Esports - El Winterthur acaba la temporada amb golejada\nEl Winterthur acaba la temporada amb golejada\nel 3/jun/07 David Rodriguez Futbol Sala PDF\nEl Winterthur Sant Cugat goleja per 9 gols a 1 al Gimnàstic de Tarragona en l'últim matx de la temporada. Els vermell-i-negres mostren la seva superioritat davant un rival molt fluix. Deprés de trenta jornades, els santcugatencs acaben tercers a la lliga sent l'equip més golejador amb 188 gols a favor.\nAmb molt bon regust de boca a acabat el Winterthur Sant Cugat la present temporada: golejant per 9 a 1 al Gimnàstic Tarragona, aconguint un meritòri tercer lloc a la classificació i ostentant el premi al equip més golejador de la lliga amb 188 gols. No es pot demanar més per aquest final de campionat.\nEls tarraconins del Gimnàstic no van ser prou equip per poder posar en dificultats a un Winterthur molt superior en tots els aspectes del joc. Els jugadors de Jaime Martínez van fer un partit molt complert, tant en defensa com en atac, el resultat de 9 gols a 1 així ho mostra.\nEl pivot del Winterthur, Marc Casas, parla del partit i del final de temporada.\nHem acabat la temporada amb un molt bon regust de boca\nEls resultats obtinguts durant aquesta campanya han estat sorprenents mirant l'equip amb el que partia el Winterthur Sant Cugat. Joventut i in-experiència eren els factors a tenir en compte. L'objectiu progresar i formar un bon equip per l'any vinent donar el salt a la Nacional A amb un ascens. Aquest projecte quasi s'avança aquesta temporada al acabar tercers de la lliga. Casas confia en la plantilla i diu que després del que s'ha fet en aquest 2006-2007 l'objectiu pel curs esportiu vinent es pujar sí o sí.\nL'objectiu per l'any vinent es pujar de categoria\nTot i finalitzar la lliga, el Winterthur no posarà el punt i final a l'activitat esportiva, ja que continuarà entrenant-se i disputant alguns partits amistosos.\nDes de la junta directiva també s'ha valorat molt positivament aquesta temporada. El president del club, Josep Maria Zapater valorava ahir al programa Esport en Marxa l' actuació del seu equip i analitzava l'actualitat del club. Escoltem un fragment de l'entrevista de Joan Garcia al president vermell-i-negre.\nJosep Maria Zapater\nNingú s'esperava una temporada tan bona\nEstarem expectants per veure què depara al Winterthur la 2007/08.\nEl Futbol Sala Sant Cugat cau a la pista del Parets en un partit farcit de gols\nL'Olímpyc Floresta esgarrapa un punt final davant el cuer, el Cover Premià\nEl Futbol Sala Sant Cugat rep un dur correctiu a la pista del Can Calet


Saint-Simon (Aisne) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSaint-Simon és un municipi francès, situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 636 habitants.\n49° 44′ 42″ N, 3° 10′ 31″ E / 49.745°N,3.1753°E / 49.745; 3.1753Coord.: 49° 44′ 42″ N, 3° 10′ 31″ E / 49.745°N,3.1753°E / 49.745; 3.1753\nCantó de Saint-Simon\nEl 2007 la població de fet de Saint-Simon era de 636 persones. Hi havia 222 famílies de les quals 48 eren unipersonals (24 homes vivint sols i 24 dones vivint soles), 63 parelles sense fills, 91 parelles amb fills i 20 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 244 habitatges, 228 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 13 estaven desocupats. 228 eren cases i 15 eren apartaments. Dels 228 habitatges principals, 174 estaven ocupats pels seus propietaris, 39 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 15 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 6 en tenien dues, 29 en tenien tres, 52 en tenien quatre i 140 en tenien cinc o més. 203 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 80 habitatges hi havia un automòbil i a 118 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Saint-Simon el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 425 persones, 289 eren actives i 136 eren inactives. De les 289 persones actives 253 estaven ocupades (143 homes i 110 dones) i 37 estaven aturades (18 homes i 19 dones). De les 136 persones inactives 37 estaven jubilades, 52 estaven estudiant i 47 estaven classificades com a "altres inactius".\nEl 2009 a Saint-Simon hi havia 224 unitats fiscals que integraven 594 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.406 €.\nDels 17 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de construcció, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 3 d'empreses de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 3 d'empreses de serveis, 2 d'entitats de l'administració pública i 3 d'empreses classificades com a "altres activitats de serveis".\nDels 8 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una oficina d'administració d'Hisenda pública, 1 gendarmeria, 1 oficina de correu, 1 taller de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 lampisteria, 2 perruqueries i 1 saló de bellesa.\nL'any 2000 a Saint-Simon hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 363 hectàrees.\nTugny-et-Pont (2,1 km)\nOllezy (2,2 km)\nAnnois (2,8 km)\nArtemps (3,0 km)\nDury (3,0 km)\nFlavy-le-Martel (3,7 km)\nBray-Saint-Christophe (3,7 km)\nHappencourt (3,9 km)\nSommette-Eaucourt (4,0 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Saint-Simon\nRésumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Simon a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Simon a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Saint-Simon_(Aisne)&oldid=28253069»\nDarrera modificació: 15 set 2021 a les 16:54\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 set 2021 a les 16:54.


La Junta Electoral prohibeix a Barcelona il·luminar fonts de groc\n24 octubre 2020 05:41\nLa Junta Electoral de zona de Barcelona ha prohibit a l'Ajuntament durant el període electoral il·luminar de groc fonts de la ciutat per demanar l'alliberament dels presos polítics. Així, ha estat acceptada una queixa que el PP va presentar dilluns.\nEl líder del PP a l'Ajuntament de Barcelona, Alberto Fernández, ha defensat en roda de premsa aquest dimecres que la il·luminació de les fonts «vulnera la neutralitat de l'Ajuntament i representa una pretensió del Govern d'Ada Colau de donar suport a una pretensió de l'independentisme, i no de defensar drets».\nLa resolució de la Junta Electoral prohibeix il·luminar de groc també edificis públics -una cosa que no s'ha fet- durant el període electoral, i davant aquesta resolució l'Ajuntament pot interposar recurs en un termini de 24 hores.\nLa Junta Electoral sosté que la il·luminació de les fonts «atempta a l'obligació de neutralitat que han de tenir totes les administracions públiques durant el període electoral».\nPer Lluís Tomas Roig, fa mes de 2 anys\nSi no fos tan ridículament dramàtica aquesta denuncia del PP, hi hauria raons per riure fins a rebentar. Malauradament, això que sembla un malson, és una realitat a Catalunya.\nPer Més papistes que el papa., fa mes de 2 anys\nTan catòlics, apostòlics que són i prohibeien un volor que va crear Déu?\nLa dictadura ha arribat a límits absurds. Com la anterior etapa, amb Franco com a cap d'estat, que dir "rojo" estava també prohibit i es deia "colorado" o "encarnado".\nÉs mala consciència.\nI si un s'enmalalteix d'Hepatitis o de Febra Groga, el tancaran a la presó?\nAquest any a casa meva l'arbre de nadal només durà llacets de color groc, i ningú em prohibirà que jo dugui un llaç groc a la solapa de la xaqueta i si me'l fan treure mi posaré una gafa o pinça de sa roba de plàstic de color groc, o una camisa de color groc o el que em dongui la gana com més groc millor.\nPerò què punyetes s'han cregut.\nEs que no es donen compte que com més ho prohibeixin mes coses grogues es posarà la gent.\nSi pixo groc, som independentista?\nDeu meu aquesta EsPPanya és un vertader despropòsit, que el poder dins EsPPanya está corromput a tots els nivells i institucions on el PP hi pot ficar la má ja no hi fa falta insistir, peró no hi ha dia que no els senti a dir "España es un estado de derecho donde hay separación de PPoderes".Acab de sentir que la sra. Espejel que fou recusada per PPeppera avui s'ha venja,t hi ha canviat dos jutges que duian el cas "Gürtel", ara, a punt de redactar la ponència per dictar la senténcia, i amés nombra fiscal al sr. MOIX, miaaaauuuu.\nLo del groc, mo agaf amb caxondeo, ¿prohibiran els videos dels Beatles de "submarino amarillo"? llevaran el groc de la bandera d'Espanya?? faran canviar la camiseta al Villarreal ?? son els taxis de Barcelona SEDICIOSOS ???? Deu meu quin desveri.\nSalut i República, pobres espanyols, que no son esPPanyols, el que vos queda a patir.\nAixò ja és inaguantable!\nI hem de ser racionals: Ara persegueixen i maltracten els catalans, però com que han descobert que poden utilitzar la força, la represió i l'empresonament en contra dels que no els convenen a ells, sense que ni Europa, ni ningú els reprovi la seva actitut tirànica, demà seran els d'esquerres no PSOE, o els sindicalistes, o els afectats per les hipoteques, o per la pujada de la electricitat, o per qualsevol que es posi per enmig dels seus plans.\nEsbuquem la feixistarra dictadura neofranquista del PPSOEC'S!


El conseller Bosch explora col·laboracions en matèria cultural amb la ministra d'Educació i Cultura uruguaiana\nquery_builder 20 setembre 2019 07:51\nViatge oficial a l'Uruguai\nCatalunya i l'Uruguai es comprometen a treballar per enfortir els seus vincles i recorden que comparteixen figures destacades com Margarida Xirgu\nEl conseller d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, Alfred Bosch, s'ha reunit a Montevideo amb María Julia Muñoz, ministra d'Educació i Cultura de l'Uruguai, per explorar possibles col·laboracions per divulgar ambdues cultures, tant la catalana a l'Uruguai com la uruguaiana a Catalunya\nLa ministra d'Educació i Cultura de l'Uruguai, María Julia Muñoz, durant la reunió amb els consellers Alfred Bosch i Chakir el Homrani a Montevideo\nEl conseller d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, Alfred Bosch, s'ha reunit a Montevideo amb María Julia Muñoz, ministra d'Educació i Cultura de l'Uruguai. Un dels objectius de la reunió era explorar possibles col·laboracions per divulgar ambdues cultures, tant la catalana a l'Uruguai com la uruguaiana a Catalunya.\nEn aquest sentit, Bosch ha volgut remarcar l'existència de les comunitats catalanes a l'Uruguai i la importància que se sentin ben acollides. En aquest sentit, la ministra d'Educació i Cultura uruguaiana s'ha compromès a posar "a l'abast les institucions culturals de l'Uruguai perquè els catalans que visquin al país puguin fer arribar les seves inquietuds".\nDesprés de la reunió amb la ministra Muñoz, el conseller ha destacat que "tant en educació com en cultura, dos àmbits molt importants pel futur dels nostres països, hem vist molta afinitat". Bosch ha insistit que a l'Uruguai "tenim aliats, tenim persones molt pròximes que estan disposades a treballar perquè els dos països podem millorar en molts aspectes". La ministra d'Educació i Cultura de l'Uruguai també ha destacat aquest compromís de continuar treballant junts. "A l'Uruguai li interessa poder aprendre d'altres països dels quals podem rebre experiències o donar-les", ha dit.\nAl terreny de la cultura, el conseller Bosch ha remarcat que els dos països comparteixen "grans figures com l'actriu Margarida Xirgu, el pintor Joaquim Torres García o l'escriptor Eduardo Galeano" i ha destacat que els governs de Catalunya i l'Uruguai exploraran com fer més activitats que els agermanin mitjançant aquestes figures "que representen un lligam històric amb l'Uruguai per part de Catalunya".\nDurant la reunió, en què també ha assistit el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir El Homrani, el conseller Bosch ha aprofitat també per informar a la ministra de l'obertura de la Delegació de Buenos Aires, des de la qual es donarà cobertura al con sud del continent americà i, per tant, també a l'Uruguai.\nEl Govern i la República Oriental de l'Uruguai es caracteritzen per gaudir de simpaties i bones relacions des de fa temps. L'any 2006, Catalunya va signar el primer Acord d'Entesa amb un estat, i va ser precisament amb l'Uruguai. Actualment, ambdós països tenen l'oportunitat de seguir treballant en diferents àmbits i ampliar la seva relació comercial en el marc del nou Acord Estratègic d'Associació entre la UE i Mercosur.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Pembrey Entrada:\nAdeline Guest House...Habitacions per nit per només Adeline...Habitacions per nit per només Four seasons Guest House...Habitacions per nit per només Més zones a Llanelli\nPopular ara mateix a Llanelli Més venut Stradey Park Hotel Ynys-y-Cwm Road, Carmarthenshire, Furnace Grans raons per reservar amb Agoda\nPembrey és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Llanelli. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Pembrey és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Trobar una bona oferta és fàcil amb Agoda.com, oferint hotels barats a Pembrey o qualsevol altra àrea a Llanelli. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Pembrey.\nHotels destacats a Pembrey, Llanelli\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Adeline Guest House és una elecció...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Adeline està situat idealment a Pembrey; una de les...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Four seasons Guest House està situat idealment a Pembrey;...\nHotels a Pembrey: Adeline


Segregaci�.Etica i est�tica de les diferer�ncies\n�tica i est�tica de les difer�ncies.\n�Un amigo es uno mismo con otro cuero�\nLa hist�ria �s el testimoni silenci�s del que ha estat el progr�s de la humanitat i quan ens emmirallem en ella a fi efecte de valorar el nostre aspecte racional, no ens podem sentir orgullosos.\nSempre s'ha intentat el conv�ncer a l�home de forma insistent, que l�amor havia d�estar el protagonista i motor de les nostres relacions, possiblement perqu� coneixem on podem arribar en la nostra irracionalitat quan actua l'odi, el seu antagonista.\nDe vegades el resultat d�aquesta lluita d�oposats d�na peu a un oblit sistem�tic o una hipocresia manifesta: Ning� �s racista, per� el racisme existeix, ning� segrega, per� tothom busca les difer�ncies que em separen de la resta.\nL�arribada a un imaginari segle XXI deixa const�ncia de la nostra par�lisi, de que quelcom rec�ndit, profund, retorna en cadasc� quan sentim no sabem quina amena�a. Cal aix� preguntar-se per la fera que dormita en nosaltres, ja que quan es donen les circumst�ncies id�nies els nostres dimonis es desperten.\nEfectivament, no hem aconseguit fer una societat m�s justa, malgrat insistir en la moralitat, en l��tica de la igualtat, en les no diferenciacions. El fet �s que no hem aconseguit superar certs atavismes i a aquestes al�ades l��sser hum�, quan actua i interacciona amb els seus ens resulta estrany, ali� i perill�s.\nNo �s f�cil arribar a l�origen d�aquestes divisions socials, degut a que �s la mateixa persona per la seva estructura la generadora de separacions.\nDes de la m�s tendra inf�ncia el subjecte percebeix com a hostil tot el que l��s estrany; aix�, la pres�ncia d�un altre subjecte poc provocar inseguretat i busca refugi en els seus progenitors.\nEl jo considera perill�s tot all� del m�n exterior que no pot incorporar, que no pot integrar en s� mateix, que no pot fer-ne seu; pel contrari incorpora el que per les seves caracter�stiques narcis�stiques contribueixi al seu benestar, al seu gaudi. Aix� l�arribada d�un germ� significa repartir, compartir, quan no la p�rdua de la mare. Pel contrari tenir un germ� m�integra respecte a la meva fam�lia i em diferencia de la fam�lia del costat, dels altres germans.\nQuelcom semblant ens passa a nivell social, fins al punt de poder afirmar que la mateixa estructura de la societat es basa en la segregaci�. Ser d�un pa�s, ser germans, ser d�una orientaci� pol�tica significa estar separats, junts per� separats de la resta.\nQuan alg� ve a molestar o amena�a el que m'�s proper, el que m'integra, l'imaginari que em protegeix, l'agressi� en les seves variades formes, sol ser la resposta.\nLes persones que integren aquesta societat s�n els nostres col�laboradors en mat�ria d�amor, de sexe, treball... per� tamb� estan per a satisfer la nostra agressivitat i no �s dif�cil donar compte dels seus efectes.\nL�esclavitud separava als individus de les seves fam�lies i els portava lluny de les seves terres per a oferir-los un treball i un amo al qual odiaven i al qual paradoxalment tamb� estimaven com a �pater putativo�. La segregaci� femenina ha estat per a moltes dones l'efecte d'un exercici de poder per part del mascle dominant. La sexualitat i la seva satisfacci� amb les seves variades modalitats ha estat punt de rebuig social. La bogeria per les seves manifestacions i la seva pr�pia l�gica causava problemes a la societat i es va relegar a viure primer encadenada, m�s tard entre les parets dels frenop�tics. M�s actual �s observar el treball sense retribuci�, l'explotaci�, l'ab�s sexual, l'agressi�... tot sense el consentiment de l'afligit.\nEvidentment sempre s�han donat raons que justifiquessin aquestes segregacions. Recordem si no que a favor de la suposada igualtat hem fet veritables barbaritats. Aix� hem lluitat per terres allunyades, hem matat per aconseguir la unitat de l�esgl�sia, perqu� la meva idea, al ser meva era m�s justa. L�amor fraternal que sempre imper� al cristianisme era cruelment intolerant amb els no conversos, el que originava que els d�us d�un poble eren els dimonis de l�altre.\nEn definitiva que el poble m�s culte, m�s solidari nom�s necessita d�una idea, d�un l�der, d�una ideologia pol�tica que faci embogir les masses amb lemes com a p�tria, esgl�sia, estat, llegua, ra�a, color...per a que els seus fantasmes adormits despertin i llenci la seva ira contra el ve�. Quan ens arrosseguem en la massa baixem molts graus respecte de la nostra civilitzaci�. La crueltat humana davant de la qual fins i tot els animals donen un pas enrera, necessita de la humanitat, del semblant, del agredit per a justificar la seva pr�pia incongru�ncia.\nLa moderna societat i la seva distribuci� de riqueses ha afavorit un tipus de segregaci� cap a aquell que tan sol vol la repartici�, l�acc�s d�un individu a all� que t� l�altre, m�s ben dit, del que li sobra a l�altre i aix� passa en un moment on impera la idea de l�aldea global, de la universalitat.\nNo podem justificar la segregaci� com a producte del progr�s de la ci�ncia i de l'estructura social. �s sarc�stic comentar-ho, per� el que �s cert �s que el capitalisme de mercat no �s segregacionista, ja que t� com a filosofia el promoure el consum, la universalitat del consum.\n�s a dir, fer-nos a tots per igual, respecte als bens materials de tots coneguts: vivenda, transport..., tamb� cultura i informaci�, malgrat que sigui sesgada.\nQuan la societat intenta unificar els subjectes, ja sigui en forma d'educaci�, ja sigui en objectes de consum, televisi�, tecnologia... fa que la singularitat de l'individu es perdi i provoqui una resposta en forma de nacionalismes, de sectarismes, de fanatismes. Aix� �s motivat pel fet de que s'esborra la meva individualitat, all� que em diferencia de la resta, el narcisisme de les petites difer�ncies. Per qu� ser universals?. No volem una manera de gaudir uniformada.\nQuan l'emigrant arriba aconsegueix igualar-me: acc�s a l'escola, a la cultura, casa, cotxe, botigues, treballs, feina. Els fantasmes desperten i sembla en perill els meus mites culturals, socials, de treball, religiosos, sexuals. Quelcom que era la meva refer�ncia integradora est� acosat.\nTots aquest imaginaris que formen una part de la unitat del subjecte ara est� a l'abast de l'estranger que accedint a aquests bens s'iguala. La resposta est� encara fresca en les nostres mem�ries.\nS'ha de desposseir a l'intr�s dels seus bens; per aix� es cremen les seves botigues, els seus cotxes, les seves mesquites...\nAnul�lar les seves identitats en definitiva. Els nazis en sabien molt del tema, per a diferenciar-se del jueu li segregaven de la seva fam�lia, dels seus bens, roba, objectes personals. Acte seguit del seu nom, assignant-li un nombre gravat a la seva pell. Desfer al subjecte dels seus afectes.\nAra entendrem m�s b� el terme segregar: Separar la grava de la sorra. Mesura higi�nica dels pa�sos tropicals de separar, a�llar els immigrants dels ind�genes. Separaci� dels components heterogenis durant la solidificaci� del aliatge.\nEn resum, lleis naturals que separen als individus. Lleis humanes que deshumanitzen per� que ens recorden l'estopa de la qual estem fets.


El PP recorda la necessitat urgent d'actuar sobre la torre i l'entorn de les coves de Paterna - Nou Horta\nEl PP recorda la necessitat urgent d'actuar sobre la torre i l'entorn de les coves de Paterna\nDimecres, 19 Juny 2019 12:14\tEscrit per PP Paterna\tPublicat en Paterna-VAL Vist 74 vegades\nL'objectiu de condicionament i millora de la zona de les Cuevas del Palau i la Torre de Paterna, ve des de lluny en la política local. El propi pla ACTUA, que contempla actuacions i objectius concrets per a desenvolupar entre 2014 i 2020 ja incloïa aquest punt en l'objectiu específic 634, i en la línia d'actuació 6.1, on es parla de les actuacions de millora sobre el patrimoni històric de Paterna.\nDes de llavors, malgrat la dotació de quasi 2 milions d'euros per a actuar sobre el bé més emblemàtic de la nostra Vila, com és la Torre, i tot el seu entorn, han sigut desenes les notes de premsa enviades tant per Compromís com pel PSOE sobre aquest tema, però la realitat és que encara no s'ha mogut ni una sola pedra ni s'ha millorat ni una sola de les deficiències de la zona. El súmmum d'aquesta inacció apareix a l'octubre de 2017, quan uns vàndals van realitzar uns grafitis en la mateixa Torre que, en data de hui, quasi dos anys després, continuen exactament igual malgrat les denúncies i crítiques tant dels partits polítics com dels veïns de la zona.\nL'última informació que es coneix del projecte, que teòricament contempla actuar sobre prop de 10.000m2, és de desembre de 2018, on l'Alcalde anunciava la finalització de la redacció del projecte, i 7 mesos després es continua sense cap actuació concreta en la zona.\nEl regidor popular, Ricardo Escrig, ha instat al nou equip de govern a prioritzar les actuacions en aquest entorn, catalogat com a Bé d'Interès Cultural, no entenent “el perquè de tants mesos d'espera quan teòricament ja està tot preparat”. D'altra banda, i després de parlar amb diversos veïns de la zona, Escrig exposa que “sembla ser que no tots estan satisfets amb les futures actuacions”, instant al regidor que assumisca la cartera de Cultura a establir un calendari de reunions periòdiques amb els veïns afectats per les actuacions amb la finalitat de satisfer, en primer lloc, “a aquelles persones sobre el sostre de les quals s'actuarà”.\nUn altre dels aspectes que per part dels veïns es considera molt important és el manteniment periòdic de les coves propietat de l'Ajuntament, que, fins avui, es duu a terme únicament quan es produeixen queixes o denúncies públiques sobre alguna cova concreta. En aquest sentit, des del PP proposen que s'incloguen aquestes coves en el cicle de neteja i manteniment periòdic dut a terme per GESPA, incorporant-ho en l'encàrrec de gestió que es realitza anualment.\nModificat el Dimecres, 19 Juny 2019 12:17\nMés en esta categoria: « 350 directors/as participaran en el Concurs de Curts del Festival de Cinema de Paterna 2019\tEl Bus a la Platja comença a funcionar aquest cap de setmana a Paterna »


Programació Wordpress - ADQA\nPodem treure-li un plus a WordPress per integrar-lo en processos específics del negoci\nA ADQA hem après a treure molt partit del millor CMS que coneixem.\nWordPress ens permet desenvolupar webs autogestionables en un temps breu, perquè aporta de sèrie totes les funcions que requerim per a la majoria de webs. A aquestes funcions li afegim els connectors que necessitem per a cada cas, i ajustem la programació per adaptar-lo a cada necessitat.\nPLANTILLES WORDPRESS PERSONALITZADES\nCada web que fem amb WordPress es basa en una plantilla dissenyada i programada per nosaltres a mida de les necessitats del client.\nAquesta programació a mida de plantilles ens permet donar molt més brillantor als nostres projectes, i que cada un sigui diferent dels altres.\nAmb el temps, i a força de desenes de projectes, ens hem convertit en experts del WordPress, pensat com una solució per fer pàgines web comercials, orientades als objectius de comunicació i negoci dels nostres clients.\nAquí podeu veure algunes pàgines programades en WordPress pel nostre equip.\nUn equip propi de programadors\nDonem garantia dels desenvolupaments que duem a terme\nIntegrem el disseny i la comunicació amb la programació


Cens estatal de tècnics i tècniques en prevenció d’addiccions – XARXA PERIFÈRICS\nLa manca de coneixement i contacte entre professionals de l’àmbit de la prevenció a nivell estatal ha portat a un grup de professionals a crear aquesta iniciativa en el marc de la xarxa internacional ISSUP.\nEl fet de no existir una xarxa de professionals de l’àmbit de la prevenció a nivell estatal similar a la Xarxa Perifèrics, ha generat la necessitat de buscar fòrmules per crear un espai d’intercanvi, coneixement i suport. La proposta que arriba per aquest grup promotor és a través del paraigua de la xarxa internacional de professionals de les addiccions ISSUP.\nTot i que aquesta xarxa engloba professionals tant del tractament, de la prevenció o de la investigació, en el cas de la secció espanyola es vol concentrar principalment en aquells que requereix major recolzament com és la prevenció.\nUn dels primers passos per iniciar aquesta xarxa és la creació d’un cens de tots aquells i aquelles professionals que abordem la prevenció de les addiccions, d’aquesta manera ens han sol.licitat a la Xarxa Perifèrics que us fem arribar aquest formulari per tal de que us inscriviu i ens ajudi també a la millora de l’àmbit en un moment d’estancament de la prevenció.\nFormulari per formar part del cens.


Lleida, seu de la 9a Conferència Europea d'Agricultura de Precisió — Lleida Convention Bureau\nEsteu aquí: Inici › Novetats › Notícies › Lleida, seu de la 9a Conferència Europea d'Agricultura de Precisió\nLleida, seu de la 9a Conferència Europea d'Agricultura de Precisió\nUns 300 experts del sector agroalimentari de tot el món es citen a Lleida per debatre sobre agricultura de precisió El responsable de Turisme de Lleida, Fèlix Larrosa, remarca la importància de celebrar aquest tipus d’esdeveniments a Lleida, en la línia de contribuir a la capitalitat de Lleida en l’àmbit de la innovació i tecnologia aplicada a l’agricultura\nUns 300 experts del sector agroalimentari de tot el món s’han aplegat avui a Lleida per participar a la 9a Conferència Europea d’Agricultura de Precisió, que té lloc a la ciutat fins el proper 11 de juliol. Els membres del Grup de Recerca en AgròTICa i Agricultura de Precisió, grup de recerca consolidat de la Universitat de Lleida, han estat els organitzadors d’un congrés que pretén situar Lleida i província al mapa europeu i mundial de l’Agricultura de Precisió. En aquest sentit cal destacar que aquest és el primer congrés celebrat a Catalunya i a Espanya centrat únicament en l’Agricultura de Precisió, una pràctica agrícola que reuneix diverses àrees de l’enginyeria agronòmica, la biologia, l’automatització i el control de processos , entre d’altres, amb la finalitat de millorar l’eficiència de la producció i la sostenibilitat de l’activitat agrària. Larrosa ha destacat alhora el paper de Lleida com a capital del cluster agroalimentari de Catalunya així com el paper destacat que hi juguen les empreses, la Universitat així com el Parc Científic Agroalimentari.\nEl responsable de Turisme, Fèlix Larrosa, ha destacat durant la inauguració d’aquest esdeveniment l’àmplia la procedència dels participants, provinents d’Europa –un 52%-, d’Amèrica –un 24%-, d’Àsia –un 18%-, d’Àfrica –un 4%- i d’Austràlia –un 2%. També ha remarcat la importància de celebrar aquest tipus d’esdeveniments a Lleida, en la línia de fomentar i promocionar el Turisme de Congressos i Convencions, una de les línies prioritàries de la política turística de la ciutat i un dels seus eixos més importants degut al seu gran impacte econòmic.\nTurisme de Lleida ha participat en l’organització de l’estada, acollida i benvinguda dels congressistes obsequiant-los amb material turístic divers, la targeta EMOCITY -que permet els participants gaudir de descomptes en establiments comercials, accés gratuït als diversos monuments i equipaments de la ciutat, gratuïtat dels autobusos de Lleida i descomptes en oci nocturn, restaurants i comerços de la ciutat. Els congressistes i els seus acompanyants realitzaran una visita al Conjunt Monumental de la Seu Vella i la Suda i diverses visites turístiques per la ciutat.\nLa darrera edició d’aquest esdeveniment va tenir lloc a Praga l’any 2011.


Eumolp: de març 2011\nNo s'entenia amb la sogra, ja em direu quina novetat... Pel que sembla, haver conegut Freud i ser una llumenera en la cosa de la psicoanàlisi no li va estalviar aquesta mena de petits inconvenients que adornen la vida del comú dels mortals.\nNo em consta com portava el tema en Giuseppe Tomaso. Tampoc no m'inquieta massa, la veritat. El tal Giuseppe no m'arriba perquè es lamentés de les disputes domèstiques, sinó perquè se li va acudir allò tan bonic de "alguna cosa ha de canviar perquè tot segueixi igual".\nAquesta sentència (aixequeu-vos i lleveu-vos el barret) posa una pedra a la sabata de tots aquells que es complauen a esmorzar llesques d'utopia.\nCal tocar de peus a terra. Lampedusa és avui una illa sacsejada per l'allau dels qui s'esmunyen de les dentellades de voltors de divers pelatge. Berlusconi fa discursos i anuncia una solució de difícil encaix.\nJo escolto la ràdio i divago.\nBurt Lancaster, Claudia Cardinale i Alain Delon m'acompanyen. Visconti ni s'ho mira, ell està per altres coses.\nI encara més lluny, Llorenç Villalonga dibuixa Bearn amb un somriure burleta.\nPublicat per Eumolp a 19:37 1 comentari:\nCom que és dia de pluja i tenia coses molt urgents per fer, he decidit continuar remenant vells papers.\nM'he topat aquesta vegada amb el calendari-horari de l'Escola del Treball (curs 1932-1933).\nI m'ha fet goig reproduir-ne el principi i el final; l'alfa i l'omega, per entendre'ns.\nI fet això he tancat la capsa del paperots i l'he retornada al prestatge perquè descansi.\nTant de traüt no li pot ser bo!\nPublicat per Eumolp a 13:20 Cap comentari:\nLa nostàlgia és mala consellera: estirant el fil, ves que no ens trobéssim enyorant la vida a les cavernes i les virtuts de la fulla de parra. Amb tot, com que ja tinc un peu aquí i l'altre allà, de vegades em pren com una mica de recança pel desgast que han sofert les formes.\nAixò ve a tomb perquè remenant papers he trobat aquesta carta que el Cap de Secretaria de l'Escola del Treball va adreçar fa molt i molts anys al meu pare (el nom del qual he esborrat per allò de la discreció i del respecte a la privacitat). Pel que se'n dedueix, el meu progenitor practicava el vici nefand de l'absentisme escolar. Pel que em consta de la memòria familiar, l'excusaria el fet que l'home, alhora que mirava de formar-se, ja es dedicava al noble esforç de guanyar-se les garrofes. Excuses de mal pagador? Potser sí, però permeteu-me que miri d'exculpar l'home que em va inculcar (tampoc no calia posar totes les cartes damunt la taula) la noble contracció al deure laboral i de tota mena.\nSigui com sigui, el to de la carta, la impecable redacció, les reflexions adduïdes i la intenció amb què es va trametre m'ha fet pensar una mica. Podria jurar que no trigaré massa a llegir en algun paper que l'educació al nostre país està tocant fons. Potser sí, potser no. En qüestió de fondàries hi ha molts matisos i escandalls diversos.\nAmb tot, com que en la qüestió del fons és molt difícil posar-se d'acord, avui em complau de quedar-me en la pell de les formes.\nAvui, una cosa com aquesta la pelem amb un sms generat automàticament per un programa de gestió.\nÉs així i no cal plorar-hi.\nNo té cap importància o té la que té.\nEl món gira i no us recomano que intenteu baixar-ne.\nPublicat per Eumolp a 17:43 2 comentaris:\nSi l'agenda no menteix, avui em toca descansar.\nM'ha quedat prou polidet, no us sembla?\nIdiota ho és. Arriba a conte?\nM’hauria agradat tenir un jardí amb cinc arbres però m’he hagut de conformar amb un pati que té un sol arbre –un pèl escarransit, tot s’ha de dir– però amb força plantes. Les que més m’agraden són un parell de marqueses: cada any les repelem amb la certesa que no rebrotaran, però elles s’entesten a obsequiar-nos amb una ufana esplèndida de pàmpols orgullosos i un pèl desmesurats.\nEl pati –en això sí que l’he encertada– té un mur que el separa del carrer. Per això he agafat el costum de sortir cada matí per veure si he tingut sort i hi trobo alguna mà tallada. M’he acostumat a pensar que, així que la trobi, casa meva levitarà i sense com ni per què ens despertarem tots plegats ran de mar. I que la meva casa serà blanca i que hi desfilaran hostes insòlits, que és el que m’agradaria.\nLa meva dona, si alguna vegada he tingut la debilitat d’explicar-li aquestes cabòries, mig somriu i em diu: “Noi, ja t’ho deia ton àvia: el llegir fa tonto. Vols que anem a fer un tomb?”\nJo faig que sí amb el cap i també somric. I sortim, que el vespre és amable i fa de bon passejar.\nAbans de tancar la porta, però, mai no deixo de comprovar que el vis de vanadi sigui al seu lloc: a la butxaca de Pulcre Trompel·li, com li correspon.\nPublicat per Eumolp a 20:00 1 comentari:


Modificació de l’itinerari de transport públic a Ciutadella\nEl departament de Mobilitat del Consell Insular de Menorca informa que a partir del pròxim dilluns dia 2 de juny el servei de l’empresa TMSA, Transporte Regular, SL i Transports Torres modifica el seu itinerari a Ciutadella.\nTMSA trasllada la seva parada de l’Avinguda Capitán Negrete a la plaça de la Pau i transports Torres trasllada la seva parada de la plaça Pins-Born a Plaça Pins-Avinguda Capitán Negrete.\nCal recordar, que també s’inicia el funcionament de la nova parada de l’Avinguda Josep Mascaró Passarius (via perimetral) de manera provisional fins que estigui construïda la nova estació d’autobusos. S’han habilitat cinc marquesines, set pals de parada, senyalització dels espais destinats als vehicles i als usuaris i serveis sanitaris per donar servei en els usuaris del transport públic de Menorca. També s’han eliminat les barreres arquitectòniques, incorporant punts de parada per a persones amb mobilitat reduïda.\nMaó, 29 de maig de 2014


DECRET 30/1985, de 18 de gener, de creació de la Subdirecció General de la Funció Pública. - DOGC. Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya - Legislación - VLEX 38357868\nEmisor Departament de Governació i Relacions Institucionals\nAtès que pel Decret 82/1982, d'1 d'abril, es va estructurar la Direcció General de la Funció Pública i es van crear els diversos serveis que havien de dur a terme les funcions pròpies de la Direcció General;\nAtesa l'experiència adquirida fins ara, i donada la transcendència que té per al futur la funció pública de la Generalitat en la bona marxa i l'eficàcia de l'Adminsitració, es fa necessària la creació d'un òrgan, de nivell orgànic intermedi entre el Director General i els Caps de Servei, a fi i efecte de coordinar-los i contribuir a l'exercici de les funcions que els són encomanades.\nVist el que estableix el Decret 14/1981, de 22 de gener, pel qual es crea el càrrec de Subdirector General;\nConseqüentment, a proposta del Conseller de Governació, i d'acord amb el Consell Executiu,\n- Es crea la Subdirecció General de la\nFunció Pública, dependent de la Direcció General de la Funció Pública del Departament de Governació.\n- Corresponen al Subdirector General de la\nFunció Pública les següents funcions:\nCooperar amb el Director General de la Funció Pública en el desenvolupament de les seves funcions en matèria de funció i substituir-lo si fos necessari.\nOrganitzar, coordinar, programar i impulsar les funcions dels Serveis de la Direcció General, d'acord amb les directrius establertes pel Director General.\nQualssevol altres que li siguin encomanades pel Director General.\n- Es faculta el Conseller de Governació per dictar les disposicions oportunes per al desplegament, l'eficàcia i l'execució del present Decret.\n- El present Decret entrarà en vigor...


La Shopping Night d’Horta supera les expectatives – Barcelona – Portal d’entitats\nALTA MUNTANYA – PEDRAFORCA\n2 juliol 2018 - 27 juliol 2018\n3 juliol 2018 - 30 juliol 2018\nLa Shopping Night d’Horta supera les expectatives\n24 abril 2013 Associació Nou Horitzó\nHamburgueses de cangur, croquetes i pinxos de gambes i pop. Aquestes van ser algunes de les degustacions que els comerciants de Cor d’Horta i Mercat van oferir el passat dissabte als visitants. I és que se celebrava la primera edició de la Shopping Night, on des de les sis de la tarda fins la una de la nit l’equipament municipal es va omplir de gom a gom.\n“Va ser espectacular l’acollida que va tenir. Havíem preparat 7.500 degustacions i a les 21.30h ja estaven totes esgotades”, comenta a Línia Horta Manuel Arias, president de Cor d’Horta. Els comerciants venien tiquets per sis euros que donaven opció a cinc consumicions i a una copa de vidre de regal. Tot i que els va desbordar la quantitat de gent que es va apropar per participar a la festa “els paradistes van començar a fer més racions fins que es van acabar les existències”.\nAquesta iniciaitiva, pionera a Barcelona, va convertir l’interior del Mercat municipal en un multiespai de comerç, gastronomia i oci, amb activitats per a grans i petits.”Va venir gent de tot arreu, i fins i tot de mercats de fora de Barcelona que volien veure com funcionava aquesta innovadora proposta”, defensa Arias.\nEn total hi van participar una vintena de comerços i 33 paradistes del mercat. El president assegura que hi haurà una nova edició l’any vinent i que “una setantena de parades ja ens han dit que segur que obriran, vista la bona acollida d’aquest any”. Això sí, per evitar els problemes d’espai d’aquesta edició, a la propera trobada els comerciants posaran les seves parades a fora.


"ARGENT VIU": de març 2015\nDes de fa un parell de dies, l'aquarel·la "Villa Anita i Escales de Garbí. Llafranc" ha estat escollida com a portada de flickr USk. internacional, que compta amb 8.093 dibuixants d'arreu del món. Tot un èxit!\nPublicat per Lluís Bruguera a 16:07 Cap comentari:\nTaller de motos d'en David Uría, a Castellbisbal.\nPublicat per Lluís Bruguera a 11:38 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Aquarel·la, Ploma Lamy, retolador\nCasetes d'estiueig a dalt de tot de les Escales de Garbí.\nPublicat per Lluís Bruguera a 16:42 2 comentaris:\nPublicat per Lluís Bruguera a 11:42 2 comentaris:\nUn racó de la plaça major de Torrent.\nPublicat per Lluís Bruguera a 14:44 4 comentaris:


Holiday Apartment in Zadar-Diklo VIII Zadar Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHoliday Apartment in Zadar-Diklo VIII\nMés informació sobre Holiday Apartment in Zadar-Diklo VIII\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday Apartment in Zadar-Diklo VIII és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Diklo. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Holiday Apartment in Zadar-Diklo VIII, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Holiday Apartment in Zadar-Diklo VIII és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Diklo.


Maryse Galmard-Peters (29 març 2014)\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 747 persones, 574 eren actives i 173 eren inactives. De les 574 persones actives 551 estaven ocupades (294 homes i 257 dones) i 21 estaven aturades (10 homes i 11 dones). De les 173 persones inactives 66 estaven jubilades, 73 estaven estudiant i 34 estaven classificades com a "altres inactius".\nEl 2009 a Cély hi havia 426 unitats fiscals que integraven 1.150 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 26.981,5€.\nDels 55 establiments que hi havia el 2007, 9 eren d'empreses de construcció, 18 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 2 d'empreses de transport, 3 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa d'informació i comunicació, 2 d'empreses immobiliàries, 13 d'empreses de serveis, 4 d'entitats de l'administració pública i 3 d'empreses classificades com a "altres activitats de serveis".\nDels 3 establiments comercials que hi havia el 2009, 1 era una botiga de més de 120 m2, 1 una botiga de congelats i 1 una botiga de roba.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cély&oldid=26399573»\nDarrera modificació: 19 feb 2021 a les 02:17\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 feb 2021 a les 02:17.


Aplicació de pronoms febles Posa’ls « Un bocí de llengua\nSobre ordres i prohibicions… Llegiu-ho! ;) Gandulejar a la gandula…\nÉs una aplicació per al telèfon mòbil i és de pagament. Tens la informació concreta a l’enllaç del bocí.\nAquesta aplicació només és per ordinador? o també n’hi ha per al telèfon mòbil?


Rent-it-Venice Field House Venècia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nRent-it-Venice Field HouseApartamentvia Sabbadino 36, Altres, Venècia, Itàlia, 30173 - Veure al mapaBé6,5Basada en8comentarisRent-it-Venice Field HouseVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 27 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Venècia, Rent-it-Venice Field House és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Rent-it-Venice Field House asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar, ascensor. L'ambient de Rent-it-Venice Field House es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Venècia, faci de Rent-it-Venice Field House la vostra llar.


The Hideaway Bed and Breakfast Swellendam Sud-àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSuite Reina Elizabeth - Llit\n10 Hermanus Steyn Street, Swellendam, Swellendam, Sud-àfrica, 6740 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a The Hideaway Bed and Breakfast?\nL'èxtasi, suite rosa (The Ecstasy Rose suite)\nSuite doble, el delit (The Double Delight Suite)\nSuite de la pau (The Peace suite)\nSuite Reina Elizabeth (Queen Elizabeth suite)\nBarri Swellendam Swellendam Swellendam\nMés informació sobre The Hideaway Bed and Breakfast\nDissenyat tant per oci com per negoci, The Hideaway Bed and Breakfast està situat idealment a Swellendam; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Museu Drostdy, Chocolat Etc., Kunstehuijs Fine Art Gallery.\nA The Hideaway Bed and Breakfast, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes, aparcament de cotxes, servei de bugaderia.\nEls clients poden triar d'entre 5 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen habitació per a ioga, piscina coberta, spa, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. The Hideaway Bed and Breakfast és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Swellendam.\nDurada del trajecte fins a l'aeroport (minuts): 159\nSuite doble, el delit\nSuite Reina Elizabeth\nSuite de la pau


Aquest joc que "comença a estendre's entre els adolescents" ha generat "morts o lesions neuronals a nombrosos jóvens i adolescents en diferents parts del món", ha explicat el grup hospitalari en un comunicat.\nDe fet, una menor de 12 anys va haver de ser traslladada aquest dijous a un centre hospitalari de Madrid després de participar en joc. La menor ha sigut escanyada per una altra persones fins a quedar inconscient i colpejar-se la cara. Així mateix, la Policia Local de Granada va detectar dimarts passat menors d'un institut de la ciutat gravant-se amb el mòbil i pujant a xarxes socials vídeos practicant aquest joc.\nEl 'Joc de la mort' consisteix a oprimir-se les artèries caròtides del coll, "la qual cosa impedeix l'arribada d'oxigen al cervell i, quan es perllonga en el temps, la mort per asfíxia", ha explicat el grup hospitalari.\nEl cervell pateix lesions quan es redueix l'aportació d'oxigen que rep -de forma parcial (hipòxia) o total (anòxia)- per un temps major del que poden suportar els mecanismes compensatoris encarregats d'evitar la mort neuronal.


Llaurant la Llengua, per Leo Giménez: ‘Encara com’ - Castelló Notícies\nInici Autors/res Llaurant la Llengua, per Leo Giménez: ‘Encara com’\nLa paraula avort és plenament normativa i admesa en el Diccionari normatiu valencià per decisió de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua. És sinònima de avortament. És l’‘acció i efecte d’avortar’, ‘interrupció de l’embaràs per causes naturals o provocades’, “La meua germana ha tingut dos avorts, però l’embaràs d’ara pareix que va molt bé”.\nTé sentits figurats com en la frase “Estàs horrible amb eixe monyo i amb eixe tatuatge, pareixes un avort de la naturalesa”. Abans d’admetre la institució normativa valenciana avort com a vocable normatiu, ja l’havien arreplegat en les seues pàgines el Diccionari català-valencià-balear, els diccionaris del Salt, el Diccionari general, de Francesc Ferrer Pastor i el Diccionari valencià (GV-IIFV-Bromera-Lacreu). Alguns dels autors que han emprat eixa forma són Enric Valor, Josep Piera, Vicent J. Escartí, Isa Tròlec, Joan Francesc Mira, Toni Cucarella, Josep Ballester i Felip Gumbau, com informa el Corpus Informatitzat del Valencià.\nEl vocable crac té diverses accepcions, com ara ‘desastre financer o comercial, fallida’, “El crac de la borsa”; ‘cavall de carreres molt bo’, “Aquell cavall sempre guanya, és un crac”; ‘droga molt tòxica per a ser fumada, derivada de la cocaïna’, “Estan enganxats al crac”; ‘onomatopeia per a representar el soroll sec que fa una cosa que es trenca’. Però n’hi ha una, d’accepció, que no tenia la condició de normativa i l’Acadèmia Valenciana de la Llengua la va incorporar al Diccionari normatiu valencià. Es tracta de la que fa referència a ‘persona que destaca molt en la seua activitat, especialment en els esports’,“El club ha anunciat el fitxatge d’un crac”, “El Genovés era un crac”, “Roberto Bautista també és un crac”. Posteriorment a l’admissió d’esta accepció per part de l’AVL, l’Institut d’Estudis Catalans també l’ha inclosa, com a normativa, en eixe mateix sentit, en el Diccionari de la Llengua Catalana. L’han emprada amb el significat de ‘figura, persona destacada’ autors com ara Toni Mollà, Maurici Belmonte, Ivan Carbonell, Manuel Àlamo, Jaume Fàbrega i altres.\nLa locució adverbial encara com és plenament normativa en haver-la inclòs l’Acadèmia Valenciana de la Llengua en el Diccionari normatiu valencià. Indica que ‘el mal, la pèrdua o el dany ha sigut menor del que hauria pogut ser’, “Encara com en l’accident tots portaven el cinturó de seguretat”, “El baló ha passat tocant el pal, però ha anat fora. Encara com!”, “Encara com has vingut tu i m’has pogut ajudar”. Té les locucions semblants encara sort, encara gràcies, encara bo. La locució equivalent en castellà és menos mal.\nAnteriorment a la inclusió en el DNV l’havia registrada en les seues pàgines els diccionaris del Salt. La locució encara com l’han emprada en les seues obres autors com ara Josep Piera, Maurici Belmonte, Joanjo Garcia, Jesús Mollà, Rafael Escobar, Enrich Lluch, Urbà Lozano, Artur Ahuir, Abel Soler, Toni Cucarella, Manuel Joan i Arinyó, Josep Franco, Salvador Vendrell i molts altres.\nLa paraula malíccia significa ‘ràbia, sentiment d’indignació’, “Em va agarrar una malíccia molt gran quan el vaig vore allí”, “Tinc malíccia perquè no es forme govern ja”, “De la malíccia que li va entrar, pel resultat de les eleccions, va esgarrar el carnet del seu partit”. L’Acadèmia Valenciana de la Llengua ha donat a esta paraula la condició de normativa i l’ha registrada en el Diccionari normatiu valencià, amb la marca de col·loquial, i remetent a malícia. Però malíccia té un sentit més restrictiu i alhora més precís que malícia, ja que esta té el sentit també de ‘inclinació a fer el mal’, “La seua malícia és innata”; ‘coneiximent del mal’, “És molt jove, encara no té malícia” i malíccia és el vocable que usem més quan ens referim als sentiments de ràbia, irritació, indignació.\nAnteriorment a la inclusió d’esta paraula en el DNV, ja l’haven arreplegada en les seues pàgines els diccionaris del Salt, el Diccionari pràctic d’ús del valencià (Bromera-Lacreu) i el diccionari de la RACV. Francesc Martínez i Martínez, Enric Navarro i Borràs, Maximilià Thous i Orts, Martí Domínguez i Barberà, Antoni Ferrer, Joaquim Martí Mestre, Miquel Nadal, Juli Esteve i Clara Laguarda són alguns dels autors/autores que han emprat el vocable malíccia en les seues obres o articles.\nArticle anteriorTemps de Barjoles, per Vicent Ventura\nArticle següentNivell de risc d’incendis, activada l’alerta per a les pròximes dies a Castelló


Hi ha una pàgina d’ajuda disponible per a aquesta pauta .\n1 Quan s'han d'utilitzar\n2 Quan no els utilitzeu\n2.1 Excés de wikilink per dies, mesos i anys\n2.2 Wikilink a la secció inicial\n2.3 Wikilink a títols de seccions i subseccions\n3 Enllaços amb canalització i redireccions\nEls wikilinks són enllaços d’hipertext que faciliten la consulta de la Viquipèdia, ja que enllacen les diferents pàgines del projecte.\nS’activen mitjançant l’ús de claudàtors . Per exemple:\n[[Aigua]] és un [[compost químic]].\nL’aigua és un compost químic .\nNo sempre és necessari utilitzar-los. Aquesta pàgina descriu quan és adequat activar-los i quan és millor oferir text pla. L’excés de wikilink d’una entrada s’anomena enllaç excessiu .\nFins i tot si, en teoria, tot el projecte de Viquipèdia és similar a un hipertext , els wikilinks no s’han de crear indistintament. Amb el pas del temps, s'han esbossat els criteris segons els quals una entrada A ha de contenir un enllaç wikil a una entrada B en els casos següents:\nel tema B té una correlació significativa amb el tema tractat en el tema A;\nl’ítem B il·lustra un terme que presenta interès o dificultat (una paraula estrangera, un tecnicisme, una frase llatina ...) i per al qual un enllaç pot servir per aprofundir i eliminar dubtes.\nEn l’elecció, però, apel·leu al vostre sentit comú .\nEls wikilinks, en qualsevol cas, no s’han d’activar a cada recurrència del terme o tema subjecte dins de l’ítem. En termes generals, la connexió s’ha d’activar només una vegada, és a dir, a la primera oportunitat o quan el terme o el tema esdevé central en el discurs; Evidentment, es permeten excepcions en pàgines més llargues o si resulta inconvenient per a l'usuari tornar al wikilink desplaçant-se per la pàgina. En qualsevol cas, els ítems més relacionats amb el text en qüestió s’han de recollir a la secció "Elements relacionats", perquè el lector els pugui trobar fàcilment (vegeu Viquipèdia: Elements relacionats ).\nEl mateix tema en detall: Ajuda: Wikilink vermell .\nCom que fer clic a un enllaç vermell produeix una invitació per crear la nova pàgina amb aquest títol, de vegades s’inclouen intencionadament enllaços vermells com a estímul per completar l’enciclopèdia (s’entén, com s’ha dit, que els enllaços vermells han de tractar temes o caràcters enciclopèdics ) .\nEn presència d’un enllaç vermell, és recomanable cercar amb deteniment l’enciclopèdia per comprovar que l’entrada no existeix ja amb un títol diferent, tenint en compte el gran nombre d’entrades presents (actualment 1 712 571).\nEn qualsevol cas, els enllaços vermells no s’han d’amagar. No són una vergonya, sinó només un senyal que la Viquipèdia és un "treball en curs". Si es menciona un tema enciclopèdic determinat en un text, activar un enllaç al títol correcte és un pas preliminar important per crear l'entrada.\nQuan no utilitzar-les\nWP: ENLLAÇ SOBRE\nUn text wikificat (és a dir, que compleixi els estàndards de Viquipèdia en matèria de gràfics, format i organització de continguts) ha de romandre llegible: si un text sembla un embolic vermell i blau, els enllaços wikilars són més improbables, és a dir, aquells poc rellevants per al tema de la ítem, dificulten la identificació dels que són realment rellevants i que s’haurien de desactivar.\nEn particular, no té gaire sentit activar els wikilinks en termes d’ús comú o amb un significat obvi només pel fet que hi ha dedicat un ítem (encara menys si s’utilitza en sentit metafòric ). Per exemple, a les frases següents hi ha una presència no desitjada de wikilink:\nAl tercer capítol del llibre , l’ autor desenvolupa la idea que ...\nLa supervivència de la companyia es va veure compromesa per una turbulència del mercat.\nEls enllaços d’aquest tipus no tenen rellevància ni distorsionen el significat mateix dels hipertextos. En articles històrics, doncs, paraules com delme , vassall , democràcia , burgesia, etc. es poden utilitzar en un sentit ampli: la presència indiscriminada de wikilinks actius per a aquestes paraules crea vincles temàtics que en realitat dels estudis són molt més fluixos.\nExcés de wikilink per dies, mesos i anys\nUn exemple rellevant de sobreenllaç és el relacionat amb articles dedicats als dies naturals (per exemple, el 10 de gener ). Aquest tipus de wikilink s'ha d'activar amb molta precaució, perquè sovint la connexió lògica i temàtica amb un dia de l'any que es repeteix cada any pot ser efímera o completament absent.  En particular, en el cas d'entrades del tipus "mes dia", com ara el 10 de gener, el wikilink només es pot utilitzar en contextos específics, generalment per satisfer la curiositat de l' almanac .\nSense perjudici que hi ha articles dedicats a determinats aniversaris i que, si ens hi referim, estarà bé que el wikilink sigui específic ( Nadal i no el 25 de desembre ; Aniversari de l'alliberament d'Itàlia i no el 25 d'abril ), activar un wikilink fins a un dia determinat del calendari és adequat en els casos següents:\nquan la referència és substancialment independent de l'any (per exemple, "A l'hemisferi nord, la primavera comença el 20 o 21 de març ");\nsempre que la referència a la data sigui particularment significativa (per exemple, "L'Església catòlica celebra la memòria de Lluc Evangelista el 18 d'octubre "; "La marxa en defensa de les tortugues se celebra cada any a Weissnichtwo el 3 de setembre ");\nquan s'indica la data d'inici i finalització de l'esdeveniment cobert per l'article (per exemple: "La Segona Guerra Mundial va començar l' 1 de setembre de 1939 amb la invasió alemanya de Polònia i va acabar, al teatre europeu, el 8 de maig de 1945 amb la rendició alemanya ");\nen entrades com ara "Nascut a ..." (exemple: Nascut el 1950 ).\nPel que fa als articles dels mesos (per exemple: desembre ), activar-los un wikilink pot tenir sentit en els elements relacionats amb la meteorologia, l’ecologia, la botànica, etc., però no s’ha d’inserir indistintament.\nEl mateix passa amb els wikilinks als rumors sobre els anys. Un enllaç és adequat quan l'esdeveniment descrit va ser rellevant l'any en qüestió (exemple "La guerra dels trenta anys va començar el 1618 "), no de manera indiscriminada cada any, sobretot si es repeteix diverses vegades.\nWikilink a la secció inicial\nCal evitar l'activació de wikilinks en la repetició en negreta del títol de l'entrada. En particular, si el títol d’una entrada es compon de diverses paraules, la presència de wikilinks per a algunes d’aquestes paraules és una font de distracció inadequada per al lector. Aquests wikilinks es poden inserir de manera més rendible a la secció inicial, en un text discursiu, que il·lustra adequadament el tema del document. Per obtenir més informació, consulteu les convencions al començament del manual d’estil.\nWikilink a títols de seccions i subseccions\nEls wikilinks no s’han d’inserir als títols de seccions i subseccions, ja que el text utilitzat com a títol ha de consistir en una redacció senzilla i sense format.\nEnllaç canalitzat i redirecció\nDe vegades pot ser necessari activar un wikilink a una cadena de text que no es correspongui amb el títol real de l'entrada. Per exemple, si a l'entrada de la Il·lustració volem activar un enllaç wikil a la paraula "segle XVIII", però l'entrada es diu segle XVIII , podem escriure de dues maneres diferents:\n[[XVIII secolo|Settecento]] : aquesta fórmula s'anomena enllaç canalitzat i fa que aparegui "Settecento" (el text a la dreta de la barra vertical ), però el wikilink es troba directament a l'entrada del segle XVIII (el text a l'esquerra de la barra vertical, que romandrà ocult);\n[[Settecento]] : si el lema "Settecento" s'ha activat com a redirecció al "segle XVIII", el wikilink apuntarà al " segle XVIII " fins a la redirecció del segle XVIII .\nPer a la relació entre enllaç canalitzat i redirecció, vegeu també Viquipèdia: Redirecció # Redirecció al text de les entrades .\nEl vincle lògic entre la redirecció i l’element al qual assenyala sol ser clar i intuïtiu, ja que la redirecció sol ser un sinònim o un nom alternatiu del tema de l’element. Per exemple, els països àrabs es redirigeixen al món àrab ; EUA és una redirecció als Estats Units d'Amèrica ; Cèsar , Juli Cèsar i Caio Giulio Cesare són redireccions a Caius Julius Caesar . D' altra banda, els enllaços canalitzats , en principi, deixen total llibertat al contribuent quant al que ha d'aparèixer al cos del text. És ben evident que allò que apareix al cos del text ha de ser coherent amb el context de la frase. A més, el vincle lògic entre el text que apareix i el títol de l'entrada ha de ser prou intuïtiu. Dit d’una altra manera, el lector ha de ser capaç d’entendre només pel text visible cap a on aquest wikilink el conduirà si el segueix, amb un marge mínim d’incertesa com a màxim. Per exemple, un text com:\n"Lepanto és conegut per la batalla en què van lluitar la Lliga Santa i la flota otomana".\nno és bo, ja que no es pot entendre al lector que la "batalla" activada per wikilink conduirà a la batalla de Lepanto . De la mateixa manera, en un text com:\n"Ptolemeu va rebre el títol honorífic d' amicus et socius populi gràcies al suport dels triumvirs Cesare i Pompeo".\nés possible que el lector acabi a l'entrada Triumviro , mentre que l' enllaç canalitzat condueix a Primo Triumvirato .\n^ Veure debats Enllaços a "dia del mes" i enllaços excessius els dies i mesos de l'any .\nAjuda: enllaç canalitzat\nAjuda: Wikilink vermell\nEspecial: punt aquí\nProjecte de connectivitat : col·laborar amb la Viquipèdia en el tema de la connectivitat\nObtingut de " https://it.wikipedia.org/w/index.php?title=Wikipedia:Wikilink&oldid=118079579 "


Els alumnes Óscar Morte i Nino Mgeladze, guanyadors de la primera edició dels Premis de Sostenibilitat ROCKWOOL | Universitat Internacional de Catalunya\nEls alumnes Óscar Morte i Nino Mgeladze, guanyadors de la primera edició dels Premis de Sostenibilitat ROCKWOOL\nEl lliurament dels reconeixements va tenir lloc en el marc de la inauguració de l’exposició dels TFG de UIC Barcelona School of Architecture\nÓscar Morte i Nino Mgeladze, alumnes de UIC Barcelona School of Architecture, s’han alçat com a guanyadors del primer i segon premi, respectivament, en la primera edició dels Premis de Sostenibilitat ROCKWOOL, impulsats conjuntament per UIC Barcelona i l’empresa ROCKWOOL Peninsular. El lliurament dels guardons es va dur a terme el 15 de juliol passat a l’espai l’Harmonia de l’Hospitalet de Llobregat, coincidint amb la inauguració de l’exposició “L’H: Hub of Hubs. Social Challenges and Urban Reprogramming”, integrada pels treballs finals de grau (TFG) dels alumnes de l’escola.\nÓscar Morte va rebre el primer premi pel seu projecte “InFill. Sustainable Housing Cooperative”, que planteja la redensificació i rehabilitació d’habitatges de mitjans del segle XX a l’Hospitalet per generar un nou model d’habitatge cooperatiu que respongui als criteris d’eficiència energètica i de sostenibilitat. El jurat va destacar que “a més del rigor dels plantejaments ambientals o de sostenibilitat, s’ha valorat el compromís de l’alumne amb l’acció definida més com a tàctica que estratègica: el temps de la proposta és l’ara, el combat urgent a curt termini, el ‘som-hi’ després d’una anàlisi brillant i un pla intel·ligent de reconversió”.\nEl segon premi va recaure en l’alumna Nino Mgeladze pel seu projecte “SUPRA. Energy Self-Sufficient School of Arts”, que formula la creació d’una universitat d’arts escèniques i artístiques sobre les vies del tren. El jurat va destacar “l’enginyós sistema d’estructures superposades, que habilita un espai universitari sobre les vies, servint a més de pont urbà —i connexió accessible— per al barri. L’edifici en forma de Y recull les aigües pluvials i les canalitza cap a un nou jardí inundable a manera d’estany estacional, incorporant a l’arquitectura-infraestructura l’amabilitat pròpia de l’ordre paisatgístic. El projecte té dos sistemes de producció d’energia renovable: d’una banda, la generada per la vibració del mateix tren, i de l’altra, la instal·lació fotovoltaica molt ben integrada en coberta”.\nEl jurat d’aquesta primera edició va estar integrat per Teresa Batlle, professora de l’Àrea de Sostenibilitat de UIC Barcelona School of Architecture i sòcia fundadora de Picharchitects/Pich-Aguilera; Jordi Guivernau, arquitecte del Departament Tècnic i de Desenvolupament de ROCKWOOL Peninsular, i Miguel Ángel Díaz Camacho, director a MADC & Partners SLP i president de l’Associació Sostenibilitat i Arquitectura (2013-2021).\nEls Premis de Sostenibilitat ROCKWOOL tenen per objectiu principal garantir un nivell alt d’aplicació dels criteris de sostenibilitat en els treballs finals de grau (TFG) dels estudiants de UIC Barcelona School of Architecture. Els estudiants guanyadors rebran una dotació econòmica de 600 i 300 euros, respectivament, que els permetrà realitzar un curs d’intensificació en algun tema específic del seu interès en l’àmbit de l’arquitectura i l’urbanisme.\nFotografia ©Joan Guillamat


Nom Comú Català: capil·lera, falzia vera, falguerola, adiant, fauzia, falsija, folguerola\nNom Comú Castellà: Adianto blanco, Culantrillo blanco, Ruda de muros\nDistribució per províncies: Pluriregional\nÈpoca de floració:Fa espores d’abril a octubre.\nHàbitat: Herba perenne (hemicriptòfit) de roques, coves i pous, més o menys ombrívols i que són humitejats per aigua que precipita carbonat càlcic. Adiantion, on sovint és dominant.\nCaracterístiques: És una falguera gràcil de 10 a 40 cm d’alçada. Té un rizoma curt i reptant, amb abundants esquames estretes i marrons. Fa una roseta basal de frondes.\nMorfologia vegetativa: Les frondes, de 10-60 cm, són 2 o 3 cops pinnades, i d’ovades a ovato-lanceolades. El pecíol, fins de 25 cm de longitud, és negre, lluent, fi i té esquames basals. La làmina és verd brillant i de textura prima, delicada i glabra. El raquis, igual que el pecíol, és negre i lluent.\nMorfologia floral: Els esporangis es disposen en dos línies paral·leles a la vora frontal de les pínnules. Estan protegits a la part interna d’un pseudoindusi membranós, que correspon al marge revolut de la làmina. És més o menys oblong i delimita sorus linears. És isospòrica i fa espores tetraèdriques.


Un de cada 4 futurs mestres suspèn llengua per faltes\nActualitzada 25/02/2019 a les 09:51\nO per redactar o expressar-se malament, segons la UdL || La Universitat imparteix cursos per aprendre a escriure millor\n© Ona Domènech, professora d'Estudis d'Arts i Humanitats.\nUn de cada quatre alumnes de primer dels graus d’Educació Infantil i Educació Primària de la Universitat de Lleida suspèn l’assignatura de llengua catalana per faltes d’ortografia o per escriure malament. Maria Pau Cornadó, professora de “Tècniques d’expressió i comunicació en llengua catalana”, xifra en un 25%-30% l’índex de futurs mestres que no superen les proves d’ortografia, sintaxi i expressió oral i escrita que inclou en aquesta matèria. El 2015 el percentatge va ser del 35% i d’aquest curs encara no hi ha dades. No obstant, Cornadó intueix que podrien anar a millor a causa que les Proves d’Aptitud Personal (PAP) que els alumnes han de superar, a part de la selectivitat, per entrar a Educació ja eliminen els que fan més faltes o no saben redactar bé. I ho afirma amb coneixement de causa perquè també és correctora de les PAP i ha constatat que hi ha alumnes que arriben a suspendre-les, malgrat que per cada falta es resta només 0,1 punts d’un total de 100. Respecte a les proves en els graus d’Educació, assegura que mantenen la mateixa exigència des de fa anys. Els alumnes han de passar un exercici d’expressió oral, identificar i corregir almenys 32 faltes en un text en el qual n’hi ha 40 i construir un text amb 8 faltes com a màxim (de lèxic, sintaxi, ortografia, signes de puntuació...) “En la de 40 faltes, entre un 40% i un 60% suspenen, però hi ha una recuperació i cada vegada s’apliquen més a partir d’aquell moment i a final de curs aprova un 70%”, detalla, però alerta que “quan arriben als 18 anys redactant malament, construint les frases de manera incorrecta, no sabent utilitzar els signes de puntuació i amb una expressió oral deficient, costa molt de millorar. L’aprenentatge s’ha fet malament i els recomanem llegir molt”.\nPer la seua part, Maribel Serrano imparteix l’assignatura “Recursos expressius escrits en castellà” als alumnes del grau de Filologia Hispànica i de la doble titulació d’aquesta carrera i Llengües Aplicades i Traducció. Els objectius són conèixer els diferents tipus de textos, ser capaç de planificar i escriure textos adequats des del punt de vista normatiu i en funció dels diferents tipus i reconèixer els errors més freqüents. “A l’hora d’escriure un text, és fonamental saber a qui va dirigit, per què i amb quina finalitat”, subratlla aquesta professora associada de la Universitat de Lleida i docent de llengua castellana a l’institut Manuel de Montsuar. Insisteix que falten titulats en Filologia, que són els experts en llengua. “A molts els sembla que per arribar amb una bona ortografia n’hi ha prou amb el corrector, però no hi ha cap màquina que ajudi a millorar el nivell de l’escriptura, es necessiten professionals per saber com cal estructurar el text”, emfatitza. Opina que el nivell de l’ortografia entre els estudiants ha anat a menys i considera que una de les raons és que a nivell social no es dóna importància a l’expressió escrita ni al treball de vetllar per la llengua.\nOna Domènech, professora de la UOC\nEscriure amb faltes a les xarxes afecta el nivell d’ortografia?\nEstudis incipients a molts països de parla anglesa, però també al Canadà, França i l’Estat espanyol, que analitzen els estudiants que utilitzen més el mòbil, comproven els WhatsApp amb més errors ortogràfics o simplement els fan proves de llengua, constaten que no hi ha una correlació directa entre qui utilitza més el mòbil o escriu amb abreviatures amb un nivell de llengua més dolent.\nCom expliquen les faltes?\nEl llenguatge que utilitzen els joves a les xarxes i la missatgeria instantània és col·loquial. Saben que quan escriuen al mòbil és com si parlessin amb un amic i prioritzen la rapidesa i escriure sense tocar gaires tecles. En canvi, quan escriuen en situacions formals canvien el registre. No és que s’escrigui pitjor al mòbil, és que s’utilitza una altra varietat del llenguatge escrit.\nMolts docents diuen que no.\nAquests són els aspectes on cal posar atenció des del punt de vista de la docència. El professor si rep un correu d’un alumne sobre un treball amb un to col·loquial hauria de dir-li que això no és adequat o treballar en classe com escriurien un missatge dirigit a un professor. L’escola ha d’ensenyar que els textos han de ser adequats als contextos nous.\nLa idea és aprofitar la tecnologia per ensenyar-los a escriure, en lloc de criminalitzar-la?\nExacte. Els que es dediquen a la investigació sobre l’aprenentatge de llengües reivindiquen no culpar les tecnologies sinó anar a l’arrel del problema, que venia d’abans. La societat evoluciona i la llengua ho fa amb ella. Utilitzem aquestes tecnologies a classe per treballar la redacció. L’ortografia te l’aprens o la consultes o passes el corrector. L’important és fer un text comprensible, saber-se expressar, adequar el llenguatge a cada situació, saber estructurar bé les idees... I en lloc que redactin un text normal, se’ls pot motivar dient que facin un blog.


Nota del CCMC en relació a l’acord signat entre el Dpt de Salut i el Consell de Col·legis d’Infermeres i Infermeres de Catalunya d’1 de juliol\nLa Ley de garantía y uso racional de los medicamentos amb la modificació de 2009, determina les condicions en què les infermeres poden usar i si s’escau autoritzar medicaments. El Departament de Salut signa un acord amb el CCIIC i els quatre col·legis provincials a fi efecte de constituir una comissió de treball per la redacció de desenvolupament de la normativa estatal.\nDesconeixem l’operativa de la constitució d’aquesta comissió donat que no hem tingut notícia fins al dia i la data de la signatura.\nDavant la lectura de l’Acord, el Consell de Col·legis de Metges de Catalunya (CMCC), amb caràcter general, vol fer les següents reflexions:\nDesconeixem el motiu de constitució de la comissió de desenvolupament autonòmic de la norma estatal, en aquest moment concret, sense haver comptat amb l’opinió dels col·legis de metges.\nPel que fa a l’article 1 i 2 que preveu que el Departament de Salut “reguli la indicació, ús i autorització de dispensació de medicaments no subjectes a prescripció mèdica i productes sanitaris”, el fet de què els metges, a través dels col·legis, no estiguem representats en la Comissió podria debilitar el valor de la proposta i pot fer molt poc operatives les conclusions del grup de treball.\nPel que fa a l’article tercer, punt b) de l’acord que “preveu que les infermeres, acreditat en els termes que s’estableixin, podran cooperar en el seguiment de determinats tractaments farmacològics individualitzats, que s’estableixin en una prèvia prescripció mèdica o odontològica, mitjançant els protocols que a aquests efectes s’elaborin de forma consensuadaamb les organitzacions col·legials mèdiques i infermeres i validades per l’AQUaS, en els termes que s’estableixin per la comissió”, el CCMC vol clarificar que qualsevol actuació assistencial ve condicionada al treball en equip i com preveu l’article 9.3, de la LOPS en concret en l’articulació jerarquitzada o col·legiada de l’equip.\nSobre la comissió de treball constituïda per representants de l’Administració i dels col·legis d’infermeria volem recordar que:\nLes competències professionals són explícites, segons preveuen els articles 6 i 7 de la LOPS en concret en la responsabilitat del diagnòstic que recau en el metge, així com que l’activitat professional ve condicionada per la formació pregrau, especialitzada i continuada dels components de l’equip assistencial.\nEls components de l’equip assistencial tenen plena responsabilitat de l’activitat sanitària realitzada que ha de quedar degudament registrada en la historia clínica del pacient. Els professionals sanitaris han de tenir les cobertures legals en correspondència a la seva pràctica assistencial.\nPer últim, el CCMC considera que les relacions de infermers i metges han de venir donades per l’esperit de treball en equip i de continuïtat assistencial, amb responsabilitats ben definides d’acord amb els coneixements i l’experiència professional i amb el dret del pacient de conèixer en cada moment quina és la titulació i la formació del professional sanitari que l’atén.


La Colla Jove descarrega la tripleta màgica a Torredembarra, amb una Joves de Valls eufòrica\nEls de la camisa vermella han descarregat el primer 3 de 8 amb l’agulla de la seva història, i els Nois de la Torre signen una gran diada de gamma alta de set.\nper Arnau Curto 16/07/2017\nDesprés d'una dura caiguda de 4 de 9 amb folre, la Jove de Tarragona ha reaccionat i l'ha completat en ronda de repetició | CJXT\nTorredembarra ha acollit la segona de les dues diades del Baix Gaià d’aquest cap de setmana. La plaça de la Verdura ha reunit la Colla Jove Xiquets de Tarragona, la Colla Joves Xiquets de Valls i els amfitrions, els Nois de la Torre, amb motiu de la Diada del Quadre de Santa Rosalia. L’actuació ha vist la tripleta màgica dels del Cós del Bou, dos castells de gamma alta de set dels de la camisa blau-cel i l’estrena del 3 de 8 amb l’agulla i el pilar de 7 de la Colla Joves.\nLa diada ha començat amb un intent desmuntat de 3 de 7 amb l’agulla dels Nois de la Torre. La formació local ha bastit el castell amb lentitud, i amb gairebé tota la canalla a dalt del castell, l’enxaneta s’ha fet enrere. Tot seguit, han tornat a intentar-lo, però el resultat ha estat el mateix. Sense voler rebaixar pretensions, els de Lluís Batet han optat pel 4 de 7 amb l’agulla en segona ronda, que han descarregat amb seguretat. En tercera ronda els locals han escollit el 3 de 7, que han completat amb solvència. Quan semblava que els Nois sortirien de plaça amb només dos castells, la colla ha decidit apostar un cop més pel 3 de 7 amb l’agulla, construcció que, amb canvis als pisos superiors, han pogut descarregar. Gran diada d’uns Nois de la Torre que, després d’un inici de temporada complicat, els serveix per encara amb il·lusió reptes de futur.\nLa Colla Jove Xiquets de Tarragona, per la seva banda, començava l’actuació descarregant el 3 de 9 amb folre en primera ronda. El 3 lila ha pujat amb molta fermesa, i s’ha completat sense excessius problemes. Els d’Aleix Bordas, però, veurien com la diada se’ls giraria en contra en segona ronda. Els del Cós del Bou han optat pel 4 de 9 amb folre, que s’ha bastit amb bones mides, però tot just quan l’enxaneta es disposava a carregar el castell, els dos pisos superiors s’han despenjat. La caiguda, en dos temps, ha estat lletja, però això no ha impedit que la Jove tornés a provar el 4 folrat en ronda de repetició. Aquest cop sí, mantenint les bones mides i amb una molt bona execució, els tarragonins l’han pogut descarregar. En tercera ronda, malgrat que algunes veus apuntaven que es podria veure el 9 de 8, de la Jove, els liles han optat pel 5 de 8. La catedral lila s’ha descarregat sense complicacions, signant així la primera tripleta màgica pels d’Aleix Bordas aquest 2017. En ronda de pilars, els del Cós del Bou han completat un bon pilar de 7 amb folre, que s’ha hagut de defensar durant la descarregada.\nLa Colla Joves Xiquets de Valls, per la seva banda és, segurament, la formació que més contenta ha sortit de plaça. Els de la camisa vermella han completat en primera ronda un bon 3 de 9 amb folre, que han descarregat sense complicacions. En segona ronda, els de carrer d’en Gassó s’han regalat un 2 de 8 amb folre al qual, a la descarregada, han fet la figuereta a l’alçada de quints. La Joves sorprenia la plaça atacant el 3 de 8 amb el pilar, castell que no havien descarregat mai. L’estructura del 3 ha pujat amb seguretat, però durant la descarregada els pisos superiors han hagut de salvar una rebrincada que ha amenaçat la integritat del castell. Un cop els segons s’han deixat de braços, el pilar de la Joves s’ha descarregat amb molta solvència. És el primer 3 de 8 amb el pilar descarregat per la Joves de Valls. En ronda de pilars, els de la camisa vermella encara tenien una altra carta amagada: el pilar de 7 amb folre. L’espadat s’ha carregat amb molta seguretat, i s’ha completat amb la defensa del terç i el quart. És el primer pilar de 7 folrat de l’any pels del carrer d’en Gassó.\n#COLLA JOVE XIQUETS DE TARRAGONA #COLLA JOVES XIQUETS DE VALLS #NOIS DE LA TORRE\nPer fi descobrim els pilars! Ara la feina la tenim a pujar un piset més ! Vinga diables !


La IS perfecta no existeix; tots tenim una manera particular de processar la informació sensorial\nQuè és la Integració Sensorial? Cristina Calderer\n¿Heu pensat fins a quin punt depeneu de la informació que us proporcionen els sentits per funcionar i donar sentit al món que us envolta? Imaginau que sou en un supermercat i se’n va la llum, es dispara una alarma molt forta i comença a ploure aigua dels polvoritzadors del sostre. Sense l’ajuda de la vista i l’oïda, ¿confiaríeu en el sentit del tacte i la posició corporal per orientar-vos i decidir què fer? ¿O creis que la dutxa d’aigua i l’estrèpit de l’alarma minvarien la vostra capacitat de seleccionar les altres sensacions? Imaginau que el teixit us molesta i teniu la sensació que us punxen o que teniu un insecte rondant-vos. Podríeu aguantar assegut escoltant una conferència?\nContínuament estam bombardejats per estímuls, tant els que provenen de l’exterior com els del cos. Tradicionalment es descriuen cinc sentits: oïda, visió, gust, olfacte i tacte. Són els ‘sentits llunyans’, ja que responen als estímuls del medi extern. Les persones tenen consciència i cert control sobre ells. Menys familiars són els ‘sentits propers o ocults’: vestibular (informa del moviment, gravetat i equilibri) i propioceptiu (on hi ha cada part del cos i com es mou), perquè no es perceben, no se’n té control conscient ni s’observen directament. Responen al que passa en el cos i són essencials per a la supervivència.\nA través dels set sentits rebem una quantitat il·limitada d’estímuls que ens arriben al cervell\nA través dels set sentits rebem una quantitat il·limitada d’estímuls que ens arriben al cervell; les sensacions flueixen cap al cervell, de manera que rebem un nombre infinit de dades sensorials a través dels òrgans. El cervell organitza aquestes sensacions perquè puguem usar-les i aprendre i comportar-nos de manera productiva.\nLa doctora Ayres planteja diferents metàfores per explicar aquest procés parlant del cervell com un “director” o un “agent de trànsit” que classifica i organitza les dades sensorials i les integra de manera que puguem comprendre-les i donar lloc a respostes adaptatives. Aquest procés es coneix com a integració sensorial (IS). Ayres el 1989 la defineix així: “La integració sensorial és un procés neurològic que organitza les sensacions del cos i de l’entorn per fer un ús adequat del cos en l’ambient”.\nEl cervell actua com un “director” o un “agent de trànsit” que classifica i organitza les dades sensorials\nAquesta IS comença en el si matern, quan el cervell del fetus sent els moviments del cos de la mare, i es desenvolupa tota la vida, especialment els set primers anys. Dona significat a les experiències, ja que en classifica la informació i en selecciona allò que és important (com escoltar un professor i ignorar tot el renou que hi ha fora).\nAquest procés consisteix en quatre fases, que van des del moment en què es detecta un estímul fins a l’elaboració d’una resposta. Les etapes són:\nRegistre: permet prendre consciència de cada estímul per separat.\nModulació / regulació: seria com la comanda de so, permet regular la intensitat amb què percebem l’estímul.\nDiscriminació: permet interpretar l’estímul i distingir-ne la rellevància, les característiques i les qualitats (he notat alguna cosa a la pell, ¿és la tela o és una bestiola? Sent un renou fort, ¿és una cosa que m’avisa d’un perill o és un so sense importància?).\nIntegració: uneix els estímuls dels diferents sentits per interpretar el que passa i així elaborar una resposta.\nHem de tenir en compte que la IS perfecta no existeix, ni tampoc l’absència completa; és a dir, tots tenim un perfil sensorial, una manera particular de processar la informació sensorial. Hi ha persones a les quals no els agrada el tacte de l’arena, o els fa por segons quin so i no tenen desordre sensorial. El problema apareix quan aquesta manera de processar la informació no es produeix de manera eficaç i impedeix o dificulta fer les activitats del dia a dia amb normalitat.\nEl problema apareix quan aquesta manera de processar la informació no es produeix de manera eficaç i impedeix o dificulta fer les activitats del dia a dia amb normalitat\nAixí doncs, hi ha nins que presenten hiposensibilitat (en necessiten molta quantitat per sentir-la) o nins amb hipersensibilitat, que provoca actituds de fugida o lluita contra l’estímul. Si el problema té a veure més amb la discriminació, en aquest cas hi ha nins amb poca traça motora, problemes de planificació, de manipulació, etc.\nCada nin és un món amb el seu propi quadre de signes i símptomes, però destacam signes comuns de problemes de processament sensorial:\nHiperactivitat o distractibilitat.\nReaccions inapropiades: poca o molta sensibilitat al tacte, als sons, als estímuls visuals, als moviments, olors o sabors.\nRetards en la parla i el llenguatge.\nProblemes de to muscular i coordinació.\nDistracció/molèstia pel renou de l’ambient.\nProblemes amb teles o costures, resistència a activitats d’higiene.\nPoca o molta tolerància al dolor.\nAlteració del son.\nProblemes d’alimentació (transició als sòlids, repertori de textures).\nEls estudis estimen que entre el 55% i el 15% dels nins pateixen problemes d’IS que els provoquen problemes d’aprenentatge o dificultats de comportament. S’ha d’estar atent a aquests signes, ja que creure que un dia el nin superarà per si mateix el seu problema és contraproduent: podria interferir en la decisió de cercar ajuda professional en una edat en què els resultats podrien estar més garantits.


Elimina la mala olor del teu cotxe – Financera d'Assegurances\nElimina la mala olor del teu cotxe\nHome » Uncategorized » Elimina la mala olor del teu cotxe\nPublicado junio 4, 2019 por Financera d'Assegurances\nSi tenim en compte la quantitat d’hores que passem de mitjana a l’interior del nostre cotxe no resulta estrany que, a vegades, l’olor de «cotxe nou» desaparegui. El tabac, els menjars i les begudes o substàncies de tota mena que es puguin vessar, pot arribar a formar un conglomerat d’aromes molt desagradable i que, a vegades, és difícil desprendre’s.\nPer a prevenir que la mala olor s’apoderi del teu cotxe, el millor és evitar menjar dins del cotxe. Si alguna beguda o tros de menjar cau, deixa que se sequi sobre la tapisseria abans de netejar-les i al cap d’una estona utilitza un raspall suau que eviti danys o decoloracions als teixits dels seients.\nTot i que a primera vista no sembla que hi hagui res que pugui estar generant mala olor, una primera mesura és la d’aspirar l’interior. D’aquesta manera podràs eliminar totes les restes de menjar que hi hagi al cotxe, des de molles fins a pols o la sorra acumulada, inclús pèls de gos que es vagin incrustant en la tapisseria. Si l’olor està impregnat a algún dels elements del cotxe que es poden netejar, eliminaràs l’olor amb aquesta tècnica. Tot i que l’amoníac té una olor desagradable, si l’utilitzes com un producte de neteja dissolt en aigua, el resultat et sorprendrà. No només desapareixerà la mala olor sinó que la tapisseria, el sostres i les catifes recuperaran el seu aspecte original. Una vegada has netejat tots els elements tapissats, és important que se sequin a la perfecció mentre es ventila el cotxe.\nEl bicarbonat també és una bona solució per aquest casos. Escampar el bicarbonat de sodi pel cotxe és una genial idea. Pots fer-ho sobre les catifes i els seients una vegada els has aspirat. El bicarbonat de sodi ajuda en aquests casos, ja que tot i no tenir olor, compta amb propietats tant per a neutralitzar, com per a regular el pH de les substàncies. Això ajuda a eliminar les males olors.\nEncara que sembli estrany, el cafè té un efecte més o menys semblant al del bicarbonat de sodi. També és eficaç per eliminar l’olor de menjar, ja que la neutralitza. A diferència del bicarbonat, el cafè impregnarà el cotxe amb la seva fragància. Així que si t’agrada l’olor de cafè, aquesta és una bona opció.\nUn altre truc, és fer que la mala olor del cotxe s’evapori. Moltes vegades l’olor queda impregnada en materials com seients de tela. Si aconsegueixes que el vehicle arribi a una temperatura elevada al seu interior, pots fer que l’olor desaparegui a través de l’evaporació.\nPer últim t’aconsellem que no utilitzis ambientador. És normal que quan el cotxe fa mala olor, s’utilitzi l’ambientador. En realitat aquest tipus de productes només intenten disfressar l’olor del cotxe però no tenen èxit a llarg termini.


Al Teatre Regina us hi esperen novetats, canvis i … aniversaris! : :: Socpetit.cat\nAl Teatre Regina us hi esperen novetats, canvis i … aniversaris!\nMentre tothom compta els dies per marxar de vacances, al Jove Teatre Regina estan ultimant la nova Temporada 17-18 … que promet ser emocionant!\nPrimer de tot, perquè durant aquesta temporada començaran celebrant els 40 anys de la Companyia La Trepa, l'anima impulsora del projecte del jove Teatre Regina, i acabaran celebrant els 30 anys d'obertura de la sala.\nSegon, perquè obren una nova línia de teatre destinat a als adolescents de la casa! Amb horari i temàtiques pròpies, que s'apropen als gustos dels joves, els caps de setmana a partir de les 19:30h, el Regina farà programació per a adolsecents a partir de 13 anys. Amb títols com "Ningú et va dir que fos fàcil" (coproducció del Regina amb el GREC 2016) "Paràsits. La història dels Pirates d'Edelweiss" de la Cia B. de Bareka, "La rebel·lió" o concerts de música amb JARKS i TOP TEEN sortits del concurs "Oh Happy Day".\nJa estan quasi a punt per donar el tret de sortida a la temporada teatral del Regina…només els falteu vosaltres, el públic! Els acompanyareu en aquest viatge?


La crua realitat de l'art contemporani - Diari de Girona\nLa crua realitat de l'art contemporani\nAmb motiu del centenari del GEiEG, l'entitat publica un llibre de la mà dels professors de la Universitat de Girona Maria Lluïsa Faxedas i Pere Parramon, que es presentarà avui a les set de la tarda a l'Auditori Josep Irla de la capital gironina\n06·04·21 | 23:35\nL'exposició «Anònims» (Galeria No+art 3.14, 2005). Jordi S. Carrera\nDesprés de l'exposició 1919-1994. 75 anys d'art a Girona a la Fontana d'Or, comissariada per Francesc Miralles amb motiu de la commemoració del 75è aniversari del GEiEG, l'entitat ha volgut celebrar el seu centenari amb la culminació del projecte. Així ha nascut el llibre Art contemporani a Girona, 1994-2019. De la mà dels Doctors en Història de l'art i professors de la Universitat de Girona, M. Lluïsa Faxedas i Pere Parramon, l'obra planteja una visió panoràmica que documenta l'evolució de l'art contemporani a la ciutat de Girona en els darrers vint-i-cinc anys.\nA través d'aquest viatge històric, els autors han citat més de tres-cents artistes, el treball dels quals s'ha entrellaçat de forma rellevant amb el teixit artístic, cultural i social de la ciutat. «Ens hem interessat per les pràctiques contemporànies, pels artistes que les desenvolupen, pels públics que les aprecien i per les institucions i les polítiques que els donen suport», asseguren.\nA nivell institucional, els autors constaten que l'acció municipal amb més impacte en el sector artístic és la que té lloc en l'àmbit de les polítiques de foment de la creació, exhibició i difusió. En aquest sentit, apunten que la història de Girona de les darreres dècades es pot dividir en dos grans períodes: el corresponent a l'activitat de les Sales Municipals d'Exposició de la Rambla fins l'any 2008, impulsades per Salvador Sunyer i posteriorment per Carme Sais, i el de la posada en marxa del Bòlit, Centre d'Art Contemporani. «L'activitat artística gironina està en mans del sector públic. L'any 2019 només hi havia tres galeries d'art a la ciutat i només dues estaven dedicades a l'art contemporani». Un fet que, segons apunten, es tradueix en «un apreci relatiu per les pràctiques contemporànies i poca atenció als creadors actuals». Asseguren, però, que per a mantenir l'ecosistema de l'art contemporani caldran més iniciatives públiques i privades.\nPel que fa al consum i a la recepció de l'art contemporani, asseguren que «no s'observa un públic sòlid i, encara menys, militant». «Probablement la manca d'estratègia i de decisió que detectem en les institucions es relaciona amb uns públics de l'art que no han exercit en cap moment la pressió que sovint necessiten certes estructures per actuar». També constaten que al llarg d'aquests anys han conviscut a Girona diverses generacions d'artistes, entre les quals detecten «poques continuïtats i complicitats creatives», així com l'existència de referents internacionals per part dels creadors. A més, afegeixen la mobilitat com a element vertebral de les pràctiques dels artistes gironins, ja sigui a nivell català, espanyol o europeu.\nA més, apunten que ha existit un fenomen de distanciament respecte de les pràctiques artístiques contemporànies, sumat a la dificultat de consolidar un mercat, un fet que no és exclusivament gironí, sinó que ha afectat a tot el territori català. «Si en algun moment sembla que l'aposta per la cultura i el patrimoni poden ser els eixos de la creació d'una determinada imatge per a Girona, avui és prou clar que la marca gironina cerca fonamentar-se en altres conceptes, com la gastronomia, el ciclisme i els esdeveniments efímers». Malgrat el context, asseguren que «l'art contemporani continua obrint-se pas» i afirmen que «el llibre vol ser un punt de partida a partir del qual continuar treballant i reflexionant».\nPer la seva banda, el president del GEiEG, Francesc Cayuela, assegura que el llibre «és una aportació que creiem vital i imprescindible per la memòria de la nostra ciutat i de la nostra comarca».


Condicionament polític - Diari de Terrassa\nUna de les persones que han estat més valorades en el nostre país en aquest episodi de la pandèmia ha estat la figura del Dr. Josep Maria Argimon des de la seva posició de secretari de salut pública.\nUn currículum brillant (llicenciat en medicina i doctor per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), especialista en medicina preventiva i salut pública per l’Hospital Universitari de Bellvitge (HUB), diplomat en epidemiologia i estadística per la Universitat Pierre et Marie Curie París VI, màster en atenció sanitària basada en l’evidència per la Universitat d’Oxford i màster en epidemiologia i planificació sanitària per la Universitat de Gal·les), una presència demolidora, una correcta, pausada i contundent comunicació. Una direcció tècnica inequívoca en la manera de gestionar les diferents variables que influeixen en la proliferació d’aquest virus entre tota la gent. Era un doctor davant de la crisi de la Covid-19 que deia les coses de manera justa i realista, agradés més o agradés menys.\nTot plegat li va suposar ser promocionat a l’altar d’uns pocs privilegiats. Conseller de Salut de la Generalitat de Catalunya. Des que el Dr. Argimon ocupa aquest càrrec la seva figura s’ha anat diluint com sucre dins de l’aigua. Els seus missatges han perdut el rigor tècnic i la convicció lapidària que tenien. Ara les poques aparicions del Dr. Argimon entren en el terreny de la prudència, del càlcul polític, dels interessos de partit. No parla igual que parlava i és molt menys valent i coratjós que abans del seu nomenament.\nNo és al primer que li passa. He conegut força persones que han estat brillants, extraordinaris professionals, amb determinació i capacitat sense mesura, i un cop han arribat a la política han estat absorbides per l’engranatge maquiavèl·lic del seu condicionament i s’han convertit en seguidors apocats i covards, alguns fins i tot lluny de les seves conviccions individuals. La línia política que marca el partit, el càrrec o la cadira ha pogut amb elles. Moltes vegades donem les culpes al sistema del mal funcionament de les coses, però el sistema per ell mateix no és absolutament res. El sistema està configurat per individus i indivídues que, més o menys motivats, han de desenvolupar tot un seguit de funcions en profit del bé comú.\nEn l’última campanya a unes eleccions locals un candidat em comentava que ell diria allò que la gent volia escoltar, allò que fos agradable a les orelles del quòrum que tenia al davant. Li vaig recomanar que no ho fes, que allò se li giraria en contra però no em va fer cas. No va assolir els objectius previstos, no va entrar al Consistori. La gent no es mou per paraules boniques, només ho fan els que no estan ben educats, la gent vol establir elements d’interacció comuns i realistes entre aquell que els parla i possiblement els pugui governar i la seva situació del dia a dia, de la seva vida quotidiana. La gent vol veritat i proximitat sentida i això quan parles es transmet o no.\nEls polítics, en general, són grans professionals de la interpretació però quan parlem de gestió el que necessitem no són arts escèniques i comunicatives primordialment, tot i que ajuden força, necessitem que aquests dirigents connectin amb el talent, la saviesa, l’excel·lència, el compromís i la dedicació i a més que quan ho expliquin i ho traslladin als altres siguin creïbles. He format part de molts processos d’acompanyament a l’empoderament i justament fruit de la meva experiència sé que tot plegat depèn d’una convicció personal del personatge per allò que fa, que ho faci de veritat. Jo els puc polir, la matèria primera és particular de cadascú.\nEl Dr. Argimon ha perdut la seva credibilitat en el titubeig que la política li ha incorporat. Ja no és creïble. Un gran currículum, un gran tècnic, un professional més que reconegut que sucumbeix davant les tremolors de la cadira que el sustenta.\nPolicia d’antiproximitat; exemple, Olot


Es posa l'abric, es mira, i em demana un mirall, es mira de nou al bany amb degoters, la palangana per terra, els draps molls, una princesa! L'abric, qui sap qui el portava, és bo, no se'n sap avenir. Em diu somrient: no podré anar a buscar ajuda enlloc amb aquest abric! Per un moment queda lluny el lloguer que no es pot pagar, els nens sense roba d'hivern, el marit sense feina i ella amb dues hores a la setmana... Tot queda lluny. La persona que ha donat l'abric no sap que va donar un moment immens de felicitat.\nQuan se'n va, queda un regust a l'aire de sentit, haver pogut fer de pont per possibilitar aquest moment ple, d'il·lusió, de dignitat, de poder tornar a ser persona, de ser, de foragitar el sofriment i la por. Després, el preu que es paga per estar al costat dels que pateixen, les amistats que han quedat enrere, els moments de lleure que no tindràs, els viatges que ja no es faran, les reunions a les quals no podràs assistir per somiar i per fer avançar, tot sembla tenir sentit. Aquest ser al costat de l'altre t'ha fet aprendre la paciència, saber esperar infinitament, saber esperar els processos de les persones, saber viure enmig dels temporals, i saber aguantar, no desmuntar-te, ser pacient, saber aprendre la solitud per estar amb, saber que s'haurà de compensar tants de buits amb altres moments, més senzills, potser més plens, hores de lectura, hores de manualitats, hores de contemplació, saber que hi ha coses que no podràs mai solucionar i que hauràs d'aprendre a conviure amb elles, aprendre la humilitat davant de la indiferència i, de vegades també, del menyspreu, del dubte sobre el que fas, del judici ràpid i sentenciador, aprendre a no tenir gaire res quan tants com tu tenen, aprendre a renunciar i deixar marxar i deixar passar, aprendre a no ser gran, sinó molt petit, saber que no tot pot canviar, saber que la confiança definitiva només és en Déu quan ja has vist en la vida humana tantes coses que t'han deixat amb el cor partit i t'han canviat la mirada i la paraula, saber que tot, tot pot passar, i que poden passar coses molt dolentes, encara més dolentes que les que ja has compartit, i ser fort, molt fort per seguir vivint. I saber que, malgrat tot, quedarà sempre alguna cosa bella que es resisteix a morir, alguna cosa forta, immensa, que et fa sentir feliç en el moment més impensat, com el moment de la dona, mirant-se al mirall, amb un abric que potser mai havia pogut somiar tenir.\nAl matí, beneïts matins, en la pregària del matí, el món s'encén, i pregues, avui amb Mandela, amb un Mandela que parlava que, quan era petit, la mare, o alguna tia, a la nit, els explicaven contes, on aprenien lliçons morals, però també on s'estimulava la fantasia, contes que el porten a dir que, quan mira enrere, veu que la vida que va dur a casa, el seu treball al veld, els jocs i les feines compartides amb els altres nens, li van fer aprendre l'esforç col·lectiu, l'esforç del grup per tirar endavant, això que potser avui tant ens fa falta, en una era de ferotge individualisme. No era una icona de tot això la dona de l'abric d'aquest matí: la dona que necessita en un temps de la seva vida i una xarxa d'ajuda que es posa en marxa, l'esforç col·lectiu, no per ser nosaltres els primers, sinó perquè tothom pugui arribar a un mínim de dignitat?\nA la tarda, entre problema i problema, espigoles Frankl, meravellós Frankl que tant ens ha ensenyat, i et regala una veritable perla: En una època que els Deu Manaments semblen haver perdut la seva validesa, l'home ha de ser capaç de percebre els deu mil manaments que estan ocults en les deu mil situacions amb què la vida l'enfronta.\nFa poc hem recuperat una àvia i els seus dos néts. Havien desaparegut fa onze anys, enmig de la guerra, sols, van fer un periple per Àfrica, ara l'àvia ha reaparegut al país d'origen, pobra, malalta, amb els dos néts ja adolescents, i el fill ha recuperat la mare i els seus dos fills. Aquesta àvia és, també, una veritable icona de l'amor universal, de l'esforç, de la dignitat, dels valors més grans. Són històries d'Àkan, i, la veritat, enmig de tanta mentida, hipocresia, paraules falses, corrupció, són un veritable alè d'aire. Com els dos nens, petits, de 3 anys, que cada dijous l'àvia duia davant la senyora amb el nen en braços, i la miraven, feliços, contents, i deien els seus noms: Maria i Jesús, admirats, sense saber, però sabent, tot el que hi havia darrera d'aquells dos noms. En ells, beneïts, tota l'esperança i la força i la voluntat de treballar per un futur molt millor.