Coses de l’estiu o no\nBona nit Bloc, aquí cada loco con su tema... si vols veureu millor clica aquí.\nDimecres, Juny 25, 2008\nEn busca d’un anglès\nAquest llibre de la Doris Lessing m’ha semblat molt divertit, autobiogràfic, explica les incidències de l’autora quan va anar a viure a Londres, sobre tot es centra es descriure els habitatges que llogava i de les persones amb qui els compartia, algunes molt pintoresques i amb peculiaritats en el caràcter bastant xocants.\nDimarts, Juny 24, 2008\nL’estiu es aquí !!!\nHola Jaka , com estàs?\nHola Katerina, doncs mira anar fent, i tu? Et veig molt estiuenca !!!\nDons sí ja inauguro la temporada de platja i chiringuito.\nClar, ja arribat l’estiu, avui fa molta calor.\nVoldràs venir algun dia a la platja amb mi ?\nSí Katerina ja quedarem.\nOh que be!!!\nDivendres, Juny 20, 2008\nPoema de la Montserrat Abelló que em va recomanar que llegís... es del poemari “Memòria de tu i de mi”.\nDimecres, Juny 18, 2008\nMontserrat Abelló, Premi d’Honor de les Lletres Catalanes\nLa poeta i traductora Montserrat Abelló (Tarragona, 1918) ha rebut el Premi d’Honor de les Lletres Catalanes l’any que coincideix amb el seu 90è aniversari. Abelló és la tercera dona que l’aconsegueix després de Mercè Rodoreda i de Teresa Pàmies.\nLa trajectòria d’Abelló és dilatada: va patir la guerra civil i l’exili a França, Anglaterra i Xile; ha escrit poesia i ha traduït al català nombroses poetes anglosaxones contemporànies, com Sylvia Plath i Anne Sexton; ha exercit com a professora durant gran part de la seva vida i ha destacat pel seu activisme a favor de les dones, sobretot des del PEN Català.\nsota al coixí.\nFelicitats Montserrat !!!\nDimecres, Juny 11, 2008\nAdéu company, has deixat un estrany silenci...\nDilluns, Juny 02, 2008\nper fi ens veiem !!!\nBona nit Katerina... per fi ens veiem !!!\nI tant filla, quina tongada mes dolenta que estàs passant\nNi que ho diguis katerina, però ara sembla que es comença a arreglar una mica.\nAi, si, a veure si podem sortir a donar una volta per el pradu ho per allí on sigui.\nAh, i moltes gràcies per les teves trucades.\nHome només faltaria , jo volia venir a veure't però allí on estaves no em deixaven entrar.\nClar dona ja ho se.\nQuè ja t'han vas a dormir !!!\nSi jaka que demà tinc feina m’espera el assessor per el coi de declaració de la renda.\nTambé has de fer-la ?\nI tant xiqueta... aquestos no perdonen ni a les vaques.\nQue tinguis bons somnis i no et facis mala sang.\nT’estimo jaka !!!\nJo també katerineta !!!\nDiumenge, Juny 01, 2008\nLlibre genial de la Doris Lessing, m’ha agrada’t molt, molt, a banda de la pròpia història de la Mary Turner nascuda a la Surafrica del “apartheid” he conegut una mica mes el que representa aquest problema, les relacions entre els blancs i els natius sempre humiliats per el poder blanc. La vida de la Mary es una vida tràgica tot i que ella mateixa se la busca al fer cas de convencions i pautes establertes i que la porten a un final patètic. El llibre es una de les últimes propostes del Club de Lectors de la Biblioteca Pública de Tarragona.


El 51è Dia del Camí de Muntanya de la IV vegueria de la FEEC reuneix més de 300 participants - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nEl 51è Dia del Camí de Muntanya de la IV vegueria de la FEEC reuneix més de 300 participants\nEl petit poble de Farena, a l’Alt Camp, ha acollit la 51a edició del Dia del Camí de Muntanya de la IV vegueria de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC), organitzat per l’Associació d’Amics de les Muntanyes de Prades, el passat 25 d’octubre.\nEl recorregut, dissenyat expressament per a aquesta ocasió, tenia uns 10 quilòmetres i un desnivell acumulat de 1.000 metres aproximadament. Es va sortir del poblet pels carrers interiors, per fer cap al camí de la Solana. Aquest camí ha estat netejat i algun tram ha estat recuperat per un grup d’amics, que s’han dedicat a aquesta tasca en els seus temps lliures.\nEn ocasió del 51è Dia del Camí de Muntanya de la regió de la FEEC, al camí de la Solana i al del coll de Viladecabres s’hi van instal·lar un total de sis pals indicadors amb les banderoles corresponents. I en un punt estratègic del camí de la Solana es van posar uns pals antipàs de circulació motoritzada. La meteorologia va acompanyar tot el dia els 353 excursionistes que hi van participar.\nL’organització, que va comptar amb 25 col·laboradors, va donar a la sortida una mica de cafè, cafè amb llet i magdalenes. A la taula dels Quatre Termes, una mica d’avituallament líquid i fruita, a més de pa amb crema de cacau. A l’arribada es va obsequiar amb un vermut, amb una mica de pica-pica.\nFotografies / Xavi Pagès


Semedo (Vila-real CF) seguirà a la presó per risc que faça mal a la víctima que va retindre en el seu xalet\nEl Jutjat d'Instrucció número 6 de Llíria (València) ha confirmat la situació de presó provisional, comunicada i sense fiança, per a Rubén Semedo, jugador del Vila-real CF, en veure risc que faça mal a la víctima que presumptament va retindre en el seu xalet de Bétera, va colpejar i va amenaçar.\nSemedo (Vila-real CF) seguirà a la presó per risc que faça mal a la víctima que va retindre en el seu xalet VILLARREAL CF/EUROPA PRESS\nAixí ho ha informat en un comunicat el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana (TSJCV), que ha recordat que Semedo està sent investigat en una casa per delictes d'homicidi en grau de temptativa, lesions, amenaces, detenció il·legal, tinença il·lícita d'armes i robatori amb violència.\nEn la seua nova resolució, la jutgessa rebutja així el recurs interposat per l'advocat del futbolista contra l'orde d'empresonament dictada el passat 22 de febrer per entendre que persisteix el risc per a la integritat de la víctima, a la qual suposadament va retindre en el seu xalet de Bétera, va colpejar i va amenaçar amb un arma perquè li portara fins a una altra persona a la qual volia cobrar un deute.\nLa magistrada estima que una mesura d'allunyament seria "insuficient" i rebutja els arguments exposats en el recurs. No dóna crèdit a l'explicació oferida per l'esportista aquest dijous en la seua declaració voluntària realitzada per videoconferència des de la presó en la qual està intern.\nEn la seua resolució, la jutgessa explica que "la gravetat dels fets, l'ocupació d'armes de foc, i el fet que després de la seua comissió Semedo s'haja vanat fins i tot del realitzat mostrant imatges gravades i manifestant la intenció d'atemptar contra la vida de la víctima 'si no li pagava la resta' del deute, comporten l'apreciació d'un evident risc per a la integritat" de la víctima "i fins i tot per a les persones del seu entorn, que justifiquen la necessitat d'adoptar una mesura tan onerosa, considerant que una mesura d'allunyament seria insuficient".\nLa jutgessa descarta el risc de fugida perquè el futbolista, de 23 anys i nacionalitat portuguesa, ha acreditat el seu arrelament aportant el contracte amb el Vila-real CF per cinc temporades i el contracte d'arrendament de la seua vivenda. I ressalta el fet que no fugira abans que s'efectuara el registre en el seu domicili, quan ja havien transcorregut nou dies des de la presumpta comissió del delicte.\nEntén, no obstant açò, que concorren altres circumstàncies per a mantindre-li pres i destaca que la perillositat de l'investigat no pot excloure's simplement pel fet de mancar d'antecedents penals, com esgrimeix la seua defensa.\nDesprés de la negativa del jutjat instructor a deixar en llibertat provisional el futbolista, la seua situació serà revisada per l'Audiència Provincial, davant la qual els advocats han interposat recurs d'apel·lació.\nUNA ALTRA CAUSA ARXIVADA\nSemedo tenia oberta una altra causa judicial a València que va ser arxivada recentment per presumptes amenaces i maltractament després de demanar-ho els dos denunciants, els qui van assegurar en diversos escrits que li perdonaven.\nEl desestiment dels denunciants va obligar el jutjat a arxivar el cas en tractar-se d'un delicte lleu perseguible només a instàncies de part.


Agricultura i bosc, part de la solució per combatre el canvi climàtic | Ministeri d'Agricultura i Alimentació | 5 minutos\nAgricultura i bosc, part de la solució per combatre el canvi climàtic\nPoseu l’enllaç entre l’agricultura i el clima\nEs demostra que l’acceleració del canvi climàtic es deu a les emissions de gasos d’efecte hivernacle (GEH) generades per les activitats humanes. Els principals sectors responsables d’aquesta acceleració són l’energia, la indústria i el transport. Però el “sector de la terra” pot tenir un paper important i podria contribuir del 20 al 60% al potencial de mitigació de les emissions de GEH per 2030. Com? Gràcies al paper de l’agricultura i el bosc com a bomba de carboni, que permeten emmagatzemar les emissions de carboni i compensació d’altres sectors, a través de la producció de materials i energia renovables i canviant modes de producció..\nl & # 39; l’agricultura és afectada pel canvi climàtic. També és responsable del 20% de les emissions de gasos d’efecte hivernacle. També proporciona un paper d’emmagatzematge de carboni en els sòls i la producció de materials i d & # 39; energies renovables. Ludovic Larbodière és responsable de la missió a l’Oficina de Canvi Climàtic i Biodiversitat (DGPE) i participa en les negociacions europees i internacionals en la preparació de la Conferència de la COP 21 de París 21. Ens il·lumina en aquests temes i com l’agricultura pot contribuir a Copeu amb el canvi climàtic.\nLa transició agroecològica per afrontar els reptes del canvi climàtic\nL’agroecologia és una resposta per a l’agricultura per combatre eficaçment l’escalfament global. De fet, permet iniciar una reflexió global i sistèmica que permeti, en última instància, reduir les emissions de gasos d’efecte hivernacle a través d’apel·lacions preferents amb nitrogen orgànic i el desenvolupament de llegums, a la tècnica de metanització. Efluents de cria o el desenvolupament de l’agroforestria. Els arbres i les cobertures participen en la sostenibilitat de l’agricultura proporcionant protecció de carboni i enriquiment del sòl, reduint el risc d’estrès hídric, oferint un refugi natural als animals ramaders, l’habitatge de cultiu ajuda i la promoció de la biodiversitat.\nL’agroforesteria, el Associació d’arbres i cultures o animals en la mateixa parcel·la, és una pràctica ancestral que permet un millor ús dels recursos, una major diversitat biològica i la creació d’un micro-clima favorable a l’augment de rendiments\nLa iniciativa 4 Per a 1000, permet adaptar-se al canvi climàtic gràcies, en particular, als sòls adaptats millor a diferents estrès i calamitats. La iniciativa també té com a objectiu emmagatzemar carboni en sòls per aturar l’augment de la concentració de CO2 a l’atmosfera. Tot responent a l’emissió de durabilitat. El paper de l’agricultura i el bosc en la lluita contra el canvi climàtic ha estat reconegut des de la COP21 organitzat el 2015. Aquest reconeixement, inscrit als acords de París, ha donat una legitimitat real a aquesta iniciativa “4 per 1000”.\nLa biodiversitat també és essencial per garantir una agricultura econòmica eficient i respectuosa amb el medi ambient. Els agricultors, que treballen la vida diàriament, mantenen les seves pràctiques les claus per mantenir la biodiversitat i vegetal dels animals. El 4 de juliol de 2018, el govern va llançar un pla de biodiversitat. Objectiu: mobilitzar tota la societat i demostrar que França respondrà a les seves responsabilitats per a la preservació dels ecosistemes.


public space: Beşiktaş balik pazari: İstanbul (Turquia), 2010\nMercat del peix de Beşiktaş\nIstanbul (Turquia), 2010\nUn porxo triangular sense façanes acull un nou mercat de peix que manté una estreta relació amb el carrer.\nA la riba europea del Bòsfor hi ha el municipi de Beşiktaş, un dels més diversos i bulliciosos de l’àrea metropolitana d’Istanbul. Tot i que petit, el seu mercat de peix és molt conegut, ja que fa més d’un segle que anima els carrers que l’envolten des d’una cruïlla amb forma de triangle i plena de populosos restaurants. Fins fa poc, el caracteritzava una coberta de teules, igualment triangular i sostinguda de manera ben imprecisa per un bosc de puntals metàl·lics que travessaven com volien les atrotinades parades de fusta. El deteriorament de l’estructura i la dubtosa salubritat de les instal·lacions no semblaven afectar la reputació i l’encant del mercat. Van caldre diverses sancions de les autoritats sanitàries perquè es comencés a notar com davallaven les vendes. En aquestes circumstàncies, els peixaters trobaven cada cop més dificultats per competir amb els centres comercials de l’extraradi, sens dubte més nets i potser de qualitat similar, però molt menys favorables a la qualitat de vida urbana.\nL’any 2006, en un esforç per recuperar clients i millorar el seu espai de treball, els peixaters van deixar de banda la competència quotidiana i van fer pinya per reclamar a l’Ajuntament de Beşiktaş la reforma del mercat. Calia reconstruir el continent per conservar el contingut, que havia de reviscolar amb més força que mai sense necessitat de canviar d’ubicació o de model comercial. Com a bon mercat municipal, un cop reformat, l’espai tornaria a ser motor de dinamisme dels barris i punt d’atracció per a propis i estranys.\nIgual que el seu predecessor, el nou mercat de peix de Beşiktaş és un porxo de planta triangular, forma que li permet ajustar-se com un guant al context que l’acull. Es tracta d’un triangle equilàter, constituït per una llosa horitzontal de formigó armat que només es recolza als seus tres vèrtexs. No ho fa per mitjà de pilars, ja que és ella mateixa la que es plega per arribar fins a terra i vessar-hi l’aigua que recull de la pluja. La llosa té un cantell considerable, de més de vuitanta centímetres de gruix, ja que ha de salvar llums d’uns vint-i-cinc metres als seus tres costats. L’absència de qualsevol mena de façana fa que aquests laterals siguin diàfans i que el mercat mantingui una relació molt estreta amb els carrers per a vianants que l’envolten i les plantes baixes dels edificis perimetrals.\nDins el mercat, la concentració dels suports en tres únics punts té efectes alliberadors tant al terra com al sostre. Pel que fa al primer, permet optimitzar les necessitats programàtiques de la planta, salvant passadissos i parades d’interrupcions visuals o circulatòries. Això facilita l’organització de les seves sis peixateries, disposades sobre una trama hexagonal on cadascuna d’elles està alhora en contacte amb el perímetre i amb el centre del mercat. Pel que fa al sostre, el fet de ser diàfan, lliure de suports, dramatitza l’espai interior i li confereix una rotunditat unitària que contrasta, a uns cinc metres d’alçada, amb la fragmentació imbricada i laberíntica de l’activitat que aixopluga. Aquesta uniformitat, però, s’amenitza amb els rams de llums que pengen sobre les parades i amb l’òcul central que vessa llum zenital sobre la part més fosca del porxo.\nAl nou mercat de Beşiktaş s’hi conjuga la més rabiosa contemporaneïtat amb la continuïtat d’una tradició tan antiga com la mateixa ciutat. La primera actitud serveix per fundar un reclam icònic que atrau a Beşiktaş nous visitants de tot Istanbul. Vénen encuriosits per una geometria que resulta insòlita dins el seu context, però que no és arbitrària ni entotsolada, sinó que s’emmotlla al teixit que la conté. Encara més remarcable és la segona actitud, que, a diferència de tants altres espais comercials, nous o reformats, no gira l’esquena a la ciutat. Aquí el mercat sap renunciar a portes automàtiques, aires condicionats, escales mecàniques o aparcaments subterranis per mantenir-se fidel a la seva veritable essència, que no és altra que la d’una plaça pública coberta per un porxo. Un sostre cívic, un pal·li alt i ventilat que protegeix els queviures del sol i la pluja de manera bella i sostenible, afavorint el comerç de proximitat, la mobilitat lenta, la interacció social i l’activitat dels barris que l’envolten. Un arquetip d’espai públic que es troba a les arrels més profundes del fet urbà.\nValor promig: 4.7 / Vots: 10\nCIUTAT: Istanbul (10.291.000 habitants)\nCOST: 385.930 €\nGokhan Avcioglu, Besiktas Municipality, Ozan Ertug, Serkan Cedetas, Gozde Demir, Tahsin Inanici


IB3N | Un final de lliga molt exigent\nIB3 Notícies > esports > Un final de lliga molt exigent\nUn final de lliga molt exigent\nA les darreres vuit jornades l'Atlètic Balears s'enfrontarà a rivals molt complicats com el Cornellà, el Lleida o l'Hèrcules\nDesprés de vèncer l’Espanyol, Manix Mandiola confirmava amb el nostre company Marc Herrero el full de ruta per ratificar el play-off i fer possible un títol que ja no és cap quimera. Resten 8 partits, repartits a parts iguals entre Son Malferit i els desplaçaments. Per la fortalesa balearica, on només ha guanyat el Sabadell i ha empatat el Castelló, han de passar rivals directes: Cornellà i Lleida.\nFora de l’illa esperen equips amb urgències: Terol i València Mestalla i un final d’alta dificultat al Rico Pérez d’Alacant. La ruta comença aquest diumenge davant l’Ebro, el millor visitant de la temporada, però que navega a la zona mitja de la classificació. Més necessitats maneja el Terol, immers en la lluita per la permanència i que va caure per 4 a 3 en un partit boig a Son Malferit. Diumenge de Ram visita la fortalesa balearica el Cornellà, situat ara mateix a 8 punts a la quarta plaça que tanca el play-off. Després comença un trajecte en teoria més amable, al camp del Llevant, que es juga entre poc i res. Més nirviós aterrarà el València Mestalla, ara mateix en zona de descens però encara viu. La jornada 36 suposarà anar fins a Badalona, però els catalans no tenen motivacions a la classificació. El díptic final és perillós. Penúltima jornada a casa contra el darrer equip que ha aconseguit guanyar els de Manix: el Lleida, que ara és cinquè a 10 punts dels blanc-i-blaus. La lliga finalitza contra l’Hèrcules. Dia 19 de maig sabrem si el somni balearico de l’ascens cobra forma i com serà de llarg el camí de plata.


Alça moderada de l’Ibex\nBarcelona. Divendres, 9 de juny de 2017. 09:55\nL’Ibex ha augmentat al tancament juntament amb l’Eurostoxx, però clarament inferior després que el “Wall Street Journal” indiqués que “els líders catalans desafien a Madrid i criden a les urnes per la independència el dia 1 d’octubre”. A part d’això, la sessió està transcorrent amb tranquil·litat després de les eleccions britàniques i la crisis al Golf Pèrsic.\nA Wall Street, el Dow Jones (aclarides les històries de l’FBI) pujava a mitja sessió a 0,28% aliè a la cerca per part de Theresa May d’aliats per conservar el poder a Gran Bretanya. El Grup Allianz estima que la negociació del Brexiit serà més pragmàtica, més pròxima als acords amb Europa, mentre que el més probable és que el Banc d’Anglaterra no mogui els tipus d’interès durant una llarga temporada.\nEn l’Ibex han pujat Mapfre, que ha presentat un pla d’acoblament dintre el camp tecnològic, Caixabank i ArcelorMittal, entre d’altres. La prima de risc es movia al voltant dels 120 punts bàsics.\nDesprés d’una setmana intensa, la sensació de risc ha disminuït. L’or ha baixat un 0,51%, fins a 1.266,55 dòlars la unça. El petroli Texas ha pujat el 0,15% cotitzant a 45,71 dòlars el barril al disminuir la tensió amb Qatar.\nEl mercat es prepara ara per una imminent pujada de tipus d’interès de la Reserva Federal el pròxim dimecres.


CUIMPB - Curs: Envelliment, habitatge i entorn\nEnvelliment, habitatge i entorn\nL’envelliment de la població és una de les grans tendències de fons del canvi demogràfic a Catalunya i als països del nostre entorn, amb especial incidència en els espais urbans. Per exemple, l’any 2018 el 18% de la població de l’àrea metropolitana de Barcelona té 65 anys i més, i es preveu que l’any 2038 arribin a representar al voltant d’un 25%. Massa sovint, aquesta tendència es presenta només des del vessant més problemàtic per la societat, sobretot pel que fa a la sostenibilitat del sistema de pensions o de salut. En canvi, en menys ocasions s’emfatitza el gran actiu social que representen les persones grans, tot aprofundint en la diversitat de franges d’edat, de situacions de salut, de condicions socioeconòmiques i de condicions materials, per citar algunes de les dimensions més rellevants.\nEn aquest sentit, l’habitatge i el seu entorn, des de l’edifici a l’espai públic, són elements que poden incidir de manera molt notable en les condicions de vida de la gent gran. Ara bé, ho poden fer en ambdós sentits, bé dificultant la seva realització personal i social, o bé potenciant la seva integració i participació en les dinàmiques de la nostra societat.\nLa jornada va destinada a un públic vinculat amb la planificació, la gestió i l’execució d’instruments i experiències en la matèria, tant provinents del món acadèmic, de les institucions públiques, del tercer sector, d’associacions i del sector privat.\n09:30 - 10:00 Inauguració\n- Carme Trilla, presidenta de l'Observatori Metropolità de l'Habitatge de Barcelona\n- Ricard Gomà , vicepresident de l’O-HB i director de l’Institut d’Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona (IERMB)\n10:00 - 11:00 Conferència marc: Envelliment i situacions residencials: una perspectiva internacional\nPresentació Marianne Abramsson\n11:00 - 12:00 Elements per a una diagnosi a la metròpoli de Barcelona\nCanvi demogràfic, envelliment i metròpoli\nPresentació del laboratori de l’O-HB: “La dimensió socioassistencial i econòmica de l’autonomia residencial de les persones grans: perspectives de futur a l’àmbit metropolità”\n12:30 - 14:00 Ciutats amigables per a l’envelliment\nPresentació Francisco Velasco\nPresentació Jordi Bosch\nModera: Juli Ponce Solé\nUrbanisme amigable i envelliment\nDret urbanístic i envelliment demogràfic\nUrbanitzant, habitant i gaudint la vellesa\nSuperilles socials: La proximitat a l’estratègia d’envelliment de l’Ajuntament de Barcelona\n16:00 - 17:00 Instruments i experiències d’habitatge per a gent gran. La perspectiva arquitectònica\nPresentació Xavier Garcia Milà\nPresentació Esther Quintana\nPresentació Sònia Solà\nLa promoció i la gestió dels habitatges dotacionals per a gent gran a Barcelona\nEl desenvolupament d’habitatges dotacionals per a gent gran a Catalunya\nEnvelliment actiu a casa\n17:00 - 18:00 Instruments i experiències d’habitatge per a gent gran. La perspectiva socioeconòmica\nPresentació Mercè Giner\nPresentació Héctor Simón\nPresentació Josep Maria Ricart\nModera: Sergio Nasarre\nProductes financers per a l’habitatge i la vellesa\nCessió d'habitatges per a la gent gran\n18:00 - 18:30 Conclusions i cloenda\n- Josep Bohigas , vicepresident de l’O-HB i director de Barcelona Regional\n- Anna Vergés , directora de l'O-HB\nData d'inici: 27/11/2019\nCarme Trilla, Presidenta de l'Observatori de l'Habitatge de Barcelona\nCodi del curs: 1916\ndoctor arquitecte i llicenciat en Ciències Polítiques\nÀrea Metropolitana de Barcelona. Àrea de Desenvolupament Social i Econòmic\ndoctor en Geografia i cap de projectes de l'O-HB\ndirectora de l'Observatori DESC i membre del consell assessor de l'O-HB\ncatedràtica del departament de Tecnologia de l’Arquitectura, UPC, i membre del Consell Assessor de l’O-HB\ndirectora de programes, Fundació Família i Benestar Social\narquitecta, Comissària de l’exposició “EnvejezANDO”\ndoctor en Geografia. Investigador al Centre d’Estudis Demogràfics i membre del Consell Assessor de l’O-HB\ncatedràtic de dret civil. Director de la càtedra Unesco d’Habitatge de la URV i membre del Consell assessor de l’O-HB\ndoctor en Geografia, professor a la UAB i membre del Consell Assessor de l’O-HB\ncatedràtic de dret administratiu i públic a la Universitat de Barcelona i membre del Consell Assessor de l’O-HB\ndoctor en Sociologia. Cap de l'Àrea de cohesió social i urbana de l'IERMB\npresident del projecte ‘Coop. de Cohabitatge Sènior WALDEN XXI’ i membre del Consell Rector de la Cooperativa SOSTRE CÍVIC\ndoctor en dret i professor a la URV\narquitecta. Direcció d’Operacions. Institut Català del Sòl\nAjuntament de Barcelona. Àrea de drets socials\ncatedràtic de dret administratiu. Universidad Autónoma de Madrid


Castelló inverteix més de 300.000 euros en tres anys en la millora del cementeri de San José\nEl regidor de Serveis Públics, Rafa Simó, destaca la millora en l'asfaltat de vials, la impermeabilització de nínxols i adeqüació de voreres.\nL'Ajuntament de Castelló ha destinat íntegrament el benefici obtingut en els tres últims exercicis de l'empresa mixta Nou Cementeri de Castelló a obres de millora i adequació del cementeri de Sant Josep. El regidor d'Ordenació del Territori, Rafa Simó, ha detallat que en tres anys es destinaran 321.154 euros, dels quals 160.000 ja estan invertits; 116.738 s'invertiran al llarg d'enguany i els 44.266 euros restants s'executaran el pròxim any.\nLes actuacions s'agrupen entorn de tres grans àrees: l'asfaltat de vials, la impermeabilització de blocs de nínxols i la reparació de voreres. Així, el regidor Rafa Simó ha apuntat que s'han reparat cobertes malmeses per les inclemències meteorològiques, voreres perimetrals de les pomes dels nínxols o vials de trànsit. També s'han rehabilitat blocs de nínxols o el tractament de xiprers afectats pel fong Seiridium carfinale.\nL'alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha reivindicat el cementeri de San José com a "patrimoni emocional, cultural i històric de tots els castellonencs" pel que ha subratllat la importància de reinvertir el 100% del dividend de l'empresa mixta en la millora de les instal·lacions. "No es tracta d'unes obres més sinó d'atendre amb la dignitat que es mereix la memòria dels qui allí estan enterrats", ha apuntat la primera edil.\nLa posada en valor del cementeri de Sant Josep no es limita a l’adecentament de vials, nínxols i voreres. Així, Marco ha destacat la posada en valor del patrimoni cultural i històric del fossar amb l'obertura de dos itineraris culturals pel cementeri de Sant Josep. La primera ruta cultural, que es va estrenar amb motiu del Dia de Tots Sants de 2016, permet visitar les tombes de nou fills predilectes de la ciutat i tres fills adoptius. El segon itinerari cultural es va presentar en 2017 i té com a eix conductor l'obra funerària de l'escultor castellonenc Juan Bautista Adsuara a través d'un recorregut per 15 de les obres de l'artista.\nCal recordar que, per tercer any consecutiu, l'empresa mixta Nou Cementeri de Castelló tanca l'exercici amb beneficis. El balanç de l'exercici de 2017 llança un saldo positiu de 280.324,88 euros, que suma als beneficis obtinguts en 2015 (178.374,76 euros) i als de 2016 (312.109,91 euros).


Les sirenes | Josep Lluís Badal\nJosep Lluís Badal.\nDevia ser l’any 1980. Al col·legi Sant Esteve de Ripollet va aparèixer una mestra molt jove. Tots érem nois, tots ens en vam enamorar, era l’única dona del col·legi a part de la senyora Maria (que era cuinera i amiga de la meva àvia). Venia a impartir una incipient assignatura de català als darrers cursos de la E.G.B.\nEstimava la poesia i va substituir la tortura de les “fitxes” ortogràfiques per textos literaris. No recordo el seu nom (en el record ressona, amb la veu d’Ovidi Montllor, el de “Teresa”), però guardo per sempre el dia en què va llegir-nos l’inici de La mare, de Gorki. La sirena, la fàbrica, la tristor i el fang, la negror de les xemeneies. El descans nocturn després de l’esclavatge. La manera com la Teresa pronunciava les erres (jo llavors m’hauria volgut anomenar Gorki, amargament Gorrrki) i l’amor amb què sostenia el llibre van fer néixer dins meu un violent desig de llegir i entendre. En aquell text, en aquella manera saborosa de llegir, hi reconeixia alguna cosa de la meva vida. “Real” era la paraula.\nAutomàticament va néixer el desig d’escriure. I un altre, el de posseir llibres. Arribar a casa i que hi hagués, al costat de l’estufa de llenya, La mare, de Gorrrki! La sirena de la literatura udolava a través de la passió d’aquella mestra i fora del programa educatiu.\nHi ha un altre motiu per què guardo amor a la meva Teresa d’aquells dies tristos i plens de llum. Ella em va fer llegir el poema “Comiat”, de Palau i Fabre. El primer que em va glaçar, sense entendre’l del tot. El primer que em va preocupar i em va descobrir, un altre cop, la vida. Em pregunto quantes pàgines he escrit al llarg de tots aquests anys en diàleg amb aquell “Comiat” de Palau i Fabre.\nDesprés van venir altres professors. L’iconoclasta Luis, el nom del qual em ressonarà sempre al costat del d’Edgar A. Poe, l’apassionant Dolors Ribelles, la Carme, l’Esteban… Mestres. Finestres que donaven a allò que sol anomenar-se “humanitats”, i que podríem anomenar també el Real: l’esfera més extensa i profunda del real possible donat a l’ésser humà. Aquestes persones em van obrir la primera pàgina d’un llibre. La literatura feia la resta.\nAvui he tornat a ressuscitar el record gràcies a la invitació del Col·lectiu Pere Quart. Comparteixo els principis i les reivindicacions d’aquest Col·lectiu. He tingut el privilegi d’haver estat alumne d’algun dels seus membres, company de feina o d’estudis d’alguns altres. Dono fe que són o han estat grans professors, altíssimament competents, sovint molt estimats per alumnes i deixebles. Potser ells més que ningú es mereixerien els records d’aquest article.\nNo són els únics que senten la necessitat d’un canvi profund en l’educació. Em pregunto per què professionals de tanta excel·lència han de dedicar enormes esforços i tantes hores a reclamar i defensar una educació de més qualitat, la salvació de les humanitats de la voràgine mercantilista que s’imposa en els currículums, la dignificació de la professió o unes accions de govern que s’acordin amb les necessitats reals, humanes, dels joves. Al cap i a la fi, els nostres polítics han estat elegits per vetllar i acomplir aquesta tasca. Ells i els funcionaris pertinents haurien de fer aquesta feina en comptes d’obviar-la, anorrear-la, pervertir-la o confiar-la a entitats privades com passa sovint. Sirenes que potser han oblidat que un dia van ser mariners al vaixell Ulisses.\nEn realitat conec la resposta. Fa milers d’anys que és així.\nL’ideal d’una educació humanística ha aspirat sempre al cultiu de la llibertat individual dins el marc d’una comunitat que es vol millor per al major nombre possible dels seus membres (si bé aquest darrer matís no apareix fins al segle XVIII). A la connexió plena de l’individu amb la vida. I fer-ho a través de la seva inserció en aquesta atmosfera que és la cultura de deu mil anys ençà, sobretot de cinc mil anys ençà.\nA l’Emperador de torn això no li ha fet mai gràcia. Rei, reietó, conqueridor, cap religiós, és igual. Què pensava Stalin d’una educació com la que he descrit. El mateix que en pensa l’Emperador d’avui, el Negoci.\nFa temps que la nostra societat orbita entorn del Negoci. Un individu pesa infinitament menys que un barril de petroli. Hi ha milions d’individus que ara mateix pesen infinitament menys que uns quants milions d’euros en accions.\nEls programes oficials converteixen l’educació en una cisalla que mutila l’ésser humà fins que s’adequa a la “col·locació” que el Negoci li té assignat, com a productor i com a consumidor. El currículum el conformen les necessitats patronals i l’escola acaba ensenyant a obeir i a consumir. Ensenyem els nostres cadells, per exemple, que cal passar-se moltes hores davant d’una pantalla, però no els ensenyem els codis de la sintaxi visual ni els donem maduresa verbal perquè siguin ells els que utilitzin el medi i no el medi qui els conformi a ells. Quin somni per al Gran Germà d’Orwell.\nA Catalunya, una de les inversions en educació més ridículament baixes (2’8 %) de la Unió Europea (la mitjana és del 5’2 %) i on la inversió pública en formació del professorat ha caigut en pocs anys un 97’8 %, es desvirtuen sistemàticament les humanitats i s’està venent l’educació al sector privat (el Negoci, estúpid!, em dic). És un procés que s’accelera amb polítiques que penalitzen l’escola pública, que acaba carregant sense eines amb enormes bosses de conflictivitat social i que veu com els alumnes fugen a l’escola concertada i privada (el Negoci…). Maltractem laboralment els nostres docents (els de la pública i els de la privada), encara més als interins i substituts, sobreexplotem amb ràtios i hores excessives els professors i hem eliminat el model democràtic dels Consells Escolars a favor d’un verticalisme estalinista o ultraliberal, tant hi fa.\nFa molt poc es va parlar de la diferència d’esperança de vida entre barris de Barcelona. Arribava a haver-hi diferències de fins a nou anys. Educativament, tampoc no som tots iguals davant la nostra “democràcia real”.\nL’Emperador devora la història i el futur. Nosaltres, en canvi, necessitem una educació centrada en l’ésser humà. Una educació de la identitat, del Jo i el Tu. Les xarxes socials estan destruint davant nostre tantes tendreses encara per formar! Què estem fent amb els nostres cadells? Necessitem una educació de la llibertat possible i la necessària, del pensament i l’empatia. Una educació del temps, aquesta riquesa que el Negoci devora. Del cos, de l’alegria i la plenitud del cos, devorat i trastornat a major glòria d’un grapat d’euros: falten tantes hores d’educació física integral a les escoles! Tantes de música! Necessitem educar-nos en la mort, la del tu i la del jo, que és el tabú de la nostra societat. Necessitem educar-nos en l’exaltació intel·lectual i en la deriva emocional d’aquesta exaltació. En l’esperit crític. Necessitem una educació que ens ensenyi a escoltar i a contemplar, perquè “Tot objecte, contemplat intensament, pot ser l’accés a la incorruptible intemporalitat dels déus” (ho escriu Joyce, però ho han dit tants d’altres). Necessitem molta literatura, que fa créixer cor i cervell i dóna ales i ens fa participar del real; i filosofia. Necessitem molt les matemàtiques, les ciències, enteses no com habilitat o potencial productivitat cega, sinó de la manera com les devien entendre Pitàgores o Aristòtil, Newton o Russell: com una part integral del saber humà i del seu estar-se en el món. Fa deu mil anys que ho necessitem.\nDe camí, és evident que els nostres estudiants sortirien també preparats per al mercat laboral: ells el millorarien.\nPer això sempre hi haurà un mestre, un humanista, un progenitor, un o altre Col·lectiu Pere Quart (són tant necessaris!) que maldaran per aquesta pàtria cultural i humana, Ítaca que encara no hem trepitjat però que hem conegut en el somni de tants llibres. Com hem conegut les sirenes.\nUna pàtria que acolliria la humanitat individu a individu: Jan, Maria, Iassirolai, Yusseff, Jià Jià…\nPerquè l’eternitat no és gaire més gran que Yusseff. I perquè la foscor és una però les llums són múltiples, i en aquestes llums descansem de l’horror.\nAntoni Dalmases el 23 gener 2017 a les 14:51 ha dit:\nQuin esplèndid al·legat a favor de la cultura, de la literatura i de la vida, en temps de pobresa mental!\nCom ens calen, els escriptors de debò, per sobreviure i fer un país digne!\nAquest article aniquila, liquida, desmunta, els grinyols 21 i tota la seva propaganda patètica: endavant!!\nGràcies, Josep Lluís Badal.\nÒscar Rocabert el 25 gener 2017 a les 9:49 ha dit:\nMoltes gràcies, amic Badal. Sempre fas bona feina. Els joves estan àvids d’experiències, i la lectura n’és una de les més intenses. Tenen dret a saber-ho. Llegim-los textos a classe!\nJaume M. Avellaneda el 25 gener 2017 a les 15:44 ha dit:\nI de raó no te’n falta. La universitat, ara, està educant a futurs mestres que mostraran el món a humans que viuran fins el 2130 en un context que serà, si ja ho és ara, encara més variable. Només com tu descrius l’educació podem mostrar als alumnes el camí cap a les competències que s’allunyen de la comercialització i la professionalització de l’educació, almenys, primària.\nDe nou, tota la raó i n’esperem molts més!\nJosep M. Basart el 30 gener 2017 a les 17:11 ha dit:\nGràcies, Josep-Lluís, per la bellesa i l’oportunitat del text.\nÉs ben veritat que no podem esperar pas dels Manaires, ni del Negoci, que s’ocupin voluntàriament d’aquestes necessitats tan urgents que esmentes. No les entenen ni en volen saber res. Però, com tu dius, d’una manera o altra aquestes resistències sempre hi han estat. Tant de bo del fons de la crisi en sapiguem treure prou coratge, i lucidesa, com per capgirar unes estructures i unes relacions que ofeguen bona part del millor que hi ha en els més joves.


Compromís Benicarló lamenta el tancament de la Piscina Municipal i la pèrdua d’un altre servei públic – Compromís per Benicarló\nCultura i Educació Local Temes\nEl regidor de Compromís explica que l’aigua és un mitjà no sols per al desenvolupament de tècniques esportives competitives, sinó també un element indispensable per a l’oci i la recreació i una font inesgotable de diversió i exercitació. La natació per si mateixa constitueix un excel·lent tractament per a moltes lesions, però en general, l’activitat aquàtica ofereix múltiples avantatges per a totes les persones que la practiquen. La gent gran és una part de la societat que no s’ha d’oblidar i mitjançant les activitats aquàtiques es pot garantir tant les relacions socials, com que puguen seguir gaudint del plaer que ens genera el moviment. «Abans del seu tancament, gaudien de la Piscina Municipal col·lectius tan diversos com, persones amb discapacitat, xiquets i xiquetes, gent gran, esportistes federats de diferents disciplines. Aquesta diversitat és el signe inequívoc que la piscina és una necessitat i una font de salut per a la ciutadania de Benicarló» assenyala Segura.\nEl regidor de Compromís lamenta no haver trobat eixa implicació en el regidor d’Esports: «en òrgans col·legiats hem arribat a escoltar a membres de l’equip de govern dir que la piscina és un luxe i que altres municipis no disposen d’aquestes instal·lacions i no passa res. Això ens fa pensar que, per al govern socialista, la Piscina Municipal no és ni una necessitat, ni una prioritat ni un servei públic essencial.»\nAixí mateix el grup municipal lamenta la falta de transparència i informació que cada vegada és més habitual per part de l’equip de govern: «des de desembre de 2019 i davant les sospites de tancament, hem preguntat en diferents comissions sobre la situació de l’expedient de la licitació de la piscina, i sempre hem obtingut respostes inconcretes i buides de contingut. Però després ens arriba per una roda de premsa com es pensa resoldre la situació. Això demostra la manera de fer d’un equip de govern que presenta actes i esdeveniments en premsa i després demana disculpes per no haver informat abans als companys de corporació» lamenta el regidor de Compromís. Josep Lluís Segura també manifesta que la justificació en el retard en la tramitació de l’expedient per la paralització dels terminis administratius ocasionats per la pandèmia de la Covid-19 no té cap sentit, en una situació que ja s’allarga 12 anys.\nJosep Lluís Segura demana coherència: «l’equip de govern, des dels llocs de responsabilitat deuen aportar certeses i no dubtes, la ciutadania reclama solucions que no arriben». I és que des de Compromís alerten que la decisió de tancament de la Piscina Municipal, ja té conseqüències immediates pel que fa a la vessant competitiva, on els diferents clubs de la ciutat que utilitzaven la Piscina Municipal per als seus entrenaments i competicions, ja han patit la pèrdua de nadadors i nadadores a les seues files i és possible que la situació afecte a tota una generació.\nCompromís Benicarló també veu necessària la intervenció de l’Ajuntament per restablir les quotes pendents del mes de març que les persones usuàries abonades han reclamat al contractista sense obtenir cap resposta. «L’Ajuntament no pot deixar abandonades a les persones que havien pagat les quotes de la Piscina Municipal i que ara no tenen on acudir per reclamar l’abonament. La resposta del govern davant aquesta situació és que les reclamacions s’han d’adreçar a l’empresa. Aquesta postura demostra una vegada més una gestió no només ineficaç, sinó feta d’esquena a la ciutadania. L’Ajuntament ha de col·laborar i ajudar a les persones a les quals no se’ls han retornat els diners dels abonaments. Al cap i a la fi, la instal·lació és municipal i l’Ajuntament és el responsable final d’ella» evidencia Josep Lluís Segura. També és preocupant la situació de les persones que treballaven a la Piscina Municipal abans del seu tancament. Tot i que es parla per una subrogació per part de la nova empresa que gestione la piscina en un futur, aquest fet no té cap data prevista i la incertesa d’aquestes 22 persones pot allargar-se per un temps considerable deixant-los en una complicada situació laboral. «L’Ajuntament com a responsable final de la instal·lació ha de clarificar com s’abordarà aquesta problemàtica fins a la nova adjudicació», conclou el regidor de Compromís.\n←Compromís Benicarló denuncia que l’equip de govern deixa morir la programació de Ràdio Benicarló\nCompromís Benicarló denuncia la inoperància de l’equip de govern per dotar d’instal·lacions educatives dignes a la nostra ciutat→


5 coses que has de saber de la mongeta tendra\nINICI > CONSELLS DE CUINA > 5 coses que has de saber de la mongeta tendra\nUs ajudem a conèixer millor aquesta lleguminosa\nLa mongeta és una planta que prové de les zones tropicals de l'Amèrica del Sud i Central. Va ser a partir del segle XVI quan es va portar a Europa i es va estendre per tot el món. És una planta de fulles compostes, amb una tija molt fina i en varietats de creixement indeterminat. El seu fruit és la tavella, que es pot collir tendra per al seu consum en fresc, i si es deixa madurar en podem collir la mongeta seca. La mongeta verda es cull abans que la llavor sigui massa gran i el llegum, massa fibrós.\nVarietats. Hi ha dos grans grups de varietats: les de creixement indeterminat, enfiladisses, que poden arribar a créixer fins a 4 metres, i les varietats nanes, de creixement determinat, que també es coneixen com de mata baixa. Les primeres tenen cicles de conreu més llargs i rendeixen més, però poden envair el nostre balcó i convertir-lo en una selva.\nPropietats nutricionals. És una verdura rica en proteïnes, fibra, vitamina A, C, E, i minerals, com el calci, el potassi i el ferro. Té fama de reduir el colesterol gràcies al contingut en fibra soluble i de prevenir el càncer pel contingut en antioxidants.\nConreu. La mongeta és una planta de clima càlid, de temperatures suaus i dies llargs; per tant, de conreu estiuenc. Per a les varietats enfiladisses, els agricultors fan estructures de canyes de 2 m de llarg per tutoritzar la mongetera. És una planta molt exigent en aigua, tot i que quan està en floració no li agrada que la reguin en excés.\nPunt de maduració. A l'hora de triar les mongetes tendres tindrem en compte les recomanacions següents: hem de vigilar que tinguin un color viu i brillant, sense decoloracions anormals, una forma regular i que no siguin gaire dures al tacte. Si acostem els dos extrems de la beina i es doblega sense trencar-se, vol dir que no és fresca. Les de millor qualitat són les que tenen llavors poc marcades.\nAplicacions culinàries. A la cuina, bullim les mongetes tendres perquè quedin toves i aptes per al consum. Un cop bullides es poden incorporar a d'altres elaboracions, o donar-los altres coccions, com ara saltar-les o fregir-les, prèviament passades per tempura. Se solen acompanyar amb patata bullida, amb pernil, cansalada o amb salsa de tomàquet.


Celebrant la Festa de Sant Joan Baptista – Església de San Juan el Hospital\nEl dilluns 24 de juny és la Festa de la Nativitat de Sant Joan Baptista. El titular d'aquesta església.\nper celebrar-ho, el diumenge 23, en finalitzar la Missa de 12h de nens, es sortejaran dues samarretes oficials del Llevant U.D. que ens ha aconseguit l'àrbitre internacional, Vicente Cortés LIZONDO.\nA les fotos, que ens ha fet de model la encantadora nena Irene, podem veure aquestes samarretes.\nHistòria propera Nativitat de Sant Joan Baptista\nHistòria prèvia Diumenge 23 de juny – Corpus Christi


30 anys - Terrassa\nEls amics i la família l’anomenaven Debbie o Aby. Així és com coneixien l’Antonella, de 30 anys, que feia més d’una dècada que estava amb l’home que la va assassinar. Eren de l’Argentina i ell va traslladar-se a un pis de Terrassa fa cinc anys per una oferta de feina. Al cap d’uns mesos, i després de casar-se, ella també s’hi va instal·lar una vegada havia acabat d’estudiar infermeria –per fer extraccions de sang–. Fa dos anys van tenir una filla, l’Esmeralda.\nQuan es va saber que havien matat l’Antonella, una amiga la va voler recordar escrivint que la dona era “alegria, diversió i llum”. La família va explicar als mitjans del seu país natal que la violència d'ell cap a la dona va créixer arran d'un accident domèstic al pis on vivien en el qual la filla va patir unes cremades. La nena va tocar una tassa amb aigua calenta que el pare havia preparat per a un te, però l’home va culpar l’Antonella de l’incident.\nDes d’aleshores el marit, que la maltractava, va accentuar el seu comportament violent fins al punt que a l'abril ella va demanar ajuda. L’Antonella va anar al grup feminista Punt Lila de Sant Pere de Terrassa, que la va acompanyar a presentar una denúncia a la comissaria dels Mossos. Després de l’assassinat, des de l’entitat van explicar que a la comissaria no havien volgut agafar la denúncia –almenys en quatre ocasions diferents–. Per aquesta negativa, van acabar a la policia municipal de Terrassa, on al final van poder presentar la denúncia per maltractament.\nA diferència de la majoria de les víctimes mortals, l'Antonella havia volgut denunciar la violència però el sistema la va desprotegir\nAixò va derivar en una causa per violència verbal al jutjat de violència contra la dona de Terrassa. Però els Mossos no hi van veure risc i la Fiscalia es va oposar a una ordre d’allunyament. El jutge, que en paral·lel també tramitava el divorci de la parella, va argumentar que no tenia cap element per acordar una mesura de protecció a la dona i el forense tampoc va detectar res rellevant. La denúncia s’havia de resoldre en un judici a l’octubre en un jutjat penal, però va ser massa tard.\nEl 30 de juliol a la matinada es va viure el fatídic crim. L’home va matar l’Antonella i li va calar foc en un descampat de Sant Vicenç de Castellet, al Bages, on havia arribat amb un cotxe que a dins també portava la filla de 20 mesos de la parella. Van trobar el cadàver de la dona totalment calcinat en uns matolls i l’home va suïcidar-se uns metres més enllà.\nLa filla, amb la família\nQuan van localitzar la nena a l’escena del crim, van veure que tenia cremades. Tot i que d’entrada es va pensar que podien ser pel foc que havia encès l’home, després es va saber que les cremades eren per l’accident d’uns mesos enrere. La nena, que havia quedat òrfena, va passar a ser tutelada per la Generalitat –a través de la DGAIA–, fins que els germans de l’Antonella van poder venir a Catalunya i, després d’un temps, van completar els tràmits per fer-se càrrec de l’Esmeralda, que ara viu a l’Argentina amb la família materna.\nTant el Punt Lila de Sant Pere de Terrassa com l’entorn de l’Antonella van criticar que la dona no rebés cap empara i hagués de viure sota el mateix sostre que l’home que la va acabar assassinant malgrat que no tenia cap familiar a prop que la pogués acollir. Ella, a diferència de la majoria de les víctimes mortals, havia volgut denunciar la violència però el sistema la va desprotegir.


Holiday home Ocypel Ocypel, Harcerska Ocypel Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Ocypel.\n-, Ocypel, Ocypel, Polònia, 83-241 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Ocypel Ocypel, Harcerska\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Ocypel Ocypel, Harcerska és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Ocypel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Ocypel. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, plat de dutxa a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de pesca. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Ocypel Ocypel, Harcerska.\nAllotjaments a Ocypel\nDescompte a Holiday home Ocypel Ocypel, Harcerska


L'arquitectura plàstica, a debat - SIESTV\n07 febr. 2012 L'arquitectura plàstica, a debat\nLa demarcació de Tarragona del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya acull l'exposicó 'ar+quitectura plàstica?intervencions plàstiques en L'arquitectura'\nEl 9 de febrer s’inaugura a la seu de Tarragona del COAC-Col·legi D’Arquitectes de Catalunya L’exposició ‘ar+quitectura plàstica?intervencions plàstiques en L’arquitectura’. ar+quitectura plàstica és un estudi D’arts plàstiques especialitzat en intervenir en espais arquitectònics. Treballa en col·laboració amb els despatxos D’arquitectura resolent conjuntament alguns espais o elements del projecte mitjançant la pràctica artística.\nL’estudi està format per un equip flexible i interdisciplinari D’arquitectes, artistes visuals i artesans, creat i dirigit per L’arquitecte plàstic Oriol Texidor. Una de les particularitats D’aquest estudi és que, un cop la intervenció ha estat dissenyada i estudiada entre les dues parts, L’Oriol i el seu equip apaguen els ordinadors, es vesteixen la roba de treball i executen ells mateixos la proposta que han dissenyat.\nL’exposició està formada per alguns dels projectes que han sorgit del jove estudi en els primers cinc anys de trajectòria; inclou material gràfic -plànols, dibuixos, fotografies- i una dotzena D’escultures que il·lustren i inspiren cadascun dels projectes. La mostra pretén motivar la reflexió i obrir el debat al voltant de la relació i convivència entre els dos llenguatges artístics històricament tan vinculats, L’arquitectura i la plàstica, per tal D’enriquir i singularitzar els espais que habitem. L’exposició ha estat organitzada i coproduïda per L’Àrea D’Activitats Culturals de la Demarcació de Barcelona del COAC, i compta amb la col·laboració de L’Institut D’Arquitectura Avançada de Catalunya i del FabLab Barcelona.\nDesprés D’haver-se mostrat a la seu central del COAC a Barcelona, es podrà visitar a la seu de Tarragona -carrer de Sant Llorenç, 20- del dia 9 de febrer fins al 15 de març, de dilluns a dijous de 10 a 15h. De caràcter itinerant, posteriorment viatjarà cap a les altres seus del COAC a les demarcacions de Lleida i Girona, per mostrar-se seguidament a D’altres ciutats.


Els alumnes d’Asp coneixen Alcoi a través de la ruta basada en l’obra 'Els lluitadors', de Francesc Gisbert\n• Els alumnes recorren la ruta basada en els espais de la novel·la relacionats amb els principals escenaris de l'Alcoi industrial i modernista • La ruta es va posar en marxa, fa deu anys, des de la Coordinadora pel Valencià i l'Ajuntament d'Alcoi\nTags: Asp, Coordinadora pel valencià, Educació, Francesc Gisbert\nAlcoi acull un any més la ruta literària basada en la novel·la històrica ‘Els lluitadors’, de l’autor Francesc Gisbert. A través d’aquesta, els alumnes recorren la ruta basada en els espais de la novel·la relacionats amb els principals escenaris de l’Alcoi industrial i modernista: el refugi de Cervantes, el carrer Joan Cantó i el Conservatori, el CADA, el palau Albors, la fàbrica El Bambú, la plaça de Ferrándiz i Carbonell, Sant Nicolau i Sant Nicolauet…\nCada any, són molts els centres educatius que visiten la ciutat, per a conéixer els espais evocats en la novel·la. Enguany, la proposta ha tingut un impuls important gràcies a la inclusió de la possibilitat de la ruta en el programa de Rutes Literàries de la Fundació per al Foment de la Lectura, a fi d’afavorir la lectura entre els estudiants de segon cicle d’ESO, Batxiller i adults.\nLa primera visita del 2019 ha estat inaugurada per l’IES La Nia d’Asp, i ha estat guiada per l’escriptor Francesc Gisbert. Les visites, en grups de cinquanta, continuaran durant tot el curs.\nLa ruta es va posar en marxa, fa deu anys, des de la Coordinadora pel Valencià i l’Ajuntament d’Alcoi. L’any 2018 van participar en les visites més de deu centres de les províncies de València i Alacant.


El Govern atorga 80.000 euros a projectes de cooperació a l'Alt Empordà - Empordà\nEl Govern atorga 80.000 euros a projectes de cooperació a l'Alt Empordà\nEs tracta d'iniciatives a l'Espai Català Transfronterer en el programa de subvencions de l'Eurodistricte\nEl Govern atorga 80.000 euros a projectes de cooperació a l'Alt Empordà GOVERN.CAT\nEl Departament de la Presidència ha atorgat 80.000 euros a projectes de cooperació a l’Espai Català Transfronterer en el marc del programa de subvencions de l’Eurodistricte, una iniciativa conjunta de la Generalitat de Catalunya i el Departament dels Pirineus Orientals que permet donar suport a operacions transfrontereres a escala local amb la finalitat de dinamitzar l’intercanvi entre poblacions i desenvolupar l’Espai Català Transfronterer.\nEls ajuts, finançats per la Casa de la Generalitat a Perpinyà, estan dirigits a entitats, organismes i ens locals implantats a les comarques gironines i a la Catalunya del Nord.\nEn aquesta convocatòria, corresponent als anys 2020 i 2021, s’han concedit ajuts als 24 projectes següents:\nL’Espai Català Transfronterer està format pel Departament dels Pirineus Orientals (Catalunya del Nord) i les comarques de la demarcació de Girona (incloent-hi el conjunt de municipis de la Cerdanya). Ambdues regions formen un espai natural compartit marcat per una història, una identitat i una cultura comunes. A més, el territori presenta moltes complementarietats econòmiques i territorials a banda i banda.\nPer aquest motiu, el Departament de la Presidència de la Generalitat de Catalunya i el Departament dels Pirineus Orientals han planificat una política comuna d’ordenació territorial per aportar solucions concretes als obstacles generats per la presència de la frontera en els sectors de l’ocupació, dels serveis, del turisme, de la cultura, del medi ambient o de la joventut, entre altres àmbits.\nAquesta col·laboració, establerta en un Acord-Marc entre les dues institucions, es concreta, entre altres, en el projecte Eurodistricte de l’Espai Català Transfronterer, creat l’any 2008 amb l’objectiu conjunt de dotar-se d’una estructura jurídica comuna. Una de les accions que s’hi inclouen és el fons anual per a la promoció de microprojectes, que des de l’any de la seva creació, el 2008, ha donat suport a més de 320 projectes.


El 57 % dels aturats de llarga durada han trobat feina amb Barcelona Activa | betevé\nL'Ajuntament destinarà 41 M € a fomentar l'ocupació aquest any\nNúria Llabina | Divendres, 13 d'Abr del 2018, a les 15.21\nPer fomentar la creació de llocs de treball l’Ajuntament destinarà 41 milions d’euros aquest any. Els agents de l’Estratègia per l’Ocupació de Barcelona, patronal, sindicats, el tercer sector, universitats i el govern s’han trobat per rendir comptes sobre la feina feta en ocupació l’any passat. El 2017 Barcelona Activa va crear plans de xoc per a 2.500 aturats de llarga durada i un 57 % va aconseguir la reinserció laboral. A més, es van atendre 700 joves, dels quals prop d’un 70 % ha accedit a feines de més de mig any de durada.\nEl govern municipal s’ha mostrat preocupat perquè es genera ocupació “però creixen les desigualtats perquè no és ocupació bona”, ha lamentat el primer tinent d’alcalde Gerardo Pisarello. Assegura que el problema són les reformes laborals del PP i del PSOE, i que com a Ajuntament estan intentant en la mesura de les seves competències revertir la situació.\nEn total, 24.700 persones van participar en els serveis i programes de Barcelona Activa durant el 2017. Durant l’any passat aquest organisme va reorientar la política d’ocupació per acompanyar els col·lectius més vulnerables i amb més dificultats. “El balanç que fem és bo, perquè estem aconseguint resultats històrics, de aturats de llarga durada ajuntament 57%”, ha dit Pisarello.\nEn la taxa d’intermediació, l’Ajuntament exigeix que el sou mensual sigui a partir de 1000 euros i que els contractes tinguin un mínim de sis mesos de durada. Les ajudes del programa ‘Bona feina Barcelona’ també demana sous mínims de 1000 euros i contractes d’un any com a mínim. “Condicionem els ajuts a que es generin bones condicions de treball, orientant el mercat laboral en un sentit que garanteixi salaris dignes i acabar amb la temporalitat excessiva del mercat laboral. Són polítiques pioneres, fetes amb les eines que tenim a les nostres mans”, ha subratllat Pisarello.\n— atur — Barcelona Activa — política municipal\nMascarell accepta l’acta de diputat en substitució de Puigdemont


L'Ajuntament d'Olot donarà suport a les associacions que tenien barraques al Firal durant les Festes del Tura - Garrotxa Digital\nL’Ajuntament d’Olot donarà suport a les associacions que tenien barraques al Firal durant les Festes del Tura\nComentaris tancats a L’Ajuntament d’Olot donarà suport a les associacions que tenien barraques al Firal durant les Festes del Tura\nL’Ajuntament d’Olot s’ha posat en contacte amb les entitats que organitzen actes per comunicar la decisió de la suspensió de les Festes del Tura 2020 i properament es reunirà amb les associacions que tenien barraques al Firal per donar-los suport perquè puguin mantenir la seva activitat durant l’any.\nAgustí Arbós, regidor de Festes Aj. d’Olot: Mencionar a totes les entitats, barraquistes i col·laboradors de les Festes del Tura que aquest any no hi podran ser i que els tindrem en compte per a tot el que faci falta perquè sabem que és una situació extraordinària i com a ajuntament i àrea de festes hem de seguir al seu costat.\nPep Berga, alcalde d’Olot: Hi ha una colla d’entitats que a través de l’activitat que fan amb les barraques obtenen un finançament que és important. Seurem amb cadascuna d’elles per veure quines són les seves necessitats.\nEls grups municipals d’Olot recolzen la decisió de l’equip de govern davant la suspensió de les Festes del Tura 2020\nEls besaluencs mostren el seu suport a Lluís Guinó davant el judici amb l’organització de dos actes\nfestes del tura 2020\nSant Joan les Fonts s’especialitza en percurssió\nEl Centre Musical - Escola de Percussió de Sant Joan les Fonts es vol convertir en un referent a la Garrotxa. És per això que ja ha obert les seves portes a les antigues escoles de Begudà amb la intenció de seguir sent un espai dinàmic on tothom qui ho vulgui…\nEl sector turístic de la Garrotxa es prepara per a una nova temporada d’estiu. Per aquesta nit de revetlla, la comarca es troba al 50% d’ocupació, una xifra semblant a la de l’any passat tot i que és difícil de comparar amb la de l’any passat en què…


Pascual: “Hem de tenir els peus a terra” | FCBarcelona.cat\nPascual: “Hem de tenir els peus a terra”\nDesprés del valuós empat a Kiel, el Barça Borges torna a la Lliga Asobal amb un partit trampa davant el Guadalajara al Palau. El tècnic Xavi Pascual vol que els seus homes tinguin el cap en aquest partit i no en el de dissabte davant el Celje.\nAmb la moral un esglaó més amunt, després de sumar el primer punt a la Lliga de Campions davant el Kiel (28-28) , els homes de Xavi Pascual han preparat la cinquena jornada de Lliga\nAsobal contra el Guadalajara (dimecres, 20h). “L’equip esta convençut del que estem fent”, afirma el tècnic blaugrana.\nL’objectiu d’aquestes sessions ha estat centrar el seus homes en el partit de dimecres, evitant que la ment se’n vagi al partit de dissabte contra el Celje. “Quan s’acabi el partit contra el Guadalajara, ja pensarem en el Celje”, adverteix Pascual. “Hem de tenir els peus a terra i seguir donant passets endavant”.\nGuadalajara, rival invicte\nTot i que el Guadalajara s’estrena a la Lliga Asobal, en aquestes primeres quatre jornades està complint amb bona nota. “És un equip que està invicte, i mereix tot el respecte per la nostra part”, assegura l’entrenador blaugrana. “Un equip que és capaç d’empatar al Granollers o guanyar l’Alcobendas a casa, i treure els punts que ha tret fora és un rival a tenir en compte”, apunta.\nSegons Pascual, la clau de l’èxit de l’Alcobendas és el seu esperit de lluita: “Dóna goig veure’ls jugar. És un equip que no s’entrega mai. Amb marcadors que tenien totalment adversos, segueixen lluitant. Coneixen les seves virtuts i les exploten al màxim.”\nPascual vol màxima concentració contra el Guadalajara. (Foto: Arxiu FCB)\nXavi Pascual ha deixat oberta la convocatòria d’aquest partit. Això vol dir que el Barça Borges entregarà dotze fitxes al començament del matx, i en deixarà dues obertes, que es poden decidir durant el partit segons el seu desenvolupament. A part d’això, són baixa segura Víctor Tomas, encara recuperant-se de la lumbàlgia, i Magnus Jernemyr, amb una contractura al bessó intern de la cama dreta.


Xavier Domènech: "Ens alegrem que el PSC se sumi a la Hisenda pròpia i solidària però nosaltres som més fiables: no diem que no farem president a Rajoy i després l’investim" - Tercera Información -Tercera Información\nRedacción • Catalunya • 04/12/2017\nEl candidat a la presidència de la Generalitat de Catalunya en Comú - Podem defensa que el programa pel 21D aprovat avui és la garantia per fer avançar el país i “decisiu” pel futur de Catalunya.\n«Aquest espai, aquest programa i aquesta gent són els decisius pel futur de Catalunya, i per això volen fer veure que no hi som, però el 21D transformarem la realitat i la canviarem radicalment», ha destacat avui Xavier Domènech, candidat de Catalunya en Comú – Podem (CatECP), just després que els inscrits i les inscrites hagin aprovat el programa de la formació per a les eleccions del 21 de desembre. A l’Assemblea programàtica celebrada al Poliesportiu Municipal Marina Besòs de Sant Adrià del Besòs, Domènech ha llançat també un missatge al PSC: «Ens alegrem que el PSC se sumi a la Hisenda pròpia i solidària, però nosaltres som més fiables: no diem que no farem president a Rajoy i després l’investim».\nDomènech ha alertat que els catalans i catalanes es troben en un “moment crític” que ha estat provocat “per fulls de ruta fracassats que ens han fet retrocedir com a país”, i ha avisat “no podem esperar més” per aconseguir “avenços reals”. Uns avenços que es fan “arremangant-se i lluitant, no pintant fulls de ruta irreals”. “Catalunya es rebel·larà contra els blocs en què la volen tenir atrapada. És molt més gran que aquests blocs”, ha afirmat. “Direm no als blocs i sí al canvi i a la construcció per fer fora el PP aquí i allà”, ha dit el cap de llista, que ha recordat que “som més forts i lliures quan els nostres germans i germanes ho són”.\nA l’acte hi ha intervingut també el Secretari General de Podemos, Pablo Iglesias, que ha destacat el “doble fracàs” de la dreta espanyola que “ha estat incapaç de construir una idea d’Espanya atractiva” i també dels qui “amb tons grandiloqüents van prometre una cosa que sabien que era mentida i que podia tenir conseqüències desastroses”. “A partir del 21D fa falta algú que s’assegui en una taula i hi sigui capaç d’asseure gent que pensa diferent per a dialogar i buscar solucions. Aquesta persona és Xavier Domènech”, ha sentenciat, Iglesias, que ha definit el vot a CatECP com el vot de la “reconciliació” i no de la “venjança”, alhora que ha posat Barcelona com a exemple de que “es pot governar per a tots els ciutadans i no enfrontant una meitat contra l’altra meitat”\nPer la seva part, Elisenda Alamany, número 2 per Barcelona de CatECP, ha insistit en què «aquestes eleccions no van de blocs, sinó de sortir del bucle i de votar a favor de posar la gent al centre, a favor de posar Catalunya en marxa». “Proposem no només decidir en quin país volem viure, sinó també en quin tipus de país. I nosaltres proposem un pla de rescat social que reverteixi les retallades del senyor Artur Mas», ha exposat. «A aquells que diuen que vindrà el TC i tombarà totes les lleis se’ls ha de recordar que a l’Ajuntament de Barcelona ja ho estem fent. Si alguns renuncien a fer política pel TC, que deixin pas a la gent que no tirarem la tovallola mai!», ha remarcat Alamany.\nCatalunya en Comú-Podem / Pablo Iglesias / Xavier Domènech /


El Síndic alerta del mal ús de l'autonomia de centre en la reobertura de les escoles | NacióDigital\nEl Síndic alerta del mal ús de l'autonomia de centre en la reobertura de les escoles\nRafael Ribó lamenta que molts centres no han aprofitat la possibilitat de fer un treball presencial amb els alumnes amb més necessitats\nper NacióDigital , 14 de juny de 2020 a les 21:44 |\nEl Síndic de Greuges ha advertit el Departament d'Educació que l'autonomia de centre "no pot establir desigualtats en el dret a l'educació". Rafael Ribó ho ha dit després de constatar diferències entre els plans de reobertura presentats per cada centre educatiu. En aquest sentit, apunta que algunes escoles han ofert tutories presencials i acollida i algunes altres han enviat missatges dissuasius a les famílies perquè no duguessin els seus fills a classe abans d'acabar el curs.\nAixí, segons Ribó, molts centres "no han aprofitat la possibilitat de desenvolupar un treball socioeducatiu presencial amb l'alumnat amb més necessitats educatives". Les dificultats per acabar el curs de manera telemàtica, especialment entre l'alumnat més desafavorit, són una realitat i per això el Síndic va demanar que el retorn s'organitzés com a espai socioeducatiu d'acompanyament en el seguiment de l'activitat lectiva a distància.\nEducació, en aquesta línia, va presentar el 20 de maig un pla de reobertura dels centres abans d'acaba el curs, el 19 de juny. La proposta no va satisfer la comunitat educativa i fins i tot ha estat portada als tribunals per part del sindicat USTEC, el majoritari al sector. Les instruccions preveien la continuïtat del curs telemàticament, però també l'obertura física dels centres fer per acompanyament emocional i acció educativa voluntària en l'alumnat que acabava etapa.\nEl Departament donava autonomia als centres per aplicar el pla de reobertura, però segons el síndic la disparitat entre plans presentats ha estat "molt elevada" i, en aquest sentit, ha recordat que el dret a l'educació "és un dret fonamental que ha de ser garantit i protegit pels poders púbics i també, de manera preferent, pel professorat i els equips directius dels centres d'acord a l'interès superior del nen".


La revista de viatges amb històries Ruta VAP (IV): l'esperpèntic comboi militar - La revista de viatges amb Història\nPortadaÀfricaRuta VAP (IV): l'esperpèntic comboi militar\nsetembre 10 2013\t Ruta VAP (IV): l'esperpèntic comboi militar\nFa setmanes que no hi havia víctimes civils i l'exèrcit havia posat un comboi militar per als vehicles del que havíem escoltat tota mena d'històries. Cap s'assemblava a la realitat.\nA principis d'abril, Moçambic amenaçava amb tornar a estripar en una guerra fratricida com la que durant 20 anys va assolar aquest lloc i el va convertir en el més pobre del planeta. La Renamo, actual partit polític a l'oposició i guerrilla que va lluitar amb Frelimo (actual Govern) en la cruenta guerra civil de dues dècades, havia decidit tornar a les armes i anunciar que la carretera N-1 quedava tallada fins a nou avís entre el riu Save i la localitat de Muxungue (parlar de N-1, però ells controlen només aquesta zona).\nRenamo havia decidit tornar a les armes i anunciar que la carretera N-1 quedava tallada fins a nou avís\nEn aquest temps s'han produït alguns atacs dels guerrillers als cotxes que fan aquest recorregut amb víctimes civils i especialment ha hagut morts en els xocs amb l'exèrcit. Per resumir-ho ràpid explicaré que després d'aquest conflicte no hi ha res més que diners. Moçambic ha trobat immensos recursos naturals (gas i carbó) que van a vestir la seva misèria d'or i tots volen un tros gran del pastís (ja dic que és un resum).\nI enmig de tot aquest rebombori estàvem nosaltres, l'expedició de VAP que havia de creuar la zona prohibida. Després parlar amb els nostres viatgers vam prendre la decisió de creuar la N-1 per poder visitar Gorongosa. Fa setmanes que no hi havia víctimes civils i l'exèrcit havia posat un comboi militar per als vehicles del que havíem escoltat tota mena d'històries. Cap s'assemblava a la realitat.\nVam prendre la decisió de creuar la N-1 per poder visitar Gorongosa\nEns llevem a les 03:30 hores per arribar aviat al pont del riu Save on començava el comboi. Si perds aquest has d'esperar hores fins que arribi el següent. Aquella nit vaig aconseguir dormir tot just una hora. "Fotre, vaig triar el pitjor dia per no dormir res ", vaig pensar en sortir de la cambra.\nLa carretera després de sortir de Pambarra era terrible, plena de sots. La poca llum no et deixava veure un asfalt que sembla bombardejat i en què les rodes s'enfonsen a la terra. No obstant això, aviat vaig entendre que el cansament s'havia difuminat a cops de responsabilitat. Em sentia fresc. Al cotxe, entre els nostres col · legues de viatge, no hi havia un sol gest visible de preocupació. Va aparèixer la llum i vam arribar sobre les 6 del matí a la “frontera” on ens tocava esperar al comboi.\nMe'n vaig amb Lli a una casa que ofereix la seva excusat per 5 meticales\nEn arribar vam veure una llarga filera de cotxes i camions. Avancem entre ells i ens col · loquem davant. La gent esperava baixada dels carros amb la rutina de qui espera el metro. La picaresca ha fet també la seva aparició. Hi ha venedors de refrescs i aigua, nens que et demanen les amígdales i cases que ofereixen els seus banys a canvi de diners. Me'n vaig amb Lli a una casa que ofereix la seva excusat per 5 meticales (12 centaus). Un home gran fes un gibrell d'aigua després usar el predecessor. En entrar i veure allò vaig estar prop de demanar-li que a mi millor em fes fora l'aigua pel cap. En sortir, veig una dona que li pregunta al “encarregat” on pot donar-se una dutxa i l'home li indica una paret on per 25 meticais pot rentar-se. Acorden fer-ho i el vell es va a per els cossis.\nMentre, l'ambient comença a semblar més festiu que una altra cosa. Un grup de nens esparracats s'acosten als nostres cotxes i ens ofereixen res i es porten fruita. Somriuen amb timidesa fins que van perdent vergonya i allargant les mans. Alguns tenen mirades netes i altres massa pols sobre per la seva edat. Víctor aprofita per fer una becaina. Jo ho intento, però no ho aconsegueixo i em dedico a passejar entre els cotxes ia descansar subjectant el volant. Rosa, Irene, Txarli, Amaia, Lli, Mònica i Martin tornen a demostrar en la seva calma que són tipus que saben gaudir. Primer viuen i després pregunten.\n“Merda, ens han vist. Tindrem problemes ", pensem\nDesprés ja més de dues hores, apareix de sobte el comboi que ve en sentit contrari. El encapçala una tanqueta de l'exèrcit que impressiona. Comencen a passar cotxes i camions fins a desfer el llarg grup. En aquest moment veiem que la tanqueta gira i li demano a Lli que li faci una foto dissimuladament. La fa i de cop i volta el vehicle s'atura just davant de nosaltres. "Merda, ens han vist. Tindrem problemes ", pensem.\nS'obre la "escotilla" i surt un tipus que ens diu que té gana i que li donem refresc. Alhora s'obre la porta del conductor i ens demana també diners. L'escena és surreal, els tipus que ens han de protegir ens demanen diners (A Moçambic això és insalvable pels agents encara que un estigui sota un bombardeig nuclear). Els dic que jo estic amb molta gana també i que no tinc res i els tipus tanquen i es van a encapçalar la nostra marxa amb certa aurea d'heroi anònim al que sota les seves ulleres de sol de mirall li van créixer dues orelles.\nAmb l'ordre de marxa que havia de ser un comboi es converteix en desenes de cotxes intentant creuar la porta\nEns anem corrent als cotxes. Estem ansiosos per sortir. De sobte veiem que la fila engreixa, molt, fins a desaparèixer. Amb l'ordre de marxa que havia de ser un comboi es converteix en desenes de cotxes intentant creuar la porta alhora. No importa que el lloc sigui estret, es passa. Vam aconseguir a empentes colar-nos. Als costats hi ha desenes de camions aturats esperant que passem. De sobte tot és més esperpèntic encara. De l'altre costat queda gent per passar i no hi ha buit. Finalment entre la vorera i mil maniobres es descongestiona tot. Ja no hi ha tensió, hi ha atacs de riure. És just llavors quan passa el sublim.\nUn imaginava el comboi com una fila de cotxes protegides per vehicles militars. Però no, observem que alguns militars amb els seus AK 47 s'han ficat en els cotxes que tenen seients lliures i veiem la tanqueta que fa de safety car, com en la Fórmula 1, donar la sortida de la cursa. Tal qual, la tanqueta es posa a "200 per hora" i es va per davant i darrere hi ha una estampida de cotxes que avancen de qualsevol manera. No vam tornar a veure els nostres protectors.\nLa tanqueta es posa a "200 per hora" i es va per davant i darrere hi ha una estampida de cotxes que avancen de qualsevol manera\nEra tots contra tots, com la pel · lícula de les actuacions bojos. Tot era esperpèntic. Veies cotxes, camions i furgonetes avançar de qualsevol manera. L'únic militar que vam veure va ser a un tipus amb ulleres de sol que anava a la part de darrere d'una pick-up enviant missatges amb una mà i subjectant el fusell amb l'altra. "Jo anava espantat que ens disparés un tret per equivocació", em va explicar després Víctor que el portava just davant.\nPer ia culminar aquest despropòsit, de sobte apareix a tota velocitat un tràiler immens en direcció contrària i sense frenar. Tots ens havíem de fer fora la zona de terra per no ser atropellats per un camió gegant que no havia d'estar allà ni anar en aquesta direcció. Per llavors ja la tensió s'havia convertit en bromes i rialles davant una cosa inimaginable. Per molt que ho expliqui amb paraules, crec que és impossible fer-se una idea d'aquell despropòsit sense haver-ho viscut. Finalment vam arribar i vam creuar Muxungue amb la sensació d'haver viscut un sainet costumista del planeta Mart. Tot va passar com si no passés.\nApareix a tota velocitat un tràiler immens en direcció contrària i sense frenar\nEra igual si un escamot ens cosia a trets, segur que les bales haurien estat d'escuma i els únics morts possibles haguessin caigut del cel en una tempesta de cossos que ballaven marrabenta al ritme dels xiulets d'una orquestra de gralles. Allò era la bogeria, el sense sentit, la tercera via de la que parlàvem en un post anterior. El problema és que tot és real i els morts d'aquest conflicte ja estan enterrats. La bogeria mata, especialment en aquest continent dessagnat per babaus i canalles.\nEtiquetes: atacs, comboi, ejécito, FRELIMO, guerrilla, militars, Moçambic, Muxungue, Renamo\n10 setembre, 2013 a 6:56 | #\nGenial Javier, sembla que de nou estem alli\n10 setembre, 2013 a 8:11 | #\nDesprés de tot el que vivia abans que arribessin els teus nois d'expedició, m'ha encantat llegir aquesta història… Per cert, després que es retirés el safety car, què tal vau quedar??? 😉\n10 setembre, 2013 a 8:31 | #\nEn la mitad del pelotón. Recordo una furgoneta plena de gent que ens va avançar ficant les rodes per la terra, fora de l'asfalt, entre mil sots i a tota llet. No era fàcil, se'ls veia entrenats. Abraçada amic. Mil petons a tu també Monica que vas viure aquesta història amb mi.\n10 setembre, 2013 a 9:04 | #\nSurrealista i divertit molt. Suposo q quan res importa no hi ha regles ni formes…\n10 setembre, 2013 a 9:54 | #\nSí que hi ha regles , Elisa , i el teu germà és un fenomen adaptant-se a elles ; jo he intentat aprendre d'ell i de les seves exquisides formes ; de com un madrileny del retir és capaç de treure sempre un somriure d'un mozambicano fent-se entendre en la seva impecable portuguès……\n10 setembre, 2013 a 9:55 | #\nI tot importa , però de res serveix queixar-se.\n10 setembre, 2013 a 15:56 | #\nQuan tot el grup li vam donar a Javier el “sí” per travessar la zona de conflicte per la N-1 no podíem imaginar-nos que aquest tram seria un dels moments més divertits de la ruta. Els minut següents després de la saluda recordabn,, com dius, a les actuacions bojos, però a mi en particular no a la pel·lícula, sinó a aquella sèrie de dibuixos animats que jo veia de cria; mentrestant conglomerat de gent en algun lloc estarien Pierre Nodoyuna i el seu gos Patán amb el seu súper Ferrari, el baró Hans Fritz, els germans Macana i la sensual Penélope Glamour.\nPer cert, el tràiler que venia en direcció contrària a tota velocitat anava tocant la botzina sense parar com amenaçant: “apartaos o…” I això va fer Javier. Però per a mi, el millor de tot, és que aquesta carretera ens va portar a el lloc de el que millor record guardo: El Parc Nacional de Gorongosa.\n10 setembre, 2013 a 19:25 | #\nVam veure molts militars, però cap va voler ficar-se en els nostres cotxes per protegir-nos. Per què serà Brandoli? Igual donem més por a nosaltres que ells…jaja


18 I 19 DE MAIG: CONVIURE AMB CAPACITATS - Càmping familiar Bassegoda Park, bungalows a Albanyà (Girona)\n18 I 19 DE MAIG: CONVIURE AMB CAPACITATS\nCONVIURE AMB CAPACITATS\nUnes jornades d’històries de superació, vitals, per tractar les capacitats (que no discapacitats) de les persones des d’una perspectiva constructiva i integradora.\nEl cap de setmana del 18 i 19 de maig, organitzem les terceres jornades “Conviure amb Capacitats”. Es tracta d’un cap de setmana molt enriquidor en què coneixereu veritables històries de superació a través de ponències i activitats diverses. Serà una gran font d’aprenentatge sobre la capacitat de resiliència i l’esperit de superació de l’ésser humà. En definitiva, una visió positiva i integradora del món de les (dis)capacitats, tant per a grans com per a petits.\nUs informem que les nostres instal·lacions estan totalment adaptades per acollir persones amb mobilitat reduïda. Si en el moment de formalitzar la reserva el bungalow adaptat ja està reservat i ens informeu de les vostres necessitats específiques, estarem encantats d'allotjar-vos en alguns dels bungalows amb més facilitat d'accés que tenim al càmping.\nSeguiu totes les novetats d'aquest cap de setmana al perfil de Facebook que hem creat especialment per a l'ocasió: Conviure amb Capacitats.\nGaudiu d'un 20% de descompte. El descompte només s'aplica per a estades de mínim 2 nits en tot tipus d'allotjaments, excepte en Bungalow Plus (7 pax.). Aquest 20% de descompte només és vàlid per a reserves formalitzades abans del 30 d'abril de 2019.\nEl càmping es reserva el dret de canviar les dates dels temàtics i el programa d'animació sense previ avís.


Revisió: episodi 9 de la temporada 6 de 'Archer', 'Llista de butxaca', obté un gràfic - Televisió | Maig 2021\nREVISTA DE L’ÚLTIMA SETMANA: “Archer” Temporada 6 Episodi 8 “The Kanes” porta a “Bullitt” per passejar\nArcher & Co., encarregat d’escanejar les empremtes digitals i els dispositius electrònics d’un príncep de Durhani, segueix un pla innecessàriament complex, i per tant més divertit, de Slater (no Mr. Slater) que finalment no té sentit. Resulta que 'Llista de butxaca' no es tractava de res més que reunir Archer i Lana, una unió romàntica al·ludida durant la major part de la temporada i assolir el màxim creixement aquí.\nI quan dic 'pic crescendo', em refereixo a una escena de sexe gràfica, càlida i relativament llarga entre dos dels personatges que inspiraran molts espectadors a buscar ajuda per a la programació. Vull dir realment? Algú recorda, fins i tot, alguna cosa que ha passat que no fos aquella escena final? No? Només jo? D'acord, estaré amb el meu terapeuta.\nEl 'llistat de butxaca' es va apropar perillosament al fet de ser el primer episodi de la temporada, si no que mai, que va veure Archer sortir sense alcohol. Per sort, va agafar un còctel indistinguible durant la reunió del matí per mantenir intacta la seva ratxa, fins i tot si la seva falta de comentaris sobre ell ho impedeix fins i tot qualificar de 'referència'.\nPobre Raig. La majoria de la seva lluita amb pèrdues extremitats amb una planta que recorda a Audrey II es va mostrar fora de pantalla, però els últims moments de la victòria conseqüent de Ray van fer que valgués la pena. No només és un dels millors personatges terciaris de la televisió relegats repetidament a esforços banals, sinó que ara ha perdut un braç per anar juntament amb les cames. Sembla que el creador Adam Reed podria estar configurant un enfrontament inevitable entre cyborg Barry i cyborg Ray, un episodi que espero desesperadament que faci els paral·lels de “Terminator 2”. Ara per ara, només haurem de fer riure de manera empàtica sols en línies com aquestes:\nLLEGIR MÉS: 19 herois d’acció que necessiten entrar a la zona de perill a “Archer”\n“; De fet, hi ha una altra cosa … ”;\n“; What '> 'Tactleneck' (Best Archer Innovation)\nPot ser que fos un dispositiu CIA, però la pistola de dard amb temps de somni es va tenir en compte amb Archer. No hi ha ningú més que ho fes servir més: col·laboradors que disparen que parlen per torn, Woodhouse quan parlava massa o algú que no digués coses que volia escoltar, com: 'Aquí és el teu mexicà negre, senyor'. - i els propòsits que utilitzava la seva 'nova cosa favorita' eren de la màxima importància (és a dir, el batut).\n'D'acord, Gollum, has guanyat el joc d'endevinalles. L’anell d’or és teu. ”- Arquer\n'No podran o no guanyarem'> Fora de les retribucions en sèrie de la nostra parella 'No seran o no?' Reunint-se, 'Llista de butxaca' no oferia gaire informació vital ni tan sols un esforç notable. Fins i tot la millor cita només es va guanyar per culpa de l’entrega vocal de H. Jon Benjamin (i no per fer referència a una pel·lícula massa coneguda pels puristes “Archer”). La missió no va tenir conseqüències. Els nous personatges no eren memorables. Tothom es va limitar a servir com a peons en el joc final de seducció entre ex-amants.\nHauria preferit que la reunió d’Archer i Lana arribi en circumstàncies més significatives, fins i tot si estic contenta de no haver d’esperar al final de la sèrie (tot i que de cap manera la sessió de sexe il·lícit indica un compromís a llarg termini). L’afer també hauria d’establir almenys una setmana d’excitant secret quan Lana i Archer amaguen la seva relació de Mallory, i el trasllat de reintroduir a Archer com un home pres, proporciona molt de material en la línia. Aquí esperem un ràpid retorn de la inversió.\nLLEGIR MÉS: Ressenya: 'House of Cards' Temporada 3, Episodi 2, 'Capítol 28', reverteix el seu pensament


Les entitats veuen amb bons ulls l’Arc Metropolità - Diari de Sabadell\nEls nou alcaldes que van signar el passat dimarts la declaració de Martorell. L'alcaldessa de Sabadell, Marta Farrés, al fons a la dreta del martorellenc Xavier Fonollosa / LL.F.\nLa constitució de l’Associació de Municipis de l’Arc Metropolità ha estat rebuda amb els braços oberts per algunes de les entitats més rellevants de la ciutat en l’àmbit econòmic. L’acord entre les nou ciutats de la segona corona obre un nou escenari, que, de bones a primeres, es valora positivament: “Significa un pas més per avançar en qüestions cabdals per la nostra comarca i per millorar, entre altres, aspectes les infraestructures i la mobilitat tan importants per l’activitat econòmica”, explica Ramón Alberich, president de la Cambra de Comerç de Sabadell.\nEn la mateixa línia s’hi afegeix Alícia Bosch, presidenta del CIESC i del Centre Metal·lúrgic, que valora molt positivament “la suma de voluntats capaces de reconèixer una territorialitat”, i aprofita per deixar clar que aquest acord no ha de servir per “anar en contra Barcelona i la seva àrea metropolitana, sinó treballar conjuntament i posar en relleu el que ens toca”, afirma.\nDes del Gremi de Fabricants, a través de la secretària general Núria Aymerich, es considera “imprescindible i important posar l’atenció en aquesta segona corona per a empreses i ciutadans”. Mentre l’economista i president de Xarxa Onion, Arnau Bonada assegura que “és per estar orgullós. Una mirada del territori és imprescindible i et fa ser molt més potent a l’hora de reclamar inversions i infraestructures”.\nLa governança, la clau de tot\nDes del punt de vista de les entitats, falta acabar de polir el concepte: “A banda de parlar de prioritats, recursos i projectes, cal abordar el tema de la governança. Cal superar el sistema de corones i avançar cap a una gran governança de tota la regió de Barcelona”, explica l’arquitecte, urbanista i membre de Fem Vallès, Manel Larrosa. Una visió gens allunyada de la d’Alberich, que assegura que “ens cal un veritable lideratge aglutinador i capaç d’interlocutar constructivament amb la metròpoli i confio que la diversitat d’interessos i d’opinions es pugui superar doncs fins ara ha bloquejat moltes iniciatives”. Per la seva part, Alícia Bosch alerta que “fins que no tinguem un model de governança propi serà molt difícil entomar temes com els que ahir es van parlar”.\nTemes:Associació de Municipis de l’Arc Metropolità, Cambra de Comerç de Sabadell, Centre Metal·lúrgic de Sabadell, Ciesc, Gremi de Fabricants, Xarxa Onion


Últimes dies per inscriure’s a L’EQUITROBADA\nPublished in Abril 1, 2014\nAquest proper dia 8 d’abril es tancaran les inscripcions per participar a la propera EQUITROBADA que tindrà lloc els dies 2, 3 i 4 de maig i on participaran un total de 150 persones i 120 cavalls i que es farà a la localitat de Talamanca.\nL’EQUITROBADA que està organitzada per l’Associació de Marxas a Cavall de Catalunya (AMAC), pretén gaudir de la Natura, ja que el cavall és un mitja de transport que s’integra perfectament en el medi natural i permet el contacte més estret i profund amb el nostre entorn, la fauna, gaudint de cada pas que es realitzin pels paratges naturals. A més, l’EQUITROBADA, permet posar en contacte a persones de diferents indrets de Catalunya, que tenen els mateixos gustos i inquietuds, per intercanviar experiències i posar en comú una mateixa afició.\nAquest trobada, està limitada, com dèiem anteriorment, a només 120 cavalls i 150 persones i el termini per poder inscriure’s finalitza el proper dimarts dia 8 d’abril. Per poder allotjar-se durant l’EQUITROBADA l’organització ha disposat de tres modalitats:\nCasa Rural: Cases de Turisme Rural.\nCasa de Colònies: Dins el poble hi ha casa de colònies de la Fundació Pere Tarrés. Si s’agafa aquesta opció s’haurà de dur el sac de dormir o sac de llençol i coixinera. No cal dur mantes.\nAcampada: Hi haurà una zona destinada a l’acampada amb tenda. Cada persona ha de portar el seu material i fer el muntatge. Es disposarà d’aigua i de serveis sanitaris.\nSi voleu més informació referent a preus i condicions podeu consultar:\nLaia Serra: 677.768.725


Els casos actius per COVID-19 baixen de 400 per primer cop des del setembre - FÒRUM.ad\nEls casos actius per COVID-19 baixen de 400 per primer cop des del setembre\nEl 19/02/21 15:27\nDos corredors amb mascareta i el gos. Foto: ATV/ARXIU\nEl ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, ha comparegut aquest divendres al migdia per actualitzar la situació sanitària del coronavirus SARS-CoV-2 a Andorra, que acumula 10.645 casos totals des de l’inici de la pandèmia, 10.146 altes i 107 defuncions.\nActualment hi ha 392 casos actius, una xifra que suposa baixar dels 400 casos. El titular de Salut ha destacat que aquesta xifra “no s’aconseguia des del passat mes de setembre”. En aquest sentit, també ha destacat que el nombre de casos aquesta setmana s’ha estabilitzat a la baixa i “la taxa de reproducció es situava, aquest divendres, en el 0,89”.\nPel que fa a la pressió sanitària, Martínez Benazet ha exposat que actualment hi ha 10 persones ingressades a la planta de l’Hospital Nostra Senyora de Meritxell, i 10 a la Unitat de Cures Intensives (UCI) –7 d’elles requereixen ventilació mecànica–. A la planta COVID-19 habilitada a El Cedre no hi ha cap ingressat.\nEn relació amb les vacunes, el ministre ha informat que durant la jornada de dijous es van administrar 91 vaccins, i ja s’assoleix un total de 2.141.\nFinalment, Martínez Benazet ha donat a conèixer que 12 aules estan sota vigilància activa –2 total i 10 parcial– i 18 en vigilància passiva.\nNotícia Anterior: Darrera visita guiada a l’exposició ‘El museu és una escola’ de l’Espai Ermengol de la Seu d’Urgell\nSegüent Notícia: La Seu d’Urgell baixa dels 100 punts en el risc de rebrot i ara no té cap grup escolar confinat


Vocabulari dinàmica i estructura de la població | Geografia. El bloc de 2n de batxillerat\nArxiu de la categoria: Vocabulari dinàmica i estructura de la població\nEl poblament rural generalment presenta una baixa densitat de població en comparació amb l’espai urbà. Pot ser un poblament rural de caràcter concentrat, si la població es localitza preferentment en nuclis urbans distants entre ells i separats per àmplies zones … Continua llegint →\nSituació de mortalitat molt elevada a causa de la incidència d’epidèmies, guerres i fams, típica del cicle demogràfic antic.\nMortalitat dels fillets menors d’un any. Es mesura amb la taxa que relaciona les defuncions de fillets menors d’un any amb relació als nats vius durant l’any de referència, en tants per mil. Era molt alta durant el cicle demogràfic … Continua llegint →\nDesplaçament temporal d’una persona entre el seu lloc de residència i el seu lloc de treball. Solen produir-se dins les àrees metropolitanes, entre la perifèria i el centre i viceversa, relacionades amb el procés de suburbanització i la millora dels … Continua llegint →\nMigració entre continents (migració d’espanyols a Amèrica; d’africans cap a Europa…). A Espanya cal destacar la gran emigració sobretot durant la segona meitat del segle XIX cap a Amèrica central i del sud.\nVariació dels efectius d’una població durant un període determinat. Es calcula mitjançant la diferència intercensal o bé sumant el creixement vegetatiu i el saldo migratori.


Supera l’entrevista de selecció\n18/04/2017 17:32:53 , Barcelona\nÉs habitual tenir respecte cap a l’entrevista de selecció per aconseguir un lloc de treball. Però amb aquests consells, la dominaràs!\nL’últim obstacle abans d’aconseguir el treball: l’entrevista\nFa poc vam acabar la sèrie d’articles dedicats al currículum: continguts que ha d’incloure, diferents models i la seva versió online o 2.0. Si heu seguit els nostres consells, probablement us truquin aviat per algun treball. Però abans que et contractin, hauràs de passar una entrevista de selecció. És a dir, hauràs de mantenir una conversa amb un o diversos entrevistadors que tractaran de valorar si ets el candidat ideal pel lloc de treball vacant.\nEl nostre objectiu, en aquest moment, serà demostrar que reunim les característiques personals i professionals necessàries per desenvolupar la feina. Però també haurem de ser capaços d’obtenir més informació sobre el lloc de treball i l’empresa, per poder valorar adientment que realment ens interessa l’oferta.\nHabilitats per superar l’entrevista de treball\nEl més important, com haurà sentit molts cops, és que siguis tu mateix. No val la pena tractar de ser diferent, perquè encara que convencis a l’entrevistador, durant el desenvolupament de les tasques del teu lloc de treball descobriran que no ets qui deies ser. O, encara pitjor, hauràs de ser un altra persona indefinidament.\nNo obstant, sí que podem seguir una sèrie de recomanacions per tractar d’extreure el millor de nosaltres durant l’entrevista. A nivell verbal, tracta de ser el més col·laboratiu possible, fes preguntes sobre el lloc de treball (manifestaràs interès) però sense interrompre l’entrevistador i pensa i argumenta bé les teves respostes. Per contra, evita criticar feines prèvies i els monosíl·labs (sí, no...).\nPel que fa als continguts a explicar, tracta sempre de respondre vinculant-ho tot amb els teus treballs previs i la teva formació. Intenta demostrar confiança: no facis servir paraules que denotin inseguretat (però, crec, no ho sé...) i no deixis les frases a mitges.\nPer últim, tingues en compte l’expressió no verbal. És a dir, altres aspectes diferents a les paraules però que també comuniquen: el volum de veu (no cridis ni xiuxiuegis), manté una postura adequada, mira als ulls, controla els gestos que demostrin que estàs nerviós (gesticular massa, per exemple)...\nExemples pràctics: reformulacions positives durant l’entrevista de treball\nDurant l’entrevista, el seleccionador potser tracta de trobar aspectes negatius a la teva candidatura, dificultats que suposin que no ets el candidat ideal. Tots tenim punts dèbils, però l’entrevistador valorarà molt que sàpigues treure la part positiva, que siguis capaç de convertir una dificultat en una oportunitat: Us deixem alguns exemples:\nEntrevistador: No creu que és massa gran per aquesta feina?\n👎: “Si tens raó, ja tinc una edat…”\n👍: “Puc aportar a l’empresa molta experiència i una bona condició física per realizar les tasquen que requereix el lloc de treball”.\nEntrevistador: No creu que és massa jove per aquesta feina?\n👎 “Si tens raó, no tinc cap experiència..”.\n👍 “Puc aportar moltes ganes de treballar, aprendre i créixer laboralment en\nA Femarec t’ajudem a trobar treball\nFemarec compta amb un gran equip de professionals especialitzats en el món del treball i en l’acompanyament de persones aturades cap a la consecució d’una feina. 1 de cada 3 participants aconsegueix treball gràcies als nostres cursos, formacions i tutories personalitzades.\nLes nostres actuacions són 100% subvencionades gràcies a la col·laboració del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC) i el Departament de Treball, Afers Socials i Família de la Generalitat de Catalunya.\nContacta amb nosaltres i inicia el teu camí cap a la inserció laboral.\nTags: ocupació,Cursos subvencionats,Formació Ocupacional,Formació,integració laboral,agència de col·locació,orientació,


Pinker Tones i We Are Standard actuen al concert de la Festa Major - Revista Cambrils\nPinker Tones i We Are Standard actuen al concert de la Festa Major\nPublicat el Dimarts, 9 de desembre de 2008 12:57h\nMoment de l'actuació de Pinker Tones\nEl concert celebrat la nit del 5 de desembre al Palau Municipal dEsports el van encetar les cançons melòdiques dels vilanovins La Brigada. A continuació, els van seguir un dels grups estrella del concert, We Are Standard. Aquesta banda de techno-pop venien a Cambrils a presentar làlbum que fa només un mes acaben de treure al mercat i que ha estat gravat a Londres. Precisament fa poques setmanes es va poder comprovar la dimensió internacional daquesta banda bilbaïna amb diverses actuacions a Nova York. Els seus seguidors i en general el públic assistent al Palau dEsports sho va passar dallò més bé amb temes com The last time o Bye, bye, bye, amb el qual obren el seu recent treball discogràfic.\nEls We Are Standard van ser uns teloners de luxe per als cap de cartell, els Pinker Tones, que per segona vegada a la comarca havien aixecat unes bones expectatives. Els barcelonins van desplegar tota la seva energia i bones vibracions electròniques fent moure tot el públic assistent. El duo Profesor Manso and Mr. Furia, acompanyats dun tercer component, no van defraudar el públic que en aquella hora omplia la meitat de la pista del pavelló. Pinker Tones venien a Cambrils en un moment excel·lent de la banda que els ha configurat com una de les propostes exportables més exitoses del panorama estatal, com ho evidencien les gires per l'Amèrica llatina.\nEl concert jove de la Festa Major va estar organitzat per l'Associació de Músics de Rock de Cambrils.\nEls We Are Standard dalt de l'escenari en un moment de la seva actuació


Nou derbi al Ruiz Casado | Futfem.cat\nEl Barça posa a prova un Sant Gabriel amb moltes urgències\nDissabte (17.30 hores) el Ruiz Casado acollirà el segon derbi de la temporada. El Sant Gabriel no va poder guanyar a l'Espanyol en la segona jornada, tot i fer un bon partit, i intentarà que el duel davant les blaugranes es quedi a casa.\nLes de Toni Camacho no han protagonitzat un bon inici de Lliga i les tres derrotes que encadena el situen a la zona de descens.\nLa situació és molt diferent al Barça. Les de Xavi Llorens s'han refet a la perfecció de la derrota a València i són cinquenes amb sis punts. Les futbolistes blaugranes van demostrar el diumenge passat que es troben en un gran moment de forma i es van desfer sense problemes del Santa Teresa, un altre dels conjunts que encara no han sumat cap punt.\nL'altre representant català, l'Espanyol, visita dissabte (11.30 hores) el camp del Rayo Vallecano amb les bones sensacions que deixa sempre la victòria. El tècnic blanc-i-blau, José Antonio Montes, així ho creu: "No és el mateix anar a Madrid amb tres punts que amb sis, estem capacitades per emportar-nos la victòria". El Rayo, tot i ser un conjunt difícil, no ha començat del tot bé la temporada i només ha estat capaç de sumar dos empats, davant l'Atlético de Madrid i l'Oviedo. La clau per aconseguir la victòria és, segons Montes, "estar molt atentes en defensa" ja que les madrilenyes són "un equip molt fort", i conclou: "Si som capaces de defensar millor, ens emportarem el partit perquè opcions en atac segur que en tindrem, l'equip té bones futbolistes, té velocitat i qualitat".


CONSTRUCCIO D'HABITATGE AÏLLAT\nCONSTRUCCIÓ D'HABITATGE AÏLLAT\nUna idea senzilla de projecte, dos volums de pedra units mitjançant un cos central dóna resposta a les necessitats exposades pels clients, un programa extens i a la ubicació de l'habitatge en un solar relativament complex.\nL' habitatge s'organitza des d'un nucli central, rebedor i escala en planta baixa i passadís distribuïdor a la planta primera, i des d'aquest cos central s'accedeix als dos cubs de pedra, on hi ha les estances principals de l'habitatge. A la planta baixa hi ha la sala menjador, la cuina, el safareig, un bany i un dormitori. A la planta primera hi ha una habitació amb un bany i un vestidor, 3 dormitoris i un altre bany.\nEs va procurar orientar el màxim d'estances amb orientació sud, i es va protegir amb menys obertures la façana nord de l'habitatge.\nLa comunicació amb l'espai enjardinat de la parcel·la es produeix des de tota la planta baixa, era un requisit fonamental pels propietaris. Es van conservar els arbres que hi havia a la parcel·la i van determinar la situació de l'habitatge dins de la mateixa.\nCopyright © 2012 La Tercera Pell Text legal i privadesa LOPD