EL PAÍS 04/06/2014 Martí Domínguez\n© Jesús Císcar Moisés Mahiques és com la seua obra: pulcra i estilitzada. I també com l’estudi: modest, però tot al seu lloc, tot ordenat i net\nM’agradaria poder esbossar un retrat de Moisés Mahiques —o si més no una silueta— amb la facilitat i la perfecció dels seus dibuixos. Quan veig els seus treballs, la qualitat del seu traç, la nitidesa de la seua ratlla, la força de la seua línia, em pregunte si alguna vegada la prosa pot donar aquesta sensació de puresa i transparència. Moisés ho ha fet tot del dibuix, i en especial del dibuix del cos humà, on la tensió de la línia (línies d’alta tensió) fa que qualsevol obra seua tinga un interés peculiar. Tots aquells cossos agafats en un escorç complicat (una mena de Luca Giordano del llapis, i ho dic des de l’admiració), que s’apiloten juntament amb altres cossos, en un gavadal de cames i braços, resulten vertaderament admirables. I, encara més, si aquest poti-poti d’humanitats el projectes sobre obres murals de vint-i-cinc metres, aquella immensa facilitat per al dibuix encara és més sorprenent i meravellosa.\nAra Moisés té l’estudi en un baix de Mislata, a uns quants passos de l’estudi de Miquel Navarro. Hi ha anat a parar per casualitat, per circumstàncies de la vida: era l’estudi de Juanjo Martín, un artista molt respectat, que li l’ha cedit per un temps. És un espai menut, vora una plaça amb una gran redona, que té una olivera anyenca en el centre, entotsolada, com absurdament oblidada. Al costat de la porta hi ha un banc públic, on seuen els veïns més xarradors i garlaires de Mislata, que fa que de vegades semblen estar dins de l’estudi, i així mentre nosaltres raonem i enraonem sobre els misteris de la creació artística, sentim alhora una animada conversa sobre l’alegria que fa que, per fi, ploga en aquest temps de sequera infinita.\nMoisés és un jove alt, naturalment elegant, primmiradament estirat, que parla baixet i mesurant les paraules: vist una camissa de quadres verda i fa l’efecte que sempre va impecable. És com la seua obra: pulcra i estilitzada. I també com l’estudi: modest, però tot al seu lloc, tot ordenat i net. Li pregunte si ha cridat la dona de fer faenes (o si ha passat l’aspirador) i riu: “Si vols fer un dibuix net el lloc ha d’estar net” proclama. “És natural”. I continua: “Quan vaig estar en l’Acadèmia de Roma, m’ho deien: com pots ser tan acurat? Bé, el caos ja va pel meu interior, ja en tinc prou amb el meu marejol... Necessite que, almenys fora, tot estiga al seu lloc, ben ordenat”.\nM’explica les seues obres, i el missatge de denúncia que contenen. Sincerament em sembla un al·legat molt menor i que la força del seu dibuix ho difumina tot: no és un art explícitament combatiu, un Genovés dels anys seixanta o, fins i tot, una Carmen Calvo, sempre enlluernadora i un puntet amarga. Ací tot està molt matisat, tot molt adaptat al seu gust, tot dins de la seua bella cal·ligrafia. I si bé és possible que al darrere hi haja un missatge de denúncia (com ara en un quadre on es produeix una mena de coreografia en el despatx de Mussolini), allò no és substancial ni decanta de cap manera l’obra. El que sura, el que s’imposa, i el que admira, és la manera de dibuixar, de reunir cossos, anatomies, fins crear uns nusos gordians sorprenents i, alhora, perfectament efectius. Moisés Mahiques és un dibuixant molt ferm (el mateix Joan Cardells em parlava d’ell amb molta consideració) i a 38 anys ja té una carrera sòlida i molt respectada.\nMoisés Mahiques és un dibuixant molt ferm. / Jesús Císcar\nFora ha tornat a ploure i sentim els crits d’entusiasme dels veïns de Mislata. Moisés riu i m’explica que, mentre dibuixa, s’assabenta d’històries formidables: és una mena de voyeur passiu de la vida de molts adolescents d’aquell poble. Pense que podria dibuixar aquell banc, i siluetar aquells passavolants, que s’acosten fins a la porta del seu estudi fugaçment, desprenen un bocí de la seua biografia i desapareixen. Potser més endavant, perquè ara Moisés té nombrosos encàrrecs: alguns dels ja duts a terme han estat molt comentats, com el mural que va fer a la Cigarrera d’Alacant, un homenatge a les dones que havien treballat en aquell espai, amb uns dibuixos molt bonics i que, a més a més, al cap de pocs mesos foren destruïts. Li pregunte per aquell art efímer, si no l’angoixa una mica: “A l’inrevés! Això de destruir l’obra està molt bé! Vint-i-cinc metres de dibuix... Però et trobes molt més lliure, vas a la teua marxeta, sense angoixes, i és un alliberament, la veritat... No tens la pressió de l’obra que perdura i et sents molt més lliure. Al mateix temps, durant el treball et van fent un reportatge, et fotografien, ho fixen tot. És una altra manera de perdurabilitat. I també el públic, que ho fotografia tot, i ho posa al facebook o ho penja a la xarxa… Produeix morbo saber que tot allò serà destruït i, de vegades, té molt més ressò que una obra convencional”.\nMoisés somriu, divertit de les modes del seu temps. Allò és una mena de performance: en la Cigarrera participaren quatre artistes més, l’obra dels quals també fou destruïda. Però allò va recollir el seu eco mediàtic i, d’alguna manera, va tindre la seua contrapartida: es va escriure, es va documentar i es va reportar molt bé. “Ara els artistes no pensen molt en la perdurabilitat de l’obra. Això és un concepte una mica antic... Molts utilitzen materials que no resisteixen bé el pas del temps, o que no saben com reaccionaran d’ací a uns quants anys… Tant se val. Les coses ara passen molt ràpidament i l’artista pensa poc en la immortalitat de l’obra, viu molt més el present, busca més causar un efecte i tindre un ressò en el seu moment... Es viu més per a Internet que per a l’obra física”. Tot plegat és sorprenent. “L’art efímer et permet interaccionar amb l’espai d’una manera molt lliure, aprens molt. I és molt millor que estar a l’interior de l’estudi: la gent passa, opina, interacciones amb ells, i aprens… I quan has acabat tens la tranquil·litat que tot allò desapareixerà!”.\nLa veritat és que em sobten molt aquestes paraules de Moisés. Per la seua obra, reconcentrada i intimista, me l’imaginava poc amant de les opinions alienes, poc susceptible a l’espai obert, fora de la closca. Però és a l’inrevés: ara fa una substitució de professor de Belles Arts en un institut de Vinaròs i està encantat de la seua interacció amb els xiquets. “Tenen moltes coses a dir! —diu obrint els ulls, càlids i molt expressius. “Tan sols esperen que algú els punxe… A mi m’han sorprés molt els seus impulsos, la seua motivació tan crítica, de vegades”. Em crida l’atenció que parle tan obertament de la seua experiència docent. “Ja sé que a alguns els fa vergonya dir que són professors de secundària… És com si l’artista no poguera fer res més que pintar. Estar full time pensant en l’obra, reconcentrat en la creació. És un tabú molt ridícul, que em molesta molt… I és a l’inrevés: fer classe t’aporta perspectiva, et relaxa i et connecta molt amb la societat”.\nParlem de la situació dels joves artistes, del poc que se’ls visualitza i que participen en la societat. És una qüestió que ja ha eixit anteriorment en aquestes entrevistes, especialment en el moment de parlar amb Nico Munuera, però que resulta difícil defugir. Recorde unes opinions d’Amparo Carbonell en què acusava els joves d’haver-ho tingut tot massa fàcilment i d’haver-se acomodat excessivament. Potser, dic jo, aquestes darreres generacions han viscut massa fàcilment de les galeries, que han forçat una pintura poc reivindicativa, més a prop de la decoració que d’un art més crític i combatiu. Això ha condicionat tota una generació, víctima de comissaris artístics, de crítics massa relacionats amb l’statu quo, amb les exigències anorreadores del poder. Moisés s’ho pensa, és molt prudent, i tem el terreny pel qual s’endinsa l’entrevista, a mig camí entre el diàleg amical i la confidència. Em pregunta si el que contestarà ho transcriuré i, quan li dic que evidentment, somriu, potser fins i tot una mica angoixat. Quina necessitat té ell d’anar més lluny de la típica entrevista formal, a la qual està tan acostumat, d’altra banda?\n“Ja sé que a alguns els fa vergonya dir que són professors de secundària… És com si l’artista no poguera fer res més que pintar". / Jesús Císcar\nEls veïns de Mislata criden més que mai, perquè les gotes de pluja que ara cauen són grosses i impacten contra la façana. Em costa sentir el que diu Moisés i, per un moment, em sembla un personatge dels seus dibuixos, enteranyinat entre dubtes i reflexions, entre contorsions intel·lectuals, fregant-se les mans, de dits llargs, com de pianista. Per fi Moisés reacciona i, obrint els ulls, diu: “La veritat és que l’artista s’ha convertit en un titella. La indústria artística pesa tantíssim que és molt perillosa. Es generen modes, que fan molt difícil aquesta independència de la qual parles… I l’artista va a remolc dels comissaris i de les galeries”. Li dic que trobe a faltar un Grup Parpalló i un Aguilera Cerni (o un pare Alfons Roig) i em mira desconsolat: “Em dol molt el que dius”. I rebla: “I m’interessa”. I encara afig: “Hi ha una desconnexió brutal, Martí… El sector artístic està molt desvinculat de la societat”. I, ara, caldria afegir, amb la crisi econòmica s’ha produït una autèntica desfeta: molts artistes, sense un discurs clar i amb la galeria tancada, s’han trobat de colp i volta en un carreró sense eixida.\nQuan obrim la porta de l’estudi, el grupet de veïns de Mislata ens mira amb sorpresa. Ja passen aquestes coses! No s’imaginaven que dins d’aquell local érem nosaltres, i encara menys que hi ha un dibuixant resolent equacions impossibles. Parlem una mica amb ells, són bona gent i coincidim en l’alegria que produeix veure ploure. S’han format bassiols i els automòbils giren al voltant de l’olivera entotsolada deixant un rastre d’aigua. La pluja ens posa de seguida de molt bon humor.\nÍñigo Errejón en Café Steiner\nNi niño ni niña, Hollywood reivindica la diversidad sexual\nLucas Vázquez, una irrupción insospechada


Sobre Nosaltres |Yantai Jiwei Construction Machinery Equipment Co., Ltd.\nFundada l'any 2009, Yantai Jiwei Construction Machinery Co., Ltd. es centra sempre en el desenvolupament, producció, vendes i serveis de maquinària d'enginyeria de construcció que integra la producció que s'utilitza àmpliament en construcció, demolició, reciclatge, mineria, silvicultura i agricultura. coneguts per la seva qualitat, durabilitat, rendiment i fiabilitat.\n•Més de 12 anys d'experiència en producció.\n•Més de 100 empleats, més del 70% empleats en Producció, Desenvolupament, Recerca, Serveis.\n•Té més de 50 distribuïdors nacionals, ofereix productes i serveis d'alta qualitat a més de 320 clients estrangers, ha exportat productes HMB a més de 80 països del món.\n•Disposeu d'un sistema de servei complet de prevenda i postvenda a més de 30 països com EUA, Canadà, Mèxic, Índia, Indonèsia, Filipines, Malàisia, Tailàndia, Vietnam, Fiji, Xile, Perú, Egipte, Algèria, Alemanya, França , Polònia, Regne Unit, Rússia, Portugal, Espanya, Grècia, Macedònia, Austràlia, Nova Zelanda, Irlanda, Noruega, Bèlgica, Qatar, Aràbia Saudita, Jordània, els Emirats Àrabs Units, etc.\nDes de la creació de l'empresa, Yantai Jiwei s'ha compromès a la producció i R + D de diversos accessoris, com ara martell hidràulic, pinces hidràuliques, cisalla hidràulica, enganxament ràpid, compactador de plaques hidràuliques, destripador d'excavadora, martell de pila, pulveritzador hidràulic, diversos tipus de galledes d'excavadora, etc. per a excavadores i retroexcavadores i minicarregadores per satisfer les necessitats dels usuaris. Amb tecnologia de producció avançada i equip de servei professional com a garantia, Yantai Jiwei ofereix productes d'equips frontals d'excavadora eficients i d'alta qualitat per el món.\nYantai Jiwei sempre està compromès a oferir als nostres clients una qualitat fiable i un servei excel·lent. Els productes d'alta qualitat i un servei atent han ampliat el nostre mercat i han guanyat més socis.Sempre estarem en el camí de la innovació, introduint constantment noves tecnologies i millorant l'eficiència de la producció mantenint l'alta qualitat.Esperem treballar amb vosaltres!\nMartell trencador hidràulic\nDesprés de 12 anys d'esforços d'investigació, Yantai Jiwei Company ha obtingut successivament molts honors, com ara certificats de producte / patents de disseny, que han establert una bona base per expandir el mercat global.


Horta Da Coutada Monsaraz Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHorta Da Coutada, Telheiro - Monsaraz, Monsaraz, Monsaraz, Portugal, 7200-175 - Veure al mapa\nMés informació sobre Horta Da Coutada\nAl visitar Monsaraz, vosté es sentirà com a casa a Horta Da Coutada, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Monsaraz. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres) a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, pesca, parc infantil, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Horta Da Coutada és una selecció idònia per a la vostra estada a Monsaraz.\nNúmero de Identificación Fiscal: 1617/19991228\nCal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació. Número de llicència: 1617/19991228


Holiday home Fasanlunden D- 1096 Rodby Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Fasanlunden D- 1096\nAl visitar Kramnitse, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Fasanlunden D- 1096, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Fasanlunden D- 1096 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Kramnitse. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Holiday home Fasanlunden D- 1096 es reflexa en cada habitació. aparell de televisió, forn microones, renta vaixelles, plat de dutxa, rentadora són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Kramnitse, el Holiday home Fasanlunden D- 1096 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Cor Sant Esteve - Auditori de Castellar del Vallès\nEl Cor Sant Esteve va ser creat a partir d’una iniciativa de Mossèn Cols l’any 1985 a Castellar del Vallès. Des d’aleshores ha format en el cant coral diverses generacions d’infants i joves. Està format per quatre cors: Petits, Mitjans, Grans i Kor Itsia (de noies joves).\nForma part del SCIC (Secretariat de Corals Infantils de Catalunya).\nFormació de cant coral de petits i joves.\nParticipació en concerts arreu de Catalunya.\nIntercanvis amb altres corals a nivell nacional com internacional.\nCor de Petits: nens i nenes de P3 a 2n\nCor de Mitjans: nens i nenes de 3r a 6è\nCor de Grans: nois i noies de 1r ESO a 2n Batx.\nKor Itsia: noies de 18 a 25 anys\nAdreça: c/ Major, 74 Castellar del Vallès 08211 (Barcelona)\nFacebook: @corsantesteve i @koritsia.corsantesteve\nYoutube: Kor Ítsia Coral Sant Esteve\n2020-06-21 13:00 2020-06-21 23:00 Europe/Andorra Cor Sant Esteve Presentació El Cor Sant Esteve va ser creat a partir d’una iniciativa de Mossèn Cols l’any 1985 a Castellar del Vallès. Des d’aleshores ha format en el cant coral diverses generacions d’infants i joves. Està format per quatre cors: Petits, Mitjans, Grans i Kor Itsia (de noies joves). Forma part del SCIC (Secretariat de […] Per Internet Auditori de Castellar del Vallès


Cune Imperial Reserva 2015. Comprar vi de D.O.Ca. Rioja.\nInici > Vi>Vi negre>CVNE>Cune Imperial Reserva\n30,43 $ / ampolla\nCaracterístiques de Cune Imperial Reserva\nRostits, Caça major, Carns vermelles rostides\nNota de tast Cune Imperial Reserva\nTast a la vista Color granat intens i lleugers tons púrpures, que conserva malgrat la seva prolongat envelliment en bóta. Brillant. Tast al nas Aromes a regalèssia, fruites negres pansificades i en melmelada, barrejades amb elegants i llaminers tocs pastissers a coco i xocolata, complementats amb els anissos i especiats procedents de la bóta francesa. Tast a la boca En boca és un vi carnós, equilibrat, de pas llarg i vellutat amb un postgust a fruites negres i regalèssia.\nTast a la vista De color vermell picota intens, viu i brillant.\nTast al nas Gran riquesa aromàtica, intens i complex. Els aromes propis de la varietat majoritària (tempranillo ) harmonitzen amb els propis de la criança, torrefactes i balsàmics.\nTast a la boca Excel.lent entrada en boca, rodó i estructurat. Amb un bon acoblament entre fusta i joventut. Vi de gran elegància.\nTast al nas Gran riquesa aromàtica, intens i complex. Els aromes propis de la varietat majoritària (tempranillo) harmonitzen amb els propis de la criança, torrefactes i balsàmics.\nTast a la vista Vestit de mitjana intensitat vermell Bordeus, límpid i brillant. Tast al nas Aroma elegant amb notes conjuntes d'expressions de fruites i especiades embolicades en una limpísimo expressió de criança en bótes d'alta qualitat. Tast a la boca Complex i llarg en boca, amb un taní integrat i notes especiades d'una bona criança. És persistent al paladar, de bona estructura i ampli retrogust.


Maragall diu que l'ampliació de l'horari dels professors 'no està retirada' La República\nMaragall diu que l’ampliació de l’horari dels professors ‘no està retirada’\nEl Departament d’Educació ha confirmat aquest dimecres que la proposta de regular l’ampliació voluntària de l’horari laboral dels mestres i professors ‘està congelada’, però en cap cas, ha apuntat, ‘retirada’. De moment, es crearà una mesa de treball integrada per representants del Departament i dels docents per tal ‘d’escoltar les propostes aportades pels centres educatius’, segons han explicat fonts del Departament. El conseller Ernest Maragall va anunciar la paralització d’aquesta mesura en resposta a les pressions que li van fer arribar els directors dels centres escolars en una conferència celebrada aquest dimarts al Caixaforum a Barcelona.\nEl projecte permetrà als docents dels centres escolars i instituts poder ampliar de forma voluntària el seu horari fent fins a 12 i 16 hores extres al mes. Es tracta d’una mesura d’estalvi plantejada pel Departament després de confirmar la manca de pressupost per poder cobrir les demandes d’escolarització pel curs vinent que requeririen la contractació d’uns 1.500 nous docents.\nAmb tot, el Departament també ha assegurat que la decisió última sobre la gestió de l’ampliació de l’horari dependrà directament del conseller. Per la seva banda, el propi Maragall ha desvinculat aquest anunci de ‘paralització’ de la mesura a la convocatòria de vaga que han plantejat els sindicats pel pròxim 19 de març, tot i ser aquesta mesura una de les protestes plantejades pels docents en aquesta nova mobilització.


L’Ajuntament durà a terme la renovació de l’enllumenat públic de la urbanització Santa Coloma Residencial | Ajuntament de Santa Coloma de Farners\nL’Ajuntament durà a terme la renovació de l’enllumenat públic de la urbanització Santa Coloma Residencial\nL'Ajuntament de Santa Coloma de Farners renovarà l'enllumenat dels carrers de la urbanització Santa Coloma Residencial. Concretament, s'hi instal·laran lluminàries amb tecnologia LED, que són energèticament més eficients i tenen una vida útil molt major que les actuals, fet que permetrà obtenir un important estalvi econòmic.\nEn total, se substituiran 624 lluminàries de vapor de sodi per lluminàries LED, reduint la potència total instal·lada de 70,55 kW a 34,46 kW. Això implica un estalvi anual de consum d'electricitat de 166.051 kWh i un estalvi econòmic de 26.134 euros, degut a la reducció del consum, la potència contractada i el manteniment. També hi haurà una disminució de les emissions de gasos d'efecte hivernacle de 80 tones de CO₂ anuals.\nEls treballs comencen a partir d'avui dilluns 17 de maig, i es preveu que tinguin una durada de 3 setmanes. El cost de l'actuació serà de 106.213,21 euros i, degut al menor cost de la facturació elèctrica, aquesta inversió s'amortitzarà en 4 anys.\nLes noves lluminàries són del model ‘Milan’ del fabricant Novatilu, i seran instal·lades per Prodaisa, empresa responsable de gestionar i prestar els serveis de manteniment de l'enllumenat de la urbanització.\nLa compra i instal·lació de les lluminàries s'ha contractat a través del sistema de compra agregada que ofereix l'Associació Catalana de Municipis, que permet als ens locals contractar diversos productes en unes òptimes condicions econòmiques i contractuals.


BUTLLETI MUNICIPAL: MARÇ 2010: PA I MEL COL·LABORA AMB JOAN TAIX\nEl mes passat L’Associació Pa i Mel va acabar les sessions d’Habilitats Socials que realitzava a L’IES Joan per als joves que estudien PQPI (programa de qualificació professional Inicial). És el segon any que col•laborem en la realització d’aquest Taller.\nDos educadors de Pa i Mel junatment amb els tutors realitzam una sessió cada quinze dies als quatre grups de PQPI de Joan Taix. Hi ha dos grups de perruqueria, un d’electricitat i un que realiza el segon curs de PQPI destinat a cursar les assignatures necessàries per aconsegir el títol d’educació secundària.\nA través de dinàmiques de grup, jocs, representacions... es treballen temes com la comunicació, l’autoestima, l’empatia, l’assertivitat, la resolució de conflictes...\nD’aquesta manera els joves tenen un espai per treballar i millorar les seves relacions amb els seus companys i adquireixen seguretat en les relacions amb les persones del seu entorn.\nUn objectiu molt important d’aquestes sessions és que els joves aprenguin a comunicar-se millor, a expressar les seves idees, sentiments i pensaments d’una forma positiva, de manera que puguin afrontar situacions noves i situcions conflictives amb seguretat.\nEls exemples i situacions que es tracten durant les sessions tenen a veure sobretot amb el món laboral degut a què molts d’aquests joves volen começar a treballar en acabar el curs.\nPublicat per Associació Pa i Mel a 4:13


Ian Somerhalder renuncia a Fifty Shades of Grey: Time Framed in New Movie Trailer (VIDEO) - Cinquanta Ombres D'en Grey\nPrincipal Cinquanta Ombres D'en Grey Ian Somerhalder renuncia a Fifty Shades of Grey: Too Nice in Time Enquadrat nou tràiler de la pel·lícula (VIDEO)\nSi sou una de les milions de dones que adoren Ian Somerhalder llavors probablement sabreu que, a part de perfeccionar aquesta mirada ardent, Ian també dedica una quantitat enorme de temps a preservar la terra i a fer coses que ajudin a unir les persones d’una manera o altra. La seva última pel·lícula, Temps emmarcat , permet a l'actor divertir-se a la pantalla amb una gran acció mentre intenta bàsicament salvar la terra. Sona al carreró, oi? El problema és que tot aquest senyor Good Guy no ajuda a construir la imatge que necessita per clavar el paper Christian Grey al Cinquanta ombres d'en Grey pel·lícula, oi?\nchicago p.d. temporada 2 episodi 2\nD'acord amb SinFactory Mitjana ,\nTime Framed explica la història de l’agent Truman Black (Ian Somerhalder), un agent secret de lloguer d’armes que està arrelat a protegir els interessos del govern i de les empreses en missions de gran aposta. Durant la seva última missió per aturar el suposat atracament i expulsió d’un revolucionari mètode d’energia neta que aporta energia lliure a tot el món, es troba enmarcat i es converteix en un denunciant que descobreix veritats sobre el control i la corrupció.\nantm cycle 22 ep 5\nEl tràiler ja està disponible perquè pugueu fer una ullada a Ian amb un esmòquing, amb un aspecte guapo mentre jugueu a vèncer el rellotge per salvar el món. Creieu que realment té sentit aquest tipus de projecte? Molts dels seus tuits se centren en el que les persones poden fer per ajudar-se mútuament i al planeta en què vivim i, de vegades, em pregunto. És realment un noi que seure en un plató de cinema discutint coses ecològiques amb un gopher, o tot forma part de la imatge acuradament elaborada que ha construït. Creieu que està tan invertit com diu?\nAquí hi ha un pensament també. Si Ian té aquest bon cor i realment vol fer coses tan fantàstiques (com l’hem vist fer), seria molt fàcil veure’l com un personatge de tipus Christian Grey a la pantalla? Crec que és per això que en diuen actuar, però, tot i així, creieu que seria més difícil per als productors ni tan sols donar-li una oportunitat? Expliqueu-nos els vostres pensaments als comentaris següents.\nEls joves i els inquiets spoilers: Adam arrestat, Victor traït - Victoria envia Rey a Newman Ranch?\nSpoilers Days of Our Lives: EJ i Nicole Bond per divorcis: polzades cap a la reunió, mentre que Sami ha anat\nTyga vol un bebè amb Kylie Jenner: la núvia ja està embarassada?\nRob i Chyna Premiere Recap - És una nena! Temporada 1 Episodi 1 Encara envieu missatges de text a B # @ tches?\nments criminals: més enllà de les fronteres ciutadans del món\nncis els angeles season 8 episode 9\nllista negra temporada 4 episodi 3\nsavi en joves i inquiets\nquantico temporada 2 episodi 2 resum\nvikings temporada 4 ep 11\nsaviesa de la multitud temporada 1 episodi 13


Elteans Jaldes 60 càpsules\nELTEANS Jaldes 60 CÀPSULES\nElteans Jaldes 60 càpsules és un suplement dietètic que conserva l'activitat fisiològica de les membranes cel·lulars i també s'utilitza contra la psoriasi i l'èczema.\nS'associa amb: BEPANTHEN SENSICALM ANTI-20G picor BAYER, ELTEANS crema de cura ESPECÍFIC Jaldes 50ML PELL SECA, CREMA Atopiclair Atòpica La dermatitis 100ML TUBE\nS'utilitza per: psoriasi\n1 caixaLot de 2 caixes\nDescripció Elteans Jaldes 60 càpsules\nELTEANS Les càpsules contenen una combinació d'àcids grassos essencials poliinsaturats o sèrie omega 3 i omega 6 fetes per oli de salmó, oli de borratja i l'oli de soja, pastanaga.\nAquests olis estan protegits de l'oxidació per la presència de vitamina E natural Una ingesta equilibrada d'olis rics en àcids grassos essencials i poliinsaturats de cadena llarga sèrie omega-3 i omega 6 sèrie ajuda a mantenir la hidratació de la pell, protecció de la microcirculació i preserva la activitat fisiològica de les membranes cel·lulars.\nFacilita els intercanvis cel·lulars i assegura la resistència i la impermeabilitat de les membranes cel·lulars.\nConsell d'utilització de Elteans Jaldes 60 càpsules\nEls nens menors de 3 anys: 1 càpsula cada 2 dies a 1 càpsula al dia.\nEls nens de 3 a 12 anys: 1-2 càpsules al dia.\nAdults: 2-4 càpsules al dia es pren amb aliments.\nComposició Elteans Jaldes 60 càpsules\nElteans Jaldes conté 60 càpsules: Salmó borratja Oli de gelatina de coberta oli extret de la pesca d'aigua purificada sobre peixos d'oli de soja de glicerol-pastanaga (OGM) colorant: caramel / xarop de midó antioxidant Conservador: vitamina E natural . Valor nutricional d'una càpsula: 65 proteïnes lípids 6% 22% de carbohidrats\nLa coberta de la càpsula es prepara amb gelatina marina. No consumir si al·lèrgia al peix Elteans.\nNo sobrepassar les dosis recomanades\nConsumir preferentment abans de la data indicada a la caixa.\nPresentació de Elteans Jaldes 60 càpsules\nCaixa de 60 càpsules.\nElteans cura de la...\nELTEANS crema de ...


Hi ha menys llibertat de premsa a l’Estat espanyol que a Namíbia o Ghana La República\nL’ Índex de llibertat de premsa mundial és un indicador creat per Reporters Sense Fronteres sobre l’estat de la llibertat de premsa al món. Un dels continents que té més països que perden punts en l’índex de llibertat de premsa és Europa. Paradoxalment, doncs, els països que lideren la llibertat de premsa són dos països que abans pertanyien a Estats comunistes de l’Europa de l’Est: Estònia i Eslovàquia. L’Estat espanyol té menys llibertat de premsa que països teòricament menys afavorits econòmicament o pels seus règims polítics, com Namíbia, Ghana, Trinidad i Tobago o Costa Rica.\nLa llibertat de premsa és l’existència de garanties amb les quals els ciutadans tinguin el dret d’organitzar-se per a l’edició de mitjans de comunicació els continguts dels quals no estiguin controlats pels poders de l’Estat. Hi hagué un abans i un després quan als EUA aquest dret es garantí a la Primera Esmena de la Constitució Nord-americana. D’altra banda, no tots els països tenen garantida, ja sigui per una Carta de Drets o la seva constitució, la llibertat de la premsa: és el cas, per exemple, d’Austràlia.\nFeta aquesta introducció, entrarem en detalls. El diari Eurotribune ha informat que s’ha fet públic l’informe sobre l’Índex de llibertat de premsa dels països de tot el món. L’informe, elaborat per Reporters Sense fronteres ens aporta dos grans titulars:\nEuropa perd llibertat de premsa\nSorprenentment, un dels continents que fa ostentació sobre les seves llibertats individuals i socials i que s’enorgulleix de tenir una societat civil molt avançada, és un dels continents que té més països que perden punts en l’índex de llibertat de premsa. En la part alta de la classificació, continua sense novetats i la lideren dos països nòrdics per excel•lència com són Islàndia i Noruega.\nAixí doncs, casos com la detenció de dos periodistes neerlandesos per no voler revelar les seves fonts o el projecte de llei portuguesa per obligar als periodistes a revelar les seves fonts sota mandat judicial són casos que fan recular la llibertat de premsa al continent. De fet no cal anar tan lluny. Aquí fa unes setmanes els Mossos d’Esquadra van obligar a un periodista fotogràfic a entregar el seu material per tal que el cos policial pogués identificar aquells qui van cremar fotos a Girona.\nParadoxalment, doncs, els països que lideren la llibertat de premsa són dos països que abans pertanyien a Estats comunistes de l?’Europa de l?’Est: Estònia i Eslovàquia.\nMenys llibertat de premsa a l’Estat espanyol que a Namíbia o Ghana\nEls qui tanquen la llista europea pel que fa a llibertat de premsa són Polònia i Bulgària. En aquests països no és estrany que periodistes siguin agredits a causa d’algun article periodístic publicat. Una altra de les dades curioses és que hi ha Estats com l’Estat espanyol que tenen menys llibertat de premsa que països teòricament menys afavorits econòmicament o pels seus règims polítics, com Namíbia, Ghana, Trinidad i Tobago o Costa Rica.\nÍndex de llibertat de premsa\nL’ Índex de llibertat de premsa mundial és un indicador creat per Reporters Sense Fronteres sobre l’estat de la llibertat de premsa al món.\nReporters Sense Fronteres publica cada any una llista a partir de les respostes obtingudes en una enquesta enviada a periodistes i especialistes relacionats per tot el món. En l’enquesta es pregunta sobre atacs directes a periodistes i mitjans de comunicació així com altres fonts indirectes de pressió contra la premsa independent.


15 de Juny: sortida a la Gola de les Heures\nPosted on 2 Juny 2014 Updated on 2 Juny 2014\nEls companys de la Comissió de Sortides de l’AMPA han orgnitzat una sortida familiar a la Gola de les Heures (Riera de Merles) per al proper dia 15 de juny. En AQUEST DOCUMENT trobareu tota la informació sobre aquesta sortida, que ens agradaria molt poder gaudir amb tots vosaltres.\nCanvi de data de la sortida a Santa Fe del Montseny\nPosted on 16 Novembre 2013 Updated on 16 Novembre 2013\nCom haureu vist, ha començat a ploure i les previsions meteorològiques indiquen que les pluges continuaran demà diumenge.\nPer aquest motiu, els companys de la Comissió de Sortides de l’AMPA han acordat postposar la sortida a Santa Fe del Montseny -que teniem prevista demà diumenge- al diumenge següent, 24 de novembre.\nNova data de la sortida a Santa Fe del Montseny: 24 de novembre\nPosted on 30 Octubre 2013 Updated on 16 Novembre 2013\nEls companys de la Comissió de Sortides de l’AMPA han programat una sortida en família a Santa Fe del Montseny per al proper dia 17 de novembre, d’acord amb el que podeu llegir en AQUEST DOCUMENT.\nCom sabeu, aquestes sortides són una oportunitat excel.lent de gaudir una activitat en família acompanyats dels nostres fills i filles i dels seus companys d’escola.


Aprovat definitivament el pressupost de l’Ajuntament per al 2021 – Vilassar Ràdio\nEl pressupost de l’Ajuntament per al 2021 ha quedat aprovat de forma definitiva. A la sessió plenària del 21 de gener , en votació inicial i en la qüestió de confiança plantejada després a l’alcalde Damià del Clot, el plenari de l’Ajuntament va rebutjar el pressupost presentat pel govern, de tal manera que els grups municipals de l’oposició tenien un mes per decidir si presentaven una moció de censura. Des de Vilassar Ràdio en vam parlar, amb totes les formacions polítiques. Després que passat aquest termini de temps, els grups municipals de l’oposició no van presentar la moció de censura, el pressupost va passar a exposició pública. En el transcurs d’aquest període de temps, no s’ha presentat cap alegació i per tant el pressupost ha quedat definitivament aprovat.\nEl pressupost d’aquest any puja a 24,8 milions d’euros, xifra que representa un augment del 14,81% respecte a l’any anterior (21,6 milions d’euros). El govern ha subratllat en un comunicat que és el pressupost més alt de la història de Vilassar de Mar i té com a objectius: pal·liar els efectes de la covid-19, millorar els serveis públics municipals, seguir apostant pels pressupostos participatius i realitzar inversions, tant a la via pública com en equipaments culturals, esportius, educatius i de serveis generals.\nL’abolició de la regla de la despesa per part del Ministeri i el control per part del govern municipal els últims anys permeten fer front a un endeutament de 2,8 milions d’euros per executar inversions, destinar tots els ingressos corrents a finançar la despesa corrent i utilitzar una part important del romanent de l’exercici 2020 per augmentar les ajudes socials a famílies o particulars en situació de major vulnerabilitat i als sectors més afectats per la covid-19.\nEl pressupost incrementa gairebé totes les partides per millorar els serveis a la ciutadania, especialment les de neteja viària i recollida de brossa (2.838.000 euros), en què s’aprofitarà el nou contracte per a millorar les prestacions. Els comptes generals del 2021 també donen impuls a les polítiques locals d’habitatge. Amb part del romanent del pressupost del 2020, es contractarà un tècnic d’habitatge per desenvolupar polítiques específiques en aquest àmbit; es destinaran 35.000 euros a la realització d’estudis i accions per a la promoció d’habitatge públic; i en col·laboració amb el Consell Comarcal del Maresme, es crearà una Oficina d’Habitatge al poble.\nEl govern ha explicat que una altra característica del pressupost és que compta amb la major partida destinada a inversions que mai hagi fet l’Ajuntament: 2,8 milions d’euros, 1,6 milions més que l’any anterior, que es finançarà, principalment, amb un nou endeutament. Entre les principals inversions destaquen, a Cultura, la instal·lació d’una carpa com a equipament cultural provisional (196.660 euros) i la reforma de la coberta de l’Hotel d’Entitats (48.340 euros); a Esports, la substitució de la gespa del camp de futbol municipal (250.000 euros); a Ensenyament, la rehabilitació de can Gabernet (50.000 euros) i, a la Bressoleta de l’avinguda Eduard Ferrés, la segona fase de reforma de la coberta transitable i de la coberta d’instal·lacions sobre la cuina (100.000 euros). A Serveis municipals, hi destaca l’adequació, per a oficines municipals, de la primera planta de l’edifici del Mercat Municipal (942.500 euros) i la reforma interior del local de l’antic Casino per a convertir-lo en les noves oficines d’atenció ciutadana (200.000 euros). Respecte a les inversions a la via pública, el pressupost inclou la renovació de les voreres del carrer Lluís Guardiola (227.000 euros), la renovació del clavegueram (150.000 euros), la millora de l’enllumenat amb el canvi de lluminàries amb tecnologia LED (150.000 euros), diferents actuacions incloses al futur Pla Director de la Bicicleta (80.000 euros), així com la redacció del projecte d’accés al passeig Marítim mitjançant rampes (23.000 euros).\nPel que fa als ingressos: impostos directes 11.510.000 euros, impostos indirectes 374.000 euros, taxes i altres ingressos 3.775.016 euros, transferències corrents 6.120.434 euros, ingressos patrimonials 209.500 euros, alienació d’inversions i transferències de capital 0 euros, actius financers 80.000 euros i passius financers 2.800.000 euros.\nLes despeses compten amb aquestes partides: personal 7.263.774 euros, béns corrents i serveis 11.137.176 euros, despeses financeres 240.500 euros, transferències corrents 1.537.500 euros, fons de contingència 0 euros, inversions 2.800.000 euros, transferències de capital 0 euros, actius financers 80.000 euros i passius financers 1.810.000 euros.\nEl pressupost del Patronat Municipal d’Escoles Bressol per a aquest 2021 puja a 1.211.748 euros, dels quals 367.114 euros són taxes i altres ingressos; 838.433 euros, transferències corrents; 1.200 euros, ingressos patrimonials i 5.000 euros, actius financers. En despeses, es destinen 1.036.808 euros a personal; 167.440 euros, a béns corrents i serveis; 1.000 euros, a despeses financeres; 1.500 euros, a inversions, i 5.000 euros, a actius financers.\nPel que fa al pressupost de Vilassar Societat Municipal de Promocions Urbanes SA, el desglossament del pressupost per al 2021 és el següent: 591.824 euros en despeses i 942.382 euros d’ingressos.\nNotícia anteriorDiàlegs sobre economia i territori a Vilassar de Mar\nSegüent notíciaDiàleg sobre “El futur del turisme: necessitats, reptes i oportunitats”


Bones festes... ecològiques — Historic noticies i altres web antiga\nBones festes... ecològiques\nlast modified 2011-09-02 11:44\nLa festa de carrer de l'any passat va ser molt animada\nAmb motiu de les festes de Maó, us convidam a fer-nos una visita el proper dilluns 5 de setembre al Molí del Rei (Camí es Castell, 53), de 19 a 21h. Us oferirem un petit tast i beguda, mentre dura la festa de carrer, amb músics, majorettes, capgrossos, gegants i alegria.\nI ja que esteim de festes, demà dissabte ens trobareu al carrer Nou de Maó amb el tenderol. Entre d'altres coses, hi podreu adquirir gots ecològics per substituir els de plàstic, que tant contaminants resulten.\nPosted by Anonymous User at 2011-09-03 10:52\nSa campanya des gots ecològics per acabar amb es problemàtics gots de plàstic que s'empren durant ses festes a Menorca sembla que ha estat un fracàs, ja que a totes ses festes segueixen imperant es gots de plàstic que, per altra banda, són regalats, moltes vegades, per part de ses companyies de refrescos i begudes.\nS'ha plantejat mai, per part del GOB, arribar a finançar es 100% des gots ecològics? Repartint-los a tots es bars des pobles de s'illa? S'inversió hauria de ser important, però després d'uns quants anys de ser regalats, açò ja faria que es creàs consciència i en es futur segur que no els importaria pagar-los.\nJa fa molts d'anys que s'estan malbaratant doblers i esforços en aquest sentit sense resultats esperançadors, trob que aquesta proposta (a part de donar molta més promoció i bona imatge al gob) tallaria es problema d'arrel!\nTambé es podrien finançar en part posant anuncis en es gots des mateixos bars o comerços de s'illa que hi estessin interessats...


Recurs constitucional a la reforma laboral | El Jurista\nRecurs constitucional a la reforma laboral\n19/10/2012 08/05/2014 0\nFa dues setmanes, 115 diputats del Partit Socialista (PSOE) i Esquerra Plural (IU, ICV-EUiA, CHA) van anunciar que, en virtut del poder que els hi dóna la Constitució Espanyola (art. 162 CE) presentarien un recurs d’inconstitucionalitat a la Llei 3/2012, de mesures urgents per a la reforma del mercat laboral. I, més en concret, considera que són nou els articles que vulneren algun precepte constitucional.\nEn primer terme, els diputats progressistes entenen que l’article 14.1 de la Llei 3/2012 és contrari al precepte constitucional que dóna força vinculant als convenis col·lectius; això és, l’article 37.1 CE. Segons aquest últim: “La llei garantirà el dret a la negociació col·lectiva del treball entre els representants dels treballadors i els empresaris, i la força vinculant dels convenis”. Aquest precepte, que atorga l’status quo de l’aforisme llatí pacta sunt servanda, sembla contrari al precepte 14.1 de la Llei 3/2012 en tant que preveu una sèrie d’excepcions per les que un conveni no tindrà força vinculant. I no la tindrà, segons la legislació actual quan: “(…) per causes econòmiques, tècniques, organitzatives o de producció (…) es podran inaplicar les condicions de treball previstes en el conveni aplicable.” A més a més, les condicions de treball que es podran inaplicar són el nucli dur del dret al treball; com ara ho són les jornades de treball, horari, quantia salarial o torns de treball, entre altres.\nTambé pateix el mateix vici constitucional l’article 12.1 de dita llei quan preveu les modificacions substancials de les condicions laborals de forma unilateral per l’empresari. Així s’entén quan el precepte disposa, entre altres: “La decisió sobre la modificació col·lectiva de les condicions laborals serà notificada per l’empresari als treballadors (…) i sortirà efectes set dies després de la seva comunicació.” És a dir, el propi empresari decideix de manera unilateral, amb un requisit previ com és una consulta no vinculant, canviar les condicions laborals.\nEls recurrents entenen, també, que l’article 14.2 (preferència absoluta del conveni col·lectiu d’empresa respecte d’altres àmbits negocials) és contrari a la llibertat sindical i el dret a la negociació col·lectiva, drets ambdós reconeguts a l’article 28.1 i 37.1 CE respectivament. I ho entenen així perquè “obstaculitzar o desvirtuar la potestat negociadora dels sindicats implica una violació al dret de llibertat sindical”. En el mateix estil introdueixen la disposició addicional desena de la Llei 3/2012: “S’entendran nul·les i sense efecte les clàusules de convenis col·lectius que possibilitin l’extinció del contracte de treball pel compliment, per part del treballador, de l’edat ordinària de jubilació fixada en la normativa de la Seguretat Social“. Aquesta prohibició, de caràcter absolut i que no admet cap excepció, podria eventualment incórrer en un vici de constitucionalitat; doncs no permet als sindicats negociar res sobre aquesta matèria.\nEls diputats també creuen que l’anomenat i ja conegut com “contracte d’emprenedors” vulnera el dret al treball (article 35.1 CE), el dret a la negociació col·lectiva (article 37.1 CE) i el dret a la tutela judicial efectiva (article 24 CE). El Tribunal Constitucional (STC 22/1981) va afirmar que: “hi ha dret a la continuïtat o estabilitat al treball, és a dir, a no ser acomiadats si no existeix causa justa”. Així mateix es pronuncia la Carta de Drets Fonamentals de la Unió Europea: “el treballador té dret a protecció en cas d’acomiadament injustificat, de conformitat amb el dret de la unió i legislació i pràctiques nacionals. ” ). I el problema neix quan el període de prova és de, com a mínim, un any.\nEl període de prova, en aquest cas, resulta no ser objectiu en tant que, primer, hi ha una desconnexió entre el temps de prova amb el treball que es realitza i que, en alguns casos, 3 mesos poden ser perfectament suficients per comprovar les habilitats del treballador desenvolupant la tasca que li pertoca. A més, a qualsevol empresari li surt més beneficiós aquest contracte que no un de temporal amb duració menor a un any.\nPer últim, els diputats també carreguen contra l’acomiadament per motius empresarials doncs trenca la causalitat de l’acomiadament, vulnerant així el dret al treball i, a més, limitant el poder jurisdiccional d’aquest acomiadament i vulnerat, segons ells d’una forma flagrant, el dret a la tutela judicial efectiva.\nDOCUMENT ADJUNT: RECURS D'INCONSTITUCIONALITAT


Opinió Joan Rebagliato Nadal: A la mida de tots -maresme360\nJoan Rebagliato Opinió\nPer Joan Rebagliato Nadalaccess_time12 months agochat_bubble_outlineLeave a comment\nA tots ens ha passat de tornar a un lloc que ens havia marcat com a nens —per exemple, l’escola— i meravellar-nos de com s’ha empetitit en comparació amb el que ens deia la memòria. Perquè mesurem el món amb relació a nosaltres, però nosaltres creixem i els records, en canvi, es mantenen (més desdibuixats) allà on eren. Cadires que ens semblen de joguina, taules on ja no ens cabrien les cames, cistelles de bàsquet que podem tocar sense saltar.\nPerò avui parlo d’una altra cosa. He passat per la plaça del Maresme, on feia temps que no posava els peus. Hi havia nens enfilant-se per l’escala de corda que permet prendre a l’abordatge el vaixell de colors. I m’he adonat que l’escala s’havia tornat molt més curta de quan hi pujaven els meus fills i jo patia per si fallaven un pas. El tobogan, que em feia estar pendent d’emparar-los si es despistaven i lliscaven massa de pressa, avui tenia una alçada ridícula. El vaixell sencer, de fet, s’aixecava molts menys pams de terra.\nI és que no són només els records de la nostra infantesa els que ens semblen distorsionats quan ens fem grans: també els espais que visitàvem ja de grans amb els fills ara ens semblen diminuts, perquè vam aprendre a mirar-nos el món amb els seus ulls. Per adults que fóssim, quan els havíem de protegir la seva alçada era la nostra alçada, la seva força era la nostra força i els seus límits eren els nostres límits.\nImagino que deu passar el mateix amb aquestes dones i homes que veus, per exemple, empenyent cadires de rodes, o basquejant-se perquè el seu fill discapacitat no prengui mal amb el tricicle adaptat, o fent de crossa pacient a un avi que ja no es pot valdre per si sol, o acompanyant una dona cega. També ells deuen tenir una consciència exacerbada dels desnivells, dels sots o les cruïlles sense pas de vianants. De les voreres massa estretes o no rebaixades, dels conductors incívics, de les portes que costen d’obrir o es tanquen massa de pressa, de les escales per pujar sense que ningú hi ajudi.\nI els que caiem dintre el que es considera estàndard, som conscients dels problemes urbanístics i del nostre mateix comportament amb relació als altres? Diria que no. Perquè l’única referència que tenim som nosaltres mateixos i resulta que el món ja s’ajusta sense esforços a la nostra mida.\nFaig un últim cop d’ull a la plaça del Maresme i em torno a sorprendre de com s’ha tornat petita i del tot inofensiva, ara que ja fa anys que no hi porto més els fills.\n20 de March de 2012 Aquesta nit es talla al trànsit el túnel de Parpers de la C-60 a Argentona per un simulacre\n18 de March de 2019 Retards d'una hora a la línia de rodalies RG1 per una avaria\nEscrit per Joan Rebagliato Nadal\nNoticia anterior Noticia anterior PIMEComerç Maresme-Barcelonès Nord demana més ajudes al sector\nNotícia següent Notícia següent El Consell de Ministres aprova l’estat d’alarma


La CUP d'Olot critica CiU per votar en contra d'hissar l'estelada durant les Festes del Tura - Garrotxa Digital\nLa moció perquè l’Ajuntament d’Olot ingressi els impostos a l’Agència Tributària de Catalunya va ser, com diem, presentada per Esquerra, com també ho va ser la que va demanar al consistori el suport explícit al caràcter plebiscitari de les eleccions del 27-S. La CUP va votar a favor de les dues mocions. Avui, el grup ha explicat que va ser un sí crític, ja que els hagués agradat que Esquerra hagués consensuat les mocions amb la resta de forces sobiranistes abans de presentar-les. La CUP ha estat especialment crítica amb la votació de la moció presentada per algunes entitats que demanava hissar la bandera estelada a l’Ajuntament durant les Festes del Tura. La moció va ser rebutjada amb els vots en contra de Convergència i Unió. La CUP ha acusat el grup de fer prevaldre les preferències del PSC, el seu soci al Govern municipal.\nLa CUP d’Olot també ha estat crítica amb la modificació de crèdit del pressupost portada a aprovació a l’últim ple municipal. El grup creu que no és normal que en els últims mesos s’hagin fet quatre modificacions de crèdit per valor de gairebé 2 milions d’euros. Creuen que algunes modificacions no responen a criteris d’inversions, gestió corrent o inversions per sostenibilitat, i demanen que es faci una previsió d’aquestes modificacions en el pressupost.\n– L’Ajuntament d’Olot modifica de nou els pressupostos del 2015\nLa Diputació de Girona aprova una moció per desmilitaritzar la demarcació\nLa Diputació de Girona aprova la moció de la CUP que aposta per la desmilitarització a comarques gironines. L'objectiu d'aquesta moció és impedir que l'exèrcit espanyol segueixi amb les maniobres dins del territori gironí. En aquesta reunió també s'ha…\nLa tradicional desfilada de moda dels cicles formatius de confecció i patronatge de l'Institut la Garrotxa es farà aquest any a Sant Joan les Fonts, el proper 23 de maig dins les activitats del 'Sant Joan les Flors'. Per a l'esdeveniment, els alumnes han dissenyat…


Videosolucions / Videolab / Tens massa fotos al mòbil? Vine a Videolab i t’ajudem a endreçar-les!\nDes de l’aparició dels primers mòbils amb càmera fins als actuals smartphones s’ha vist multiplicat el nombre de fotografies que anem emmagatzemant al mòbil. Podem arribar a acumular milers de fotos en el nostre dispositiu i no sempre és fàcil trobar el que busquem de manera senzilla.\nAvui us proposem una sèrie de petits consells per no acumular tantes imatges i us oferim també el nostre servei individualitzat amb un tècnic per ajudar-te a gestionar i organitzar les fotografies del teu mòbil.\nQuè podem fer per organitzar millor el mòbil?\nFer carpetes. Organitzar la galeria del nostre mòbil per carpetes pot facilitar la posterior recerca de les fotos. Per exemple, podem crear carpetes per “Viatges”, “Aniversaris” o “Grup d’Amics”.\nTenir una còpia de seguretat al núvol. Actualment existeixen plataformes com Google, OneDrive o iCloud que ens guarden les imatges a la xarxa de manera gratuïta o de pagament.\nRevisar periòdicament la galeria i eliminar fotografies repetides. Si el nostre mòbil té massa imatges i arxius pot fer que el seu rendiment empitjori i, per tant, vagi més lent.\nQuè us ofereix Videolab?\nPassar les imatges a un USB o disc dur. T’ajudem a buidar el dispositiu, guardar les imatges en un USB, disc dur o pujar-les al núvol.\nCrear projectes audiovisuals a mida. Oblida’t de classificar les fotos i vídeos del teu mòbil, porta’ns tot el contingut que desitgis i nosaltres crearem una pel·lícula. D’aquesta manera, podràs visualitzar en qualsevol moment tots els teus records des de qualsevol ordinador, tauleta o telèfon intel·ligent.\nImpressió de les fotografies. Disposem d’una impressora Kodak per imprimir a l’instant imatges a 10×15, 13×18 o 15×20.\nGuarda per sempre els teus tresors amb Videolab!


Una diada per la democràcia, la llibertat i la república – Cerco a la libertad\nUna diada per la democràcia, la llibertat i la república\nMarcel Mauri de los Ríos Vicepresident d' Omnium Cultural\n“La història també pot ser regressió”. Avui aquestes paraules del recentment desaparegut i admirat Josep Fontana són, malauradament, més vives que mai. El clima de repressió i pèrdua de llibertats que es viu a l’Estat espanyol ens recorden aquelles primeres diades en plena transició quan reclamavem llibertat i amnistia. Avui, quaranta anys després, la democràcia torna a estar en joc. Els atacs als nostres drets i llibertats més bàsics ens recorden aquells temps foscos que pensàvem que havíem deixat enrere.\nAquests dies sortim al carrer perquè tots els perseguits sàpiguen que no estan sols. Davant d’un estat vell i caduc que té por, i que per preservar el seu règim de privilegis només entén la repressió com a forma de resposta, tenim clar que qualsevol que gosi escriure, parlar o pensar diferent pot ser víctima d’aquesta repressió. Per això ens hem de fer costat els uns als altres, per fer front plegats a tanta injustícia. Sortim al carrer pels més de 1.400 perseguits de la causa sobiranista, per tantes víctimes de la llei mordassa i de normes injustes; sortim al carrer pels que han hagut de prendre el camí de l’exili i pels que són privats de llibertat a les presons.\nSortim al carrer per tants alcaldes perseguits, pels mestres que treballen per una escola lliure i crítica, pels rapers que són criminalitzats per cantar, pels artistes que són perseguits per dibuixar, pels activistes que són criminalitzats per manifestar-se… I avui, sí, també i sobretot, sortim al carrer perquè segueix intacte l’anhel de construir una República dels drets i les llibertats, de tothom i per a tothom. I no hi renunciarem mai. Cada vegada que un dret és trepitjat, la democràcia s’esquerda i s’obre camí per a més vulneracions. Som davant un estat que ni volem ni ens mereixem. Com tampoc se’l mereixen tants ciutadans espanyols que viuen amb angoixa aquesta injustícia i que ens fan arribar la seva solidaritat.\nA Òmnium Cultural, entitat fundada durant el franquisme per defensar la cultura i les llibertats del nostre país, sabem el que és patir la repressió en primera persona: l’any 1963 el règim franquista va clausurar la nostra seu. Mai abans, però, havien detingut i empresonat el nostre president. Avui també fa gairebé un any que el president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, i l’aleshores president de l’ANC, Jordi Sánchez, són a la presó injustament. Com la resta de presos polítics i exiliats, també privats de llibertat. Som davant d’un fet inèdit que fa esglaiar els líders de les principals associacions culturals i civils internacionals quan s’assabenten que un activista cultural com Jordi Cuixart és a la presó per exercir el dret a la manifestació i llibertat d’expressió. Que el president de l’entitat cultural amb més socis d’Europa, estigui empresonat és una vergonya per a qualsevol societat que es vulgui democràtica.\nAlguns creien que amb la repressió podrien aturar-nos, i s’han topat amb un poble decidit a avançar en la defensa de les llibertats i dels drets fonamentals, també el d’autodeterminació. I avui, la Diagonal de Barcelona tornarà a ser la demostració que ni la repressió, ni la por ni les amenaces poden aturar tanta democràcia. Fa anys que una majoria de la ciutadania de Catalunya ha decidit encetar el seu procés d’emancipació nacional per construir una República pròspera i justa per a tothom. I amb la bandera del diàleg i la democràcia, amb un ferm compromís amb la lluita pacífica, milers de catalans i catalanes s’han mobilitzat de forma continuada i sostinguda en el temps, en una mostra de compromís i fermesa que no té equiparació amb cap altre moviment contemporani a Europa. Tanmateix, davant de cada proposta i de cada mà estesa al diàleg, l’Estat ha reaccionat primer amb negatives i menyspreu, i en el darrer any, amb imposicions i repressió amb l’objectiu de fer por.\nI malgrat tot, aquesta aposta pel diàleg sincer, amb tothom però sense renúncies, no l’hem abandonada mai, sabedors com som que en les societats madures i democràtiques els conflictes polítics es resolen sempre amb més política i mai amb judicis injustos de resultat previsible. Avui som testimonis de la inexistència de separació de poders i aquesta tardor en tindrem una nova mostra. Se celebrarà el judici. Un judici contra la democràcia, sense garanties. Una oportunitat per denunciar la vulneració de drets i llibertats de l’estat. Com diu en Jordi, citant K. Liebknecht durant el seu procés a Berlín l’any 1916, la nostra actitud no serà de defensar-nos sinó d’acusar l’estat davant el món.\nPresos i exiliats han de ser una palanca democràtica per aconseguir que la comunitat internacional denunciï aquesta situació i alhora interpel·lar el conjunt de l’opinió pública davant el retrocés democràtic que estem vivint. Per això són tan ridículs com inútils els intents de fracturar-nos com a societat d’aquells que, sense cap proposta, només els queda la intransigència i el discurs de l’odi. Ens volen acusar de violents però no ho aconseguiran. Som una societat pacífica i no renunciarem a compartir el projecte d’una República de tothom i per a tothom.


L'exposició "Llibertats artístiques" s'inaugura a El Catllar - Centre / Escola Tarragona Paràlisis cerebral\nDijous, 28 Juny 2018 10:02\nL'exposició "Llibertats artístiques", del centre ocupacional Gresol, es podrà veure la setmana vinent a El Catllar. La inauguració de la mostra d'art tindrà lloc el dimarts 3 de juliol a les 20 hores, als baixos de l'Ajuntament.\nSota el títol “Llibertats artístiques”, les persones usuàries del centre ocupacional, així com l’equip de professionals, presenten un seguit d’obres artístiques fruit del treball realitzat els darrers mesos. Els treballs que s’hi podran veure s’han realitzat amb diferents tècniques, segons les capacitats de cada una de les persones, que han trobat en l’art una forma d’expressió i comunicació. “Aquesta mostra és un treball conjunt de totes les persones, tant usuàries com professionals del centre, ja que tots hi hem participat d’alguna manera”, explica Àngels Estupinyà, directora d’aquest servei de l’APPC.\nL'exposició es podrà veure fins al 15 de juliol, i els quadres estaran disponibles per qui els vulgui adquirir a través d’un donatiu. Aquesta recaptació de fons solidària servirà per finançar les activitats i teràpies de l’Associació Provincial de Paràlisi Cerebral.\nLa mostra d'art és un acte previ al sopar solidari que tindrà lloc al mateix municipi el dissabte 14 de juliol. En aquesta notícia trobareu més informació del sopar (enllaç web).


Aprenem junts | Xarxa Òmnia\nInici > Activitat punt omnia > Aprenem junts\nPunt Òmnia i sala de reunions de l'equipament.\nDia: dilluns 04 de octubre de 2021 de 11:15 a 13:00\nComença el: dilluns 04.10.2021 de 11:15 a 13:00\nAcaba: dilluns 13.12.2021 de 11:15 a 13:00\n- Aprendre les principals eines en línia per a tràmits i documentació dirigides a persones adultes i gent gran. - Crear un espai acollidor mitjançant la participació i la interacció entre les persones, l’escola i el punt Òmnia. -Oferir un acompanyament i assessorament integral per tal de proporcionar els coneixements necessaris per l’autonomia digital.\nLa integradora de l’escola Gabriel Castellà ens ha explicat una necessitat detectada amb els pares i mares de l’escola a causa de l’augment de tràmits en línia després de la pandèmia, concretament ens ha parlat sobre la dificultat que tenen molts dels pares i mares de l’escola per realitzar inscripcions, demanar beques i altres tràmits en línia. La problemàtica és per un conflicte idiomàtic, falta d’internet i de coneixement de les noves tecnologies. L’activitat en concret és una col·laboració inicial amb la integradora de l’escola perquè derivi als pares i mares al equipament, des del punt Òmina oferim una activitat inicial de cites prèvies per resoldre les dificultats que tenen aquestes famílies per fer els tràmits d’una forma individualitzada. De la mateixa manera que els pares i mares de l’escola s’han trobat en una situació difícil de resoldre, penso que en aquest moment moltes persones necessitaran una ajuda igual per a molts tràmits, documents o gestions telemàtiques, tan per l’augment d’aquestes com per la dificultat d’alguns dels tràmits burocràtic d’avui dia. Així doncs, considero necessari donar la oportunitat a qualsevol persona que necessiti una ajuda en aquests processos o simplement garantir uns recursos per poder-ho realitzar. Aquesta activitat té un doble objectiu inicial, per un costat és importat que les persones usuàries del l’equipament aprenguin a fer aquestes gestions i amb el temps puguin ser autònomes per realitzar aquests i altres tràmits en línia. Per l’altre costat, l’activitat de cites prèvies en aquest cicle ens permetrà detectar concretament quines són les necessitats de les persones que participin, per adaptar activitats d’alfabetització digital en el proper cicle o al llarg del curs, vinculant així a les persones amb necessitats en les noves tecnologies al punt Òmnia.


Cingles i voltors a les “Hoces del Duratón” – Ramon Fortià – Paisatges\nCingles i voltors a les “Hoces del Duratón”\nAquest proppassat novembre hem fet una estada al paratge conegut com les “Hoces del Duratón”, espai natural en terres de Castella-Lleó, a la província de Segovia. Es tracta de prop de 27 km d’engorjats que el riu Duratón –afluent del Duero– ha excavat a la roca calcària en un recorregut extremadament sinuós, entre els municipis de Burgomillodo i Sepúlveda.\nA banda de l’espectacularitat dels penya-segats que en alguns llocs arriben als 100 m de caiguda, allò que més crida l’atenció en visitar el Duratón és l’omnipresència dels voltors (Gyps fulvus), amb una colònia reproductora de prop de 600 parelles que esdevé de les més importants d’Europa. Si aneu a l’ermita de San Frutos, al cor del Parc Natural, podreu sentir gairebé a frec d’orella el lliscar d’aquestes espectaculars aus.\n29 nov. 2014 sense comentaris


Els passats dies 27 i 28 d’abril es va celebrar el I Simposi contra el bullying organitzat per la Fundació del FC Barcelona , el col.lectiu Fu i La Lolita Bosch, l'autèntica ànima d'aquest congrés que ens ha permès escoltar testimoniatges colpidors, especialment el dels pares de l’Alan. L'Alan va decidir treure’s la vida per no haver de suportar més l’assetjament a què era sotmès. La cloenda del simposi es va fer amb la lectura d’un manifest que duu el seu nom.\nTambé hi hem estat altres persones en qualitat de professionals relacionats amb l’abordatge d’aquesta forma de violència que s’exerceix entre iguals. El testimoni de les víctimes i el coneixement que ens dóna conèixer-lo professionalment, ens permet afirmar que viure bullying, marca. Marca si n’ets la víctima. Marca si n’ets l’assetjador i tens consciència de ser-ne. El bullying pot tenir diferents graus d’intensitat i de durada en el temps, però sempre es caracteritza per la forta petja emocional que deixa als seus protagonistes. Amb el temps ens n’hem adonat que víctima i assetjador són la cara i la creu d’un mateix fenomen que es relaciona amb la invisibilitat i el reconeixement humans. M’explico:\nLa persona assetjada sent perillar la seva integritat, la seva identitat, la seva existència, perquè mentre és assetjada no pot establir amb normalitat els seus vincles. Això la fa dubtar de la seva vàlua personal, perd la confiança en ella mateixa i s’acaba culpabilitzant del que li passa. Pensa que alguna cosa no està fent bé i tendeix a buscar el reconeixement dels altres fent oferiments per damunt de les seves possibilitats, tot oblidant les seves pròpies necessitats.\nL’agressor també busca ser vist pels altres . En aquest cas, dedueix que el reconeixement dins el grup l’obté exercint relacions abusives. És una deducció que no ve del no res. Sovint és fruit d’un autoconcepte molt baix o d’un model après d’establir relacions. Sense agredir se sent invisible, sent que no té lloc dins el grup, sent que no pot establir vincles. L’assetjament li confereix poder i estatus, en un sentit de pertinença mal entès.\nAcabar amb el bullying va de reconèixer els altres com a legítims altres. Humberto Maturana diu que el futur de la humanitat no són els nens sinó els grans, perquè els nens i joves es van transformant amb nosaltres, amb els adults amb qui conviuen. Acabar amb el bullying va doncs també, de la implicació del món adult. Pares i mestres hem de fer prevenció i detecció de les situacions de bullying. I això ens demana sintonitzar a una mateixa freqüència d’ones encara que tinguem rols diferents.\nL’abordatge de la situació ha de contemplar l’acompanyament i suport tant a la víctima com a l’assetjador. I la reparació vindrà a través de donar un nou reconeixement a uns i altres.\nA la persona assetjada la reconeixem quan li mostrem que ens adonem del que li està passant i li fem costat. Quan sent que escoltem les seves necessitats i pot demanar què li cal. La víctima ha de tornar-se a convèncer que té un espai dins el seu sistema de relacions i que en tant que persona de valor hi té dret a existir i a ser vista.\nA l’assetjador li cal un reconeixement en forma de límits. Des de les normes i els límits aprenem el sentit de pertinença i fem propis els valors que hi van associats. Aquests límits permeten redirigir la força dels assetjadors cap noves formes d’actuar. Han de comprovar que és millor l’experiència de la gratitud i l’empatia que la de l’abús. Han d’experimentar que poden ser útils als altres a través dels seus actes. Que això els donarà una nova visibilitat dins el grup. Els caldrà adonar-se però, de l’error comès. Aquest és un pas difícil perquè el sentiment de vergonya intern és gran. Una vergonya que necessita el perdó de les víctimes i d’ell mateix.\nEn aquests processos de reparació ens cal assumir que el conflicte és inherent a la nostra condició humana. Però li podem donar un sentit diferent. El conflicte posa en evidència les nostres pors, el que temem perdre però alhora pot fer-nos avançar des del que tenim en comú i des del compromís a fer d’allò comú, unes acció de futur diferents:\nLes escoles hem de ser capaces de desenvolupar millores en les nostres competències relacionals per tal de prevenir el conflicte i si es dóna fer-li front. Mai silenciar-lo, mai amagar-lo. Invisibilitzar-lo és fer doble el mal de la víctima.Les famílies hem d’estar al cas dels signes que ens poden traslladar el patiment dels fills si és el cas. Establir una relació de confiança amb el centre per treballar en la mateixa direcció.\nPerò sobretot cal la societat plegada. La societat ha d’emetre signes clars de rebuig als models de relació d’abús i domini que tot sovint veiem en determinats mitjans de comunicació i espais públics dels quals aprenen els nois i noies. Entre tots hem de fer autocrítica i capgirar les actuacions que reforcen les conductes agressores i debiliten les víctimes. Totes elles ens han dit que hi ha vida, sovint més forta, sovint més valenta, sovint més solidària, quan s’acaba el bullying. Però el nostre objectiu hauria de ser erradicar-lo.


Com ser novell i no morir en l'intent? | busca't la vida\nSuposo que és el que té ser un cul inquiet.\nConeixes gent, un dia vas i preguntes, l’altre dia et conviden a una tertúlia, després a una reunió…i quan te n’adones ja ets dins la Junta de la ‘tele del poble’ (ep! que no és una qualsevol!)\n“Ràdio Televisió Cardedeu, la primera televisió local d’Espanya i la primera televisió en català del món.”\nSí, sí. Així mateix. I després, degut a una tempesta a la Xina, qui havia de co-presentar l’especial eleccions no pot ser-hi i et demanen que els donis un cop de mà (una mica estil atracament pistola al pit, però que sempre et fa pujar l’ego, perquè no dir-ho!) aprofitant que ja havies fet un seguiment de la campanya i escrit alguns articles.\nA casa encara riuen perquè ningú no m’havia dit que si tens una càmera davant has de mirar ben bé dins de l’objectiu – cosa que no vaig fer – i la meva co-presentació va tenir un aire il·luminat, gràcies a la meva visió perduda mirant cap al sostre – de fet, jo estava mirant la persona que manegava la càmera, no és que busqués mosques. Però a la tele 15 centímetres més amunt, es nota, i molt.\nPer sort, la segona vegada que vaig haver de fer de ‘reportera de twitter’ dins de l’especial eleccions 21D això ja no em va passar.\nAra que ja em sembla que la part de la imatge està més o menys controlada (que no vol dir que professional ni res d’això…) doncs vinga, nova aventura!\nAh! És que encara no ho he dit?\nSí, busca’t la vida s’estrena com a secció dels dimarts a la Ràdio de Cardedeu, dins del programa Territori 17 – que emetrà diàriament Ràdio Cardedeu (90.7 FM) juntament amb El9FM, Ona Codinenca i La Veu de Sant Joan .\nO sigui que tots els dimarts a les 10:43 del matí*, posareu veu a busca’t la vida i seguirem parlant d’emprenedoria, innovació, web, xarxes… Ja tinc unes seccions pensades (no faré spoiler ara) però m’agradaria poder incorporar mini-entrevistes, estil pim-pam, bàsicament perquè la secció tindrà 10 minuts i s’haurà d’anar a sac.\nPer no morir en l’intent…he pensat que us demanaré ajuda. Així, si el vaixell s’enfonsa, com a mínim que “hi hagi festa a bord” !\nPersones del baix Montseny (preferentment) que tinguin un projecte d’emprenedoria amb un vessant digital. Aquí hi cap bastant de tot, des de botiga online, a fer difusió en xarxes, ser community manager, expert en temes digitals, també hi caben frikis de tecnologia…en fi. Ja direu.\nM’agradaria trobar algú que pugui explicar bé què són les criptomonedes/bitcoins.\nPosats amb paraules estrambòtiques, hi hauria algú que ens ajudi a treure’n l’entrellat al arxifamós ‘blockchain’ ?\nPersones que ens parlin de wearables, com pagar amb el telèfon o el rellotge.\nSuggerències de temes, curiositats, paraules per ampliar el diccionari ‘social media-català’\nDe moment, amb això crec que ja farem per a la primera temporada. Tothom interessat, si us plau, envieu-me un correu a entra@buscatlavida.com\nsi el vaixell s’enfonsa, com a mínim que “hi hagi festa a bord” !\nQue sapigueu que Territori 17 s’escoltarà a Osona, Moianès, Ripollès i Vallès Oriental i allà on els podcasts de busca’t la vida arribin.\nAmb la inestimable ajuda de tota la comunitat busca’t la vida, segur que no moriré en l’intent, oi? O he de pensar en el pitjor? Busco bots salvavides per Amazon? #glups\nPD – Els que no pugueu escoltar Territori 17, no patiu que ja posaré els podcasts en una secció de la web per poder ser repescats.\nSeguiu Territori 17 a\n(*) Canvi d’hora. Inicialment vaig dir 11:17 am. Definitivament serà a les 10:43 am els dimarts.\n28/01/2019 /1 Comment/by xela falgueras\nhttps://buscatlavida.com/wp-content/uploads/promo2.png 640 640 xela falgueras https://buscatlavida.com/wp-content/uploads/buscatlavida-logo.png xela falgueras2019-01-28 18:08:212019-02-05 12:33:09Com ser novell i no morir en l'intent?\n30/01/2019 at 07:44\nUèèè, coneixen-te segur q el programa a part de ser instructiu serà moooolt divertit. Endavant i molta força.\nPer cert ara veig q el 1r programa va ser ahir, em poso a buscar el podscat,\nAnna Taulats by Com Cada Dia


Abby Lee Miller, de Dance Moms, va interpretar a James Charles i He's Scared - Celebritats I Entreteniment\namb què afaitar-se el pèl púbic\n13 raons per les quals data de llançament de la temporada 4\namb quin membre de la direcció hauria de sortir\nCom aconsegueix que t’agradi el teu amor?\nel que li va passar a Austin i aliat\nAbby Lee Miller, de Dance Moms, va interpretar a James Charles i He's Scared\nLa col·laboració que tots esperàvem finalment està en moviment. James Charles i la seva preciosa veu cantant es va associar amb Moms de ball ' instructor extraordinari Abby Lee Miller: està bé, no, però van fer DM a Instagram.\nDesprés que James va publicar un selfie de mirall a Stories, Abby va fer el que millor sabia fer: ANOMENAR-LI IMOUT 👏. No, no es tractava vitamines o cambrers , Abby va tenir un problema amb la postura de James.\nElla va respondre a la imatge dient: 'Gira aquests peus !!!' James va tornar a escriure: 'Sí senyora 💀😂', i després va titllar en broma el tuit: 'Tinc por'.\nEstic espantat pic.twitter.com/ieoU5KmKG4\n- James Charles (@jamescharles) 4 de gener de 2020\nSi el cèlebre Abby Lee Miller va lliscar això als meus DM, juro que els meus dits estarien apuntats la resta de la meva vida.


Raúl García de la Reina: "La idea és que tota cultura tinga els seus espais de qualitat a la ciutat" - MontgoRadio.com\nRaúl García de la Reina: "La idea és que tota cultura tinga els seus espais de qualitat a la ciutat"\nOPINIÓ RAÚL GARCÍA DE LA REINA\nEn les últimes setmanes s’han alçat algunes veus en contra de la decisió d’ampliar el Museu del Joguet i com a resposta al temor que Dénia perda un espai dedicat a l’art contemporani. Com a regidor de Cultura vull, en primer lloc, tranquil·litzar aquelles persones que han interpretat la millora del Museu del Joguet com una amenaça. Esta mesura, com unes altres que poc a poc aniran materialitzant-se i transformant el panorama cultural i artístic de la ciutat, forma part d’un projecte que vol dotar Dénia d’espais expositius de qualitat i centralitzats per àrees.\nLa idea és que l’edifici de l’antiga estació aculla, únicament, el Museu del Joguet, per molts motius: perquè els fons que atresora este museu són realment grans i valuosos, nodrits en gran part gràcies a les donacions generoses de moltes persones de la ciutat, i mereixen ser exposats i gaudits pel públic.\nD’una altra banda, el Museu del Joguet rep unes 35.000 persones anualment, mentre que el Centre d’Art l’Estació, fins ara ubicat a la planta baixa, no supera les 20.000 i una bona part dels visitants que hi passen s’han interessat primer per la col·lecció de joguets.\nEn tercer lloc, l’ampliació del Museu del Joguet ha estat tractada al Consell de Cultura, l’òrgan participatiu que assessora l’ajuntament en esta matèria, en la reunió celebrada l’11 de desembre de 2018.\nTanmateix, això no significa de cap manera que Dénia vaja a renunciar a tindre un espai expositiu de qualitat per a l’art contemporani. L’anomenada Casa de la Cultura està actualment immersa en un procés de transformació que, a més de condicionar l’Espai d’Art Castejón, a la planta baixa, obrirà nous espais per a acollir exposicions.\nLa idea és, doncs, que tota la cultura tinga els seus espais de qualitat a la ciutat; espais, a més, monogràfics perquè el públic identifique clarament allò que trobarà en cada lloc i puga decidir què vol veure en cada moment.\nPer descomptat, mentre el projecte de renovació de la Casa de la Cultura no haja finalitzat, l’antiga estació mantindrà oberta la sala dedicada a l’art i amb una programació d’exposicions en marxa.\nEl Museu del Joguet, el Museu de la Mar (que renovarà periòdicament el contingut), el futur Museu d’Història del carrer dels Cavallers i la Casa de la Cultura reconvertida en un potent espai dedicat a l’art (en convivència amb la UNED) és l’aposta del govern municipal i la meua com a responsable de l’àrea.\nAmb la plena confiança, per descomptat, en què és una bona aposta per a Dénia.\nTags: actualitat Dénia, cultura, espais, noticies Dénia, Raúl García de la Reina\nEl lateral del CD Dénia Fran causa baja en la plantilla


-Per un ús de la «Casa de Palomes» en conformitat amb la voluntat del seu donador (2014).\nEn 1927 va morir Agustín Olivert Arlandis (1855-1927), mecenes cullerenc que va llegar al municipi de Cullera, en condicions per al seu ús, la casa senyorial que posseïa al carrer Cervantes, la coneguda popularment com «Casa de Palomes». Més concretament, el testament llegava la casa al municipi, pero el destí que li s’havia de donar el deixava a l’arbitri dels marmessors que a l’efecte va anomenar: el seu germà Lamberto, el seu nebot Santiago Renard, el metge Vicente Marzal i l’alcalde del municipi, o al dels qui d’ells en el seu moment viviren. De tota manera, també va confiar verbalment la seua voluntat: que la casa fora «consagrada a cultivar la inteligencia y combatir la ignorancia», en paraules d’una font de l’època. I així, només va morir, la premsa local i regional es va fer ressò tant del legat de la casa com de la destinació que podia o havia de tenir.En desembre de 1927 es feia l’escriptura de partició de l’herència, amb la qual es transmetia la titularitat de la casa a l’Ajuntament, i en 1930 els marmessors, en reunió mantinguda en l’Ajuntament de Cullera, formalitzaven la seua comesa, d’acord amb la voluntat del legatari. D’ençà, l’edifici ha albergat diversos centres públics culturals i educatius, com la Biblioteca Municipal, l’Escola Graduada Agustín Olivert i el Conservatori Professional de Música de Cullera.\nPerò en 2007 i anys posteriors, després de la rehabilitació que es va escometre, la casa va començar a ser destinada a un munt d’agències, organismes i activitats que poca relació tenen amb un «temple del saber», com el descrivia una font de l’època de la donació: Agència de Desenvolupament Local, Cullera Impuls, Oficina de Recaptació de Tributs, OMIC…; i tot siga dit, també a d’altres, com la Universitat del Majors, però que sembla, en opinió manifestada per no poca gent, posades per a mantenir tota la resta.\nEntenent que s’estava incomplint la voluntat d’Agustí Olivert, en juliol de 2014, Cullera Laica va sol∙licitar a l’Ajuntament de Cullera que la Casa de Palomes es destinara a activitats que estigueren en plena conformitat amb la seua voluntat. En un ofici d’octubre de 2014, la Regidora de Cultura va contestar a Cullera Laica que l’Ajuntament estava complint amb la voluntat del legatari, i fonamentava l’afirmació en una transcripció literal de la disposició de l’escriptura de partició de l’herència, on es citava la donació de la casa i l’anomenament dels marmessors que feia el testament; encara que de manera subtilment distinta, i potser que amb implicacions distintes, a la còpia manuscrita del testament que obra en poder de Cullera Laica.\nEn tot cas, l’ofici de l’Ajuntament, no sabem si per ignorància o per mala fe, defugia per complet de l’acord pres en 1930 pels marmessors, on es va fixar l’ús que havia de tenir la casa. Com que dels marmessors no queda ningú excepte l’alcalde, l’ofici venia a dir que ell, aleshores Ernesto Sanjuán, podia fer amb la casa allò que estimara oportú, per dir-ho suament.\nCullera Laica espera que el nou Ajuntament respecte la voluntat d’Agustí Olivert Arlandis i que destine la casa a activitats que estiguen en plena conformitat amb dita voluntat, idees per a la qual cosa no ens falten.\nCullera Laica, 31 de gener de 2016\nCorregit el 11 de febrer de 2016


treva: Privilegis en extinció\ntreva.cat - LinkedIn - twitter - Español\nPrivilegis en extinció\nSom més pobres i valorem més els diners que abans. És per això que determinades situacions de privilegi que abans havíem assumit amb resignació, ara no només no s'accepten, sinó que provoquen indignació i rebuig.\nLes fantàstiques retribucions extraordinàries d'alguns financers, o algunes jubilacions o acomiadaments de vellut ens exalten. Les retribucions que s'han fet públiques dels controladors aeris també.\nFa uns anys els pilots d'Iberia estaven en el focus d'atenció. Les línies de baix cost van inventar un nou model que va revolucionar l'aviació comercial i que ha rebaixat la retribució mitjana d'aquest col·lectiu.\nPodem esperar que el mercat regularitzi el problema dels controladors?\nDifícil mentre no hi hagi competència. La necessitat de fer caixa del govern, però, amenaça amb la privatització. La competència està a la cantonada. Si realment cobren més del que és just, algú altre podrà fer la seva feina amb la mateixa solvència i un cost més baix.\nMés enllà del cas d'aquest col·lectiu, penseu quantes situacions més heu trobat injustes i quantes d'elles han perdurat per sempre. O quines podran suportar aquesta crisi.\nL'absentisme laboral (el súmmum de la manca de productivitat) s'ha reduït de manera significativa. Les nostres empreses no es poden permetre aquesta despesa, i per tant ja forma part de la solidaritat necessària entre companys. A més d'anar-hi, hauran de treballar, pel seu bé, pel de la resta d'empleats, pel de la organització. No rendir avui és abocar-se a la pèrdua de llocs de treball.\nTot privilegi, si és injustificat, està en perill d'extinció.\nFins i tot la monarquia ho està notant!\n- La opinió dels controladors\n- Bonus extra a Wall Street\n- Goirigolzarri marxa del BBVA\n- Joan Olivé deixa la direcció del Barça\n- Un pilot cobra el doble que un ministre (2006)\n- Baixa l'absentisme\n- "privilegi" segons l'enciclopèdia\n- Pressupost de la monarquia (2011)\nEtiquetes: privilegi, productivitat, retribució\nAnònim 6 de desembre de 2010, a les 22:49\nEs curiós com al mercat els privilegis atreuen competencia, i aquesta acaba amb els privilegis, però se'n creen de nous. Perquè humanament, "venem l'ànima" per ser privilegiats.\nEls controladors també es desviuen pels privilegis, els seus "quatre" xavos que diuen.\n2.0 ara arbre artur mas atur autonomia Barça Betelgeuse blockchain bombolla camina canvi cicle compartir competència complexitat continguts costos crisi Cuixart cultura currículum decisió diari diferència ecosistema educació efectes secundaris empreses escacs esforç esport essència estratègia Europa èxit fàcil formació govern groc hacker historia idea infonomia innovació innovar inquiet intel·ligència internet lideratge llibertat llibres motivació Nadal nens nicholas carr obert observar Oques grasses Orió pantalles powerpoint pregunta pressa privilegi productivitat qualitat renéixer resposta resultats retribució robots Salut sentits senyal societat talent tecnologia temps Toyota tractors vaga valor xarxes


Represa pronominal dels complements de lloc\nComplements de lloc desplaçats\n'Al Garraf anirem aquest estiu' o 'Al Garraf hi anirem aquest estiu'?\nDe vegades dins d'una oració es pot desplaçar un complement de lloc respecte de la posició que ocupa habitualment, tenint en compte que en català primer hi sol anar el subjecte, després el verb i a continuació els complements del verb. Segons la naturalesa d'aquest element desplaçat i el tipus de desplaçament caldrà reprendre'l o no amb un pronom feble:\n1. Dislocació del complement de lloc\n— Complements de lloc imprescindibles per al verb (regits): si es desplacen a la dreta o a l'esquerra de l'oració, sempre es reprenen amb un pronom feble. Per exemple:\nAl Garraf hi anirem aquest estiu.\nHi anirem aquest estiu, al Garraf.\n— Complements de lloc no obligatoris que afecten el verb: si es desplacen a la dreta o a l'esquerra també es reprenen amb un pronom feble. Per exemple:\nAl Garraf hi té una casa.\nHi té una casa, al Garraf.\n2. Focalització del complement de lloc\nQuan es vol destacar un element locatiu que aporta informació nova, generalment s'anteposa als altres elements de l'oració. En aquest cas, el complement no es reprèn amb un pronom feble. Per exemple:\nAl Garraf, són boniques les postes de sol.\n3. Complements de lloc no desplaçats\nEls complements de lloc que afecten tota l'oració, no només el verb (serveixen per contextualitzar el lloc), tenen certa llibertat de col·locació i no es reprenen amb un pronom feble. Per exemple:\nLes postes de sol són molt boniques al Garraf.\nAl Garraf les postes de sol són molt boniques.


José Vicente de los Mozos (Anfac) demana que la transformació del sector sigui un "projecte-país"\nPublicat 30/09/2021 17:40CET\nAvisa que és "molt important" la velocitat d'execució del Perte de l'automòbil\nEl president d'Anfac, José Vicente de los Mozos, ha demanat aquest dijous que la transformació del sector de l'automoció i el seu lideratge en la recuperació d'Espanya sigui un "projecte-país" en el qual treballin tots els actors.\nHo ha dit en el dinar inaugural del saló, al recinte Montjuïc de Fira de Barcelona, davant el rei Felip VI; el president espanyol, Pedro Sánchez; la ministra d'Indústria, Comerç i Turisme, Reyes Maroto; el conseller d'Empresa i Treball de la Generalitat, Roger Torrent; la presidenta de la Diputació de Barcelona, Núria Marín, i el primer tinent d'alcalde de Barcelona, Jaume Collboni, entre altres autoritats.\nHa defensat que el compromís de les institucions amb el sector ha de créixer en línia amb els reptes i ha agraït al Govern central el Perte en marxa per a l'automoció, tot i que ha considerat "molt important" la velocitat d'execució i l'agilitat en el seu desenvolupament perquè contribueixi a la recuperació.\nHa lamentat el "greu problema" de falta d'infraestructures de recàrrega per a vehicles electrificats a Espanya i ha advertit que el país s'està quedant enrere respecte als de l'entorn.\n"Ara mateix, el 80% de les emissions de CO2 del parc automobilístic corresponen a vehicles de més de 12 anys. Si volem reduir les emissions de manera radical a curt termini, hem de treure aquests vehicles de les carreteres i substituir-los per models més eficients", ha assenyalat.\nHa recordat que els seus associats ja han posat al mercat més de 140 models electrificats els darrers dos anys i ha assegurat que el creixement d'aquesta oferta "serà exponencial".\n"A més, hem passat de tenir una producció residual de vehicles electrificats el 2019 a que representin l'11% de la fabricació total el 2021, amb més de 130.000 vehicles electrificats fabricats durant els vuit primers mesos de l'any", ha afegit.\nDe los Mozos ha sostingut que l'automoció és un dels sectors més castigats per la crisi sanitària i que ara s'enfronta a una crisi de components que torna a afectar de manera directa tota la cadena de valor de l'automòbil.\nTambé ha agraït la presència del monarca, de Sánchez i de la resta d'autoritats al saló, i que hagin manifestat "un suport tan necessari" al sector de l'automòbil.


Dates i fets del 13 de juliol - Diari La Veu\nEscriba el número 506149\nDates i fets del 13 de juliol\n2003.- Salpa des del port de València el vaixell de guerra que transporta 1.300 soldats espanyols que participaran en una missió de pacificació al sud-oest de l'Iraq.\n1998.- Dictamen del Consell Valencià de Cultura sobre la llengua dels valencians, en què assegura que es tracta de l'idioma històric i propi del País Valencià i que forma part del sistema lingüístic que els corresponents estatuts d'autonomia dels territoris hispànics de l'antiga Corona d'Aragó reconeixen com a llengua pròpia. Com a resposta, un grup d'anticatalanistes es va concentrar a les portes del Palau de Forcalló, seu del CVC, i va llançar ous i tomaques.\n1954.- Fa el seu traspàs a Coroacán, Mèxic, Frida Kahlo Calderón, reconeguda pintora de gran influència filosòfica en el seu temps i anys posteriors.\n1929.- Naix a Sueca l'advocat i home nacionalista Francesc de Paula Burguera.\n1905.- Fa el seu traspàs a València el compositor i músic Josep Espí i Ulrich.\n1903.- Naix a València Ramon Stolz Viciano, pintor muralista.\n1873.- L’exèrcit entra a Alcoi per a acabar amb la revolta obrera internacionalista.\n1866.- Naix a Altea l'historiador i folklorista Francesc Martínez i Martínez.\n1836.- Les tropes carlines del Maestrat i la Ribera es fan amb Algemesí i altres punts de la comarca. Deu dies més tard es van apoderar de Benigànim i l'Olleria i, a partir d'aquesta data, van caure també Albaida, Agullent, Ontinyent i altres viles de la comarca.\n1813.- Entren a València les tropes espanyoles de Villacampa després de l’eixida de les franceses de Suchet.\n1713.- Se signen part dels tractats d'Utrech per a donar fi als conflictes provocats per la Guerra de Successió a la corona d'Aragó. En l'article XIII, Felip V rebutja la sol·licitud anglesa que les terres conquerides conservaren il·lesos i intactes els seus antics privilegis.\n1428.- Alfons el Magnànim concedeix a El Toro la facultat d’imposar cises, durant 30 anys, sobre diversos articles de consum.\nEscriba el número 798378


Unió de Pagesos reclama prohibir l'entrada de camions amb animals - El triangle\nEl sindicat planteja la mesura per reduir el risc de contagi de pesta porcina\nEl principal sindicat del camp català, Unió de Pagesos (UP), reclama que es prohibeixi l'entrada de camions amb animals per reduir el risc de contagi de la pesta porcina. El darrer brot, detectat a Eslovàquia, afecta diversos països europeus i UP argumenta que la prohibició és la millor mesura a adoptar per evitar que afecti el potent sector porcí català.\nEl coordinador general del sindicat, Joan Caball, alerta que molts camions que entren per la Jonquera no han estat desinfectats com exigeix la normativa de la Generalitat i remarca la necessitat d'aplicar les neteges també en camions buits que hagin transportat animals.\nAixí mateix, UP reclama que els agents rurals facin batudes per reduir a una quarta part la població de senglars, sobretot a les comarques de Girona, perquè que asseguren que amb l'activitat dels caçadors no n'hi ha prou.\nProtesta a la Ribera d'Ebre\nPer la seva part, els afectats per un dels fets que ha amoïnat més la pagesia catalana darrerament, l'incendi de la Ribera d'Ebre d'aquest mes de juny, han tallat la carretera C-12 a Flix per exigir que es quantifiquin les ajudes.\nSi no arriben els diners, s'incrementa el risc de despoblament rural, que al seu torn pot ocasionar més incendis i l'erosió de la terra, segons ha explicat Pere Roqué, president de l'Associació Agrària de Joves Agricultors (ASAJA) de Lleida.\nAquest col·lectiu, que reclama menys ajudes i menys reunions, pot reprendre les protestes diumenge vinent si no obté una resposta a la seva demanda durant la reunió que celebra aquest dimecres amb el govern català.\nPrevEl govern de Rajoy va pagar mossos per espiar comandaments ‘indepes’