La seva costa ha atret sempre el turisme per la varietat de possibilitats que ofereix al visitant: platges de poca profunditat i aigües tranquil·les al sud, i un entorn de penya-segats de coloració rogenca i cales de gran bellesa al nord.\nAmb un encisador paisatge de conreus d'arròs (envoltant la llacuna de les Olles), dins del Parc Natural del Delta de l'Ebre, una exquisida gastronomia a base de peix fresc i unes festes molt concorregudes, el municipi ofereix una essència absolutament mediterrània.\n- Fruir del sol a les platges del municipi, tant a les de sorra fina com a les escarpades i gairebé verges.\n- Gaudir de les rutes que transcorren per la llacuna de les Olles i de l'observació de les aus al Parc Natural del Delta de l'Ebre.\n- Participar en la tradicional Festa del Carme, amb focs artificials, el bou embolat i la processó i ofrena a la patrona dels pescadors.\nLocalitat: Ampolla, l'\nEl municipi es troba al sud de la Costa Daurada i la ciutat de Tarragona. El seu litoral forma part del golf de Sant Jordi. El territori, planer i estès per la part deltaica de l'Ebre, només és accidentat en la seva part nord-oest, al límit amb el terme del Perelló, on neixen els diversos torrents que travessen el terme. A la platja de l'Ampolla s'acaba la zona de costa escarpada iniciada a l'Hospitalet de l'Infant.\nEl clima presenta hiverns suaus, sense freds exagerats i poc plujosos. Els estius són calorosos, amb temperatures altes, secs i aires humits. Les pluges són escasses i cauen de manera irregular principalment a la tardor.\nEl turisme i les empreses de serveis configuren la part més important de l’economia actual del municipi, seguits de la pesca. El port esportiu de l'Ampolla és un dels més importants del país.\nL'activitat agrícola se centra en el conreu de l'arròs, al sud del terme, i de l'olivera i el garrofer, a la part de secà. També l'avicultura té un paper a l’economia del municipi.\nEls primers habitants de la zona van ser els ibers. També s'han trobat vestigis de l'època romana, que confirmen l'antiguitat de la vila, com àmfores, monedes i antefixes (elements de fang cuit en forma de dona).\nLa història del municipi està molt lligada a la pesca i al trànsit marítim. De fet, a mitjan segle XVI el papa Adrià va embarcar-hi per dirigir-se a Roma. En aquella època, diverses famílies de pescadors ja habitaven el municipi.\nEl 1867 s’hi va construir l'estació de ferrocarril. Durant el segle XX, el principal episodi històric de l'Ampolla fou la lluita per la segregació. El 1937 el Diari Oficial de la Generalitat va publicar un decret en què disposava la segregació de la barriada de l'Ampolla del terme del Perelló. Però no va ser fins al 1990 quan, definitivament, es va crear el nou terme municipal.\nLa llacuna de les Olles, amb 54 hectàrees, és la més petita del parc natural i constitueix, sens dubte, un dels paratges més privilegiats per a l’observació dels ocells migratoris del delta.\nEls flamencs, els camallargs i els blauets són només un exemple de la gran varietat aviària d’aquesta bassa, lligada directament al mar i amb la riquesa mediambiental heretada de l’antiga desembocadura del riu. Per gaudir d’aquest ecosistema, el caminant disposa de les rutes Camins de la Mediterrània.\nLes antigues vies de ronda, transitades pels carrabiners que vigilaven els moviments dels contrabandistes, ens ofereixen la possibilitat de passejar entre els molts matisos de color dels penya-segats, sense deixar de banda la presència del mar.\nEl port pesquer, viu i animat, també convida a ser descobert. És aquí on es pot assistir diàriament a la subhasta de peix.\nEl litoral, la badia i la costa escarpada conviden a realitzar activitats al mar i a passejar per aquest racó mariner. Així, les platges de l’Ampolla atrauen una gran quantitat de turistes, sobretot per la seva varietat: n’hi ha de sorra fina, aigües tranquil·les i poca profunditat, ideals per als més petits, i també de pedra petita envoltades de penya-segats i tonalitats rogenques.\nLa platja del Cap Roig és ideal per al submarinisme; la de l'Arenal, de poca profunditat, és l’escollida per realitzar esports aquàtics com la vela; la del Baconer és perfecta per passejar a la vora del mar. De pedra fina són les dels Capellans, la d'Avellanes i la de l'Arquitecte.\nDe l’excel·lent gastronomia cal destacar plats com la fideuada, l’anguila en suc o fumada, els arrossos, els suquets de peix, els musclos i, evidentment, la gran varietat de peixos i mariscos.\nAl maig se celebra la Diada de l’Ostra del Delta, en la qual es reparteixen uns 2.500 quilos d'ostres entre el públic assistent. El 23 de setembre els amants de la bona taula tenen una altra cita, la Festa de la Sega, on es recorden els segadors que feien possible poder gaudir d'un dels productes més representatius d’aquestes terres. Així, es mostra el procés tradicional de transformació de l'arròs un cop segat, fins al moment de l'ensacat.\nLa festa més emblemàtica per a la gent de mar és el 16 de juliol, dedicada a la patrona dels mariners, la Mare de Déu del Carme. Durant quatre dies se succeeixen els actes festius, entre els quals destaquen les curses de bous (amb el bou embolat com a principal reclam), els focs d’artifici i les festes infantils. El darrer dia, i quan ja és fosc, barques engalanades amb llums costegen la badia amb la imatge de la Mare de Déu que surt en processó.\n- Les platges de l'Ametlla de Mar.\n- El Museu de Ceràmica Popular de l'Ametlla de Mar.\n- El recinte emmurallat de la Suda, a Tortosa.\n- La vall i el balneari de Cardó, a Benifallet.


Viu i assaboreix el Montserratí – Pàgina 173 – Tot un món per descobrir\nJordi Morales es proclama Campió del Món paralímpic de Tennis Taula\nValoració positiva del Festival d’Art Jove a l’Escorxador\nOlesa participa una edició més en el projecte Fem Xarxa, Fem empresa del Baix Llobregat Nord\nRecull informatiu setmanal (19/10/18)\nFa uns mesos,que ja sumen algun any, que escoltareu parlar de que s’està creant el Parc Rural del Montserratí. De …\nConegueu els detalls de la Campanya d’HIvern de la Direccio General de Proteccio Civil\nDes de l’Ajuntament de Castellbell i el Vilar compartim amb tots vosaltres els detalls de la Campanya d’Hivern de la Direccio General de Proteccio Civil de la Generalitat de Catalunya. En el document pdf adjunt podreu consultar totes les recomanacions de seguretat de cara als mesos d’hivern. Continua llegint Via: …\nEl darrer partit de la competició el disputarà davant de la Unió Atlètica Horta El futbolista castellvinenc Ricard Pujol, que des d’aquesta temporada forma part del primer equip de la UE Cornellà, s’ha classificat per disputar la final de la Copa Catalunya Absoluta de Futbol. El darrer partit d’aquesta competició …\nObert el procés de selecció per cobrir la plaça de mestre/a – director/a a l’Escola Bressol Municipal La Cadireta\nLlistats de RESOLUCIONS FAVORABLES de les subvencions per al pagament del lloguer per a nous perceptors. Convocatòria MIFO 2017”.\nLa jornada va néixer l’any 1980 per donar a conèixer les principals novetats en el diagnòstic i tractament de les malalties pediàtriques que es donen als serveis d’Urgències i, alhora, ser un punt de trobada de professionals per tal que puguin actualitzar els seus coneixements i intercanviar noves experiències.… Leer …\nEncara hi ha algunes places disponibles ( 9 places al matí i 4 places a la tarda ).… Leer más Castellbell i el Vilar organitzarà un taller de nadal creatiu aquest dissabte Continua llegint Via: Castellvilarenc\nTancament del poliesportiu municipal els dies 6, 8, 9, 10 i 11 de desembre\nDes de l’Ajuntament de Castellbell i el Vilar us informem que el poliesportiu municipal romandrà tancat els dies 6, 8, 9, 10 i 11 de desembre. Disculpeu les molèsties. Continua llegint Via: AjCastellbell\n22 de desembre de 2017 – Representació del grup de petits. Continua llegint Via: Ajuntament de Vacarisses (Agenda)\nConcert de Nadal de l’EMMV\n22 de desembre de 2017 – Amb la participació del Cor de Vacarisses. Continua llegint Via: Ajuntament de Vacarisses (Agenda)\n26 de desembre de 2017 – Pastorets, de Josep M. Folch i Torres, a càrrec del grup de joves. Continua llegint Via: Ajuntament de Vacarisses (Agenda)\nEl text va rebre sis vots de suport, dos vots en contra i una abstenció Àudio de la sessió plenària El ple de Castellví ha aprovat una moció que demana, davant de l’acte de l’Audiència Nacional de presó incondicional per a l’exvicepresident del Govern de la Generalitat i set exconsellers, …\n16 de desembre de 2017 – A càrrec del Cor de Vacarisses i la Coral Xiribec de Castellar del Vallès. Continua llegint Via: Ajuntament de Vacarisses (Agenda)\n16 de desembre de 2017 – Novetats: Trenet tripulat al C/ Major. Cercavila solidària de timbalers. 12.30 h, a la Plaça Joan Bayà: representació Petit retall dels pastorets. Continua llegint Via: Ajuntament de Vacarisses (Agenda)\nInauguració del pessebre i Cantada dels Nicolaus\n13 de desembre de 2017 Continua llegint Via: Ajuntament de Vacarisses (Agenda)\nEspectacle cloenda programa Lectofaraons\n15 de desembre de 2017 – Espectacle Els déus egipcis, a càrrec de Gesta Regnorum. A continuació, lliurament de diplomes als Lectofaraons. Continua llegint Via: Ajuntament de Vacarisses (Agenda)\nEns preparem per al Patge Murriet!\n29 de desembre de 2017 – Decorem la biblioteca amb dibuixos i un mural per rebre el patge Murriet. Per a totes les edats. Continua llegint Via: Ajuntament de Vacarisses (Agenda)\nSOREA. Festa per Conveni el dia 7 de desembre\nInformem que el proper dijous 7 de desembre de 2017 s’escau en dia de festa recollit en el Conveni laboral de la companyia SOREA. Per qualsevol avaria o gestio relacionada amb el servei d’aigua cal trucar a:AT Avaries 24h (900 30 40 70)CAT Atencio al client (900 25 00 70)www.sorea.cat …\nXerrada sobre les malalties infeccioses\n2 de desembre de 2017 – Què entenem per malalties infecciones?, a càrrec de Ferran Vandenberghe i un metge especialitzat. Continua llegint Via: Ajuntament de Vacarisses (Agenda)\nPage 173 of 340« First...150160170«171172173174175»180190200...Last »


'Valors' entra a la junta de l'APPEC, l'Associació de Publicacions Periòdiques en Català\nAquesta és la foto de família, ahir al migdia a la Rambla de Catalunya, de la nova junta de l'Associació de Publicacions Periòdiques en Català, l'APPEC, a la qual m'he incorporat en categoria de vocal representant la revista Valors, de la qual sóc codirector. M'ha fet il·lusió que en Lluís Gendrau, el president de l'entitat i director del Grup Enderrock, m'hagi demanat de formar-ne part en representació de totes aquelles revistes amb una estructura amateur o semiprofessional, de moment, però que lluiten per fer-se un lloc en el panorama comunicatiu del país en el futur. El repte és apassionant i crec que nosaltres hi podem col·laborar modestament intentant transmetre a la resta de capçaleres de la nostra mida el nostre entusiasme i les nostres ganes de treballar per enfortir el que se'n diu l'espai català de comunicació. A més, què carai: jo he estat sempre un boig dels diaris i les revistes que es fan a casa nostra, d'àmbit general, especialitzat o local. Així que, el fet que et proposin de participar de la junta rectora de l'associació que n'agrupa ni més ni menys que 143 és un autèntic orgull. Procurarem estar a l'alçada.


El Partit Popular i Compromís (amb 9 i 5 vots) s’han negat a aprovar-los enfront del PSOE i EU (7 i 2 vots)\nEnviat per Redacció en 8 d'abril de 2015.\nTags: Alcoi, Economia, Plens, Pressupost\nEl ple de L’ajuntament ha votat ‘no’ a l’aprovació dels pressupostos del 2015. El Partit Popular i Compromís (amb 9 i 5 vots) s’han negat a aprovar-los enfront del PSOE i EU (7 i 2 vots).\nLa portaveu d’EU, Estefania Blanes, s’ha referit a la decisió de no aprovar els documents per part de Compromís i del Partit Popular, d’una “estratègia política i partidista”, ja que “han decidit abans de començar el debat i sense presentar propostes alternatives”. A més, ha afegit que si no els aproven el que estaran fent és, a més de “tirar a la brossa tot l’esforç realitzat”, “hipotecar el futur del pròxim govern”.\nPer la seua part, David Abad, portaveu de Compromís, ha dit que no li pareix “raonable ni responsable” aprovar ara uns pressupostos, contingut dels quals ha restat importància, que “haurien d’haver sigut presentats en desembre del 2014”. Aquest retràs, ha continuat, ha sigut segons la formació un acte “electoralista”.\nEl portaveu del PP, Fernando Pastor, en la mateixa línia, ha manifestat que el govern “ha tingut temps de sobra per a presentar un projecte il·lusionant” i que si no s’aproven li sembla que “no pasarà res”. A més ha afegit que es tracta d’un “document que no contempla cap projecte il·lusionant ni d’imperiosa necessitat; un document pla, igual que la legislatura”.\nL’Alcalde, Toni Francés, ha reivindicat que els pressupostos estan inserts en una “línia de treball que va començar en 2011” i que estan enfocats principalment a “projectes i ajudes socials així com a projectes econòmics”. A més, ha acusat al PP de no voler el progrés d’Alcoi i a Compromís d’haver tingut una actitud al respecte immobilista pel fet de portar “6 mesos sense presentar propostes”.


El Trofeu Albacora Castelló es consolida amb la segona edició - Esport Jove - El Periódico Mediterráneo\nEl Trofeu Albacora Castelló es consolida amb la segona edició\nHuit equips provincials van participar en les categories aleví i benjamí\nEls nadadors del club Albacora van disfrutar amb el trofeu organitzat a la Piscina Castàlia. - MEDITERRÁNEO\nEl Club Natació Albacora Castelló va consolidar el seu trofeu en una segona edició que va tindre lloc a la Piscina Castàlia de la capital de la Plana.\nLa competició va tindre la participació de 171 nadadors de les categories aleví i benjamí, els quals pertanyien a huit clubs de tota la província de Castelló: CN Benicarló, CN Vinaròs, Club Deportivo Nados Castellón, CN La Vall Mon d’Aigua, CN Onda, CD Lledó, Vila-swim fondistas CN i els propis anfitrions.\nTots ells van realitzar un intens programa de proves dels diversos estils de natació: 50 papallona, 50 esquena, 50 braça, 50 lliures i 8x50 mixte.\nDesprés de la finalització de les proves, els nadadors més menuts del club Albacora van oferir una exhibició i a continuació es van lliurar els trofeus asl millors classificats en totes les proves.\nEn aleví masculí va guanyar Nacho Campos (CD Nados), seguit d’Andreu Jovani i César Udroiu, mentre que en xiques la millor va ser Cristina Ciobanu (CD Nados) i van completar el podi Claudia Fandos i Daniela Muñoz.\nEn benjamí masculí la victòria va ser per a Joan Silvestre (CN La Vall Món d’Aigua), seguit de Pau Ordaz i Joel Arnau, mentre que la primera xica va ser Paula Gálvez (CD Nados) i li seguiren Sara Rovira i Yraya Buig.\nPer últim, pel que fa a la categoria de relleus, en aquest cas va guanyar l’equip del CD Nados, mentre que el CN Vinaròs es va classificar en segon lloc i el CN La Vall Món d’Aigua va finalitzar en tercera posició.


«La situació que vivim és com trobar-se en un incident de múltiples víctimes que no s'acaba» - Regió7\n«La situació que vivim és com trobar-se en un incident de múltiples víctimes que no s'acaba»\nZorrilla es mostra molt crític amb la gestió de la pandèmia; creu que caldria haver escoltat abans les autoritats en la matèria\n25·04·20 | 23:39\nEl doctor Zorrilla afirma que aquesta crisi canviarà la nostra societat. Mireia Arso.\nEl doctor José Gregorio Zorrilla Riveiro (Vigo, 1972), cap de Servei d'Urgències i Emergències de la Fundació Althaia de Manresa des del 2009, considera la decisió d'obrir parcialment el confinament «un gran error; un més en la gestió d'aquesta crisi». Afirma que «el nostre sistema sanitari no podrà superar una segona onada com la primera, cosa que no crec que arribi a passar, això espero, però decisions com aquesta crec que ens posen novament en perill». Llicenciat en Medicina i Cirurgia, especialista en Medicina Familiar i Comunitària i doctorat en Medicina, es mostra especialment orgullós del seu equip a Urgències. S'hi refereix com a «la força de l'equip», una frase on inclou tota la societat, també «els que, estant a casa seva confinats, ens ajuden de forma infinita a enfrontar-nos a aquesta malaltia terrible».\nQuè està suposant aquesta crisi sanitària?\nLa pitjor prova que el nostre sistema sanitari i els sistemes sanitaris de tot el món han hagut i han de gestionar. Cap país del món té un sistema sanitari preparat ni estructuralment ni organitzativament per afrontar una crisi com aquesta. És per això que, davant els avisos de les autoritats sanitàries internacionals, cal reaccionar, no negar ni esperar. Hem comès els mateixos errors que en la pandèmia de la grip del 1918.\nI per a les Urgències de l'Hospital de Sant Joan de Déu?\nUn esforç organitzatiu i funcional molt important. A nivell organitzatiu, s'ha hagut d'adaptar fent una sèrie de canvis en les àrees assistencials. Hem hagut de diferenciar les àrees per a persones amb problemes de salut relacionats amb la infecció per Covid-19 i les zones netes per a pacients que, a priori, tenen diferents malalties no relacionades amb la infecció. Aquest canvi organitzatiu també es va fer a la resta de l'hospital. A nivell funcional, hem hagut d'aprendre a marxes forçades el que fa referència a la malaltia.\nCom es pot afrontar una crisi d'aquesta magnitud, totalment nova i inesperada?\nLa manca d'alerta sanitària va fer que no tinguéssim gaire temps per preparar-nos, però si hi ha quelcom que defineix els serveis d'Urgències és la seva gran capacitat per adaptar-se a situacions adverses. La incertesa forma part del nostre treball diari, no és res nou per a nosaltres.\nPerò això supera tot el que hem viscut fins ara. Ha afectat el sistema de triatge? S'ha hagut de canviar?\nEl nostre servei és un dels que fan més activitat assistencial urgent a Catalunya, tot i no ser dels que tenen més població de referència. Normalment, abans de començar aquesta crisi, feia molta activitat poc o gens urgent, com passava a tots els serveis d'Urgències del nostre entorn. Persones que feien consultes per problemes de salut menors que podien ser atesos pels especialistes de l'atenció primària. Ara, aquest és un luxe que no ens podem permetre. Actualment, estem visitant un nombre menor de persones però amb problemes de salut molt més greus. Com a dada, de cada 100 pacients que anaven a urgències abans de la crisi, n'ingressaven 13. Actualment, n'ingressen 65.\nQuan es van fer les noves Urgències de Sant Joan de Déu es va destinar un box d'aïllament per a casos infecciosos. En vam parlar el 2014 quan hi va haver el brot d'Ebola. Amb el que ha passat ara, devia quedar petit de seguida. Les noves malalties i la globalització obligaran a incorporar protocols nous i espais aïllats nous als hospitals?\nEfectivament, una gran lliçó que hem d'aprendre d'aquesta crisi és escoltar més les autoritats sanitàries internacionals per poder-nos preparar amb temps. La globalització farà que aquesta no sigui la darrera pandèmia que visquem. Hem d'acceptar el que hem fet malament i aprendre perquè en futures ocasions ens puguem preparar amb més temps.\nPersonalment, recorda alguna situació semblant a aquesta que li hagi tocat viure?\nNo. La situació que vivim en l'actualitat, els serveis d'Urgències i la comunitat en general, és com trobar-se en un incident de múltiples víctimes que no s'acaba. En els gairebé deu anys que vaig treballar com a metge d'Emergències en Prehospitalària, on vaig estar en algun incident de múltiples víctimes, o en aquests deu darrers anys de cap del Servei d'Urgències, en el decurs dels quals hem tingut alertes de la grip aviària (H1N1) i de l'Ebola, mai no havia passat per una situació com aquesta.\nCom la definiria?\nÉs la més dura amb diferència. És molt difícil, no només per la gravetat de la malaltia, per a la qual el personal sanitari dels serveis d'urgències en general i d'aquest en concret estem més que formats, sinó per la part personal. Cada dia veiem autèntics drames perquè aquesta malaltia no respecta ningú. Això, juntament amb l'alt risc de contagiar-nos de tots els que fem assistència -també s'han posat malalts professionals de l'hospital-, crea una gran tensió emocional, normal per altra banda, però a la qual no estem habituats. Aquesta malaltia no ens permet ni respirar.\nParlava abans de l'ús indiscriminat de les urgències. La gent s'ha responsabilitzat, tant que ho han reclamat els professionals, ara que ha vist el que realment és una emergència?\nSí, actualment al Servei d'Urgències només visitem les persones amb problemes de salut greus. Les que no poden ser visitades en un altre recurs assistencial. Aquí és molt important el paper del Centre d'Urgències d'Atenció Primària (CUAP). Ells assumeixen totes les consultes que no requereixen una assistència de tanta intensitat, i ho fan realment bé. Per a les persones que van al Servei d'Urgències i que no tenen cap altra alternativa assistencial per la gravetat dels símptomes, el fet que puguem centrar tota la nostra atenció en elles és fonamental. La comunitat ho entén i així hauria de ser sempre, no només ara pel context en què ens trobem.\nEs passen informació amb urgències d'altres hospitals, fins i tot de l'estranger, per ajudar-se?\nSí, però això ja ho fèiem abans. Si bé no ho fem de forma oficial, en el nostre entorn els caps de servei ens coneixem tots, ja sigui per mitjà de la Societat Catalana de Medicina d'Urgències i Emergències (SoCMUE) o de cursos i congressos. En la majoria de les ocasions la comunicació que mantenim és a nivell personal. El mateix passa amb els responsables de Serveis d'Urgències de l'estranger.\nCreu que aquesta crisi marcarà un abans i un després en la sanitat? Com?\nÉs difícil fer prediccions, però sí que hi hauria d'haver un abans i un després. En primer lloc, perquè en futures ocasions els nostres polítics no desatenguin els avisos de les autoritats sanitàries internacionals com va passar aquesta vegada. Durant setmanes van estar avisant, però la supèrbia dels països europeus en més o menys mesura, i el nostre en concret, ens va portar a aquesta situació. Ara no és el moment de buscar culpables, però suposo que una vegada passi els nostres gestors faran una reflexió sobre els motius que ens van portar a viure aquesta situació tal com l'estem passant.\nPer altra banda, farà que la gent entengui el gran valor que té el nostre sistema sanitari i la necessitat que perduri fent-ne un bon ús. Això comporta el fet que els nostres gestors no haurien de continuar fent-hi més retallades. Per tant, un ús més responsable i una valoració més gran per part de la població cap al sistema sanitari, que no suportarà més retallades. I,en darrer lloc, l'esperat reconeixement de l'especialitat de medicina i infermeria d'urgències i emergències.\nDavant d'aquesta situació, l'atenció que s'està fent en els serveis d'urgències és fonamental. No cal recordar que els pacients no van directament dels seus domicilis a l'UCI i a la planta d'hospitalització. Tots, també els que ingressen, passen primer pels serveis d'urgències. La majoria de vegades només s'esmenten els nostres serveis per parlar del col·lapse i no de la importància del paper que tenen dins del sistema sanitari del qual estem orgullosos, però això donaria per a una altra entrevista.\nPel que fa a la societat, com creu que ens canviarà?\nLa pandèmia que estem vivint és molt similar a la de la grip del 1918. És cert que aquesta va tenir lloc en el context de la Primera Guerra Mundial i que no hi havia sistemes sanitaris com els actuals, ni viròlegs, però, per ara, a nivell de gestió, s'han comès els mateixos errors. Després d'aquella pandèmia, que va ser devastadora, amb entre 20 i 50 milions de morts, sobretot persones joves, a tot el món, i un quart de milió a Espanya, la població va quedar molt tocada. Possiblement, més enllà de l'impacte econòmic que tindrà aquesta crisi, provocarà canvis en els nostres hàbits de vida. Es promocionarà més el treball des de casa. En definitiva, la socialització de la població es veurà afectada.\n3 Leo Messi deixa el Barça\nManresa entra en toc de queda: què cal saber?\nFesta Major Alternativa de Manresa 2021: tot el programa\nManresa contractarà 10 joves al setembre; mira els perfils que busca\n‘Bots pel Canvi Manresa 2022’ tanca la primera fase amb 442 participants


Aladine | One Piece Català Wiki | Fandom\nin: Articles Destacats, Personatges masculins, Pirates del Sol,\nEp! Aquest és el 48è Article Destacat.\n"Aladine" ha estat elegit entre els usuaris, per tant és un article d'interès.\nPirates del Sol; Regne Ryugu (abans)\nPirata; Metge; Segon a bord (abans); Soldat (abans); Esclau (abans)\nIlla Exclusiva (abans)\nL'Aladine és un tritó bròtula multibarbata i el metge dels Pirates del Sol. Més tard, va esdevenir-ne també el segon a bord. Abans de ser un pirata va ser soldat del Regne Ryugu i, més tard, un esclau. És el marit de la Charlotte Praline, sent el llaç entre els Pirates del Sol i la família Charlotte.\n3.3 Charlotte Praline\n5.1.1 Sota el comandament d'en Fisher Tiger\n5.1.2 Després de la mort d'en Fisher Tiger\n5.2 Arc de l'Illa Pastís\nL'Aladine és un tritó alt i musculós d'ulls ametllats i cabell fosc, que els porta lligats en una llarga cua de cavall repleta de corbes. Porta barba, perilla i bigoti. La seva llarga cua de tritó és de color marró clar en la part superior i morat fosc en la part inferior.\nFa dotze anys, vestia una armilla llarga i oberta de color gris fosc amb la Jolly Roger dels Pirates del Sol en la part posterior. Al voltant de la seva esquena tenia un trident de color beis sostingut amb una corretja, en diagonal a la seva espatlla esquerra. En el seu cos té diversos tatuatges, el primer dels Pirates del Sol en el costat esquerre del seu estómac (que cobreix la seva marca d'esclau) i el segon amb la marca "1TC" en el seu bíceps esquerre.\nActualment, ha sofert un visible envelliment, lluint petites arrugues al voltant dels seus ulls i la seva boca. També té una cicatriu en el seu front i la seva barba ha crescut notablement, fins a arribar al pit. A les seves orelles llueix dues arracades amb forma de cercle i vesteix una armilla d'un disseny més elaborat, sota una llarga capa clara sobre les espatlles.\nL'Aladine als 32 anys a l'anime.\nL'Aladine als 32 anys al manga.\nLa cara de l'Aladine\nVestimenta de l'Aladine en el funeral de l'Otohime.\nL'Aladine és un tritó tranquil. Com que va ser un esclau, és capaç d'entendre el tipus de trauma que aquests presenten, sentint empatia amb personatges com la Koala. Malgrat aquest trauma personal, va aconseguir superar-ho, arribant a proporcionar atenció mèdica al Noble Mundial Mjosgard, a petició de la reina Otohime.\nEll és amable i comprensiu, insistint per convèncer en Jinbe per a que s'uneixi a la tripulació dels Barret de Palla si així ho desitja. Sembla ser també optimista, declarant que seria capaç de convèncer la Big Mom de separar-se de la Praline.\nL'Aladine sembla portar-se bé amb la resta de la seva tripulació. Com a metge, va fer tot el possible per salvar la vida d'en Fisher Tiger, la qual cosa demostra un gran afecte i devoció cap a ell. Fins i tot l'Arlong, el membre més problemàtic de la banda, es va referir a ell com a «germà», en senyal de respecte. Actualment, sembla tenir una estreta amistat amb en Jinbe, el seu capità.\nCom que va ser un esclau en el passat, l'Aladine sentia simpatia per la Koala i semblava portar-se bé amb ella. Es desconeix si l'Aladine va arribar a odiar els éssers humans tal com ho feia l'Arlong, però el seu comportament protector amb la Koala implica que és conscient que no tots ells són «iguals».\nL'Aladine està casat amb la Charlotte Praline, la vint-i-novena filla de la Big Mom, a causa de l'aliança entre els Pirates del Sol i els Pirates de la Big Mom. Malgrat l'amor que la Praline professa per l'Aladine, sembla ser-li indiferent, doncs estava disposat a separar-se d'ella si era necessari.\nCom que és el metge dels Pirates del Sol, l'Aladine té la formació mèdica necessària per tractar als seus companys ferits, com es demostra en elaborar un diagnòstic d'en Fisher Tiger.\nCom a tritó i antic soldat de l'exèrcit real del Regne Ryugu, l'Aladine és un ràpid nedador amb la capacitat de respirar sota l'aigua. També ha demostrat un considerable grau de força física, havent estat capaç d'aixecar un barril tan gran com ell mateix amb una sola mà.\nL'Aladine porta un trident des que era soldat en l'exèrcit del rei Neptú.\nL'Aladine era un soldat del Regne Ryugu fins que va ser capturat i convertit en esclau. Posteriorment, va ser alliberat per en Fisher Tiger i es va unir als Pirates del Sol.\nSota el comandament d'en Fisher Tiger\nL'Aladine va ser vist per primera vegada fa quinze anys en el despatx d'en Fisher Tiger al costat de la resta de membres destacats dels Pirates del Sol. L'Octy va interrompre la reunió avisant de l'arribada d'un vaixell enemic.\nTres anys més tard, se'l torna a veure en el vaixell dels Pirates del Sol explicant a en Jinbe que l'actitud de la Koala és comprensible a causa del seu passat d'esclavitud, fent-li pensar que ha de treballar constantment. Quan l'Octy li va dir que parés de netejar, l'Aladine li va demanar que la deixés fer el que volgués, doncs el trauma d'haver estat una esclava no es podia esborrar de cop. Més tard, va ajudar a transportar provisions d'una ciutat al vaixell i se'l va veure al costat de la resta dels seus companys i la Koala sopant i festejant. Quan van arribar a la illa de la nena, l'Aladine i els altres membres de la tripulació es van acomiadar de la humana mentre en Fisher Tiger la va acompanyar fins al seu llogaret. Poc després que la Koala tornés a la seva llar amb la seva família, els Pirates del Sol van ser emboscats per una tropa de marines dirigits pel llavors contraalmirall Strawberry. En Fisher Tiger va ser greument ferit en el combat, però els pirates van aconseguir robar una nau de la Marina i escapar en ella.\nL'Aladine assistint a la mort d'en Fisher Tiger.\nA continuació, l'Aladine va tractar de convèncer en Fisher Tiger perquè acceptés una transfusió de sang humana. Quan l'home-peix va confessar haver estat esclavitzat a Mary Geoise, l'Aladine es va sorprendre tant com la resta. Després d'escoltar les últimes confessions del seu capità, l'Aladine va afirmar que sempre seria recordat com un heroi a l'Illa dels Tritons; paraules que van fer feliç en Fisher Tiger abans de morir.\nDesprés de la mort d'en Fisher Tiger\nDesprés que l'Arlong fos capturat pel llavors vicealmirall Borsalino en el seu intent de venjar el seu capità, l'Aladine, al costat d'en Jinbe, va llegir la notícia sobre la mort d'en Fisher Tiger en el diari. La font d'informació era l'Arlong, que havia mentit per preservar l'honor del seu capità. Un dia, en Jinbe va rebre una invitació del Govern Mundial per unir-se als Shichibukai; després d'acceptar la petició, l'Arlong va ser posat en llibertat i els Pirates del Sol es van dividir en tres grups. L'Aladine va decidir quedar-se al costat d'en Jinbe i van tornar al Regne Ryugu, amb altres companys.\nL'Aladine decideix curar en Mjosgard a petició de l'Otohime.\nUn temps després, l'arribada d'un Noble Mundial va sobresaltar l'Illa dels Tritons. L'Aladine, en Jinbe i altres companys van ser testimonis de com en Mjosgard amenaçava la reina Otohime i del plor de la Shirahoshi que va cridar uns quants Reis del Mar. Llavors, l'Otohime li va demanar que curés el noble i ell, després d'un petit debat intern, ho va fer.\nUn cop es va curar, l'Otohime va decidir acompanyar-l'ho a la superfície. Després d'una setmana, ella va tornar sana i estàlvia amb un document firmat que marcaria un gran progrés en les relacions entre humans i tritons. Gràcies a això, va aconseguir recollir una gran quantitat de signatures dels ciutadans a favor de pujar l'illa a la superfície. Un dia, la caixa que contenia les signatures es va incendiar i l'Otohime va rebre un tret. L'Aladine va mirar al seu al voltant preguntant-se d'on venia la bala.\nL'Aladine i en Jinbe en el funeral de l'Otohime.\nMés tard va assistir al costat d'en Jinbe al funeral de la reina Otohime, i se'l va veure amb llàgrimes als ulls.\nDesprés que en Jinbe abdiqués com a shichibukai, l'Aladine va deixar l'Illa dels Tritons amb la resta de Pirates del Sol i es va convertir en subordinat de la yonko Charlotte Linlin, fent que l'illa quedés sota la seva protecció. Després dels esdeveniments succeïts amb l'arribada dels Pirates del Barret de Palla, en Jinbe va pensar en abandonar la tripulació de la Big Mom per unir-se a en Ruffy.\nL'Aladine i la resta dels seus companys recolzen la decisió d'en Jinbe d'unir-se a en Ruffy.\nAbans de partir cap a l'Illa Pastís, en Jinbe va discutir amb els seus companys de tripulació sobre el seu pla d'unir-se als Pirates de Barret de Palla i trencar els llaços amb la Big Mom. Tant l'Aladine com la resta dels Pirates del Sol van acceptar la decisió i li van dir que, com que el seu desig era honest i sincer, havia d'unir-se a en Ruffy. La Charlotte Praline va escoltar la conversa i va renyar l'Aladine per pensar a divorciar-se però, tot seguit, el va abraçar declarant que el prefereix a ell abans que la seva mare.\nEl seu nom prové del conte àrab Aladí i la llàntia meravellosa. A més, el seu aspecte recorda clarament al geni que apareix en aquesta història.\nDe moment, és l'únic tritó vist dels Pirates del Sol.\nEl tatuatge 1TC que porta al braç representa ITACHI, que és el diminutiu de itachiuo, la paraula japonesa per a bròtula multibarbata.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 63 Capítol 620 i Episodi 540, l'Aladine apareix per primer cop.\n↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 Vivre Card - One Piece Visual Dictionary, es revela informació sobre l'Aladine.


Les estacions d'esquí del Grup Aramon reben més de 300.000 esquiadors - Diari de la neu\nLes estacions d'esquí del Grup Aramon reben més de 300.000 esquiadors\nAragóAgències 06.01.202022.30 h\nLes estacions d'esquí del Grup Aramon reben més de 300.000 esquiadors Autor/a: Formigal - Grupo Aramon\nBones xifres a les estacions d'esquí del Grup Aramon, que en aquestes festes de Nadal a Reis han rebut 325.000 esquiadors. En concret, a Formigal-Panticosa, s'han obtingut els millors registres dels deu últims anys. L'apunt negatiu, el fet que les estacions de Terol han hagut de tancar temporalment per falta de neu.\nEl grup Aramón supera, a el tancament del Nadal, els 325.000 esquiadors. Aquest és el segon millor arrencada històric de temporada de el grup, una campanya que va arrencar molt aviat aquest any amb l'obertura a mitjans del mes de novembre de Formigal-Panticosa.\nEl Nadal tanca una primera etapa de la campanya de neu 19/20, un període en el qual el grup Aramón arriba bones xifres. A hores d'ara de la temporada, són més de 325.000 els esquiadors que han passat per les pistes d'esquí de el grup d'empreses de la neu aragonès, una xifra que s'ha aconseguit gràcies a la gran campanya nadalenca.\nL'altra cara és Terol, on les condicions meteorològiques no han afavorit la pràctica d'l'esquí a Javalambre i Valdelinares, tancades temporalment per falta de neu.\n04.09.2019. El grup Aramón tanca la campanya d'estiu amb un balanç positiu


La Fira de la Solidaritat i del Voluntariat torna este diumenge a Vila-real per a difondre la tasca social d'una vintena d'entitats i ONG - Diari Millars, informació local en valencià.\nLa Fira de la Solidaritat i del Voluntariat torna este diumenge a Vila-real per a difondre la tasca social d’una vintena d’entitats i ONG\nEste esdeveniment tindrà lloc el pròxim diumenge 20 d’octubre.\nLa novena edició de la Fira de la Solidaritat i del Voluntariat convertirà la plaça Major de Vila-real en un punt de trobada per a la cooperació i la inclusió, amb nombroses activitats durant tota la jornada d’este pròxim diumenge 20 d’octubre. Al voltant d’una vintena d’entitats socials i ONG han confirmat la seua participació en este esdeveniment, impulsat des de la Regidoria de Serveis Socials, que cada any es convertix en un aparador de la solidaritat.\nEl regidor responsable de l’àrea, Álvaro Escorihuela, qui recentment ha sigut elegit president del Fons Valencià per la Solidaritat, destaca el compromís que l’Ajuntament de Vila-real manté amb totes les associacions i col·lectius que treballen per les persones “tant en l’àmbit local com des de la cooperació internacional, perquè som conscients de la necessitat de col·laborar per a aconseguir una societat cada dia més inclusiva”. A més, ha subratllat la necessitat d’esta mena de trobades per a donar a conèixer el treball d’ONG i associacions i contribuir al fet que vaja creixent la xarxa de voluntariat.\nLa Fira de la Solidaritat i del Voluntariat s’instal·larà este diumenge en la plaça Major a partir de les 10 del matí i durant tota la jornada s’han previst activitats en els diferents estands, on a més es facilitarà informació de les activitats i projectes de cadascuna de les entitats participants. Així, es realitzaran tallers infantils de treballs manuals i jocs i des de la Regidoria de Serveis Socials s’ha programat l’actuació de PayaSOSospital a les 12.30 hores, mentre que l’animació de la vesprada serà a càrrec de la Glüps Band, a les 18 hores, també en la plaça Major.\nPost més nousCastelló celebra les jornades de l’arròs a banda\nPost més vellsLa Generalitat inicia el programa de visites educatives d’este curs a les instal·lacions de Metrovalència


“Què en sap, la història, de mossegar-se les ungles? / Troquel”, a Arts Santa Mònica | Bonart\n“Què en sap, la història, de mossegar-se les ungles? / Troquel”, a Arts Santa Mònica\nAmb motiu d’aquesta nova presentació, Francesc Torres ha demanat a Santiago Ydáñez la creació d’un nou treball que també partís del document fílmic inèdit d’Harry Randall. Aquest fet concedeix una nova dimensió alprojecte, ja que la duplicitat de mirades sobre una mateixa font històricatransforma el resultat final segons els diferents llenguatges artístics queutilitza cadascun dels autors.\nPel que fa a Francesc Torres, se serveix delvídeo, la fotografia i els objectes trobats; i pel que fa a Santiago Ydáñez, secentra exclusivament en la pintura, entesa com una translació de momentscongelats del film d’una manera distanciada, immediata i gairebé conceptual.Francesc Torres des d’un primer moment es va acostar a la font original desdel respecte més absolut. Tal com explica l’artista: “Vaig decidir mostrar totel material tal com estava, incloent preses defectuoses. No vaig volerdestruir la qualitat de troballa històrica en estat clínicament pur queconstituïen aquelles imatges fascinants. Vaig voler preservar la dicotomia deltemps històric, lineal, amb el temps desordenat, oníric, el temps del mite i lamemòria que coexistien en els fotogrames de la pel·lícula de Randall. És així com la memòria funciona. El que vaig fer va ser afegir el meu propi metratgepres en els mateixos llocs com a contrapunt al material trobat per portar-lotot al nostre present alienat i amnèsic ignorant de la seva història.”\nEtiquetes: Arts Santa Mònca · Francesc Torres · Harry Randall · Santiago Ydáñez


Més de 3.500 alumnes trien la Universitat de Girona, un 6'5% més que el curs passat - Diari de Girona\nMés de 3.500 alumnes trien la Universitat de Girona, un 6'5% més que el curs passat\nMedicina continua tenint la nota de tall més alta, Educació és\nla facultat més sol·licitada, mentre Lletres encara s'enfonsa més\ngirona | ddg 14.07.2012 | 19:04\nUn total de 3.532 estudiants han sol·licitat en primera preferència la UdG per fer els estudis universitaris, pels 3.316 de l'any passat. Aquesta xifra representa un increment d'un 6,5% respecte al curs passat. La universitat ofereix 3.590 places de nou accés per als 40 estudis de grau que imparteix tant en els centres propis com en els adscrits. Són 20 places més que el curs passat. En la primera assignació universitària, la UdG ha rebut 3.396 estudiants, 2.271 dels quals en primera preferència. L'any 2011 van assignar 3.371 estudiants, 2.199 en primera preferència. Aquest any, la UdG és l'única de les set universitats públiques de Catalunya que ha assignat més estudiants que l'any passat en la preinscripció del juliol. Segons la UdG, l'alta demanda per estudiar a Girona indica la "consolidació de la universitat com a institució de referència i de reconeixement per als preuniversitaris".\nEn el rànquing dels centres més sol·licitats de Catalunya, encapçalat pels estudis de Medicina de la Universitat de Barcelona (UB), la UdG apareix al número 29 (també Medicina).\nLes titulacions amb més demanda a Girona, en primera preferència, són Arquitectura, Criminologia, Medicina o Mestre en Educació Infantil. Pel que fa a les notes de tall de les titulacions que ofereix la UdG superen el 8: Medicina (11,946), Biotecnologia (10,140), Mestre en Educació Infantil (9,042), Biologia (9,020), Infermeria (8,390), Mestre en Educació Primària (8,159) i Administració i Direcció d'Empreses (8,060).\nMoltes titulacions de la UdG tenen per nota de tall un 5, perquè la demanda no ha superat l'oferta. En aquest cas es troben, un any més, la totalitat de les titulacions de la Facultat de Lletres, excepte Comunicació Cultural (7,288). Només 12 estudiants han sol·licitat Filosofia, només 13 Llengua i Literatura Catalana, només 15 Geografia, quan ofereixen 40 places. Dels estudis de Lletres només creixen Llengua i Literatura Espanyola, que passa de 13 a 22, i Història de l'art, de 16 a 32.\nPerò alguns estudis de Ciències també presenten una oferta que no queda satisfeta per l'escassa demanda, com és el cas de Biologia, Química o Ciències Ambientals, que enguany registra una forta caiguda. No cal dir que Enginyeria d'Edificació també va a la baixa, amb 29 sol·licituds per a 90 places.\nEls estudiants assignats en primera preferència a la Universitat de Girona poden formalitzar la matrícula al seu centre docent des del 16 al 20 de juliol. El dia 26 d'aquest mes es realitzarà la segona assignació de places. Del 27 al 31 de juliol es farà la matrícula de les segones assignacions de places i, ja al setembre, es realitzarà la dels estudiants que superin les proves d'accés a la universitat (PAU).\nEls estudiants de nou accés a la UdG, poden consultar el portal "Orienta't en 5 minuts" (udg.edu/Orientaten5minuts) que conté tota la informació necessària per a l'entrada a la universitat i al llarg de la seva vida d'estudiant, en tant sols 5 minuts.\nEls estudiants que es matriculin per cursar els seus estudis a la universitat el curs que ve hauran de pagar un preu de matrícula més alt en funció del patrimoni i la renda familiar. La matrícula universitària s'encarirà un 67% per al 40% dels alumnes.


El Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F | ACN | Barcelona | Política | El Punt Avui\nEl Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F El Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F El Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F El Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F + El Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F E-mail\nBarcelona - 13 gener 2021 13.46 h\nEl Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F\nCalculen que fins a 216.000 persones no podrien votar presencialment\nRibó demana “consens” entre Govern i partits i insta a accelerar les reformes per garantir el vot universal en pandèmia\nEl Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F El Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F El Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F El Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F El Síndic i experts recomanen ajornar el 14-F E-mail\nUn informe del Síndic de Greuges calcula que en el pitjor escenari més de 216.000 persones tindran covid o seran contactes el 14-F i seria recomanable que no votessin presencialment. L’informe s’ha fet en el marc de la Comissió independent d’assessorament sobre la garantirà del dret de sufragi actiu. La cap del servei de Medicina Preventiva i Epidemiologia de Vall d’Hebron, Magda Campins, ha rebutjat la proposta de destinar una franja horària a infectats i contactes i ha dit que “seria recomanable” que aquestes persones no votessin presencialment. El síndic Rafael Ribó ha recomanat considerar la decisió d’ajornament fins a un moment de “davallada epidemiològica” i quan es garanteixi “eixamplar” les possibilitats de vot no presencial.\nL’informe preveu quatre escenaris però Campins ha descartat que el 14-F Catalunya es trobi en els dos més optimistes. Així, ha indicat que el que hi haurà serà el greu o el molt greu. El primer preveu fins a 196.700 persones en quarantena per ser positius de covid o contactes estrets i el segon fins a 216.365.\nCampins ha defensat que hi ha un consens ampli sobre que aquestes persones han de guardar quarantena i, per tant, no podrien sortir de casa per exercir el dret a vot. En aquest sentit, ha rebutjat la proposta del Govern de reservar una franja horària per aquest col·lectiu, ja no només pel fet que s’haurien de desplaçar sinó perquè ha reivindicat que no es poden ajuntar positius confirmats amb contactes. “Això des del punt de vista epidemiològic i de salut pública és un risc important. Un contacte estret fins que no es demostri el contrari no està infectat i l’estaríem exposant a un risc”, ha manifestat Campins.\nEntre les recomanacions finals, Ribó i els expertes defensen que les persones amb dret de sufragi actiu han de poder votar però “sense posar en risc la seva salut ni la salut pública”. Afegeixen que el vot presencial, siguin quines siguin les mesures de seguretat previstes, de persones contagiades o contactes “constitueixen un risc per a la salut pública”.\n“En l’escenari actual, no és exagerat afirmar que el 14 de febrer entre 100.000 i 200.000 ciutadans amb dret de vot hauran d’escollir entre votar de manera presencial i posar en risc la salut de milers de persones, o bé abstenir-se de fer-ho i renunciar a un dret fonamental. Cap de les dues alternatives és legítima des d’una perspectiva de drets”, diu la institució.\nCampins ha reconegut que la pandèmia no estarà solucionada en uns mesos però sí ha afirmat que és previsible que s’hagi avançat en la vacunació i les condicions meteorològiques també serien més favorables. “La pandèmia no la tindrem solucionada ni al juliol ni a l’octubre però el número de persones que no podrien votar seria molt menor”, ha dit. La doctora ha afegit que més enllà dels contagiats i contactes, les eleccions en si suposarien una mobilització de persones que no és recomanable en la situació actual.\nPel que fa al vot electrònic, el Síndic ha afirmat que en cas d’ajornament les Corts Generals haurien de fer “amb la màxima urgència” una reforma de la llei orgànica de règim electoral general per fer possible les eleccions en un context pandèmic com l’actual. En concret, ha recomanat ampliar el vot per correu, habilitar altres opcions com el vot electrònic i concretar les causes de possibles ajornaments d’eleccions ja convocades.\nEl Síndic ha recordat que aquestes iniciatives no són possibles ara a escala catalana ja que un cop dissolt el Parlament l’únic òrgan que funciona és la diputació permanent i no té competències per impulsar reformes legislatives.\nPel que fa als motius que portarien a l’ajornament, el catedràtic de Dret Constitucional emèrit de la Universitat Carlos III, Luis López Guerra, ha indicat que haurien de ser per criteri “de força major” i ha posat els comicis al País Basc i a Galícia com a exemples. Ha afegit que en aquests casos es va fer una consulta amb tots els grups amb representació parlamentària i amb l’autoritat electoral i ha apostat per aquesta mateixa via a Catalunya. En aquest sentit, Ribó ha recordat que al novembre ja va instar el Govern a prendre mesures per garantir el dret a vot a tothom i ha lamentat que no s’han atès les seves recomanacions.\nEn línies generals, ha afirmat que cal un “ferm acord polític” entre el Govern i el conjunt de les candidatures sobre un eventual ajornament i una renúncia explícita a l’”ús electoralista” d’aquest assumpte. Ha exigit també que el màxim respecte i la garantia presideixin la decisió i la gestió del tot el procés electoral .


Saber més respecte al cognom Tagliento és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Tagliento sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Tagliento.\nEl cognom Tagliento en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Tagliento, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Tagliento és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Tagliento\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Tagliento en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Tagliento, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Tagliento que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Tagliento, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Tagliento. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Tagliento és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Tagliento del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Tagliento en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Tagliento poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Tagliento és un cognom més freqüent, i en quins països Tagliento és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Tagliento


Roig sosté que el govern de Tortosa pactarà amb l’oposició els projectes de ciutat - Canal 21\nEnric Roig ha afirmat este divendres que el nou govern de Tortosa, format per Junts i el PSC, ha d’estendre ponts polítics “cap a tot arreu”. El primer tinent d’alcalde i portaveu socialista ha recordat que abans de les municipals ja va apostar per un govern de concentració, amb tots els grups municipals. Tot i que ha admès que seria un pacte difícil, Roig ha assenyalat que ell mateix ha “passat pantalla” de les seues diferències amb Meritxell Roigé o amb l’exalcalde Ferran Bel, pel bé de Tortosa. Així, ha deixat clar que estendran ponts cap a Ciutadans, la CUP, ERC i Movem.\nEl govern de Junts per Tortosa i el PSC, amb una minoria de 10 regidors, buscarà negociar i pactar cadascun dels projectes de ciutat amb els diversos grups de l’oposició, per tirar-los endavant.\nSiga com siga, Roig ha remarcat que el regidor de Ciutadans estava d’acord en el 99,9% del pressupost, que finalment va rebutjar per qüestions “supramunicipals”. En este sentit, ha reiterat que el PSC no declina incorporar al govern a altres regidors de qualsevol formació política. Però ha fet notar que Miquel Albacar va criticar fa uns dies el PSC per haver pactat amb un partit sobiranista.\nQuant al pacte de govern amb Junts, Roig ha tornat a defensar la decisió del PSC, tot i que la seua primera opció era fer un govern d’esquerres amb Movem i ERC. Però ha conclòs que els republicans no volien pactar ni amb el PSC ni amb Junts.\nTags: Baix EbreCiutadansCUPEnric RoigERCFerran BelJunts per TortosaMeritxell RoigéMovem TortosaPolíticaPSCTortosa\nL'Entrellat. Divendres 24 de gener del 2020


Fosa a pressió de paret prima - Fosa a pressió d'alumini de paret prima - Fosa de Minghe\nQuè és la fosa a pressió de paret fina?\nPer aconseguir una estructura raonable i un pes lleuger de peces i components, les indústries aeroespacial, automotriu, armamentística i altres han substituït les peces que originalment estaven compostes per diverses peces de fosa senzilles, forjats i peces mecanitzades per una fosa integral. Les peces de fosa d’aliatge no ferrós amb un gruix de paret de 2.0 a 4.0 mm s’anomenen peces de fosa de paret fina i les peces de fosa d’aliatge d’alumini amb un gruix de paret inferior a 2.0 mm s’anomenen peces de fosa de paret ultra fina. Com a procés de formació ràpid a prop de xarxa, la fosa a pressió té les característiques d'una alta eficiència de producció, una alta precisió dimensional i la capacitat de formar foses de paret fina de cavitat profunda amb formes complexes i contorns clars. És especialment adequat per al disseny integrat i la conformació general de peces complexes de parets primes.\nEn la producció de fosa a pressió de peces d'aliatge d'alumini de parets primes, hi ha moltes deficiències, des del disseny fins a la simulació d'equips i processos d'ompliment. Es necessita més investigació sobre la precisió de l'aliatge, la màquina de fosa a pressió, el tractament tèrmic i la simulació.\nL' Fosa de parets primes dels aliatges d'alumini amb característiques de pes lleuger i bones propietats mecàniques tenen bona perspectiva de produir una estructura complexa i gran, com ara la carrosseria del vehicle i el xassís d'automòbils. A Minghe Casting, oferim serveis de fosa a pressió de paret prima líder en la indústria per a les vostres necessitats de peces d’alumini\nPer què triar els serveis de fosa a pressió de paret fina Minghe?\naliatge d'alumini peces de fosa a pressió de paret prima s’utilitzen principalment a la carrosseria i el xassís dels automòbils de gamma alta. La figura 1 és l'estructura del bastidor espacial d'aliatge d'alumini de la carrosseria de l'Audi A8. El pilar B és la fosa amb la mida més gran, la forma més complexa i els requisits de rendiment mecànic més elevats. La mida exterior és d’uns 1 200 mm × 200 mm × 100 mm i el gruix de la paret és d’1 .0 ～ 2.5 mm, la figura 2 és un diagrama esquemàtic del seu sistema de tancament. Es pot veure a la figura 2 i a la figura 3 que aquest tipus de sistema de tancament adopta un mètode de porta interna de múltiples esqueixos i, al mateix temps, utilitza un sistema de buit per ajudar, requereix una màquina de temperatura del motlle per controlar la temperatura del motlle i la fosa ha de passar un tractament tèrmic especial per complir els requisits d’ús final, però es mantenen secrets els paràmetres específics del procés de fosa a pressió i tractament tèrmic al buit.\nEn l'actualitat, només algunes empreses a la Xina poden produir peces de fosa a pressió d'aliatge d'alumini d'alumini, com ara bigues de l'eix posterior del xassís d'automòbils, bigues longitudinals frontals de la carrosseria del cotxe, bastidors longitudinals de pilars B i bastidors, etc. Més aliatges d'alumini de parets primes les foses a pressió s’utilitzen principalment a la coberta de la culata del motor.\nMinghe Casting utilitza la fosa a pressió per produir tapes de culata d'alumini ADC12 qualificades amb un gruix mitjà de paret inferior a 2.5 mm. Si us plau, poseu-vos en contacte amb els nostres experts en fosa a pressió per ajudar-vos a seleccionar el millor procés per satisfer les necessitats del vostre projecte de fosa a pressió. pressupost del seu projecte de fosa a pressió de càmera calenta avui\nEls avantatges de Minghe Thin Wall Die Cast\nEs pot aconseguir una precisió dimensional elevada.\nEs poden aconseguir parets més fines en comparació amb la fosa d’inversió.\nÀmplia gamma de formes possibles.\nEs poden emetre fils externs.\nEls forats es poden corar a la mida del trepant intern.\nEls casos pràctics Minghe de la fosa a pressió de parets primes\nActualment, les nostres peces de fosa a pressió de paret prima s’exporten a Amèrica, Canadà, Austràlia, Regne Unit, Alemanya, França, Sud-àfrica i molts altres països de tot el món. Estem registrats ISO9001-2015 i també certificats per SGS.


Mataró aposta per obrir comerços dimarts enlloc de diumenge | Mataró Audiovisual\nDes de l’Ajuntament es defensa aquest canvi per tal de que el comerç de la ciutat no es vegi tant afectat per les restriccions de mobilitat que hi ha els caps de setmana\nRedacció dv., 04/12/2020 - 18:28\nMataró ha decidit que els comerços de la ciutat puguin obrir el proper dimarts 8 de desembre (dia de la Puríssima) en comptes d’aquest diumenge 6 de desembre. Segons la regidora de Promoció de Ciutat i Comerç, Núria Moreno, aquesta mesura s’ha decidit aplicar perquè el teixit comercial local no es vegi tant afectat per les restriccions de mobilitat que imperen els caps de setmana.\nSegons Moreno, aquesta decisió s’ha adoptat també després d’haver-ho parlat amb els comerços mataronins i d’haver demanat l’autorització d’aquest canvi de data a la Generalitat.La titular de Promoció de Ciutat i Comerç també ha assenyalat que el fet d’obrir dimarts en comptes de diumenge pot servir perquè les botigues que obrin “puguin aprofitar el fluxe de visitants” que vinguin a Mataró.\nLa regidora ha manifestat que és complicat fer una previsió de les vendes d’aquests dies. Amb tot ha assenyalat que els comerços es podrien beneficiar de la proximitat del Nadal i de que la població en general està fent previsions de compra d’una manera més progressiva.


Els castellers, un projecte contextualitzat i interdisciplinar – Disseny universal i aprenentatge mòbil\nEls castellers, un projecte contextualitzat i interdisciplinar\nEl fet d’organitzar una unita t interdisciplicar implica l’organització global i contextualizada dels continguts, això genera més motivació a l’alumnat perquè dóna un sentit més ampli als aprenentatges. A més a més, el fet d’organitzar el projecte en grups cooperatius també suposa una mesura d’atenció a la diversitat, ja que permet el repartiment de les tasques i l’assignació de rols en relació a les necessitats de cadascú. Aquesta organització també implica que l’alumnat sigui al centre de l’aprenentatge i que per tant, s’hagi d’autoregular i organitzar per assolir els objectius.\nL’alumnat de 1r ESO del INS Pere Fontdevila de Gironella, un municipi de la comarca del Berguedà, va treballar durant tota una setmana per tal d’assolir un objectiu comú i final: fer un taller de castells. El projecte s’ha realitzat en marc del tema dels castellers, aprofitant que aquest tema s’està treballant de manera paral·lela amb el grup de treball de centres de secudària del Berguedà i que a la comarca hi ha una colla castellera. Aquest tema de cultura popular obre l’escola a l’entorn i a una temàtica propera als alumnes.\nEl projecte ha estat organitzat per a tot l’equip docent de primer i per altres professor d’àrea. Per desenvolupar-lo es va crear un sites per cada grup, en el qual es va dissenyar una pàgina per a cada matèria (veieu aquesta pàgina d’exemple). Les activitats van estar organitzades per tot l’equip docent per tal que estiguessin connectades i responguessin a uns objectius comuns. Des de les tutories es va treballar posteriorment el treball en grup, i es fa realizar una autoavaluació i coavaluació a partir de rúbriques. Podeu veure la web del projecte aquí.\nEs valora molt positivament l’experiència, tant per part de l’alumnat com per part del professorat. Els alumnes van valorar molt bé la pràctica dels castells ja que va ser on van poder posar en pràctica el treball de la setmana i on van veure projectes les tasques realitzades.\nprojecte interdisciplinar treball col·laboratiu


L’Ajuntament enllesteix les obres de conducció de l’aigua de pluja a la Coromina - Ajuntament de Cardona\nL’Ajuntament enllesteix les obres de conducció...\nL’Ajuntament enllesteix les obres de conducció de l’aigua de pluja a la Coromina\nL’Ajuntament de Cardona ha completat les obres de construcció d’un nou col.lector d’aigües pluvials a la Coromina. Les obres s’han realitzat amb caràcter d’urgència degut a la perillositat i als desperfectes que provocava l’aigua de la pluja.\nLa construcció del nou col.lector permet recollir l’aigua que baixa pels terrenys que ocupaven la terrera nova i pel torrent de Farners evitant que s’inundi alguns carrers i baixos de la Coromina. El punt de captació de les aigües disposa de dues canonades -una per l’aigua dolça i l’altra per l’aigua salada- que canalitzen l’aigua recollida. La infraestructura s’ha preparat perquè en el futur s’hi pugui connectar la canonada d’aigua salada provinent dels terrenys de l’antiga terrera de manera que les aigües salinitzades no s’aboquin al riu. Les dues canonades passen per sota l’antiga carretera de Manresa en direcció al carrer Església i desemboquen l’aigua canalitzada al canal de Palà.\nA més d’aquesta infraestructura el projecte ha permès tirar endavant altres actuacions complementàries a la zona. Així, s’han pavimentat els carrer que condueix al Torrent de Farners i s’han instal.lat nous embornals per a la recollida de l’aigua. L’obra permetrà recollir l’aigua de pluja que cau en una extensió de prop de 27 hectàrees. L’Ajuntament espera que l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) assumeixi part del cost de les obres que han ascendit a 158.303 euros.


Relat (26) | card.cat\nPublicat el 7 de maig de 2014 per Joan Roig "Dalmau"\nJo, a part de fer totes les activitats que podia dins el Club Card, a més de fer feina, també jugava a futbol. Aquest dia, de matí, jugàrem per devers Manacor i a mi, en una mala entrada, em deixaren la cama dreta negra com un carbó, de l’anca fins al turmell; em clavaren un bony com un ou de galina. Em dugueren a una curandera de Manacor i a base de massatges em va desaparèixer el bony, però la cama va tornar negra i, companys d’aquells tan optimistes, m’animaven i em deien: “Amb aquesta cama no faràs el Rei Herodes”.\nJo no contestava, però pensava: “Amb el que la nit passada férem en Pep i jo, ja només em mancaria que ara jo fallàs”. Llavors havia de superar canostra, però bé, a les quatre vaig començar a fer de criat bo -o dolent, segons com es miri- perquè aquí també tenim història. Uns dies després d’haver fet els Reis, unes nines d’uns sis o set anys amb les quals em vaig topar quan jugaven pel carrer de la Sínia, em van dir: “Ah! Això és el criat dolent!”. Jo em vaig aturar per rectificar-les i vaig dir: “No nines, jo era el criat bo”. “No -em diuen elles-, el criat bo era el meu oncle Llorenç, perquè tu anaves a ajudar el Rei, que va anar a l’Infern”. “Uep!, tens raó tu; jo avudava al dolent”. Resulta que el criat dolent -o bo, segons s’interpreti- era en Llorenç Bauçà, s’Elèctric. Bé, tornant a lo nostro, jo, com que era ben coix i, és clar, el paper em sortia perfecte, la gent comentava: “No pareix ver lo bé que li surt el paper de coix, i saps que és de graciós. Cada vegada que ha d’ajudar al Rei, fa tard per mor de la coixera”. L’obra va esser tot un èxit. En Pep va fer un paperàs com a general i en Nofre, amb les seves improvitzacions, va esser el més graciós de tots. I els nostres contraris se n’anaren amb els dimonis que se’n dugueren el Rei Herodes camí a l’Infern.\nLa revista aleshores es feia a mà. Teníem una màquina que quan teníem els articles fets, com a màxim la darrera setmana del mes, uns dies a la setmana ens aferràvem a la màquina, hi posàvem l’article de dins i rodàvem a una manivela tants de pics com fulles tenia la revista, això a cada article. Tanta sort que com que allò era una festa, qualque vespre érem més de vint que rodàvem. En Pedrín, en Quina petit, na Joana de sa Central, na Bel Cadireta i molts altres varen rodar a la revista. El president havia aconseguit que l’Ajuntament, com que el tenien buit, ens deixàs el segon pis per tenir-hi la màquina i poder fer-hi les reunions, jocs i llegir els diaris i revistes. Això va dur també molta guerra: si un esport, Madrid o Barça, unes motos, altres secció rosa, altres simplement notícies, altres només els nostres, etc. Però va durar poc perquè com que nosaltres érem joves i rebels, vàrem penjar un póster del Che Guevara i en pocs dies, quan hi anàrem, ens l’havien pres. Com és natural, uns s’encalentiren i fins i tot oferien tocs, altres volien explicacions, altres passaven un poc, però com que sempre n’hi ha que pensen, un va tenir una idea i la va proposar: Posar una nota de tot l’espai del póster que deia: “Aquí teníem un póster del Che Guevara i algú ens l’ha robat”. Com és natural, ens expulsaren de la casa gran, per rojos i esquerranosos.\nAquest article s'ha catalogat com a Història, Sant Llorenç per Joan Roig "Dalmau". Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


Propostes fotogràfiques de Josep Pla i Mihail Moldoveanu a Kowasa Gallery | Bonart\nPropostes fotogràfiques de Josep Pla i Mihail Moldoveanu a Kowasa Gallery\nLa galeria Kowasa Gallery mostra dues interessants propostes fotogràfiques. D’una banda, En clau baixa, de Joan Pla, i d’una altra, l’exposició Bas-Reliefs, de Mihail Moldoveanu, que es podran visitar fins al 26 de maig.\nL’exposició de Josep Pla recull un conjunt de 24 fotografies en blanc i negre, procedents de la sèrie En clau baixa i reunides en l’homònim llibre d’autor que les acompanya.\nJosep Pla utilitza la fotografia com a mitjà d’expressió artística, tot conreant estils diversos i penetrant en diferents gèneres, la qual cosa li permet captar i oferir una extensa col·lecció d’imatges, des de paisatges fins a abstraccions, en què l’espectador trobarà despertades totes les seves sensacions. “En la meva sèrie anterior, Clarobscurs, aprofitava els efectes suaus que produeix un feix de llum en xocar contra una superfície plana i reflectir els tons que aquesta no absorbeix. En aquesta sèrie, que he titulat En clau baixa, he volgut reflectir els aspectes que es generen quan passa el contrari; és a dir, quan el feix de llum és absorbit gairebé del tot i només una petita part és reflectida cap a la nostra percepció visual”, explica Pla.\nL’interès de Mihail Moldoveanu per la fotografia està relacionat amb el seu treball en pintura. Aquesta combinació confereix a la seva obra “un toc arcaic, en què abunden les connotacions musicals”.\nAquest treball és conseqüència de l’interès i fascinació de Moldoveanu pel fris de las Panatenees, de Fídies. Com declara Moldoveanu ,“l’escàs gruix del relleu i el refinament del seu modelat aplanat fan que el dibuix continuï viu dins del marbre, la qual cosa deixa via lliure a una infinitat d’interpretacions. Per uns breus instants, la mirada sola aïlla fragments autosuficients: històries independents generades d’alguna manera insòlita, paisatges abstractes, ritmes i impulsos dispersos”.\nA la imatge Josep Pla. Plantes que pengen, Roma, 2008/2012. Impressió per injecció de tintes en paper Hahnemühle Fine Art Baryta FB 350.\nEtiquetes: Josep Pla · Kowasa Gallery · Mihail Moldoveanu


Eight-to-Fourteen Modulation - Uniopèdia, el mapa conceptual\nEight-to-Fourteen Modulation (EFM) és un sistema de codificació de canal És utilitzada en DVD, CD i Minidisc.\n4 les relacions: Disc compacte, DVD, Minidisc, Programació d'ordinadors.\nNou!!: Eight-to-Fourteen Modulation і Disc compacte · Veure més »\nNou!!: Eight-to-Fourteen Modulation і DVD · Veure més »\nAparell reproductor de mini-disc SONY. El MiniDisc, miniDisk o MD és un disc magneto-òptic digital desenvolupat la dècada de 1990 per la multinacional d'origen japonès Sony, de menor mida que els CD convencionals i més capacitat en comparació.\nNou!!: Eight-to-Fourteen Modulation і Minidisc · Veure més »\nPrograma en BASIC. Programació d'ordinadors o programació informàtica (sovint abreujat programació o codificació) és el procés d'escriure, provar, depurar/solucionar problemes, i mantenir el codi font de programes.\nNou!!: Eight-to-Fourteen Modulation і Programació d'ordinadors · Veure més »


Galindo i el terrorisme d'Estat\n13 maig 2021 01:29\nPer primer cop, un llorejadíssim general de la Guàrdia Civil és condemnat d'una manera contundent i inapel·lable per l'espantosa pràctica del terrorisme d'Estat. Tots els ciutadans que han seguit el patètic judici del cas Lasa Zabala han pogut veure declarant un Manuel Rodríguez Galindo que defensava unes idees i una concepció del món més pròpies del segle XVI que dels inicis del tercer mil·lenni. Per això és tan important aquesta decisió judicial, ja que marca el final de les pràctiques del terrorisme d'Estat a la Pell de Brau. És cert que les responsbilitats polítiques només queden centrades en un simple governador civil socialista, Julen Elgorriaga, i que les condemnes no han anat més amunt. Vera s'ha salvat aquest cop. Però el veritable condemnat moral és un Felipe González que era el president del Govern quan passaren aquests desastres. Sobre ell i la seva consciència recau el veritable pes històric de la sentència. I Galindo ha après que conculcar la llei es paga molt car en un Estat de Dret.


La més autèntica Rajasthan ( L'Índia ) - Oliver Muñoz Muñoz - Fotògraf\nSens dubte la regió més acolorides de l'Índia i una de les més riques culturalment. Seus habitants, Majoria hindú, tenen moltes celebracions al calendari, Així que és fàcil de combinar amb qualsevol d'ells i molt recomanable com a experiència personal.\nA Pushkar, un dels llocs a visitar a la Rajputana, una festa molt important celebra anualment i és d'animals i productes comercialitzats. Segons l'època de l'any l'estany pot ser sec però encara és un lloc interessant de visitar. Al vespre ratpenats enormes volin els arbres de la petita ciutat.\nA Jaipur, la millor cosa és llogar una moto visitar pobles i el desert. Les visites volen vendre viatges amb camells al desert a tota costa, però els sentiments de turistes que va contractar aquests paquets no són bones, la majoria són insatisfet per algun o altre motiu.\nAltres llocs interessants per visitar són Udaipur, Jodhpur, Jaisalmer, … Podeu veure totes les imatges a la pantalla completa a la secció de Fotografies.


Sense fronteres: cinema d'autor català contemporani\nPublicat el Dimarts, 05 Octubre 2010 09:56\nEl curtmetratge LO SIENTO TE QUIERO, dirigit per Leticia Dolera\nPublicat el Dijous, 30 Setembre 2010 10:38\nEl curtmetratge LO SIENTO TE QUIERO, dirigit per Leticia Dolera, ha guanyat el premi al millor curtmetratge de gènere fantàstic en el FANASTIC FEST d'Austin (Texas, E.E.U.U.), un dels festivals de referència en cinema de gènere a nivell mundial. Aquest guardó es suma a la llarga llista de premis rebuts en el debut de l'actriu catalana a la direcció cinematogràfica. A casa nostra el podrem veure en pantalla gran al proper Festival de Sitges\nEl muntatge: art i ofici\nPublicat el Dijous, 30 Setembre 2010 08:55\nDimarts, 28 de setembre de 2010, a la Filmoteca de Catalunya, va tenir una taula rodona amb el títol “el muntatge: art i ofici”, organitzada per la Filmoteca de Catalunya amb la col·laboració de l’Acadèmia del Cinema Català,\nVan participar els muntadors: Bernat Aragonès, Manel Almiñana, Amat Carreras i Frank Gutiérrez (tots ells membres de l’Acadèmia del Cinema Català).\namb Ramon Font que va fer de moderador.\n"El grifo" de Denis Rovira a sitges (10.10.10)\nPublicat el Dilluns, 27 Setembre 2010 11:34\nEl diumenge dia 10 d´octubre a les 20.15h (Auditori) s´estrena "El Grifo" de Denis Rovira. Un thriller angoixant protagonitzat per Celso Bugallo i Ana Fernández amb producció de Continental Producciones. La sessió es complerta amb "Secuestrados", l´opera prima de Miguel Ángel Vivas, dels productors de "Celda 211". Denis farà acte de presència amb part de l´equip tècnic i artístic per presentar el seu nou curtmetratge, el tercer de la filmografia (“Angel”, “Lazarus Taxon”) que entra a dins la Secció Oficial del Festival de Sitges.\nEstació de l'oblit, seleccionada per 12 festivals de cinema\nPublicat el Dijous, 23 Setembre 2010 12:10\nEstació de l'oblit, dirigida per Christian Molina i Sandra Serna i produïda per Canónigo Films i Televisió de Catalunya, ha estat seleccionada per un total de 12 festivals de cinema nacionals i internacionals al llarg d'aquest any. Els últims, la V Mostra de Cinema Català de Quito i l’Edmonton Film Festival, un dels festivals de cinema més reconeguts del Canadà, que es distingeix per seleccionar pel·lícules que destaquen per la qualitat de les històries que expliquen. “De les més de 1000 sol·licituds que hem rebut aquest any, aquest film va atreure immediatament la meva atenció i m'ha captivat profundament. És un treball magnífic. Els directors Christian Molina i Sandra Serna i els meravellosos actors han d'estar molt orgullosos del resultat” comenta Guy Lavallee, programador del festival.\nEl sueño de Bambi de Christian Avilés\nPublicat el Dijous, 23 Setembre 2010 11:36\nEl sueño de Bambi de Christian Avilés arriba a les cartelleres de Barcelona. Estrenem demà dijous dia 23 de setembre al SAT, Sant Andreu Teatre, i serem fins el dia 17 d'octubre. Alguns de vosaltres ja l'heu vist però, tot i així, será un plaer retrovar-vos.\nCinema en temps de guerra, exili i repressió\nPublicat el Dilluns, 20 Setembre 2010 13:58\nLa pel·lícula Xtrems ja està a la venda en dvd\nPublicat el Dilluns, 20 Setembre 2010 13:39\nXtrems a les botigues!\nEs tracta d’un dvd complert, on trobareu la pel·lícula no només en V.O., sinó també amb audiodescripció per a invidents i subtitulada en català per a sords, en castellà i en anglès.\nNo us perdeu els més de 100 minuts d’extres, amb el making off, el material promocional, fotos del rodatge, escenes eliminades i una selecció de les converses entre els protagonistes reals i els ficticis de Xtrems. Voleu saber com van treballar els seus personatges els actors? Voleu saber com van continuar les vides dels protagonistes? No deixeu de veure aquest document colpidor i emotiu ple de sinceritat.\nXtrems és una producció duta a terme conjuntament entre Animals Films i Televisió de Catalunya i ha significat la primera experiència com a directors d’Abel Folk i Joan Riedweg.\nEs tracta d’un film basat en fets reals, on més de setanta actors catalans interpreten la vida d’uns personatges amb diferents addiccions, els quals també apareixen en la pel·lícula com a testimonis, orientant els intèrprets i parlant sobre les seves experiències de forma directa, sincera i punyent.\nTot i que va ser concebuda com a TV movie i amb l’objectiu de ser vista exclusivament per televisió, el nivell aconseguit va superar les expectatives fins el punt de decidir convertir-la en llargmetratge.\nXtrems va ser una de les pel·lícules més destacades de la secció Punto de Encuentro del Festival Internacional de Cine de Valladolid i ha estat reconeguda fora d’Europa, formant part dels films seleccionats en el Cairo International Film Festival dins l’apartat de Cinema Digital. A més a més, va obtenir 11 nominacions en els Premis Gaudí, guardons que anualment ofereix l’Acadèmia de Cinema Català.\nActualment, ha estat escollida per formar part de la selecció de pel·lícules espanyoles més importants del 2009 en el London Spanish Film Festival. El passi de Xtrems tindrà lloc el proper dia 4 d’octubre amb la participació dels directors.\nA més a més, ha estat seleccionada per l’organització Cine Tapis Rouge com a part integrant de la mostra de cinema català que es farà a Montreal del 27 al 30 d’octubre.\nParal·lelament, formarà part del festival de Melbourne Made in Catalonia Film Festival com a pel·lícula convidada.\nXtrems va ser estrenada el mes de novembre de 2009 al cinema Alexandra de Barcelona i es va poder veure a TV3 el passat mes de juny en una emissió especial sobre les addiccions en tàndem amb el programa “Banda ampla”.\nL’Acadèmia del Cinema Català participa en el Subtravelling 2010\nPublicat el Dijous, 16 Setembre 2010 12:18\nL’edició d’enguany inclou la projecció dels curtmetratges presentats als premis Gaudí 2010\nBarcelona, 15 de setembre de 2010. L’Acadèmia del Cinema Català ha signat aquest matí un acord de col·laboració amb Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) en el marc de la segona edició del Subtravelling, el festival internacional de cinema curt d’animació i de ficció al metro de Barcelona, que es celebrarà entre el 15 i el 24 d’octubre.\nEl conveni, subscrit aquest matí per Dídac Pestaña, vicepresident executiu de TMB, i Joel Joan, president de l’Acadèmia del Cinema Català, estableix que en el Subtravelling 2010 es projectaran alguns dels curtmetratges participants i guanyadors de la segona edició dels Premis Gaudí, guardons organitzats per l’Acadèmia amb l’objectiu de promoure el cinema català. Aquesta emissió serà el dijous 21 d’octubre a les 19 hores al mini cinema que s’instal·larà especialment per al festival a l’estació de metro d’Universitat (L1/L2) i serà presentada per l’actor i l’acadèmic Roger Pera.\nD’altra banda, l’Acadèmia del Cinema Català participarà en l’acte d’inauguració d’aquesta segona edició del Subtravelling i algun dels seus Acadèmics serà part del jurat d’una categoria de la mostra, com Agustí Argerich i l’ Antoni Verdaguer.\nL’edició d’enguany compta, a més, amb un nou espai de participació dins el metro: l’Espai Mercè Sala, obert al públic des del passat 6 de setembre. Es tracta d’una nova sala d’exposicions, situada a l’estació de Diagonal, que ofereix als visitants l’oportunitat d’aprendre tècniques audiovisuals i que servirà, durant el festival, de sala de projecció dels curtmetratges.\nA més de les seccions de Microcurts, Campus i Palmarès, enguany el Subtravelling inclourà una nova categoria: Roda a TMB, una secció de convocatòria pública en la que qualsevol usuari pot rodar un curt de tres minuts de durada mitjançant un telèfon mòbil a les instal·lacions del metro i dels autobusos de TMB. Les inscripcions romandran obertes fins el proper 6 d’octubre, i els interessats es poden inscrure i penjar les seves obres a la FTP del microsite subtravellingfestival.tmb.cat\nEstrena de Blow Horn, de Lluis Miñarro\nPublicat el Dimarts, 14 Setembre 2010 12:55\nESTRENA DE “BLOW HORN\nEl pròxim divendres 17 de setembre s’estrena als cinemes Verdi de Barcelona i Madrid, i al Cinema Albeniz de Girona – per pocs dies – la pel·lícula de Lluís Miñarro “Blow Horn”. Amb aparença d´una road movie a l’Índia, “Blow Horn” és en realitat un viatge cap al silenci, cap a la meditació. Rica en imatges d’un poderós simbolisme, el film s´ ha presentat als festivals de Locarno, Leeds, Gijón i Las Palmas de Gran Canaria.\nEsperem pugueu sentir-la! OM MANI PADME HUM.\n-UNA VISIO EXULTANT DE LA NATURALESA\nON EL QUE IMPORTA SON LES TEXTURES.\n-MIÑARRO HA RODAT AQUESTA PEL·LÍCULA COM\nL’HOME QUE TEIXEIX I MEDITA AL TEMPS.\nL’Acadèmia del Cinema Català ret homenatge a la figura de Gaudí\nSegona mostra internacional de curtmetratges al metro\nEstació de l’oblit, seleccionada per la V Mostra de Cinema Català de Quito\nELS QUATRE GATS INFORMA\nEstació de l’oblit, seleccionada per l’Edmonton Film Festival del Canadà\nPàgina 252 de 266


Vam assumir el repte de dissenyar el seu nou site amb l'objectiu de treballar orientats a la conversió en un entorn multidispositiu. Vam apostar per la convivència entre els hotels urbans i els resorts de la cadena en un únic site, conceptualitzant un nou procés de reserva més fàcil on el cross-selling i l'up-selling estiguessin integrats.\nEl punt de partida com a base per al creixement\nAbans d'iniciar el redisseny del portal, vam realitzar una anàlisi heurística sobre el site que la cadena hotelera tenia en aquell moment per tal de detectar els principals punts crítics i definir, en conseqüència, on s'havien de concentrar les principals àrees de millora. En paral·lel, vam portar a terme també l'anàlisi de les mètriques, orientats principalment a conèixer el comportament dels seus usuaris i, sobretot, on es produïen les principals caigudes en el funnel del procés de reserva.\nAnalitzar el sector per conèixer el context immediat\nEs va realitzar una anàlisi de bones pràctiques existents en el sector, amb l'objectiu de tenir una base sòlida que permetés avançar sobre les millores en el context del projecte. En aquest sentit es van tenir en compte tots aquells referents que van permetre exemplificar la simplicitat en els processos de recerca, la consulta d'ofertes i disponibilitat, així com la venda creuada durant el procés de reserva.\nEl procés de reserva com a clau\nEs va treballar amb l'equip d'Expo Hotels & Resorts per definir els principals customer journeys, amb l'objectiu de conceptualitzar la millor solució a nivell de model de navegació i fluxos a seguir pels usuaris. En aquest context es va prestar especial atenció en el procés de reserva, que es va plantejar com un procés guiat àgil i senzill per a l'usuari, però que al seu torn integrava de forma natural tant elements de cross-selling com a elements d'up-selling. La preocupació pel detall i l'obsessió per mantenir l'usuari dins el funnel, van ser les claus del nou plantejament.\nUna línia gràfica fresca, moderna i adaptada a multidispositiu\nEs va treballar una nova línia gràfica per Expo Hotels & Resorts en la qual es va buscar l'equilibri i la sobrietat que imposava la imatge corporativa de la pròpia marca, però incorporant colors secundaris que ajudessin a diferenciar les tipologies d'hotels de la cadena. D'altra banda, el plantejament responsive design ens va portar a treballar partint dels diferents breackpoints definits, tenint en compte a més l'encaix amb els diferents idiomes en què havia d'estar el nou portal.\nL'experiència ha estat excel·lent. Nosaltres els vam plantejar el repte de fer un web responsive per a una cadena hotelera en un moment en què no existien webs responsive per a cadenes hoteleres


Àpats lleugers i saborosos - Pàgina oficial de Medium Hotels. Hotels a Barcelona, Sitges i Valencia amb millor preu garantit\nÀpats lleugers i saborosos\nPots dinar i sopar a la terrassa o, si ho prefereixes, escollir una taula al restaurant.\nLa carta de snack bar presenta plats frescos a base d’amanides, ensalades i cremes fredes. Per picar, racions de croquetes, pebrots del Padró o gambeta vermella a la planxa. Si desitges completar l’àpat hi ha opció de plats del dia, amb peix carn a la planxa, a més d’amanides i pizzes.\nL’opció d’entrepans i sandvitxos és àmplia, des de l’insuperable triangle amb pernil d’aglà i pa de vidre, passant per l’hamburguesa 100% de vedella fins a la baguet amb ventresca i piquillos.\nTambé hi ha postres, el clàssic coulant de xocolata, batuts de fruita, gelats i pastissos del dia.


Soberanía Alimentaria, Biodiversidad y Culturas - Terra, mar i comunitat. L’alimentació com a vincle en els barris\nTerra, mar i comunitat. L’alimentació com a vincle en els barris\nPublicado: Martes, 03 Mayo 2022 14:03\nAls barris de les nostres ciutats hi ha iniciatives relacionades amb l’alimentació que, a més de proporcionar aliments o transmetre la importància d’una dieta saludable, aconsegueixen resultats menys visibles però potser més sòlids i duradors: acostar a persones diverses i crear comunitat.\n‘Tira de comptar de districte del Mercat del Cabanyal-Canyamelar. Foto: Arrelaires\nTaller de cuina de proximitat amb la xef Cristina Ruiz. Foto: Arrelaires\nL’alimentació com a element de cohesió s’ha anat perdent a mesura que s’ha incorporat a la indústria de mercat i també alhora que les nostres societats s’han tornat més urbanes i les formes de vida més individualistes. Els aliments cohesionaven comunitats que funcionaven sincronitzades amb les temporades del que es collia i es consumia; interrelacionaven persones i famílies gràcies a l’intercanvi de productes de les hortes o elaborats, i també a través de la pràctica del tornallom a l’horta i de coneixements sobre receptes, cultius o remeis naturals. A més, l’alimentació ens vincula de forma molt visible amb la terra i amb la mar. Què hi ha ara de tot això en la vida a les ciutats?\nAlimentació i memòria col·lectiva\nEl barri del Cabanyal, a València, està de cara a la mar i gran part de l’activitat pesquera de la ciutat s’ha fet històricament allí, on se situen la llotja de peix, la confraria de pesca i l’agrupació de clotxiners. «Les clòtxines són un producte molt identitari d’ací i es venen directament a les botigues i els bars del barri; la gent té integrada l’estacionalitat, hi ha botigues que només obrin quan hi ha clòtxines», explica Natalia Castellanos, que viu en el barri. A més, el Cabanyal està a la vora de l’horta que envolta València, al costat del municipi d’Alboraia.\nNatalia forma part de l’associació Arrelaires, que ha coordinat Aliments de l’horta i la mar per a València. Es tracta d’un projecte pilot que ofereix informació fàcil i accessible a la ciutadania sobre els punts on aconseguir aliments de proximitat en canals curts de comercialització —s’ha editat un mapa amb aquesta informació— i reflexiona sobre l’alimentació i el territori, però amb la particularitat de centralitzar totes les accions en un barri, el Cabanyal. Durant un mes, es van organitzar, entre altres activitats, visites als productors i productores de l’horta, a les botigues del barri i els llocs del mercat, rutes per a conéixer el patrimoni marítim i pesquer, i un taller de cuina. «Aterrar el projecte en un barri li dona molta riquesa, és una manera de sensibilitzar i aprendre molt més eficaç, i potencialment pot teixir més vincles que si s’organitza en l’àmbit més ampli i difús d’una ciutat; les activitats lúdiques, sense tant de discurs, es reben amb moltes ganes», explica Natalia. De fet, per a algunes activitats les places disponibles es van quedar curtes. Hi van participar persones amb perfils molt diversos, encara que hi van predominar les dones majors de 50 anys i, en general, gent que ja en sabia d’alimentació, la qual cosa va fer que es generara debat i moltes preguntes sobre les etiquetes, els segells, l’ecològic, etc. «Ens ha ajudat molt el fet de passejar juntes pel barri, a la gent li encisa això de parlar directament amb la gent de les botigues, del mercat, saber-ne la història, per què tenen aquest producte, com es cultiva, com es cuina… Vincular tot això amb la memòria alimentària, amb l’urbanisme de proximitat, és una manera de transformar hàbits amb moltíssimes possibilitats».\nLa idea es va impulsar en el Consell Alimentari Municipal, una entitat consultiva de l’Ajuntament de València que es va crear en 2017 per a promoure un sistema agroalimentari local més sostenible, saludable i just. Hi participa una representació plural de la ciutadania, que inclou moviments socials, organitzacions agràries i de consum o partits polítics. I per què es va triar el Cabanyal? «Precisament per tots els punts que té per a treballar. A part del seu patrimoni pesquer i de tota la faena d’investigació i divulgació que ja s’ha fet sobre aquest tema, l’horta està molt a prop i s’unien els dos mons. A més, hi ha molts projectes comunitaris i alguns que treballen concretament l’alimentació; també està el mercat amb la tira de comptar, reservada per als productors locals. Tot això, sumat a l’herència gastronòmica, donava per a parlar de cuina, comunitat i territori», explica Natalia.\nTotes aquestes accions han servit per a obrir un camp il·limitat de possibilitats per a generar vincles comunitaris. L’equip del projecte ha tingut moltes idees per a donar-li continuïtat, entre les quals Natalia destaca l’element de la memòria col·lectiva. «Em vaig quedar amb ganes d’elaborar un mapa en el qual el veïnat rescatara les botigues que ja no existeixen, quins productes ja no es poden comprar…, un mapa on es veren els canvis del barri, l’avanç del ciment sobre l’horta, que portaren fotos…». En les trobades, les persones més majors recordaven amb afecte que abans s’ajuntaven sovint a cuinar i menjar al carrer i que ara l’urbanisme i la individualitat han fet que tot això siga menys habitual.\nEl barri de Bellvitge, a l’Hospitalet de Llobregat, té en comú amb el Cabanyal que se situa en la perifèria d’una gran ciutat i que limita amb el territori agrari, concretament, amb l’última zona agrícola de la ciutat, Cal Trabal, amenaçada per diversos projectes d’especulació urbanística.\nA Bellvitge naix la cooperativa de consum Keras buti (’fer coses’, en romanó), impulsada en 2018 per LaFundició i l’entitat gitana Lacho bají calí. «El seu objectiu principal era revertir la idea que consumir productes ecològics és només cosa de les classes mitjanes i reivindicar el dret de tot el món, també de les classes populars i la gent que habita les perifèries, a menjar de manera saludable i sostenible per al planeta». Parla Laia Ramos, sòcia de LaFundició, una cooperativa que des de 2006 impulsa processos col·lectius de construcció de coneixement, pràctiques culturals i formes de relació. Keras buti n’és un i en aquest temps la cooperativa ha anat creixent, des de Bellvitge a cinc barris més, ha aconseguit arribar a 80 sòcies i recentment ha obert un economat popular.\nUna de les derivades és l’Escola Popular Keras buti, com diuen al seu web: «un espai on compartir i construir col·lectivament coneixement: sabers i fers vinculats a un territori i unes comunitats específiques; sabers i fers que articulen una cosmologia, una manera de sentir i estar al món». En aquesta escola es recupera des de fa anys l’elaboració artesanal de cistelles amb vímet i canya, que es recullen directament en el llit del Llobregat. Es tixen mentre es conversa sobre la memòria de les comunitats i els territoris, i la mateixa cooperativa de consum en fa ús. També s’han fet tallers de compostatge, cursos de llengua romaní i jornades d’agroecologia.\n«Keras buti va començar a treballar amb un productor ecològic del Parc Agrari del Baix Llogregat amb la idea de vincular el sosteniment de les vides dels qui cuiden la terra amb el de les persones que habiten les zones urbanes de la perifèria», conta Laia. La idea va cobrar més força encara durant la pandèmia, quan la cooperativa es va sumar a la xarxa de suport veïnal de l’Hospitalet i va fomentar la compra de producte ecològic fresc a les hortes pròximes, que també estaven en una situació fràgil. «L’impuls s’ha mantingut en postpandèmia, ha pres formes diverses i ha ocupat diferents espais, assajant maneres de generar una articulació comunitària a partir del dret a menjar sa i de manera sostenible per a totes», explica Laia.\nRuta ‘Camins de pesca’, pel barri del Cabanyal amb Paseando Valencia. Foto: Arrelaires\nRuta en Cabanyal-Horta, explicant el projecte Cuina de Barri\nSuport mutu i convivència\nA partir de la pandèmia, les iniciatives comunitàries de suport mutu es van multiplicar als barris; moltes tenien l’alimentació com a objectiu central. És el cas del Banc d’Aliments del Barri (Col·lectiu BAB), que va posar en marxa el veïnat de Lavapiés, a Madrid, amb la finalitat d’organitzar i distribuir els aliments que es donaven i fomentar la solidaritat i la cooperació per a enfortir un teixit social veïnal que ja existia. Gràcies a això, en la primera etapa del confinament es van activar més de 250 persones voluntàries i es van articular desenes de col·lectius i entitats.\n«El potencial de l’alimentació com a factor de cohesió social i cultural és inqüestionable», afirmen Carola Yagüe i Teba Castany, compromeses amb el BAB des del principi. «El menjar és una de les variables més importants dins de la construcció de la identitat, tant individual com col·lectiva, i propicia accions i sentiments tan importants com compartir, convidar, gaudir, fer valdre i unir persones que comparteixen la mateixa tradició gastronòmica, sentir-ne orgull, admirar a qui cuina, agrair a qui ens proveeix d’aliments… No només ens alimenta el cos». Els relats de Carola i Teba sobre el tema no s’acaben mai. Per exemple, fa uns dies la comunitat musulmana va convidar el veïnat i els col·lectius del barri al sopar de fi de dejuni del ramadà. També conten la història d’Usman, un agricultor que va haver de deixar Mauritània a causa del canvi climàtic i que des de 2014 cultiva un hort agroecològic en Rivas d’on proveeix diversos grups de consum de Lavapiés i d’altres barris. «Usman es va bolcar a fer costat al veïnat durant la pandèmia i, l’any passat, quan un incendi va acabar amb la xicoteta infraestructura del seu hort, les eines i alguns fruiters, el barri es va bolcar al seu torn per a ajudar-lo i el cas es va estendre per tota la ciutat», conta Carola.\nEl treball del BAB també té un fort component reivindicatiu que es va encarregar de denunciar la incompetència de l’Ajuntament de Madrid durant la pandèmia. «L’ajuntament hauria de donar suport a les iniciatives de barri que busquen el benestar de la població i l’atenció a persones vulnerabilitzades i també fer reunions periòdiques amb elles, que són les que prenen el pols al barri, per a coordinar esforços i sinergies», diu Teba. El veïnat mobilitzat de Lavapiés somia amb una cuina comunitària amb un enfocament intercultural, intergeneracional, de gènere i sostenibilitat mediambiental, proveïda amb productes de l’hort urbà del barri (el projecte «Esta es una plaza»), dels rebostos del BAB i d’aportacions solidàries, amb una filosofia de zero residus. Per torns, els diferents col·lectius de dones del barri (marroquines, bangladeshianes, senegaleses, llatines, espanyoles…) elaborarien els berenars escolars amb receptes tradicionals que ensenyarien a les altres participants i que posteriorment pogueren arreplegar-se en un llibre de receptes.\nAprenentatge i politització\nAquest somni és molt semblant al de Natalia per al Cabanyal: «M’imagine una cuina comunitària autogestionada, una espècie de centre social on les persones més majors ensenyaren receptes i trucs que tinguen a veure amb els aliments, i on també es pogueren comprar productes de proximitat i s’organitzaren activitats». I, d’alguna manera, al Cabanyal això ja passa gràcies a Cabanyal Horta, un moviment veïnal que va recuperar un solar municipal abandonat, on es trobava l’antic poblat d’El Clot, i hi va establir un espai on difondre l’agroecologia i la història de convivència entre la població paia i la gitana. Una de les iniciatives que hi ha al solar és Cuina de Barri, que ofereix menús saludables per a endur a preus assequibles. Natalia recorda que algunes veïnes que van participar en els itineraris i visites del projecte, tot i que eren del barri, no coneixien Cabanyal Horta i els va emocionar tant que s’hi van associar.\nA l’Hospitalet de Llobregat, com a resultat de la dinamització de la xarxa de suport veïnal, es va recuperar un lloc molt especial, la Casa de la Reconciliació, un edifici construït per la gent del barri de Ca Serra i actual parròquia, on es va iniciar el moviment de l’objecció de consciència en l’Estat espanyol. Allí s’organitza els dimarts l’espai de cuina política, on «rellegim de manera crítica diferents receptes aportades per les participants, tenint en compte els costos ecològics i culturals que porten implícites, per a hackejar-les mentre conversem i comprenem el sistema neoliberal i les seues conseqüències», conta Laia. I és que l’acte de menjar, tan essencial i popular, es percep com una cosa quotidiana i inofensiva i, a més, feminitzada, per tant, segons l’experiència de Laia i la seua cooperativa, «es converteix en l’espai ideal per a generar vincles entre persones heterogènies i crear comunitats plurals d’aprenentatge i politització».\nUn matí, després d’un dels itineraris pel barri, Natalia se’n va anar a esmorzar a un bar amb el grup de persones que hi havien participat. «Una de les dones ens va preguntar per l’origen del projecte, pel Consell Alimentari Municipal i com podríem fer que l’activitat es reproduïra en altres barris, perquè ho veia superimportant. Quan el projecte va acabar i vam compartir els resultats amb l’ajuntament, ens va voler acompanyar per a demanar-ho ella mateixa». Esperem que les veïnes del Cabanyal puguen convéncer prompte la seua gent dels altres barris perquè descobrisquen el patrimoni i el teixit comunitari relacionat amb l’alimentació que hi ha als seus carrers i places.\nLlaurant Sobirania Alimentària a València\nPer a enfortir els processos, les xarxes i els col·lectius de la societat civil que treballen per a promoure la transició cap a sistemes agroalimentaris basats en la sobirania alimentària, primer és fonamental identificar-los i fer-los visibles. És el que va proposar el projecte de la Fundació Mundubat «Llaurant sobirania alimentària a València: enfortint processos, iniciatives i xarxes locals i globals per a contribuir a garantir el dret a l’alimentació», finançat per la Conselleria de Cooperació i Migració de l’Ajuntament de València i l’Àrea de Cooperació Internacional de la Diputació de València. El projecte ha facilitat l’elaboració d’un diagnòstic i d’una guia local destinada a la ciutadania en la qual es pot consultar de manera molt senzilla on comprar aliments de proximitat (principalment fruites, hortalisses i productes de la mar) amb la mínima quantitat d’intermediaris possible. Tots dos instruments poden ser també una important eina de treball per al Consell Alimentari Municipal i per al mateix ajuntament.\nA més, s’ha editat un llibre de receptes de temporada i proximitat, Cuina de rebost (Caliu, 2021) i ha produït una obra de teatre sobre l’alimentació que es va presentar en una de les activitats en el Cabanyal.\nAquest article compta amb el suport de l’ONGD Mundubat, en el marc del projecte «Llaurant sobirania alimentària a València: enfortir processos, iniciatives i xarxes locals i globals per a contribuir a garantir el dret a l’alimentació», finançat per l'Ajuntament de València.