Ponsètia - Flor de Nadal, per Pep Aguadé | La Guia De Reus\nInici Què plantem? Ponsètia – Flor de Nadal, per Pep Aguadé\nPonsètia – Flor de Nadal, per Pep Aguadé\nPonsètia – Flor de Nadal\nE stem a les portes de Nadal i crec oportú, de nou, parlar de la Ponsètia, tot i que aquest cop sols parlaré de com cuidar-la Una de les tradicions més estesa és regalar la flor de Nadal o la Ponsètia als nostres familiars i amics. Cada any per aquestes dates, el vermell entra a les nostres cases de la mà d’aquestes precioses plantes. No obstant això, hem d’anar amb compte amb les Ponsèties per- què es tracta d’una planta que requereix unes cures especials.\nCom cuidar la nadala a casa\nCol·locar-la en una habitació amb suficient llum natural.\nEvitar els corrents d’ aire així com també focus de calor directes (xemeneies, estufes, radiadors,…).\nPer tal d’evitar que es trenquin les branques o les bràctees, recomano col·locar-la en un lloc que no sigui de pas.\nCal regar la planta amb cura, el substrat no s’ha de mantenir sempre humit. Hem d’evitar al màxim l’excés d’aigua ja que és el principal problema de les nadales.\nPer tal d’allargar la du- rada de les bràctees (les fulles que agafem el color vermell), la temperatura no ha de superar els 23 graus durant el dia i 16 graus durant la nit.\nA la primavera la planta es pot podar a una alçada de 20cm, i tractar-la com una planta verda. Es pot arribar a posar a l’exterior sempre i quan la temperatura sigui superior als 12 graus.\nQuè hem de fer per tenir-la vermella l’any que ve?\nCap a finals de setembre, principis d’octubre hem de col·locar la planta a l’interior amb la màxima llum natural possible durant 6/7 hores i la resta d’hores a les fosques. La temperatura s’ha de mantenir entre 16 i 20 graus. És molt important que la planta no rebi cap classe de llum durant tota la nit a partir d’Octubre, d’aquesta manera tindrem la nadala vermella durant les festes del Nadal.\nArticle anteriorAtzavara, Idees per regalar o regalar-te\nArticle següentActes tradicionals i per la Marató, protagonistes del Nadal a les Borges del Camp


La Generalitat construirà un nou CEIP a Montferrer i Castellbò — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La Generalitat construirà un nou CEIP a Montferrer i Castellbò\nLa Generalitat construirà un nou CEIP a Montferrer i Castellbò\nEducació invertirà 1.385.000 euros en l’edifici en resposta a la demanda del municipi Podrà acollir fins a cent alumnes i s’ubicarà al nucli de la Trobada\nCEIP Àgols - Montferrer i Castellbò\nEl Consell de Govern de la Generalitat de Catalunya ha donat finalment llum verd a la construcció del nou edifici del CEIP Els Àgols, a Montferrer i Castellbò. El departament d'Educació invertirà 1.385.000 euros en el centre, que substituirà l'antic equipament, que ja s'ha quedat petit.\nLa nova escola està projectada per acollir un màxim de 100 alumnes. Aquesta previsió suprimiria els actuals mòduls prefabricats. Aquesta tardor passada, el professorat i els pares d’alumnes del col.legi havien reclamat públicament que s’accelerés la construcció de l’edifici, després de denunciar la situació de precarietat en què es troben actualment.\nL’alcalde de Montferrer i Castellbò, Ramon Fierro, s'ha mostrat “molt content” per la dotació econòmica del projecte. Fierro agraeix a Educació que tiri endavant l’equipament i espera que s’adjudiquin les obres com més aviat millor. En aquest sentit, el batlle recorda que actualment l’espai “es fa massa just” i que “hi ha alumnes de Montferrer que ara van a classe la Seu perquè no poden tenir plaça aquí mateix”. Fierro creu que “amb el nou CEIP podrem donar acollida a tots els infants del municipi”.\nEl complex es construirà al nucli de la Trobada, a prop de la casa consistorial i a pocs metres de la carretera N-260. Entre d’altres serveis, comptarà amb dues aules d’ensenyament infantil, dues de primària, sala d’informàtica, biblioteca i sala polivalent. Tots els compartiments “seran en planta baixa i en una ubicació molt adient”, remarca Ramon Fierro.\nA la regió de l'Alt Pirineu i Aran, el Govern català també ha aprovat la construcció del CEIP Vall Fosca, a la Torre de Capdella. El nou centre escolar d'aquest municipi del Pallars Jussà tindrà capacitat per a 50 alumnes. Està pressupostat en 929.000 euros.\nDe fet, la Generalitat ha aprovat en el mateix paquet la construcció d’un total de 24 noves escoles arreu de Catalunya. L'executiu preveu destinar 117 milions d'euros a la construcció de setze CEIP de nova planta, sis instituts de secundària (IES) i dos Instituts-Escola. Aquesta darrera tipologia engloba nens des de P3 i fins a 4t d'ESO. Respon al model de la futura integració de l'educació infantil, primària i secundària en un sol edifici, iniciativa que recull el Projecte de Llei d'Educació de Catalunya. Els primers municipis que tindran aquest sistema seran Masquefa i Lloret de Mar.


-Sí senyor, tot sol- respongué no pas sense alguna vanitat. -El llatí i el grec; amb velles gramàtiques n'he tingut prou.\nEfectivament, la qualitat sobresortint d'en Víctor Buxareu era un do per a fer-se simpàtic a tothom. Tenia el bon encert d'endevinar la flaca de la gent; però era un bon encert instintiu. Ell no deia mai res desagradable. La seva amabilitat era dolça sense ser embafadora.\nDe primer antuvi, la ciutat de Hannover ens sembla una ciutat sense interès; però aquest va despertant-nos de mica en mica.\nAllí els altíssims llucs d'atzavara, que semblen arbres, convencionals i d'intenció simbòlica; gentils, esvelts, inusitats; les tornejades soques com de bronze brunyit; les branques acompassadament distribuïdes i graduades de major a menor, dues a dues tan iguals i tan elegantment corbades com els muntants d'una lira grega, llises, sense entreforcs ni ramatge, i terminant en unes grapes que es brinden al cel rublertes d'una pelussa àuria, com dient al dia esplèndid: ¡Mira, que belles, les flotes que hem arrapat del teu pelatge de llum!


Comencen els treballs per renovar l'asfalt del carrer de Galvani, al barri de Ca n'Aurell\nLa pavimentació del carrer Independència començarà el proper dilluns\nLa millora del paviment asfàltic del carrer de Galvani, al barri de Ca n'Aurell, s'inclou dins el calendari de pavimentacions previstes per a aquest estiu. Els treballs tenen per objectiu conservar i mantenir el ferm, així com renovar la senyalització horitzontal. Les obres, que s'han iniciat aquesta setmana, afecten el tram comprès entre el carrer de Severo Ochoa i la plaça de Baltasar Ragón, i s'executaran en dues fases. La primera fase, que es va iniciar ahir i que durarà fins al 13 de juliol, va del carrer d'Isaac Peral fins al carrer del Doctor Salvà; i la segona, que es farà del 9 al 20 de juliol, afectarà el tram que enllaça el carrer de Blasco de Garay i la plaça de Baltasar Ragón. A mesura que vagin finalitzant els treballs, s'anirà obrint els carrers a la circulació.\nSeguint amb al calendari de pavimentacions, els treballs continuaran dilluns amb l'inici de les obres als carrers de Sant Marc (9-13 de juliol) i d'Independència (9-20 de juliol). La pavimentació dels carrers Independència i Galvani s'inclouen dins el lot 4 de la "Memòria valorada d'asfaltat de carrers interiors de la ciutat", que també contemplava la millora del ferm del carrer de Catalunya, que es va fer al juny. Els treballs d'aquest lot han estat adjudicats a l'empresa Asfaltos Augusta S.L. per un import global de 441.262,59 euros (IVA inclòs). La pavimentació del carrer de Sant Marc forma part del lot 2, adjudicat per 407.900,68 euros a l'empresa Romà Infraestructures i Serveis, SAU, que també incorpora l'avinguda de Can Jofresa.\nAfectació per les obres del Parc del Nord\nD'altra banda, el carrer de la Independència es troba des d'avui tallat a la circulació, i amb afectació a l'itinerari i parades de la línia d'autobús L7 i LH a conseqüència dels treballs de millora que es fan als passos de vianants de les cruïlles del carrer de Mossèn Pursals per adequar-los a la nova llei d'accessibilitat. Tot i així, es garanteix l'entrada i sortida dels vehicles del veïnat de la zona pels itineraris alternatius que figuren al mapa annex. Aquestes obres estan incloses dins el projecte de millora del Parc del Nord, situat al barri de Sant Pere. Serà a partir del proper dilluns, 9 de juliol, quan comencin els treballs de pavimentació, que finalitzaran el 20 de juliol.\nLes obres d'asfaltat poden generar algunes alteracions al trànsit atesa la prohibició de circular pels carrers que són objecte d'obres per la presència de maquinària i operaris. Per aquest motiu, es recomana utilitzar altres itineraris alternatius, en la mesura que sigui possible


Espanya ataca la ruta africana de la droga al Sahel – INS Arnau Cadell Report\nLes confiscacions d'haixix i cocaïna han augmentat en un 80%. Fotografia: Gras Grün (Unsplash).\nPer Angelina Pardo\nGuàrdia Civil i Policia formen agents i conreen xarxes d’informació antiterroristes mentre les confiscacions de cocaïna i haixix pugen un 80%.\nCada vegada les confiscacions de droga en aigües atlàntiques són més grans, tant de cocaïna com de haixix. Han intervingut 1.200 kg de cocaïna en un veler davant de les illes Canàries. Una nota de el passat 26 de setembre llegia: "Interceptat un vaixell carregat amb 8.400 quilos d'haixix en aigües d'Àfrica occidental". Les confiscacions a la costa atlàntica africana i ha la regió subsahariana de Sahel han crescut en un 80% en els últims cinc anys. Viatgen pel camí llarg passant per escassos controls policials, operen a Mali, Níger, Burkina Faso, Txad, fins a Líbia, “i ja des de Líbia envien la mercaderia a Europa”. També es pot accedir per via terrestre des del Senegal, Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d’Ivori, Ghana, Togo o Benín, països tots en els quals s’han produït importants confiscacions de droga.


A Itàlia, col·loquen Ciro Ferrara en el Reial Mallorca\nEl diari Tuttosport assegura que hi ha hagut contactes amb l'extècnic de la Juventus\nEl parèntesi estival de totes les competicions europees de futbol sol ser l'època més prolífica per a l'aparició de tota classe de notícies i rumors que es refereixen al mercat de fitxatges. Dit això, i en relació amb el Reial Mallorca, cal destacar que el rotatiu italià Tuttosport s'ha fet ressò d'un possible interès del club illenc per aconseguir els serveis del tècnic napolità Ciro Ferrara, que aquesta temporada ha dirigit la Juventus de Torí.\nEl Reial Mallorca és en l'actualitat l'únic equip de Primera Divisió que no té entrenador. Gregorio Manzano acaba contracte el pròxim 30 de juny i és molt poc probable que s'arribi a cap acord per a la seva renovació en els pròxims dies. L'elevada fitxa del tècnic de Jaén és incompatible amb la delicada situació econòmica del club.\nA aquest buit a la banqueta vermella s'hi ha d'afegir l'aparent manca d'activitat que es viu als despatxos de Son Moix, provocada pel compàs d'espera que s'inicià amb la presentació al Jutjat Mercantil número 2 de Palma de tota la paperassa requerida per posar en marxa el concurs voluntari de creditors. Tot moviment que pugui fer el Mallorca en aquests moments queda supeditat a l'acceptació de la sol·licitud de concurs per part de la jutgessa Encarnación González, començant per la venda de les accions de Mateu Alemany al grup inversor que encapçala Llorenç Serra Ferrer. Així, qualsevol maniobra que pugui emprendre la direcció esportiva del club vermell -actual o futura- en el mercat de fitxatges és limita a establir contactes i a intentar fermar acords verbals. No es tancarà, per ara, cap operació.\nAixí, per Itàlia s'assegura que el preparador transalpí Ciro Ferrara és un dels candidats a ocupar la banqueta del conjunt illenc la pròxima temporada. Per alguns, Ferrara és el Guardiola del futbol italià i la seva considerable fitxa representa un obstacle per aterrar al Mallorca.\nL'exfutbolista, que ho guanyà gairebé tot com a futbolista defensant els colors del Nàpols i de la Juventus, no ha tingut una bona estrena com a entrenador. Com a tècnic, va debutar a la banqueta de la Juve a final del curs 2008/09 en substiució de Claudio Ranieri, però enguany va ser destituït a final de gener pels mals resultats i el seu lloc el va ocupar Alberto Zaccheroni.


Promoció turística a Girocàmping 2016 – Arxiu d'actualitat local\nPromoció turística a Girocàmping 2016\nBy Redacció on 03/03/2016 No Comment\nTambé hi participen els càmpings Riembau, Valldaro i Vall d’Or\nL’Ajuntament de Castell-Platja d’Aro es promociona del 3 al 6 de març, com a destinació turística a la quarta edició de Girocàmping 2016 (web) a la Fira de Girona, mostra especialitzada en el món del càmping i els parcs de vacances adreçada a professionals i campistes, on també hi són presents tres dels establiments del municipi, els càmpings Riembau, Valldaro i Vall d’Or.\nLa mostra, es desenvolupa en un espai interior i exterior de 10.000 m2 amb un centenar i mig d’expositors amb unes expectatives a l’entorn de 20.000 visitants, dels quals un miler serien professionals. Per aquests, hi ha networkings, workshops, presentacions i la gala Nits del Càmpings Gironins. El visitant hi trobarà exposició de càmpings, caravanes, autocaravanes, bungalows, tendes, material auxiliar i complementari, i promocions especials. També hi ha servei de restauració i diverses activitats infantils i familiars: desfilada de mascotes, ponis, tallers, inflables i actuacions musicals.\nLa presència en aquesta mostra s’emmarca en el calendari anual programat per la regidoria de Turisme d’assistència durant l’any 2016 a fires especialitzades o generalistes amb contingut turístic, que es va iniciar el passat mes de febrer al Salon des Vacances de Brussel·les, i que tindrà continuïtat a ITB Berlín (març), Mercat del Ram Vic (març), Expovacaciones Bilbao (maig), Tour Natur Düsseldorf (setembre) i WTM Londres (novembre).\nPromoció turística a Girocàmping 2016 added by Redacció on 03/03/2016


Els campions de Macau a l'aeroport del Prat.\nEscric el dilluns quan s’acaba de conèixer la injusta sentència contra els nostres polítics i líders socials. Ja que havia d'escriure alguna cosa d'esport, he pensat que podia relacionar-ho amb una altra sentència que ara farà 15 anys va colpejar l'esport català i coneguda com "afer Fresno".\nSucceïa l'any 2004, molt abans de la sentència sobre l'Estatut de Catalunya. S'estava movent molt el tema de les seleccions catalanes i la Federació Catalana de Patinatge va decidir participar al Mundial B de Macau d'hoquei sobre patins. Va quedar campiona i es va classificar per al Mundial A. De seguida des de Madrid es van fer mans i mànigues per impedir que la selecció catalana jugués el Mundial. I ho van aconseguir a Fresno en l'assemblea internacional, on es va revocar la participació catalana.\nAixò em porta a explicar els orígens de l'hoquei sobre patins a casa nostra. Com en molts altres esports Catalunya sol anar per davant de la resta de l'estat. Poc després que s'hagués començat a practicar a Anglaterra, aquí a casa nostra es van començar a formar clubs i l'any 1928 es va crear la Federació Catalana. Aquesta que, lògicament, creia tenir dret a jugar un Mundial.\nLa Federación Española no es va crear fins 18 anys més tard. Aleshores ja no hi havia selecció catalana, perquè pel mig hi havia hagut la guerra civil, i arrel de la mateixa tots els esportistes havien d'estar sota el control de la Falange i de l'OJE. España era "una".\nBen aviat l'any 1951 la selecció espanyola, formada íntegrament per catalans, es va proclamar campiona del món.També en futbol la selecció catalana, que ja feia partits l'any 1900, va existir molt abans que l'espanyola, que va debutar al Jocs Olímpics d'Anvers el 1920... i formada per catalans, bascos i algun gallec.\nÉs ben sabut que en altres estats hi ha diverses seleccions. El cas més notable és al Regne Unit en rugby o en futbol, on hi ha quatre seleccions, o també a Dinamarca amb Groenlàndia o Illes Fèroe, recent rival d'Espanya en l'Eurocopa.\nPer què aquí no pot passar? Això és España... almenys de moment.


Localitzen 1 silur de gairebé un metre al Parc Natural de Montseny - Rural Montseny\nLocalitzen 1 silur de gairebé un metre al Parc Natural de Montseny\nEls silurs han arribat a el parc Natural de Montseny i per extensió al Vallès, una zona on no s'havien vist.\nSegons han informat aquest dimarts els Agents Rurals s'ha localitzat un exemplar mort d'aquest gegantesc peix - de gairebé un metro- aigües avall de la presa de Vallforners, al municipi de Cànoves i Samalús.\nEls Agents Rurals creuen que l'enorme peix vivia al pantà de Vallforners i va ser arrossegat fora de l'embassament com a conseqüència dels recents aiguats que van fer que aquest quedés desbordat. De fet durant uns dies es va poder veure com l'aigua es sortia per sobre de el límit de l'pantà.\nEls agents recorden que el Silur, que habita en bona part dels embassaments catalans, és una espècie exòtica invasora. Fins ara destaquen que es desconeixia la seva presència al Parc Natural de Montseny. No informen ni de si hi ha la possibilitat que hi hagi altres exemplars a l'interior de l'pantà i de la forma com ha arribat aquí. Se sap, això sí, que els silurs es reprodueixen amb gran facilitat en les aigües empantanegades i poden lelgar a assolir dimensions colossals de fins als 2 metres i els 100 quilos de pes.


L’Entesa per Sabadell celebra que es comenci a executar el segon túnel dels FGC, però alerta del problema de calendari del soterrament entre Gràcia i Can Feu - Entesa per Sabadell\nL’Entesa per Sabadell celebra que es comenci a executar el segon túnel dels FGC, però alerta del problema de calendari del soterrament entre Gràcia i Can Feu\nPublicat el 15 d'abril de 2013 a Ferrocarrils, Notes de premsa\nL’Entesa per Sabadell celebra que aquesta setmana es comenci a executar el segon túnel de l’obra de perllongament dels Ferrocarrils de la Generalitat però, alhora, alerta del problema de calendari per fer compatible la finalització del túnel amb el projecte de soterrament de la via entre Gràcia i Can Feu, la tramitació del qual està en un punt mort des de fa molts mesos.\nFa aproximadament un mes l’Entesa ja va emplaçar el nou alcalde, Juan Carlos Sánchez, i el nou responsable d’urbanisme, Josep Ayuso, a actuar de manera urgent per garantir la viabilitat del soterrament dels FGC entre Gràcia i Can Feu. El preocupant retard en la concreció del soterrament fa pensar en una possible estratègia de dilació que porti a dir que no ha estat possible fer l’obra per no haver trobat el finançament.\nCal recordar que soterrar la via és un compromís de la Generalitat, que va acceptar l’any 2006 les al·legacions de l’Entesa per Sabadell en aquest sentit, i amb el suport unànime del Ple municipal que va aprovar el febrer de 2007 una moció també de l’Entesa.\nEl juliol de 2012 l’Ajuntament de Sabadell, la Generalitat de Catalunya i els FGC van signar un conveni per trobar el finançament de l’obra. La tramitació d’aquest conveni però, està completament aturada des del passat mes d’agost, quan va finalitzar l’exposició pública i, ni el govern municipal ni la Generalitat, no han resolt encara les al·legacions presentades.\nAquesta paralització posa en crisi el finançament de l’obra, supeditat a la materialització dels acords del conveni, de per si molt difícils d’assolir. El govern municipal i la Generalitat preveuen únicament finançar el soterrament a través de les hipotètiques plusvàlues obtingudes a partir de requalificar com edificables espais públics actualment qualificats d’equipaments.\nD’altra banda, l’Entesa per Sabadell confia que a mida que es vagi executant el segon túnel es puguin anar reduint les afectacions a les zones de les estacions, que generen molèsties per als veïns i incidències sobre la mobilitat i el comerç.\nL’Entesa per Sabadell dóna suport a la PAHC en la nova acció per facilitar habitatge a persones sense recursosL’Entesa per Sabadell qüestiona la modificació de Pla general del projecte del Despatx Corominas i reclama màxima transparència al govern municipal


Manresa acull una exposició fotogràfica que reflecteix la lluita dels refugiats sirians | NacióManresa\nManresa acull una exposició fotogràfica que reflecteix la lluita dels refugiats sirians\nEs tracta del treball d'Abdulazez Dukhan, un noi sirià de 18 anys, que va haver de fugir del seu país a causa de la guerra i que actualment viu a Grècia\nper Redacció, Manresa, 27 d'octubre de 2016 a les 11:08 |\nAquesta informació es va publicar originalment el 27 d'octubre de 2016 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nManresa acull l'exposició de fotografies d'Abdulazez Dukhan, un noi sirià de 18 anys que va haver de fugir del seu país a causa de la guerra i que actualment viu a Grècia. Tot i haver travessat muntanyes, sobrevivint escenes de violència, escapant de països destrossats per la guerra, a la història de l'Abdulazez hi roman l'esperança, la resiliència, la compassió profunda, l'intel·lecte i la inexorable curiositat.\nLa mostra es podrà visitar fins el 3 de novembre a l'Espai Rubiralta i del 7 al 18 de novembre als Jutjats de Manresa. Està organitzada pel Consell Municipal de Solidaritat, el Col·legi d'Adovcats de Manresa i l'Ajuntament, i amb el suport de La Primitiva, la Diputació de Barcelona i l'Espai Rubiralta.\nSobre Abdulazez Dukhan\nVa néixer a Homs, Síria, al 1998. Quan va esclatar la revolució, la seva família es va traslladar al camp. Malgrat això, la guerra i la violència continuaven, i van marxar a Turquia. A Turquia, no sortia de casa excepte quan era estrictament necessari. Durant dos anys es va quedar a casa aprenent anglès, Photoshop i llegint llibres.\nEll mateix descriu aquest període com realment increïble. La seva passió per l'art i la fotografia van acabar esdevenint talents que li han estat molt útils tots aquests anys. La seva família va viatjar a Idomeni amb l'esperança de creuar a Macedònia.\nA causa del tancament de la frontera, es va trobar en un camp de milers de persones amb un nombre incomptable de dies buits: sense escola, sense feina, sense res. Com que va començar a fer servir l'anglès que havia après a Turquia, voluntaris, periodistes, canals de televisió, metges i advocats l'anaven a buscar perquè els fes de traductor.\nA través del seu treball, intenta donar veu a la gent que és silenciada i demana al seu públic que intenti posar-se al lloc dels infants a Síria. Per a ell, l'art és una escapada, una manera d'autoexpressió i de comunicació.\nConstantment enregistra el que passa al seu volant amb la seva càmera. Espera que la seva fotografia arribi a algunes persones que tenen veu, de manera que la lluita de la seva gent no sigui oblidada.\nQuan li pregunten per la seva perspectiva, contesta que continuarà somrient perquè estima la vida i prefereix ser positiu que negatiu. Fa servir la seva pàgina de Facebook, "Through Refugee Eyes", per mostrar el seu art al món.\nPla de Sensibilització del Consell Municipal de Solidaritat\nAquesta activitat forma part del Pla de Sensibilització que el Consell Municipal de Solidaritat porta a terme de manera continuada i que enguany posa especial èmfasi en donar a conèixer les causes que provoquen els desplaçaments humans i promoure actituds positives de les societats d'acollida.\nMés Manresa, Societat, refugiats sirians, exposició fotogràfica


20:00 – 22:00 – INAUGURACIÓ – 9è FESTIVAL DE NARRACIÓ ORAL DE BARCELONA, MUNT DE MOTS 2018 –Acte d’inauguració del Festival, amb la participació de Boniface Ofogo (Camerun), Carolina Rueda (Colòmbia), Eugenia Manzanera (Madrid), Paula Carballeira (Galícia), Rebecca Lemaire (Bèlgica), Sherezade Bardají (Catalunya), Victoria Siedlecki (Argentina). La Camerata de Barcelona ‒orquestra de cordes‒ interpretarà el seu repertori llatinoamericà i mundial, dirigida per en Régulo Sarmiento.Convidem a tothom que hi vingui a fer una aportació solidària portant medicines (que s’enviaran a Veneçuela). o contribuint a la taquilla inversa (que es destinarà íntegrament a sufragar els costos de la tramesa). Adults / Català, castellà. Hora: 20.00 h . Taquilla inversa (A la sortida col·labora amb l’import que creguis convenient). – Luz de Gas\n17:30 – 18:30 – Mieditis –Eugenia Manzanera (Madrid). Malaltia que provoca la por. Es pot tenir por dels monstres ferotges, de sorolls estranys… o d’un llarg etcètera (aquestes només són les pitjors pors). Infantil +4 / Castellà. Activitat gratuïta. – Centre Cívic La Sedeta\n17:30 – 18:30 – Tuit Tuit Tuit –Linsabel Noguera (Veneçuela). Cançons, jocs i petites històries en què els ocells són els qui porten la veu cantant per compartir amb els més menuts de la casa: els bebès.Infantil 0-3 / Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca Josep Soler Vidal (Gavà).\n18:00 – 19:00 – El elefante que perdió su ojo (y otros cuentos edificantes). –Boniface Ofogo (Camerun). Un elefant té per costum treure’s l’ull per jugar a ping-pong, fins que un dia el perd dins un riu. D’aquest incident, n’aprendrà lliçons importants per a la vida.Familiar/ Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca Sagrada Familia\n18:00 – 19:00 – El pequeño país –Victoria Siedlecki (Madrid). Tot i que és tan menut que no apareix en cap mapa, el Petit País existeix. Cada dia de l’any, al Petit País se sembra, es canta i s’expliquen contes.Infantil +4 / Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca Sant Martí\n18:00 – 19:00 – Paraules des del bressol –Judith Navarro (Catalunya). Un espai de trobada amb mares i pares de nadons, en el qual abordar la importància que els llibres i la literatura oral tenen des del primer dia de vida. Adults / Català. Activitat gratuïta– Centre Cívic La Teixonera\n19:00 – 20:00 – Lo cotidiano extraordinario / The unexpected twists of every day life –Rebecca Lemaire (Bèlgica). Contes sobre personatges ordinaris amb idees previsibles. Però… quan ha sigut ordinària i previsible, la vida?Adults / Castellà i anglèsActivitat gratuïta– Biblioteca Poble Nou Manuel Arranz\n19:00 – 20:00 – L’hora del conte a les biblioteques –Joan Boher (Catalunya). L´Hora del Conte s’ha convertit per mèrits propis en una de les activitats de dinamització lectora més exitoses de les biblioteques i centres culturals. Quines són les claus d’aquest èxit? Com podem millorar-ne el funcionament?– Biblioteca Vila de Gràcia\n20:30 – 21:30 – Cuentos a discreción –Paula Carballeira (Galícia). Històries, llegendes i contes que arribaran aquesta nit per ser explicats, i per als quals no cal cap discreció. Adults / GallecActivitat gratuïta. Taquilla inversa(A la sortida col·labora amb l’import que creguis convenient). – Ateneu Roig\n20:30 – 21:30 – Jam De Contes (Laboratori Creatiu). –Grup Jam de CuentosEspai obert a tothom qui vulgui experimentar amb la improvisació de contes a partir de tres paraules escollides a l’atzar. Un espai lliure per crear i riure. Adults / Català, castellà. Activitat gratuïta– Ateneu Rosa de Foc\n17:30 – 18:30 – Mieditis –Eugenia Manzanera (Madrid). Malaltia que provoca la por. Es pot tenir por dels monstres ferotges, de sorolls estranys… o d’un llarg etcètera (aquestes només són les pitjors pors). Infantil +4/ Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca Josep Soler Vidal (Gavà).\n19:00 – 20:00 – Cuentos eróticos africanos –Boniface Ofogo (Camerun). Un jove, l’ofici del qual és l’art d’estimar, convenç els seus germans que es pot viure dignament fent l’amor. Per demostrar-ho, apunta ben amunt: ni més ni menys que a les diverses reines de la zona. Adults / Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca Gòtic-Andreu Nin\n19:00 – 20:00 – La memoria como fuente creadora –Victoria Siedlecki (Argentiga). La memòria pròpia, familiar i col·lectiva com a material de treball. Parlarem de com convertir els nostres records i vivències en històries que mereixin ser explicades i escoltades.– Biblioteca Vila de Gràcia\n19:30 – 20:30 – Narrín Narran –Conduït pel grup Narrín Narran (Catalunya). Es tracta d’un espai obert i ja consolidat en què, a més de narrar, els membres del grup conviden el públic a explicar un conte. Adults / Català i castellà. Activitat gratuïta– Espai Antoni Miró Pires\n20:30 – 21:30 – Cuentos a discreción –Paula Carballeira (Galícia). Històries, llegendes i contes que arribaran aquesta nit per ser explicats, i per als quals no cal cap discreció. Adults / Castellà. Aportació: 5 € general i 3 € Butaka Jove– Bar Pla de la Calma (Cardedeu).\n17:30 – 18:30 – Cuento cinco y doy un brinco –Linsabel Noguera (Venezuela). Jocs, cançons, tirallongues, endevinalles, embarbussaments i contes de la tradició oral hispoanoamericana per divertir-nos en família.Infantil / Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca Marian Colomé (Gavà).\n18:00 – 19:00 – Contes tous –Irma Borges (Veneçuela). Per als més petits de casa, viatgem al món dels contes a través de paraules que es poden tocar. Contes que conviden a ser escoltats i palpats.Infantil +2 / Català. Activitat gratuïta– Biblioteca Vila de Gràcia\n18:00 – 20:00 – Espectacle + Conferència –Irma Borges (Veneçuela). Demostració pràctica de l’animació d’objectes en un espectacle infantil de contes i conferència posterior.CONTES TOUS (Espectacle). – 18 .00 hPer als més petits de la casa, contes i paraules que es poden tocar.QUÈ ENS EXPLIQUEN ELS OBJECTES? (Conferència). – 19:00 hDescobrir el caràcter lúdic i narratiu dels objectes és tan senzill com deixar-se portar pel que ells mateixos narren. Una vegada coneguts podem re-significar-los, animar-los i començar a explicar-los.– Biblioteca Vila de Gràcia\n18:00 – 19:00 – Menú de cuentos –Eugenia Manzanera (Madrid). Heu de venir amb les orelles netes i ganes d’escoltar,tal com aneu al restaurant amb ganes d’endrapar.Infantil / Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca El Clot-Josep Benet\n18:15 – 19:15 – Cuentos y leyendas de áfrica –Boniface Ofogo (Camerun). Àfrica és el bressol de la humanitat i també de les llegendes i dels contes més increïbles. Quan cau la nit, la màgia i la fantasia s’apoderen dels poblats…Familiar/ Castellà. Activitat gratuïta– Centre Cívic Font de la Guatlla\n19:00 – 20:00 – Mujeres de palabra –Victoria Siedlecki (Madrid). A través d’històries de diferents dones i al llarg de la història del món, compartirem contes d’Ángeles Mastretta, Eduardo Galeano, Rosa Montero…Adults / Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca Poble Sec – Francesc Boix\n19:30 – 20:30 – Los cuentos que (no). me contaron –Paula Carballeira (Galícia). Em dedico a explicar històries. Tinc una set insaciable de paraules. I tot perquè de petita no em van explicar contes. Adults / Castellà. Activitat gratuïta– Centre Cívic Vil·la Florida\n18:00 – 19:00 – Contes i sons en anglès –Rebecca Lemaire (Bèlgica). Contes del món. Riures davant dels imprevistos i dels tombs que fa la vida. Tant si parles anglès com si no, gaudiràs d’aquests contes!Infantil +5 / AnglèsActivitat gratuïta– Biblioteca Horta-Can Mariner\n18:00 – 19:00 – Cuento cinco y doy un brinco –Linsabel Noguera (Veneçuela). Jocs, cançons, tirallongues, endevinalles, embarbussaments i contes de la tradició oral hispoanoamericana per divertir-nos en família.Infantil +4 / Castellà. Activitat gratuïta– Centre Cívic La Sagrera “La Barraca”\n18:00 – 19:00 – Cuentos de animales y mascotas –Bernardo Govea (Mèxic). Què tenen en comú un goril·la, uns porcs i un drac? La resposta és fàcil: aquest espectacle. Vine i descobreix per què una mascota és una mascota.Infantil / Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca Ramon d’Alós-Moner\n18:00 – 19:00 – El coet invisible –Sherezade Bardají (Catalunya). L’univers està ple de contes. Algunes històries són tan grans que gairebé no hi caben; altres són tan petites que s’amaguen entre les estrelles.Infantil / Català. Activitat gratuïta– Centre Cívic Cotxeres Borrell\n18:00 – 19:00 – Los cuentos de María Moñitos –Cecilia Bellorín (Veneçuela). Són les històries tradicionals, i no tant, que s’expliquen al Carib, i en especial a Veneçuela. Cants, rimes i diversió per als menuts. A somriure!Infantil +4 / Castellà. Activitat gratuïta– Biblioteca Trinitat Vella – J. Barbero\n19:00 – 20:00 – Un, dos… ovarios cuentos –Eugenia Manzanera (Madrid). Còctel genèric femení, amb rajolí picant i gotes d’humor. Què dic, de gotes! Us posareu les botes. Decorat amb ombrel·la caribenya, femenina, feminista, felina. Adults / Castellà. Activitat gratuïta– Centre Cultural Ton i Guida\n19:30 – 20:30 – La luna y el pandero –Isabela Méndez (Veneçuela). Contes provinents de la tradició oral àrab, esquitxats de cants càlids, com el vent del desert. Humor, amor i tendresa en una mateixa nit. Adults/ Castellà. Activitat gratuïta– Centre Cívic Navas\n20:30 – 21:30 – No solo de pan –Li Morenita (Colòmbia). Un encontre entre l’aliment del cos i el de l’ànima. I sobre aquestes trobades, Llatinoamèrica hi té molt a dir. Els contes són una part d’aquesta recepta. Adults/ Castellà. Activitat gratuïta– Centre Cívic El Sortidor\n20:30 – 21:30 – Relatos eróticos –Victoria Siedlecki (Argentina). Una visió humorística de l’erotisme. Una dona mossega un préssec mirant un foraster; dos reis descobreixen una orgia; una parella d’àngels descobreix com fer l’amor. Adults / Castellà. Activitat gratuïta– Centre Cívic Torre Llobeta\n21:00 – Con las manos en la masa –Carolina Rueda (Colòmbia). El plaer mil·lenari del menjar i els indicis que revelen l’esperit humà a través del plaer de llepar-se els dits. Un espectacle amè, deliciós…Adults / CastellàDIT I DIT, ESPAI DE PARAULA. Taquilla: 12 € / Trucant al 607 780 402 i Atrápalo: 10 €– Ruquería Querubí\n11:00 – 12:30 – Actividades lúdicas para la construcción de ciudadanía –Linsabel Noguera (Veneçuela). Taller teoricopràctic per al desenvolupament de competències que facin possible, en les activitats amb infants i joves, construir i reconstruir espais per a la convivència, generar sentit de pertinença, consciència de ciutadania i visió de cultura de pau.– Biblioteca Vila de Gràcia\n11:00 – 13:00 – La paraula trobada –Marató de Contes InfantilsTorna la Marató de Contes Infantils «La Paraula Trobada», aquest cop amb la participació de Sabrina Kraus (Alemanya), Semiramis Zambrano, Irma Borges (Veneçuela), Rebecca Lamier (Bèlgica), Marta Barrufet, Olga Linares (Catalunya), Alicia Martínez (Andalusia), Lidia Alonso (Castella i Lleó). Infantil +4 / Català i castellà. Activitat gratuïta.El Banc d’Aliments recollirà a l’entrada la vostra amable contribució: un o diversos paquets d’aliments. Gràcies!– Biblioteca El Clot-Josep Benet\n19:00 – 20:00 – Cuentae Linguae –És el nostre encontre anual amb els contes «en versió original». Cristina Filimón (romanès), Rebecca Laimer (anglès), Mónika Klose (alemany). … Vine a sorprendre’t del que ets capaç d’entendre!Adults / Diversos idiomesActivitat gratuïta– Centre Cívic Pati Llimona\n21:00 – 22:00 – Con las manos en la masa –Carolina Rueda (Colòmbia). El plaer mil·lenari del menjar i els indicis que revelen l’esperit humà a través del plaer de llepar-se els dits. Un espectacle amè, deliciós…Adults / CastellàDIT I DIT, ESPAI DE PARAULA. Taquilla: 12 € / Trucant al 607 780 402 i Atrápalo: 10 €– Ruquería Querubí\n21:00 – 22:00 – De amor y de muerte –Eugenia Manzanera (Madrid). Us vull entregar aquestes històries: en totes mor algú que estima. Tràgicament, còmicament, apassionadament, assenyadament o follament…Adults / Castellà. Taquilla: 10 € / Soci@s i Atrápalo: 9 €. Entrada anticipada soci@s i «vinc de part del Festival»: 6 €,enviant mail a:reserves@almazen.net– Almazen\n22:30 – 23:30 – Cloenda del festival –S’acomiada aquest 9è Festival Munt de Mots amb una sessió de contes en què compartiran escenari Eugenia Manzanera (Madrid), Isabela Méndez, Irma Borges (Veneçuela), Li Morenita (Colòmbia), Sherezade Bardají, Judith Navarro (Catalunya), Rebecca Laimer (Bèlgica). Bernardo Govea (Mèxico). Adults / Català i castellàHora: 22.30 hCENTRE CÍVIC PATI LLIMONA. Taquilla inversa (a la sortida col·labora ambl’import que creguis convenient). Aforament limitat.– Centre Cívic Pati Llimona


Idescat. Anuari estadístic de Catalunya. Població projectada a 1 de gener. Per escenaris d'evolució. Comarques i Aran, àmbits i províncies. Metodologia\nPer escenaris d'evolució. Comarques i Aran, àmbits i províncies\nPoblació projectada a 1 de gener. Per escenaris d'evolució. Comarques i Aran, àmbits i províncies. Metodologia\nLes projeccions de població tenen com a objectiu descriure la possible evolució futura de la població, tant els seus efectius totals com la seva classificació per diferents variables: sexe i edat; lloc de residència; composició de la llar; relació amb l'activitat.\nLes projeccions vigents són les Projeccions de població de Catalunya (base 2018) i són una actualització de les Projeccions de població de Catalunya (base 2013).\nLes projeccions de població (base 2018), elaborades pel mètode dels components, tenen com a piràmide de partida la població estimada a 1 de gener del 2018, calculada a partir del Cens de població 2011 i del moviment demogràfic 2011-2017.\nL'horitzó temporal és el 2038 per a les comarques, àmbits del Pla territorial i províncies, i el 2060 per a Catalunya. Els resultats que s'han de tenir en compte especialment són els de mitjà termini (horitzó 2030), ja que l'evolució futura dels components del creixement, i en particular de la migració, és molt incerta.


El representant espanyol al festival europeu es triarà dissabte al Benidorm Fest, en què la catalana s'enfrontarà a Tanxugueiras i Chanel, entre altres\nUn dels moments culminants de l'actuació de Rigoberta Bandini a la semifinal del Benidorm Fest. RTVE\nBarcelona“No sé por qué dan tanto miedo nuestras tetas, sin ellas no habría humanidad ni habría belleza”, cantava ahir Rigoberta Bandini al Palau d'Esports l'Illa de Benidorm davant d'uns eurofans enfervorits amb Ay mamá, el tema amb el qual la catalana aspira a representar Espanya a Eurovisió. La cantant va ser la penúltima a actuar en la segona semifinal del Benidorm Fest –l'esdeveniment creat per RTVE per triar representant– i només sortir va quedar clar que la seva candidatura és la favorita per viatjar fins a Torí, la ciutat on se celebrarà l'edició 2022 del festival europeu de la cançó. La seva aparició inicial amb una mantellina blanca tapant-li la cara i amb ulleres de sol va deixar astorat el públic, que ràpidament es va sumar a la festa en què es va transformar l'actuació de Bandini, una proposta que té molt de performance. La decisió de si finalment és la catalana l’encarregada de millorar els tristos resultats d’Espanya a Eurovisió dels últims anys se sabrà aquest dissabte quan s'anunciï el vencedor de la final del Benidorm Fest, en la qual competiran vuit dels tretze preseleccionats per RTVE que han superat les semifinals celebrades dimecres i ahir.\nDesprés d'anys d'infructuoses incursions a Eurovisió, RTVE ha volgut revifar la seva participació al festival optant per un sistema d'elecció de cançó que s'aproxima a l'italià, que tradicionalment ha triat el seu representant a través del festival de San Remo. Les vies anteriors –tria a través d'Operación Triunfo o gales ad hoc– han tingut sempre resultats poc reeixits: Manel Navarro va desafinar i va ser l'artista menys votat del festival; Amaia i Alfred Garcia no van enamorar amb la seva balada i van quedar en la posició 23 de 26, i Miki Núñez es va haver de conformar amb el 22è lloc. L'últim dels representants d'Espanya, Blas Cantó, escollit de forma interna per RTVE, no va tenir gaire millor sort: va quedar en 24a posició.\nSigui quin sigui el resultat que s'obtingui a Eurovisió, RTVE pot dir que almenys ha aconseguit part del seu objectiu, ja que el concurs per optar a representar Espanya ha atret tant artistes mainstream, com Azúcar Moreno, que no han arribat a la final, com cantants de l'esfera indie, com la mateixa Rigoberta Bandini o la xilena Javiera Mena, que tampoc serà a la final del Benidorm Fest.\nSuport del públic i del jurat professional\nUn dels elements que semblen preveure la victòria de Bandini en la final del Benidorm Fest és que la cantant compta amb el suport tant del públic com el jurat professional, com va quedar clar en la semifinal. En el festival alacantí, la tria dels candidats finalistes es fa a través del vot dels experts (50%), però també del públic (25% de vot demoscòpic, a partir d'un grup de 300 persones representatives escollit pels organitzadors, més un 25% de televot) i Bandini va ser la més votada de la nit (va obtenir 111 punts; 56 del jurat, 25 del vot demoscòpic i 30 del televot).\nUna de les preguntes que més li van fer a Bandini abans de la seva actuació, i que més ha hagut de respondre des que va publicar la cançó , és si es veurien tetes a l'escenari, i la resposta sempre ha sigut sí. Bandini no va enganyar i en el moment culminant de la seva actuació a la semifinal del Benidorm Fest va aparèixer un pit gegant com si es tractés d'una bola del món. A darrere s'intercalaven diverses imatges, una de les quals una foto de la cantant embarassada, una clara referència a un dels temes principals de la cançó. "La simbologia era important. L'important era la nostra presència, la nostra emoció... La teta era la cirereta final, un element per acabar d'emocionar-se", reconeixia ahir Bandini després de ser la primera classificada de la segona semifinal del Benidorm Fest.\nTot i que Bandini sembla tenir la victòria assegurada, hi ha altres candidates que amenacen el seu triomf. Entre les més ben posicionades hi ha Tanxugueiras, que amb el tema Terra es poden convertir en les primeres cantants a portar un tema en gallec al festival. Com en el cas de Bandini, la cançó també té un fort component reivindicatiu, no només per la defensa de la cultura gallega i la picada d'ullet a les altres llengües de l'Estat –hi ha una frase en català, una en euskera, una en asturià i una castellà–, sinó també pel missatge de fronteres obertes. El grup que barreja folk gallec i electrònica té el favor del públic –i també el de Salvador Sobral, guanyador d'Eurovisió del 2017–, però no tant del jurat professional del Benidorm Fest, que a la primera semifinal no les van triar com a finalistes. Tanxugueiras es van salvar, de fet, gràcies al 25% del vot demoscòpic i el 25% del vot del públic, que les va propulsar a la segona posició de les opcions més votades de la nit.\nEl duel entre Bandini i Tanxugueiras també ha fet el salt a l'esfera política, amb dirigents d'En Comú Podem posicionant-se. Ada Colau, alcaldessa de Barcelona, ha mostrat el seu suport a Bandini, mentre que la gallega Yolanda Díaz ha deixat clara la seva preferència pel grup de folk.\n¡Viva las gallegas! ✊🏽❤@tanxugueiras en el corazón, pero @rigobandini en Eurovisión.#BenidormFest pic.twitter.com/zZF4debO6w\n— Barcelona En Comú (@bcnencomu) 26 de enero de 2022\nL'altre rival a batre és Chanel, la més votada de la primera semifinal. La seva proposta és SloMo, una cançó de pop dance amb tocs llatins i una coreografia que permet a la cantant i actriu lluir-se. Nascuda a Cuba, va arribar a Espanya amb quatre anys i ha passat per diferents musicals, com ara El rey león. Després de ser triada com la millor de la primera semifinal, Chanel reconeixia la seva sorpresa i explicava que ha estat fent un entrenament físic dur per poder fer una actuació impactant.\nTot i que la tria de candidat per a Eurovisió sembla estar entre Bandini, Tanxugueiras i Chanel, a la final del Benidorm Fest també competeixen cinc propostes més: Varry Brava, amb una cançó homenatge a Raffaella Carrà; Rayden; Blanca Paloma; Xeinn, i Gonzalo Hermida. Aquest últim ha entrat a la final contra tot pronòstic, perquè va donar positiu per covid i va participar en la semifinal amb un vídeo enregistrat. Això sí, va ser qui millor va sonar, ja que els problemes de so van ser la tònica de la gala.\nEurovisió Rigoberta Bandini


Metres de roca: Quan et toca a tu\nQuan et toca a tu\nDeuen haver un centenar d'arquetips i frases típiques vers als accidents. Quan no em estat nosaltres mateixos, dins dels nostres cercles d'amics i coneguts, tots tenim algú que de prop a vist o n'ha patit un accident. Dissabte ens va tocar a nosaltres, em va tocar a mi.\nAvui no faré apologia de res. Aquell que senti que pot desafiar al destí a costa de la seva vida li diria que no s'imagina ni de lluny el que fà ni el que és passar aquests moments.\nDurant uns quants anys, producte de la feina de llavors, m'havia de concentrar en fer que les emocions anessin per on jo digués i si no, s'havien d'eliminar. Un cop vaig deixar aquella feina es va obrir la porta i com avui, que et trobes que l'has de tancar, costa -per no dir que és impossible tancar-la altre cop, potser també per que no vull tornar a fer-ho-.\nBe, només volia deixar-ho anar, agrair als meus companys lo ferms que em estat entre i amb tots, als bombers, el SEM, els mossos, la família, altres amics, ... be, a tothom. En especial a l'[A], que està sent el més ferm de tots.\nHi ha moments en que simplement hi som TOTS!! Ens toca a TOTS!\n17 de maig de 2010 a les 12:35\nJo no hi era, però potser per què us conec a tots, i ja m'entens que quan dic conèixer dic moltes coses. Dic lligar-se una corda, dic estimar, i no em fa cap vergonya dir-ho. Igual que no sé fotre un polvo amb ningú que no m'estimo, tampoc sé encordar-me a algú que m'estimo/ respecto. És així de fàcil, o de difícil. A mi se'm vam humitejar el ulls quan l'Enric m'ho explicava. Deu ser que tot plegat m'estimo amb els que m'encordo. Deu ser per què quan ens encordem surt la persona que portem a dins. La persona tan ferma que porteu tots a dins és la que ara fa que el company s'allunyi de la pitjor de les fatalitats...\nLa més gran de les abraçades a tots\n17 de maig de 2010 a les 13:12\nJust dijous passat seiem plegats al bar del cmsc, amb un munt de ressenyes, mentre veiem la peli i anàvem fent brometa.\nSé molt be que la quotidianitat humana, aquesta"rutina" nostra, pot veure’s malbaratada en un no res..., ho veig massa sovint!\nPerò també se que la afany humà per la vida i l’ esforç per superar l’adversitat ens torna a aquesta usual normalitat que tots desitgem i necessitem.\n17 de maig de 2010 a les 22:44\nY a n o m a m m i . . .\n...en un tovalló de paper\nLa panxa d'en Mou...


Inici » Sala de Premsa » Tallers infantils ‘Motion kids', basats en l'‘stop motion', dins el Subtravelling\nDurant els matins dels dies 25, 26 i 27 d’octubre tindrà lloc al mini cinema de l’estació de metro d’Universitat(L2/L1) la celebració de tres tallers d’animació infantils Motion kids, basats en la tècnica de l’stop motion, que dóna vida a objectes o ninots. Aquesta activitat s’inclou dins la programació d’enguany del Subtravelling , la tercera mostra internacional de curtmetratges al metro, que se celebra fins al 30 d’octubre.\nEls tallers els impartirà l’empresa I+G Motion , una productora especialitzada en la tècnica dels ninots animats que va nàixer a Barcelona fa màs de sis anys. Els seus treballs han estat seleccionats en màs de 700 festivals dels cinc continents i s’han endut màs d’un centenar de premis, incloent-hi un Premi Gaudí, una nominació als Premis Goya i el Màliès de Plata al Festival de Sitges.\nL'animació às la il·lusió del moviment. Ãs fer que un personatge dibuixat, un ninot o qualsevol altre objecte, prengui moviment, mitjançant un seguit d'imatges estàtiques. Quan es presenten un seguit d'imatges semblants d'una manera prou ràpida, l'ull i el cervell les relacionen i creen el moviment a partir d'imatges estàtiques. Amb l'animació es creen mons imaginats, nous personatges i es pot fer cinema en miniatura.


EMPORDA.INFO 03.09.2020 | 12:10\nAl Carrefour de Figueres hi haurà un punt de recollida de material.\nLa demarcació de Girona acollirà els pròxims dies 4 i 5 de setembre la XII edició de 'La Vuelta al Cole Solidària'. Una iniciativa promoguda per Fundació Solidaritat Carrefour i Creu Roja que se celebrarà a escala nacional a 205 hipermercats de 48 províncies espanyoles i que promourà el lliurament de material escolar a favor de milers de famílies en situació de risc social que estan travessant serioses dificultats per poder fer front a la important despesa que suposa l'inici del nou curs escolar. Un escenari, de per si complicat en condicions ordinàries, que s'ha vist agreujat arran de la crisi socioeconòmica provocada per la pandèmia.\nCreu Roja i Fundació Solidaritat Carrefour treballen conjuntament des de l'any 2001 a través de diferents iniciatives socials tenen com a finalitat contribuir a millorar les condicions de vida de col·lectius en situació de vulnerabilitat.\nL'abril de 2017, ambdues institucions van renovar per tres anys més el conveni de col·laboració, subscrit en 2001 per a l'atenció de persones afectades per situacions de catàstrofe o similars (Incendis, inundacions, nevades i altres catàstrofes amb població afectada). Intervencions que realitzen en escenaris d'excepcionalitat i urgent necessitat com el que ens ocupa. Una intervenció que en aquest cas ha donat com a fruit l'atenció a més de 1.165 persones en emergència social des que es va declarar l'estat d'alarma. En aquest àmbit, Fundació Solidaritat Carrefour finança també el desenvolupament, formació, manteniment i intervenció dels 26 Equips de Resposta Immediata en Atenció Psicosocial (ERIES de Creu Roja) amb l'objectiu de donar resposta a les persones afectades de manera integral.\nLa Creu Roja pertany a el Moviment Internacional de la Creu Roja i de la Mitja Lluna Roja present a 192 països i actua sempre sota els seus set principis fonamentals: Humanitat, Imparcialitat, Neutralitat, Independència, Voluntariat, Unitat i Universalitat.\nCoordina tots els programes que desenvolupa Carrefour en matèria d'acció social a Espanya. Dóna suport especialment projectes en benefici de la infància amb discapacitat o en exclusió social.\nAjuda a les persones en situació de vulnerabilitat i intervé en operacions d'emergència a Espanya. Igualment, promou la integració laboral de persones amb discapacitat o en risc d'exclusió i fomenta la participació dels empleats de Grup en les diferents iniciatives socials.


Joies de neula al barroc mataroní\nInici > Joies de neula al barroc mataroní\nPer Catalunya Religió. Dij, 16/08/2018\n(Ramon Bassas - CR) No ens podem imaginar què significava la producció d’hòsties (el pa per consagrar a les misses catòliques, no el que alguns pensen) en una Catalunya prèvia a la secularització, on es combregava molt més sovint, per devoció o obligació. Les cosines-germanes de les hòsties són les neules, totes dues es vinculen gràcies als encàrrecs que s’havien fet als monestirs de les unes i de les altres. Ho explicava molt bé el mestre neuler Enric Graupera, aleshores amb 60 anys d’experiència, en un article  publicat a la revista bergadana L’Erol, cap el 2011: «Els primers de fer les neules [a Catalunya] varen ser els monjos, hi ha referències dels segles IX al XII. Després com tot va sortir al carrer, del monestir a la fleca. Trobem neules en els convits de grans personatges, a l’acabament d’aquest eren servides amb mel i acompanyades de Piment. Com seria el convit del rei en Jaume I», hi escrivia. De tota manera, ja estan documentades al segle VII en el marc de l’església bizantina.\nEnric Graupera morí el 2013, però la botiga que regentava, Casa Graupera , avui un prestigiós establiment innovador i internacionalitzat, continua de la mà de les seves filles, la quarta generació, a l’entrada del Fossar Xic de Mataró, on hi ha una porta lateral de la Basílica de Santa Maria i molt a prop del conjunt barroc dels Dolors, d’Antoni Viladomat.\nTot i que al principi de les neules, eren cuites per l’escalfor de les pedres, i després de fusta de teix, van acabar fent-se en ferro, amb el que coneixem com a neulers. En aquest article, Graupera situava la industrialització de les neules a partir del segle XVII, també en ple barroc, quan els neulers «ja varen ser construïts amb un caire més industrial molt diferent, però la seva base era sempre la mateixa: tres jocs de dos plats que s’aguantaven gràcies a una estructura de ferro. Els plats s’obrien de forma normal, és a dir tenien la frontissa al cantó oposat a la vareta d’obrir o tancar, i quedaven en posició oberta (drets), es podia posar la pasta per mitjà d’un porró de llauna, poca pasta, la qual es coïa mentre es feia la següent neula i així successivament. Llavors amb rapidesa es cargolava la pasta amb l’ajuda d’un palet i en sortia una meula en forma de tub». Un hostier, aclareix, és un instrument molt semblant al neuler, més petit, que pot gravar dibuixos o sanefes, generalment relatives a la vida de Jesús. Graupera va començar a fer les seves primeres neules amb uns neulers comprats pel seu avi el 1895, quan van començar el negoci.\nGraupera explicava que els monjos també menjaven les neules amb mel, «era la delícia del convent, una de les postres més preuades», i que el nom de “neula” prové del llatí “nebula”, boira, donat que era una «pasta molt fina, lleugera com la boira, que no pesa ni engreixa...». Aleshores calia, en primer lloc, pastar el llard amb el sucre «fins que aquest últim se l’havia menjat, llavors s’havia de barrejar amb la farina i que no hi quedés cap grumoll». A continuació ho passaven en un perol gran on continuaven treballant la massa amb un tros de rem de barca. «Després s’hi tirava la llet, els ous, la vainilla, la canyella i a pastar-ho fins tenir la pasta ben fina». Encabat, calia que reposés un parell d’hores. Un cop reposada, se’n feien rodones i es posaven al forn. Després, un cop rosses, s’enrotllaven de forma cilíndrica i s’esperava a que es refredin.\nEl pas del temps ha anat millorant alguns d’aquests processos, però en essència, les neules casolanes que venen els successors de l’Enric Graupera es fan així. La necessitat de desestacionar el producte, més enllà de Nadal, per fer-lo més competitiu, ha comportat un gresol de formes i aplicacions com les que ara exporten arreu del món. En tenen més de cinquanta varietats i de les últimes, farcides, les més atrevides, en diuen “joies gastronòmiques ”. I a fe meva que ho són.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/joies-neula-barroc-mataroni


El Centre Cultural La Nau exposa mig miler de fotografies de la Col·lecció Díaz Prósper\nLes seleccions de rugbi 7 de la Universitat sumen noves victòries en la segona jornada del CADU de concentració\nCientífiques de la Universitat obrin una via cap al desenvolupament de fonts de llum ultraviolada d'alta eficiència\nLa Universitat, dins una xarxa Marie Curie que analitzarà amb Machine Learning el paper d’aerosols i núvols en l’escalfament global\nInici > El Centre Cultural La Nau exposa mig miler de fotografies de la Col·lecció Díaz Prósper\nEl Centre Cultural La Nau, de la Universitat de València, presenta l'exposició Col·lecció Díaz Prósper: patrimoni i memòria. Fotografies 1839-1900. Aquesta mostra, que ocupa fins el pròxim 26 de juny les sales Tesaurus i Martínez Guerricabeitia de l'edifici històric de la Universitat, és l'exposició fotogràfica més important que s'ha realitzat fins a la data sobre aspectes de la València del segle XIX.\nLa Col·lecció Díaz Prósper és una de les col·leccions fotogràfiques privades més rellevants d’Espanya, ja que està composta per més de tretze mil fotografies del segle XIX fins als anys 60 del segle passat. Sens dubte, aquesta col·lecció és un tresor fotogràfic.\nDe les cinc-centes cinquanta peces (totes originals) de l’exposició que es presenta al Centre Cultural La Nau, n’hi ha moltes que no s’han exposat mai en públic i a més donen testimoni visual d'una València poc coneguda, ja que documenten aspectes del període 1845-1900. A això, cal afegir-hi el fet que alguns dels monuments retratats han desaparegut. La mostra, comissariada per l’acadèmic numerari de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, José Ramón Cancer Matinero, ens aproxima a les condicions i al context de les primeres fotografies que es van fer a València, tot basant-se en una acurada selecció de l'àmplia Col·lecció Fotogràfica Díaz Prósper.\nEn la major part són fotografies que s’han obtingut a la Comunitat Valenciana, signades per autors destacats com ara Pascual Pérez y Rodríguez, Pedro Ducloux, Juan José Barrera, Franck, Ángel, Disdéri, Fárvaro Hermanos, E. Gateau, E. Jouliá, Esplugas, J. David, J. Laurent, Levy, Ludovisi i senyora, Geniscans, Antonio García, J. Derrey, V. Pla, Ch. Clifford, etc.\nA més, s’hi mostren per primera vegada unes fotografies de Pascual Pérez y Rodríguez que s'han incorporat recentment a la col·lecció procedents d'una subhasta que va tenir lloc a Barcelona. Aquestes imatges estan considerades com un bé excepcional per l’antiguitat (dècada de 1850), el bon estat de conservació i per ser encara inèdites la majoria d’elles.\nA fi de facilitar la lectura de les imatges, el gros de la mostra s'ha estructurat en cinc apartats o itineraris tot agrupant les fotografies per afinitats de contingut:\n- Origen i tècniques fotogràfiques.\n- València: entorn monumental i paisatge urbà.\n- Patrimoni i paisatges pròxims.\n- València: teixit humà i social.\n- Oci, cultura i esdeveniments històrics.\nLes tres primeres seccions es poden contemplar a la Sala Martínez Guerricabeitia, les altres dues, a la Sala Tesaurus.\nEl comissari de l’exposició, José Ramón Cancer Matinero, destaca “la riquesa testimonial” de les fotografies que “sorprenen per l’antiguitat (entre elles, la ciutat de València emmurallada) i perquè de l'existència de les quals, en molts casos, únicament es tenia constància per notícies escrites publicades en alguns diaris de l'època.” Un exemple d’això és la imatge de la Porta de Sant Josep, que ja no existeix. Situada enfront del pont del mateix nom, donava entrada a la València emmurallada. Sens dubte, aquesta exposició constitueix un “calidoscopi de mirades fotogràfiques per a comprendre l'esdevenir urbà i humà de la ciutat de València en la segona meitat del segle XIX.”\nEl col·leccionista, Juan José Díaz Prósper, diu que aquesta exposició “és la més rellevant, després de les que s’han celebrat sobre la meua col·lecció, ja que mostra l'essència, la síntesi de la part més destacada de la col·lecció”, de la qual ha rememorat els inicis: “Un dia de rastre, fa ja uns anys, una postal tirada a terra entre un munt de trastos em va cridar l'atenció, va ser el detonant que va posar en marxa la captura d'imatges”. A partir d'ací, “de forma a vegades compulsiva i morbosa he arribat fins a les tretze mil. A vegades un mal pas o un de bo ens canvia el rumb de la vida i potser aquell va ser el moment”. També ha destacat que, en el fons, “col·leccionistes som tots, i n'hi ha de tota classe d'objectes, uns amb valor social i altres amb un valor íntim.”\nEl vicerector d’Art, Cultura i Patrimoni de la Universitat de València, Josep Lluís Sirera, ha dit que aquesta exposició planteja tres objectius molt importants. “En primer lloc, hi retem homenatge a la tasca d’un col•leccionista, Juan José Díaz Prósper, que amb una constància i una paciència realment exemplars ha format un arxiu fotogràfic de gran valor. En segon lloc, hi presentem una selecció intel·ligent d'imatges fotogràfiques d'un valor documental extraordinari sobre la València del segle XIX que, finalment, ens ajuden a veure els primers passos de l'art fotogràfic a les nostres terres.”\nL’exposició, organitzada pel Vicerectorat d'Arts, Cultura i Patrimoni de la Universitat de València, amb la col•laboració de l'Ajuntament València, Bancaixa i el Patronat Martínez Guerricabeitia, té un acurat catàleg que constitueix una eina eficaç per a comprendre tant els aspectes històrics com els tècnics de les fotografies que s’hi exhibeixen.\nData d'actualització: 24 de de febrer de 2011 13:21.\nEl nombre d’estudiantes estrangeres creix un 25% en els màsters de les universitats públiques valencianes


El dotzè capítol de "Caçadors de bolets" s'ocuparà de la tòfona, un dels bolets més apreciats des del punt de vista gastronòmic i, segurament, el més\ncar de tots.\nAquest bolet viu sota terra i és molt díficil de trobar. Per localitzar-lo cal la col·laboració d'un gos ensinistrat i molta experiència. L'equip del programa de TV3 ha anat a buscar tòfones amb Joan Colom, Sebastià Aubets i la Perla, una gossa de prestigi reconegut entre els tofonaires del Pallars.\nEn aquest capítol també hi haurà dues receptes especials de cara a les festes de Nadal: sopa de galets amb tòfona i canelons amb tòfona i foie.\nA més, Toni Albà farà una versió pròpia de la cuina del bolet i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuaran fent comentaris amb la seva ironia habitual.\nEl dotzè capítol de "Caçadors de bolets" s'ocuparà de la tòfona, un dels bolets més apreciats des del punt de vista gastronòmic i, segurament, el més car de tots. Aquest bolet viu sota terra i és molt díficil de trobar. Per localitzar-lo cal la col·laboració d'un gos ensinistrat i molta experiència. L'equip del programa de TV3 ha anat a buscar tòfones amb Joan Colom, Sebastià Aubets i la Perla, una gossa de prestigi reconegut entre els tofonaires del Pallars. En aquest capítol també hi haurà dues receptes especials de cara a les festes de Nadal: sopa de galets amb tòfona i canelons amb tòfona i foie. A més, Toni Albà farà una versió pròpia de la cuina del bolet i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuaran fent comentaris amb la seva ironia habitual.\nEn el capítol d'aquest dilluns de "Caçadors de bolets", ens desplaçarem a l'illa de Mallorca a buscar bolets.... a\nla platja. Acompanyarem un jove micòleg mallorquí que ens descobrirà que a les dunes d'Es Trenc podem trobar diversos bolets, com la gírgola de card. Però també farem una excursió més tradicional per la Serra de Tramontana, on trobarem esclata-sangs (rovellons), picornells (rossinyols) i picornells de pi (camagrocs). I es que el clima ha estat més benigne amb els bolets a l'illa que al principat, i les pluges asseguren encara un bon final de temporada pels boletaires mallorquins.\nEn aquest capítol, Toni Albà ens explica perqué no podem refiar-nos d'algunes supersticions sobre el consum de bolets i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuaran esquitxant el programa amb els seus comentaris irònics.\nEls bolets de Mallorca En el capítol d'aquest dilluns de "Caçadors de bolets", ens desplaçarem a l'illa de Mallorca a buscar bolets.... a la platja. Acompanyarem un jove micòleg mallorquí que ens descobrirà que a les dunes d'Es Trenc podem trobar diversos bolets, com la gírgola de card. Però també farem una excursió més tradicional per la Serra de Tramontana, on trobarem esclata-sangs (rovellons), picornells (rossinyols) i picornells de pi (camagrocs). I es que el clima ha estat més benigne amb els bolets a l'illa que al principat, i les pluges asseguren encara un bon final de temporada pels boletaires mallorquins. En aquest capítol, Toni Albà ens explica perqué no podem refiar-nos d'algunes supersticions sobre el consum de bolets i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuaran esquitxant el programa amb els seus comentaris irònics.\nHomes el temps\nEn el desè capítol de "Caçadors de bolets", dos homes del temps de TV3, Toni Nadal i Dani Ramírez, ens explicaran perquè l\na d'enguany ha estat una de les pitjors temporades de bolets dels darrers deu anys. I per fer-ho, els acompanyarem a buscar bolets a la zona del Maresme. Els dos meteoròlegs ens revelaran una passió boletaire que els converteix en autèntics "Caçadors de bolets".\nEn aquest capítol, Toni Albà ens aconsellarà sobre com recordar les zones on hem trobat bolets i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuaran esquitxant el programa amb els seus comentaris irònics.\nHomes el temps En el desè capítol de "Caçadors de bolets", dos homes del temps de TV3, Toni Nadal i Dani Ramírez, ens explicaran perquè la d'enguany ha estat una de les pitjors temporades de bolets dels darrers deu anys. I per fer-ho, els acompanyarem a buscar bolets a la zona del Maresme. Els dos meteoròlegs ens revelaran una passió boletaire que els converteix en autèntics "Caçadors de bolets". En aquest capítol, Toni Albà ens aconsellarà sobre com recordar les zones on hem trobat bolets i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuaran esquitxant el programa amb els seus comentaris irònics.\nEn el novè capítol de "Caçadors de bolets", acompanyarem un dels més prestigiosos micòlegs catalans a buscar l'Amanita phalloides, el bolet que provoc\na més morts al nostre país.\nMiquel Àngel Pérez de Gregorio és fiscal especialitzat en judicis amb jurat popular. Però és també un estudiós apassionat del món dels bolets. Amb ell viatjarem al Pla de l'Estany, i analitzarem a fons alguns bolets poc coneguts, en especial, la temuda Amanita phalloides.\nEn aquest capítol, Toni Albà ens aconsellarà sobre la importància de preservar els boscos i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuaran esquitxant el programa amb els seus comentaris irònics.\nEn el novè capítol de "Caçadors de bolets", acompanyarem un dels més prestigiosos micòlegs catalans a buscar l'Amanita phalloides, el bolet que provoca més morts al nostre país. Miquel Àngel Pérez de Gregorio és fiscal especialitzat en judicis amb jurat popular. Però és també un estudiós apassionat del món dels bolets. Amb ell viatjarem al Pla de l'Estany, i analitzarem a fons alguns bolets poc coneguts, en especial, la temuda Amanita phalloides. En aquest capítol, Toni Albà ens aconsellarà sobre la importància de preservar els boscos i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuaran esquitxant el programa amb els seus comentaris irònics.\nEn el vuitè capítol de "Caçadors de bolets", anirem a buscar "la moreneta". Aquest és el nom que rep el fredolic al sud de Catalunya, a la zona dels p\norts de Beseit.\nLa moreneta és un dels últims bolets de la temporada, i la seva presència sempre va lligada al començament del fred, d'aquí el seu nom popular.\nÉs un bolet que creix en tot tipus de pinedes i, si ha plogut, és pot trobar en grans quantitats.\nPerò aquesta temporada és molt dolenta: gairebé no ha plogut i, a sobre, el vent ha acabat d'assecar molta part del territori. Per això hem anat a buscar tres boletaires amb molta experiència: Víctor Reverté, Nuri Hierro i Vicent Adal.\nTots tres es coneixen molt bé els ports que uneixen el Montsià, el Matarranya i la Tinença de Benifassà. Sobretot el Vicent, que s'ha passat la vida a la muntanya fent de pastor i sap perfectament on es poden trobar "morenetes".\nEn aquest capítol, Toni Albà ens aconsellarà sobre l'ús del cistell a l'hora d'anar a caçar bolets i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuen esquitxant el programa amb els seus comentaris irònics.\nEn el vuitè capítol de "Caçadors de bolets", anirem a buscar "la moreneta". Aquest és el nom que rep el fredolic al sud de Catalunya, a la zona dels ports de Beseit. La moreneta és un dels últims bolets de la temporada, i la seva presència sempre va lligada al començament del fred, d'aquí el seu nom popular. És un bolet que creix en tot tipus de pinedes i, si ha plogut, és pot trobar en grans quantitats. Però aquesta temporada és molt dolenta: gairebé no ha plogut i, a sobre, el vent ha acabat d'assecar molta part del territori. Per això hem anat a buscar tres boletaires amb molta experiència: Víctor Reverté, Nuri Hierro i Vicent Adal. Tots tres es coneixen molt bé els ports que uneixen el Montsià, el Matarranya i la Tinença de Benifassà. Sobretot el Vicent, que s'ha passat la vida a la muntanya fent de pastor i sap perfectament on es poden trobar "morenetes". En aquest capítol, Toni Albà ens aconsellarà sobre l'ús del cistell a l'hora d'anar a caçar bolets i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuen esquitxant el programa amb els seus comentaris irònics.\nPeu de vaca\nEn el setè capitol, "Caçadors de Bolets" viatja a la Vall d'Aran. Els boscos aranesos tampoc no han donat gaires bolets aquest any. Pero el Jaume, un\nmestre que ara fa d'hoteler, troba uns bolets exquisits a peu pla i al costat de la carretera, en els mateixos prats on pasturen les vaques i els cavalls.\nEl pè de vaca o peu de vaca, més conegut com gírgola de panical, és el bolet preferit del protagonista del capítol. Té una carn molt fina i és molt valorat a la Vall d'Aran. I en Jaume ens descobreix també un altre bolet curiós, el bolet de tinta, que es comestible quan encara té la carn blanca, però que es torna tinta negra quan madura.\nEls tres avis de Viladrau i el Toni Albà tornen a donar el contrapunt humoristic al programa. En el cas de l'Albà, aquest cop ho fa amb el consell més controvertit de tots: els bolets no s'han de tallar amb la navalla, malgrat que ens ho han ensenyat així des de fa anys. El correcte es arrancar-los amb les mans, però amb molt de compte.\nEn el setè capitol, "Caçadors de Bolets" viatja a la Vall d'Aran. Els boscos aranesos tampoc no han donat gaires bolets aquest any. Pero el Jaume, un mestre que ara fa d'hoteler, troba uns bolets exquisits a peu pla i al costat de la carretera, en els mateixos prats on pasturen les vaques i els cavalls. El pè de vaca o peu de vaca, més conegut com gírgola de panical, és el bolet preferit del protagonista del capítol. Té una carn molt fina i és molt valorat a la Vall d'Aran. I en Jaume ens descobreix també un altre bolet curiós, el bolet de tinta, que es comestible quan encara té la carn blanca, però que es torna tinta negra quan madura. Els tres avis de Viladrau i el Toni Albà tornen a donar el contrapunt humoristic al programa. En el cas de l'Albà, aquest cop ho fa amb el consell més controvertit de tots: els bolets no s'han de tallar amb la navalla, malgrat que ens ho han ensenyat així des de fa anys. El correcte es arrancar-los amb les mans, però amb molt de compte.\nEl secret de la lleneguera\nEn el sisè capítol de "Caçadors de bolets", descobrirem un gran secret: on s'amaga la llenega negra. La llenega és un bolet de primera categoria, que\nsol créixer en grups nombrosos i sempre al mateix lloc. Un tresor per a qualsevol boletaire.\nHem tingut la sort que dues grans expertes del poble de Riner, al Solsonès, acceptessin mostrar-nos les "seves" llenegueres.\nL'Imma Pujol i l'Emília Parera fa vint anys que surten juntes a caçar bolets i amb el temps han aconseguit localitzar algunes llenegueres esplèndides als boscos de la seva comarca.\nEl preu per poder acompanyar-les és el silenci absolut. No podem revelar cap dada sobre l'indret on ens porten.\nEn aquest capítol, Toni Albà ens donarà uns quants consells sobre la utilitat (o inutilitat) de portar el telèfon mòbil quan es va al bosc.\nI els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuen animant el programa amb la seva ironia.\nEn el sisè capítol de "Caçadors de bolets", descobrirem un gran secret: on s'amaga la llenega negra. La llenega és un bolet de primera categoria, que sol créixer en grups nombrosos i sempre al mateix lloc. Un tresor per a qualsevol boletaire. Hem tingut la sort que dues grans expertes del poble de Riner, al Solsonès, acceptessin mostrar-nos les "seves" llenegueres. L'Imma Pujol i l'Emília Parera fa vint anys que surten juntes a caçar bolets i amb el temps han aconseguit localitzar algunes llenegueres esplèndides als boscos de la seva comarca. El preu per poder acompanyar-les és el silenci absolut. No podem revelar cap dada sobre l'indret on ens porten. En aquest capítol, Toni Albà ens donarà uns quants consells sobre la utilitat (o inutilitat) de portar el telèfon mòbil quan es va al bosc. I els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, continuen animant el programa amb la seva ironia.\nLa passió oriental pels bolets\nEn el cinquè capitol, Caçadors de bolets acompanya a una familia japonesa en la seva pasió per buscar, tastar i estudiar tota mena bolets. Els protago\nnistes, un matrimoni amb tres fills que fa 15 anys que viuen a Solsona, han apres a fusionar la cultura boletaire oriental amb la catalana. I tan aviat s'extasien amb les llenegues i els camagrocs, dos bolets desconeguts al seu pais, com buscan desesperadament la versió catalana del "matsutake", que aqui s'anomena Moreu. La seva sorpresa es que aquest bolet, que al japó es tan valorat com aqui ho es la tofona, no desperti la pasió dels catalans.\nEn l'apartat de cuina, la mare, Kazuko, sorpren amb una sopa de miso (soja fermentada) que cuina amb les llenegues negres que han collit. I amb una "tempura" de rovellons, es a dir, rovellons arrebossats. Una recepta trencadora que deixa estorats als avis de Viladrau, els habituals del programa, igual que el Toni Albà i els seus consells.\nEn el cinquè capitol, Caçadors de bolets acompanya a una familia japonesa en la seva pasió per buscar, tastar i estudiar tota mena bolets. Els protagonistes, un matrimoni amb tres fills que fa 15 anys que viuen a Solsona, han apres a fusionar la cultura boletaire oriental amb la catalana. I tan aviat s'extasien amb les llenegues i els camagrocs, dos bolets desconeguts al seu pais, com buscan desesperadament la versió catalana del "matsutake", que aqui s'anomena Moreu. La seva sorpresa es que aquest bolet, que al japó es tan valorat com aqui ho es la tofona, no desperti la pasió dels catalans. En l'apartat de cuina, la mare, Kazuko, sorpren amb una sopa de miso (soja fermentada) que cuina amb les llenegues negres que han collit. I amb una "tempura" de rovellons, es a dir, rovellons arrebossats. Una recepta trencadora que deixa estorats als avis de Viladrau, els habituals del programa, igual que el Toni Albà i els seus consells.\nEn el quart capítol de "Caçadors de bolets", el protagonista és la sabatera, un bolet desconegut per la majoria de catalans, però que els habitants de\nl Montseny consideren extraordinari.\nNomés creix en fagedes com les que hi ha prop de Sta. Fe deL Montseny i, a sobre, és molt difícil de trobar.Té una forma i un color que fa que es confongui fàcilment amb les fulles del faig. S'ha de ser un gran boletaire per distingir-la enmig del bosc.\nCom que fa molt temps que no plou, hem anat a buscar un equip de boletaires de primera divisió. Salvador Sabé, Montse Juncà i Pepita Pujol ens demostraran la seva habilitat per localitzar sabateres, tot i ser un any molt difícil.\nEn aquest capítol, Toni Albà ens aconsellarà la millor manera de trobar bolets i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, seguiran salpebrant el programa amb els seus comentaris irònics.\nEn el quart capítol de "Caçadors de bolets", el protagonista és la sabatera, un bolet desconegut per la majoria de catalans, però que els habitants del Montseny consideren extraordinari. Només creix en fagedes com les que hi ha prop de Sta. Fe deL Montseny i, a sobre, és molt difícil de trobar.Té una forma i un color que fa que es confongui fàcilment amb les fulles del faig. S'ha de ser un gran boletaire per distingir-la enmig del bosc. Com que fa molt temps que no plou, hem anat a buscar un equip de boletaires de primera divisió. Salvador Sabé, Montse Juncà i Pepita Pujol ens demostraran la seva habilitat per localitzar sabateres, tot i ser un any molt difícil. En aquest capítol, Toni Albà ens aconsellarà la millor manera de trobar bolets i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, seguiran salpebrant el programa amb els seus comentaris irònics.\nEn el tercer capítol de "Caçadors de bolets", el protagonista és el cep, un dels bolets més exquisits i mes apreciats a tot el món. Però, curiosament\n, fins fa pocs anys, no era gaire popular a Catalunya. No va ser fins a la meitat del segle passat que a la Cerdanya van descobrir la passió dels francesos pel cep i van començar a collir-ne i a intercanviar-los, a la frontera, per fruita, verdures i cafè. A poc a poc, el cep també s'ha anat comercialitzant i ha guanyat pes gastronòmic a Catalunya.\nI com que la temporada no és bona, aquest cop posarem a prova dos professionals que en cullen i els venen a parades i mercats. Son el Ramon i el Francisco, del Berguedà, que "caçaran" ceps als rasos de Peguera.\nCom en cada capítol, Toni Albà ens donarà nous consells per ser un bon boletaire i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, aniran esquitxant el programa amb noves reflexions.\nEn el tercer capítol de "Caçadors de bolets", el protagonista és el cep, un dels bolets més exquisits i mes apreciats a tot el món. Però, curiosament, fins fa pocs anys, no era gaire popular a Catalunya. No va ser fins a la meitat del segle passat que a la Cerdanya van descobrir la passió dels francesos pel cep i van començar a collir-ne i a intercanviar-los, a la frontera, per fruita, verdures i cafè. A poc a poc, el cep també s'ha anat comercialitzant i ha guanyat pes gastronòmic a Catalunya. I com que la temporada no és bona, aquest cop posarem a prova dos professionals que en cullen i els venen a parades i mercats. Son el Ramon i el Francisco, del Berguedà, que "caçaran" ceps als rasos de Peguera. Com en cada capítol, Toni Albà ens donarà nous consells per ser un bon boletaire i els tres avis de Viladrau, el Valentí, la Maria i el Casimiro, aniran esquitxant el programa amb noves reflexions.\nEn el segon capítol de la sèrie, assistirem al 48é Concurs de Boletaires de Berga, el més important dels que es fan a Catalunya. Se celebra al Pla de\nPuigventós cada primer diumenge d'octubre.\nSeguirem quatre boletaires de Reus que arriben de matinada per comprovar si els boscos berguedans són realment l'apoteosi de bolets que cada any veuen per televisió. La magra collita dels reusencs contrastarà amb els 53 quilos de rovellons recollits pel guanyador del concurs.\nToni Albà parlarà dels instruments necessaris per anar a buscar bolets, i els avis boletaires analitzaran el programa amb la seva ironia habitual.\nEn el segon capítol de la sèrie, assistirem al 48é Concurs de Boletaires de Berga, el més important dels que es fan a Catalunya. Se celebra al Pla de Puigventós cada primer diumenge d'octubre. Seguirem quatre boletaires de Reus que arriben de matinada per comprovar si els boscos berguedans són realment l'apoteosi de bolets que cada any veuen per televisió. La magra collita dels reusencs contrastarà amb els 53 quilos de rovellons recollits pel guanyador del concurs. Toni Albà parlarà dels instruments necessaris per anar a buscar bolets, i els avis boletaires analitzaran el programa amb la seva ironia habitual.\nCaçadors de bolets - capítol 1\n- Programa dedicat al reig, ou de reig, monjola o cucou


El Govern aplana el terreny per aplicar el toc de queda a Catalunya | NacióDigital\nL'informe dels serveis jurídics encarregat per Aragonès avala el confinament nocturn, que s'hauria d'aplicar en funció de les dades epidemiològiques de cada municipi\nper Oriol March, Barcelona, Catalunya | 13 de juliol de 2021 a les 18:15 |\nControl nocturn dels Mossos. | Adrià Costa\nEl toc de queda està damunt la taula com a via per aturar l'escalada de contagis. Un dia després que el Govern augmentés les restriccions davant les dades cada vegada més preocupants de l'evolució de la pandèmia, la portaveu de l'executiu, Patrícia Plaja, ha avançat que el president Pere Aragonès ha encarregat un informe als serveis jurídics per tal de saber si és possible l'aplicació del confinament nocturn. Aquest informe es basa en la decisió del Tribunal Superior de Justícia del País Valencià d'avalar el toc de queda a la comunitat. El document, ja llest, avala el confinament nocturn, i sosté que s'hauria d'aplicar per municipis en funció de la incidència epidemiològica. Aragonès, després de reunir-se amb el cap de govern d'Andorra, Xavier Espot, ha indicat que en les properes hores es decidirà si es demana a la justícia aplicar la mesura.\nPer què el toc de queda no va ser una de les mesures que es van aprovar ahir en una reunió extraordinària de la comissió delegada de gestió de la pandèmia? "No es pot fer de manera improvisada, ha d'estar validat per l'òrgan competent. S'ha de ser molt rigorós a l'hora de prendre una decisió d'aquest tipus. S'han de tenir en compte els indicadors, els tècnics de salut, els tècnics del gabinet jurídic i els tècnics de seguretat pública. Quan tinguem els elements, decidirem si es trasllada al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC)", ha assenyalat la portaveu de l'executiu al migdia.\nLa proposta del Govern es basaria en la del País Valencià, que va rebre dilluns l'aval de la justícia. En aquest cas, el govern de Ximo Puig va demanar un toc de queda d'abast municipal -afecta una trentena de municipis- entre la una i les si del matí durant un termini de catorze dies per tal de frenar l'increment de contagis de coronavirus. El Tribunal Superior de Justícia del País Valencià ho va acceptar en considerar que és una mesura proporcionada i que els beneficis per a la salut pública superen els perjudicis per a d'altres drets. Territoris com les Illes Canàries també van en la mateixa línia de fer passes enrere en la desescalada per doblegar la corba, mentre que la Comunitat de Madrid descarta per ara una mesura d'aquestes característiques.\nLa cinquena onada ja toca de ple els hospitals catalans. En el darrer balanç de Salut les dades han superat límits que no es veien des del maig. Els pacients ingressats a planta han superat els 1.000 i ja són 1.058 (+78) i a les UCI augmenten fins als 209 (+27). Els nous contagis augmenten fins als 8.585. Una xifra molt alta tenint en compte que Salut ha canviat el protocol i ja no fa proves als contactes estrets de positius que són asimptomàtics. L'Rt torna a baixar, ho fa 39 centèsimes, i se situa ara en 1,54. El risc de rebrot segueix baixant també: ho fa 191 punts fins als 1.399. En les darreres 24 hores s'han notificat cinc morts i el total des de l'inici de la pandèmia és de 22.288 persones que han perdut la vida. La incidència acumulada a 14 dies passa de 848,17 a 930,74 i el 18,59% de les proves de la darrera setmana han donat positiu.\nPel que fa a les dades de vacunació, des del departament de Salut ja ha avisat que els pròxims dies no s'administraran gaires primeres dosis perquè és prioritari completar pautes. Així, en les últimes 24 hores s'han administrat 28.487 primeres dosis, xifra que situa el total als 4.607.832. Els catalans que ja tenen la pauta completa són, avui, 3.732.580. D'aquests, un 55,9% representa la població diana (majors de 16 anys). L'avenç de la vacunació va permetre la reobertura per Sant Joan, que ara ha acabat derivant en una explosió de contagis pràcticament sense precedents i que ha afectat majoritàriament la gent jove, que és el segment que no ha estat vacunat massivament.\n"La cinquena onada ha estat molt complexa, ha afectat molt l'atenció primària i s'ha acabat traslladant a l'assistència hospitalària. La situació dels professionals és angoixant", ha apuntat Plaja, que ha indicat que al Govern no li fa por "fer passos enrere". Al llarg de les últimes setmanes s'han celebrat festivals com el Cruïlla, amb presència de desenes de milers de persones, que no han acabat de concordar amb la situació de contagis i d'augment de pacients hospitalitzats.\nSocietat, vacuna, virus, Covid-19, salut, coronavirus, pandèmia, restriccions, Catalunya, Covid, toc de queda, Generalitat


Projecte Obert: LA INTERVENCIÓ QUE NO VAIG PODER FER EN L’ASSEMBLEA COMARCAL\nLA INTERVENCIÓ QUE NO VAIG PODER FER EN L’ASSEMBLEA COMARCAL\nLA INTERVENCIÓ QUE NO VAIG PODER FER EN L’ASSEMBLEA COMARCAL (LA RIBERA ALTA)\nAquest dijous 26 de juliol, la Permanent d’EUPV havia convocat una Assemblea informativa, a Alzira, sobre la crisi del Grup Parlamentari.\nEncara que tenia els meus dubtes sobre si anar a una Assemblea convocada per una de les parts en conflicte i amb poques garanties de poder debatre amb serenitat, imparcialitat i arguments vaig decidir anar per tal de donar la meua opinió.\nEl cas és que no he pogut fer la meua intervenció al ser interromput una parell de vegades per un representant de la direcció i per l’actuació del moderador i Coordinador Comarcal que lluny de demanar silenci i respecte al que havia fet la interrupció em diu que quan parle no utilitze expressions com vet, ja que no eren certes.\nEn eixes circumstàncies he renunciat a continuar parlant i he abandonat la reunió.\nI a continuació us faig arribar la intervenció que tenia preparada:\n"En primer lloc vull deixar clar que no compartisc, ni estic d’acord amb l’actuació de les companyes Mònica Oltra i Mireia Mollà, que crec ha suposat i suposarà un desprestigi important per a l’esquerra transformadora, i sobre tot, per la decepció que suposa per als votants de Compromís pel País Valencià i la mala situació en la que deixa als que confiàvem i continuem confiant en fórmules com la de l’Entesa o el Compromís com alternativa al bipartidisme dominant en la nostra societat.\nUna vegada dit això tampoc estic d’acord amb les actuacions i formes que des de la direcció actual d’EUPV es venen aplicant des de fa molt de temps al si de l’organització i de manera especial des de la darrera Assemblea de principis de novembre.\nA més d’entrar en els aspectes formals i estatutaris com planteja la direcció d’EUPV, jo crec que cal entrar al fons de la situació.\nCom es trenca amb el principi de pluralitat i de consens i es passa a aplicar la dinàmica del "rodillo" a EUPV, de manera similar al "rodillo" que apliquen el PP i el PSOE en molts dels ajuntaments on estem presents?\nEl punt al que hem arribat de trencament té unes causes: la nul·la voluntat o capacitat de la direcció d’EUPV per integrar a les altres sensibilitats existents al si d’EUPV.\nEn la darrera Assemblea la llista de l’actual direcció tragué un 55% dels vots, mentre la candidatura d’Esquerra i País tragué el 29% i la de Projecte Obert el 16%. En la pràctica eixe 55% està governant com si tingués el 100%.\nPosaré alguns exemples de greus equivocacions que des de la majoria s’han fet i que han dinamitat els principis de pluralitat i de consens:\n- El vet exercit sobre Ramon Cardona i Joan Antoni Oltra, als que no se’ls va donar l’oportunitat, no ja de tornar a repetir com a diputats, sinó de poder optar a presentar la seua candidatura, encara que després no se’ls haguera elegit.\n- El tractament donat a Mavi Gonzàlez a la que es desplaça al tercer lloc de la llista de València ciutat per ser crítica.\n- La marginació a tots els nivells de la sensibilitat representada per Projecte Obert que representa al 16% de l’organització. Cal recordar que la Coordinadora General veta durant 8 mesos als 2 membres als que aquesta corrent tenia dret en la Permanent, utilitzant l’excusa de la paritat, quan els components de la llista majoritària no complien amb aquesta paritat al ser 6 homes i 3 dones, per no dir de la composició del grup de la Diputació on hi ha un diputat home i dos assessors també homes.\n- El tractament donat al diputat provincial Josep Bort, que malgrat ser majoritàriament recolzat pels regidors no és elegit per la direcció per ser crític.\n- El repartiment d’assessors o representants en distints organismes com el Consell de Radio Televisió Valenciana o els 2 assessors de la Diputació, en els que hi ha una total absència de pluralitat.\n- La representació d’EUPV en la Comissió Política del Compromís, on només esta representada la direcció, és a dir el 55% de l’organització.\nS’ha arribat per primera vegada en la història d’EUPV a una situació en la que es margina sistemàticament a les minories al si d’EUPV. S’ha consolidat una situació interna de permanent conflicte, d’actuacions en clau numèrica, de guanyadors i perdedors. S’ha consolidat una dinàmica de majories contra minories, dinàmica en la qual qui té un vot més ni dialoga ni escolta. S’han abandonat principis com el debat ideològic, la recerca del consens, el respecte a la pluralitat i el dret de les minories. Una dinàmica destructiva que ens ha conduït a la situació en la que ara estem.\nEn aquesta situació la direcció d’EUPV i la seua Coordinadora en lloc de mediar, de cercar solucions integradores, de dialogar, han imposat una i altra vegada la força de la majoria. En eixa dinàmica és molt difícil continuar. O es dona un canvi radical que busque solucions polítiques on tots i totes puguem sentir-nos a gust o estem comdemnats a la desintegració, a la marginalitat i al fracàs, com ja s’ha vist en alguns llocs en les passades eleccions.\nEUPV no té sentit sense la pluralitat. En la crisi que es va tindre quan una part important de l’organització es va anar a Nova Esquerra i després al PSOE, foren tres persones les que simbolitzaren la nova EUPV que continuava: Pasqual Mollà, Joan Ribó i Glòria Marcos. Ara dos d’eixes persones estan marginades al si d’EUPV.\nEUPV té sentit amb Esquerra i País, amb el PCPV, amb Projecte Obert, i amb altres sensibilitats. La pluralitat i la diversitat són l’essència de l’organització.\nCal canviar les actituds, cal renovar les idees i els mètodes, amb persones noves, amb una nova direcció que en lloc de separar, il·lusione i sàpiga unir. Noves formes de fer política i renovació del discurs i de les idees.\nPodrem aplicar mesures sancionadores, expulsions, plaços de 72 hores, però no anem a resoldre el conflicte amb aquesta espiral. Cal parar per a pensar i buscar fórmules de diàleg i de consens.\nAquesta crida, que estic segur és compartida per molts dels que no estan ara ací, companys i companyes d’altres col·lectius, és la que vull fer a la direcció d’EUPV en consonància amb les manifestacions de Gaspar Llamazares i de IU federal."\nLA INTERVENCIÓ QUE NO VAIG PODER FER EN L’ASSEMBLE...


12021 regals d'Any Nou per al seguidor de la tendència - Tendències -\nRestaurant Vinya Nova - Cerdita iluminadora\nContinuem compartint idees sobre regals de Cap d'Any. Aquesta vegada, us ajudarem a trobar un regal per a aquells que adoren les curses de compres i els elegants llaços esportius.\nNo us ve de gust passejar pels centres comercials i treure les vendes abans de les vacances? A continuació, feu un cop d'ull a la nostra selecció, aquí trobareu definitivament alguna cosa que us agradi.\nAquestes belleses haurien d’anar definitivament al corredor més de moda de la zona. Les modernes sabatilles antilliscants de Stella McCartney s’adapten i suporten el peu, mentre que les insercions mat i brillants fan que qualsevol aspecte sigui el més eficaç.\nPodeu formar part de la principal batalla de dansa del món fins i tot després del seu final. Tot el que heu de fer és provar un arc elegant a la botiga Red Bull. L'estil de beisbol retro és la combinació perfecta per a nois i noies reals.\nPodeu recordar un dels esdeveniments principals de l'any sortint amb l'ajut de la col·lecció olímpica ZASPORT. Un jersei brillant i elegant per a cada dia no serà superflu en cap armari.\nJaqueta RCPM W DAYTONA BOMBER\nI de nou la inspiració dels models d’arxiu de la marca. La jaqueta bomber de la col·laboració exclusiva Reebok Classic amb la marca nord-americana PYER MOSS serà el regal perfecte per als amants de l'estil esportiu de la vida quotidiana.\nJaqueta adidas BB Olympic\nUna altra opció sorprenent de la col·lecció adidas. Aquesta versió moderna transforma la silueta icònica del primer xandall, llançat el 1967. La dessuadora masculina d’estil retro amb coll alt serà un element d’accent amb un estil elegant.\nSi no esteu segur de si el destinatari aprovarà els regals de colors vius, mireu de prop una samarreta de cotó negre amb estampat blanc. Una cosa així semblarà bastant bàsica i s'adaptarà amb èxit a qualsevol armari.\nInsígnia ZASPORT KOREA 2018\nS'ha fet una insígnia multicolor en forma de bota esportiva per a esports d’hivern. Segur que agradarà a tots els amants d’un estil de vida actiu. També complementarà fins i tot l’aspecte més informal, donant-li un caràcter esportiu.\nLlibret venedor de sabates. La història de Nike tal com la va explicar el seu fundador\nEl creador de Nike, Phil Knight, és una de les persones més riques, tot i que en la seva joventut ni tan sols es podia permetre comprar sabatilles esportives. Fa 50 anys, va demanar prestat 50 dòlars al seu pare i va començar a revendre sabatilles esportives del Japó. Nike factura avui 30.000 milions de dòlars. I un parell de Nikes es poden trobar a l’armari de tots, des del president fins a l’adolescent. Sembla que és el regal perfecte no només per obtenir nous coneixements sobre moda esportiva, sinó també per inspirar-se i motivar-se per al proper any.\nQuè més donar a l'hivern si no és càlid? Aquest barret us escalfarà a la temporada de fred i es poden posar milers de significats diferents en un pegat amb la inscripció vida. Podeu portar-ho amb un abric o amb una jaqueta de ploma, parka o bombarder, així que no dubteu a triar-lo com a regal.\nSabatilles esportives REEBOK Daytona DMX\nSabatilles esportives en tons neutres amb excel·lent absorció de xoc. Apte tant per als amants de les llargues caminades com per a aquells que no surten dels centres comercials a la recerca de les novetats més elegants.\nEstora de massatge\nPranamat és una estora de massatge de nova generació que tota fashionista hauria de tenir perquè és molt popular a les xarxes socials. Darrere de l'atractiu visual dels lotus de massatge hi ha una forma patentada d'elements difícils de fabricar que proporciona sensacions tàctils agradables. Relaxar-se amb aquesta estoreta ajudarà a desfer-se del mal d'esquena, els mals de cap, els trastorns del son i la cel·lulitis. Aquest és el cas quan no només és de moda, sinó que també és útil.\nLlibre. La història de la Copa Mundial de la FIFA des de 1930 fins a l’actualitat\nEs tracta d’una edició de luxe única creada específicament per a la Copa del Món de 2018. Fotos rares, dossiers de celebritats i tota la història de la Copa Mundial de la FIFA sota una sola portada. L'edició està decorada amb una elegant funda blanca i serà un regal fantàstic per a qualsevol fan.\nCrispetes baixes en calories: per a tots els gustos\nFer un seguiment de la vostra figura i no perdre cap estrena de pel·lícules - ara és encara més fàcil. Les delicioses, lleugeres i saludables crispetes de blat de moro Holy Corn us ajudaran a distingir-vos de la multitud amb galledes d’anàlegs de caramel, xips de nachos i altres feliços propietaris d’aperitius calòrics.\nTrieu el vostre gust i no penseu en quilos de més (el contingut calòric del paquet s’indica a l’envàs). Els conjunts de regals estan disponibles per fer la comanda. Teniu temps per comprar-los.\nFoto: Valeria Barinova, Cheapionat\nDavid Soler. Com aconseguir que el consumidor trobi la meva botiga online als cercadors.\nPublicació anterior Immersió completa: l'experiment boig del snowboarder Mathieu Krepel\nPropera publicació Les cinc estrenes de pel·lícules més esperades l’any vinent\nPopularitat a costa de la vida: els bloggers llancen el desafiament del coronavirus\nCada dia, augmenta el nombre de persones infectades i mortes a causa del nou coronavirus. La majoria de la gent es va adonar de l’amenaça real d’a...


Un veí d'Andorra, detingut a la Seu per diversos antecedents de contraban — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Un veí d'Andorra, detingut a la Seu per diversos antecedents de contraban\nContraban de tabac ros\nLa Guàrdia Civil ha detingut a la Seu d'Urgell un veí d'Andorra, de 39 anys, sobre el qual pesava una ordre de crida i cerca. El jutge ha ordenat l'ingrés a presó del detingut, amb nombrosos antecedents policials per delictes relacionats amb el contraban de tabac.\nEntre els antecedents destaquen una detenció el 2007 per portar 10.000 paquets de tabac en una furgoneta i per fugir, el passat 5 de febrer, després de ser interceptat per la Guàrdia Civil amb 52.520 paquets de tabac de contraban, valorat amb 192.000 euros, a l'interior d'un camió.\nEn una segona actuació la Guàrdia Civil ha intervingut, a la duana de La Farga, 10.410 euros localitzats a l'interior d'un maletí propietat d'un veí d'Argentona. El conductor, que superava per poc el límit legal, ha continuat el viatge amb 1.000 euros.


Carme Riera | Viu i llegeix\nUna carta entre amigues explicant un enamorament fugaç i un desamor doloròs. Curt i contundent acaba amb una dolça venjança que et deixa amb un somriure. Què previsibles som, tan homes com dones !\nIdeal per llegir en un trajecte curt de tren.\nEtiquetes: Carme Riera\nHe encetat l’any amb aquest llibre que feia temps que esperava pacient el torn de ser llegit. N’havia sentit a parlar tan bé que em feia una mica de mandra. M’havia agradat tant la Carme Riera del “te deix amor..” que em feia la romançera per por que em decebés. A més, les novel•les històriques no són el meu plat favorit, moltes vegades fan olor de ranci.\nI vet aquí que m’he trobat amb una novel•la amb molta força, amb un llenguatge lluminós i dolç que enamora, com correspon al mallorquí. En els diàlegs, m’imagino el deix i gairebé sento l’olor de mar. Però, quin patir! Quina història més bèstia! I el que esgarrifa és que es basa en fets reals.\nÉs la història d’una colla de jueus mallorquins que no han comés altre pecat que creure en el seu Deu. I això, està clar, la Inquisició del finals de XVII obsedida en implantar un pensament i una creença única, no ho perdona La seva única esperança és dins del darrer blau, enllà de l’horitzó, on s’endevina una vida millor, més justa i més lliure, lluny de la fosca Inquisició .\nInquisició. Mort cruel pels infidels, sentencies avalades per el poder del moment. El bé i el mal. Blanc i negre. O ets com mana la llei absurda o vas a la foguera. I com creien, convençuts, cadascú en el seu Deu, sense atendre a cap raó…quina humanitat més bèstia.\nLa desfilada de personatges, des de nobles fins a meuques passant per inquisidors incorruptibles i mariners agosarats és una mostra de la fusta de la humanitat. Ens separen quatre segles, però no som tan lluny d’aquestes ànimes que pateixen per defensar el que creuen i el que estimen.\nCom a primera lectura de l’any, tot un encert.\nUna crònica dels fets reals en que es basa la història\nUna profunda i professional reflexió en el Pen Club Català i a la pàgina de l’Institut Ramon Llull\nCarme Riera, escollida escriptora de l’any 2010\nUn recull de relats curts.\nEl primer, que dona títol al recull, és, sens dubte, el millor. Un historia d’amor, injusta, tendre i trista, molt trista. De fet, tan trista que m’ha fet plorar.\nLa resta d’històries no tenen ni la força ni la màgia de la primera, si la poesia, potser. I aleshores, com el puntuo? El primer relat amb un 4, sens dubte, m’ha agradat moltíssim, però la resta…té coses bones….farem una mitjana aritmètic i seran 3 puntets.\nNo havia llegit mai res d’aquesta dona, i no per que no hagin estat els seus llibres presents a la meva vida. A la meva àvia li agradava molt. Feia molt de temps que volia llegir el te deix amor…., però no sé perquè no se’m va acudir mai de demanar-li. Aquest va ser dels últims llibres que l’avia va llegir amb el cap despert. L’hi vaig veure molt de temps a la tauleta de nit, no sé si perquè li agradava molt o perquè ja li fugia la memòria i el rellegia sense adonar-se. No ho sabré mai . Quan va morir, aquest i d’altres llibres seus i de l’avi ,van acabar petant a casa; la millor herència que podia rebre, si descomptem els bons records i el bocí d’història que ens van deixar amb les cartes que es van escriure al llarg de més de 50 anys (el festeig, la guerra, els viatges…)