Un incendi crema la llera del riu Ripoll entre Barberà i Ripollet i crema 12.000m2 de superfície - Tot Barberà\nTú estás aquí: Inicio / Un incendi crema la llera del riu Ripoll entre Barberà i Ripollet i crema ...\nLa llera del riu Ripoll entre Barberà del Vallès i Ripollet ha cremat aquest diumenge al migdia 12.000m2. Segons han informat els bombers, fins a 7 dotacions del cos i un helicòpter s’han traslladat fins al punt per treballar en l’extinció de l’incendi, que s’ha ocasionat en una zona de canyes del voral del riu.\nL’incendi ha cremat uns 12.000 metres quadrats de superfície, i s’ha extingit poc abans de dos quarts de sis.\nS’han rebut 18 trucades al 112. Els bombers de la Generalitat ha enviat 7 vehicles i 1 helicòpter. El foc s’ha activat pel vent. Tot i que ha estat extingit, per precaució s’ha mantingut un vehicle dels Bombers remullant la zona.\nEspanya demana a sis municipis catalans la retirada de símbols franquistes L’Hble Conseller d’Educació, Josep Bargalló, visita Barberà del...


Fets i gent - Els hospitals de Banyoles\nL’origen de l’hospital a Banyoles caldria buscar-lo al segle IX, amb l’arribada dels benedictins a la ciutat i la regla de sant Benet. Els hospitals es regien per aquesta regla, la qual parla de com s’ha d’acollir els forasters. No en va el nom d’hospital deriva de llatí hospes i aquest hospitalia que vol dir “lloc per a acollir les visites”, és a dir “hospitalitat”.\nAixí, d’una banda, dins el mateix monestir s’hi instal·là una infermeria pròpia que, sota la cura de l’infermer, s’encarregava dels malalts, dels ancians i d’aquells que tinguessin necessitat de repòs. De l’altra, l’hostatgeria de la que s’encarregava el propi hospitaler del monestir i que tenia la feina d’hostatjar els viatgers.\nA poc a poc, l’hospital pròpiament dit, separat ja del propi edifici del monestir però dins del clos del mateix, agafà la funció d’albergar els “pobres de solemnidad de la presente villa”. S’ha de tenir en compte que els malalts i disminuïts físics, quan mancaven de família i béns, es trobaven entre els més pobres i, per això, és explicable que progressivament el nom d’hospital s’anés associant a la funció d’atendre malalts. Finalment, la separació es produeix físicament quan passa a ser administrat per la Universitat de la Vila.\nEn un principi, l’hospital consistia en una única habitació, amb una llar i uns quants llits, suficient per als transeünts que demanaven almoina. Però, a poc a poc, aquest espai va anar creixent tant per causa dels ferits produïts per les diferents batusses que s’havia vist implicada la ciutat al llarg dels segles, com per les diferents malalties en forma de “plaga” que l’assolaren. L’espai acabà essent un edifici de dues plantes, amb una horta i una capella dedicada a Sant Roc que ja es troba citada el 1699.\nJa sota control municipal, al llarg del segle XVII, era administrat per dos regidors, un monjo i un beneficiat del monestir que era qui solia dur els comptes. Un segle més tard, ja dins el segle XVIII, passà totalment a mans de l’Ajuntament, el qual inverteix les poques rendes que genera la institució hospitalària en donar de menjar als malalts, cuidar-los i, quan es donava el cas, enterrar-los al cementiri.\nPerò tot i el bon funcionament assolit a les darreries del segle XVIII i, possiblement, com a causa de la Guerra Gran i la posterior Guerra del Francès, l’hospital comença a patir un greu deteriorament. Amb l’arribada de l’exclaustració de l’any 1835 era tant sols una ombra del que havia estat. Aquell any, els benedictins, a l’igual que altres congregacions religioses, varen haver d’abandonar les seves propietats. Entre elles es comptava l’hospital de Sant Roc que va passar a mans de l’Estat per ser venut en pública subhasta. Pel fet d’haver-se quedat sense -i sota l’administració de l’Ajuntament- es van veure obligats a traslladar-lo a un altre lloc. Tot primer, al carrer de les Escrivanies, segons consta en un document de 1840, en el que els antics infermers havien estat substituïts per vetlladors i més tard per una hospitalera vídua.\nAnys més tard, un cop recuperades les propietats religioses per part de la ciutat i amb la impossibilitat de construir-ne un de nou, el 1853 es va decidir continuar amb l’Hospital de Pobres al monestir de Sant Esteve. Allà, un almoiner, sense sou, era l’encarregat d’aconseguir recursos. Més tard, se’n feu càrrec un infermer i els farmacèutics i metges locals es tornaven per guarir els malalts. Finalment, el 1866 es va traslladar a un edifici situat al fons d’un carreró estret i sense voreres que sortia del capdavall del carrer Major, a tocar de l’actual plaça de la Font. L’any 1880, les «Germanes de Sant Josep» van fer-se càrrec d’aquest edifici a petició del propi ajuntament i hi van romandre fins a la Guerra Civil. Fou quan les monges, degut a la seva condició religiosa, varen haver d’abandonar l’edifici que va tornar a quedar desatès. Un cop acabada la conflagració van tornar a fer-se càrrec de l’hospital. Degut a les males condicions que aquest es trobava, l’any 1940 es van traslladar a Can Santano, un vell edifici, llogat per l’Ajuntament al carrer Girona. Finalment, el 19 de juliol de 1964, es traslladaven a la seva actual ubicació: la clínica Salus Infirmorum.\nRestes de l’antic hospital situat al carrer de la Pia Almoina. 1973. Autor desconegut. Arxiu Comarcal del Pla de l’Estany. Fons de complement de l’Arxiu Municipal de Banyoles.\nL’actual Cooperativa Agrícola de Banyoles, on estava situat l’hospital de Sant Roc. (Arxiu Comarcal del Pla de l’Estany. Fons de complement de l’Arxiu Municipal de Banyoles).\nPlànol de l’antic hospital de Sant Roc. Segle XIX. (Arxiu Comarcal del Pla de l’Estany. Fons de l’Ajuntament de Banyoles).


Autor: Svetlana Kalinina - Dones lloc Femme Avui\nEquilibrada i feliç. 6 temporada. Número 4 en 22/09/16 STB Ucraïna\n23 de de setembre de, l'any 2016\nPunt - aquesta és una de les formes més antigues de costura, no ha perdut la seva rellevància en l'actualitat. Tot i l'abundància de productes en botigues, teixint per a les dones segueix sent el favorit per prendre un ...\nVull dir-li com cuinar un ànec, pel que era suau i sucosa, forn. Comprar un ocell, alimentats amb grans germinats de blat i vspoennuyu (hi ha una paraula?) Amb la rosada recollit de les terres altes de recaptació ...\n:-) Hola noies! Molts de nosaltres ens preguntem pèrdua de pes, ens vam asseure a les dietes odiats, o fet intents temptatius per treballar, però que no va aconseguir el resultat! Com a resultat, tot l'elenc i una altra vegada ...\nHola a tots! No és cap secret el temps que vam passar temps en la selecció de roba. I si ens estem perdent els conceptes bàsics d'estil, en realitat tot es redueix a una catàstrofe. És per això que vaig decidir fer un ós per a vostè ...\nCom baixar de pes amb l'ajuda de tovalloles de rodets?\nRàpida pèrdua de pes amb l'ajuda de tovalloles de rodets - comentaris usant aquest mètode, l'evidència de la seva efectivitat. Moltes persones somien per desfer-se del excés de pes. Però la majoria d'ells consideren una ràpida ...\ndetectiu funky! - "Barista" Any: 2015 Direcció: Alexander Kasatkin País: Rússia Gènere: Romance, Detectius Repartiment: Paulina Syrkina Anatoly Lobotsky, Vladímir Mishukov Verónica Plyashkevich, A ...\nInimitable Madonna. Quin és el secret de la seva joventut?\nDes de la infància, Madonna - Louise Veronica Ciccone - volgués. homes i dones admirades crema enveja. En els seus cinc anys de poca venjança Louise va coquetejar amb el lleter i el venedor a la veïna ...\nTira de plàstic. Vídeo Lliçó número 2\nUna visita a la sala de ball - una bona manera de fer nous amics, comunicar-se amb la gent i fer front a la solitud. A més, les classes de ball ajuda a alliberar endorfines i ajudar que se senti feliç. ...\nRecordeu que la pel·lícula de Hollywood "Ballem", amb Richard Gere en el paper principal, on les pintures heroi tracta de resoldre els problemes en la seva vida personal i professional a través de la dansa. I ho aconsegueix! Em pregunto ...\nVostè pot creure i no em creuen - xec, però és molt saborosa i fet molt ràpidament. Ideal per un sopar romàntic. amant dedicar execució de peix. Priyatnog gana! ...\n15 de les normes de cura del cabell\nCada dona pot tenir un cabell bonic, que necessita només per donar-los una mica d'atenció, a causa de que l'estat i la salut del nostre cabell, per regla general, només depèn de nosaltres. És en la nostra pitatsya poder ...\nLa banda sonora de la pel·lícula "50 tons de gris."\nbanda sonora de vídeo drama eròtic aixecar Ellie Goulding. La cantant britànica Ellie Goulding va donar a conèixer un vídeo musical de la cançó M'estimes com ho fas, inclosa en la banda sonora de la pel·lícula "50 tons de gris." El vídeo presenta ...\nDisseny del dormitori en colors brillants\nUna recepta senzilla amanida amb fesols\nFesols - un producte notable, estimat i ben coneguts en molts països del món. Fesols assequibles, ben cuidades i plats que obtenen la generosa i saborosa. M'encanta grans en qualsevol forma. ...\nTac - un pas a pas la recepta\nTac - un plat tradicional mexicà. La part principal d'aquest plat és la truita - mexicana de la truita. Es tracta de posar en les cobertures. Per exemple, el pollastre. Així preparar tacs de pollastre! Ing ...\nDolma plat deliciós i únic. La recepta és simple, però difícil de trobar fulles de vinya. Dolma - originalment el nom es va originar entre els pobles turcs de l'Àsia central i es refereix a qualsevol plat de carn picada ...\nEclairs profiteroles ... ... Tal bella, nom atractiu, i la imaginació alhora atrau un acollidor petit cafè en algun lloc de París, d'hora al matí, una petita tassa de cafè i calat plat fort aromàtic, que li ...\nSypniki en multivapke molt similars als que zhapyatsya en skovopode. L'única diferència - és que ppigotovlenie en multivapke s'assembla més a la cocció. L'oli no bulli, pumyanaya kopochka a sypnikah ...\nReceptes xucrut són molt populars a la temporada de tardor-hivern, quan el cos pateix d'una falta de vitamines, i debilita el sistema immunològic. Xucrut és l'ús del que es reflecteix no només en la salut de ...\nMostassa - un plat realment rus, sinó que es pot atribuir a les espècies. taula rara completa sense la presència d'aquest component, ja que afegeix sabor al plat i el sabor especial. Pot, a cavall ...\nCom cuinar sopa de carbassa? A la carbassa - gust peculiar per a l'aficionat, de manera que moltes mestresses de casa el exclouen de la llista d'ingredients per cuinar. De fet, la carabassa necessita addicional competent ...\nLes més delicioses receptes en multivarka\nMultivarka cuiner - un veritable plaer! Temps per almenys la preparació i un màxim de sabor. A la recerca d'una nova mestressa de casa plat shtudiruet llibres de cuina o visitar els llocs de cuina. Oka ...


▷ ✅La Guia Definitiva de les manualitats de Halloween 【TOP 2022】 - Uma Manualitats\nUma Manualidades » Manualitats de Halloween\nPoc a poc la festa de Halloween és cada vegada més popular i amb l’arribada del fred de la tardor són cada vegada més els que s’aventuren a decorar les seves cases amb motius terrorífics, carabasses il·luminades i a celebrar amb magnificència la nit de bruixes.\n1 Tutorials de Manualitats de Halloween\n1.1 jocs casolans de halloween per explicar històries de por\n1.2 Manualitats de mòmies de halloween\n1.3 Photocall de Halloween\n1.4 Manualitats de carabasses de halloween\n1.5 Manualitats de fantasmes de halloween\n1.6 Centre de taula de halloween\n1.7 3 idees de complements de disfresses de halloween\n1.8 Manualitats de vampirs per halloween\n1.9 manualitats de Frankenstein per halloween\n2 Ambientació terrorífica Decora casa teva amb manualitats per Halloween!\n2.1 Manualitats amb carabasses de Halloween o Jack-o-lantern\nTutorials de Manualitats de Halloween\nAprèn a fer jocs casolans de halloween molt senzills per explicar històries de por, consisteix en uns daus amb personatges\nAprèn a realitzar manualitats de mòmies per halloween molt senzilles amb material reciclat amb aquest tutorial pas a pas.\nAprèn a fer decoracions per festa de halloween amb aquest divertit photocall de halloween, manualitats per photo booth de halloween\nAprèn a fer manualitats de carbasses de halloween amb aquest tutorial senzill amb materials reciclats explicat pas a pas.\nEn aquesta manualitat de fantasmes de halloween aprendrem a fer un terrorífic fantasma per al dia dels morts amb materials reciclats\nAprèn a fer centres de taula per halloween amb aquesta idea tan senzilla per convertir una branca en un terrorífic centre de taula.\nAprèn a fer manualitats de vampirs de halloween, fent al comte dràcula amb un tub de cartró per decorar en halloween.\nEn aquest tutorial aprendrem a fer manualitats de Frankenstein per halloween, amb un tub de cartró farem aquest personatge.\nAquesta tradició es celebrava fa ja més de 3000 anys pels celtes que habitaven Anglaterra, Escòcia i França però va ser a mitjans del segle XVII quan els immigrants Irlandesos comencen a arribar a Amèrica i amb ells, la seva cultura i tradicions. Entre elles el Halloween.\nA Halloween s’expliquen històries terrorífiques, es decoren carbasses per espantar els mals esperits, es fan bromes esgarrifoses, s’intercanvien caramels i es realitzen disfresses de terror, entre les seves tradicions. La gent decora les seves cases amb ambients misteriosos i detalls espantosos que susciten la por dels seus convidats.\nEn aquesta secció trobareu un munt de manualitats d’allò més variades per no oblidar ni un sol detall aquest Halloween. Decoracions DIY d’allò més esgarrifoses a bromes divertides i manualitats per a nens. Si aviat s’acosta Halloween t’animo a que facis un passeig sense por per aquesta secció i et xopis d’idees terrorífiques per sorprendre a tots aquest Halloween. Compte! De tant en tant pot ser que aparegui un fantasma …\nAmbientació terrorífica Decora casa teva amb manualitats per Halloween!\nSi tens en ment preparar una festa de Halloween, són molts els elements que podem fer nosaltres mateixos per ambientar l’espai i convertir-lo en una casa terrorífica. Tots els detalls compten, així que amb una mica d’imaginació i algunes bones idees podràs convertir el teu habitatge en un autèntic túnel del terror.\nA més de decorar aquells racons de la teva festa que els convidats ja esperen trobar, t’animo a buscar espais inesperats i sorprendre a familiars i amics amb elements inesperats que t’ajuden a recrear un ambient absolutament tenebrós.\nAnem a veure algunes idees originals amb les que podem decorar la nostra llar per Halloween.\nEntrades i portes ‘ben decorades!\nEl rebedor del nostre habitatge, és un dels primers espais que veuran els nostres convidats, així que és important, a manera d’aperitiu, explicar una mica que és el que van a trobar dins del nostre habitatge. Podem decorar la nostra porta amb algun element que posi en situació als nostres convidats.\nMolts s’animen a decorar les seves portes i convertir-les en personatges com mòmies o bruixes amb simpàtics dibuixos en paper mural, altres aposten per una mica més discret col·locant corones de Halloween què posen en avís als seus convidats d’allò que trobaran a l’interior de l’habitatge. Però també podem apostar per una mica més terrorífic i decorar les nostres portes amb altres elements jugant amb la imaginació i la creativitat. Així que us animo a donar una mica de voltes a vostre cap i pensar en objectes realment terrorífics, segur que molts d’ells els podem aconseguir fàcilment i amb ells decorar la nostra porta. Mans de plàstic que sobresurten per la porta, ninots penjant o un altre tipus d’objectes poden ser la clau per començar a ambientar la nostra festa de Halloween.\nTambé és típic decorar algun racó de la nostra entrada o rebedor simulant alguna escena de terror. Escombres de bruixes, tombes i taüts de Dràcula, ens donen la benvinguda.\nGarlandes i elements penjants\nUna altra de les manualitats de Halloween que podem realitzar nosaltres mateixos molt fàcilment i que amb poc temps ja ens ajudarà a ambientar una mica la nostra casa, són les garlandes.\nUna mica de cartolina ja n’hi ha prou per a què divertits fantasmes o acolorides carabasses comencin a desfilar per la nostra vivenda. Podem optar per una versió de Halloween alguna cosa més divertida i desenfadada i apostar per elements decoratius inspirats en Halloween però que no donin veritable por.\nPer a aquest tipus de manualitats, el kirigami per Halloween pot ser de gran utilitat. Podem retallar siluetes tenebroses per crear les nostres pròpies garlandes. Amb aquesta tècnica ens serà molt més senzill recrear la mateixa figura moltes vegades fins aconseguir una filera tan llarga com vulguem.\nA més de les garlandes de paper, també podem utilitzar altres materials com la llana per fer carabasses de pompó per exemple i sobretot si ens vam decantar per alguna cosa més original, podem optar per garlandes lluminoses. Aquestes ens ajudaran a crear un ambient més terrorífic jugant amb la llum tènue i tenebrosa i si a més les vam decorar afegint un toc més esgarrifós, seran èxit total.\nEncara que si el que volem és crear un ambient que posi els pèls de punta, us animo a optar per altres materials i objectes i simular escenes que produeixin veritable pànic.\nA més de les garlandes, podem utilitzar altres elements penjants per decorar el nostre habitatge en Halloween. Com més inesperat sigui el lloc en què ubiquem les nostres decoracions de Halloween, més aconseguirem aconseguir aquesta sensació i atmosfera terrorífica que es busca recrear en la nit de bruixes.\nAixí que no pot faltar a la teva festa de Halloween les teranyines penjant del sostre, un bon grapat de bestioles o mòbils de ratpenats, corbs o esquelets.\nManualitats amb Globus de Halloween\nEls globus són un dels elements estrella a qualsevol festa del món. És per això que també podem utilitzar-los en la nostra festa de Halloween i encara que un globus no ens permet crear un ambient molt terrorífic que diguem, si ens ajudarà a aconseguir decoracions divertides, enginyoses i originals inspirades en Halloween. Això serà una bona opció sobretot si realitzem festes amb els més petits amb una versió més amigable de la nit més terrorífica de l’any.\nJugant amb els seus colors, podem afegir detalls per caracteritzar-los i convertir-los en personatges típics d’aquestes festivitats. Així doncs, un globus verd pot transformar-se en Frankestein i un taronja en una carabassa. D’aquesta manera serà molt senzill decorar un espai de Halloween.\nManualitats amb carabasses de Halloween o Jack-o-lantern\nAl s.XVIII a Irlanda ja hi havia el costum de tallar naps per convertir-los en fanals o Jack-o-Lanterns però quan aquests van arribar als Estats units van veure que les carabasses eren més abundants pel que van decidir llavors decorar carbasses i convertir-les en llanternes per mantenir els esperits malignes allunyats de les cases i d’aquí la tradició. Avui dia es decoren carbasses com si fossin autèntiques obres d’art, fins i tot es fan concursos i s’exposen.\nI podem veure-les per a tots els gustos: N’hi ha pintades amb colors metàl·lics per aconseguir un aire més elegant, també les trobem plenes de colors divertits o les tradicionals, amb cares diabòliques i llum al seu interior. Normalment es fan servir per decorar en les entrades dels habitatges, però podem utilitzar-les també per crear centres de taula a la nostra festa de Halloween o un conjunt decoratiu en algun racó del nostre saló i així crear aquesta atmosfera de Halloween que tant desitgem.\nPots de vidre. L’element estrella per Halloween\nSí vostra idea és reciclar en Halloween, els pots de vidre poden ser un element imprescindible per crear les vostres manualitats de Halloween més autèntiques. Amb una mica d’imaginació i creativitat podem crear originals centres de taula capaços de fer tremolar a tots els nostres convidats. Recreant escenes terrorífiques i amb elements inquietants al seu interior. Els pots de vidre també ens poden servir per fer fanalets de tardor decorats amb elements naturals. Finalment, també podem utilitzar els pots de vidre per presentar llaminadures, xocolates altres exquisideses de la nostra festa, per això podem decorar-i afegir-los un toc esgarrifós.\nLa il·luminació també serà imprescindible si busquem aconseguir una atmosfera misteriosa i plena de terror a la nostra festa de Halloween per la qual cosa reciclar pots de vidre pot ser de gran utilitat també si els customitzem i els reconvertim en canelobres o fanalets de Halloween. Aposta per diferents punts de llum tènue per aconseguir aquest efecte que busquem.\nDisfresses, accessoris i maquillatges de Halloween\nUn altre dels imprescindibles de Halloween, és aconseguir una disfressa i un maquillatge veritablement terrorífic. Per a això existeixen un munt d’idees que podem realitzar nosaltres mateixos molt fàcilment. Una disfressa esgarrifós de mòmia, científic boig, zombi, bruixa o dràcula poden ser bones opcions i serà molt més original si ho fem nosaltres mateixos. Però si no ens atrevim amb una disfressa complet, sempre podem optar per accessoris o complements que li donen aquest toc colpidor al nostre look. Fermalls amb dits, collarets d’aranyes, tocats de ratpenats o anells amb ulls poden posar la cirereta final al nostre abillament de Halloween. D’aquesta manera podem optar per anar vestits amb una mica més senzill i jugar i amb algun d’aquests elements més divertits.\nFinalment, sempre podem recórrer al maquillatge, hi ha una infinitat de tutorials que ens ensenyen a fer maquillatges que són una autèntica obra d’art. Des ferides molt realistes a cares completament envellides i plenes de terror. Si el teu és la pintura, et recomano que optis per un maquillatge que no passi desapercebut.\nDecoració de taules per Halloween\nSi a la teva festa de Halloween vas a realitzar un sopar, et recomano que tinguis cura de cada detall de la taula per aconseguir un ambient que faci tremolar a tots els assistents. Són moltes les manualitats de Halloween senzilles que podem fer per decorar la nostra taula.\nEn primer lloc podem fer un centre de taula original, aquest pot ser l’element principal de la decoració de la nostra taula i a partir d’aquí podem anar fent altres detalls que el complementin.\nLes carabasses, els elements naturals com pinyes, palets o fulls, els fanalets, les teranyines, les bestioles o esquelets poden ser alguns dels objectes que inspirin el nostre centre de taula de Halloween.\nPer aconseguir aquesta atmosfera de misteri i terror, també és molt important tenir cura de la llum, de manera que un altre dels elements imprescindibles en la decoració de la nostra taula poden ser els fanalets. Si juguem amb diferents espelmes aconseguirem un ambient acollidor i mística amb una llum tènue per viure una autèntica nit de bruixes.\nTambé podem jugar amb els tovallons i afegir un plus horripilant recreant insectes, ratpenats o parts del cos humà.\nSi el nostre sopar és bastant gran i assisteixen diverses persones, podem jugar amb la decoració per marcar el lloc de cadascun dels nostres assistents. Escombres, carabasses o calaveres poden ser els encarregats de dir-nos en quin lloc hem de seure. Als nostres convidats els encantarà veure aquests detalls fets per nosaltres mateixos i que a més poden convertir-se en un petit obsequi per recordar un dia tan especial.\nTambé podem jugar amb els propis aliments per aconseguir un caràcter esgarrifós a través d’ells. Així doncs, podem fer pastissos de xocolata que es converteixin en gats negres, magdalenes amb aranyes o begudes de cucs ‘sempre amb aliments de veritat recreant aquestes idees! Jejeje. Com més terrorífic i fastigós sigui el disseny dels nostres plats major serà l’èxit de la nostra festa de Halloween.\nI ja per acabar la decoració de les nostres taules … què és una festa sense un candy bar? Els caramels i les llaminadures ens poden donar molt joc a l’hora de recrear un univers misteriós i ple de terror. Així que una altra de les opcions és crear un racó de Candy Bar utilitzant els gominoles mes esgarrifoses que trobem i si a més adornem aquest racó amb elements com teranyines, esquelets o fantasmes aconseguirem que el nostre candy bar de Halloween sigui un èxit absolut.\nUs animo a donar curs a la vostra imaginació i tenir cura cada detall de la vostra taula perquè els vostres convidats passin una vetllada d’allò més divertida i espantadissa.\nHalloween Hacks: Idees esgarrifoses per la teva festa\nQue és una festa de Halloween sense algun que altre ensurt divertit?\nUn altre dels clàssics de la festa de Halloween, són les bromes o petites entremaliadures que podem fer als nostres amics i convidats, sempre des de l’afecte i amb molt d’humor.\nPer aconseguir que els nostres amics s’enganxin algun que altre salt de la cadira, podem fer divertits Halloween hacks que ajudin a crear un ambient esgarrifós.\nAmb una mica de pintura vermella podem tacar tovalloles, llençols o cortines velles simulant sang. Podem incorporar insectes de plàstic en llocs on no esperaríem trobar-los com per exemple en el sabó de les mans o els glaçons de gel dels refrescos que servirem.\nSiluetes fosques en algun racó inesperat, ulls que ens vigilen, ninots que es mouen o mans que apareixen per sota de les portes poden ser bones opcions per tirar-nos uns riures amb els nostres convidats.\nPer aconseguir que la teva festa de Halloween sigui un èxit rotund, una altra de les coses que pots fer és preparar alguns jocs o activitats tenebroses perquè els teus convidats s’ho passin d’allò més bé i no s’avorreixin ni un minut.\nUn túnel del terror, el típic joc de ficar la mà en una caixa i endevinar que hi ha en el seu interior o qualsevol joc tradicional en la versió més terrorífica de Halloween, pot fer que la teva festa sigui d’allò més divertida i no s’oblidi mai.\nUn altre dels elements imprescindibles per a la teva festa de Halloween, és un esgarrifós photocall. Diverteix als teus familiars i amics amb disfresses i vestits d’allò més estrambòtics i tenebrosos. A més de fer unes bones rialles i passar-ho bé, podeu retratar aquest moment per a la posteritat. Serà una manera divertida i original de no oblidar aquesta nit de Halloween!\nPots fer el teu propi photocall de Halloween amb manualitats molt senzilles. Atreveix-te amb un fons que es converteixi en el centre de totes les mirades, pots decorar-lo amb teranyines, caps de ninots, mans, bruixes, escombres, bestioles i totes les coses terrorífiques que passin per la teva imaginació. A més pots jugar amb un marc fet per tu mateix, l’art amb un cartró reciclat per fer el marc i decorar-lo amb alguns d’aquests elements que hem esmentat anteriorment. Una altra opció ràpida i eficaç serà cobrir-lo amb benes tacades de pintura vermella.\nPer acabar, podem crear els nostres propis disfresses i accessoris de terror per fer un photocall d’allò més original. Perruques extravagants, barrets de bruixes, calaveres i fantasmes no poden faltar.\nA més d’aquests accessoris divertits, pots optar per missatges plens d’humor que amenitzin a la teva festa més terrorífica.\nI encara que la base de la festa de les bruixes és crear espais absolutament esgarrifoses. La veritat és que cada vegada més, famílies senceres se sumen a la festa de manera que una versió més divertida i desenfadada d’aquesta festa pot ser un bon aliat si volem divertir a tant grans com a petits.\nEn aquest cas, basant-nos en alguns dels personatges favorits de Halloween o els seus objectes terrorífics, podem crear decoracions més amigables i divertides evitant aquesta versió més aterridora de la festa.\nGracioses carabasses plenes de color, ratpenats d’ulls sortits, monstres que en lloc d’espantar ens vingui de gust achuchar i teranyines amb inquilines amistoses, poden ser un gran encert si volem fer una festa de Halloween per a nens.\nTambé és cada vegada més comú fer manualitats de Halloween entre els més petits. Des d’aquesta perspectiva més infantil podem fer manualitats divertides de Halloween per decorar, crear divertits disfresses o guardar els nostres caramels. Per als nens també serà molt divertit participar en la preparació d’aquesta festa realitzant ells mateixos alguns d’aquests elements.\nEspero que hagueu trobat algunes idees que us serveixin i molta inspiració. En aquesta secció trobareu alguns tutorials de halloween que us poden ser d’utilitat per a celebrar una festa handmade inoblidable també per entretenir els més petits o crear vestits d’allò més originals.\nEspero que us hagi agradat i poseu alguns d’ells en pràctica. Si ho feu, no dubteu a comentar-me i explicar-me què tal el resultat ‘estaré encantada de llegir-vos!\n¡Que tingueu un terrorífic i fantàstic dia de Halloween !!\nGracias por compartir Manualitats de Halloween 2023\ngracias por ver este tutorial de Manualitats de Halloween 2022/2023, Me gustaria poder llegar a más personas y por eso estaria genial si me ayudaras a compartir estas ideas en tus redes sociales para que nos pueda ver más gente que necesite ver más ideas de manualidades. Solo es necesario que hagas click en uno de los botones que verás aquí abajo. ¡Mil gracias por compartir!\nDescobreix un munt d'idees per fer manualitats de decoració de halloween molt senzilles, explicades pas a pas.\nHi trobaràs una pila d'idees de manualitats de halloween fàcils que podràs fer tant per decorar com per passar estones molt divertides\nAqui trobaràs una pila d'idees de Manualitats de carbasses de halloween, descobreix moltes idees amb tot tipus de materials.\nDescobreix aquí originals idees de manualitats amb feltre per Halloween, fàcils, senzilles i utilzando el feltre com a material base.


CONVOCATÒRIES CAPORAL, SERGENT, SOTSINSPECTOR, INSPECTOR, INTENDENT I COMISSARI - Benvingut/da a la web oficial del Sindicat de Mossos d'Esquadra\nby SME | maig 9, 2022 | COMUNICATS-REUNIONS\nAvui dilluns l’Administració ens ha donat informació de les convocatòries d’inspector, intendent i comissari i alguns detalls de les de caporal, sergent i sotsinspector.\nPer començar ens han informat que un cop analitzada la situació en relació amb la derogació de l’article 25 bis, sobre la dispensa de titulació, i escoltats els posicionaments de les organitzacions sindicals representatives del CME en el Consell de la Policia, es reprenen els treballs per a la publicació d’aquestes convocatòries.\nEns han informat que, d’acord amb la interpretació duta a terme pels serveis jurídics i refermada per Funció Pública, les persones que haguessin accedit a una escala mitjançant la dispensa de titulació s’ha de considerar que disposen de la titulació adequada per ascendir a la següent categoria, dins la mateixa escala (és a dir, de sergent/a a sotsinspector/a i d’intendent/a a comissari/ària). En la resta de casos, cal acreditar la titulació requerida per a la categoria.\nEns hem queixat sobre això anterior perquè tot plegat crea una situació incongruent i paradoxal, ja que no té cap sentit que un policia que actualment sigui sergent pugui ser sotsinspector només tenint el graduat escolar i, en canvi, un altre policia que actualment sigui mosso no pugui arribar ni a ser caporal pel fet de tenir només el graduat escolar.\nHem demanat en aquest sentit que els serveis jurídics de la casa, facin una interpretació pel que fa al passi de la categoria de mosso a caporal per analogia a la interpretació que han fet del passi entre categories a la resta d’escales superiors. Han admès la proposta i el grup de treball de promoció i provisió que penja del Consell de la Policia elevarà l’encàrrec als serveis jurídics de la casa.\nPel que fa a les novetats de les convocatòries d’inspector, intendent i comissari, ens informen dels següents detalls:\nA les convocatòries d’inspector i intendent es farà una reserva de places del 25% per a dones. No es farà reserva de places per a dones en la convocatòria de comissari.\nSortiran a concurs 24 places d’inspector, 10 d’intendent i 6 de comissari.\nAquestes convocatòries no seran encara territorialitzades.\nPel que fa al calendari de les tres convocatòries, es preveu la publicació de les bases la segona quinzena de juny i que la primera prova es faci la primera quinzena d’octubre.\nSe substituiran les causes d’exclusió mèdica per la presentació d’un certificat d’aptitud psicofísica per tinença d’armes i un segon certificat en aquest cas de capacitat de conducció de vehicles sense adaptació.\nNo hi haurà ni prova física, ni prova psicotècnica ni entrevista.\nEs farà una prova que s’enregistrarà per vídeo i àudio. Aquest enregistrament es guardarà amb els mateixos criteris que actualment es guarden totes les proves de les diferents convocatòries, és a dir, serà històric conjuntament amb tota la documental de la convocatòria.\nEs valorarà l’ACTIC en la fase de concurs\nS’ha fet una revisió del temari.\nFinalment ens han informat a propòsit de les convocatòries de caporal, sergent i sotsinspector però només ens han fet un apunt en el sentit que es preveu que la publicació de les bases es faci cap a finals de juliol i que en aquest si que ja seran territorialitzades.


Les platges de Coma-ruga, Sant Salvador i el Francàs estan guardonades amb la Bandera Blava des del 1988, considerades unes de les de les millors de Catalunya. La franja litoral del Vendrell és un bon indret natural per prendre el sol, realitzar activitats esportives, lúdiques i del gaudi dels banyistes. A més del tret diferencial únic de tenir aigües amb propietats minoro medicinals d’ús lliure al Riuet de Coma-ruga.\nLa Bandera Blava és un guardó que renova cada any el sistema de certificació de la qualitat desenvolupada per la FEE des de l’any 1987. que promou i premia la participació en les iniciatives ambientals voluntàries de les autoritats municipals, la població local i visitant i els agents del sector turístic. Els criteris per obtenir la Bandera Blava estan agrupats en quatre àrees:\nSeguretat, serveis i instal·lacions.\nLa Bandera Blava la concedeix un jurat internacional presidit per la FEE, amb la participació d’agències ambiental i del turisme. Les candidatures al guardó primer són seleccionades per un jurat nacional. El jurat de l’Estat Espanyol està presidit per l’ ADEAC i amb la participació de les CCAA litorals, la FEMP i els Ministeris, Fundacions i Universitats implicades amb aquesta certificació\nEl Vendrell rep les Banderes Blaves (publicat el 13 de juny de 2016)\nBanderes Blaves a les tres platges del Vendrell (publicat el 13 de maig de 2016)\nBandera Blava a les tres platges del Vendrell (publicat el 5 de maig de 2016)\nTemporada de bany 2020


Una actriu sense fronteres | Diari de Tarragona\nUna actriu sense fronteres\nAbril Garcia té molts projectes sobre la taula i no descarta arribar a ser directora perquè ‘els perfils femenins s’han de fer més visibles a la indústria’\n31/05/2017 10:09 | Actualizado a 24/11/2017 21:59\nImatge de la reusenca Abril Garcia. Foto: Josep Martí\nAbril Garcia des de ben jove va tenir clar que volia encaminar la seva vida al món de la interpretació. Molt aviat, a la prompta edat d’onze anys, va començar a participar a diversos càstings. «Em vaig atrevir amb la pel·lícula El fill de Caín. Abans no havia fet res seriós, alguna peça de teatre amateur a l’escola. Volia tastar l’experiència i casualment em van agafar», recorda la jove reusenca, la qual a hores d’ara està cursant batxillerat artístic en el vessant escènic.\nTé una gran diversitat de projectes sobre la taula i no descarta liderar un projecte com a directora, perquè «els perfils femenins s’han de reivindicar i fer més visibles a la indústria». Fa teatre, música i dansa, però amb això diu no tenir-ne prou. «S’han de tenir tots els coneixements que puguis en aquesta carrera de fons. També porto dos anys fent cant, estic aprenent a tocar la guitarra i el piano i continuo amb classes de teatre a l’escola que hi ha al Centre de Lectura de Reus», detalla. I és que «mai és suficient».\nHa participat en diversos curts, pel·lícules i altres projectes audiovisuals. N’és el cas de petites produccions amb David Aymerich com ara El dulce sabor del limón. Després d’aquests primers tastets interpretatius, Garcia té clar que «s’ha d’apuntar alt» i està disposada a preparar-se. «El fet de començar jove suposa una bona entrada de currículum, però que et triïn per a una pel·lícula no és garantia que et tornin a trucar. Amb cada càsting, tornes a posar el comptador a zero. Evidentment, hi ha falsos mites i la professió és bonica quan hi ets dins. Quan no surten ofertes és molt dura, et pots presentar a mil i un anuncis o curtmetratges i no quallar», corrobora.\nAmb cada càsting tornes a posar el comptador a zero\nI parla de competència, ja que «hi ha molta gent que s’hi dedica» i per molt bé que ho preparis, «has d’encaixar en un perfil concret». Esmenta que la interpretació forma part d’un eix vertebrador a la seva trajectòria i tot i que ha fet alguna producció teatral aïllada, el cinema per a ella «és la tria clau». Es descriu com a una persona inquieta i cinèfila, on la cúspide de les seves preferències l’encapçala el llegat de Woody Allen i les seves referents artístiques s’adeqüen als estils de Natalie Portman i Meryl Streep.\nAcceptar un ‘no’ per resposta és el pa de cada dia, segons confirma l’actriu reusenca i va amb l’experiència. «Costa sobretot els primers dies en què has vist que has funcionat dins una producció i tens ànims de continuar en rauxa. Això d’‘acabo de fer una pel·lícula, segur que m’agafen’ t’ho has de prendre amb calma», explica. Tot plegat, s’ha d’afrontar sense desil·lusions, «no sempre reps negatives».\nPreguntada sobre si obligatòriament s’ha de sortir fora per formar-se i aprendre dels millors, Garcia ho té clar: «Sens dubte, tens més oportunitats a les grans ciutats que t’ofereixen més impacte. En un futur proper vull estudiar audiovisuals i anar a l’Institut del Teatre. Surten artistes molt bons a llocs petits, però sempre és més recomanable sortir fora de la zona de confort i donar-te a conèixer».\nReus Horitzó 32: una mirada àmplia amb el territori


racons de la nostra terra: De Matamala al llac de Vallserra\nDe Matamala al llac de Vallserra\nÉs un passeig agradable que ens porta fins al llac de Vallserra Balcère i ens permet un descobriment tranquil d'aquest indret forestal.\nSortim de la població dels Angles i deixem enrera el llac de Matamala\nEl camí és ample i ombrívol, la neu trepitjada l'ha convertit en una autopista que ens permet fer via sense les raquetes. Podem veure el cim del Pam que havíem enfilat l'estiu passat i que malgrat ser un cim modest és una atalaia que permet contemplar el paisatge que l'envolta.\ni també divisem els dos Perics que s'alcen majestuosos.\nArribem a l'estany i veiem l'últim raig de sol de la tarda que s'amaga darrera de la serralada que l'envolta.\nÉs un racó idíl·lic, el llac de la Vallserra, a França li hi han canviat el nom i li han posat el nom de Balcère, està cobert de neu i glaç.\nL'últim raig de la tarda ens sorprén al final del camí de tornada.\nPublicat per Racons de la nostra terra a 3:15\nQuines fotografies! ets una autèntica exploradora de lloc meravellosos. Una abraçada\n14 de gener de 2013, a les 13:41\nFrancisco Dentista ha dit...\nUnes imatges fantàstiques, gràcies per compartir-les i fer-nos gaudir.\n15 de gener de 2013, a les 6:50\nGràcies Joan! m'alegra saber que t'agraden!\n15 de gener de 2013, a les 8:29\nM'agrada compartir-les i m'anima a seguir la recerca de noves imatges!\n15 de gener de 2013, a les 8:33\nQuin itinerari més agradable amb aquesta nevada que ho abelleix tot.\nEspecialment destacables, pel meu gust, són les fotografies del llac en blanc i negre.\n15 de gener de 2013, a les 10:46\nLa veritat és que va ser molt bonica la passejada ja que és un racó al nord del roc de l'Aude i la neu es conserva perquè està protegit del sol i la ventisca. Hi havia més neu a la vall que a la muntanya.\n15 de gener de 2013, a les 11:34\nD'Avinyonet de Puigventós a Llers\nLlac de la Balmeta\nDe Maçanet de Cabrenys a Sant Llorenç de Cerdans


L'Alt Penedès vol recuperar el seu traçat de la Via Augusta\nEL PROJECTE DEL SENDER\nLa proposta de traçat transcorre per 12 municipis de l’Alt Penedès i té una llargada de 50 quilòmetres, més uns 21 quilòmetres de variants\nRedacció Vilafranca del Penedès 02-04-2015 4:21 Lectures 3730\nEIX. L'Alt Penedès vol recuperar el seu traçat de la Via Augusta\nEl Consell Comarcal, amb el suport de la Diputació de Barcelona, ha reprès una iniciativa de la Unió Europea a l’entorn de les Vies Romanes a la Mediterrània i vol recuperar el traçat de la Via Augusta al seu pas per la comarca de l’Alt Penedès per convertir-lo en un producte de turisme cultural que contribueixi a dinamitzar el territori i a sensibilitzar la població envers el patrimoni cultural i natural del Penedès.\nActualment la proposta de traçat transcorre per 12 municipis de l’Alt Penedès i té una llargària de 50 Km, més uns 21 Km de variants. Per elaborar aquesta proposta s’han tingut en compte les evidències històriques (les “mansio”, les fortificacions, la centuriació, els mil·liaris); en aquest punt s’ha comptat amb la col·laboració de l’Institut d’Estudis Penedesencs i dels redactors del llibre “A peu per la Via Augusta” (Casimir Martí, Joan Anton Ventura i Miquel Vives). També s’han tingut en compte els elements històrico-culturals que donen valor afegit al recorregut i el fet que siguin camins de titularitat pública, poc transitats (s’han evitat les vies de comunicació principals) i aptes per circular a peu, en bicicleta i a cavall.\nA més de definir el traçat i diferents variants, el projecte presentat pel Consell Comarcal inclou l’adequació d’alguns trams del camí per fer-lo transitable, la senyalització i la promoció del sender (tríptic, pàgina web i aplicació mòbil). Pel que fa a la senyalització, hi haurà informació general sobre la Via Augusta romana, sobre el recorregut al seu pas pel Penedès, sobre els elements d’interès i les distàncies fins als nuclis habitats més propers.


DOS DIES DE MAIG (INSPECTOR MASCARELL 4). JORDI SIERRA I FABRA; SIERRA I FABRA, JORDI. Libro en papel. 9788417444105 Fundació Llibreria Les Voltes\nQuarta entrega de la sèrie de novel·la policíaca ambientada a la Barcelona de postguerra, de Jordi Sierra i Fabra. L'ex inspector Miquel Mascarell descobreix quasi per atzar un pla per assassinar Franco durant la seva visita a Barcelona l'any 1949. 30 i 31 de maig de 1949. Francisco Franco, Caudillo d'Espanya, visita Barcelona, sumida en un clima d'eufòria i rendició a la dictadura. Però no tothom pensa igual i en dos dies, sota el silenci de la premsa, esclatarà una desena de bombes a la ciutat. En Miquel Mascarell, el darrer policia republicà que fa una nova vida al costat de la Patro, topa de cara amb un complot contra el dictador. Quan investiga l'assassinat d'un antic amic i company de la policia a petició de la filla d'aquest, descobrirà que pot capgirar la història del país. Si troba l'assassí potser no tindrà lloc l'atemptat. Si calla, el país pot haver d'enfrontar una nova guerra civil o un gir de cent vuitanta graus com a conseqüència de la mort del Generalíssim. La clau: dos dies de recerca aclaparat pel pes de la responsabilitat, unes hores durant les quals Mascarell caminarà sobre la corda fluixa. Serà el destí o la seva decisió el que marqui la resolució de tot plegat? Amb la rigorosa precisió històrica i les minucioses trames policials de Quatre dies de gener, Set dies de juliol i Cinc dies d'octubre, Dos dies de maig enfronta el veterà Miquel Mascarell amb tots els seus fantasmes, amb l'agreujant de saber que a les seves mans té la possibilitat d'aturar o accelerar el curs de la història.


El Palamós dona per tancada la plantilla amb l'arribada de Banús (Olot) - Empordà\nEl Palamós dona per tancada la plantilla amb l'arribada de Banús (Olot)\n?El central garrotxí és l'última incorporació pel nou projecte esportiu encapçalat per l'entrenador Vicenç Fernández, que comença dilluns\nRAMON RIBAS 15.07.2017 | 06:30\nLluc Banús, quan defensava els colors del Peralada. raimon roma\nAmb la darrera incorporació de Lluc Banús, que arriba procedent de l'Olot, el Palamós ja té més que ben coberta la posició de central. Després de les baixes dels defenses Akrong i Ayala, el nou míster dels groc-i-blaus té una bona nòmina de centrals, els purs David Cano, Botxi, Joseppy Magalhaes, Sergi Pascual i Lluc Banús, mentre que també poden actuar a l'eix de la defensa si les necessitats així ho requereixen Subirana, Barrera i Sergi Arboleas.\nAmb aquesta nòmina de futbolistes a l'eix de la defensa el degà no només deixa per tancades les incorporacions en aquesta línia, sinó que també dona per tancada una plantilla que compta amb 23 futbolistes, comptant els juvenils que, com a mínim, faran la pretemporada amb el primer equip. En total, nou incorporacions, sis d'elles d'equips de la província, per donar forma a l'equip de Vicenç Fernández, que aspira a millorar la notable temporada passada.\nD'altra banda, els palamosins recuperen l'extrem Àlex Devia després de la seva cessió al Cornellà del Terri. A més a més, peces claus de l'any passat com Narcís Barrera, Subirana, Guillem Cornellà, Duran o Marc Medina seguiran un any més a l'equip.


Nova pàgina web de Refrescant\nPresentem Refrescant, proveïdor de tovalloles humides. Coneix-nos\nSi busques un proveïdor de tovalloles humides a l’engròs, a Refrescant tindràs la teva empresa. Apostem per fabricar sota els més alts estàndards de qualitat i cura medi ambiental, per distribuir a l’engròs a tota Espanya i fora del nostre país.\nGrans corporacions, línies aèries, hotels, empreses de diversa índole i sector aposten per adquirir un producte de qualitat, amb un servei ràpid i econòmic.\nEt convidem a visitar-nos més endavant, quan tinguem tot el catàleg disponible i si desitges una atenció comercial directa, contacta amb el nostre equip.


Estació Collserola: Atac feixista Ateneu Popular de Sitges\nDurant la matinada de dimarts 14 de gener el local social de l'Ateneu Popular de Sitges ha patit una agressió de caràcter feixista per part d'uns desconeguts.\nAmb esprai de pintura negra han escrit "Fora" i "Visca Espanya" (en català) a sobre el vitrall de la porta i part de la façana, incloent-hi el portal d'accés pels veïns de l'edifici. Tanmateix, han guixat el seguit de logotips identitaris de l'Ateneu (Països Catalans, Lluita antipatriarcal, Socialisme i un margalló, que simbolitza la comarca del Garraf), així com també un cartell d'Arran (organització nacional de joves de l'Esquerra Independentista).\nHan llançat bosses de brossa -que ha quedat escampada arreu- contra la façana i, per tal d'arrodonir la seva obra pictòrica, hi han afegit dues creus cèltiques (símbol habitualment utilitzat per l'extrema dreta espanyola) i una esvàstica.\nEls col·lectius que conformem l'Esquerra Independentista de Sitges (Ateneu Popular, Arran, Sindicat COS i CUP) han manifestat "que cap agressió no ens farà defallir. Ben al contrari, episodis lamentables com aquests, a mans de gent que s'enorgulleix de tenir la creu gammada com a símbol, ens reafirmen en les nostres conviccions i ens donen encara més força per continuar la nostra lluita envers un país lliure i socialista".\nPublicado por Mª José Barreiro López de Gamarra el 21:01:00


els gustos reunits: der freischütz\nSi els dit la veritat, no sé que els puc dir de bo sobre la producció que ahir, diumenge 15 de maig, ens va oferir el Liceu.\nPotser començaré amb una mena de declaració d'intencions. Sóc del criteri que qualsevol artista o creador té tot el dret a deixar que la seva creativitat pugui emergir i fer la seva proposta, després el destinatari final (el públic, el lector......) ja en farà les seves pròpies valoracions. Tot això en el ben entès que la proposta sigui honesta, és a dir, que qui la proposa senti que és la millor que pot fer i alhora que no subestimi les capacitats del públic.\nDesprés d'aquesta declaració els diré que el director d'escena, Sr. Peter Konwitschny, sempre crec que em (ens) pren el pèl, ja m'ho va semblar en el Lohengrin de fa no gaires anys i ahir, amb aquesta desafortunada producció, m'ho va acabar de confirmar. Servidora sol tenir unes espatlles força amples pel que fa a muntatges teatrals i operístics i sempre provo de trobar alguna gràcia si crec que el director d'escena ho fa amb la millor de les intencions, però noi, allò d'ahir, era un cosa tronada, entenent per tronada que es va gestar de manera tant moderna que en el moment de néixer ja era antiga. Ho deixo aquí, no crec que ni vostès ni jo hàgim de perdre més temps amb el Sr. Konwitschny.\nPel que fa a les veus, ja vaig anar no esperant gaire cosa. Com poden observar en el programa, el tenor Peter Seiffert a causa d'una malaltia (darrerament se'ns posen molts cantants malalts) va ser substituït pel tenor Christopher Ventris, però el Sr. Seffert ens va deixar la seva esposa, evidentment la Sra. Seiffert, més coneguda per Petra Maria Schnitzer, la qual, i ho lamento perquè pot semblar cruel, sinó fos la Sra. de...... probablement hagués fet una carrera més que discreta. Quan Ofèlia Sala, sense entrar en anteriors aparicions al Liceu, ahir va estar, diguem-ne, que presencial, el mateix podríem comentar de Christopher Ventris, cantant que sol estar correcte i que ahir més aviat semblava no trobar-se còmode i absent, de la resta del repartiment, destacar molt per damunt de tot l'equip vocal Albert Dohmen, dotat d'una veu de baix molt bonica i ample i Lauri Vasar que no té un paper molt extens però que ho va fer força bé gràcies a una veu molt fresca.\nComentari a part mereix Matti Salminen, el seu paper encara és més breu que el del príncep i solament canta al final de tota l'obra. Honestament crec que un cantant del prestigi i de les qualitats vocals de M. Salminen hauria de defugir d'aquesta mena de papers que no afegeixen res a la seva consolidada carrera i més aviat incomoda veure com un baix de les seves facultats queda reduït a uns minutets i no s'entén la seva presència en un paper tant curt.\nPel que fa l'òpera de Carl Maria von Weber és una obra que sempre escolto amb molt de gust i quan a la temàtica, doncs..... mirin tant increïble com qualsevol altre òpera, que d'això és tracta, i a diferència d'algun veí de seient, a mi els recitatius no em fan nosa.\nInformació addicional, ja saben .... a la xarxa.


Quatre finals que decidiran el futur d'un Nàstic que segueix en la lluita\nSergio Tejera, durant un moment del Nàstic-Leganés de diumenge, que va acabar en taules (0-0).\nSaragossa, Osasuna, Lugo i Alabès, tres d’ells amb l’ascens en joc, esperen als grana en una clausura de campionat d’infart\nActualitzada 16/05/2016 a les 22:16\nL’empat contra el Leganés del passat diumenge al Nou Estadi, la forma d’aconseguir-lo i les sensacions que va deixar el Gimnàstic de Tarragona només han servit per confirmar el que ja se sabia: els tarragonins donaran guerra fins el final per disputar una de les dues places d’ascens directe ja que, per mèrits propis, s’han guanyat el dret a jugar la pròxima temporada a la millor lliga del món o, com a mínim, de quedar-se en el camí en el darrer sospir.\nQuatre punts són els que separen els tarragonins actualment de la segona plaça, i quatre són els equips amb els quals encara s’ha d’enfrontar, abans que finalitzi la temporada. Tenint en compte que el segon classificat és l’Alabès, i que aquest conjunt serà el que visitarà el Nou Estadi en la clausura del campionat, els de Vicente Moreno es podrien jugar totes les seves opcions de finalitzar entre els dos primers el darrer dia del campionat regular, davant de la pròpia afició.\nNo serà gens senzill el camí del Nàstic fins a finals de temporada, ja que aquest diumenge, a les dotze del migdia, tocarà visitar un dels millors equips de la categoria, el Saragossa. Els aragonesos, de fet, s’han confirmat com el millor equip en aquest tram final de la temporada, ja que han sumat catorze punts en les darreres sis jornades, més que ningú altre en el mateix període de temps.\nSi el Nàstic ha aconseguit 61 punts en els 38 partits en joc, el Saragossa compta amb 60. Els dos equips són els màxims perseguidors del líder Leganés i del colíder, l’Alabès, i del que succeeixi aquest diumenge a La Romareda es podran extreure moltes conclusions. L’equip que no sumi els tres punts podria començar a acomiadar-se de l’ascens directe a Primera Divisió.\nSense temps per poder respirar, tres dies més tard de jugar contra el Saragossa tocarà rebre un altre «coco», com és l’Osasuna. Els navarresos, sisens a la classificació, han conformat un gran equip, basat en la joventut i en la qualitat dels nois sortits de la pedrera. A més, sent un dels pressupostos alts de la categoria, l’Osasuna va començar la temporada amb una meta única, que era la de recuperar la Primera Divisió. Serà el dimecres dia de maig quan, a partir de dos quarts de nou de la nit, els dos equips s’enfrontaran al Nou Estadi.\nEl partit, en principi, més assequible, serà el penúltim del campionat, a Lugo. No significa que el rival no sigui complicat, però sembla que els gallecs ho han fet tot ja aquesta temporada. Salvats virtualment, i a set punts de distància del sisè classificat, el Lugo ha complert amb l’objectiu de continuar una campanya més a la categoria de plata.\nEl duel definitiu serà el que tancarà el campionat. Un Gimnàstic-Alabés per al qual els tarragonins esperen poder jugar-se alguna cosa important. Els vitorians, sense fer soroll, s’han convertit en candidats clars a recuperar la màxima categoria, però els tarragonins no ho posaran gens fàcil. El somni podria complir-se aquí, o comptar amb una revàlida en forma de dos o quatre partits més a la promoció d’ascens.\nEl Nàstic pot perdre 3 jugadors internacionals\nEl Gimnàstic de Tarragona està en alerta davant les pròximes convocatòries de les seleccions en les quals podria perdre fins a tres jugadors de la seva plantilla per a un tram final de Lliga que es preveu decisiu. Aburjania, amb la selecció de Geòrgia, Madinda, amb Gabon, i Ondoa, per al Camerun, són els homes que amb gairebé tota probabilitat es perdran els tres últims partits de campionat, en els que el Nàstic s’estarà jugant l’ascens directe. La quarta jornada de la fase de classificació per a la Copa d’Àfrica 2017 i amistosos en el cas del jugador europeu són el motiu pel qual Moreno no podrà tenir a la seva disposició als jugadors. «És injust que un conjunt que paga religiosament als jugadors s’hagi de quedar sense ells», deia Vicente Moreno./Efe\n2.El programa de Canal Sur Andaluces X España fa ...\n4.Mor el nen de 10 anys que es va ofegar ahir...\n6.Un llaç groc a un ciri desferma les crítiques a...\n7.Xàfecs intensos i pedregades afecten el Baix ...\n8.Un nen de 16 anys mata al seu cosí de 12 ...\n9.Rescaten dos bussos desapareguts a...\n10.Detenen un veí de Roda per clavar una ...\n1. S'escapa la serp d'un veí i apareix al vàter d...\n2. La imatge de la Mare de Déu del Carme ...\n3. El barri mariner viu amb intensitat la...\n4. Troben una serp en una cuina d'un pis de Reus\n5. La CUP oficialitza com a alcaldable a Reus...\n6. Puigdemont presenta la Crida Nacional com un...\n7. Busquen una fura perduda a Cunit\n8. Suspesos els concerts de Pastora Soler i Al...\n9. 'Un país mágico' recorre la província de Ta...\n10. Bèlgica reitera a Borrell que la justícia «ha d...


JOAN TRIAS blog: Cau el dia al Santuari de Montgrony\nCau el dia al Santuari de Montgrony\nAquesta és la posta de sol que vam tenir ahir al vespre des del Santuari de Montgrony on vam celebrar el Taller de Paisatge Astrofotogràfic impartit per Manel Sòria (Agrimensor Frikosal) i organitzat per l'Agrupació Fotogràfica de Salt.\nUn fantàstic i completíssim curs on he après moltes coses i afinat alguna de les que ja sabia referent a la fotografia nocturna i l'astrofotografia.\nLlàstima dels temps que no va acompanyar i la nit de Lluna Nova, ideal per caçar la Via Làctia i practicar tot allò après, es va omplir de núvols impedint fotografiar-la.\nDes d'aquest indret és gaudeix d'una espectacular vista de tot el Prepirineu amb la inconfusible silueta del Pedraforca al fons. Racons de la nostra terra que s'han de visitar!!! ;-)\nUn cap de setmana amb bona companyia i de fotografia 100%!!!\nEnviat per JOAN TRIAS a 18:54\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, Landscapes, Muntanya, Paisatges, Pedraforca, Pirineus, Posta de sol, Santuari de Montgrony, Sunset


Convocatòria beques per a ensenyaments postobligatoris no universitaris\nRecuperacions extraordinàries i recomanacions d'estiu\nHome Section Blog Informació Convocatòria beques per a ensenyaments postobligatoris no universitaris\ndimecres, 2 de setembre de 2020 11:38\tQuico Riu\nA estudiants dels següents ensenyaments postobligatoris i superiors no universitaris:\nPrimers i segons cursos de batxillerat\nFormació professional de grau mitjà i de grau superior\nEnsenyaments artístics professionals\nEstudis religiosos superiors\nEstudis d'idiomes en escoles oficials (inclosa la modalitat de distància)\nCursos d'accés i cursos de preparació per a les proves d'accés a la formació professional i cursos de formació específics per a l'accés als cicles de grau mitjà i de grau superior impartits en centres públics i en centres privats\n1. Requisits generals\nRequisits establerts en l'article 4.1 del Reial decret 1721/2007, de 21 de desembre, pel qual s'estableix el règim de les beques i ajudes a l'estudi personalitzades. Els requisits de l'apartat d) s'han de complir el 31 de desembre de 2019.\nAls efectes del que disposa aquest apartat tenen la consideració de «familiars» el cònjuge o la parella legal així com els ascendents directes a càrrec i els descendents directes a càrrec menors de 25 anys.\n2. Requisits acadèmics\nEls sol·licitants han d'estar matriculats en curs 2020-2021 en algun dels ensenyaments següents i haver obtingut les qualificacions indicades:\nEnsenyaments de grau superior de formació professional, d'arts plàstiques i disseny i d'ensenyaments esportius:\nEls sol·licitants de 1r curs han d'acreditar haver obtingut 5 punts a 2n curs de batxillerat, prova o curs d'accés.\nEls sol·licitants de 2n curs i de cursos posteriors organitzats per mòduls han d'acreditar que en el curs anterior van superar almenys un nombre de mòduls que suposi el 85% de les hores totals del curs al qual s'han matriculat.\nEnsenyaments de batxillerat, ensenyaments professionals de música i de dansa i grau mitjà de formació professional, ensenyaments professionals d'arts plàstiques i disseny i dels ensenyaments esportius:\nEls estudiants de 1r curs de batxillerat han d'acreditar que han obtingut una nota mitjana de 5 punts al 4t curs d'ESO o prova o curs que hi dóna accés.\nEls estudiants de 2n curs i de cursos posteriors organitzats per assignatures han d'acreditar que han superat totes les assignatures del curs anterior, amb excepció d'una.\nEls estudiants de 2n curs i de cursos posteriors organitzats per mòduls han d'acreditar que han superat en el curs anterior almenys un nombre de mòduls que suposi el 85% de les hores totals del curs al qual s'han matriculat.\nFormació professional bàsica i cursos de preparació de les proves d'accés a la formació professional\nEnsenyaments artístics superiors i estudis religiosos superiors organitzats per crèdits\nEnsenyaments artístics superiors i estudis religiosos superiors organitzats per assignatures:\nEls estudiants de 1r curs han d'acreditar que han obtingut 5 punts en la prova o curs d'accés.\nEls estudiants d'altres cursos han d'haver superat totes les matèries del curs anterior.\nNo es concedirà beca als alumnes que repeteixen curs.\nTermini per presentar la sol·licitud: del 9 d'agost a l'1 d'octubre de 2020.\nMés informació: Beques per a ensenyaments postobligatoris no universitaris\n3r trimestre TELEMÂTIC\nCaminades del projecte de 2 ESO:\nSOLSONA OBRE CAMINS\ndijous 2B i divendres 2A i 2C\nCopyright © 2020 Institut Francesc Ribalta. Tots els drets són reservats.


Persones amb mobilitat reduïda PMR\nInicio Palma de Mallorca Serveis de l’aeroport PMR\nEls aeroports d’Aena t’ofereixen un servei d’assistència PMR per facilitar-te la teva estada abans i després del vol.\nPassatgers la mobilitat dels quals estigui limitada per discapacitat física o mental (sensorial o de locomoció, permanent o temporal), per avançada edat o qualsevol causa de discapacitat que necessiti una atenció especial. Els menors PMR han de viatjar acompanyats, no és un servei de guarda i custodia.\nÉs necessari sol·licitar l’assistència almenys 48 hores abans de la sortida del teu vol per garantir la qualitat en la prestació del servei:\nEn fer la teva reserva o adquirir el bitllet a través del teu agent de viatges o companyia aèria.\nAddicionalment, a través del nostre web, de l’app oficial d’Aena o del telèfon (+34) 91 321 10 00 (vàlid exclusivament els aeroports de la xarxa d’Aena).\n*Las aerolínies poden establir limitacions per transportar el teu equip de mobilitat. Si viatges amb la teva pròpia cadira/moto elèctrica, et recomanem que consultis amb la teva companyia aèria.\nEs recomana anar dues hores i mitja abans de la sortida del vol*. Avisa de la teva arribada al taulell de facturació de la teva aerolínia, al taulell d’assistència PMR o utilitzant els monòlits, allà et recollirem.\n*El temps mínim per anar al punt de trobada és de dues hores abans de la sortida del vol. Si el vol és a primera hora consulta l’horari d’obertura de la terminal.\nFes la teva reserva en línia o per telèfon\n(34) 91 321 10 00\nEn horari de 07:00 a 24:00 h\nRESERVA LA TEVA ASSISTÈNCIA\nA l’aeroport de sortida d’Aena\nUn assistent PMR et recollirà en el punt de trobada que hagis seleccionat, ajudant-te amb el teu equipatge.\nT’acompanyarà al taulell de facturació, i et facilitarà els tràmits necessaris per facturar.\nT’acompanyarà a la zona d’embarcament, passant els controls pertinents.\nT’embarcarà en l’avió deixant-te en el teu seient.\nA l’aeroport d’arribada d’Aena\nUn assistent PMR t’anirà a buscar al teu seient per realitzar el desembarcament de l’avió i t’ajudarà amb l’equipatge de mà.\nSi havies facturat equipatge, et portarà a la sala de recollida, passant els controls necessaris, i des d’allà, et portarà fins a un punt de trobada.\nEn els trànsits i connexions\nUn assistent PMR et prestarà l'assistència necessària per fer amb èxit el trànsit o la connexió, incloent-hi, si escau, maniobres d'embarcament, desembarcament, trasllats per la terminal, etc.\nPMR: punts de trobada, normes de qualitat i reclamacions i suggeriments\nTant en els aeroports d'Aena com en la resta d'aeroports europeus hi ha punts de trobada senyalitzats degudament tant a dins com a fora dels edificis terminals (aparcament de vehicles, vorera d'arribades, zona de facturació), en els quals les persones amb discapacitat o mobilitat reduïda podran anunciar, sense dificultats, l'arribada a l'aeroport i sol·licitar assistència.\nPer assegurar un servei d'assistència adequat i de qualitat en el moment de la seva arribada a l'aeroport, has de tenir en compte el següent:\nEn cas d'haver gestionat la sol·licitud d'assistència a través dels canals disposats per Aena, addicionalment a la comunicació feta a la companyia aèria en el moment de fer la seva reserva, t'has de presentar al punt de trobada concertat amb Aena, a l'hora de citació fixada a la teva sol·licitud o amb el temps d'antelació requerit per la companyia aèria (en aquells casos en els quals aquest temps d'antelació sigui més restrictiu i superior al fixat a la sol·licitud d'assistència d'Aena) i avisar de la seva arribada.\nEn cas d'haver tramitat la teva sol·licitud únicament a través de la companyia aèria, t’has d'adreçar al punt de trobada més proper, amb temps suficient d'antelació, i avisar de la seva arribada. Si no se t’ha fixat cap hora, has de presentar com a mínim dues hores abans i mitja de l'hora de sortida programada del teu vol.\nUna persona del servei d'assistència s'aproparà a buscar-to i t'assistirà des d'aquest mateix punt de trobada fins que estiguis assegut al teu seient de l'avió.\nI quan arribis a la teva destinació, t'acompanyarà al punt de trobada que decideixis.\nPunts de trobada a l’Aeroport de Palma de Mallorca\nAmb la distinció dels casos d'existència de preavís dels de no, i els passatgers de sortida dels d'arribada, aquests són els temps màxims d'espera:\nTemps màxim d'espera fins a l'assistència en sortides amb preavís\n80% usuaris: 10 minuts des de l'avís d'arribada.\n90% usuaris: 20 minuts des de l'avís d'arribada.\n100% usuaris: 30 minuts des de l'avís d'arribada.\nTemps màxim d'espera fins a l'assistència en sortides sense preavís\n80% usuaris: 25 minuts des de l'avís d'arribada.\n90% usuaris: 35 minuts des de l'avís d'arribada.\n100% usuaris: 45 minuts des de l'avís d'arribada.\nTemps màxim transcorregut fins a la disponibilitat (*) del servei en arribades amb preavís\n80% usuaris: 5 minuts des de l'arribada (**) de l'avió.\n90% usuaris: 10 minuts des de l'arribada (**) de l'avió.\n100% usuaris: 20 minuts des de l'arribada (**) de l'avió.\nTemps màxim transcorregut fins a la disponibilitat (*) del servei en arribades sense preavís\n80% usuaris: 25 minuts des de l'arribada (**) de l'avió.\n90% usuaris: 35 minuts des de l'arribada (**) de l'avió.\n100% usuaris: 45 minuts des de l'arribada (**) de l'avió.\nSi considera que no ha rebut el tracte adequat durant l'assistència prestada per Aena a l'aeroport, i desitja posar una reclamació, pot dirigir-se al portal telemàtic https://serviciostelematicos.aena.es o fer-ho a través de les fulles reclamació d'Aena, que trobarà als taulells d'informació dels aeroports.\nSi considera que se li ha negat la reserva o se li ha denegat l'embarcament injustificadament, escrigui una carta de reclamació a la companyia aèria, al seu agent o a l'operador aeri corresponent o al corresponent operador aeri o utilitzi els fulls de reclamacions que tenen a la seva disposició.\nSi no rep cap resposta o no queda safisfet amb la reclamació, podrà presentar la queixa corresponent a l’Agència Estatal de Seguretat Aèria (AESA).\nSi desitja fer qualsevol suggeriment o té alguna consulta sobre el servei d’assistència, pot dirigir-se al correu electrònic sinbarreras@aena.es.\nInformació general sobre el servei d'assistència a PMR (pdf - 688.52 kB)\nPreguntes freqüents (pdf - 139.01 kB)\nAeroport de Palma de Mallorca. Servei d’assistència a PMR (pdf - 906.7 kB)\nDescarrega’t la nostra app i podràs reservar el servei d’assistència PMR


Carles Magraner naix a Almussafes (La Ribera Baixa, València) on inicia els seus estudis musicals, que continua després en el Conservatori Professional de Carcaixent i el Conservatori Superior de València, obtenint els títols de Professor de Violoncel i el Superior de Musicologia. Molt ràpid, se sent captivat per la música antiga i s'especialitza en violoncel barroc i viola da gamba, amb estudis a Barcelona, Madrid i el Departament de Musique Ancienne del Conservatoire National de Région de Tolouse. A més, cursa diversos seminaris sobre música medieval, renaixentista i barroca impartits per Miquel Querol i Josep Bonastre, entre uns altres, completant la seua formació en música ibèrica dels segles XI-XVIII. Obté el Premi a la Creativitat Musical de la Universitat de València en els anys 88 i 89 i del Ministeri de Cultura de joves intèrprets. Carles Magraner és Màster en Música en l'especialitat de música antiga i Doctor en Música per la Universitat Politècnica de València. Ha desenvolupat una gran activitat concertística com a solista i en diverses agrupacions de càmera i també ha compartit els seus coneixements, d'una banda com a professor en diversos conservatoris i escoles de música, i per una altra amb la seua intervenció amb ponències i conferències en la Universitat de València i Universitat d'Alacant, la Universitat Autònoma de Barcelona, la Universitat de Girona, en l'Escola Superior de Música d'Estocolm, Conservatori de Xangai, Escola d'Art de l'Havana, Congrés Internacional Els mons de Vicente Martín i Soler, participant a més en els cursos de música antiga de Peníscola i Morella, com a professor del seminari sobre Francisco Guerrero impartit en la Universidad Internacional de Andalucía, UIA Huelva i en el curs de la Universidad Internacional Menéndez Pelayo de Barcelona, Centre Ernest Lluch, Universitat Lió2 i Sorbona de França, Conservatori de Mina Gerais a Brasil, a més d'altres congressos, i seminaris. L'any 2004 se li concedeix el premi cívic de la seua localitat natal. Des de 2010 és professor especialista en música antiga en el Conservatori Superior de Castelló.\nLa seua àmplia formació i el seu coneixement de la música antiga l'han portat a ser director artístic de la Orquestra Barroca de Xàtiva i col·laborador de l'Orquesta Barroca Española. Va ser becat per la Universidad de Salamanca per a la formació de l'orquestra barroca d'aquesta universitat. Així mateix ha dirigit a diverses agrupacions instrumentals i vocals, entre les quals cal destacar el Cor de la Generalitat Valenciana i el quartet de violes da gamba Millennium. Comissari del Festival Mare Nostrum del Centre Cultural La Beneficència de València, director artístic del Festival Internacional de música antiga Música, Història i Art de València, del Festival de Música Antiga al Palau de l'Abat (La Valldigna), així com de diversos cicles de música antiga i barroca de la Comunitat Valenciana. En 2006 dirigeix i coordina el projecte de construcció dels instruments sobre la base dels dotze àngels músics de les pintures al fresc de l'altar major de la Catedral de València, amb els quals s'ofereix un concert eixe mateix any dins dels actes de benvinguda de La seua Santedat el Papa a València. A més d'aquesta trajectòria professional individual, la seua faceta més coneguda és el seu treball com a fundador i director del grup valencià de música antiga i barroca Capella de Ministrers, amb el qual ha gravat més de quaranta discos reconeguts com a Millor Producció Discogràfica atorgat pel Ministeri de Cultura, Premi Important de l'editorial Premsa Valenciana, premiosGramophone, Goldberg, CDCompact, entre uns altres.\nHa realitzat nombrosos concerts en els més prestigiosos festivals estatals i internacionals, entre els quals cal destacar l'Auditori Nacional d'Espanya, Palau de la Música de València, Palau de la Música Catalana, Auditori de León, Teatre de la Maestranza, L'Escorial, Centre Conde Duc, Auditori de Castelló, Teatre Cervantes, Festival de Música Antiga de Barcelona, Madrid Cultural 1992 (amb la recuperació de l'òpera Los Elementos d'Antoni Literes), Festival de Teatro Clásico de Almagro, Festival de Música Antiga i Barroca de Peníscola, Festival de Peralada, Quincena Musical Donostiarra, Los Veranos de la Villa (Madrid), Festival Grec (Barcelona), Festival Internacional de Música y Danza de Granada, Festival de Música Religiosa de Cuenca, Serenates a la Universitat (València), Festival Are More (Vigo), Festival Medieval d'Elx, entre uns altres. Ha realitzat gires de concerts i participat en els més importants festivals de països com França, Bèlgica, Romania, Portugal, Holanda, Egipte, Itàlia, Alemanya, el Marroc, Anglaterra, Polònia, Tunísia, Xile, Portugal, Grècia, Argentina, Brasil, EUA, Mèxic, Finlàndia, Àustria, Cuba, Croàcia, Xina, Algèria, Suècia, Noruega... d'entre els quals destaquen el Oude Muziek de Utrecht, La Chapelle de Lió o el concert amb el Requiem de Victòria en la catedral de Saint Patrick de Nova York. Al maig de 2008 va actuar en la inauguració de la Casa de la Llengua Espanyola en Rodas (Grècia), presidida per S. M. La Reina Donya Sofia en viatge oficial. Aqueix mateix any el grup va participar en l'acte oficial d'homenatge al rei Jaume I que va tenir lloc en el Monestir de Poblet, amb motiu del 800 aniversari del seu naixement.\nLa seua activitat ha anat més enllà de l'estrictament musical, realitzant incursions en les arts escèniques en col·laboració amb reconeguts directors com Àlex Rigola, Juli Leal, Vicent el Genovés, Jaume Martorell i Bigas Lluna; amb coreògrafs com Santiago Sempere i Toni Aparisi; amb artistes com Manolo Boix i amb músics d'altres disciplines com Joan Enric Lluna o Miguel Marín. Ha recuperat la versió escenificada de la sarsuela inèdita La madrileña de Vicent Martín i Soler, el primer Oratorio Sacro espanyol, i una aproximació històrica a la interpretació del drama en dues parts per a la Festa de l'Assumpció de la Mare de Déu d'Elx. La seua música del Cant de la Sibil·la forma part de la banda sonora de la pel·lícula Son de mar de Bigas Luna. Aquest treball va suposar l'inici d'una relació professional amb el director català, qui en 2003, va requerir la seua participació en l'adaptació de les Comedias Bárbaras de Valle-Inclán, en la clausura de la II Biennal de València.\nÉs habitual la seua col·laboració amb Maricarmen Gómez Muntané (UAB), Josemi Lorenzo i altres musicòlegs i medievalistes que han permès indagar en el patrimoni musical espanyol amb exemples de recuperació de música en temps de Jaume I, Ausiàs March, Llibre Vermell, dinastia dels Borgia, Cancionero de Palacio i del Duc de Calàbria (Uppsala)... Els seus estudis musicológicos sobre el barroc valencià han servit per a l'edició de discos sobre la música antiga valenciana: Matías Navarro, José Gil Pérez, trobadors de la Corona d'Aragó, Alfons el Magnànim, entre uns altres. Ha publicat, juntament amb David Antich, l'edició crítica de la sarsuela La Madrileña de Vicent Martín i Soler. L'activitat de Capella de Ministrers, dirigida per Carles Magraner, es reflecteix en els més de 1000 concerts oferits des de la seua creació en 1987 i la seua àmplia discografia, acollits tots amb molt bones crítiques de públic i especialistes, a més de premis nacionals i internacionals d'institucions i revistes professionals.


Cava, pastes i un míting de Bou a casa | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nCava, pastes i un míting de Bou a casa\nL'alcaldable del PP es reuneix al domicili d'una veïna que pateix un problema d'incivisme i acaba fent un míting\nBarcelona 24 MAI 2019 - 18:39\tCEST\nL'alcaldable del PP a casa de la veïna Neus Ros, a Nou Barris. CARLES RIBAS\n"No m'ha estat fàcil. He treballat moltes hores. Molts dies n'he fet 16 i no he tingut vacances gaires vegades. Jo vaig aixecar amb les mans la meva primera fleca. Vaig posar-hi rajoles i la vaig muntar amb quatre duros. El meu pare no ho volia: era un home dur. Però això és bo: els fills de vegades se n'aprofiten. Això és el que em va ensenyar ell: aquí em teniu. Alcaldable del PP. És que m'he casat amb la més lletja! Bé. És la feina que cal fer. El PP va arribar al poder després d'una matança de terroristes i perquè els enemics d'Espanya es van unir. Però sempre han deixat ocupació. Tant de bo fos alcalde! Ho tinc difícil. Partim d'una situació baixa".\nAmb una copa de cava a la mà i dempeus, Josep Bou, alcaldable del PP per Barcelona, deixa anar aquest míting al menjador de Neus Ros, al carrer Sant Iscle, a Barcelona, a Nou Barris, davant d'una desena de veïns que se l'escolten atents, en silenci i amb interès. La veïna va acceptar participar en el format cafès amb Bou, en què el popular es reuneix amb veïns que li traslladen un problema. En aquest cas és de l'incivisme que pateix per unes cases baixetes abandonades que hi ha al pati del darrere, on diu que hi ha ocupes i es venen drogues i fa un any fins i tot trets. Ros l'hi va mostrar a Ada Colau al principi del mandat i s'ha reunit amb Janet Sanz, tinent d'alcalde d'Urbanisme perquè les derroquin. Però li diuen que és molt difícil i lamenta que no li facin cas.\nM'he casat amb la més lletja però bé. És el que cal fer. Tant de bo fos alcalde", diu\nPerò això gairebé passa a segon pla perquè Bou, que ha arribat amb cava i pastes de les seves pastisseries, s'hi troba com a casa. "És la primera vegada que em desmeleno", exclama traient-se l'americana. Va viure 30 anys a Nou Barris i s'esplaia amb la certesa de tenir clar el diagnòstic del que passa a Barcelona i el criteri empresarial de com actuar. Però, abans de res, admet que el que l'ha mogut per entrar en política és el risc independentista i renega que alguna vegada Catalunya pugui ser algun dia independent. "És una mentida podrida. No ha estat mai una nació lliure i un Estat independent. Parlen de la capital de la república catalana de què? No compten amb els altres? El 60% dels barcelonins no la volem. No podem menysprear una aventura tan bonica com Espanya, que fa 500 anys que dura. Espanya mola molt".\nEspanya mola. No es pot acabar amb aquesta aventura que dura 500 anys", afirma\nEls veïns atenen en silenci i només alcen la mà quan els pregunta quants han vingut d'altres comunitats d'Espanya o tenen un pare o mare que no és català. "Jo soc català de cap a peus i espanyol pels quatre costats. A mi això m'és igual perquè qualsevol es pot sentir tan català com jo. Però hi ha catalímetres i l'hi dic a ERC i el PDeCAT perquè a mi no m'enganyen", diu al·ludint al fet que el nacionalisme és sinònim d'odi citant Hitler i al·legant que la diferència amb els populars és que ells són "patriotes". I després recita els 8.000 habitatges que vol construir, a més de potenciar la seguretat i solucionar el problema de la contaminació amb transport elèctric. "Cal solucionar el problema, però la culpa és de la Generalitat que s'ha dedicat al procés, al seu", deixa anar d'entrada i afegeix: "Però quina mania tenen als cotxes! Recordeu el primer que vau tenir? Quan els cotxes tinguin ales i volin, demanaran que els volants siguin quadrats".\nQuina mania li tenen als cotxes. Quan tinguin ales i volin, demanaran que els volants siguin quadrats", avisa Bou\nEnvoltat de periodistes i de càmeres, a Bou se li acaba el temps en aquest menjador de Neus Ros, que té en una prestatgeria una bandereta espanyola i nega que sigui del PP. Vol que li solucionin el seu problema i per això va contactar amb el partit. "El 28 de maig de fa un any hi va haver trets. Van detenir uns dominicans i al cap d'uns dies els van deixar lliures. I van arribar gitanos. La Guàrdia Urbana va dir que no fes res perquè eren pitjors i em podien tallar el coll", explica compungida. "Els dominicans són violents. Són els més conflictius", etziba l'alcaldable.\nEl temps ja s'ha esgotat i Bou ha de marxar a un altre acte. "Vostès pateixen una misèria gran amb aquest problema i creguin-me que em sap greu. Però li garanteixo que no és difícil fer-ho. Barcelona no és Sarajevo. Ni tampoc Madrid. Està més arreglada, neta i urbanitzada. Cal ajudar la Guàrdia Urbana. Si es comet un acte punitiu, s'entra i es porten els detinguts al jutge". I se'n va a correcuita a Montcada en un altre acte de campanya.


Què pots fer a Nou Barris del 9 al 15 d'abril?\nInici | Activitats | Què pots fer a Nou Barris del 9 al 15 d'abril?\n· Quan? Del 9 al 15 d'abril de 2021\nA partir d’aquest divendres torna el confinament comarcal, així que no podreu anar massa lluny de Nou Barris. Per sort, quedar-se al districte els propers set dies és sinònim de tenir un munt d’activitats estimulants al vostre abast, i amb totes les mesures de seguretat per deixar la Covid fora de l’equació. Com sempre, hem de “lamentar” les baixes a la programació per haver exhaurit ja entrades, com l’espectacle teatral que Barcelona Districte Cultural oferirà dissabte al Centre Cívic Zona Nord, o dues de les tres actuacions que formen la programació del Rómbic d’aquest any. Però mirant-ho en positiu, això significa que sí que podeu anar a l’espectacle inaugural d’aquest singular festival de titelles per a adults: “Hubo”, divendres a les 19 h a l’Ateneu Popular Nou Barris.\nLa tarda de divendres també us convida a assistir a la gravació del podcast d’humor “Maleïts malparits” a Can Verdaguer, o al taller d’autodefensa femenina d’un Casal de Barri Prosperitat que per dissabte al migdia continuarà amb el protagonisme femení amb l’espectacle infantil “Dones valentes”. Seguint amb els actes pensats per als petits i petites de casa, a Can Basté us hi espera la mescla de cinema mut, contes i música “Chomón per a la mainada”. Els adults podran passar la tarda de dissabte seguint (des de casa, si no heu reservat entrada) l’espectacle de dansa “Bestiari”, que tindrà lloc a Can Verdaguer. I rematarà el cap de setmana la cita mensual amb el blues a la Casa de l’Aigua, que diumenge al migdia ens permetrà gaudir de la música de Pez Rojo.\nLa setmana vinent no es queda enrere pel que fa a activitats interessants. Nosaltres destaquem la masterclass per aprendre a destriar les notícies falses de dimarts a la Biblioteca Vilapicina i la Torre Llobeta, la sessió de cinema infantil Petit CineClub de dimecres al Centre Cívic Zona Nord i l’acte de celebració de la Primavera Republicana, també dimecres, que comptarà amb la participació de la companyia de dansa Brodas Bros i altres sorpreses al pati de la Seu del Districte. Però potser a vosaltres us tira més el Banc de les Migracions del Casal de Barri Trinitat Nova, les noves exposicions que entren a la programació, la xerrada sobre els secrets d’un youtuber de dijous a la Biblioteca les Roquetes o qualsevol de les moltes altres propostes que queden fora d’aquest resum. Així que a obrir l’agenda i a gaudir de la #culturasegura a Nou Barris!\nActivitats del 9 al 15 d’abril


Art i antropologia – Museu Etnològic i de Cultures del Món\nPerò aquesta és només una possibilitat de les moltes en què es pot mostrar una col·lecció etnogràfica com la que custodia l’Etnològic. Una aproximació més clàssica és la que agrupa els objectes en funció de la seva procedència. Des de la seva inauguració, l’any 1949, fins a les darreres grans expedicions internacionals, als anys 70, el Museu Etnològic anava renovant les seves exposicions anualment, incorporant els nous objectes recol·lectats d’una manera monogràfica, mostrant la cultura on havia tingut lloc la darrera expedició. La renovació del museu que va tenir lloc l’any 2004 va presentar una exposició estable –Ètnic– que proposava un recorregut per diferents cultures, una selecció eclèctica que permetia realitzar reflexions a diferents nivells. Finalment, l’any 2014, s’inaugurava el Museu de Cultures del Món, on s’exhibeixen objectes procedents de l’Etnològic i les Fundacions Folch, Clos i Duran Vall-Llosera, agrupats per continents i, dins de cada continent, per pobles i cultures.\nUna de les diferències notables entre l’Ètnic de 2004 –l’any del Fòrum de les cultures– i el Cultures del món són els subtítols o eslògans que van acompanyar les respectives inauguracions. Mentre el primer incorporava la frase De les cultures tradicionals a la interculturalitat, el segon s’anunciava amb el reclam Cara a cara amb l’art del món. Fent un repàs del que explicaven els mitjans el febrer de 2014, s’aprecia un èmfasi notable en aquest valor artístic de les peces exposades, i es converteix en un dels seus punts forts. La intenció explícita d’aquesta apreciació és la de dignificar els objectes procedents d’altres cultures posant-los al mateix nivell que l’art europeu, present en els grans museus, els més visitats a Barcelona i arreu d’occident.\nPerò els objectes que podem admirar a la seu del carrer Montcada, son art? Podem començar per preguntar-nos què és l’art, i on i des de quan existeix un criteri artístic tal i com l’entenem actualment. Per als clàssics, l’art consistia en el domini d’un ofici, qualsevol. Durant l’edat mitjana i fins ben entrada l’edat moderna, la figura de l’artista era indestriable de l’artesà, i aquesta percepció no canviaria fins la il·lustració i el romanticisme.\nA la il·lustració li podem atribuir la separació de l’art d’altres àmbits, creant els salons i configurant el que esdevindrien els grans museus nacionals –com el British, el Louvre o el Prado. Aquests nous espais estan concebuts per a que les obres artístiques en siguin protagonistes, alliberant-les de la funció decorativa que complien a les residències dels rics mecenes i del paper sagrat que adquirien als temples cristians.\nEl romanticisme complementa aquesta nova tendència amb l’exaltació del geni individual, arribant a desplaçar el valor artístic de l’obra –la creació– cap a l’autor –el creador. És en aquest moment quan el mèrit del creador comença a combinar la vesant tècnica –en la qual no se’l pot destriar d’un artesà– amb una altra més psicològica –espiritual– on la voluntat d’expressar unes idees i uns sentiments propis i individuals comença a destacar per sobre de l’execució concreta i física de l’obra.\nSón aquestes dues novetats –la valoració de l’obra artística per sí mateixa i la figura de l’artista– les que determinaran el discurs de la història de l’art, que cercarà uns trets inèdits fins al moment per destriar quines obres i quins creadors són dignes de ser recordats i quins són secundaris. Conceptes com l’originalitat i l’autenticitat estaran en el centre del criteri per definir el que és Art, amb majúscules.\nAixí doncs, podem afirmar que l’art, tal i com l’entenem actualment, és un concepte recent i restringit a occident. Un bon exemple del que suposa aquesta concepció aplicada a les obres del nostre propi passat és la història de la pinacoteca de l’Etnològic, que creada per mans anònimes i amb una finalitat més funcional –educativa o sacra– és exclosa del corpus d’allò que es digne de ser mostrat en un museu d’art.\nLa idea d’aplicar el nostre criteri artístic a obres d’altres cultures pot remuntar-se als primers contactes moderns produïts pel descobriment i conquesta per part d’Europa d’altres continents. La mirada occidental sobre altres cultures es basava en la curiositat per les diferències, i centrava la seva atenció en els aspectes religiosos i espirituals. Corrents com l’orientalisme, que inclou tant la fascinació i l’estudi de les cultures del Pròxim Orient i de l’Orient Mitjà com la recreació de motius i estils que l’emulen, creen una imatge exòtica i mitificada dels països llunyans, on es projecten molt més les inquietuds de la societat europea envers aquestes societats que no pas el seu coneixement real. L’erotisme del harems, el misticisme dels hindús o la saviesa dels xinesos es converteixen en tòpics que emmascaren la resta de trets que caracteritzen aquestes societats, sumat a l’èmfasi en els aspectes més estètics.\nTambé d’aquesta manera s’estableix una divisió entre les civilitzacions exòtiques –àrabs, indis, xinesos, japonesos– i els pobles primitius. La incorporació d’aquests darrers dins del que occident considera art cal contextualitzar-lo en un altre moment de grans transformacions en els corrents artístics. Les avantguardes de principis del segle XX suposen possiblement la culminació d’aquell procés iniciat pels romàntics, on l’expressió de l’individu preval sobre la seva creació fins al punt de refutar explícitament totes les concepcions i tècniques anteriors. També es produeix un rebuig marcadament ideològic de la idea de civilització, en una crítica ferotge a la pròpia societat on sorgeixen aquests corrents. És en aquest context que diferents artistes i teòrics enalteixen els valors expressius i artístics del que anomenen art primitiu, que posen en contraposició a la decadència d’occident. Un cop més, la fascinació cap a cultures que són jutjades com a salvatges i misterioses preval sobre l’interès per saber com viuen aquestes persones.\nCom podem veure, és sempre occident qui jutja què és i què no és art, en el nostre propi passat i en cultures exòtiques. Si l’objectiu d’un museu és, a més d’oferir una experiència estètica, explicar alguns aspectes de diferents realitats socials, podem fer-ho a partir d’objectes seleccionats amb un criteri artístic? Si recorrem les sales d’una gran pinacoteca, veurem representats reis, nobles i bisbes, sants, crists, verges i divinitats grecollatines. Què ens explica això sobre la vida de la majoria de la població, sobre les classes treballadores? Ben poc.\nSi apliquem el mateix criteri a un museu d’art exòtic –o art no europeu– ens trobarem amb una situació semblant: Els objectes procedents de societats més estratificades, on la diferència entre classes dominants i subalternes és més marcada, només representaran el patrimoni dels més benestants, dels que poden permetre’s pagar obres valuoses realitzades amb materials preciosos.\nI en tots els casos, en partir d’un repertori d’objectes que gairebé sempre estan relacionats amb els rituals i creences d’aquests pobles, ens donaran una imatge distorsionada de la seva realitat social: És que els pobles de la resta del món només viuen per adorar els seus deus? No treballen? No construeixen cases on viure? No utilitzen estris quotidians en el seu dia a dia? No han incorporat objectes procedents d’altres cultures? Les seves creences no han canviat per influència del colonialisme, els missioners o la televisió?\nTornant als byeris amb que començàvem aquest text, si no mostrem la resta d’elements que constitueixen la societat fang, si no expliquem les transformacions que ha suposat la conquesta espanyola, l’aculturació o la descoberta de petroli a Guinea Equatorial, construirem una imatge equívoca d’aquesta cultura del món.\nHem explicat diferents maneres d’exposar el patrimoni etnogràfic, més comparatives o més geogràfiques, més conceptuals o més artístiques. Però encara existeix un altre discurs que pot conciliar les col·leccions recollides amb un criteri artístic –i per tant occidental– amb l’aportació de reflexions antropològiques: I si l’interés dels objectes no recaigués només en el seu origen sinó en l’itinerari que han fet fins arribar a un museu? I si aquests artefactes procedents d’altres cultures servissin per explicar la nostra?\nAquesta és una proposta que s’està duent a terme en alguns museus. El British Museum va acollir fins al passat mes de maig una exposició anomenada Containing the divine que, a partir d’una única peça, procedent de la Polinèsia, reflexiona sobre la fascinació que ha despertat en diferents generacions d’artistes, entre els quals es troba Pablo Picasso. El proper 15 d’octubre, a la ciutat anglesa de Norwich, s’inaugura l’exposició Fiji: Art and Life in the Pacific, on els objectes exposats parlaran de com van passar de mans dels indígenes a la dels seus colonitzadors.\nSeguint aquesta idea, a partir de la setmana vinent us oferirem una nova sèrie de textos al lloc web de l’Etnològic, on explicarem el camí que van recórrer alguns objectes abans d’arribar a estar exposats a la seu del carrer Montcada.\nLa Pinacoteca de l’Etnològic\nDesprés de més de set dècades a l'ombra, l'exhibició d'algunes d'aquestes obres ens permeten reflexionar sobre la valoració de l'art, l'autoria i la subalternitat.


Un altre invent: Tempesta d'espases i La casa del silènci... una combinació una mica peculiar\nTempesta d'espases i La casa del silènci... una combinació una mica peculiar\nBlanca Busquets i George R.R. Martin, res a veure ,sinó fos perquè són els dos últims llibres que tinc pendents de ressenyar. Poc que llegeixo i encara em costa fer les entrades al bloc...\nLa tercera entrega de Cançó de gel i foc m’ha entretingut 2 mesos, La casa del silenci 2 dies. He passejat el totxo de 1100 pàgines per tot arreu, les 230 només fins a la platja. He passat de viure aventures fantàstiques a Hivernia a un pis de la zona lata barcelonina. Res a veure, ja us ho he dit sinó fos per què ambdós utilitzen la visió subjectiva dels personatges per mostrar-nos una realitat complexa, sinó no fos perquè ambos ens mostres personatges grisos amb matisos, sinó fos perquè la passió i els sentiments creen les dues històries , sinó fos perquè tots dos m’han entretingut cadascú a la seva manera. Dos llibres molt diferents que m’han agradat tots dos.\nLa casa del Silenci. Tota la nostra història comença amb un violí trobat a un abocador i una nena que descobreix la seva passió per la música. Un director d’orquestra alemany exiliat a Barcelona que té una predilecció per un concert per 2 violins de Bach i una assistenta que saluda en alemany al bust de Beethoven mentre li treu la pols. És la història del violí, de com va de mà en mà però també de la gent que el toca i dels seus sentiments i emocions i també dels seus records. Una història petita però universal que val la pena ser llegida.\n.Tempesta d’espases. No vull explicar massa res per si no l’heu llegit fa molta ràbia que avancin esdeveniments. Les situacions es fan cada vegada més complexes, els personatges més polièdrics i els fets es precipiten. En resum; entretingut.\nXeXu 3 de juliol de 2013 a les 20:41\nDoncs jo comentaré només el que he llegit, que ja saps qui és. No parlarem de res de l'argument, però no sembles gaire sorpresa amb el que has llegit! Jo vaig per la meitat del cinquè, i de moment aquest tercer és el que guanya per golejada, almenys pels fets que s'esdevenen.\nMireia 7 de juliol de 2013 a les 15:04\nHi ha alguns fets que no m'esperava... però també és cert que contava que per fer durar el llibre tantes pàgines calia algun fet inesperat. Tinc el quart a punt per la llista de les vacances. Aquest dies llegeixo especial ment el cap de setmana a la platja i passajar el totxo m'ha fet mandra.M'he decidit per altres més lleugers, de pes si més no.\nrits 7 de juliol de 2013 a les 10:23\nEl tercer també és el que m'ha agradat més de tots. Això si, sempre et quedes amb ganes de saber-ne més.\nTinc una companya de feina que sempre m'insisteix que llegeixi Blanca Busquets, i encara no li he donat oportunitat. Ho hauré de fer!!!\nMireia 7 de juliol de 2013 a les 15:06\nLa veritat és que ara com ara van enganxat tots bastant, potser el primer se'm va fer una mica pessadet, el segon el vaig agafar amb moltes ganes i el tercer he anat auna mica més lenta. Però era un moment amb molta feina i ja m'acostuma a passar.\nPel que fa a la Banca Busquets jo vaig llegir La nevada del Cucut (http://unaltreinvent.blogspot.com.es/2011/08/la-nevada-del-cucut-blanca-busquets.html) i em va agradar i aquest també m'ha semblat un bon llibre\nAnònim 14 de juliol de 2013 a les 16:16\nJO faig com el Xexu i també comento només allò que he llegit, que en el meu cas és 'La casa del silenci'. La veritat és que jo la vaig trobar una història fluixeta, poc treballada i superficial, no em va acabar de convèncer. Potser 'La nevada del cucut' em va deixar les expectatives massa elevades, però la veritat és que vaig trobar que se servia dels mateixos trucs per parlar d'emocions i poca cosa més.\n▼ de jul. 2013 (3)\nAl vespre tampoc s'hi està malament\nEl que té la platjeta al matí\nTempesta d'espases i La casa del silènci... una co...


Espanya va liderar el creixement de l'energia eòlica en la UE durant 2007 | Consumer\nEspanya va liderar el creixement de l’energia eòlica en la UE durant 2007\nVa incrementar en 3.522 megavats la seva capacitat eòlica, el 41% del total que es va instal·lar en la\nEspanya es va col·locar al capdavant de la Unió Europea (UE) quant a creixement de l’energia eòlica durant l’any passat, en incrementar la seva capacitat instal·lada un 30,3%, segons les dades donades a conèixer ahir per l’Associació Europea de l’Energia Eòlica (EWEA, les seves sigles en anglès).\nLa capacitat eòlica del país va augmentar en 3.522 megavats (MW), el 41% del total (8.554 MW) que es va instal·lar en la UE, que en conjunt va incrementar la seva capacitat un 18%. “Espanya -com abans van fer Alemanya i Dinamarca- ha pres el lideratge”, va assenyalar el director executiu de l’EWEA, Christian Kjaer. Amb aquest increment, el 10% de l’electricitat generada al nostre país procedeix del vent.\nEspanya, amb 15.145 MW, és el segon país, després d’Alemanya, amb major capacitat eòlica disponible en la UE, zona que compta amb una capacitat total de 56.535 MW, que cobreixen el 3,7% de la demanda energètica dels països membres.\nEn 2007, el 40% de les noves instal·lacions energètiques engegades a Europa van ser camps eòlics\nL’EWEA calcula que aquesta capacitat eòlica produirà una mitjana de 119 teravatios per hora amb condicions normals de vent i permetrà evitar que s’emetin 90 milions de tones de diòxid de carboni (CO2) cada any.\nEn 2007, el 40% de les noves instal·lacions energètiques engegades a Europa van ser camps eòlics. Però, malgrat aquestes dades i que el mercat de l’energia eòlica va créixer un 12% en la UE en comparació de 2006, l’EWEA alerta del seu estancament en alguns països com Alemanya, Portugal i el Regne Unit. “És positiu que l’eòlica creixi més que cap altra font d’energia a Europa”, va assenyalar Kjaer, “però si s’exclou a Espanya de les dades, el mercat europeu de turbines va registrar una petita reculada en 2007”.\nPer l’EWEA, això es deu a la lentitud dels processos administratius, els problemes per accedir a la xarxa elèctrica i la incertesa legal en alguns Estats membres.\nLa companyia basca Gamesa i la danesa Vestas van ocupar l’any passat el primer i segon lloc, respectivament, en la llista de principals fabricants d’aerogeneradors per al mercat espanyol.\nEl 10% de l’electricitat generada al nostre país procedeix del vent\nGamesa, en concret, va instal·lar 1.670 MW, gairebé la meitat dels 3.522 MW de potència eòlica a Espanya durant 2007, i més del doble dels 700 MW de l’exercici anterior. Després de duplicar el seu ritme de subministrament d’aerogeneradors, aquest fabricant s’atribueix el 48,63% de la potència acumulada, al marge del 8,43% de la seva filial Made.\nSector de les renovables\nEl passat any, el mercat mundial de les eòliques -que lideren empreses europees- va créixer aproximadament un 30%, fins a aconseguir un valor d’uns 25.000 milions d’euros.\nEl sector de les energies renovables compta amb prop d’un miler d’empreses a Espanya en les quals treballen 188.000 persones, entre ocupacions directes (89.000 treballadors) i indirectes (99.000), segons el Centre de Referència Istas-Comissions Obreres.\nL’estudi xifra en setze anys l’antiguitat mitjana del sector. De fet, un terç de les empreses s’ha creat a partir de 2000.\ncapacitat creixement energia eòlica españa ewea