Lo Càntich -Revista de Literatura, Art i Cultura-: Una mar de paraules: «Dory Sontheimer ens colpeix amb Les set caixes» Josep Maria Corretger i Olivart "La literatura és una mentida perquè el lector pugui veure una mica de la realitat". Montserrat Roig\nDory Sontheimer ens colpeix amb Les set caixes\nEl 7 de maig de 1945 va finalitzar la Segona Guerra Mundial. La Dory, una dona catalana, filla de pares alemanys, catòlica, i amb la mare afectada per la malaltia de l’Alzheimer tenia coneixements des dels divuit anys que tenia orígens jueus. Després de sentir com la seva mare ja malalta deia de manera sovintejada: “Que ve la Gestapo i se’ns emportarà”, la Dory va decidir anar un pèl més enllà. Vet aquí que el 2 d’octubre del 2002, el mateix dia de la mort de la seva mare, Rosel Heilbruner, i després de la cerimònia fúnebre retornà a la seva casa pairal de Barcelona, a l’avinguda Diagonal, intentant cercar una explicació a aquelles paraules que repetia la seva mare una i altra vegada i que veien com a al·lucinacions. Visità l’habitació on havia viscut la seva infantesa i pujà a l’altell, un lloc que defugia de jove perquè era incòmode i ple d’andròmines de les cases i maletes que la Rosel emmagatzemava. En un armari d’aquesta estança hi trobà set caixes i fruit de la seva curiositat decidí obrir-les. El seu interior contenia documents, fotografies, passaports, cartes que feien referència al seu entorn familiar i que revelaven la seva identitat jueva. Aquesta informació estava perfectament endreçada i continguda dins de carpetes amb noms de familiars i ciutats. Aviat reconegué els seus pares de joves. Ells van pretendre aïllar-la d’aquell malson. La Dory tingué un xoc emocional en trobar-les i començar a llegir-les, es veié amb l’ànsia d’haver de situar alguns noms que hi apareixien.\nDesprés d’un llarg temps revisant els documents trobats i investigar els noms de les persones a les quals feien referència les cartes, veié que molts membres de la seva família havien estat perseguits pel nazisme, alguns amb millor sort que d’altres, però ben pocs. Aquells documents relataven la dramàtica història de la seva família, on molts membres foren perseguits i d’altres assassinats pel règim que governava l’Alemanya d’aleshores. Com explanava la Dory sobre els seus familiars: “Eren gent absolutament normal. Tot i que pot semblar una novel·la policíaca, em semblava una pel·lícula de terror”. Aquests esdeveniments s’explicaven dins de les set caixes que havia trobat. La persecució a la qual estigueren sotmesos els seus consanguinis i la seva gent va estremir a la Dory, perquè com ella deia: “A casa no es parlava de l’Holocaust o la guerra. Era la generació del silenci”. La Dory no sabia si havia de donar o no sortida a aquella informació, atès que, d’entrada havia d’ésser molt intrèpida per revelar noves del seu entorn proper i també, perquè no era escriptora. Llavors, fou quan els seus fills li regalaren un curs d’escriptura a l’Ateneu de Barcelona i s’animà a traspassar aquestes vivències als fulls de paper. De totes maneres, Dory reconeix que no fou un camí planer portar-ho a terme: “Vaig parar una temporada d’escriure. Vaig començar el 2006 a endreçar la història i a partir del 2008 treballava a raó de vuit a deu hores diàries. Hi havia més de mil cartes i escollir-ne de quinze a vint pel llibre fou un camí lent i complicat, a més de veure el moment històric que es descrivia”.\nDins de la història que s’explica a Les set caixes, es relaten fets com que l’avi de la Dory va perdre la direcció del consolat per ser jueu; els avis paterns hagueren de marxar a Cuba també per evitar els horrors de la persecució nazi, i el més curiós de tot, la mare de la Dory callà aquests fets durant tota la vida. Tal com la Dory glossà: “Mai a casa s’havia parlat dels avis paterns i els meus avis van passar per tres camps de concentració entre el 1940 i el 1942”.\nRevisant els documents trobats a l’altell, trobà una carta a la carpeta que hi posava Praga. El pare de la Dory escrivia a un metge de medicina general i li retornaven les cartes amb el matís: “Portats pel transport jueu”, molt banal tot plegat.\nDavant de tots aquests inconvenients, i tenint ben present la persecució sense treva, l’agost del 1941 els pares de la Dory van haver de fugir a la Cerdanya, i allí foren ajudats per uns passadors, persones encarregades de guiar a la gent pels camins dels Pirineus. La novel·la també ens reporta la vida d’en Július, un jove de disset anys que arriba a Amèrica, que visqué de primera mà el desembarcament de Llombardia i posteriorment s’enrolà a les tropes del general Patton. En Július, tiet de la Dory, fins i tot va rebre la medalla al valor. Sortosament, en vida, Dory pogué conèixer-lo, i ell li amagà aquesta història que ella ens descobreix ara en aquest relat tan personal. Július morí finalment sense deixar descendència.\nArran de veure les experiències en primera persona d’aquestes persones properes i d’altres que desconeixia, la Dory pensa que el mal no pot amagar-se i deixà anar: “L’ètica i la moral són coses universals”.\nEn finalitzar la Segona Guerra Mundial el fanatisme pel partit nazi augmentà de tal manera, que tenia cinc milions d’afiliats. Això demostrava la paüra que tenien moltes persones a Alemanya davant els fets que havien ocorregut.\nL’escriptura de la novel·la també ha fet reflexionar a la Dory Sontheimer sobre el pensament de la gent del seu propi país: “A l’acabar de llegir totes les cartes, en veure una persona alemanya em preguntava de quin bàndol seria”. No fou pragmàtic que Alemanya anés endavant després de la llavor sembrada, al respecte la Dory afirmà: “Alemanya ha fet un esforç per corregir el genocidi. Arran de la lectura del llibre, algunes persones m’han escrit i m’han demanat perdó”.\nD’altra banda, la Gestapo, policia secreta de l’Estat, que pretenia combatre i eliminar qualsevol tendència que pogués posar el govern en perill, també operava a Barcelona, lloc de refugi d’alguns membres de la seva família. Això forçà els pares de la Dory a canviar-se dues vegades de nom per a no ésser descoberts. Com explanà l’autora, la Gestapo cità dues vegades els seus pares a declarar al consolat alemany i finalment, els portaren a la frontera, amb una única fi, traslladar-los als camps d’extermini.\nDory Sontheimer sovint és citada en centres educatius per tal de realitzar xerrades a través de la seva experiència de la descoberta dels fets que els seus pares li havien encobert durant tants i tants anys, de fet, tota una vida. Remarcà que en molts països donen molta importància a l’explicació d’aquests fets per mantenir la memòria i perquè mai tornin a succeir: “A Europa, hi ha mòduls a 4t d’ESO per parlar del genocidi”. Un altre punt a favor del reconeixement de tots els deportats, fou el detall que va tenir el rei de Dinamarca, que decretà que la totalitat de la població portaria l’estrella de David, en una mostra de sentiment envers el poble jueu.\nMirant les coses des d’un punt de vista positiu, molts jueus se salvaren gràcies a un traductor que en saber que els alemanys anaven a dinamitar unes mines quan els deportats hi entressin, traduí expressament malament que “revirarien els barracons” i així la gent no entrés a les mines que posteriorment, els nazis dinamitarien.\nLa xerrada literària amb la Dory ens va servir per viatjar altre cop a un període de temps que volem oblidar, emperò que cal recordar i com diu ella: “No hi ha oblit ni perdó. Cal aprendre dels errors històrics i la memòria no es pot oblidar”. Aquesta afirmació de l’autora queda ben exemplificada amb el retrat de la vida d’en Július que desenvolupa la novel·la. Aquest jove patí dificultats per superar la història viscuda, i allò que havia visualitzat amb els seus propis ulls, per contra, la Dory sí que se n’ha sortit, i no té cap mena d’inconvenient en mostrar cartes i fotografies familiars en públic, tal com fa quan presenta el llibre, tot i que, com glossà: “Em va costar trencar el silenci, però l’obra és un homenatge a les famílies que van partir aquells fets”. Dory s’ha atrevit a alçar la veu i a relatar aquest trauma que ha descobert en els darrers anys i que desconeixia que li havia tocat tan de prop. Explicar una cosa que ens ha succeït i compartir-la amb els altres és una manera de fer teràpia i superar-la, ara bé, la història ja està viscuda, escrita i per molt que intentem defugir-la, allí estarà per sempre, res la podrà soterrar, sortosament, el pas del temps diuen que ajuda a curar les ferides. Les set caixes amaga una joliua història ben real i alhora colpidora, molt recomanable per als amants dels relats que pretenen defugir la ficció i al mateix temps no deixa de ser una de les moltes altres tantes històries vinculades a l’Holocaust, així com també s’hi pot veure reflectida la vida dels jueus que es refugiaren a Espanya. El descobriment d’aquestes set caixes plenes de documents marcaren una paret en la vida de la Dory, un mur que va pretendre trencar intentant viatjar arreu del món per descobrir la resta de familiars, uns cosins que desconeixia que tenia i que té espargirts a causa de la fugida d’Alemanya i al llarg dels anys els ha anat cercant, trobant i coneixent, viuen en ciutats com Mont-real, Boston, Nova York, Buenos Aires, Viena, Praga, Londres, Tel-Aviv. Si llegiu aquesta novel·la de ben segur que us emocionarà i us seguirà colpint, us caurà més d’una llàgrima, és el relat de Dory en boca dels seus familiars, molts d’ells perderen la vida en els camps de concentració, perquè són diverses les vides que s’hi entrecreuen, unes vides marcades per la tragèdia, unes vides que expliquen un dels moments més tristos de la història de la humanitat, d’unes vides que mereixien una millor sort. Ara, Dory Sontheimer intenta anar endavant, però sense oblidar el passat i una òptima manera de fer-ho, és explicant aquesta sorprenent història.\nPetit tast d’aquesta interessant història:\n«Dory Sontheimer ens colpeix amb Les set caixes».\nEtiquetas: Articles, Dory Sontheimer, Josep Maria Corretger i Olivart, Lo Càntich, Número 32, Seccions, Una mar de paraules


Inici Notícies Actualitat The casual vacancy, el nou llibre de J K Rowling es publicarà...\nThe casual vacancy, el nou llibre de J K Rowling es publicarà el 27 de setembre.\nL’editorial Little Brown amd Company ja ha confirmat el títol i la data de publicació del nou llibre de l’escriptora J K Rowling.\nSegons ha destacat l’editorial The casual vacancy és una novel·la de “humor negre” que arrenca amb la mort de manera inesperada de Barry Fairweather , en un idíl·lic poble anglès anomenat Pagford on no tot és el que sembla.\nLa vacant deixada per Barry en el consell de la parròquia es converteix de seguida en el catalitzador de la major guerra que ha viscut el poble.\nSegons el comunicat de l’editorial “Els rics en guerra amb els pobres, els adolescents en guerra amb els seus pares, les dones en guerra amb els seus marits, els professors en guerra amb els seus alumnes.\nDe moment el 27 de setembre es publicarà l’edició anglesa de la novel·la amb el títol de The casual vacancy. Es tracta d’una novel·la adreçada al públic adult i que s’allunya de les històries de Harry Potter.\nDesprés de vendre més de 450 milions d’exemplars a tot el món de les aventures de Harry Potter, J K Rowling explorarà amb la nova novel·la nous camins i també nous lectors.\nDe moment no se sap quines editorials publicaran la novel·la en català i en castellà. A principis del mes d’abril va començar una subhasta pels drets de la novel·la\nArticle anteriorEntrevista: Salvador Macip “Dormo poc perquè vull fer moltes coses, però també perquè tinc la sort que el meu cos amb poc en té prou”\nArticle següentLiteratura als Ferrocarrils de la Generalitat.


Si ets d'aquestes persones que sents pesadesa al cap i el coll amb o sense mals de cap, et recomano el següent automassatge amb una tècnica de criomassatgee terapèutic a través de Cool Roller perquè aconsegueixis descarregar totes les tensions acumulades tant al cap com al coll.\nEl Cool Roller és una eina que podem utilitzar per aplicar-nos un massatge profund i relaxant en combinació amb el fred aconseguint disminuir el dolor mitjançant un efecte de autoalliberament miofascial i de relaxació.\nAplicació de l'automassatge\nPer a la pesadesa de el coll i el cap, ens vam estirar a terra, subjectem el Cool Roller amb les dues mans i el col·loquem sota de la base de l'crani (prominència posterior del cap).\nAnem a fer un petit moviment de vaivé i quan trobem una zona o punt més tens o dolorós parem el moviment de vaivé i donem suport bé el cap sobre el Cool Roller i sobre el sòl fins a sentir que el dolor o la tensió disminueix. Et recomano fer aquest automassatge durant 5 minuts.\nSi tens un mal de cap vas a tombar-te a terra o al llit i amb un moviment de vaivé vas a automasajearte amb el Cool Roller per sobre del nas, després als laterals de cada ull i els músculs masseters als laterals de la boca. Vas a activar la circulació sanguínia cap a la cara mentre relaxes aquestes zones que poden estar sobrecarregades.


Detingut a Castelló un home per publicar en internet anuncis de caràcter sexual amb dades de la seua exparella\nLa Guàrdia Civil ha detingut a Castelló un home acusat de presumptament publicar anuncis de caràcter sexual en una pàgina web de contactes amb les dades personals de la seua exparella sentimental, segons ha informat l'institut armat en un comunicat.\nL'actuació es va iniciar arran d'una denúncia presentada en la caserna de la Guàrdia Civil d'Onda (Castelló), en la qual una dona posava en coneixement dels agents que algú havia publicat un anunci en Internet amb les seues dades personals, en el qual s'oferia per a mantindre relacions sexuals. Per este motiu, la víctima rebia nombroses telefonades i missatges de text d'índole sexual.\nEls agents van seguir diverses línies d'investigació, entre elles la telemàtica, i la investigació va donar com a resultat la identificació d'un telèfon mòbil d'alta gamma des d'on havia sigut publicat l'anunci, que pertanyia a un excompany sentimental de la víctima.\nPer tot açò, es va procedir a la detenció d'un home de 42 anys i veí d'Onda com a suposat autor de delicte contra l'honor. Les diligències han sigut entregades en el Jutjat d'Instrucció número\n3 de Nules (Castelló).


Cartes a Lo Pedrís | Revista 5324/08/2013\nCarta des de Togo\nHola amics/es de Lo Pedrís i vilaplanencs tots !\nEs temps de vacances escolars aquí a Togo, els carrers estan plens de centenars de nens i nenes, per no dir milers, que passen el temps jugant a pilota, jocs de saltar i picar de mans i el que ara és la moda, les boletes de vidre, amb les que ja de bon matí fan competicions aprofitant les hores fresques del dia.\nEls més grans es passegen amb un bol al cap amb qualsevol cosa que es pugui vendre i treure'n alguns francs, d'altres munten la paradeta sota l'arbre o el cocoter que hi acostuma a haver davant de les cases i hi passen les hores fortes de la calor fent petar la xerrada o fent la migdiada.\nTogo és un país petit, no gaire més gran que Catalunya, nascut fa 55 anys fruit del repartiment a cop de tiralínies dels darrers colonitzadors en un procés que va dividir les ètnies sense tenir en compte la seva idiosincràsia, amb el resultat arreu d'Àfrica dels violents episodis de guerres i dictadures sagnants que els més grans segur que tots tenim en la ment.\nLa història d'aquestes terres és ancestral i es perd en l'origen de l'home, això es palpa en la seva cultura, la diversitat de ètnies i llengües, més de 30 només a Togo, les creences, les danses i els costums. La vida rural ès realment curiosa de visitar, sempre plena de sorpreses i petites aventures. Observant el vestuari i la música togolesa tradicional per exemple, es pot veure la relació que hi va haver amb Haití a l'Amèrica central i amb Tahití a la Polinèsia, ja que el seu port antigament era un punt de parada important per els vaixells que feien aquestes rutes marítimes. Encara avui en dia el port de Lomé ès el més important del Golf de Guinea, ja que abasteix al mateix Togo i als altres països a la vora que no tenen sortida al mar.\nEl clima aquí és 100% tropical, amb molta calor, temporades de forta pluja i temporades seques i ventoses pel vent provinent del nord, l'harmattan, que porta la sorra des del sud del Sàhara. Ara hi bufa el vent humit i fresc del sud, el "Mousson", i els locals tenen fred i s'abriguen, però jo l'agraeixo doncs em dona un respir de la intensa calor que hi fa durant la resta de l'any. Arreu del país la vegetació és exuberant i el paisatge és variat, arenals i cocoters al sud, muntanyós i amb bosc tropical al centre, i al nord la sabana.\nAquí es menja habitualment al carrer i a qualsevol hora, les dones s'hi passegen contínuament amunt i avall amb les seves especialitats dintre el bol que duen al cap anunciant en veu alta el producte que porten, amanida, peix fumat o fregit, ous bullits, fruita del temps com ara pinya, plàtans, coco, mango, alvocats i papaia. Per fer les compres habituals hi ha els mercats que sòn de visita obligada, amb una gran de varietat de productes i menjars desconeguts per nosaltres oferts per la multitud de personatges curiosos que hi pul•lulen a diari. Per contra, visitar-los és esgotador a causa de la calor, el trànsit infernal de tot tipus de vehicles i la desmesurada densitat de persones per m2.\nAl carrer la gent em descobreix contínuament com un "yovo", que vol dir home blanc, uns em saluden afectuosament i d'altres ho donen com a cosa normal i continuen la seva direcció. Molts dels nens més petits encara no han vist mai un home blanc i s'espanten com si haguessin vist un lleó, els més grans repeteixen i em canten incansablement una i altra vegada: "Yovo, yovo, bonsoir, ça va bien? Merci", perquè la majoria això es tot el que sap de francès.\nEl togolès és amable i alhora pesat, sovint qui coneix una mica aquests països diu que l'Àfrica o bé t'agrada molt o bè no t'entra ni amb calçador. En el meu cas jo us puc dir que hi ha un mica de tot. El sistema de viure africà em sorprèn contínuament, a mi em costa d'entendre'l però sembla que té el seu sentit, és el resultat d'una història ancestral i complexa on les creences tradicionals hi tenen molt de pes, tan antiga que ni ells mateixos es posen d'acord.\nLa majoria son catòlics per definició, a l'església la gent hi canta i hi balla el bonic "gospel" togolès, criden, ploren i entren en estat de èxtasis, una barreja de tradició, animisme i del conegut "voudou". Aquesta zona de l'Àfrica Occidental és l'origen d'aquests rituals i d'aquí va sortir cap a Amèrica en els temps del tràfic d'esclaus, el deplorable episodi de la història del que encara se'n pot veure algun vestigi que s'ha conservat per visitar.\n"Ça c'est l'Afrique!", els togolesos exclamen això quan els demanes o els qüestiones algun tema punyent que a nosaltres com a "europeus" ens sobta i ens costa de comprendre, que són molts.\nAquest país no és millor ni pitjor, sinó diferent, és pobre però no hi ha crisis perquè simplement no tenen aquesta paraula al vocabulari, aquí només es pensa en demà, i quan hi ha un problema simplement es diu: "Ça va aller !", que vol dir això anirà bé, i demà serà un altra dia.


Arriba una nova edició del DANSEM per Càritas - Càritas\nHome >> Diem >> Notícies >> Arriba una nova edició del DANSEM per Càritas\nUn bon grup d’escoles de dansa de Girona i Salt organitzen una nova edició del DANSEM, un espectacle a benefici dels projectes de Càritas, que combina actuacions de grups d'edats i estils molt diversos amb una passió compartida: el ball. L'any passat, a causa de la COVID-19, no es va poder celebrar la funció de Girona, però enguany les persones participants esperen amb moltes ganes i il·lusió aquesta nova edició, que se celebrarà seguint totes les mesures de seguretat, amb un aforament limitat al 50%.\nDesprés d’un any de restriccions i de no poder entrenar de manera presencial ni mantenir contacte físic, el DANSEM d'aquest any suposarà una oportunitat molt especial per a les escoles, i totes les persones, tant amateurs com professionals, vinculades a la dansa, que desitgen més que mai poder compartir el seu art amb el públic.\nLa primera funció serà el 24 d'abril a dos quarts de vuit del vespre al Teatre de Salt, i l'edició tancarà les portes ja el 5 de juny, a la mateixa hora, al Teatre Municipal de Girona. Reserva la teva plaça de manera anticipada al mateix recinte o entra a la seva pàgina web.\nCartell DANSEM per Càritas 2021.


Sant Jordi de Garcia Caldés, Núria 978-84-246-4732-2\nViu la llegenda de Sant Jordi amb aquest innovador format! Un teatret acompanya aquesta història clàssica perquè pares i fills puguin jugar i recrear l'aventura del cavaller, el dr... Más información\nPortillo Andrés, Gina\nViu la llegenda de Sant Jordi amb aquest innovador format! Un teatret acompanya aquesta història clàssica perquè pares i fills puguin jugar i recrear l'aventura del cavaller, el drac i la princesa!Un llibre regal diferent i divertit sobre la llegenda. Aquesta edició inclou: - un conte il·lustrat,- un teatre de cartró, - cinc escenaris diferents,- sis titelles dels personatges.\nJim Hougan ha guanyat diversos premis de periodisme d?investigació pels seus assaigs sobre els serveis d?intel·ligència dels Estats Units. Ha escrit tres novel·les de suspens amb el pseudònim de John Case: The Genesis Code -que va arribar a ser número u en la llista de vendes del The New York Times-, The First Horseman i, més recentment, The Syndrome. Soci de la fundació periodística Alicia Patterson, Hougan va ser editor a Washington de Harper?s Magazine. També ha produït documentals per a 60 minuts i Discovery Channel. Viu amb la seva dona a prop de Charlottesville, a Virgínia (EUA).\nMás títulos de Garcia Caldés, Núria


Crear una marca comuna i millorar la qualitat: les claus per a garantir el futur del vi valencià - Diari La Veu\nEscriba el número 950705\nAl País Valencià hi ha aproximadament 59.225 hectàrees dedicades a la producció de raïm per a vi.\nEl sector vitivinícola valencià denuncia que malgrat la qualitat creixent que té aquest producte, el seu preu està per sota de la mitjana estatal. Els productors i la indústria es troben amb la necessitat de donar-li valor de mercat al vi que es fa al País Valencià per a aconseguir una estabilitat que garantitze la sostenibilitat del sector. El desconeixement del mercat, el pes del vi a granel i la manca de màrqueting són els problemes principals que arrossega el sector.\nDes de la consultoria per a cellers Oenoconsulting, Pablo Ossorio va explicar aquest dilluns que el principal repte al qual s'enfronta el vi valencià és el de deixar de banda la filosofia de la qualitat-preu. Fins ara, segons Ossorio, aquesta ha sigut l'estratègia de venda "i per això el vi valencià es paga per davall de la mitjana". El consultor defensa la necessitat que les empreses de vi creen una marca potent per a millorar la qualitat del producte i generar eixe valor afegit. Per a portar-ho a terme, cal que el treball siga conjunt amb les Denominacions d'Origen, ja que com més prestigioses siguen, més productors voldran formar-ne part i es podrà crear una marca mes potent, explica Ossorio.\nAquestes reflexions que el membre d'Oenoconsulting explica a Diari La Veu les va transmetre Ossorio aquest dilluns en una jornada celebrada a la Universitat Politècnica de València sobre la creació de valor econòmic del vi del País Valencià. L'acte tenia com a objectiu analitzar i debatre sobre el repte de millorar la posició competitiva del sector en els mercats del segle XXI mitjançant l'esforç individual i col·lectiu, incidint en les estratègies públiques i privades relacionades amb la grandària empresarial, la qualitat, la diferenciació, la innovació, la comunicació i la distribució dels vins valencians.\nDins d'aquesta estratègia, per a Ossorio és fonamental cercar el valor de mercat i de producte, una qüestió indispensable per a aconseguir l'estabilitat. Critica també que actualment el vi a granel té encara molt de pes i que és un vi inestable pel que fa als preus. Per tant, per al consultor enòleg, "és important potenciar l'embassament dels vins", ja que aquest fet "crearia llocs de treball i donaria estabilitat als preus".\nMàrqueting, un dels reptes del vi valencià\nDurant tota la jornada es va defensar el màrqueting com a eina fonamental per a potenciar els vins valencians. Tanmateix, Ossorio considera que perquè funcione cal oferir qualitat "perquè una etiqueta més bonica no farà vendre més". Cal que les administracions "lideren aquest projecte, li dediquen temps i es preocupen per entendre el sector". Ossorio va defensar la necessitat de crear una imatge "i una posada en escena" que juntament amb una xarxa comercial competent ajude a posar els vins valencians als mercats. Un altre repte que, segons Ossorio, s'hauria de superar és el de deixar de banda el volum de producció i centrar-se més a obrir nous mercats i exigir més qualitat. "Si els vins valencians han millorat en vendes és perquè els últims anys ja s'ha començat a treballar en la qualitat", assegura.\nUna de les estratègies defensades al llarg de tot l'acte va ser la necessitat de "contar al món allò que fem", donar a conéixer el sector vitivinícola valencià i les seues possibilitats. En aquesta línia es va pronunciar, a més d'Ossorio, Rafael del Rey, Director General de la Fundació Observatori Espanyol del Mercat del Vi. Actualment, malgrat que la producció es fa principalment a Europa, les tendències de consum s'estan traslladant a Amèrica i Àsia, motiu pel qual donar-se a conéixer en aquests nous mercats és fonamental. Les exportacions de vi valencià són encara mínimes en comparació amb les de la resta de l'Estat i creixen molt lentament. Una de les causes és el pes que encara té el vi a granel.\nDurant les jornades es va insistir a potenciar l'enoturisme. / DIARI LA VEU\nMalgrat les deficiències del sector valencià, Del Rey veu capacitat de millora perquè, en general, "el mercat estatal està fort". Principalment perque s'està recuperant el consum en bars i restaurants. A més, l'enoturisme està creixent cada vegada més; per tant, potenciar-lo al territori afavoriria no només les vendes de vi i el sector, sinó també l'economia global. Per tant, Del Rey considera que s'ha de fer un esforç comercial i aprofitar el turisme que mou el vi, juntament amb la millora de les marques, i treballar la coneixença de nous mercats per a generar valor del producte i millorar les vendes a l'exterior.\nEls vins de postres, clau del sector valencià\nL'enòleg Joan C. Martín va defensar la necessitat de potenciar els vins de postres, varietat en què els valencians són capdavanters. Segons l'expert, aquests vins podrien ser una locomotora de prestigi, perquè malgrat que no tenen un mercat molt ampli, "sí que tenen un gran valor". El seu principal potencial rau en el fet que són barats de produir, ja que no necessiten una maquinària ni una tecnologia específica. Tanmateix, els seus preus no són baixos, una ampolla de mig litre de vi negre d'aquest tipus pot costar entre 10 i 12 euros i, per tant, el marge de benefici és molt gran. "Si es donara més a conéixer, es podria augmentar molt el benefici".\nL'enòleg dona valor al fet que aquest vi no només implicaria un benefici econòmic, sinó que ajudaria al fet que es respecte més el territori i les pràctiques culturals, a més de l'ecologia i la natura. I és que el territori valencià representa el 6,19% de la superfície de vinya, el 5,8% de la producció, l'11,4% de les exportacions en volum i el 7,8% en valor. Això significa que, com defensa Martín, tant el raïm com el vi tenen un elevat pes en l'economia, la societat i el paisatge del País Valencià. És especialment important en algunes comarques d'Alacant com la Marina i en les comarques valencianes dels Serrans i la Plana d'Utiel-Requena. A tot el territori, hi ha aproximadament 59.225 hectàrees dedicades a la producció de raïm per a vi i l'any 2016 es van arribar a produir 257.461 tones.\nUna de les claus, segons Martín, és respectar la Denominació d'Origen de cada territori i establir limitacions en els processos, varietats i zones de producció per a cuidar el producte i garantir la seua autenticitat. Com a proposta per a aconseguir potenciar aquest vi, Martín demana a la Conselleria d'Agricultura que prepare un registre central de vi de postres del País Valencià per a establir conjuntament amb els consells reguladors el procés de vinculació dels vins i el territori, les practiques d'elaboració d'aquesta beguda i la creació d'una marca corporativa del País Valencià per a vendre-la com una marca patrimonial.\nEscriba el número 605024


Bastiments (2881mts) i Pic de la Dona | Catalan Trails\nAnar a la navegació principal Anar al contingut Anar al peu de pàgina\nFeu clic aquí per Aprèn més sobre rutes de senderismeRutes de Senderisme\nFeu clic aquí per Aprèn més sobre rutes de trekkingRutes de Trekking\nFeu clic aquí per Aprèn més sobre enoturismeEnoturisme\nFeu clic aquí per Aprèn més sobre nosaltresNosaltres\nFeu clic aquí per Aprèn més sobre contacteContacte\nFeu clic aquí per VEURE TOTES LES RUTES DE SENDERISME VEURE TOTES LES RUTES DE SENDERISME\nBastiments (2881mts) i Pic de la Dona\nFeu clic aquí per Truca per reservar Phone Truca per reservar\nAdult 14+ anys\nNens Fins a 13 anys\nDuració: Mig dia\nTemps efectiu de caminada: 4 h\nPunt de Trobada: Font de l'Espadella, Alòs de Balaguer (La Noguera, Lleida)\nHora de Sortida i Retorn: 9:30 AM - 14:30 PM\nSortides programades: 16/05/2020, 31/05/2020\nDescobreix el Congost del Mu, a l’aiguabarreig del Segre i la Noguera Pallaresa!\nEl congost de Mu és el més oriental dels passos fluvials del conjunt de serralades del Montsec i Sant Mamet. El congost del Mu (o de Mur), amb gairebé 4 km de llargada des del barranc del Mu fins a l’aiguabarreig amb el riu Noguera Pallaresa és el paratge més impressionant del curs del Segre.\nL’entorn i el congost formen part de l’Espai d’Interès Natural de l’Aiguabarreig dels rius Segre i Noguera Pallaresa situat a la confluència dels rius Noguera Pallaresa i Segre, encaixonats entre els penya-segats de les serres de Mont-roig i Carbonera i els embassaments de Camarasa i Sant Llorenç de Montgai. Constitueix una mostra exemplar de congost epigènic al Prepirineu Central.\nEl Congost del Mu ha estat tradicionalment un indret desconegut per a l’excursionisme i el turisme fins fa poc a causa del seu allunyament de les vies de comunicació. Actualment, les tres passeres adossades a les parets han permès el recorregut sencer del congost i la seva popularització.\nLa ruta de senderisme que es proposa és d’anada i tornada a partir d’Alòs de Balaguer fins a la central hidroelèctrica d’Alòs, just abans de l’aiguabarreig Segre-Noguera Pallaresa i de la imponent presa de Camarasa.\nReserva la teva ruta de senderisme al Congost del Mu, a l’aiguabarreig del Segre i la Noguera Pallaresa avui!\n* Grup mínim necessari per realitzar-se l’activitat en les dates programades: 4 persones. Catalan Trails s’encarregarà de formar els grups mínims. En cas de no poder-se formar el grup mínim, es tornarà el 100% de l’import. Si sou un grup i voleu una sortida privada, siusplau poseu-vos en contacte a traves del correu electrònic ([email protected])\nInclòs: Chevron down Inclòs:\nPlanificació i preparació de la ruta\nGuia de muntanya titulat\nRuta de senderisme guiada\nNo Inclòs: Chevron down No Inclòs:\nTransport fins al punt d’inici de la ruta\nMenjar, aigua o altres coses no especificades com a incloses\nQue Portar: Chevron down Que Portar:\nCalçat esportiu per caminar\nUlleres de sol, crema solar i gorra\nAigua (mínim 1,5 litres)\nEl menjar que cadascú consideri oportú (entrepà, pícnic, fruita, fruits secs, barretes energètiques…). Al final del recorregut hi ha una zona de pícinc per per dinar.\nCom Arribar: Chevron down Com Arribar:\nDes de Barcelona heu d’anar per l’autovia A-2 fins poc després de Cervera, on haureu d’agafar la sortida 517, que indica “Agramunt/ Cervera (Nord)”. Un cop arribeu a Agramunt haureu d’agafar la carretera C-14 direcció “Artesa de Segre i Tremp”.\nHaureu d’entrar a Artesa de Segre, seguir la indicació “Isona / Tremp” i estar atents, perquè al centre del poble i a mà esquerra trobareu una petita desviació senyalitzada cap Alòs de Balaguer. Un cop a Alòs, seguiu les indicacions cap a “Area recreativa Font de l’Espadella“. Aquí us trobareu amb el vostre Guia i començarem la ruta de senderisme del Congost del Mu.\nEnvia aquesta pàgina a un amic. Correu electrònic\nDes De €65\nInfo 6,5 km Distància 6,5 km\nHour Glass 6 hrs Duració 6 hrs\nSenderisme a Montserrat: Monestir, Ermites i Llegendes\nVine a fer senderisme per l’entorn únic de el Parc Natural de la Muntanya de Montserrat, visita el monestir benedictí i descobreix les ermites i mirandes de la muntanya.\nFeu clic aquí per RESERVA ARA RESERVA ARA\nFeu clic aquí per Aprèn més Aprèn més\nDes De €115 €99\nInfo 7,5 km Distància 7,5 km\nHour Glass 9 hrs Duració 9 hrs\nSenderisme a les Cingleres del Collsacabra i Rupit\nVine a fer senderisme per les cingleres del Collsacabra un dels paisatges més escènics de Catalunya i descobreix el poble medieval de Rupit.\nDescobreix Catalunya de manera natural: Experiències de senderisme i trekking per descobrir els paisatges de Catalunya a través dels seus senders, pobles i muntanyes.\nFeu clic aquí per TRIA LA TEVA EXPERIÈNCIA Binoculars TRIA LA TEVA EXPERIÈNCIA\nFeu clic aquí per envia un missatge de WhatsApp +34 604175927 +34 604175927 Envelope Feu clic aquí per enviar un correu electrònic info@catalantrails.com info@catalantrails.com\nMap Marker Feu clic aquí per veure la ubicació Barcelona\nDill - Diu 9 am - 6 pm\nPer a més informació sobre el nostre Punt de Trobada visita la pàgina de Contacte.\nFeu clic aquí per visitar el nostre FacebookFacebook\nFeu clic aquí per visitar el nostre InstagramInstagram\nFeu clic aquí per visitar el nostre TripAdvisorTripAdvisor\nFeu clic aquí per visitar el nostre WhatsApp\nPolítica De Privacitat • Política de privacitat de FareHarbor • Theme: Maunakea


Oferta Alfawise V9S des 232€ - No Busquis Mes\nOferta Alfawise V9S des 232€\nHome » Oferta Alfawise V9S des 232€\nUs presentem a l’robot aspirador Alfawise V9S dissenyat en el color blanc característic de la marca i que dóna als seus electrodomèstics un aspecte net i elegant, ve equipat amb sensors LDS i SLAM que li permeten veure al voltant de 10 vegades per segon per generar així un mapa precís de la teva llar, una vegada que ha acabat de netejar-per primera vegada.\nAixí mateix, gràcies al fet que compta amb navegació mitjançant giroscopi, realitza moviments en ziga-zaga en una ruta específica perquè no es deixi cap àrea bruta o amb pols, a més de que, a l’ésser un robot aspirador híbrid, també pot fregar, i això ho aconsegueix gràcies a l’dipòsit d’aigua que ve integrat amb el de pols perquè així sigui més eficient i pugui escombrar i fregar a el mateix temps.\nEl sistema de navegació és de doble giroscopi i que, a més, es combina amb un seguiment de moviment òptic dual juntament amb altres sensors per aconseguir planificar a la perfecció una ruta de neteja efectiva. Utilitza, com diem, la seva aplicació per controlar el Alfawise V9S quan estiguis fora de casa o programalo perquè netegi setmanalment o diàriament, a més de que verifiqui l’estat de la neteja.\nTé un dipòsit per a la pols és de 475 ml, el que significa que pot emmagatzemar gran quantitat de brutícia sense que hagis de molestar-te en haver de buidar amb freqüència. En adicion, pel que fa a l’dipòsit de líquids, aquest ofereix una capacitat de 220 ml, per la qual cosa podrà escombrar i fregar sense problemes. I, si el Alfawise V9S necessita recarregar el seu energia, quan el seu bateria sigui menor a el 30 per cent de la seva capacitat tornés a la seva base de càrrega per carregar-se i poder continuar el treball més tard. La bateria d’aquest robot aspirador és de de 2600mAh que poden traduir-se en 100 – 120 minuts de temps de treball.\nEl Alfawise V9S és capaç d’elevar-en un pendent de 2 cm i, amb això, protegir així els teus sòls. Les seves dimensions es resumeixen en 32,50 x 32,50 x 9,60 cm amb un pes de 4,8 kg, de manera que, com debò, no es tracta d’un robot aspirat voluminós i no ocupa molt espai a casa teva. Així mateix, pot inclinar-27 graus i neta en una àrea de 150 metres quadrats.\nLes millors ofertes per aconseguir el Alfawise V9S mes barat i amb el millor preu mínim a continuació.\nCUPON: GBHS061401 – GBHS061802


José Guerrero, les conviccions de la pintura abstracta - El Temps de les Arts\nJosé Guerrero: Cuenca, 1969.\n27 des. 2019 27 des. 2019 per Pere Antoni Pons\nEl pintor José Guerrero va néixer a Granada l’any 1914. Això vol dir que va arribar a la primera maduresa a les acaballes de la Segona Guerra Mundial, en plena eclosió de la pintura abstracta de postguerra, quan tant als Estats Units com a Europa van sorgir una tropa de pintors més o menys joves, i d’inquietuds creatives similars, que van veure en l’abstracció pictòrica un camp inesgotable de possibilitats per explorar i investigar.\nFundació Juan March de Palma\nTambé hi van veure, i no és un tema secundari, una estratègia per superar els horrors –els milions de morts, els camps d’extermini, la bomba atòmica–, els traumes i l’absurd deixats per un conflicte que havia arrasat i desordenat el globus durant els sis anys precedents. Si dic que no és un tema secundari és perquè la voluntat, l’energia, l’ànsia o la desesperació per superar o defugir o purificar o transcendir una forma d’humanitat que els desagradava profundament era l’impuls primigeni que bategava al cor de la feina de molts d’aquells pintors i, en conseqüència, de moltes de les millors pintures abstractes que es van fer durant aquells anys, ja sigui en el camp de l’expressionisme abstracte –o pintura d’acció– com en el de l’informalisme i derivats.\nPer als artistes, igual que per als periodistes, és molt important ser al lloc adequat en el moment oportú. Després de passar la inevitable temporada a París, on va arribar el 1945 i va poder conèixer de primera mà les obres de Picasso, de Miró i dels altres grans noms de la galàxia avantguardista europea que havien girat damunt davall l’art mundial durant el primer terç de segle, Guerrero es va casar amb la periodista nord-americana Roxanne Whittier i se’n va anar a viure als EUA. I va aterrar al lloc adequat, Nova York, en el moment oportú, just quan la proposta estètica –les propostes estètiques, més ben dit– de Jackson Pollock, Willem de Kooning, Franz Kline, Mark Rothko i companyia estaven ocupant la centralitat americana i global tant en termes artístics com socioculturals.\nJosé Guerrero: Día festivo, 1968.\nQue l’arribada de Guerrero als EUA es produís a finals de l’any 49 no podria ser més simbòlic: va arribar just quan, amb la Guerra Freda, es concretava el canvi de paradigma polític i socioeconòmic i treia el cap una nova jerarquia plàstica i cultural.\nVa ser a l’agost de 1949, per exemple, que la revista Life va publicar el reportatge Jackson Pollock: Is He the Greatest Living painter in the United States?Tal com expliquen Mark Stevens i Annalyn Swann al llibre De Kooning. An american Master, una obra mestra de lectura ineludible per a tothom qui vulgui conèixer les interioritats i les peripècies, les proeses i els turments, de l’Escola de Nova York, en realitat el text del reportatge de Lifesonava bastant escèptic i condescendent, però tant era, perquè el fet que una revista tan popular dediqués aquella atenció a Pollock, i a més el presentés com un geni romàntic foguejat per la mala vida i amb una dimensió existencialista, va suposar un terratrèmol. Fins aleshores, els artistes nord-americans havien estat una nota a peu de pàgina, uns èmuls més o menys afortunats, dels gegants d’Europa. Ara ja no.\nJosé Guerrero: La oferta, 1969.\nNo va ser aquesta l’única fita. De l’exposició American Art Today, 1950, el venerable Metropolitan Museum of New York va decidir excloure’n els nous i rebels pintors i escultors abstractes, la qual cosa va ser aprofitada per Alfred Barr, el creador i director del MoMA, per donar-los acollida i accentuar la personalitat atrevida de la institució. Per si això fos poc, Barr va ser l’encarregat de triar l’art nord-americà que va exposar-se a la Biennal de Venècia d’aquell mateix 1950, i va optar per donar joc als Pollock, De Kooning, Arshile Gorky i companyia.\nTanmateix, si hi ha una escena que simbolitza com cap altra el cop de volant, o el punt d’inflexió, o el canvi de paradigma, que van significar el 1949 i, sobretot, el 1950 va ser la nit de cap d’any del 49 que es va celebrar al The Club, el local muntat per Franz Kline on els artistes de l’Escola de Nova York anaven a beure, a parlar de pintura, a gaudir de l’amistat que els unia i a conspirar creativament.\nConten –de nou, els imprescindibles Stevens i Swan– que la nit va començar tranquil·la, i que passada la mitjanit la cosa es va anar animant, i que un cop es va fer de dia la festa no es va dissoldre sinó que va continuar tres dies seguits. En un moment de la festa, un dels convidats (l’escultor Phillipe Pavia) va alçar la copa per fer un brindis amb tons de proclama profètica: “Aquest és l’inici de la segona meitat de segle –va dir–. La primera meitat va pertànyer a París. La segona meitat serà nostra”.\nJosé Guerrero: Pelegrinaje, 1969.\nAquest era l’ambient –agosarat, arrogant, aventurer, pletòric de confiança en el propi talent i afamegat d’afany de novetats– en l’entorn artístic novaiorquès on va aterrar José Guerrero. Guerrero havia començat la seva trajectòria en l’àmbit de la figuració, però un cop descoberta l’abstracció va abraçar-la, o s’hi va tirar de cap, amb el fervor de qui se sent galvanitzat per una epifania: la força d’un gest podia crear el món, un llac de color escampat sobre la tela podia incloure l’univers sencer, hi havia una netedat genesíaca en una ruixada de gotes de pintura…\nAquell fervor va durar-li tota la vida –també, és clar, un cop hagué retornat a Espanya l’any 1966– i es nota en tota la seva obra, en la qual s’hi perceben les lliçons apreses en Clyfford Still, Mark Rothko i Franz Kline, entre altres. Són unes lliçons, en tot cas, que no desemboquen mai en un art mimètic, despersonalitzadament seguidista, epigonal. Al contrari: la força de Guerrero, la fúria robusta amb què omple la tela de pinzellades o de brotxades i de color, la vitalitat amb què fa conviure sobre la tela colors greus i estats d’ànim abismals, d’una banda, amb colors vius i estats d’ànim més vitalistes, de l’altra, són esplèndidament personals.\nL’exposicióPelegrinaje, coproduïda entre el Centro José Guerrero i la Fundación Juan March i que ara es pot veure a la seu de Palma d’aquesta segona institució, mostra una seixantena d’obres, entre dibuixos i pintures a l’oli, fets durant els anys immediatament posteriors (1966-1969) al retorn de Guerrero a l’estat espanyol. El títol del conjunt ve del d’una de les obres i remet, segons els responsables de la mostra, al peregrinatge de l’artista entre dos continents, Europa i Amèrica.\nMés enllà de l’excusa temàtica –un punt arbitrària, i més aviat un pretext nominal per aplegar obres d’una època concreta i oferir-les en grup–, qui vagi a veure l’exposició es trobarà amb un tipus de pintura vistosa i enèrgica, rotunda i reflexiva, en què les marques de color i els traços del pinzell sobre la tela prenen la forma d’una presència incontestable, una presència que neix de la convicció –avui molt precària– que fer pintura abstracta és una tasca important, reveladora, il·luminadora.\nLa pintura de Guerrero –que, tal com es pot veure en un vídeo que es projecta en una de les sales, pintava a tota velocitat, a ritme de jazz trepidant, com una mena de ballarí excitat, concentrat i frenètic– no cau mai en el decorativisme. La seva principal virtut és que és d’una consistència extraordinària. Per consistència, vull dir que és elegant sense bellesa, cerebral sense fredor i apassionada sense degenerar mai cap a l’escampadissa d’instints i de vísceres. Sens dubte, un dels grans pintors abstractes espanyols del segle XX\nEtiquetes Fundació Juan March de Palma, José Guerrero Navegació per les entrades


Olot posarà càmeres al centre dos dies abans de l'inici de la Festa Major - Diari de Girona\nOlot posarà càmeres al centre dos dies abans de l'inici de la Festa Major\nL'Ajuntament ha satisfet els requisits del Departament d'Interior destinats a procurar per la garantia de privacitat dels vianants\nolot| xavier valeri 16.07.2013 | 09:41\nEl centre d'Olot estarà vigilat de manera permanent per càmeres de seguretat a partir del dia 4 de setembre, uns dies abans de l'inici de les Festes del Tura (6 al 10 de setembre). Segons ha explicat Josep Ferrés (regidor d'Innovació i Atenció al Ciutadà per CiU-Reagrupament), l'Ajuntament ha satisfet els requisits del Departament d'Interior per garantir la privacitat de les persones. És a dir, la vigilància no tindrà cap més finalitat d'ús que els de la detecció, correcció i sanció de les conductes irregulars i molestes per la majoria dels ciutadans: "Els conductors que s'endinsen al centre per dreceres i hi circulen en horari limitat als vianants o els grups de ciclistes que no respecten els senyals ni els horaris". va enumerar en tant que exemples.\nEl control de les càmeres estarà centralitzat a la comissària de la Policia Municipal. La disposició permetrà una intervenció més ràpida dels agents i també una proporció entre les unitats dirigides a una intervenció i la magnitud del fet.\nLa gravació de les imatges contribuirà a la clarificació d'esdeveniments greus, poc habituals a Olot, però que en ocasions puntuals n'hi hagut. Fins a la posada en servei del nou sistema de videovigilància, les úniques gravacions que podien servir en els processos de recollida de proves per procediments judicial d'importància eren les imatges gravades per les càmeres de bancs i de comerços i que estan dirigides a les façanes dels establiments. "Es necessitava -ha opinat Ferrés- molta sort".\nLa posada en servei de les càmeres haurà estat possible gràcies al desplegament de la fibra òptica entre els edificis públics. En el decurs d'aquests dies s'acabat la connexió entre l'Ajuntament i el Teatre Principal i ara es treballa a la Biblioteca Marià Vayreda.\nLa més gran capacitat i rapidesa de la fibra òptica, segons Ferrés, a més de la seguretat proporcionada per les càmeres, tindrà d'altres resultats. "Un millor rendiment -ha assenyalat- del control remot dels semàfors".\nHa concretat que la fibra òptica agilitzarà la regularització de les fases de temps de pas de vianants o de vehicles a les cruïlles marcades per semàfors.\nUn altre avantatge estarà en els controls electrònics de pujada i baixada de les pilones disposades per possibilitar el pas dels vehicles dels veïns i evitar que els altres cotxes tinguin accés. Amb la fibra òptica es prevei que les ordres dels comandaments a distància siguin més efectives.


Cécile McLorin Salvant: íntima, lírica i generadora d’exquisits i personals sons - Revista Musical Catalana\nCécile McLorin Salvant: íntima, lírica i generadora d’exquisits i personals sons\nCécile McLorin Salvant. © Mark Fitton (foto d’arxiu)\n35è FESTIVAL JAZZ TERRASSA. Cécile McLorin Salvant Quartet. CENTRE CULTURAL TERRASSA. 19 DE MARÇ DE 2016.\nL’actuació de Cécile McLorin Salvant el dia 19 al Centre Cultural Terrassa va obtenir un èxit més que merescut. Aquesta cantant de 26 anys, nascuda a Miami d’ascendència haitiana-francesa, va demostrar ser una de les noves veus del jazz amb més personalitat. No és per casualitat que el 2011 obtingués el prestigiós premi Thelonious Monk Jazz Competition i que dues vegades hagi estat nominada als Grammy, la darrera el 2015 per For one to love, el seu darrer treball discogràfic.\nA part de cantant, Cécile és compositora. I això es demostrà a bastament al Centre Cultural. Agombolada per un trio de qualitat excepcional, la vocalista va deixar anar un seguit de temes propis i estàndards que van anar des d’I get a kick out of you de Cole Porter, fins a My man, una cançó de Mistinguett –Mon homme– que, adaptada al jazz, va popularitzar Billie Holiday.\nL’estil de cant de Cécile McLorin fuig dels cànons usuals. Posseeix una tessitura vocal molt àmplia, que li permet aguts prominents i greus profunds. Una influència evident de Sarah Vaughan. Enmig hi ha una llarga gamma de tons amb els quals juga a plaer i dels quals extreu seqüències magnífiques, plenes de senzillesa, intimitat, classe i feeling.\nQuasi sempre començà les cançons en forma de balades, en les quals gairebé parlava –una aproximació evident a Betty Carter– per tal de canviar de ritme després d’uns compassos i iniciar una cavalcada de sons força personals, de sensibilitat exquisida, que li permeten donar la volta al tema com un mitjó sense perdre’n la base.\nOferí un parell de bisos. En el primer prevalgué un scat molt original i ple d’encant, i en el segon, sola a l’escenari, oferí un spiritual senzill i profund, que acabà per arrodonir una actuació plenament convincent.\nCécile McLorin Salvant ha sabut triar a la perfecció els seus companys de viatge. La pianista canadenca Rene Rosnes demostrà un lirisme molt d’acord amb els temes interpretats per la vocalista. I palesà una tècnica sobresortint i una classe formidable en els solos, en què assolí el cum laude mercès a una digitació neta com una patena i curulla de swing. Rodney Whitaker es mostrà com un contrabaixista de pedra picada, perfecte en tot moment. I Lewis Nash és el bateria adient per a aquesta mena de jazz: ajustadíssim, fresc com una rosa i amb una estentòria capacitat de modulació.


El Raval(s) mostra la diversitat del barri a la resta de la ciutat | betevé\nMés d'un centenar d'entitats participen en la quinzena edició del festival\nÀngels Molina | dissabte, 11 de nov. del 2017, a les 22.11\nEl Festival de Cultura Raval(s) omple, cada novembre i durant quatre dies, els principals carrers i espais del barri amb multitud d’activitats. Es tracta d’un festival de cultures organitzat amb la col·laboració i participació de la comunitat del Raval. En la primera edició hi van participar una desena d’entitats i, aquest any, ja en són 120.\nAlumnes de diferents escoles del Raval participen al taller de capoeira que l’Associació Capoeira Palmares ha fet en el marc del Raval(s). Aquesta iniciativa va començar el 2002 i des dels inicis ha comptat amb la participació d’aquesta entitat.\nEl professor i coresponsable de Capoeira Palmares, Quirze Serradell, creu que “aquesta activitat els aporta sobretot una vida amb salut, una vista esportista, una vida més sana. Molts nens són de països on la música realment està molt inserida a la societat. Llavors tenen molt a dins la música. Aquí sempre surts molt content perquè et fan molt de cas i els agrada molt perquè va molt amb ells”.\nMillorar la imatge del Raval\nLa plaça de les Caramelles ha acollit també un taller de fotografia, activitat pensada perquè el jovent del barri es conegui. Juan Pedro Diotaiuti, tècnic de Cultura de la Fundació Tot Raval, indica que amb activitats com aquesta “treballem la coneixença entre alumnes de diferents centres que troben aquest espai per conèixer-se i per entaular una relació ni que sigui durant hores, i després donar a conèixer entitats i col·lectius que fan aquests tallers de manera gratuïta per a la canalla”.\nEl Festival de Cultura Raval(s) va néixer fa 15 anys per millorar la imatge del barri a la resta de la ciutat.


El duel previst en el Circuit Andorra, Dubourg vs Dayraut el guanya Riviere - FÒRUM.ad\nEl duel previst en el Circuit Andorra, Dubourg vs Dayraut el guanya Riviere\nEl 10/12/16 10:54\nBenjamin Riviere (ELITE Pro), Jacques Wolf (ELITE) i Christophe Ferrier (ENEDIS) van ser els guanyadors de la primera jornada de la cita del Circuit Andorra del Trophée Andros 2016-17.\nLes diferents mànigues es van disputar amb temperatura agradable (a cap moment es va baixar dels 0º) per tots els afeccionats que van seguir en directe les evolucions dels pilots de l’esmentat trofeu en la pista del Port d’Envalira.\nAixí doncs, les millors previsions per als afeccionats quant a la climatologia, les pitjors per als organitzadors, es van complir. Els membres de l’organització van haver de multiplicar esforços per mantenir en les millors condicions un traçat que al final d’aquesta jornada va tenir comentaris molt positius tant dels equips participants com dels organitzadors del Trophée Andros.\nEntre els silhouettes, Riviere s’interposa en la lluita entre Dubourg i Dayraut iniciada en ValThorens\nA la categoria ELITE PRO J. Philippe Dayraut i J. Baptiste Dubourg van arribar al Circuit Andorra separats per sol 1 punt a la provisional del Trofeu. El pilot del R/ Clio R III (Dubourg) va començar molt fort i va superar al seu rival, amb certa claredat, en els entrenaments cronometrats, mentre que el MIni de Benjamin Riviere es deixava veure en la part alta de la classificació. És cert que aquesta màniga no tenia cap repercussió en la classificació, però …\nAixí doncs, cal destacar que el domini va seguir en la primera màniga qualificativa en la qual Dubourg va ser el més ràpid amb un crono de 3’14”426 superant en 6 dècimes al seu rival després de completar les 4 voltes al traçat andorrà. En la segona màniga de qualificació es va produir la sorpresa, ni Dubourg ni Dayraut van aconseguir creuar la línia d’arribada, el més ràpid en aquest cas va ser el Mini de Benjamin Riviere.\nDesprés d’algunes deliberacions entre els comissaris esportius i representants dels equips, Riviere va ser proclamat vencedor de les mànigues de qualificació, seguit de Dubourg i Dayraut.\nEn la Super Pole, disputada a continuació, va seguir la mala ratxa del pilot de Tolosa de Llenguadoc, ja que va trencar un palier en la sortida i va haver de completar la volta al ralentí.\nEn la final, va continuar el domini de Riviere que es va imposar a un impulsiu Olivier Panis (Audi A1 Quattro) que va completar una primera jornada a Andorra de menys a més. Cal esmentar que en els entrenaments oficials el cotxe se li va parar en el primer revolt del circuit.\nClassificacions Elite Pro. Primera Carrera:\nMànigues: 1.-Benjamin Riviere (Mini Countryman), 45 punts, 2.-Jean Baptiste Dubourg (Cio R III), 42 p., 3.-Jean Philippe Dayraut (BMW M2), 40 p.\nFinals: 1.-Benjamin Riviere (Mini Countryman), 15 punts, 2.-Olivier Panis (Audi A1 Quattro), 14 p., 3.-Frank Lagorce (Mazda 3), 13 p.\nCarrera: 1.-Benjamin Riviere (Mini Countryman), 66 punts, 2.-Olivier Panis (Audi A1 Quattro), 57 p., 3.-Jean Baptiste Dubourg (Cio R III), 56 p\nLa igualtat va marcar la competició de la categoria ELITE. L’Audi A1 Quattro de Berton que va marcar el millor crono en la primera màniga 3’16”253, va aconseguir el triomf en la suma de les dues mànigues qualificatives a pesar que la segona no va poder creuar la línia d’arribada. Molt a prop del pilot d’Audi van estar els Mazda de Jacques Wolf i un altre il·lustre de l’Andros, Christian Beroujon, pilotant un BMW M2, la novetat 2016-17 de trofeu organitzat per 2MO.\nEn la final la situació va canviar i Wolf va prendre el comandament del grup de participants, mentre que Berton, amb problemes en la sortida, va quedar molt endarrerit.\nClassificacions Elite. Primera Carrera:\nMànigues: 1.-Nathanaël Berton (Audi A1 Quattro), 45 punts, 2.-Jacques Wolf (Mazda 3), 42 p., 3.-Christian Beroujon (BMW M2), 40 p.\nFinals: 1.-Jacques Wolf (Mazda 3), 15 punts, 2.-Eddy Benezet (BMW M2),14 p., 3.-Didier Thoral (Mazda 3) 13 p.\nCarrera: 1.-Jacques Wolf (Mazda 3), 58 punts, 2.-Eddy Benezet (BMW M2), 53 p., 3.-Nathanaël Berton (Audi A1 Quattro), 52 p.\nChristophe Ferrier s’imposa entre els vehicles elèctrics.\nEl pilot de l’equip Nice Metropole, Christophe Ferrier, va ser el més ràpid en totes les mànigues disputades (1 màniga de qualificació i la final), aconseguint un clar triomf respecte al dominador 2016 de l’especialitat, Mattiheu Vaxiviere (Loxam – Hiper Pas) i Louis Gervoson (Andros) que van mantenir un espectacular duel en la gran final.\nClassificacions ENEDIS Trophée Andros Électrique. Primera Carrera:\nMànigues: 1.-Christophe Ferrier (Nice Metropole), 24 punts, 2.- Mattiheu Vaxiviere (Loxam – Hiper Pas), 22 p., 3.-Louis Gervoson (Andros), 20 p.\nFinals: 1.-Christophe Ferrier (Nice Metropole), 13 punts, 2.-Louis Gervoson (Andros) , 11 p., 3.-Mattiheu Vaxiviere (Loxam – Hiper Pas) , 10 p.\nCarrera: 1.-Christophe Ferrier (Nice Metropole), 37 punts, 2.- Mattiheu Vaxiviere (Loxam – Hiper Pas), 32 p., 3.-Louis Gervoson (Andros), 31 p.\nUna vegada finalitzada aquesta primera jornada, els responsables de la pista s’han posat a la feina per aprofitar les temperatures negatives de la nit, en cas que es produeixin, per recuperar el millor estat de la pista.\nLa segona jornada del Trophée Andros Andorra s’iniciarà a les 16.00 hores amb la disputa de les diferents mànigues qualificatives de la segon cursa. Cal recordar que en aquesta segona jornada entraran en acció els motards del trofeu AMV Cup. En aquesta ocasió els pilots andorrans Àlex Antor, Xavi Espanya i Dani Fontanet s’enfrontaran als millors especialistes francesos, encapçalats pel sis vegades guanyador, les cinc últimes consecutives, Sylvain Dabert (KTM).\nNotícia Anterior: Cloud Computing, empleats satisfets i increment de la productivitat\nSegüent Notícia: Compromís reclama que s’informi l’oposició de les sentències que impliquin a l’ajuntament\nDavid Llorente, confirmat per als Jocs de Tòquio 2020\nSalut no tanca la porta a augmentar les tarifes de les visites mèdiques\nS’obre el termini per sol·licitar ajuts per iniciatives de caràcter solidari i cooperatiu a la Seu


La colla del Lloro del 36: amb un munt d'intencions\nAquest nou curs escolar l’equip de primària i tota l’escola volem fer un esforç, amb l’ajuda i la col.laboració de tots i totes per tal d’entrar en aquesta nova etapa educativa de manera atractiva, tranquil.la i amb una continuïtat pedagògica que vam iniciar a l’etapa d’educació infantil.\nPer aquest motiu el blog és una eina educativa que infants, famílies i mestres hem de tenir com a estri de consulta, d’aprenentatge i de comunicació social entre nosaltres.\nCom podreu observar, aquest any tenim tres entrades principals en cada un dels tres blocs de primer de primària. Aquestes tres etiquetes: “Hi havia una vegada”, “una colla i les seves aventures” i “amb un munt d’intencions”. Aquestes signifiquen la dinàmica que portarem pel funcionament del blog.\nEn primer lloc, “Hi havia una vegada”, és l’ origen de la nostra entrada a l’etapa amb la corresponent tasca principal: tenir una identitat de grup classe i també una identitat de tots els nens i nenes de primer amb la Colla de Sant Martí. En segon lloc, “una colla i les seves aventures” és la veu dels infants on ens aniran explicant què estan fent, a través d’imatges, converses, vídeos, dibuixos… i, finalment, “amb un munt d’intencions” és la veu de la mestra, la reflexió i intencionalitat pedagògica que hi ha en cada una de les activitats que ens plantegem amb els nens i nenes.\nPel que fa a aquesta última secció del blog, us podem explicar que des de l’inici de curs, el 7 de setembre i fins a data d’avui, tenim la intenció de fer consciència als nostres nens i nenes que, tot i que continuen a l’escola treballant amb molta energia i il.lusió com sempre, ara ens trobem a primer i això implica, cada dia més, tenir més ganes de fer les coses per un mateix i mateixa (és a dir, potenciar l’autonomia) sempre amb ajuda i col.laboració dels iguals o dels mestres i famílies, per tal d’entendre que per aprendre hem de saber reflexionar sobre el què hem fet, com ho hem fet i sobretot, per a què ho hem fet aquella feina, activitat o el contrari, per a què no l’hem fet.\nUn bon exemple fou el primer dia de classe. les parets i els espais de primer estaven buits expressament. L'escola havia estat també de vacances!!!\nEns havíem d’arremangar per tal de construir tots i totes junts el que voldríem dels primers i fer d’ aquest nou moment educatiu el nostre propi. Pensem que és interessant l’experiència perquè una cosa tant simple, dóna eines per treballar aspectes pedagògics anteriors, com per exemple:\n- Fer aquesta ultima llaçada d’una etapa a l’altre. remoure uns coneixements que s’han anat portant, durant tota la etapa d’infantil i comprovar com els havien estat de significatius.\n- Entendre que no sempre les coses estant fetes, que de vegades tenim una idea i resulta que ens ho hem trobat diferent de com ens ho esperàvem o pensàvem . Això enriqueix en la fluïdesa, trenca esquemes per construir d’altres. Ajuda aprendre a anar treballant com trobar solucions, estratègies d’organització com col.lectiu, posar-se d’acord en la tria i sel.lecció.\n- La implicació i esforç davant un espai que serà nostre. Que aquest si el faig una mica meu amb l’ajuda de tots,segur que hem sento més partícep, còmode, el cuido i l’estimo.\nEsperem que aquest apartat d’intencions el trobeu interessant i comunicar-vos per finalitzar que anirem explicant-vos, periòdicament, el que anem fent amb el grup, donant veu el que moltes vegades no s’explica o no s’acaba de percebre, la intencionalitat pedagògica.\n• COM TREBALLEM LA FILOSOFIA A L'AULA?\nCom ja heu pogut observar en la secció del nostre bloc, una colla i les seves aventures" treballem setmanalment dintre de l'espai teixit d'aula la filosofia 3/18, la qual segueix la línia treballada en cursos anteriors. Recordar-vos, amb quatre paraules, que aquest projecte de filosofia té com a objectiu general és fer-los capaços de pensar millor per si mateixos i mateixes.\nEn aquesta etapa d’inici a l’Educació Primària aquests exercicis es fan mitjançant el treball amb els sentits ja que coincideix amb un moment de descoberta del propi cos i de les seves possibilitats. Aquesta curiositat porta tant a l'exploració dels sentits com a la formació de la pròpia identitat de l’ infant.\nAixí doncs, el treball de Filosofia es desplega en dos grans eixos: educació per a la sensibilitat i educació per a la raonabilitat.\nEl primer eix ens proporciona experiència i capacitat de reflexió sobre els sentits perquè s’adquireixi consciència del propi cos i de les reaccions i respostes. Aquest, fa referència a la sensibilitat, en quant a la manera de ser i de captar la realitat dels altres, com també la pròpia i, sobretot, despertar el sentit crític a través d’oferir eines per ser més creatius i creatives davant l’actitud fonamental cap al coneixement que és la curiositat per a saber i per aprendre. D’aquesta manera es treballa la configuració, progressiva, de la personalitat i de l’autonomia.\nEl segon eix és convertir l'alumne/a en un ésser més atent al discurs, més reflexiu, més raonable, és a dir, proporcionar-li eines per millorar la seva capacitat de judici i seguir treballant el torn de paraula d’una forma oberta i improvisada, però amb un ordre i un respecte. Aquesta com tota conversa ajuda a l’expressió oral, tant en tenir riquesa en el lèxic amb l’ampliació de vocabulari com en les formes i estructures lingüístiques correctes; com també aprendre a pensar autònomament, per tal d’explorar alternatives diferents als propis punts de vista, a adonar-se dels propis prejudicis, a poder esmentar els errors i a trobar raons justificades de les pròpies creences. En definitiva, es tracta d’aprendre a argumentar.\nAmb aquestes activitats no es pretén formar petits filòsofs, sinó ciutadans i ciutadanes que puguin parlar i pensar raonablement i, en conseqüència,que siguin més creatius i feliços.\nEl Projecte de Filosofia parteix de la base que el diàleg permet la construcció de coneixement. El diàleg ajuda a aclarir el propi pensament i el dels altres en una situació natural. Permet establir connexions amb uns i altres, a aprendre a explicar que sé o que em passa però que el mateix temps m’exigeix fer servir formes lingüístiques que els altres comprenguin, a buscar l’expressió, la paraula adequada i a compartir-ne el significat amb els meus interlocutors. Aquesta expressió permet aprendre a generalitzar, a analitzar, a autocorregir-se constantment i a fer l’esforç de ser cada vegada més precisos amb el llenguatge.\nLes diferents sessions portades a terme fins a dia d’avui són moltes d’elles força actives, organitzades amb agrupaments i distribucions diferents alhora de ser treballar-les. El que es prioritza i, per tant és primordial és la conversió de la classe en una comunitat de recerca que vindrà conduïda per un procés de conversa fluïda, tant col•lectiva com personal i de reflexió. Totes aquestes activitats, independentment del caire i forma en que es realitzin, ens fan arribar a qüestionar-nos coses i progressar sobre nosaltres i de les nostres experiències.\nEs treballen processos mentals com la captació del que és essencial (aprendre a generalitzar), la simplificació, l’abstracció, l’anàlisi, la síntesi, la comparació, la resolució de problemes.\nAquesta recerca de pensaments i reflexions intentem estirar-les i aprofundir-les, com s’ha esmentat, en cadascuna de les sessions que es van realitzant. Aquest pas a pas en les nostres descobertes venen acompanyades per la narració d’ en Pèbili. Aquest llibre conté deu capítols que a través de les aventures d’un follet que dinamitza les sessions a través de treballar diversos tipus de llenguatge, a vegades amb el treball d’imatges impactants, en d’altres ocasions amb quadres artístics, poemes, dramatitzacions, músiques, etc. Però no és tant sols fer l’activitat en si, sinó donar l’oportunitat de comunicar i reflexionar les experiències que s’han viscut en la dinàmica proposada per en Pèbili. D’aquesta manera, l’ús del llenguatge permet que l’ infant no es limiti als sentits (percebo aquest objecte només descriptivament) sinó que entengui el que observa amb sentit i amb significat.\nEn definitiva, aquest projecte de Filosofia que duem a terme setmanalment amb els nens i les nenes de primer pretén fer adonar a l’ alumnat que pensar no és només una activitat individual i intel•lectual sinó que hi participen els sentits a través de la percepció del món exterior (que permeten recollir informació) i dels sentiments que ens provoca aquesta percepció, com el que ens evoca, que és memòria i imaginació per a donar significat al que ens envolta, a processar i a emmagatzemar aquesta informació. Amb els ulls, per exemple, no sols captem colors i formes, sinó que creem imatges, recordem sentiments, veiem la vida i la tristesa, etc.\nMOLTES, MOLTES INTENCIONS...\nAixí doncs, des que vam començar el curs, les nostres intencions no paren de créixer i de tenir forma, en voleu saber quines són?\nEntre tots i totes, alumnat i tutores, estem teixint cada dia tot un entramat de continguts i aprenentatges a l’aula molt interessants. Aquest TEIXIT està format principalment per continguts propis de la llengua catalana i les matemàtiques. Ens estem iniciant en:\n• La formació de frases i texts curts i senzills: breus descripcions, diàlegs, comentaris, missatges, notícies, desitjos (CULTRUM), emails o breus notes informatives per casa. De fet, molts ja escrivim en lletra lligada.\n• La Creació de noves paraules o vocabulari.\n• El coneixement i la pràctica de la desena.\n• La identificació dels nombres parells o senars.\n• La rapidesa de càlcul i el càlcul mental.\n• El treball de la geometria.\n• Les hores, els dies, els mesos.\n• El cos humà...\nNo cal oblidar que la eina metodològica principal per arribar a crear aquest teixit tan ferma és la CONVERSA, eix vertebrador dels aprenentatges, dels interessos dels infants, així com dels objectius curriculars de referència. Són ja moltes les converses que portem durant el curs i molts els temes que ens han interessat:\n• El coneixement del NOSTRE BARRI i la descoberta d’un NOU NOM del GRUP(projecte, el qual podeu seguir en l’espai “ Hi havia una vegada”.\n• El coneixement sobre CHARLES CHAPLIN i la seva vida.\n• Produccions creatives i plàstiques amb l’autor Giusseppe d’Archimboldo.\nEn aquest curs de primer també ens estem adonant que cada vegada ens agrada més llegir, estem fent diferents activitats per animar a la LECTURA. Cal destacar que aquestes activitats són molt diverses per treballar les diferents besants de la lectura: l’hàbit lector i el gust per la lectura, la lectura i comprensió lectora individual, el referent lector, la lectura col•lectiva i la dinàmica d’una biblioteca. Aquestes activitats són:\n- El “Llibre Secret”:\nAl començament del primer trimestre ens va arribar a l’aula un llibre embolicat del qual desconeixíem el seu origen així com el seu títol i autor/a. Després de fer suposicions inicials sobre l’origen i el possible títol del llibre, la colla va decidir que llegiríem un capítol un dia per setmana per anar descobrint a poc a poc de quin llibre es tractava. Un cop llegit el capítol la mestra els hi presentava el repte de fer unes activitats per veure la seva comprensió lectora i la seva atenció per la lectura. Un cop finalitzat el llibre i fer les últimes suposicions del títol després d’haver-lo ja llegit i en saber molt més sobre aquest, la colla el va desembolicar i el va descobrir finalment: Un gegant a la butxaca.Lucila Mataix. Ed. Bruño. Febrer 2009\nActualment, estem llegint un altre de nou que ens vam trobar juntament amb els regals dels reis en arribar després de vacances de Nadal. De quin llibre es tractarà?\n- La “Maleta viatgera”:\nAquesta és una maleta que cada setmana se l’emporten a casa dos infants per fer lectura, on en el seu interior es troben 3 contes i 3 quaderns per escriure l’opinió personal o alguna recomanació de la lectura feta. Un infant se l’emporta dilluns i la torna el dijous, i un altre infant se l’emporta el dijous i la porta el dilluns.\n- NOVETAT! Biblioteca d’aula:\nFins ara hem portat a terme la biblioteca d’aula seguint un sistema molt senzill: cada nen/a agafava el llibre que volgués el consultava o llegia i el tornava a deixar a la secció de biblioteca de la classe. No obstant, a partir d’ara es continuarà amb aquesta secció però hi haurà una altra amb llibres nous de lectura on els nens i nenes mitjançant un carnet de biblioteca d’aula hauran d’agafar en préstec d’aula el llibre que desitgin, hauran de fer un registre informàtic i voluntàriament un breu escrit de recomanació un cop llegit.\n- La Filosofia 3-18\n- Contes amb lletres:\nQuan alguna lletra és protagonista dintre del treball d’aula, s’introdueix a partir d’una història d'aquest llibre on ella és la protagonista.\n- Lectura col•lectiva en veu alta de frases o breus textos que es donen en diferents dinàmiques d’aula: projecte, activitats o tasques.\nCal destacar que en aquest procés d’aprenentatge de la lectura i del procés de comprensió lectora:\na) Fer hipòtesis: la mestra explica el fil conductor del text i els infants han de buscar paraules que facin referència a la temàtica del text.\nb) Lectura: comprovació de la lectura i anar reformulant altres possibles hipòtesis\nc) Reflexió final d’allò llegit.\nCada vegada ens fem més grans i la nostra autonomia creix i es consolida dia darrere dia. Seguim portant a terme els nostres càrrecs de classe d’una manera molt autònoma i responsable. A més, podem destacar com a novetat de treball autònom, els nostres nous RACONS AUTÒNOMS de treball on cada nen/a escull activitats o tasques de diferents temàtiques, es gestiona, les realitza, les registra i les arxiva.\nLes temàtiques són: les matemàtiques, la llengua, l' experimentació, la percepció i la grafomotricitat.\nActualment aquests racons són 9 i aniran augmentant fins arribar a un número de 14 en total.\nCal destacar que malgrat que els infants de primer estiguem dividits en tres colles, tots i totes estem molt units i al mateix temps ens sentim partícips d’una mateixa feina i per tant formem una sola i gran colla: La colla de Sant Martí. Així doncs, també tenim el nostre gran moment per poder treballar com a gran colla. Aquest moment, és el moment del TALLERS INTERNIVELL, on tots els nens i nenes de primer ens barregem i portem a terme quatre tallers:\nTaller científic, matemàtic, llengua castellana i anglès.\nUn altre moment on ens encanta barrejar-nos com a gran colla i on també tenim el plaer d‘ajuntar-nos amb els nostres companys i companyes de P5 és els ESPAIS D’APRENENTATGE: Jocs de taula, Construccions, Joc simbòlic (mercat i restaurant), Líquid i sòlid, Energia, Llum i ombres, i Espectacle.\nQUÈ SÓN ELS RACONS AUTÒNOMS?\nL’alumnat és el principal responsable del seu procés educatiu. En segon lloc està la família, i només després el professorat, la funció del qual és acompanyar aquest procés, participant en la construcció d’ambients i situacions d’aprenentatge, i proporcionant suport només en el moment en què és necessària la seva intervenció.\nLa seqüència didàctica ha de permetre que l’alumnat, gradualment, assumeixi cada vegada més responsabilitat en el seu procés d’aprenentatge i adquireixi les estratègies d’aprenentatge en qüestió. Així doncs, els racons o centres autònoms d’aprenentatge són uns espais acotats dintre de l’aula on l’alumnat es troba amb uns materials que li permeten treballar d’una manera cognitiva, perceptiva, manipulativa i experimental.\nDurant part d’algunes sessions de teixit d’aula, l’alumnat treballa individualment o amb altres companys i companyes amb materials dels racons autònoms d’aprenentatge. Aquests racons disposen de materials molt oberts: són molt variats i amb diferents nivells de dificultat. El docent només estableix el mecanisme de regulació dels racons i presenta i modela els procediments de treball.\nÉs una proposta metodològica molt oberta i flexible on cada infant pot gestionar el seu ritme de treball i decidir. Així doncs, principalment és una feina basada en afavorir la diversitat de l’alumnat i els diferents ritmes d’aprenentatge de l’aula sempre partint de la formació integral de l’alumnat: cognitiva, motriu, afectiva i social.\nAmb aquesta metodologia d’ensenyament i aprenentatge es busca que l’infant sigui capaç de:\n• Aprendre d’una manera autònoma.\n• Detectar mancances en el propi coneixement i intentar superar-les.\n• Gestionar o organitzar el propi temps de treball.\n• Buscar estratègies per realitzar una tasca amb el major èxit possible.\n• Decidir per si mateix/a què és el que vol treballar en un moment concret.\n• Cooperar amb companys i companyes per resoldre una tasca de la manera més efectiva possible.\nAquests racons autònoms parteixen de cinc temàtiques o blocs de continguts: matemàtics, de llengua, experimentals, perceptius i grafomotrius.\n• RACONS MATEMÀTICS:\n- Sudokus: dibuixos i nombres\n- Dibuix amagat: seriació numèrica\n- Grafia i escriptura de números\n- Relació quantitat - grafia\n• RACONS DE LLENGUA:\n- Dictat mut\n- Formació de paraules i frases a través de lletres\n• RACONS EXPERIMENTALS:\n- Observació d’un objecte desconegut\n• RACONS PERCEPTIUS:\n- Emparellar dibuixos\n- Discriminació visual\n- Manipulació d’un objecte amagat\n- Joc d’enfonsar la flota\n- Creació de trencaclosques\n- Seriació de sanefes\nM´AGRADA MOLT EL COMPTE DEL PEBILI PERQUE ERA DELS 5 SENTITS.XAVI\n13 de febrer de 2011 a les 11:11


Schortcut - VESLAB.COM\nPANTALONS COFRA WITTENAU\nDESCRIPCIÓ: 2 àmplies butxaques...\n45,55 € -10% 50,61 €\nLlista de productes per fabricant: SHORTCUT\nBanyador repel.lent a l'aigua,Calçotets interiors,Goma a la cinturaDos butxaques laterals i una trasera. Ideal per càmpings, animació, centres esportius, immersió, etc...\nBERMUDES CLÀSSICA D'HOME\nBermuda recta sense pinces 2 butxaques davanteres estil Francès i 2 trasseres. Cintura interior i tiro reforçats. Composició: 100% cotó pentinat a 2 caps. Qualitat: Sarga de 245 g/m2\nBERMUDES CLÀSSICA DE DONA\nBermuda recta sense pinces 2 butxaques davanteres estil Francès i 2 trasseres. Cintura interior i tir reforçats. Cintura amb 2 gafets perque no abombi el cinturóComposició: 100% cotó pentinat a 2 caps. Qualitat: Sarga de 245 g/m2


EL DIARI D´EN GERARD ARDANUY: mayo 2009\nCAMPANYA EUROPEES I MISSATGE SOCIAL\nAhir vaig tenir l'oportunitat d'assistir a l'acted e propostes socials de CiU ena aquesta campanya, una bona oportunitat de debatre a propòsit de quelcom important per la nostra ciutat i el nostre país, mentre uns el PSOE-PSC i el PP es passen el día tirant-se el plats pel cap i sense plantejar cap proposta que no sigui "que viene la derecha " o " Vamos a echarlos", nosaltres vàrem llençar algunes propostes interessants, voldria destacar-ne una essencialment la reducció de l'IVA del 7% al 4% a les entitats socials i d'atenció a la dependència, mesura pràctica que pot ajudar a millorar la fotuda situació económica d'aquestes entitats atrapades per la no finançada i caòtica llei de l'autonomia personal, el típic brindis al sol al que el govern actual ens té acostumats.\nEnviat per Gerard Ardanuy Mata a 17:01 1 comentario:\nFESTA MAJOR DRETA EIXAMPLE, FIRA MODERNISTA I MOSTRA D'ENTITAATS DISTRICTE, I ALGUNA COSETA MES...\nCap de setmana de campnya Europees i treball intens de Regidor President de l'Eixample.\nEl dissabte pel matí roda de premsa infraestructures al balcó de l'alcalde (Montjuïc), un lloc tant espectacular com abandonat.\nAl migdia visita a la parada de CiU de la Fira modernista de Barcelona i pregó de la Festa Major, un barri únic a la ciutat, que uneix la tradició modernista amb el dinamisme social i económic de la nostra ciutat, dona gust viure-hi i treballar-hi!!\nPassejada amb el nostre candidat a les europees en Salva Sedó, per la Mostra d'entitats, vaig comprovar també l'èxit de l'estand del consell Ciutadà de l'Eixample, Molt bona feina M.Àngels!! Vaig poder assitir al taller del consell Ciutadà sobre la reforma de la Diagonal i visitar alguns espais d'entitats rellevants del districte.\nPer la nit, sopar de Festa Major, atapeït de gent i ball de Festa!\nDiumenge lliurament de premis de pintura i dibuix organitzat per les Esolàpies de Llúria, una extraordinàtia iniciativa i visita a mes entitats a la mostra. DEU NI DO CUANTES ENTITATS!!\nA l'hora de dinar, paella popular de CiU final de festa tot un èxit (més de 300 persones)\nUna festa major intensa (només uncap de setmana però molt intensa!!\nVaig acabar el dia amb els companys de Nou Barris i el 4art open de Pitch &Putt de CiU amb en Duran i en Salva.\nEnviat per Gerard Ardanuy Mata a 16:49 No hay comentarios:\nAMPLIACIÓ VORERES DE BALMES QUIN DESASTRE!!!\nPer una vegada que s'inverteix a l'Eixample, en un projecte necessari com és l'ampliació de voreres del Carrer Balmes, ens trobem amb un autentic nyap que ens dedica el Govern municpal del districte. Hem refereixo a l'ampliació de voreres que s'esta fent , entre Valencia i Mallorca.\nDesprés de que un grapat de veïns em van informar del desatre que estan fent, vaig anar-ho a comprovar personalment, visc molt a prop, i la veritat es que és surrealista, les voreres són mes altes que les entrades als negocis i vivendes, un desnivell que arriba a un pam en algunes parts del carrer.\nHe entrat un prec per escrit a l'ajuntament per que ho arreglin de forma urgent i alhora obrin un expedient per depurar responsabilitats, tot procurant que la resta de l'obra la facin amb un criteri més lògic.\nSi per un cop tenim uns fons que ens ajuden a millorar voreres però els apliquem d'aquesta manera denota deixadesa, una administració com la municipal ha controlar millor les obres que lidera i ha d'escoltar les queixes que de fa dies els veïns els hi estant fent.\nUna mica d'atenció si us plau!!\nUs anexo el video que publicava ahir La vanguardia digital, es molt clarificador\nEnviat per Gerard Ardanuy Mata a 16:54 1 comentario:\nEDUCACIÓ ESPECIAL A LA COMISSIÓ DE MAIG\nAvui acaba una intensa setmana de comissions que coincideix amb l'inici de campanya de les europees, tot i aixó molts temes i molt diversos.\nAquesta setmana he volgut expressament tocar principalment el tema de l'educació especial, un tema mai prou tractat\nDimarts matí , a la comissió d'educació de l'ajuntament vaig solicitar una compareixença del Gerent del Consorci d'Educació per debatre sobre l'educació especial a la nostra ciutat, sobre la situació del Mapa de l'educació especial a la ciutat, una eina pendent i imprescindible, vàrem parlar també dels problemes d'algunes escoles d'educació especial alhora de poder continuar la seva tasca per manca d'intal-lacions a partir del 2010, és el cas per exemple de l'escola Paideia a Les Corts, sorprèn que el Govern Municipal digui que intentant buscar un altra ubicació (des del 2006) i la mateixa regidora d'educació dient que estan fent més dels que els hi pertoca, penso que quan es compromet ha de complir, i de moment no hi ha cap solució damunt la taula.\nA la mateixa comissió vaig plantejar una iniciativa on demanava quelcom que és de lógica que Barcelona es consideri zona única escolar respecte a l'educació especial i faciliti al màxim el dret d'elecció dels pares. Allò que és de lògica va ser votat en contra pel PSC-ICV i ERC, amb grolleria en Carles Martí va afirmar amb contundència que els pares no son propietaris dels seus fills i la regidora va afirmar que tal i com es fa ara funciona perfectament bé.\nPenso que avui es deriven els nens i nenes amb necessitats educatives especials principalment a escoles ordinàries per fomentar la inclusió (una inclusió amb dèficit de recursos) i quan l'infant a perdut un any, llavors, amb molta sort, si es dona la raó als pares i s'els acaba derivant , amb molta sort a un centre d'educació especial (normalment molt preparats per donar-li a l'infant la instrucció que li ha de servir per millorar la seva inclusió).\nCal dotar de mes i millors recursos als centres ordinàris i sobretot cal fomentar la col·laboració entre centres d'educació especial i centres ordinaris. Tot reconeixent la important tasca que l'educació especial ha fet per la pedagogia en aquest país, penso que molt poc reconeguda.\nEnviat per Gerard Ardanuy Mata a 14:07 No hay comentarios:\nEl passat dimarts vaig tenir l'oportunitat de visitar la seu de l'Institut Nordamericà, gràcies a la gentil invitació del President del seu patronat el bon amic Pere Mateu.\nPoder visitar una institució de 58 anys inspirada per catalans, sostinguda per catalans que aposti per desenvolupar el coneixement mutu entre catalunya i els Estats Units em sembla una idea extraordinària que m'omple d'orgull, no només es tracta de l'aprenentatge de l'anglès per joves i adults (dit queda que és un dels nostres reptes, elevar el coneixement de nivell d'anglès de la nostra ciutat) sinó que despleguen una programació cultural de primer ordre, gratuita i oberta a tots els ciutadans de Barcelona, fonamentada en la música i el suport d'altres expressions culturals.\nMés de 5000 alumnes a l'any demostren el nivell de la seva activitat i la qualitat de l'enssenyament que s'inparteix.\nPenso que seria una bona proposta de medalla d'or de la ciutat de cara al seu 60è aniversari.\nUs passo la seva web\nEnviat per Gerard Ardanuy Mata a 14:47 No hay comentarios:\nVisita a CEIP SPLAI (Nou Barris)\nAquest matí he tingut l'oportunitat de visitar el CEIP Splai a Nou Barris, Barri de Porta, una bona escola, d'una línia que ha tingut l'amabilitat de convidar-me a mi i al President del COmité de Govern d'Unió Josep A. Duran i Lleida a participar a una interessant activivitat de sissè de primària d'aquest centre. Es tractava d'una activitat que donava a conèixer la historia política de Catalunya i de les seves institucions, i després d'explicar la nostra feina com a representats polñitics a l'ajuntament i al Congrés dels diputats ens hem sotmés a una bateria d'una vintena de preguntes.\nVal la pena dir que ha estat un plaer comprovar l'interés i el comportament exemplar dels alumnes que deomestren la bona tasca d'aquest centre.\nVull agrair la invitació!!\nUs passo també l'enllaç de la web del centre per conèixer-lo millor\nEnviat per Gerard Ardanuy Mata a 16:28 No hay comentarios:\nINTERVENCIÓ RECLAMANT POLÍTIQUES PASIVES PER CATALUNYA\nAl passat plenari ERC va pressentar una iniciativa on s'instava a incrementar els recursos formatius pels aturats a la nostra ciutat, a més de facilitar un ajut econòmic a aquells aturats que haguessin exahurit el temps de percepció de prestacions. Òbviament varem votar a favor, però cal puntualitzar algunes idees respecte al tipus de formació que l'ajunatment facilita als aturats a través del programa activa't per l'ocupació i respecte a les polítiques pasives d'atur, es a dir la gestió del subsidis d'atur. Catalunya ha de gestionar les polítiques pasives si vol ajudar més i millor als ajuntaments. Aixó implica un compromís de forces polítiques catalanes i fer front comú a Madrid.\nEnviat per Gerard Ardanuy Mata a 16:17 No hay comentarios:\nFESTA MAJOR DRETA EIXAMPLE, FIRA MODERNISTA I MOST...\nINTERVENCIÓ RECLAMANT POLÍTIQUES PASIVES PER CATAL...


the miki experience!: As-salaam-alaykum\nAvui pel que fa a tocar llengües que no conec (no, no va d'enrotllar-se amb desconeguts/des) us presento l'àrab. Segons sembla, aquesta frase que tothom sap dir, significa "que la pau sigui amb tu".\nI us preguntareu...a què vé lo de l'àrab?\nDoncs resulta que tinc dos coneguts que si estan passant una temporadeta fent tasques de cooperació: el Xavi que hi va per part de TxT i el David per part de WAFAE. Espero que puguin seguir llegint de tant en tant el bloc, tot i que al ritme que vaig penjant entrades, tampoc es perden massa...\nBé, d'aquesta manera, vull dedicar aquesta entrada a lloar la tasca que tant un com l'altre, com milers de persones més, realitzen en molts països subdesenvolupats. Gent que es passa les vacances treballant en països on a vegades les tecnologies de la informació no són allò més urgent ni més necessari, però que realitzen una tasca absolutament lloable i remarcable en tot allò que poden, i quan és possible, apropant més allò que a nosaltres ens és més proper com són les TIC.\nAixò suposa una gran experiència tant pels cooperants com per la gent d'allà. De totes maneres aquest punt li deixaré comentar amb més profunditat al Jordi (t'animes?), que va estar a Burkina Fasso el febrer passat, i al Pep, tot un expert (ara ja de manera oficial) en temes d'impacte i implantació de les TIC i també en l'àmbit de la sostenibilitat.\nBé doncs, espero que tingueu una molt bona experiència, tant personal com de treball, i que en la mesura del possible deixeu un comentari fent-ne cinc cèntims (mireu si us demano poc!).\nApa, doncs, Ma'as-salama! (Adéu!)\nPublicat per miki a 17:50\nEtiquetes de comentaris: experiències, reflexions, TI, vacances\nxavi 9 de juliol de 2007 a les 22:55\n(hola en amazigh-berber)\navui, he entrat a llegir el teu blog i ja veus quina casualitat,\ndemà començo a fer uns cursets sobre informàtica bàsica i com fer blogs a la gent d'aquí.\nestic en un poble de fang, són agricultors, tot i això la gent fa servir molt el messenger i l'skype, utilitzen internet només com a telèfon,\na part d'això no toquen res més de l'ordinador.\nestic intentant aprendre el berber, no és fàcil, l'arab el deixo a part, tota la gent amb la que estic és berber


Rivera adverteix que quatre anys de Torra i el PSOE podrien ser "terrorífics"\n2 min. Barcelona 24/03/2019 18:40\n651x366 Inés Arrimadas / EFE Inés Arrimadas / EFE\nLa cap de llista a les eleccions del 28 d'abril a la circumscripció de Barcelona, Inés Arrimadas, fins ara líder de l'oposició al Parlament, ha assegurat aquest diumenge que la gent "té por física a Catalunya" i ha culpat Sánchez de cedir davant els independentistes, que, segons ella, "violen els drets" dels ciutadans "cada dia de l'any". El líder de Ciutadans, Albert Rivera, hi ha afegit que quatre anys més governant el secretari general dels socialistes, Pedro Sánchez, i el president de la Generalitat, Quim Torra, podrien ser "terrorífics". D'acord amb Rivera, serien "quatre anys més amb Torra negociant indults, negociant privilegis i més diners per preparar-se pel cop i amb Pablo Iglesias negociant l'economia".\nRivera ha acusat el PSOE d'abandonar el constitucionalisme i d'aspirar a governar quatre anys més amb els partits independentistes, malgrat que el fins ara ministre de Foment, Luis Ábalos, ha apostat per prioritzar les aliances amb el partit taronja després del 28-A. En un míting des de Saragossa, el líder de Cs ha desmentit que en aquests comicis es decideixi entre "rojos i blaus" -com ha insinuat la vicepresidenta espanyola, Carmen Calvo-, sinó que es tracta d'evitar que l'independentisme segueixi condicionant la política espanyola. "Si els separatistes volen Sánchez, Espanya necessita Sánchez fora de la Moncloa", ha afirmat.\n651x366 El candidat de Ciutadans, Albert Rivera, en una imatge d'arxiu El candidat de Ciutadans, Albert Rivera, en una imatge d'arxiu\nRivera ha assegurat que, si ell governa, crearà una targeta sanitària única a tot el país. "En comptes de parlar dels ossos de Franco, parlarem de la targeta sanitària única", ha dit burlant-se de l'exhumació de Franco, i ha defensat que "el ciutadà no té culpa de la burocràcia" però sí que té dret a ser atès.\nA més, s'ha compromès a impulsar una llei de la custòdia compartida al conjunt de l'Estat durant els 100 primers dies de govern "per garantir la igualtat real i efectiva entre homes i dones". "La custòdia compartida no és de dretes ni d'esquerres, és de sentit comú i un dret de tots els pares", ha afirmat.


Lots de supervivència\nA partir de l'1 de juliol de 2016\nNo volem que aquest sigui un estiu avorrit i buit de bones lectures. Així que, un any més, les Biblioteques de Manresa hem preparat els Lots de Supervivència plens de recomanacions dins una bossa reutilitzable de regal! Al final de l'estiu, es farà un sorteig d'un abonament d'un mes al Centre Esportiu Ateneu Les Bases, entre tots els participants.\nAmb la col·laboració de La Tagliatella i Ateneu Les Bases\nEt recordem l'horari d'estiu (1 de juliol-15 de setembre) de les Biblioteques de Manresa:\nBiblioteca Ateneu Les Bases:\nMatins: dimarts i dijous 10'30h a 13'30h\nTardes: de dilluns a divendres de 15'30h a 20'30h\nBiblioteca del Casino:\nMatins: dimecres i divendres 10'30h a 14h\nTardes: de dilluns a divendres de 16'30h a 20'30h\nPresentació del llibre "De Gandesa a Grossbeeren"\nDijous 7 de juliol de 2016, a les 19h. Biblioteca del Casino\nGemma Masip ens presenta el seu llibre "De Gandesa a Grossbeeren", a càrrec de l'historiador Joaquim Aloy.\nUn jove republicà, després de lluitar a la Batalla de l'Ebre, marxa a treballar a Alemanya sense saber que està pagant un deute de guerra i que el duran a un camp de concentració.\nExposició "Oído cocina!: humor gràfic a la cuina"\nDel 25 de juliol al 17 d'agost de 2016. Biblioteca del Casino\n24 humoristes gràfics ens mostren la seva mirada irònica sobre el món dels aliments. Una reflexió divertida entorn de la gastronomia i el consum responsable.\nEl passat 2015, el Museu de la Confitura de Torrent (Girona) va preparar aquesta exposició en motiu del seu 11è aniversari i per recordar els 20 anys de la mort de Perich.\nDimarts 5 i 19 de juliol a partir de les 11'00h a la Biblioteca Ateneu Les Bases\nCreu Roja Manresa-Casal-Ot i la Biblioteca Ateneu Les Bases organitzen dos tallers d'estiu:\n- "De jocs d'estiu" el dia 5 de juliol.\n- "La caseta de xocolata" el 19 de juliol.\nAdreçat a nens i nenes de 6 a 10 anys. Places limitades. Cal incripció prèvia.\nDimecres de juliol i el 3, 24 i 31 d’agost de 2016. Biblioteca del Casino\nAquest estiu, la Biblioteca del Casino, estrena L’Obrador, un espai de creació, observació i experimentació, adreçat a infants a partir de 6 anys.\nA cada sessió, l’Obrador proposa una activitat creativa que parteix d’un llibre. La primera proposta girarà al voltant del llibre “El Diario de la Caja de Fósforos”.\nFesta del Joc de les Caplletres\nDijous 8 de setembre de 2016, a les 18h. Biblioteca Ateneu Les Bases\nAquest és l’acte de cloenda del Joc de les Caplletres, que cada estiu organitzen les Biblioteques de Manresa, per als infants fins a 14 anys.\nA la festa, hi estan convocats tots els lectors infantils que, amb les seves lectures, aconsegueixin completar l’Àlbum de les Caplletres durant l’estiu. A tots ells se’ls entrega un regal i es fa un sorteig de lots de llibres per a les diferents franges d’edat.\nNova versió de l'App BibliotequesXBM\nJa està disponible la nova versió de l'app BibliotequesXBM amb un disseny més àgil i intuïtiu i amb noves prestacions que milloren les funcionalitats de l'aplicatiu.\nDescarrega't l'app a http://bit.ly/android_biblioapp (en breu per dispositius mòbils Apple).\nDurant el mes de juny, la Laura Ortigués de la Biblioteca Ateneu Les Bases, ens ha recomanat llegir el llibre "Orelles de papallona" de Luisa Aguilar i André Neves.\nPer la seva banda, la Laura Caballero, de la Biblioteca del Casino ens recomana "Plantas medicinales: guía de remedios naturales" de Josep Lluís Berdonces.\nRecorda, cada dos divendres pots trobar al blog de les Biblioteques de Manresa una recomanació!\nde Flavia Company\nde J.R. Moehringer\nUn Golàs en la tempesta\nde Adela Pérez Lladó\nde Francisco Llorca\n¡A la caza del cuadro escondido!\nÓs, un cau!\nde Nicola Grossi\nLa Cançó de les balances: conte infantil a partir de l'obra original de Josep Maria Carandell/\nd'Alba Salvador Llopis; [il·lustracions:] Ignasi Blanch\nL'Últim gat birmà / Rosa Moya ; il·lustracions de Luciano Lozano\nde L'Últim gat birmà / Rosa Moya ; il·lustracions de Luciano Lozano


Aquesta és una versió anterior d'aquesta pàgina, de data 20:00, 5 set 2016 amb l'última edició de Paucabot (discussió | contribucions). Pot tenir inexactituds o contingut no apropiat no present en la versió actual.\n(nb) Stiftelsen Det Norske Veritas\nÅ virke for sikring av liv og verdier\nDNV o Det Norske Veritas és una Societat de Classificació d'àmbit mundial amb seu a Noruega i fundada en 1864. DNV és una fundació independent. Els seus objectius són "salvaguardar la vida, propietats i el medi marí" i és al seu torn un proveïdor capdavanter de serveis de gestió de riscos.\nActualment, 5800 empleats treballen per a DNV en 100 països diferents a través de 300 oficines al voltant del món. La seua seu central es localitza en Høvik, en les proximitats d'Oslo, Noruega.\nDNV és una de les tres empreses capdavanteres en el seu sector al costat de la britànica Lloyd's Register i a la nord-americana American Bureau of Shipping.\nDNV va ser organitzada com una fundació, amb l'objectiu de "Salvaguardar la vida, la propietat i el medi ambient". La història de l'organització es remunta a 1864, quan la fundació es va establir a Noruega per inspeccionar i avaluar les condicions tècniques dels vaixells mercants noruecs.\nIACS – Associació Internacional de Societats de Classificació (anglès)\nOrganització Marítima Internacional (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Det_Norske_Veritas&oldid=17440151»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 set 2020 a les 06:15.


Colons israelians cremen amb gasolina una casa palestina del suburbi de Ramallah\nEls colons primer han trucat a la porta i quan la família no ha obert per por, han ruixat la casa amb gasolina i li han calat foc\nRedacció 23/11/2014 - 13.02 Actualitzat 23/11/2014 - 16.32\nHabitatge cremat a Khirbet Abu Falah.\nL'atac s'ha produït enmig d'una onada de disturbis entre israelians i palestins. Un grup de colons israelians han cremat, aquesta matinada de diumenge, un habitatge palestí al poble de Khirbet Abu Falah, al suburbi de Ramallah, a Cisjordània, segons el testimoni de les víctimes.\nEls colons primer han trucat a la porta i quan la família no ha obert per por, han ruixat la casa amb gasolina i li han calat foc. Per sort, no hi ha hagut morts perquè els ocupants de la casa han pogut fugir.\nHuda Hamaiel, la propietària de l'habitatge, ha explicat com han anat els fets:\n"Els colons van venir i quan van ser a la porta em vaig negar a obrir. Després van trencar la finestra i es van ficar a la terrassa, però no podien entrar a casa perquè hi ha una porta de ferro. Aleshores van tractar de trencar-la però no van poder i jo em vaig negar a obrir-la perquè totes les dones érem a casa".\nUn portaveu de la policia israeliana ha dit que els agents de la unitat de delictes nacionalistes han estat enviats al lloc dels fets i han iniciat una investigació.\nLa violència al carrer ha estat mortal a Jerusalem en les últimes setmanes.


> Recursos > androide > com recuperar fotos esborrades de sorprendre HTC 4G\nCom Insuprimir fotos de la meva targeta de memòria de telèfon HTC sorprendre?\nEs va transferir fotos del meu telèfon, però accidentalment suprimir algunes fotos des de targeta de memòria de telèfon abans que podria transferir-los, hi ha alguna manera de recuperar-los? S'apreciaria qualsevol ajuda!! El telèfon és un HTC sorprendre.\nPrimeres coses primer: per recuperar fotos esborrades de telèfons de HTC sorprendre, cal deixar d'utilitzar la targeta de memòria o telèfon tan aviat com sigui possible després de l'accident. "Suprimeix" comanda només fa les fotos invisible i marca el lloc on anteriorment prenien més com en blanc per escriure. Les fotos esborrades no són realment totalment eixugat. Amb una eina de recuperació de foto adequada, encara teniu una bona oportunitat per recuperar-los abans que és sobreescrit per arxius nous.\nCom recuperar fotos esborrades de HTC sorprendre\nPer començar, trobar un fiable HTC sorprendre foto programa de recuperació. Tingueu cura de triar un que realment fa el que diu, perquè alguns dolents es danyin les seves fotos i fer-los irrecuperables. Si encara teniu cap idea sobre això, vostè pot prendre la meva recomanació: Recuperació de fotode Wondershare, o Wondershare Photo Recovery for Mac, que pot ser 100% de confiança. Ambdós el programari pot ajudar suprimits fotografies de telèfons de HTC sorprendre, així com arxius d'àudio i vídeo. A més, vostè pot utilitzar per recuperar arxius d'altres els telèfons de HTC, Samsung telèfons de cèl·lules, telèfons BlackBerry, etc. Tota la solució porta 3 passos.\nDescarregui la versió de prova gratuïta d'aquest programari de recuperació de foto HTC sorprendre ara. Trieu la versió correcta per al seu ordinador.\nPas 1. Llanci el programa de recuperació de foto HTC sorprendre\nConnectar el telèfon o la targeta de memòria a l'ordinador abans de fer res i assegurar-se que poden ser detectats per l'ordinador i apareix com una carta d'empenta en "El meu ordinador". Llavors llanci el programa i feu clic a "Inici" a la interfície principal com seguir per començar la recuperació de foto d'HTC sorprendre.\nStep2. Escannejar arxius suprimits en el seu HTC sorprendre\nAquí, vostè telèfon també es detectarà pel programa i mostra com una carta d'empenta. Feu-ho i fer clic "Escannejar" suprimia fotos en això.\nPas 3. Presentar i recobrar fotografies suprimides des de HTC sorprendre\nL'exploració portarà una qüestió de minuts. Després de l'escannejar pot presentar fotos recuperables. Marca aquells que voleu recuperar i guardar-los tots amb un clic fent clic el "Recobrar" botó.\nNota: No guardar les dades recuperats en el seu telèfon HTC sorprendre o la targeta de memòria una altra vegada. Trobar un altre lloc per a ell com el seu ordinador o altre disc extern, per seguretat.\nVideo tutorial del HTC sorprendre recuperació de foto\nCom recuperar fotos esborrades de BlackBerry Torch\nCom extracte iPhone història de crida\nMillor administrador d'inici Android 4: Com fer més ràpid inici Androide\nTransferir contactes d'iPhone a Sony Xperia\nCom recuperar fotos esborrades de LG carpa\nCom descarregar Google música per ordinador