultura, mapping i tantes altres coses, ingredients en afegit justificat, sense caure en abusos. Amb 'Compra'm' –espectacle que va inaugurar FiraTàrrega 2015– van demostrar que era possible crear al carrer per al gran públic sense renunciar al missatge polític. A 'The Legend of Burning Man' recuperen trets d'un espectacle anterior per apropar-se al mite de Mohammed Bouazizi, tunisià que amb el seu suïcidi va donar el tret de sortida a les primaveres àrabs. Poesia que salta de la realitat a una instal·lació 360º, un xou que embriaga els sentits sense caure en afirmacions pamfletàries. L'espectador és convidat a recórrer cada cantó de l'escenari, només la seva percepció podrà completar el sentit de l'espectacle. La llibertat com a debat, tant en el contingut com en la forma. -Manuel Pérez\n'Màtria', de Carla Rovira\nPassat, present i futur. 'Màtria' és un viatge artístic al voltant de la memòria històrica i l'oblit, un espectacle parit des de les entranyes. Carla Rovira reconstrueix la memòria de la seva família i del país sencer a través dels marges, de la veu de les eternes oblidades: les dones. Un espectacle molt ben travat que, aquest sí, mereix l'adjectiu de 'necessari'. Perquè hi ha ferides que no es curen. Perquè hi ha silencis que cal trencar d'una vegada. 'Màtria' no només mereix arribar a Barcelona i girar, girar i girar arreu del país (i de l'estat), també confirma que Carla Rovira és un nom que no podem oblidar. -Aída Pallarès\n'Pool (no water)', d'Íntims Produccions\nEls espectadors que van gaudir de valent amb 'Wasted' tornaran a trobar-se amb tota l'energia d'una companyia que exhala entusiasme, vitalitat i amor pels detalls. Saltar de Kate Tempest a Mark Ravenhil en la tria de l'autor no és un detall menor quan els d'Íntims Produccions volen tornar a fer sortir totes les misèries d'una societat contradictòria i hipòcrita. Hi ha, però, un salt d'ambició: 'Pool (no water)' va més enllà, planteja una radiografia més irònica i punyent, agafa l'art com excusa per remoure les clavegueres de l'ànima humana. Tornem a trobar en la base l'èxit i el fracàs però ara, un graó més enfonsat, en forma d'ambició i enveja. Recuperen també una posada en escena dinàmica que trenca distàncies, que proposa nous eixos, que busca apropar referents al nostre entorn més immediat. Ens alegra saber que els Íntims continuen instal·lats en el més alt nivell de les nostres companyies i confiem que aquest espectacle no pateixi tant com 'Wasted' en el seu camí cap a una exhibició digna a Barcelona. -Manuel Pérez\n'Momentos estelares de la humanidad', d'Eléctrico 28\nLa companyia Eléctrico 28 parteix del llibre homònim d'Stefan Zweig per reflexionar sobre la història, el pas del temps i aquells moments clau en que tot es posa a lloc i la història fa un gir. Els temes podrien semblar farragosos però en mans d'Eléctrico 28 es converteixen en divertits. La clau és una posada en escena itinerant, on els espectadors passegen per Tàrrega perseguint a quatre personatges curiosos vestits amb elàstics daurats. És cert que l'espectacle pot resultar una mica llarg, però val la pena deixar-se seduir per aquests estranys que ens mostren antenes i intenten convocar un moment estel·lar. - Clara Narvion\n'Breaking Point', de Weibel Weibel Co\nLa tensió és el tema central d'un espectacle d'aspecte improvisat però amb un rerefons en el discurs que va més enllà de les seves formes senzilles. Alexander Weibel Weibel prescindeix per complet de les floritures escèniques. Si el circ contemporani dona la volta al mitjó dels lluentons i el poc sostenible 'més difícil encara', 'Breaking Point' va més enllà. El públic crea els materials de forma col·laborativa, l'intèrpret trenca qualsevol tipus de distància amb el públic, la tensió necessària es crea per mitjà de la fragilitat de les estructures, de la precarietat dels materials, i mai per posar en risc la vida de ningú. Els amants del 'circ de tota la vida' s'indignaran. La resta aplaudim dempeus una proposta fresca i diferent que porta al límit les tensions, també en clau conceptual. -Manuel Pérez\n'Meeting Point', d'Ertza\nDos joves, dos camins que s'entrecreuen i provoquen canvis irreversibles. Dos joves que es busquen i es troben i descobreixen tot allò que els uneix. 'The Meeting Point' demostra que en el pot petit hi ha la bona confitura, que la senzillesa és un valor a reivindicar. Subtilitat, poètica i creuament de llenguatges. Emoció a flor de pell. La peça, guanyadora del Premi Umore Azoka 2017 al Millor Espectacle de Carrer d'Esukadi, aconsegueix allò que tothom busca: apropar la dansa a la ciutadania. Als joves,-gràcies al break dance i el hip hop-, i als grans. Que torni. –Aída Pallarès


Four-Bedroom Holiday home in Kakma Polaca Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nFour-Bedroom Holiday home in KakmaCasaPolaca, Polaca, Croàcia - Veure al mapaFour-Bedroom Holiday home in KakmaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nConvenientment situat a Polaca, Four-Bedroom Holiday home in Kakma és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Four-Bedroom Holiday home in Kakma ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Four-Bedroom Holiday home in Kakma és una elecció inteligents per a viatgers a Polaca, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Noves activitats per commemorar el Dia Internacional de la Fibromialgia – L'independent\nFibroBarberà oferirà la conferència ‘Fibromiàlgia i la medicina de l’ànima’ destinada a totes aquells malalts i familiars que la pateixen, en la que es donarà a conèixer aquest tipus de malalties així com eines per facilitar la vida de tots ells. La xerrada serà divendres, 17 de maig a les 19 h a la Sala Salvador Allende de la Biblioteca Municipal Esteve Paluzie.\nLa fibromiàlgia i la fatiga crònica són, a dia d’avui, dues malalties molt desconegudes. Aquestes afecten aproximadament a un 3% de la població, majoritàriament dones de més de 40 anys. La primera d’elles es caracteritza, entre altres coses, per dolor generalitzat en diferents músculs del cos, d’aquí la dificultat del seu diagnòstic. La segona és un trastorn que es caracteritza per cansament generalitzat i fatiga accentuada durant períodes perllongats de temps.\n← Nova xerrada del II Cicle de Conferències de l'Associació d'Història de Barberà\nLa Fundació Barberà Promoció, ha format 731 alumnes en 94 cursos i tallers adreçats a millorar les competències professionals →


EN PATUFET - Sortir amb nens\nPer fer a casa » Contes i Cançons » Contes tradicionals per a nens » EN PATUFET\nSer valents és important, però hem de fer cas als pares\nUn dia, la mare estava fent el dinar i quan ja ho tenia tot a punt per coure l’olla, es va donar compte que se li havia acabat el safrà. En Patufet, que estava per allà i va sentir com la mare s’exclamava, va dir:… un pare i una mare que tenien un fillet tan petit, tan petitet… que li deien en Patufet.\n“Mare, si no hi ha safrà… Jo us en puc anar a buscar”\nLa mare, escandalitzada per aquesta idea, li va contestar:\n“On vols anar tu tan petit!!! No veus que, com que ets tan petitó, la gent no et veuria i et podria trepitjar?”\nEn Patufet va reclamar: “Mare!! Jo vull anar a buscar safrà!!!! Hi aniré cantant així, encara que no em vegin, em sentiran!!!”\nDesprés de molt fer-se pregar, la mare va acceptar i li va donar un dineret per anar a buscar safrà.\nD’aquesta manera en Patufet va sortir al carrer i es va dirigir cap a la botiga, carregat amb el diner i tot cantant:\nno trepitgeu en Patufet“\nQuan va arribar a la botiga, tot content d’haver-ho aconseguit, va entrar i va demanar un dineret de safrà. El botiguer que sentia una veu, mirava per tot arreu, però no veia a ningú\n“Ei, que no em veieu!! Vejam si em despatxeu un dineret de safrà!!”\nEl botiguer va tornar a mirar i, de sobte, va veure un dineret que es bellugava a terra. Va agafar el dineret i en el seu lloc hi va deixar una paperina de safrà.\nEn Patufet va sortir de la botiga i va enfilar al camí cap a casa:\nLa gent que anava pel carrer, en veient una paperina sola cantant pel carrer, s’amagava als portals.\nQuan va arribar a casa seva, la mare no s’ho podia creure, En Patufet havia anat sol a comprar el safrà i hi havia fet prou bé. Quan en Patufet va demanar-li per portar el dinar al pare, que estava treballant al camp, la mare va dir que no, el cistell pesava massa i l’hort era massa lluny. Però en Patufet no va callar fins que al final ho va aconseguir.\nI en Patufet, carregat amb el cistell del dinar se’n va anar a cercar son pare, i pel camí anava cantant:\n“Patim, petem, patum,\nLa gent del poble, espantada en veure passar un cistell tot sol que cantava, s’amagava dins de les cases. En Patufet va anar caminant fins que va sortir del poble. Quan ja portava una bona estona caminant, i quan ja estava força cansat, va començar a ploure i, corrents, en Patufet va anar cap a un camp proper i en va amagar sota una col prou gran.\nAl cap d’una estona, un bou que pasturava per allí, va veure la col i se la va menjar. I sense adonar-se’n, també es va engolir al pobre Patufet que era a sota amagat.\nQuan el pare d’en Patufet va arribar a casa i la mare li va preguntar pel seu fillet, aquest va dir que no l’havia pas vist i que, a sobre, no havia pogut dinar ja que ningú li havia portat el cistell. Es va fer fosc i en Patufet encara no havia tornat a casa, i els seus pares, molt preocupats, van sortir a buscar-lo. Al cap d’una bona estona, en un camp, van trobar el cistell que el Patufet portava i, aleshores, van començar a cridar:\nEn Patufet, que els va sentir al cap d’una estona, va contestar: “A la panxa del bou, on no hi neva ni plou”\nPerò els pares no el sentien … “Patufet, on ets?”\n“A la panxa del bou, on no hi neva ni plou”\nDe sobte, els pares van sentir la veueta d’en Patufet, i van saber on era. Però com el podien treure de la panxa del bou?\nVan començar a donar menjar al bou… i més menjar … i més menjar … i el bou, es va anar inflant … inflant … inflant…\nTant i tant es va inflar de menjar que, al final, el bou es va tirar un pet i en va sortir … en Patufet!!!!


Diverses aplicacions ja aprofiten les dades obertes del govern i els ajuntaments\nEls processos d'obertura de dades comencen a donar els primers resultats i ja hi ha aplicacions que terceres parts desenvolupen amb les dades que el govern català o alguns ajuntaments han posat a l'abast de tothom.\n14/03/2011 - 17.46 Actualitzat 14/03/2011 - 19.56\nLa finalitat del procés d'obertura de dades és que terceres parts puguin desenvolupar aplicacions de servei per als ciutadans. Aquestes aplicacions poden tenir una vocació només de servei, poden respondre a grups determinats, com ara pacients d'alguna malaltia concreta o veïns d'un barri, o pot tenir també la intenció d'aconseguir ingressos econòmics.\nEls primers progressos s'observen en el llançament d'aquest procés a la Generalitat. Layar, que genera eines per trobar llocs propers amb diversos mòbils, també ha treballat amb la llista d'equipaments públics, per generar la seva localització amb la tecnologia de la realitat augmentada, que permet enfocar amb la càmera de l'aparell a un carrer i que l'aplicació indiqui on hi ha els equipaments públics més propers, en una aplicació creada recentment.\nAixò és possible gràcies a l'obertura de dades, que posa a l'abast dels desenvolupadors les dades reals en formats reutilitzables, com s'ha fet amb els equipaments.\nMeteorologia i agenda al mòbil\nUna altra de les creacions fetes per tercers s'anomena "El temps" i ofereix informació meteorològica per a aparells que funcionen amb el sistema Android, basada en les prediccions que existeixen a la informació pública.\nUn altre cas d'aplicació feta per d'altres és l'Agenda de Badalona, per a iPhone, que recull les dades existents al nou portal d'aquesta ciutat. Tot i que en aquest cas el desenvolupador que l'ha creada és al mateix temps un col·laborador actiu en els canvis que hi ha hagut a l'actuació a internet dels serveis informàtics badalonins. La seva decisió de crear aquesta aplicació, gratuïta i amb vocació de servei, vol ser exemplar, per convidar altres professionals a crear les seves aplicacions basades en les dades de Badalona. Ja es treballa en una versió per a Android.\nBadalona és, amb Lleida, un dels municipis pioners en l'obertura de dades, mentre que el de Barcelona ja ha anunciat el seu pla. Mentrestant, diversos col·lectius preparen aplicacions que obtenen les dades de llocs d'interès públic, com ara els horaris i trajectes dels autobusos de què disposa TMB, encara que no obtinguin la seva col·laboració.\nÉs en aquesta ciutat on treballen justament els creadors de Rodalia.info, un lloc que consta al portal Dades Obertes de la Generalitat com una mostra de les actuacions ciutadanes amb dades públiques. Al seu moment, des del govern català es va reconèixer la feina feta per aquests programadors, que són autors d'altres productes vinculats amb la visualització de dades.


Barça-Betis: La Lliga torna al Camp Nou\nLa jornada 2 del curs 2019/20 arrencarà una nova edició de la competició regular al feu blaugrana\nEl Camp Nou s’estrenarà a la Lliga 2019/20 amb un Barça-Betis. La jornada 2 de la competició regular enfrontarà els blaugrana contra els verd-i-blancs (21 hores). Els d’Ernesto Valverde, igual que els de Joan Francesc Ferrer 'Rubi', buscaran els tres primers punts de la competició. A continuació, repassem els al·licients d’un matx lliguer que no et pots perdre.\nPrimer matx de Lliga al Camp Nou\nLa 89a edició de la Lliga arranca a l’Estadi amb un Barça-Betis. 105 dies després la pilota de la competició regular rodarà de nou sobre la gespa del Camp Nou. El Barça-Getafe, amb els blaugranes ja amb la condició de campions per vuitena vegada en 11 anys, va tancar el curs lliguer passat al feu barcelonista.\nAra, concentrats en la Lliga 2019/20, els d’Ernesto Valverde iniciaran la defensa de la seva fortalesa contra el conjunt bètic. En aquest punt, cal recordar que el Barça ha convertit el Camp Nou en un fortí en el primer partit de Lliga que ha disputat com a local. I no és el primer Barça-Betis que posa en marxa la Primera Divisió en territori barcelonista. Serà el cinquè; en els altres quatre precedents el Barça ha sortit victoriós.\nEl Betis, un rival atractiu i temible\nEl Reial Betis, que l'any passat es va endur la victòria del Camp Nou (3-4), també acumula zero punts al seu caseller a la Lliga.\nPerò, el conjunt verd-i-blanc, que aquesta temporada s’ha reforçat amb grans noms, aspira a un any exitós. De fet, alguns dels fitxatges que ha realitzat ja saben què és enfrontar-se i causar perill al Barça. És el cas de Juanmi, que ha marcat -en dues ocasions ha perforat la porteria en territori culer- i s'ha emportat una victòria del Camp Nou amb la samarreta del Màlaga (0-1, la temporada 2014/15). Fekir ja va jugar el curs passat contra el Barça amb la samarreta del Lió als vuitens de la Champions i va ser un mal de cap per la línia defensiva culer. A més a més, Rubi, membre del cos tècnic del Barça 2013/14 i entrenador que mai ha guanyat al Barça, compta amb els exblaugranes Marc Bartra, Cristian Tello o Kaptoum. Ara bé, els andalusos no podran comptar amb el seu davanter centre, un Borja Iglesias que, com Rubi, ha canviat l'Espanyol pel Betis, però que serà baixa per lesió.\nA l’elenc culer, per contra, Junior Firpo tindrà l'oportunitat d'enfrontar-se al seu exequip, després que aquest estiu deixés el Betis i fitxés pel FC Barcelona.\nHan jugat aquests futbolistes al Barça i al Betis?\nLa convocatòria de Valverde, sense Messi\nEs va perdre el partit de la primera jornada contra l'Athletic Club, i tampoc podrà jugar el primer partit de Lliga del Camp Nou. Leo Messi segueix amb la seva recuperació i serà baixa per al duel contra el Betis. Així doncs, i també amb les baixes de Suárez, Dembélé i Neto, Valverde ha convocat els següents futbolistes: Ter Stegen, N. Semedo, Piqué, I. Rakitic, Sergio, Arthur, Rafinha, Lenglet, Griezmann, Jordi Alba, S. Roberto, F. De Jong, Vidal, Umtiti, Junior, Iñaki Peña, C. Pérez i Ansu Fati. Queden fora de la convocatòria per decisió tècnica Todibo, M. Wague i Aleñá.


Resum de la XIX Trobada Telecomunicacions d'Alacant “Les Telecomunicacions davant la COVID-19” – COITCV\nResum de la XIX Trobada Telecomunicacions d'Alacant “Les Telecomunicacions davant la COVID-19”\nNotícies / 3 el desembre de 2020 24 d'August de 2021\nEl passat 1 de desembre, es va celebrar la XIX edició de la Trobada Telecomunicacions d'Alacant sota el lema “Les Telecomunicacions davant la COVID-19”. La Trobada de les Telecomunicacions d'Alacant ha estat organitzada pel COITCV / AVIT en col·laboració amb la Universitat d'Alacant (UA) i la Universitat Miguel Hernández d'Elx (UMH).\nL'obertura institucional va anar a càrrec de l'Honorable FÀCIL. Carolina Pascual Villalobos, Consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital, qui va destacar la importància del sector, del que ha aportat i pot aportar en aquesta situació, la capacitat d'adaptació, les magnífiques xarxes de comunicacions amb què comptem i la importància de la multidisciplinaritat de l'esdeveniment.\nD. César Morillas Barri, Vicedegà del Col·legi Oficial d'Enginyers de Telecomunicació de la C. Valenciana, i FÀCIL. Marta Mateu Arce, Vicegerente en Infraestructures i Serveis de Telecomunicacions i Certificació (ISTEC) i VAB, van ser els moderadors de les taules rodones que es van realitzar.\nD. Alberto Nájera López, Coordinador de la Unitat de Cultura Científica i Innovació UCLM Divulga, FÀCIL. Rosalía Major Rodríguez, Presidenta de l'Associació de Periodistes de la província d'Alacant i FÀCIL. Susana Bañuelos Flames, Degana del Col·legi Oficial de Graduats i Enginyers Tècnics de Telecomunicació de la C. Valenciana, van debatre sobre els «Buls i desinformació a la societat hiperconnectada». Una taula molt interessant on es va destacar la manipulació, els bulls, el 5G i com n'és d'important combatre les fake news des del coneixement, la ciència, la tecnologia i el pensament crític.\nD. José Manuel García Duarte, Director general de TIC de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic, D. Juanjo Ruiz Martínez, Rector de la Universitat Miguel Hernández d'Elx, i D. Ferran J. Verdú Monllor, Vicerector de Campus i tecnologia de la Universitat d'Alacant, van realitzar la taula rodona sobre «La resposta del sistema educatiu davant de la situació provocada per la pandèmia». Una taula que va posar de relleu la importància d'estar preparat digitalment i l'ús de les tecnologies habilitadores. Va destacar l'esforç realitzat des de les institucions per reinventar els sistemes docents i aconseguir minimitzar els efectes de la pandèmia permetent donar continuïtat a la formació i les comunicacions.\nLa clausura de l'esdeveniment la va fer D. Sergio Riolobos Anglés, Degà COITCV, posant fermall final a una Trobada de les Telecomunicacions marcada per la COVID-19.\nDes del COITCV/AVIT volem agrair la inestimable col·laboració de la Universitat Miguel Hernández (UMH) i la Universitat d'Alacant (UA) a l'organització d'aquesta trobada; a la Generalitat Valenciana (GVA) pel seu suport i participació; i als ponents i assistents. Gràcies a tots, heu aconseguit de nou que l'acte sigui un èxit i compleixi amb el propòsit d'impulsar el sector de les telecomunicacions i les tecnologies habilitadores digitals a la província d'Alacant.\nSi no vas poder assistir, t'esperem l'any que ve. No t'ho perdis!


El TSJC ha fet un pas més perquè s'acabi aplicant la sentència del Suprem sobre el castellà a l'escola\nRedacció 21/01/2022 - 12.51 Actualitzat 22/01/2022 - 14.10\nLa Generalitat té dos mesos de termini per executar la sentència que obliga a aplicar el 25% de castellà a les escoles.\nLa mesura arriba després que el Tribunal Superior de Justícia hagi declarat ferma la sentència. Això ha passat perquè el Tribunal Suprem va rebutjar el recurs presentat per la Generalitat al novembre.\nAra, es dona deu dies al Departament d'Educació per respondre que n'està assabentat, un període en què pot demanar aclariments al Tribunal. Passats aquests deu dies, la llei estableix un termini de dos mesos perquè s'apliqui.\nSegons ha explicat el conseller d'Educació, Josep Gonzàlez-Cambray, el que ha passat avui és una notificació perquè la Generalitat estableixi quin òrgan farà el seguiment de l'aplicació de la sentència.\n"Estem una altra vegada davant un intent de judicialitzar l'escola catalana", ha denunciat Cambray, que ha afegit: "Estem en la mateixa situació que fa dos mesos", perquè el que ha passat avui "forma part del procediment".\nEl conseller d'Educació també ha dit aquest divendres que encara no tenen cap notícia de les intencions del ministeri sobre si demanarà o no aplicar la sentència.\nEn cas que no s'apliqui la sentència en aquest termini de dos mesos, la llei estableix que es podrà executar de manera forçosa, sempre que algunes de les parts o un afectat ho demani. És a dir, el govern espanyol - que ja va insinuar que no ho demanaria - o qualsevol persona que pugui acreditar davant del tribunal que està sent perjudicada per la no aplicació.\nRecordem que aquest procediment es va iniciar quan era vigent la llei Wert (la LOMCE) i que ara n'hi ha una altra, la llei Celaá (la LOMLOE); aquest element potser podria modificar l'aplicació de la sentència.\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, ha reiterat que el català i l'escola no es toquen, en un tuit en què ha afegit que el govern treballa "en el desplegament normatiu per refermar el model d'escola catalana".\n Pere Aragonès i Garcia ? (@perearagones) January 21, 2022\nPer la seva banda, el líder del PSC, Salvador Illa, ha defensat que fer una assignatura més en castellà "no posa en risc" que el català segueixi sent la llengua vehicular a l'ensenyament. Illa ha avisat que no es pot tractar "el castellà com a llengua estrangera", ha demanat respecte a les resolucions judicial i "despolititzar" l'ús de la llengua.\nTambé hi han reaccionat la diputada del PP Lorena Roldán, que ha afirmat que plantaran cara a la desobediència i ha manifestat que és una qüestió de drets i d'oportunitats. I Carlos Carrizosa, de Cs, que ha advertit als dirigents polítics i funcionaris que si no compleixen la sentència els portaran davant de la justícia.\nOposició de l'àmbit cultural i educatiu\nA finals de novembre, quan es va saber que el Suprem confirmava l'obligatorietat de la quota de castellà, entitats i sindicats van cridar el govern a desobeir.\nUna posició que s'ha repetit aquest divendres. Òmnium Cultural ha fet una crida a "defensar el model d'escola catalana". En una piulada a Twitter, a més, l'entitat demana que "s'ignori la sentència". "Cal que es protegeixi el professorat, l'alumnat i es garanteixi la cohesió social", afegeix.\nEl seu president, Jordi Cuixart, també ha fet un tuit per dir que "no es pot acatar una sentència que ataca l'escola, la llengua i la convivència".\nEn aquest mateix sentit s'ha pronunciat Iolanda Segura, portaveu nacional USTEC-STEs(IAC): "Nosaltres demanarem no acatar aquesta sentència i protegir la llengua catalana. Cal ser valents", ha dit.\nPer la seva banda, Francina Martí, presidenta de l'Associació de Mestres Rosa Sensat, ha demanat una resposta de país: "Cada direcció és responsable de les accions que executa, però crec que hi ha d'haver una resposta de pais. M'agradaria pensar que del departament d'Educació, del govern, que acompanyin tot aquest procés perquè no se sentin sols."\nParal·lelament, altres tribunals han anat sentenciant en els últims mesos i anys que algunes classes, individualment, ja haguessin d'aplicar la quota lingüística.\nEducació Immersió lingüística


El Consell Comarcal del Bages farà tallers per a la gent gran centrats en la diversitat i la convivència – Consell Comarcal del Bages\nEl Consell Comarcal del Bages farà tallers per a la gent gran centrats en la diversitat i la convivència\n13 municipis del Bages acolliran xerrades, tallers i teatre que trenquen rumors, lluiten contra els estereotips i afavoreixen la cohesió social\nEl projecte coincideix amb la celebració, aquest dissabte, del Dia internacional de la gent gran\nTretze municipis del Bages ja s’han apuntat als tallers sobre diversitat i convivència, adreçats a la gent gran, i que organitza el Consell Comarcal del Bages amb el suport de la Diputació de Barcelona. Amb més d’una vintena d’activitats, tallers i obres de teatre que es faran els propers 3 mesos, es volen afavorir espais d’interacció que trenquin amb els rumors, els estereotips i que fomentin la cohesió social. Les activitats s’adrecen als Ajuntaments del Bages i a les entitats i associacions de gent gran. El programa es posarà en marxa els propers dies, aprofitant que demà dissabte 1 d’octubre, es commemora el Dia internacional de la gent gran.\nEls llocs i hores de cada activitat es podran consultar a l’apartat d’Agenda del web www.ccbages.cat, i els municipis que s’han adherit a la iniciativa són: Artés, Avinyó, Balsareny, Cardona, Castellnou de Bages, Fonollosa, Monistrol de Montserrat, El Pont de Vilomara i Rocafort, Sallent, Sant Fruitós de Bages, Sant Joan de Vilatorrada, Sant Mateu de Bages i Sant Vicenç de Castellet.\nEntre les diferents activitats que es duran a terme hi ha:\nEL CALAIX DELS RECORDS (tertúlia sobre les migracions històriques i les migracions internacionals actuals).\nBITÀCOLES DE VIATGE (conferència/debat i col·loqui sobre la història i l’evolució de les migracions).\nCONVIURE EN LA DIVERSITAT (conferència/debat i talula rodona amb ponents d’orígens diferents).\nLES IDENTITATS I ELS ESTEREOTIPS (conferència per deconstruir els estereotips).\nRUMORS DE PEDRA (taller al carrer per identificar rumors, prejudicis i estereotips).\nVACUNA’T CONTRA ELS RUMORS (taller per aplicar una “vacuna” per combatre i evitar el contagi dels rumors).\nAULES DE CINEMA ANTIRACISTA (audiovisual d’imatges i prejudicis per al tractament de la interculturalitat).\nLA CRUÏLLA COMUNA (xerrada audiovisual per a una lectura crítica dels rumors en els mitjans de comunicació).\nMUSTAFÀ ÉS AL REPLÀ (teatre fòrum sobre discriminació, rumors i racisme subtil).\nAmb les diferents activitats es pretén promoure la sensibilització en temes de diversitat, debatre sobre la convivència i la cohesió social, impulsar iniciatives que afavoreixin espais d’interacció i que ajudin a trencar estereotips, fomentar la inclusió de la ciutadania activa entre els col·lectius amb més dificultats, promoure la solidaritat, l’empatia i la intel·ligència emocional per lluitar contra la discriminació i promoure la igualtat i la inclusió social.\nMontserrat Ramos Sedano2017-01-30T09:13:19+00:00divendres, 30 de setembre de 2016|


Un Atles de l'Univers - Glossari\nDistància que recorre la llum en un any. És igual a 0,3066 parsecs, 9.461.000 milions de km or 63.240 unitats astronòmiques.\nVeure coordenades equatorials.\nVeure associació OB.\nGrup poc dens de desenes o centenars d'estrelles molt brillants escampades per una zona de l'espai d'alguns centenars d'anys-llum. Les estrelles d'una associació OB es van formar a la mateixa zona i s'allunyen lentament les unes de les altres. Normalment estan als braços espirals de les galàxies.\nCatàleg de 2712 cúmuls rics de galàxies elaborat per George Abell el 1958 a partir d'un detallat examen de les plaques fotogràfiques del Palomar Sky Survey. Va ser ampliat el 1989 per George Abell, Harold Corwin i Ron Olowin per a incloure-hi 1.364 cúmuls rics de la part més meridional de l'hemisferi austral no coberta pel Palomar Sky Survey original. Conté la majoria dels cúmuls de galàxies més rics en un radi de 3.000 milions d'anys-llum.\nCatàleg de 349 nebuloses fosques al nord de la declinació -35° elaborat per E Barnard el 1927.\nCatàleg Bonner Durchmusterung\nCatàleg de 325.037 estrelles boreals elaborat entre 1859 i 1862 amb un suplement de 134.833 estrelles australs fet el 1886. Més tard es van afegir dos catàlegs d'estrelles australs encara més grans: el Cordoba Durchmusterung (613.959 estrelles) produït entre 1892 i 1932, i el Cape Photographic Durchmusterung (454.877 estrelles) elaborat entre 1895 i 1900.\nCatàleg estel·lar de quasi be totes les estrelles més brillants que les de magnitud +6.5 publicat pel Yale University Observatory. La versió original es va publicar el 1908 com el Harvard Revised Photometry Catalog. La versió actual és la cinquena edició i conté 9.096 estrelles.\nNom usual que es dóna al catàleg Lowell Proper Motion Survey elaborat a la dècada de 1970 que conté 11.747 estrelles amb un moviment propi considerable.\nNom usual que es dóna als tres catàlegs d'estrelles properes compilat per W Gliese (i més tard per H Jahreiß) de 1957, 1969 i 1993. El terer catàleg que inclou 3.803 estrelles en un radi de 25 parsecs només es va editar en format preliminar, i malgrat els intents de fer un quart catàleg, no hi ha signes de la seva aparició.\nVeure Catàleg d'estrelles brillants.\nCatàleg d'estrelles de classes espectrals de 272.150 elements elaborat entre 1918 i 1924.\nCatàleg de 118.218 estrelles inspeccionades pel satèl·lit Hipparcos que es va posar en òrbita el 1989. Recopilà les paral·laxis de les estrelles proporcionant distàncies acurades a desenes de milers d'estrelles en un radi de 1.000 anys-llum.\nValor que descriu el factor amb el qual l'Univers s'expandeix amb el temps. La constant de Hubble ajuda a determinar la grandària i edat de l'Univers, i també s'usa Per a convertir el desplaçament al roig d'una galàxia a una distància estimada. La constant de Hubble no és coneguda amb precisió però es considera dins del rang comprès entre 55 i 80 km/s/Mpc.\nIndex Catalog. Un suplement del catàleg NGC amb 5.386 cúmuls estel·lars, nebuloses i galàxies. Actualment és una combinació de dos catàlegs, el primer publicat el 1895 i el segon el 1908. Veure també catàleg NGC.\nNew General Catalog de 7.840 dels més brillants cúmuls estel·lars, nebuloses i galàxies publicat per J Dreyer el 1888. Veure també Catàleg IC.\nVeure classificació espectral.\nSistema usat per a classificar estrelles. Hi ha set categories principals: O, B, A, F, G, K i M abastant des de les calentes de color blau blanquinós fins a les més fredes i vermelles. Un número (de 0 a 9) s'afegeix normalment per a denotar una subclasse. Una numeració romana s'afegeix de vegades per a indicar la grandària de l'estrella. Les estrelles supergegants són de classe I, les estrelles gegants són de classe III, i les estrelles més habituals de la seqüència principal són de classe V. (Els tipus II i IV estan entre aquests). El Sol és de tipus G2V, mentre que Arcturus (una estrella gegant taronja) és de tipus K2III.\nPatrons aleatoris d'estrelles al cel nocturn produït per l'alineament casual d'estrelles de diferents lluminositats i a diferents distàncies. Hi ha 88 constel·lacions - 48 van ser llistades pels antics grecs, i altres 40 s'hi van afegir després del 1600.\nSistema més comú de coordenades utilitzat pels astrònoms. Equivalen a la latitud i la longitud de la Terra projectades sobre el cel excepte que la longitud s'anomena Ascensió Recta i la latitud Declinació. Per raons històriques, l'Ascensió Recta no es mesura en graus sinó en 'hores': 24 hores equivalen a 360 graus. Una altra complicació és que aquest sistema de coordenades es desplaça lentament amb el temps: les posicions estel·lars de 1950, per exemple, són lleugerament diferents a les de l'any 2000.\nSistema de coordenades basat en the pla de la Galàxia, centrat al Sol amb el punt zero de longitud i latitud dirigit directament al centre galàctic. Els símbols usats per a les coordenades galàctiques són l (longitud) i b (latitud). El punt zero de la latitud i la longitud galàctica està a AR = 17h 45m 37s Dec = -28° 56' 10", i the pol nord galàctic està a AR = 12h 51m2 6s Dec = +27° 07' 42", (coordenades època 2000).\nEl mateix sistema que les coordenades galàctiques però centrat al centre de la galàxia. La petita incertesa en la distància al centre galàctic fa que aquests sistema no tingui una àmplia utilització.\nVeure Cúmuls rics de galàxies, Catàleg Abell .\nConcentració de galàxies que es mantenen unides a causa de la gravetat. El terme 'cúmul' es refereix un gran conjunt de vàries desenes o centenars de galàxies i el terme 'grup' s'usa per a designar un agrupament molt més petits.\nVeure cúmul estel·lar obert, cúmul globular.\nCúmul estel·lar obert\nCúmul d'estrelles que normalment conté alguns centenars de membres dins d'una regió que acostuma a tenir menys de 20 anys-llum de grandària. Normalment es troben prop de regions de formació estel·lar als braços espirals de les galàxies.\nCúmul esfèric de varis milers d'estrelles. Acostumen a tenir una grandària de 50 a 150 anys-llum i estan escampats per un halo esfèric que envolta les galàxies.\nCúmul ric de galàxies\nCúmul de galàxies que conté centenars de grans galàxies. El més proper és el Cúmul de Virgo. Els cúmuls més rics poden contenir milers de grans galàxies. La majoria dels cúmuls més rics en l'Univers proper estan inclosos al catàleg Abell.\nDesplaçament al roig\nIncrement en la longitud d'ona de la llum causat pel moviment de la font de llum en la direcció de l'observador. Les velocitats més altes generen un desplaçament al roig més intens i proporciona per tant una mesura de la velocitat radial de la font. En un Univers en expansió les galàxies amb alts desplaçaments al roig estan a distàncies més grans que les galàxies amb petits desplaçaments cap al vermell. El desplaçament al roig també pot estar produït per la llum desviada per un intens camp gravitacional com el d'un forat negre.\nLent desplaçament de les posicions aparents de les estrelles més properes en el transcurs de varis anys a causa del seu moviment independent dins de la galàxia. Fins i tot les més properes i febles requereixen centúries per a desplaçar-se un grau d'arc.\nNucli d'una estrella supergegant que ha col·lapsat durant una supernova de manera que està composta completament de neutrons. La majoria d'estrelles que tenen entre 8 i 60 masses solars acaben les seves vides d'aquesta manera poc freqüent generant una estrella de neutrons amb una massa aproximada de 1,4 vegades la del Sol. Les estrelles de neutrons tenen només 10 quilòmetres de diàmetre i tenen una densitat increïble; una tassa de matèria d'una estrella de neutrons tindria una massa de centenars de milions de tones. Veure també forat negre.\nEstrella de la seqüència principal\nEstrella normal de tipus solar que està cremant hidrogen en reaccions nuclears per a generar la seva energia. Altres tipus d'estrelles són: estrelles gegants, estrelles supergegants i nanes blanques.\nEstrella de la grandària del Sol que està al final de la seva vida després d'alguns milers de milions d'anys expandint-se enormement a causa de canvis en el balanç energètic del seu nucli. La temperatura superficial baixa i l'estrella es fa més vermella, i està així alguns milions d'anys abans d'expulsar les seves capes externes i transformar-se en una nana blanca. Veure també Estrella nana, Estrella supergegant.\nEstrella normal a la seqüència principal similar al Sol que està cremant hidrogen en reaccions nuclears al seu centre. Les estrelles nanes més brillants poden ser molt més grans que el Sol. Veure també estrella gegant, estrella súpergegant.\nRomanent moribund d'una estrella gegant que ha expulsat a gran distància les seves capes exteriors per a deixar a la vista un nucli molt calent. Només les nanes blanques més joves són ara mateix blanques, i durant milers de milions d'anys es refredaran lentament i canviaran a un color groc o taronja. Ocasionalment es converteixen en una nana negra morta, tot i que com l'Univers té menys de 15.000 milions d'anys d'edat encara cap s'ha refredat tant. Es classifiquen com de tipus D.\nEstrella nana groga\nQualsevol petita estrella groga com el Sol. Es classifiquen com de tipus G.\nEstrella nana marró\nUna estrella fallida que era massa petita per a generar reaccions nuclears al seu interior. Poden ser molt comuns, però a causa del seu feble resplendor són molt difícils de detectar. Les nanes marrons no són en realitat de color marró, comencen les seves vides amb feble resplendor vermell i després esvaint-se. Les nanes marrons són més massives que els planetes, i la seva massa està entre 10 a 80 vegades la massa de Júpiter (o entre 0,01 i 0,08 la del Sol). Hi ha dos tipus principals de nanes marrons: les més calentes (entre 1.500K i 2.500K) són del tipus L; les més fredes (entre 200K i 1,500K) són del tipus T. Les més calentes de vegades es classifiquen com les estrelles nanes vermelles més fredes, de tipus M .\nEstrella nana taronja\nEstrelles amb una lluminositat compresa entre les grogues de tipus solar i les vermelles nanes. Es classifiquen com de tipus K.\nLes estrelles més petites i febles. Al voltant del 80% de totes les estrelles són nanes vermelles malgrat que cap sigui visible des de la Terra a simple vista. Com que tenen una lluminositat inferior en un 1% que el Sol tenen una vida molt llarga; les més petites poden arribar a tenir molts milers de milions d'anys. Es classifiquen com de tipus M.\nEstrella d'aproximadament més de 10 masses solars esdevindrà una supergegant al final de la seva vida quan acabi de cremar el seu hidrogen causant l'expansió de les seves capes més externes. Les estrelles supergegants són les més grans i brillants de totes i normalment acaben explotant en una supernova creant una estrella de neutrons o un forat negre. Veure també estrella nana, estrella gegant\nEstrella que varies en la seva lluminositat. Hi ha varis tipus. Algunes poden variar en qüestió de minuts mentre d'altres canvien lentament durant varis mesos. Les primeres 334 estrelles variables descobertes a una constel·lació tenen assignat un codi de una o dues lletres som R Scuti o UV Ceti. Altres estrelles variables es designen com V335, V336, etc. Proxima Centauri, per exemple, és coneguda pels astrònomes com l'estrella variable V645 Centauri.\nFormat per una estrella súpergegant molt massiva que ha esclatat en forma de supernova al final de la seva vida creant un punt súperdens a l'espai del qual res pot escapar a causa de la seva atracció gravitacional. Una estrella probablement ha de tenir una massa de més de 40 vegades la del Sol per a crear un forat negre que acostuma a tenir unes 3 masses solars. Els forats negres es poden detectar pels efectes que tenen sobre les estrelles del seu voltant. Es creu que els centres de la majoria de galàxies, inclosa la nostra, tenen forats negres súper massius que han absorbit a milers d'estrelles.\nVasta concentració de fins a milers de milions d'estrelles. Hi ha quatre tipus principals de galàxies: galàxies el·liptiques, galàxies lenticulars, galàxies espirals i galàxies irregulars. La nostra galàxia conté 200.000 milions d'estrelles, però les més grans poden contenir varis bilions. Veure també Galàxia nana.\nGalàxia amb una brillant barra central formada per estrelles.\nGalàxia amb una forma quasi be circular o oval. Es classifiquen com de tipus E i en un rang que va des del tipus E0 (circular), fins al tipus E7 (molt el·líptica).\nGalàxia amb braços espirals. Hi ha de dos tipus principals: les que tenen una barra centra (SB), i les que no en tenen (S ó SA). Les galàxies espirals també estan subdividides en tipus a, b, c (i de vegades d), depenent del gruix dels braços espirals.\nGalàxia amb forma molt irregular i que, com queda clar, no té una estructura el·líptica or espiral. Es classifiquen com de tipus Irr.\nGalàxia que té forma de lent. Hi ha varis tipus intermedis que van des d'una galàxia el·líptica fins a una galàxia espiral. Es classifiquen com de tipus S0.\nPetita galàxia que normalment conté un nombre d'estrelles comprés entre un milió i alguns milers de milions. No hi ha una grandària establerta per a decidir quina galàxia es designa com a nana però qualsevol galàxia amb un d'uns 40.000 anys-llum pot ser considerada una nana.\nGrandària angular d'un objecte expressada en forma d'angle. Es mesura en graus, minutes i segons d'arc.\nConcentració de galàxies que es mantenen unides a causa de la gravetat. El terme 'grup' es refereix normalment a un petit conjunt d'unes desenes de galàxies i el terme 'cúmul' s'usa per a agrupaments molt més grans.\nAstrònom que entre la dècada de 1930 i la de 1980 va localitzar milers d'estrelles properes en el transcurs d'algunes inspeccions intensives com la Bruce Proper Motion Survey de 1944 i la Luyten-Palomar Survey portada a terme a la dècada de 1970. Va fer varis catàlegs de desplaçament propi incloent-hi el Catàleg Luyten (L), el Catàleg Luyten-Palomar (LP), el Catàleg Luyten Two-Tenths Arcsecond (LTT), el Catàleg Luyten Four-Tenths Arcsecond (LFT), i el Catàleg Luyten Half-Second (LHS).\nVeure magnitud aparent, magnitud absoluta.\nMagnitud aparent d'un objecte que estigués a una distància exacta de 10 parsecs (= 32,6 anys-llum). Una estrella supergegant podria tenir una magnitud absoluta de -8 mentre que una feble nana vermella tindria una magnitud absoluta de +16. El Sol te una magnitud absoluta de +4,8, aproximadament a mig camí entre els dos extrems.\nSistema usat per a assignar la lluminositat de les estrelles al cel. Les estrelles més brillant tenen números més baixos i les més febles els tenen més alts. Els objectes més febles visibles amb telescopis gegants tenen una magnitud de +30. Un bon telescopi portàtil podria veure fins a la magnitud +15. Amb binocles s'arriba a la magnitud +9 i les estrelles més febles visibles a simple vista tenen una magnitud de +6. Els objectes molt brillants tenen una magnitud negativa, l'estrella més brillant (tret del Sol) té una magnitud de -1.4, La Lluna plena la té de -12.7 i el Sol del migdia te una magnitud de -26.8.\nVeure magnitud aparent.\nLes estrelles visibles i les nebuloses suposen només una petita fracció de tota la matèria de l'Univers. La resta adopta una forma que no és fàcil de detectar, però que denota la seva clara existència a causa del seu efecte sobre el moviments de les estrelles a les galàxies i de les galàxies als cúmuls. Probablement consisteix en varis tipus de partícules subatòmiques.\nVeure Minut d'arc.\nMesura per a petits angles. 1 minut d'arc = 1/60 de grau.\nNúvol de gas i pols interestel·lars. Les nebuloses brillants resplendeixen per la llum emesa pel gas del qual estan compostes (nebuloses d'emissió) o al reflectir la llum d'estrelles (nebuloses de reflexió) o per les dues raons. Les nebuloses fosques consisteixen en núvols de gas i pols no il·luminats. Les nebuloses planetàries són capes de gas ejectades per estrelles.\nEmbolcall de de gas en expansió que envolta una nana blanca calenta. Es forma al final de la vida d'una estrella gegant quan el nucli es contrau ejectant l'atmosfera més externa de l'estrella creant tant la nana blanca com la nebulosa. La intensa radiació de la nana blanca central fa que la nebulosa resplendeixi. Les nebuloses planetàries es dispersen en 50.000 anys. Es denominen nebuloses planetàries perquè als astrònoms primitius els hi recordaven als planetes.\nCombinació d'una lletra grega i el nom d'una constel·lació (Alpha Centauri, Epsilon Orionis etc.) usada per a identificar estrelles brillants. El sistema el va utilitzar per primera vegada Johann Bayer el 1603. Les estrelles més brillants d'una constel·lació normalment tenen una lletra propera al inici de l'alfabet. A unes quantes estrelles febles se'ls hi va assignar lletres minúscules romanes des de l'a fins a la z o lletres romanes majúscules des de l'A fins a la Q (p Eridani, N Velorum etc.) Veure també Flamsteed number.\nCombinació d'un número i el nom d'una constel·lació (61 Cygni, 36 Ophiuchi, etc.) usada per a identificar les estrelles visibles a simple vista. Els números van ser aplicats al catàleg estel·lar de John Flamsteed publicat el 1725. No totes les estrelles visibles a ull nu tenen un número de Flamsteed i la majoria d'estrelles de la part més meridional de l'hemisferi sud no en tenen. Veure també Nom Bayer.\nLleuger desplaçament periòdic de les posicions aparents d'estrelles properes degut al canvi de posició de la Terra en la seva òrbita al voltant del Sol. L'estrella més propera té el major desplaçament. La distància a les estrelles en parsecs és de només 1/parallax, (or en anys-llum és de 3,2616/paral·laxi) on la paral·laxi s'expressa en segons d'arc.\nDistància a una estrella que té una paral·laxi de 1 segon d'arc. (No hi ha cap estrella tan propera). 1 parsec = 3,2616 anys-llum.\nGalàxia amb un nucli tan extremadament lluminós que supera en lluminositat a la galàxia companya en uns quants centenars de vegades. Estan a milers de milions de anys-llum de distància i són característiques de l'Univers primitiu. La font d'energia d'un quàsar probablement és la matèria que cau cap a l'interior d'un forat negre supermassiu.\nRomanent d'una estrella, visible com una nebulosa de gas en expansió que ha estat ejectada a altes velocitats per una explosió supernova.\nAstrònom que investigà l'alt desplaçament propi d'estrelles entre els anys 1925 i 1939, generant una llista de 1.070 estrelles properes.\nVeure segon d'arc.\nMesura per a angles molt petits. 1 segon d'arc = 1/60 minut d'arc = 1/3.600 graus.\nConjunt d'una estrella amb els planetes, satèl·lits, asteroides, cometes i pols que la orbiten.\nSistema de coordenades basat el el pla aproximat del Supercúmul de Virgo, El pla supergalàctic passa entre el Sol i el centre del Cúmul de Virgo cúmul. Alguns supercúmuls propers també estan a prop d'aquest pla. Els símbols usats per a les supercoordenades galàctiques són L (longitud) i B (latitud). El punt zero està a AR = 02h 49m1 4s Dec = +59° 31' 42", i el pol nord supergalàctic està a AR = 18h 55m 01s Dec = +15° 42 '32" (coordenades època 2000).\nGran concentració de centenars de milers de grups de galàxies. Els supercúmuls tenen una grandària compresa entre 100 milions i 500 milions d'anys-llum i normalment estan inclosos en grans capes i murs de galàxies que envolten grans buits on hi ha molt poques galàxies. Els supercúmuls es van formar en l'Univers primigeni quan la matèria col·lapsà sota la influència de la gravetat.\nExplosió estel·lar catastròfica que pot brillar breument com els milers de milions d'estrelles de tota una galàxia. Pot tenir lloc quan una estrella supergegant exaureix el seu combustible nuclear causant el col·lapse del nucli de l'estrella emetent una gran quantitat d'energia que expulsa a gran distància les seves capes externes deixant com a resultat una estrella de neutrons o en casos extrems un forat negre.\nEn astronomia la temperatura es mesura amb l'escala Kelvin (símbol K) que és igual als °C + 273°. Així la temperatura mitja de la Terra de 20°C és igual a 293K i la temperatura de la superfície del Sol de 5.500°C és d'una 5.770K.\nDistància mitja entre la Terra i the Sol. És igual a 149.597.871 km. S'utilitza sovint per a distàncies en el Sistema Solar o entre estrelles companyes (que formen un sistema múltiple).\nVelocitat d'un objecte en relació a la posició de l'observador. En un Univers en expansió una galàxia amb una velocitat radial més alta generalment està més lluny de l'observador que una amb una velocitat radial més reduïda.\nAstrònom que investigà l'alt desplaçament propi de les estrelles entre els anys 1919 i 1931, generant una llista de 1.566 estrelles properes.


6 anys i 9 mesos de presó pels autors de 32 robatoris silenciosos al Baix Empordà - El Gerió Digital\nHan comès un delicte continuat de robatori amb força en casa habitada i pertinença a grup criminal\nDilluns, 19 d'octubre de 2020 14:45h\nL'Audiència de Girona ha condemnat a 6 anys i 9 mesos de presó cadascun dels tres integrats de la banda que va perpetrar 32 robatoris silenciosos en tres mesos al Baix Empordà.\nAl judici, els acusats van reconèixer que entre abril i juny del 2017 accedien als domicilis quan les víctimes dormien, arreplegaven objectes de valor i usaven amagatalls per ocultar les eines i la roba que feien servir per entrar a les cases.\nSegons la sentència, van formar un "entramat criminal" segons el qual dos d'ells accedien a les cases per cometre els robatoris i el tercer s'encarregava de fer-los de transport. L'Audiència els condemna com a autors d'un delicte continuat de robatori amb força en casa habitada i pertinença a grup criminal.\nCom que els acusats van reconèixer els fets al judici que es va fer el 16 de setembre a la secció quarta de l'Audiència de Girona, la discussió a l'hora de dictar sentència era purament jurídica. El fiscal Víctor Pillado considerava que els tres lladres eren autors d'un delicte continuat de robatori amb força en casa habitada (perquè en 26 dels casos van haver de forçar els accessos als domicilis), d'un delicte continuat de violació de domicili en concurs medial amb furt (pels altres sis pels quals van aprofitar alguna obertura de la casa) i d'un delicte de pertinença a grup criminal.\nPer això, el fiscal demanava per al líder de la banda 14 anys i mig de presó, per a l'altre que entrava als domicilis a robar demana una pena de 13 anys i 6 mesos i per al conductor de 12 anys.\nLes defenses, encapçalades pels advocats Joan Pere Zapata, Mònica Tarradellas i Ángel Rodríguez, sostenien que els 32 cops constituïen un sol delicte continuat de robatori amb força. A més, apreciaven atenuants de confessió i de dilacions indegudes.\nLa sentència de l'Audiència de Girona, de la qual ha estat ponent el magistrat Daniel Varona, descarta les circumstàncies atenuants que reclamaven les defenses però sí que els hi dona la raó en la qualificació jurídica dels fets, entenen que els 32 robatoris s'engloben en un delicte continuat de robatori amb força en casa habitada.\nA l'hora de dictar sentència, el tribunal subratlla que la mateixa Audiència de Girona ja va condemnar el líder de la banda, Fatjon Lugja àlies Mario de Rocco, a 7 anys de presó per assaltar 25 cases durant una onada de robatoris silencioses que es va estendre des del 30 de juny del 2012 fins al 5 de juny del 2013 i té en compte que, en aquella resolució, la sala ja va apreciar que es tractava d'un delicte continuat de robatori amb força.\nPer això, l'Audiència de Girona imposa a Fatjon Lugja àlies Mario de Rocco, Edmond Sufaj i Elson Nika 6 anys de presó pel delicte continuat de robatori i 9 mesos de presó per pertinença a grup criminal.\nSegons declara provat l'Audiència, cap a l'abril del 2017 Lugja va conformar un "entramat criminal" destinat a robar en habitatges de diferents localitats del Baix Empordà. Els objectius van ser habitatges de Santa Cristina d'Aro, Platja d'Aro i, majoritàriament, Calonge. De fet, bona part els robatoris van ser a la urbanització Vescomtat de Cabanyes.\nAixí, el líder del grup criminal i Sufaj eren els encarregats d'accedir a les cases i cometre els robatoris i Nika s'encarregava de fer-los de transport, traslladant-los des de Lloret de Mar fins a les proximitats de l'habitatge on volien entrar a robar.\nSegons la sentència, els lladres entraven als domicilis sense fer fressa i quan les víctimes dormien. Per cometre alguns cops, van aconseguir accedir a les cases aprofitant algun accés obert però en la gran majoria feien servir una tècnica molt concreta: fent un forat amb un trepant als marcs de portes o finestres i forçant l'accés amb un filferro.\nUn cop arreplegat el botí, amagaven les eines i la roba que havien fet servir per als robatoris en diferents amagatalls. Després, el conductor els tornava a recollir i li donaven una part dels objectes que havien robat a mode de pagament. La resta, "els venien en territori nacional o fora de les nostres fronteres".\nEl grup criminal va cometre l'onada de robatoris fins que la Unitat Territorial d'Investigació (UTI) els Mossos d'Esquadra va desarticular la banda a principis de juliol de 2017.


República Democràtica del Congo: Vodacom fa totes les parades per mantenir-se al capdavant - teles relè\nDesprés d’Orange, l’operador està millorant les seves relacions amb Kinshasa per mantenir el seu lloc en el seu primer mercat fora de Sud-àfrica.\nEl juny de 2019, Vodacom va escapar per poc la retirada de les seves freqüències mòbils 2G a la República Democràtica del Congo (RDC). La sanció anunciada per l'aleshores ministre de Correus, Telecomunicacions i Noves Tecnologies, Emery Okundji Ndjovu, hauria estat un cop dur si l'operador, que reclama 13,7 milions d'usuaris al país (dels quals la meitat en 2G segons dades comunicades el 2019), no havien arribat a un acord amb el govern uns dies després.\n6,9 milions de dòlars en sancions\nEn el seu informe anual de l'exercici finalitzat el març de 2020, presentat el dilluns 11 de maig, el grup panafricà amb seu a Sud-àfrica revela que la seva filial "Vodacom Congo va pagar 6,9 milions de dòlars nord-americans (6,3 milions d'euros) ) en sancions i despeses administratives a canvi de la pròrroga de la seva llicència per deu anys addicionals ”. De fet, les autoritats de Kinshasa van considerar que "la seva llicència 10G no s'havia renovat adequadament".\nKinshasa va estimar que la suma de 16,25 milions de dòlars pagats el 2015 per l’extensió d’aquesta llicència havia provocat un dèficit de 65 milions de dòlars per a l’Estat. L'operador admet que encara ha de resoldre un conflicte amb la duana sobre les condicions de subministrament d'un antic proveïdor local i que els seus accionistes compleixin certes disposicions de la llei d'Ohada.\nPerò la solució de la disputa sobre el 2G, que segueix el desplegament del 4G el 2019, permet a Vodacom Congo abordar el futur amb més serenitat. Aquesta filial és ara el principal contribuent als ingressos del grup panafricà fora de la nació arc de Sant Martí, per davant de Tanzània. La seva facturació va assolir els 511,5 milions de dòlars (473 milions d’euros) per a l’exercici fiscal 2019-2020, per davant de Tanzània en 1 milions de xilins de Tanzània (032 milions d’euros), Moçambic a 412 milions de meticals de Moçambic (24,6 milions d’euros) i Lesotho a 334 milions de lotis (1,3 milions d’euros). Sud-àfrica es manté molt per davant amb una facturació de prop de 69 milions de rand (69,5 milions d’euros).\nImpulsat pels ingressos del mòbil\nVodacom Congo també és la filial més dinàmica del grup, que va veure com el seu excedent brut d’explotació (EBITDA) va augmentar un 11,6% en un any fins als 37,6 milions de rand (1,9 milions d’euros). Liderada des del 2017 per l’egipci Anwar Soussa, l’entitat congolesa experimenta un augment del seu EBITDA de gairebé el 49% fins als 194 milions de dòlars (179 milions d’euros), així com un creixement proper de la seva clientela mòbil en un 39%.\nLa renda mitjana per usuari arriba als 46 rand mensuals (uns 2,3 euros), enfront dels 36 de la filial tanzana, que no obstant això té més clients (15,5 milions a finals de març).\nImpulsat principalment pels ingressos de serveis mòbils (música, vídeo a la carta, videojocs, Airtime Advande, assegurances, VodaPay o fins i tot M-Pesa, que Vodacom controla juntament amb Safaricom), el creixement del grup Vodacom beneficia clarament de la contribució congolesa que obté els beneficis del 4G.\nTot i això, la competència poques vegades ha estat tan ferotge en aquest mercat, especialment des de l'adquisició el 2016 per part de Orange de la filial congolesa de Millicom ("Tigo"). Vodacom Congo manté el seu lideratge en el mercat de la telefonia, amb una quota de mercat del 35,5% a finals de setembre de 2019, per davant d'Orange (29,5%), Airtel (24%) i Africell (11%). Però el líder ha venut accions en els segments lucratius d’internet mòbil i diners per a mòbils, amb una rendibilitat entre el 0,5% i el 2% en tres mesos a Orange.\nPer mantenir totes les possibilitats al seu costat, Vodacom augmenta les seves inversions en les seves operacions. Així, la companyia ha contractat un préstec de 25 milions de dòlars per finançar inversions addicionals en l’espectre de freqüències el 2019; Vodacom Congo també participa en la campanya nacional d’identificació biomètrica.\nAquest article va aparèixer per primera vegada a: https://www.jeuneafrique.com/\nCeline Dion, l'operació de l'última oportunitat: vídeo