Disney+ incorporarà films en català al seu catàleg - VilaWeb\nDisney+ incorporarà films en català al seu catàleg\nEsperem que a Catalunya Nord, també ho poguem gaudir. Un sondeig fet a Catalunya Sud mostra que el 77,6% dels catalans volen sèries i films doblats en català a les plataformes digitals.\nJa fa dies que la plataforma per la llengua du a terme una campanya per a demanar a Disney que incorpori el català, a la seua plataforma de Disney + Ara sembla que aquesta ha donat el seus fruits, i la negociació de la Generalitat de Catalunya amb Disney perquè incorpori les versions en català a la seva plataforma de continguts.\nSegons el Departament de Cultura, Disney ha avançat, com a pas previ per a incorporar el català com a opció directa, que oferirà com a contingut extra les versions en català dels films que ja disposen de versió en aquesta llengua i han estat exhibides en sales de cinema o distribuïdes en DVD, Blu-Ray i més plataformes. La directora general de Política Lingüística, Ester Franquesa, ha dirigit la negociació amb Disney Espanya i espera que la companyia, que ha doblat al català des del 1995, mantingui aquesta línia empresarial en aquest nou format de distribució de cinema.\nEl Departament de Cultura ho ha anunciat amb un sondeig que mostra que el 77,6% dels catalans volen sèries i films doblats en català a les plataformes digitals que ofereixen vídeo a demanda com ara Netflix, Amazon Prime o Movistar+.\nA la pregunta de quines llengües els agradaria trobar al doblatge de films i sèries, un 50% han citat espontàniament el català juntament amb llengües com el castellà (74,9%) o l’anglès (19,2 %). S’ha demanat als qui han dit espontàniament ‘altres llengües’ si els agradaria que a més hi poguessin trobar doblatges en català i hi ha respost afirmativament un 77,6%. L’enquesta de Política Lingüística també revela que un 76,3% dels ciutadans voldria també subtítols en català i que un 83% voldria que les interfícies de les plataformes de vídeo a demanda es poguessin configurar en català.\nAquesta enquesta s’ha fet durant el confinament, la quarta setmana d’abril, a una mostra de 1.607 persones representatives de la població de Catalunya de setze anys i més que fa, si més no, un any que viuen a Catalunya. L’error mostral és del 2,5 % i el nivell de confiança és del 95,5 %.


Ajuts en forma de préstecs per a la promoció d'habitatges de protecció oficial pel 2021\nPublicades subvencions en forma de bonificació dels interessos d'operacions de préstec, per al finançament de promocions d'habitatges i allotjaments amb protecció oficial destinats a lloguer o cessió d'ús en règim general\nS'ha publicat al DOGC la Resolució DSO/2486/2021, de 28 de juliol, per la qual s'obre la convocatòria per a la concessió d'ajuts en forma de bonificació dels interessos d'operacions de préstec, per al finançament de promocions d'habitatges i allotjaments amb protecció oficial destinats a lloguer o cessió d'ús en règim general per a l'any 2021 (ref. BDNS 577437).\nAquesta convocatòria es regeix per les bases publicades en la Resolució DSO/2291/2021, de 20 de juliol, per la qual s'aproven les bases reguladores per a l'accés a ajuts en forma de bonificació dels interessos d'operacions de préstec, per al finançament de promocions d'habitatges i allotjaments amb protecció oficial destinats a lloguer o cessió d'ús en règim general.\nL’objectiu d’aquests préstecs i línies d’ajuts és facilitar i impulsar la construcció d’habitatges de lloguer social i ampliar el parc protegit.\nPressupost disponible: 1.928.152,17 €\nDestinataris: Promotors amb seu social o operativa a Catalunya (vegeu especificacions art. 3 i 4 de les bases)\nTerminis: Del 3 d'agost fins al 31 de desembre de 2021\nSón susceptibles d'accedir als ajuts les següents promocions d'habitatges i/o allotjaments:\nProjectes de promoció d'habitatges i/o allotjaments amb protecció oficial (sòl, locals i annexos exclosos amb les excepcions previstes en aquest apartat).\nAdquisició d'immobles per a la seva rehabilitació i posterior qualificació com habitatges i/o allotjaments amb protecció oficial (locals i annexos exclosos amb les excepcions previstes en aquest apartat).\nAdquisició de promocions en fase d'execució per a la seva finalització i qualificació posterior com habitatges i/o allotjaments amb protecció oficial (locals i annexos exclosos amb les excepcions previstes en aquest apartat).\nEn tots aquests supòsits, els habitatges i/o allotjaments s'han de qualificar amb protecció oficial en règim general per al termini legalment establert i s'han de vincular al règim de lloguer o cessió d'ús, durant tot el període de vigència de la qualificació amb un mínim de trenta anys.\nS'inclouen a les actuacions objecte dels ajuts, els aparcaments vinculats als habitatges, sempre que la seva construcció vingui imposada pel planejament urbanístic.\nSuperfície mitjana útil màxima de 75m2, poden incloure un aparcament de cotxe de 15 m2 , un aparcament de moto de 2,5 m2 i un traster de 8m2 en els supòsits previstos a les bases de la convocatòria i s’han d’adjudicar per uns preus màxims, establerts segons la zona on es trobin ubicats.\nLa promoció haurà de disposar en fase de projecte, com a mínim, de l'etiqueta d'eficiència energètica emesa per l'ICAEN, de certificat energètic B que caldrà mantenir en el moment de la certificació energètica definitiva.\nLes promocions d'habitatges i/o allotjaments per a les quals se sol·licitin les subvencions s'han d'executar en el termini de 36 mesos a comptar de la resolució de qualificació provisional.\nDestinar els habitatges i allotjaments a lloguer o a cessió d'ús protegit per un termini mínim de 30 anys a comptar de la data de la resolució de qualificació definitiva.\nLes operacions aprovades per l’ICF a través d’aquesta línia de finançament compten amb un tipus d’interès fix (del 4,25%) sobre el qual s’aplica una bonificació parcial per part de l’Agència de l’Habitatge de Catalunya (del 2,25%). Per tant, el tipus d’interès final serà fix del 2%.


COMISSIÓ DE SEGUIMENT- 18.09.19 – agrupaciopresons2\nLA SECRETARIA CONFIRMA L’INICI DE NEGOCIACIONS DEL FUTUR ACORD I LA PETICIÓ DE 281 PLACES DE TÈCNICS ESPECIALISTES\nEl dimecres 18 de setembre de 2019, va haver-hi reunió de comissió de seguiment de l’Acord de Personal Penitenciari a la qual van assistir l’Administració i la part social.\nDESCARREGA EN PDF LA NOTA INFORMATIVA DE LA COMISSIÓ DE SEGUIMENT DEL 18 DE SETEMBRE DE 2019\nGRUP TÈCNIC D’ENVELLIMENT DE PLANTILLA, JUBILACIÓ ANTICIPADA I 2A ACTIVITAT.\nNOU ACORD DE CONDICIONS DE TREBALL\nSegons indica l’Administració, finalment s’ha decidit a obrir la negociació del nou acord de condicions de treball i del tema de la jubilació anticipada, la 2a activitat i l’envelliment de la plantilla\nL’Administració ens ha comunicat que es convocarà als sindicats a una reunió d’obertura de negociacions durant la primera setmana d’octubre a la qual assistiran la Secretària General del departament, el Secretari de Mesures Penal i la Directora de Serveis, és a dir, els comandaments màxims del departament en matèria de personal.\nCCOO hem sol·licitat que incloguin l’ampliació de canvis de servei i celebrem que a més d’obrir finalment la negociació d’un nou acord, aparentment hi hagi intenció per part de l’administració per a passar a la fase de negociació de l’extremadament urgent tema de la jubilació anticipada i la segona activitat.\nCONTINUÏTAT DELS INTERINS. EXPECTATIVES DELS 92 CESSATS\nNo s’ha renovat cap company dels 98 reforços excepte 6 en comunicacions de Lledoners. La mesura tindrà un gran impacte en la seguretat i garanties en la prestació dels serveis en tots els centres afectats.\nCCOO hem sol·licitat immediatament la renovació de TOTS els reforços. És absurd que quan s’estan produint contínues baixes en el sistema per jubilacions, trasllats a la resta d’Espanya etc., no es cobreixin, i les escasses que es cobreixen es facin amb criteris incomprensibles i opacs a qualsevol raonament lògic.\nL’Administració comunica que les perspectives futures de contractació abans de les festes de desembre són molt negres i que la continuïtat de les substitucions es prorrogués mes a mes, la qual cosa és indignant donada la situació dels centres a causa de les manques severes de personal.\nCCOO continuarem pressionant a tots els nivells perquè cobreixin totes les incidències. El nombre de baixes i d’incidències es manté i la necessitat de cobertura és immediata.\nEl BOLSAZO ALS INTERINS CONTINUA\nL’Administració continua amb el BOLSAZO als interins amb la complicitat manifesta i necessària d’UGT, CSIF, CATAC i CSC, signants de la vergonyosa i claudicant modificació de l’acord de borsa de 2006, i han preparat amb aquests sindicats una reunió de tripijocs de bossa per al dia 27 de setembre, de la qual han exclòs a CCOO.\nA saber que noves barbaritats acordaran sense ningú que els pugui frenar\nQuan CCOO hem volgut defensar als 600 companys interins plantejant diverses qüestions però NO ENS HAN DEIXAT. UGT ha donat un cop de mà a l’Administració de manera còmplice defensant l’exclusió de CCOO.\nCCOO recorrerem la seva traïdorenca acció d’excloure’ns perquè no hi hagi testimonis dels seus tripijocs i continuarem defensant als interins sense importar les traves que posin altres sindicats i l’Administració.\nCONCURS DE COMMANDAMENTS INTERMEDIOS DE CS/CUE/CRIMO\nS’acaba de publicar resolució de la Junta de Mèrits i Capacitat excloent a un participant perquè ni tan sols pertany a l’administració penitenciària, la qual cosa dóna idea del nivell en el qual es mouen. Ara hi ha 10 dies més de retard perquè la persona afectada pugui recórrer.\nEl pròxim dia 30 es publiqués una guia d’estudi de la prova de la 2a Fase que fixarà l’àmbit del cas pràctic. Diu l’Administració que la major part dels continguts ja hauria de ser coneguda per la majoria d’aspirants.\nLa prova, que no és eliminatòria, es preveu que es realitzi entre el 9 i 13 de desembre. Serà diferent per a oficines i interior i els que es presentin a tots dos àmbits hauran de realitzar les dues.\nEls 464 candidats admesos han presentat més de 20.000 cursos dels quals més d’11.000 són diferents. La Junta ha de valorar-los tots i d’un en un, ja que les valoracions de juntes anteriors no valen. Sembla que la Junta es reunirà en sessions de dos dies per setmana, però encara que valorin 360 cursos per sessió de 6 hores, a 1 curs per minut, es necessitaran quatre mesos i això si no hi hagués festes entre setmana, que hi ha unes quantes.\nA més el treball desenvolupat s’ha d’introduir de manera manual per a cadascun del gairebé mig miler de candidats. Tenen dues persones dedicades a això en exclusiva i que esperem per bé de tots que no agafin una grip.\nPlena d’optimisme desbocat, l’Administració creu que podria resoldre el concurs durant el primer trimestre de 2020. CCOO creiem que sincerament és una aixecada de camisa i un intent desesperat per guanyar temps i que el problema s’ho mengin els que vinguin després, i ens sembla molt improbable que aquest concurs es resolgui en data. Tant de bo estiguem equivocats.\nEn el cas de Puig de les Basses, l’administració admet que s’ha d’aplicar ja la sentència, ja que les seves conseqüències s’han reflectit en el càlcul del treball desenvolupat dels candidats afectats.\nL’assessoria jurídica de l’administració està estudiant si el topall aplicat a la segona fase s’ha de respectar o no atès que no hi ha segona fase.\nAPLICACIÓ DELS NOUS PERMISOS ACORDATS A LA MESA GENERAL\nCCOO demanem que comuniquin als centres la nova regulació d’ampliació de permisos acordada en Mesa General, per atendre fills discapacitats, mobilitat per violència de gènere i mesures relatives a la prestació de serveis amb malalties d’especial gravetat.\nL’Administració indica que encara no han tingut temps de traslladar-los als centres i es compromet a fer-ho.\nCCOO sol·licitem el compliment del vigent Acord 2006-2009 on consta el procediment de promoció interna del C al B d’interior i d’administració.\nL’Administració diu que està estudiant el cas de motu proprio, ja que té interès en un procés d’aquest tipus, i es compromet a revisar la proposta per valorar la manera en què es podria realitzar i les places que es podrien oferir.\nDARRERES INFORMACIONS DEL PROCEDIMENT SELECTIU D’EDUCADORS DE L’ÀMBIT D’EXECUCIÓ PENAL\nL’Administració comunica que estan pendents de resoldre les recusacions a membres de la Junta, que haurien d’haver-se resolt aquesta setmana, i dels recursos a les preguntes (una quarta part han sigut recorregudes). Esperen resoldre els recursos durant aquest mes de setembre i publicar la plantilla amb les respostes correctes aquest mes o en tot cas abans del 15 d’octubre.\nEl Departament comunica que espera publicar el Concurs de trasllats d’educadors a l’octubre si es pot i obrir a l’octubre la negociació de les bases, amb la intenció que siguin similars a les de psicòlegs. No preveuen un gran volum de participants. Sortiran totes les places de tot l’àmbit funcional, Justícia Juvenil inclosa.\nL’Administració comunica les dades finals d’aspirants que han participat en el procés:\n764 candidats admesos\n35 candidats exclosos\n652 candidats presentats a l’examen\n112 candidats no presentats a l’examen\n9 candidats que no van finalitzar el 2n examen.\n643 candidats finalment van fer l’examen\nCCOO hem sol·licitat el nombre total de personal definitiu en l’àmbit per unitats directives.\nL’Administració informa sobre la política del departament de portar les noies menors en un centre separat (Els Til·lers). Això comporta un increment de dotacions d’educadors. Uns llocs són de nova creació i uns altres són llocs traslladats des de Can Llupià, que baixa en dimensions. Paral·lelament estan els MENAs, que l’Administració considera que és un problema més conjuntural. S’ha creat per ells un programa de tres anys prorrogables si fa falta.\nS’ampliaran places en Montilivi, a on es creen places obertes (només era un centre de règim tancat). Can Llupià deixarà les places de les noies per als MENAs i per això s’incrementen les places provisionals d’educadors en Can Llupià pel temps que aquest centre acolli els MENAs. L’Administració diu que hi haurà dret de retorn pels educadors que hagin de moure’s.\nMentre no s’aprovi el pressupost, només és un reforç de 6 mesos. Diuen que per això es publiquen reforços, una part dels quals són del programa i que després es trauran en el concurs definitiu.\nSOL.LICITUT D’OFERTA PÚBLICA DE TÈCNICS ESPECIALISTES\nL’administració comunica que ha sol·licitat l’aprovació de l’oferta pública de les places vacants no reservades de Tècnics Especialistes, tal com hem anat defensant CCOO en solitari. En cas d’aprovació pel Govern, tot indica que s’aprovaria per mitjà de decret com ha estat en el cas de l’oferta de mossos i bombers aprovada fa uns dies.\nCCOO hem defensat, sovint en solitari, la convocatòria de quantes ofertes públiques de Tècnics Especialistes hi hagi, millor, en comptes d’esperar a tots els processos, ja que és millor dues ofertes públiques, una en 2019 i una altra en 2020, que una sola en 2020, ja que això donarà un mínim de dues opcions als companys interins per a aprovar en comptes de jugar-li-ho tot en un únic intent.\nEn qualsevol cas, l’oposició de Tècnics Especialistes no es realitzarà abans de la de Treballadors Socials, la qual cosa significa que la convocatòria no es publicarà abans de gener de 2021 com molt aviat. L’examen es realitzaria durant el primer trimestre de 2021\nLes places previstes són 236 vacants + 19 places dels companys que s’han traslladat a la resta d’Espanya + el 10% addicional amb un total previst de 281 places convocades.\nCOBERTURA DE LLOCS VACANTS. CONCURS DE COMISSIONS DE SERVEIS\nL’Administració manté la seva intenció de convocar un concurs de comissions de servei per a funcionaris de carrera on oferirà totes les vacants que hi ha per excedències, jubilació, etc., al costat de les 19 produïdes pel concurs de trasllats a la resta d’Espanya. L’Administració restarà les places assignades a personal que torna al sistema d’excedències de diversos tipus.\nPreveuen tenir llest el llistat de les places disponibles a principis d’octubre i convocar el concurs a meitat d’aquest mes.\nEn el cas del procés selectiu dels juristes (PESCO), es manté el calendari previst per l’administració. Les bases de l’oposició, es negociarien al novembre i la prova es realitzaria a la fi del primer trimestre de 2020.\nL’Administració reconeix la seva intenció de realitzar concurs previ, amb el suport de CSIF, vulnerant novament l’Acord vigent. S’obre així un nou front en el col·lectiu, que desconeixem l’afectació que podria tenir, ja que es tracta d’un cos general, fora de l’àmbit d’execució penal, i podria afectar fins i tot el nombre de places ofertes.\nRespecte als Treballadors Socials, l’administració creu de manera massa optimista que podrà realitzar l’oposició després de l’estiu, el setembre de 2020 com molt aviat. CCOO desconfiem dels terminis que estimen.\nL’Administració novament ha manifestat la seva intenció de realitzar un concurs de trasllats previ. CCOO, malgrat el que un altre sindicat difon falsament en el seu escrit, considerem que deu ser posterior a l’oposició, tal com signem en l’Acord de condicions de treball i hem defensat sempre.\nLes següents oposicions de psicòlegs i educadors (PESCO) es preveuria publicar-les entre l’estiu de 2020 i març 2021.\nCCOO novament ens hem quedat solos defensant la realització immediata d’un concurs de trasllats per a llocs base de tècnics especialistes. L’Administració, amb el silenci còmplice dels altres sindicats, no vol convocar-lo fins que es finalitzin els dos concursos de comandaments intermedis, l’actual de Caps de Servei/CUE/CRIMO i el posterior de Caps d’Unitat, CAF etc.\nCCOO li hem indicat a l’administració que el concurs de trasllats és necessàriament previ a la realització de l’oposició de tècnics especialistes prevista per al primer trimestre de 2021. No obstant això al ritme desesperadament lent i amb continus retards amb el qual l’Administració arrossega tots els processos, amb més d’11.000 cursos diferents que s’han de valorar un a un en el concurs de comandaments de Caps de Servei/CUE/CRIMO i un número similar o superior que caldrà valorar en el posterior de Caps d’Unitat, CAF etc., no creiem que es compleixin els terminis. Per al concurs de tècnics Especialistes de 2015 va caldre fer valoracions de 6000 cursos i es va trigar gairebé 6 mesos només en això, trigant gairebé 2 anys a finalitzar-les.\nCCOO li hem recordat a l’administració i als altres sindicats que el tancament de la Model va deixar a centenars de funcionaris de manera definitiva en places que no desitjaven, que tenen dret a un concurs que els permeti moure’s a places més concordes i que l’últim concurs va ser convocat en 2015. Per desgràcia en aquest tema els altres sindicats callen i miren cap a una altra part.\nL’Administració ens confirma que finalment NO desplaçarà l’ASSEP a la Zona Franca. CCOO vam denunciar que consideràvem que amb el trasllat a la Zona Franca es generava un perjudici pels treballadors i que dificultava greument el tracte amb familiars i els interns, valorant com positiva aquesta decisió.\nA pregunta de CCOO, l’administració segueix el procés d’elaboració del contracte pluriennal de 4 anys que diuen que preveuen publicar d’ací a poc temps. Sembla que encara estan preparant els plecs de clàusules tècniques. La prioritat a l’hora de reposar seran les botes.\nDonat el volum del contracte, que fa més d’un any que dóna voltes pels despatxos, tot indica que trigarà a executar-se de manera efectiva.\nPoc importa el bo que poden ser unes botes amb prescripcions tècniques noves si no te les lliuren mai.\nCCOO també li hem demanat que substitueixi immediatament els inversemblants uniformes lliurats als reforços.\nCCOO li hem recordat a l’Administració de manera clara i terminant que l’hivern està molt a la vora i que és urgent lliurar a les treballadores jaquetes i altres peces d’abrigar. L’Administració, que escolta amb la mateixa capacitat auditiva que la paret d’un búnquer, ha manifestat que anirà fent amb el que hi hagi en Quatre Camins.\nREVISIÓ DEL MODEL DE MEDI OBERT, AUGMENT DE PLANTILLES I COBERTURA D’INCIDÈNCIES\nCCOO exigim recuperar el treball previ i reunir el Grup de treball de Medi Obert. El pla estratègic fa referències però no especifica mesures específiques. L’Administració confirma que fixarà data al mes d’octubre per tractar el tema.\nCCOO requerim la cobertura urgent de les baixes dels centres oberts i l’UHPT en tots els àmbits. La xifra reduïda de treballadors i la carència de personal endèmica, ha generat que a vegades no hi hagi CRIMO´S, i que fins i tot, segons ens informen del COTA, hagi arribat a succeir que el comandament d’incidències no respongués en tractar de ser localitzat. L’Administració pren nota per analitzar els fets.\nCCOO sol·licitem urgentment un Protocol d’actuació als centres oberts per afrontar incidències i que es recordi les instruccions actuals a les direccions dels centres oberts.\nCCOO hem demanat la reobertura de la cafeteria interior de Brians 2 i ampliació d’horaris en les de tots els centres. L’Administració manifesta que la licitació del servei en Brians 1 està en tràmits i que mantindria horaris i serveis. La Sots directora general accepta traslladar a CIRE (adjudicatària de la resta de serveis) la petició d’ampliar horaris en la resta de centres.\nAFECTACIÓ AL C.P. JOVES PEL FENOMEN DELS MENAS\nCCOO preguntem sobre Joves i l’expectativa de l’afectació que hi haurà quan els MENAs delinqüents siguin majors d’edat. No volen contestar i s’excusen covardament en què no és la unitat de recursos humans a qui li correspon concretar res.\nL’Administració diu amb molta barra que en el sistema penitenciari sobren llits però el 25% de dones privades de llibertat de tota Catalunya es troben concentrades en un únic mòdul al C.P. Brians 1, que no reuneix les més mínimes condicions!\nPAGAMENT PREVI DE TÍTOLS DE TRANSPORT\nEl treballador podrà sol·licitar prèviament els diners amb la signatura del rebut de la bestreta amb el fons de maniobra. El treballador posteriorment podrà realitzar tràmits a través d’ATRI i lliurar el títol per tancar l’operació.\nNOUS CENTRES A LA ZONA FRANCA\nL’Administració comunica que no té cap informació al respecte. CCOO recordem el compromís i els Acords ratificats entre la Generalitat i l’Ajuntament de Barcelona i la necessitat urgent d’iniciar les obres.\nCCOO hem traslladat als Grups Parlamentaris, totes les carències i necessitats del col·lectiu penitenciari, i recordat la necessitat urgent de l’inici de les obres als centres penitenciaris i específicament a la Zona Franca.\n5è PROCÉS DE SELECCIÓ D’AMPLIACIÓ DE TÈCNICS ESPECIALISTES DE VIGILANCIA AL CAR\nCCOO sol·licitem que s’especifiqui una nova convocatòria que inclogui la totalitat d’aspirants pendents que van presentar sol·licitud en 2017 per a incorporar treballadors disponibles a la bossa d’interins. L’Administració reconeix que en l’última contractació incloc la possibilitat de realització d’un altre acte, i que és molt possible que el convoqui aquest 2019.\nCCOO sol·licitem que es concreti una reunió del Grup de formació. Les noves incorporacions de treballadors sense cap pla d’acollida, les retallades d’oferta formativa, la insuficiència de plans formatius específics per treballadors penitenciaris, la formació en nous perfils d’interns i el sistema i reconeixement de les GAP entre altres, s’han de revisar i actualitzar.\nLa compensació de la formació i l’accés és un dret que l’Administració té obligació de garantir, i s’ha d’analitzar de manera descentralitzada i per centres.\nBarcelona a 20 de setembre de 2019\nLA DOBLE CONDEMNA DE LES DONES PRIVADES DE LLIBERTAT A CATALUNYA\tINCENDI AL C.P. LLEDONERS


La plaça de la Llibertat és un lloc emblemàtic de la vila que es configura després de les revolucions burgeses del setembre de 1868, motiu pel qual porta aquest nom. Per això s’ha vinculat a moviments polítics i socials, sobretot abans de la Segona República.\nSempre ha mantingut un caràcter lúdic i d’esbarjo, en contraposició a la plaça de la Constitució –ara del Mercat Vell– o la d’Ocata, de caràcter més comercial. Esdevingué la seu de la primera escola per a nenes, així com del Centre Coral Unión Masnouense, l’antic Casinet o el cafè Las Delicias. Des de començament del segle XX ha estat un lloc de trobada i de celebració d’actes culturals i socials, com ballades de sardanes, mítings polítics, etc.\nA la cantonada s’ubicava la desapareguda torre d’en Riera, de planta circular i adossada a Can Corbera, una de les primeres masies construïdes a la vila. De les sis torres de defensa que es van aixecar al Masnou durant el segle XVI per fer front als atacs dels pirates només se’n conserven dues, les del Mas Antic i Can Teixidor.\nEn una casa de la plaça de la Llibertat coneguda com a Can Corbes hi va viure una família de mestres d’aixa. Els mestres d’aixa s’encarregaven de projectar, construir i reparar embarcacions. El sobrenom fa referència al treball de curvatura de les fustes destinades a la construcció del casc dels vaixells.


Català: "Et promet, Pablo, València" | Valencia Extra\nCatalà: "Et promet, Pablo, València"\nLa candidata a l’alcaldia de València pel Partit Popular, María José Català ha assegurat que vol “recuperar” la ciutat “per al PP” perquè creu que “Espanya necessita” a València, al mateix temps que ha assegurat que vol una ciutat que “sempre estiga al servei d’Espanya”. Així ho ha assegurat durant la Convenció Nacional del PP, a Madrid, on s’ha dirigit al president del PP, Pablo Casado, a qui ha dit: “Et promet, Pablo, València. Et promet passió i talent al servei d’Espanya”.\nCatalà, al costat de la resta de candidats a l’alcaldia de les capitals provincials d’Espanya, ha participat aquest dissabte en un acte en el marc de la Convenció Nacional del PP, on cada alcaldable ha presentat breument el seu projecte per als comicis municipals que se celebren al maig. També han intervingut els candidats a Alacant, l’actual alcalde, Luis Barcala; i a Castelló, la portaveu del grup municipal, Begoña Carrasco.\nLa candidata valenciana ha manifestat que el PP li ha donat “l’oportunitat de ser la pròxima alcaldessa de València” i ha assegurat que vol una ciutat que tinga capacitat d'”atracció d’innovació” i que siga una “ciutat lluminosa, per a la gent jove, per als xiquets”.\nAixí, vol una “ciutat de passió i de foc” que “respecte a les seues tradicions i la seua cultura”. “Vull una ciutat on no s’impose a ningú la seua ideologia, ni que reescriguen la seua història. Vull la ciutat romana que té una història clara que ningú pot canviar”, ha manifestat.\nPer part seua, Barcala ha apostat per “convertir Alacant en la capital mediterrània de la indústria tecnològica, la innovació digital i de la nova economia urbana”. “Aqueixa és la gran aposta, no és un fanal”, ha exclamat l’alcalde d’Alacant.\nEl primer edil, que va aconseguir l’alcaldia a l’abril del passat any després de la dimissió de l’alcalde socialista Gabriel Echávarri, ha indicat que va assumir l’alcaldia “després d’un desastrós tripartit d’esquerres” i ha assegurat que “en huit mesos” han “fet molt més que aqueix tripartit en tres anys”. “En quatre anys transformarem la ciutat, no és una promesa, és una realitat”, ha manifestat.\nDurant la seua intervenció, l’alcaldable ‘popular’ per Castelló, Begoña Carrasco, ha assegurat que vol retornar a la ciutat “la llum i la il·lusió” que, en la seua opinió, “ha perdut” després del govern de coalició entre PSOE i Compromís amb el suport de Castelló en Moviment.\nSegons Carrasco, Castelló està “paralitzada, estancada”, i ella té un “gran projecte de ciutat” per a “una ciutat de primera”. Així, ha proposat convertir la capital de la Plana en “una ciutat de l’esport i el benestar”.


Moltes persones decideixen, per diferents motius, obrir un negoci a la Ciutat Comtal. Barcelona és una ciutat cosmopolita, turística i comercial, tots ells elements imprescindibles perquè un negoci prosperi.\nLa gran varietat d’establiments comercials que hi ha a Barcelona fan que gairebé qualsevol proposta interessant tingui cabuda a la ciutat, cosa que ajuda a la creativitat de nous emprenedors. Moltes persones tenen interessants projectes per obrir un negoci, però no saben quins passos han de seguir.\nPer això, si t’has decidit viure en un pis de lloguer a Barcelona per a obrir el tru propi negoci, aquest article és l’ideal per a tú, ja que des de ShBarcelona us parlem dels tràmits necessaris per obrir un petit negoci a Barcelona.\nPassos a seguir per obrir un negoci a Barcelona\nPrimerament, és primordial tenir clara la idea de negoci que vols portar a cap. Per a això, és important que tinguis un pla de negoci i no només una idea al cap. Totes les idees s’han de desenvolupar i s’han de valorar molts factors abans de dur-les a terme.\nSegons aconsellen des de l’Ajuntament de Barcelona, has de decidir el producte o servei que vols oferir, definir i estudiar el mercat al qual hi competiràs, buscar el millor finançament i sol·licitar els permisos pertinents perquè el teu negoci estigui dins de la legalitat.\nUn altre detall important és trobar una adequada localitat per l’establiment on invertiràs el teu negoci, valorant els metres i la localització, aquesta última de gran importància per garantir l’èxit del negoci.\nEl motiu pel qual és bàsic instal·lar un negoci en certes zones i no en altres rau en el nombre de vianants per les quals en transiten i que és interessant que es tracti d’un eix comercial urbà.\nSi ho necessites, aquí et deixem un link en el qual podràs veure quins són els eixos comercials de la ciutat de Barcelona.\nUn cop tinguis el local, hauràs de completar una sèrie de tràmits administratius.\nHas de tenir en compte que, depenent el tipus de negoci que vulguis obrir, hauràs de sol·licitar una sèrie de permisos.\nPer això és important que el local que triïs compleixi amb els requisits que la llicència en qüestió requereix, ja que, en cas contrari, el projecte no es podrà dur a terme.\nPer exemple, en cas d’obrir un bar o un restaurant, si el local no disposa de les condicions adequades per a tal activitat i no és possible que aquestes es puguin dur a terme, com en cas d’oposició dels veïns o la manca d’una sortida de fums reglamentària, no podràs desenvolupar aquesta activitat en aquest local.\nPer això moltes persones escullen locals que prèviament havien estat negocis similars, ja que el local ja disposa de les característiques i permisos necessaris.\nArticle relacionat: Cooperativa de freelance a Barcelona\nSi el local necessita reformes, hauràs de sol·licitar una llicència d’obres a l’ajuntament, com si es tractés d’obres a realitzar en un domicili. A més d’això, la llicència d’activitat és obligatòria, ja que et permetrà desenvolupar una determinada activitat en un determinat local o emplaçament.\nAquí us deixem les adreces on podeu fer aquestes sol·licituds. A més d’això, hauràs d’inscriure’t en el cens de l’Agència Tributària per obtenir el número d’identificació fiscal (NIF) i donar-te d’alta en l’impost d’activitats econòmiques (IAE).\nHas obert un negoci a Barcelona? Tens algun consell que compartir amb nosaltres?\nAPPS PER RESERVAR HOTELS A PREUS TIRATS\nLes ofertes de turisme de luxe han crescut molt en els últims anys. Aquesta notícia significa que...


El mal temps buida terrasses però manté els restaurants plens - Diari de Girona\nEl mal temps buida terrasses però manté els restaurants plens\nLa majoria de locals han ampliat la plantilla en una setmana en la qual poden triplicar la facturació\ngirona | ariadna parals 09.05.2016 | 07:30\nUna terrassa gironina, buida ahir per culpa de la pluja. aniol resolosa\nRestauradors mirant el cel. La pluja d'ahir i les previsions meteorològiques poc optimistes de la setmana fan que els restauradors de Girona depenguin, en gran part, de les gotes que el cel pot deixar caure en una de les setmanes més importants per a la ciutat. I mentrestant, els clients, més enllà dels patis plens de flors, busquen en els restaurants una petita taula aixoplugada on poder dinar.\nLa pluja intermitent d'ahir va fer complir part del tòpic que assegura que "carrers molls, calaixos eixuts". En aquest cas, podríem parlar de "carrers molls, terrasses buides". Un cop d'efecte en l'economia dels restaurants, pels quals, Temps de Flors pot fer augmentar la facturació fins a un 60% respecte a qualsevol altre cap de setmana, asseguren des d'un bar de la Rambla que només serveix menjar a la terrassa, deixant lliure la barra per a la cafeteria.\n"De la nit al dia, d'anar al 120% a anar al 20%", deia Jordi Armengol, vicepresident de l'Associació d'Hostaleria de Girona i responsable de l'àrea de restauració, en referència al contrast de públic que van tenir al seu local, el bar +Cub, dissabte i ahir. Una tònica que repeteixen restauradors de tota la ciutat, que qualifiquen el dissabte com a "desbordant" o "exagerat". Restaurants com Le Bistrot, situat en el que ha estat batejat com un dels punts més romàntics de l'Estat, esperava ahir un 15% menys de clients respecte a dissabte, quan van servir a més de 235 comensals. "La previsió per avui (ahir pel lector) és inferior, tenim menys reserves", reconeixien des d'aquest local. D'altres parlen sense embussos i donaven la jornada d'ahir per pràcticament perduda, ja que els seus locals estan enfocats a la terrassa.\n"El 80% de les terrasses de la ciutat no estan sota cobert", diu Armengol, "i aquests són els que més pateixen la pluja". Però fins i tot locals com L'Arcada, que disposa d'una àmplia terrassa sota les voltes de la Rambla, admetien que el dia d'ahir era "més fluix". I malgrat que la pluja va espatllar ahir els seus plans, l'augment de la demanda que comporta Temps de Flors els obliga a contractar més personal, que en el seu cas es tradueix en el doble de treballadors, passant dels 15 habituals als 30. De fet, diu Armengol, hi ha molts restaurants que contracten més personal aquests dies, una mitja d'una o dues persones per local. Tot i tractar-se d'una bona noticia per a l'economia, "resulta complicat trobar gent per a dues setmanes", explica Armengol. "A vegades és difícil gestionar aquest increment", argumenten des de l'Arpa.\nLa planificació d'horaris i treballadors es fa en funció de les previsions de visitants i, en alguns casos, en funció del temps, com és el cas del River.\nA qui de moment no afecta la pluja és als hotels, diu Josep Carreras, president de l'Associació d'Hoteleria de Girona, tot i reconèixer que "cal anar dia a dia".\nA diferència dels restauradors, els hotels no tenen un augment en la facturació, ja que l'oferta hotelera és sempre la mateixa. No obstant això, reconeix que Temps de Flors "dóna impulsa a l'ocupació d'entre setmana", que fins dimecres se situa entorn al 85%, unes xifres similars a les d'agost. Carreras destaca que són "bones xifres" i assegura que enguany han registrat un repunt del nombre de visitants del sud de França i de localitats espanyoles com València, Madrid o poblacions d'Aragó, en comparació amb passades edicions. En aquest sentit, Carreras assegura que "es veu que els campanyes de promoció que s'estan fent funcionen".


Nova convocatòria Joves Fotògraf(e)s\nL'11 de març s'acaba el termini perquè els joves fotògrafs de les comarques gironines que tinguin entre 18 i 30 anys puguin presentar el seu projecte fotogràfic en aquesta convocatòria. El projecte guanyador, que es farà públic a partir del 4 d'abril, serà el protagonista de la XIV edició de Joves Fotògraf(e)s i prendrà el format d'exposició per tal que pugui itinerar per diferents municipis de les comarques gironines.\nPer primera vegada la convocatòria està dotada amb un premi de 1.000 € al projecte seleccionat. Una comissió d’avaluació formada per representants de la Diputació de Girona i per persones especialistes i professionals del món de la fotografia, les arts i la cultura serà l’encarregada d’escollir el projecte fotogràfic.\nLa convocatòria i les bases on s’especifiquen els detalls del procés selectiu: participants, projectes, documentació, lliurament, criteris de valoració, etc. Es poden consultar en aquest document adjunt i també a l’apartat Joves Fotògraf(e)s del lloc web d’INSPAI (http://www.inspai.cat)\nLes exposicions d’anteriors edicions es poden veure a l’apartat Exposicions virtuals del lloc web d’INSPAI.


L'Atlàntida (1877) és un poema de Jacint Verdaguer format per 10 cants, una introducció i una conclusió, que narra les peripècies d'Hèracles per Ibèria, l'enfonsament del continent dels atlants, la creació del Mar Mediterrani i el final descobriment de les Amèriques. Abans de donar per acabat el poema Verdaguer havia fet dues proves: els poemes Colom (1867) i L'Espanya naixent (1868) on apareixen elements del poema final. En la introducció narra com Colom, encara jove, després d'un naufragi arriba a les costes peninsulars i un ermità li explica la història de l'enfonsament de l'Atlàntida. Aquesta narració ocupa els deu cants. La conclusió del poema inclou el pressentiment de Colom de la futura descoberta d'Amèrica. Els cants centrals s'estructuren en quartets de versos alexandrins amb rima consonàntica alternant, mentre que la introducció i la conclusió es basen en estrofes de versos decasíl·labs.\nPortada de l'edició del 1886.\nL'obra va ser traduïda a diversos idiomes al poc de ser publicada i posteriorment: Al francès (1884), l'occità (1888), el txec (1981), alemany (1897), el portuguès (1989) i l'italià (1916).\nEl poema és la narració de la caiguda de l'Atlàntida per culpa de la supèrbia dels seus habitants, especialment d'Atlas, el seu monarca. La narració, que alterna diàlegs d'elements personificats amb personatges mitològics, està en boca d'un vell ermità, paradigma del savi, que explica a un jove nàufrag, Colom, uns fets del passat que al seu torn l'empenyeran a emprendre un viatge fabulós. Els fets corresponen a la tradició grecollatina, però se supediten al relat de la Bíblia i es racionalitzen en nombroses ocasions. Així per exemple junt amb el Jardí de les Hespèrides, escenari d'uns dels treballs del protagonista del relat, Hèracles, apareix la Torre de Babel o s'afirma que els grecs van intentar explicar de manera al·legòrica els elements geològics més rellevants. Al mateix temps apareixen elements històrics, del suposat moment de la narració (com el record de la Reconquesta) i d'altres períodes, fins i tot fent salts en el temps. S'efectuen paral·lelismes entre èpoques seguint el model bíblic, on els esdeveniments de l'Antic Testament prefiguren els de Crist segons la lectura tipològica tradicional. Aquesta lectura dels mites antics era freqüent a l'edat mitjana, on s'usaven els clàssics com a explicació o anticipació dels evangelis o una manera alternativa de presentar fets bíblics. Hèracles mateix va ser freqüentment objecte d'aquesta relectura i així apareix al poema: com un home que amb l'ajuda de Déu, a qui no coneix, però intueix, pot realitzar grans empreses i servir de model a Cristòfol Colom. La història és, aleshores, sempre història sagrada i això impregna l'estil, amb un caire doctrinal.\nL'any 1961 es va presentar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, en versió de concert, la cantata escènica Atlàntida, obra de Manuel de Falla acabada pel seu deixeble Ernesto Halffter. Seguidament es va interpretar en molts altres llocs (Cadis, Madrid, Santander, Sant Sebastià, Granada, Milà, Berlín…). L'estrena d'aquesta versió musical de l'Atlàntida va comptar amb el suport decidit de les autoritats franquistes, desitjoses d'apropiar-se de la figura de Verdaguer.\nL'any 1982 la companyia de teatre d'objectes La Claca va estrenar un muntatge amb els versos de L'Atlàntida de Jacint Verdaguer: Les aventures d'Hèrcules a l'Atlàntida.\n↑ Adpu. «Fundació Jacint Verdaguer - Verdaguer segrestat». [Consulta: 24 juliol 2018].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=L%27Atlàntida_(poema)&oldid=28196734»\nDarrera modificació: 6 set 2021 a les 10:37\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 set 2021 a les 10:37.


Milers de persones omplen els carrers de València i Alacant contra el tancament de RTVV i a favor de noves eleccions\nEls treballadors de Canal 9 i Nou Ràdio es resisteixen a posar fi a 24 anys de la radiotelevisió pública valenciana i ja han començat a lluitar per capgirar la situació. L'opinió pública ha fet sentir la seva veu en les dues marxes que han omplert els carrers de València i Alacant. Els participants han reclamat la dimissió del popular Alberto Fabra i la convocatòria de nous comicis.\nRedacció 30/11/2013 - 07.48 Actualitzat 01/12/2013 - 11.59\nEls treballadors de Canal 9 i Nou Ràdio es resisteixen a posar fi a 24 anys de la radiotelevisió pública valenciana i ja han començat a capgirar la situació. D'entrada, milers de persones, unes 50.000, han pres els carrers de València i Alacant. Però també tenen previst recórrer a la justícia. És la seva reacció després del tall de les emissions, poc després de divendres al migdia, per ordre del govern d'Alberto Fabra. Treballadors i manifestants consideren que tot plegat és un "cop d'estat" del govern popular i és per això que demanen eleccions anticipades.\nL'opinió pública valenciana ha fet sentir la seva veu a les dues marxes que han sortit a les sis de la tarda, des de la plaça de Sant Agustí de València i a dos quarts de set, des de l'Avinguda Aguilera d'Alacant. Els manifestants han exigit la dimissió del president popular i la convocatòria de nous comicis. Segons han explicat, Canal 9 és la segona televisió pública que s'ha tancat a Europa després de la de Grècia, tal com ha recordat una bandera grega que ha onejat durant la marxa. Els participants han dit que això fa pensar que és la mateixa autonomia valenciana la que corre perill. Moltes de les persones que han demanat dimissions i noves eleccions abans del maig del 2015 s'han mostrat convençudes que el tancament de la cadena pública indica, en realitat, que és el País Valencià el que "està a punt de fer fallida".\nUn clam que va molt més enllà\nLa marxa d'aquest dissabte va molt més enllà d'una protesta laboral, tal com han assenyalat els membres del comitè d'empresa de RTVV, presents a la primera línia de la concentració. Els manifestants han reclamant depurar responsabilitats al govern popular, que fa gairebé vint anys que és al capdavant de la Generalitat Valenciana i que en els últims temps ha aconseguit crispar la societat amb la seva política de contínues retallades, amb responsabilitats no assumides sobre la desaparició del sistema bancari valencià i amb casos de corrupció que encara cuegen.\nConvocats pel comitè d'empresa, els sindicats, entitats, associacions i tots els partits de l'oposició, els manifestants han exigit la depuració de responsabilitats i han lamentat la manera com s'ha dut a terme el cessament d'emissions després de la resistència dels treballadors. Els ciutadans han cridat consignes com "Fabra dimissió", "RTVV no es tanca" o "Lladres, lladres" encapçalats per la pancarta "Eleccions anticipades ja!".\nPagaran per no anar a treballar\nEn sintonia amb la massiva resposta social d'aquest dissabte, els sindicats estudien presentar denúncies contra el tancament, ja que la ràdio i la televisió són un servei públic que garanteix l'Estatut d'autonomia valencià, però també podrien presentar denúncia per vulneració de drets laborals. Després del silenci informatiu imposat per les autoritats, els treballadors ja no poden fer la seva feina, tot i que segueixen sent personal de la ràdio televisió valenciana en situació de permís retribuït. La Generalitat Valenciana argumentava el tancament de l'ens per raons econòmiques, però ara pagarà als treballadors per no anar a treballar fins que s'aprovi l'expedient de regulació d'extinció.\nEn antena fins al final\nEls treballadors de Canal 9 van plantar cara a la decisió del govern de Fabra de tancar RTVV amb un programa especial que va durar més de 12 hores i no van plegar fins que els van fer fora per la força. Els treballadors van aguantar fins a l'últim moment tant als platós com a les sales de control. L'apagada la va acabar fent el consell de liquidació de la ràdiotelevisió valenciana sota custòdia de la Policia Nacional.\nA la ràdio la marxa va ser voluntària, però també després de desafiar el tall de l'emissió a través d'internet i del segon canal de l'emissora.\nL'agonia retransmesa en directe\nRajoy, sobre els treballadors de RTVV: "Com voleu que no els entengui?'"\nFabra: "Governar és prendre decisions difícils"\nEls socialistes valencians demanen al TSJCV la suspensió "cautelaríssima" del tancament de RTVV\nMas garanteix que el que ha succeït amb RTVV "no pot passar" a Catalunya\n"TV3 no es privatitza, no som Canal 9 ni Telemadrid ni ho serem mai"\nCanal 9, el símbol de la lluita contra Fabra\nPrimer dia sense Canal 9\nEls treballadors de RTVV no es resignen


Nucli de bordes de Ràmio a la vall del Madriu. Arxiu ANA\nAndorra la VellaAvui fa 10 anys, el 24 d'octubre de 2011, va ser notícia...\nL'Associació per la Defensa de la Natura (ADN), l'Associació per a la Protecció de Plantes, Animals i el Medi Ambient (Apapma) i el Club Pirinenc Andorrà lamenten que els comuns no els hagin demanat el parer durant el procés d'elaboració del pla de gestió de la Vall del Madriu i, tot i que celebren que finalment s'hagi aprovat, han volgut posar de manifest els punts febles i les millores que s'hi haurien d'incorporar. Entre elles, les entitats ecologistes demanen que no es contempli l'accés rodat com a opció, que el Govern participi en la gestió de la vall, i que sigui declarada parc natural o nacional, per tenir també una protecció nacional a banda de la internacional.\nADN, Apapma i el Club Pirinenc lamenten no haver pogut tenir accés a l'esborrany del pla de gestió i que els comuns no els hagin demanat l'opinió. De fet, un cop van assabentar-se que els comuns havien aprovat el projecte, van demanar una reunió amb el ministre de Cultura que no es va realitzar fins que el Govern va tenir el pla aprovat.\nLa presidenta d'ADN, Carolina Motwani, ha explicat a l'ANA que un cop aprovat el pla de gestió volen que la ciutadania en conegui el seu contingut i les millores que, segons ells, s'hi haurien de fer. Per aquest motiu, han elaborat un document que han començat a repartir durant la Fira d'Andorra la Vella. Des de les organitzacions ecologistes consideren que el text aprovat no és un pla de gestió sinó únicament una declaració d'intencions, que no fixa objectius clars ni planifica les accions a fer.\nTambé reclamen que es defineixi millor l'àmbit geogràfic del pla, ja que creuen que la zona tampó no pot ser gestionada de forma separada, i consideren que s'hauria de fer una diagnosi prèvia del que hi ha actualment a la vall a nivell cultural, arqueològic, monumental, de fauna, etc., per poder-ho conservar i fer-ne el seguiment.\nA nivell dels òrgans de gestió, les associacions demanen que l'òrgan assessor, que ara es fixa com a consultiu, sigui vinculant, ja que el Govern ha de participar en la gestió i la protecció d'un bé d'interès comú. En aquest sentit, Motwani ha dit que cal que el Govern pugui vigilar els passos que faci l'òrgan gestor, format pels comuns, o que en tot cas, la gestió es pogués fer de manera conjunta. Així mateix, ADN també considera que el consell assessor hauria de representar tots els usuaris de la vall, per respondre a la condició de consens que demanava el Comitè de la Unesco.\nPel que fa a l'accés rodat, que el pla de gestió preveu que tot projecte d'aquestes característiques tingui un informe favorable de la Unesco que sigui vinculant, les entitats creuen que aquesta possibilitat no hi hauria ni de figurar, ja que l'absència de carretera va ser precisament un dels arguments utilitzats per fonamentar el valor universal de la vall.\nFinalment, ADN, Apapma i el Club Pirinenc consideren que caldrà que el Govern declari la vall com un valor patrimonial, i per això s'hauria de protegir declarant-la parc natural o parc nacional. L'objectiu és que la vall del Madriu-Perafita-Claror tingui una protecció nacional a banda de la protecció internacional que li atorga el fet de ser un bé declarat patrimoni de la humanitat per la Unesco. Tot i això, perquè es pugui declarar un parc nacional caldria una llei de protecció del patrimoni natural, ja que actualment aquesta competència és comunal. Per aquest motiu, i mentre aquesta normativa no es consensua, les associacions són favorables a crear una llei específica per a la vall del Madriu.\nVall del Madriu-Perafita-Claror Madriu-Perafita-Claror trànsit


Els Domingueros Team pujant un esglaó mes del podi!!\nAquest dissabte passat vam celebrar l'última cursa del campionat Osona Kàrting Resistència. En aquesta ocasió la cursa va ser de 4 hores hi van participar 15 equips dels quals un d'ells era dels petits de la casa, els PEKETEAM, els nens de la categoria de promoció de l'Open de velocitat que es van ajuntar i van fer un equip .\nCom ja ve sent habitual aquest hivern vam començar la cursa amb una boira i humitat a la pista que feia més dificultosa la conducció del kart.\nEls líders del Campionat es van imposar en la primera posició des de primera hora , seguits per Craks-Atacks que lluitaven amb els Domingueros Quinquisound Team (format pels pilots de l'equip Domingueros Team , Dani Navarro, Marc Jubany i Kevin Jubany)que en aquesta ocasió van canviar els pilots ) per la segona plaça, però no anava a quedar així la cosa.\nA mesura que anaven passant les hores els tres equips s'anaven igualant més a voltes tant que en la ultima mitja hora quan seguia liderant l'Equip Open , amb l'stin d'en Xavi Puigdelliura , una avaria mecànica va deixar fora del primer graó del podi als líders , que va ser impossible recuperar perquè només quedava 15 min per finalitzar. Quinquisound Team a les mans de Dani Navarro que van ser els primers a travessar la meta.\nEl podi va quedar amb l'equip Domingueros Quinquisound com a guanyadors, seguit de l'Equip Open i Craks-Ataks, tots tres amb les mateixes voltes.\nEls petits de la casa els Peketeam van quedar quarts fent una cursa de bandera.\nÚs esperem a la temporada vinent.


Cobrar pensions mentres es treballa: la solució de FIDE per millorar el sistema\nUn grup de juristes i economistes ha proposat una nova forma de salvar el sistema i garantir la seva viabilitat: fer compatible el cobrament de les pensions amb seguir treballant sense les limitacions que existeixen actualment. A més, també volen acabar amb la jubilació forçosa i només permetre les jubilacions anticipades quan sigui per una situació de veritable gravetat.\nAquesta és la idea del Grup de Pensions de la Fundació per a la Investigació sobre el Dret i l'Economia (FIDE), al cap del qual es troba el professor de la UCM Tomàs Arrieta. Un grup recolzat al seu torn per altres 19 experts que porten mesos analitzant la situació econòmica del país.\nAixí, després del seu estudi han arribat a la conclusió que implementar aquestes mesures és una cosa necessària per millorar la situació d'Espanya. Consideren que s'hauria d'acabar amb la discriminació laboral per edat i deixar triar a cada un si vol jubilar-se o no, independentment de al que es dediqui.\nEn aquesta línia, sol·liciten que es revisi la jubilació parcial perquè serveixi com a model de relleu i no com jubilació anticipada. "Qualsevol persona jubilada hauria de poder fer compatible el dret a la pensió amb l'activitat laboral, amb independència de la quantia de la seva prestació", assenyalen.\nPer a això, es necessitaria un nou contracte temporal i per compte aliè que podria acabar de forma unilateral sense costos i no obligaria a tenir cotitzats els anys necessaris per obtenir tota la prestació. De fet, creuen que podria ser viable que tingués una cotització ordinària per als empleats que no tinguessin dret al 100% de la base reguladora.\nAmb tot això, des del FIDE proposen un sistema en què caldria implementar tres canvis: la pensió pública, els plans d'empresa i els fons de pensions privats, però eliminant la discriminació fiscal.


Rima en So Ponent: PERE ROVIRA I PLANAS\nLlegim al llibre “Poetes contemporanis de Ponent” de Mari Pau Cornadó i Mercè Biosca que Pere Rovira i Planas nasqué a Vila-seca l’any 1947.\nEl 1973 es va llicenciar en filosofia i lletres a la Universitat de Barcelona i tot seguit va passar un any a París estudiant literatura i filosofia a la Universitat de Vincennes, on es va interessar especialment pel surrealisme com a plantejament vital –que no com a literatura. Actualment és professor de literatura espanyola a la Universitat de Lleida.\nPer a Rovira la poesia i la literatura en general tenen, una funció cabdal, que és la de distreure o divertir el lector. D’aquí que entengui la poesia com una activitat “inútil” –en el sentit que no es pot usar amb finalitats pràctiques-; però precisament per ser “inútil” l’autor i el lector hi poden reconèixer una funció lúdica.\nLi interessa que els personatges literaris dels poemes siguin possibles, factor que apropa poesia i vida i dóna a la poesia moderna un imperatiu d’autenticitat.\nEl poema que us en llegim és A una dama morta inclòs al poemari “Distàncies” de l’any 1981.\nA UNA DAMA MORTA\n-Los muertos están en ataúdes\n-Y en fotografías...\nmolt avançada la nit de lluna plena\ni respirant el perfum que ella deixa en els llençols,\nli torno a escriure, ara que ja és morta\ni, com un bocí de gel,\nes perd en l’últim moviment del cos.\nSap? malgrat que la mort porta\nla diferència absoluta, encara ens assemblem:\nés fosca també la meva cambra\ni el meu cor un grill absurd\nque es podreix, com el seu, fingint que canta\nhimnes a la nit. Ens agermana\nel fracàs: la seva sang\nes coagula i l’amor\namb què contàvem fer-la viure\nserà menjar pels cucs, com en el tòpic.\nFabricar somnis era fàcil,\nen l’abraçada creure’ns immortals\ni, com els déus, capaços d’escampar la vida\nper les venes més arruïnades.\nPerò la mort, la seva ens ho demostra,\nés més real que els somnis i el miracle\nde l’abraçada només serveix per a viure,\nno per a deixar de morir.\ndoncs, en la mort, des de l’estèril\najut que li oferia, l’amor total\na un cos que vostè va donar al món,\ndes de l’amor a la seva llavor i beneint-la,\npermeti’m encara una il·lusió innocent:\nque en el moment final de la gran por\nva sentir una glopada d’alegria\ni tingué divuit anys i estava enamorada\ni anava a dinar amb ell.\nEncara que sembli paradoxal, no hi ha a la vida res de tan cert com la mort. Si una fita tenim segur que aconseguirem és la de morir-nos i, sense ni tan sols, haver-nos-ho plantejat, ni planificat, ni proposat. Vet aquí si n’és de fàcil excel·lir en aquesta empresa.\nÉs per això mateix que, ja que jo també ho he de fer tant sí com no, fa uns anys (malgrat ser jove, encara) vaig decidir que seria jo qui decidiria el quan, el com i el perquè de la meva pròpia mort. Si ho hem de fer, fem-ho bé, vaig pensar, perquè si ni en això tenim dret a decidir, ja podem plegar la paradeta.\nMalgrat tot, el motiu principal que em va empènyer a prendre aquesta decisió no va ser aquest, sinó un de molt més poderós: el pes a les meves espatlles del fracàs constant. Sí, això mateix, el fet de ser un fracassat i quan dic fracassat no vull dir en un únic aspecte de la vida, sinó en tots: el personal, el familiar, el professional,... Encara que sembli mentida, tot el que he fet a la vida ha estat cagar-la i mai més ben dit. Sóc l’antiheroi per excel·lència, l’antiMides, aquell que no transforma en or tot allò que toca, no, sinó en merda, tal com sona, M-E-R-D-A, merda!\nPer això vaig pensar, guaita tu, aquí no puc fallar. És tan fàcil i tan cert que hom ha de morir... la gent ho fa cada dia i, la majoria, sense ni voler-ho. És evident, doncs, que en això no puc fracassar, no és pas tan difícil.\nEn aquell moment vaig començar a pensar en diferents maneres d’acabar amb la meva vida: per intoxicació de medicaments, penjat en un arbre, llençant-me a la via del tren,... Vaig trigar temps a triar la manera perquè en vaig estudiar tots els pros i els contres i, ja que només ho havia de fer un cop, volia tenir cura de tots els detalls. Que poc em pensava aleshores, que podria provar totes les maneres hagudes per morir i, inclús, inventar-ne de noves. I és que, fins i tot per això sóc desgraciat.\nVisc amb la meva germana però el dia que em vaig prendre les pastilles era un cap de setmana en què ella havia marxat. No sé què es va descuidar que va haver de tornar a casa i allí em va trobar, just a temps per dur-me a l’hospital a fer-me un rentat d’estómac. Quan em vaig penjar del cirerer que tenim a l’hort, en plena nit, es va ensopegar que un matrimoni havia sortit a passejar, em va veure i va venir ràpidament a rescatar-me. El dia que em vaig decidir a estirar-me a la via del tren, tot esperant que passés, resulta que es va avariar i va arribar amb dues hores de retard; després d’estar una hora esperant, ja me n’havia cansat (de l’avaria me’n vaig assabentar més tard). La pistola amb la qual vaig intentar engegar-me un tret, es va encasquetar, i així, un llarg etcètera d’intents frustrats de morir. Qui ho havia de dir? Una cosa que semblava tan fàcil! Jo no m’he donat per vençut encara, però. Cada temporada se m’ha acut una manera nova d’intentar-ho. Això sí, si alguna vegada em trobes pel carrer i t’ofereixo l’arma que sempre duc a la butxaca, si’s plau, no ho dubtis i engega-me’l tu el tret. Un cop de mà, mai va malament i encara que no hagi estat obra meva, com a mínim, haurà acabat sent per decisió pròpia.\nEmès per EMUN FM el dimarts dia 15 de novembre de 2011 dins el programa Versàtil de Pili Garcia.\nPublicat per Esther Peiró a 9:48


Capitol 14 - Corder\nActualitzada 16/10/2019 a les 16:13\n© La carn ovina es pot considerar vermella o blanca segons l'edat i l'alimentació que ha rebut l'animal.\nLes ovelles van ser un dels primers animals a ser domesticats per a usos agrícoles. Característiques com una relativa manca d’agressivitat, una mida manejable, l’arribada de la maduresa sexual a una edat jove, una naturalesa social i un alt ritme de reproducció converteixen l’ovella en un animal especialment susceptible a ser domesticat.\nA les nostres terres, si parlem d’ovelles ens hem de referir a la raça xisqueta. Menuda, robusta, amb un cap petit i sense banyes, taques negres als ulls, orelles, morro i a l’extrem les potes, la xisqueta és una raça autòctona catalana que sobreviu en ambients de gran duresa com el pirinenc. És l’animal idoni per la seva cria extensiva perquè és una raça rústega, gran caminadora, amb una capacitat de pastoreig molt desenvolupat que li permet aprofitar de forma òptima les pastures fibroses, fins i tot sota la neu. Les seves bones aptituds maternals li permeten criar un corder d’excel·lent qualitat fins i tot en condicions difícils.\nLa xisqueta s’ubica, majoritàriament, a les comarques lleidatanes del Pallars Jussà, el Pallars Sobirà i l’Alta Ribagorça, així com en algunes valls de la Ribagorça d’Osca.\nEn aquest capítol tastem el Costellam d’ovella xisqueta a les fines herbes amb escalivat i aprenem a fer el Servei de corona de corder amb Mireia Ardit. Completarem el menú amb un Steak tàrtar elaborat per Jordi Manlleu a més d’una Amanida de Caviar i un Cafè amb fruites vermelles.\nL'acord per als pressupostos estatals preveu 2.300 milions d'euros per a Catalunya\nBaixa el nombre de dones ateses per violència masclista però augmenten les atencions durant el confinament\n4.Per què enguany no hi haurà pista de gel a la plaça Sant Joan de Lleida?\n5.Tots els ginecòlegs de l'hospital Arnau, objectors respecte a practicar avortaments ...\n6.Tests ràpids a fins a 36.000 lleidatans\n8.Mor Diego Armando Maradona\n10.El 45% de Ciutat Jardí no aprova el porta a porta\n1. Sis fets històrics en la vida de Maradona\n2. Jordi Capdevila continuarà com a entrenador del Vila-sana\n3. Detecten microplàstics en aigua dolça a l'Antàrtida\n4. Descobreixen ambients "habitables" a les llunes gelades de Júpiter\n5. Mor Diego Armando Maradona\n6. Les víctimes de l'exlíder de Vox a Lleida relaten tocaments i exhibició de pornografia a c...\n7. L'acord per als pressupostos estatals preveu 2.300 milions d'euros per a Catalunya\n8. El jutjat ordena ara investigar per homicidi la mare del nadó mort a Tàrrega\n9. Una dona accepta quatre mesos i mig de presó per apunyalar el seu fill durant una ...\n10. Baixa el nombre de dones ateses per violència masclista però augmenten les atencions d...


Apareixen pintades amb un 155 a diverses voreres del Palau d'Anglesola - Teleponent\nInici Comarques Pla d'Urgell Apareixen pintades amb un 155 a diverses voreres del Palau d’Anglesola\nApareixen pintades amb un 155 a diverses voreres del Palau d’Anglesola\nL’Ajuntament del Palau d’Anglesola (Pla d’Urgell) denunciarà als Mossos d’Esquadra l’aparició de pintades amb un 155 a diverses voreres del poble, en concret davant de cases amb cartells o llaços de suport als polítics i líders socials empresonats on també s’han llançat ous a les façanes. Així ho ha explicat l’alcaldessa del Palau, Montse Messeguer. Inicialment ho denunciaran com a danys a la via pública provocats per un acte vandàlic però no descarten que puguin afegir-hi també alguna connotació d’incitació a l’odi. També hi faran constar els possibles desperfectes que s’hagin fet a propietats privades.\nSegons l’alcaldessa, com a mínim han aparegut 3 o 4 pintades. Han demanat als veïns que no les netegin perquè aquest dilluns al matí hi enviaran els membres de la brigada municipal a fer-los fotos per presentar la denúncia.\nMesseguer ha comentat que ja fa dies que havien aparegut també pintades amb el símbol nazi o amb el missatge ‘Viva España’ però les del 155 s’han fet aquesta nit de dissabte a diumenge.\nPer la seva banda, el CDR del Palau d’Anglesola ha alertat que “aquesta gamberrada agafa un caire perillós ja que sembla que ens assenyalin com els nazis marcaven les cases dels jueus”. Membres del CDR defensen que “no s’ha de caure en la provocació d’aquests atacs” i proposen “seguir augmentant les mostres cíviques en forma de llaços grocs i cartells en defensa dels presos polítics”.\nArticle anteriorEmotiu homenatge als agents rurals morts per un caçador fa un any a Aspa\nArticle següentMeritxell Serret: “La Fira de l’Oli representa el canvi de futur que dóna vida al país”


Nu | en cadència\nSobre en cadència\nEl vent es colava per les finestres entreobertes del pis, fent ballar les cortines i xiular el corredor. Al centre d’aquell espectacle s’avivava el nostre incendi entre esgarrapades que volien ser carícies i mossegades que volien ser petons. Ensopegant i rient en aquell joc maldestre, embafats d’alcohol i envoltats per aquell aire nerviós, fresc i viu, vam caure sobre algun matalàs d’alguna habitació mentre la llum taronja i pàl·lida de la ciutat intentava colar-se, dèbil i translúcida, dins d’aquell cau.\nEn una cadència no pactada per cap paraula, només per somriures i mirades, oscil·laven els nostres cossos cap a un èxtasi cada cop més calorós. Ens arrapàvem l’un a l’altre amb força, buscant-nos sota les robes, jugant amb els dits, amb els llavis, amb les pells, amb les llengües. En una petita pausa robada, com si anés a agafar aire, la vaig mirar, somrient, directe als ulls. Brillants de la seva negror, vaig procurar aguantar l’equilibri abans de que totes les parets de la meva nau cedissin al pes de l’aigua fosca, enfonsant-m’hi naufragant.\nI llavors ens vam començar a despullar. Ella m’arravatava ansiosa la roba i, en algun moment de distracció, també la meva raó espessida pels licors. Ja nus a la penombra, em va ofegar envoltant-me amb els braços, ennuegant-me amb el somriure, extasiant-me de la seva olor. Poc a poc va pujar sobre meu, endinsant-se-la, mentre es mossegava el llavi rient.\nBategant com els nostres cors, dos en una sola decisió, els nostres cossos es batien. I mentre la mètrica d’aquell poema prosseguia, ens vam abraçar tant fort com vam poder, jugant-nos la vida a cada bes. De sobte vaig notar les seves ungles a la meva esquena, clavades amb força. Desconcertat, la vaig mirar, però de nou se’m va endur l’onatge d’aquells ulls encesos i insaciables. Va somriure lentament, ajustant més les parpelles, com si tanqués les parets d’aquella presó on m’havia acorralat, i vaig notar les seves urpes més enfonsades i com algunes gotes de sang humida començaven a degotejar sobre la pell suada del meu llom.\nSense pausar aquell frenètic vals va esquinçar-me l’única vestimenta amb la qual havia arribat al món, enretirant les mans, arrencant-me la pell. Cedia al seu gest com si fos seda fina, i jo notava el vent fred colpejar els meus músculs desvestits. La sang va començar a caure sobre els llençols mentre el dolor em penetrava punxant, verinós i plaent.\nAmb el meu tors estripat, em va abraçar, tacant-se de roig tota la seva pulcritud. Seguia sacsejant-se enèrgicament, esbufegant al contratemps, i jo, marejat, no podia deixar de mirar-la. Aleshores va ajuntar el seu cap amb el meu, va doblegar el coll i em va queixalar fort, molt fort, al coll. Vaig intentar cridar, però només podia gemegar. Ella va seguir queixalant, cada cop més avall, obrint la meva pell, perforant els músculs, fins situar-se sobre la clavícula esquerra, amb ells llavis rojos de sang completament viciosos. Feia molta calor i l’olor a vísceres ho omplia tot -aquella pudor enganxosa que se sent a les carnisseries o quan obres carn passada-. Les imatges es distorsionaven i vaig casi desplomar-me sobre el matalàs mentre ella burxava, amb les mans dins les meves entranyes. Vaig sentir com apartava les meves costelles com si fossin simples cortines, fent-les cruixir totes, i el meu cor descobert impulsava la sang amb força, vessant-la sobre el matalàs formant una cascada espessa. Llavors ella va accelerar el ritme, va acostar el seu rostre assedegat i sagnant als meus ulls, mossegant-se el llavi mentre jo m’anava marejant més i més, amb tot el cos adolorit sense capacitat de respondre.\nEncara sentia l’èxtasi i l’alcohol al meu paladar. Ella va seguir esgarrapant dins meu fins trobar el motor de la meva vida, cada cop més feble, i mentre l’acariciava i el besava, gemegava sense parar.\nPublished: febrer 4, 2013\nFiled Under: Línies\nOne Comment to “Nu”\nfebrer 6, 2013 a les 11:51 pm\n“Nu” sembla una relació carnal, salvatge i desenfrenada de sexe amb aquella noia que estimes bojament. Però crec (i m’agrada imaginar-m’ho així) que es tracta més aviat del relat d’una relació amorosa (de principi a fi).\nM’explico: el principi d’una relació són com els preliminars, papallones a la panxa, nervis, moviments forçats, conèixer l’altre persona, despullar-la intel·lectualment, reconèixer la seva pell, la seva olor…\nTot seguit passem al nus de la història, al nus d’una relació: fora les vergonyes, ens coneixem, ens estimem, ens compenetrem, ens penetrem, som un…\nPerò arriba el final: un prefereix anar més enllà, provar noves experiències. No veu que està tibant més de la pell, del cos, del cor i de la ment del que és capaç d’aguantar un ésser humà.\nFinalment, sempre hi ha un guanyador i un perdedor en una relació. Mentre un seguirà necessitat de sang i luxúria, l’altre s’haurà de recuperar de les ferides i fer-se fort, tot i que les cicatrius no les podrà esborrar mai.\nBarricades de febrer\nCarícies sobre el llenç


Èxit presentació Maulets a Horta de Sant Joan | Maulets el jovent independentista revolucionari\nÈxit presentació Maulets a Horta de Sant Joan\nLo passat divendres 19 d’agost l’organització juvenil Maulets ha organitzat una jornada pel territori a Horta de Sant Joan, en la que també s’ha presentat l’Assemblea de Maulets de la Terra Alta. Els actes s’han iniciat a les 17h a la Plaça Catalunya d'Horta amb un taller de pancartes, per fer visible el rebuig de la població als macro projectes eòlics a la comarca, tal com la majoria dels habitants d’Horta expressaren en el referèndum (no vinculant) del 16 de març del 2008.\nAl tard, més de mig centenar de persones s’han aplegat a la xerrada-presentació de l’assemblea comarcal de Maulets. Ha comptat amb la intervenció de dos representants de la Plataforma en Defensa de la Terra Alta que han explicat la situació en que es troba la instal·lació de parcs eòlics i la lluita contra aquests, així com també han agraït explícitament a l’assemblea de Maulets Terra Alta l’organització de la jornada.\nDurant la xerrada, han sorgit múltiples intervencions de terraltins/es i gent de zones veïnes que han acabat amb una assemblea improvisada que ha servit per intercanviar opinions i experiències entre els veïns, finalitzant amb una crida a la lluita a tots els habitants de la comarca. També s’ha apuntat en la necessitat d’aportar alternatives a l’actual model energètic de la Generalitat, així com introduir conceptes com l’ “estalvi”, “producció vora el centres de consum” i “dret a decidir del territori”. Alhora s’ha posat èmfasi en la importància d’estendre arreu del país les diferents lluites que fins ara han estat de caire local, per tal de fer entendre que no són més que la conseqüència d’un problema global: l’excessiu poder que tenen les grans empreses en el disseny i aplicació de les polítiques energètiques, que orienten la producció cap a l’especulació i el benefici propi, enlloc de dissenyar models productius adaptats a les necessitats del territori i les persones.\nCap a la matinada, el grup Rumba Sin Rumbo ha donat lo punt final lúdic a la diada que s’ha valorat molt positivament, malgrat que es lamenta la presència inexplicable i totalment injustificada de controls policials a cada entrada de la població.\nDes de Maulets es valora molt positivament la jornada, de la qual s’espera que ajudi a transmetre al jovent la necessitat de lluitar per la terra tot fent sorgir consciències respectuoses amb el patrimoni natural/històric que permetin deixar als nostres fills i néts unes Terres de l’Ebre dignes per a viure.


Proveïdors de licors sense alcohol a l’engròs | B-Grup\n> Sense Alcohol\nDistribuïdors de licors sense alcohol a l'engròs pel sector de l'hostaleria i comerç minorista\nSón molts els motius pels quals optem per gaudir de begudes sense alcohol. Els licors sense alcohol ens ofereixen l'oportunitat de sortir d'allò convencional a l'hora de degustar una beguda no alcohòlica independentment del moment del dia en el que ens trobem. L'opció sense alcohol no té per què fer-nos renunciar a gaudir de tot el sabor dels nostres licors preferits. Les marques en són conscients i amplien el seu catàleg de licors sense alcohol, assortiment que oferim en aquesta secció.\nBGrup compta amb una àmplia varietat de licors sense alcohol\nA la web de BGrup trobarà un llarg assortiment de licors sense alcohol a l'engròs pel sector de l'hostaleria, la restauració, discoteques i comerç minorista. Quin tipus de begudes sense alcohol hi pot trobar?\nEn el nostre catàleg podrà trobar marques com Rives, La Cordobesa, GinSin o Drol's les quals aposten per oferir una àmplia varietat de licors sense alcohol.\nEls tan apreciats licors de fruites, unes begudes dolces que poden estar fets amb fruites de molt diversa índole com per exemple el préssec, la cirera, la poma o la mora, o fruits secs com l'avellana. Els podem fer servir per complementar un còctel o prendre'ls sols en format shot.\nNo fa falta que renunciï a un bon gintònic, per escollir l'opció sense alcohol. A BGgrup posem al seu abast una ginebra premium de la millor qualitat, en format sense alcohol. Una ginebra que fusiona els millors botànics, i que en aroma i boca predominen les notes de cítrics. Al final de cada glop trobem un punt d'amargor, però que es va compensant amb un pic de dolçor i frescor.\nComprar licor sense alcohol\nRealitzi la seva comanda de manera còmode sense moure's del seu establiment\nAposti per BGrup per adquirir la més àmplia gamma de licors sense alcohol. Som una empresa distribuïdora especialitzada en el sector de l'hostaleria i on trobarà un extens catàleg de licors sense alcohol a l'engròs. Ja pot realitzar la seva comanda de forma ràpida i còmode sense sortir del seu negoci, a través de la nostra pàgina web.\nCom faig la meva comanda? Tan sol ha d'entrar a la nostra pàgina amb el seu compte d'usuari i contrasenya, i seleccionar els productes que desitgi i formalitzar la seva compra. Si no disposa de compte d'usuari no es preocupi, crear-la li serà fàcil i només li portarà pocs minuts. A més si ho prefereix també té l'opció de descarregar-se l'aplicació de BGrup, que està disponible per a iPhone i Android, i realitzar la seva comanda a través del seu telèfon mòbil d'una forma ràpida i senzilla.\nBGrup compta amb centres de distribució per tota la península. Ens caracteritza el nostre servei ràpid, atent i professional. No dubti en contactar amb nosaltres per resoldre qualsevol dubte o consulta que tingui respecte als nostres productes o serveis.\nGinsense 12 Botanics 70cl\nGranpromier Sense Alcohol 70cl\nLicor D'amaretto S/a La Cordobesa 70cl\nLicor D'avellanes Rives 70 Cl\nLicor De Gla S/a La Cordobesa 70cl\nLicor De Mora Rives 70 Cl\nLicor De Mora S/a La Cordobesa 70cl\nLicor De Poma Verda S/a La Cordobesa 70cl\nLicor De Préssec Rives 70 Cl


“Dir no al tramvia seria dir no a 500.000 persones que es desplacen entre 9 municipis i a la salut pública” | Sostenible\n18/03/2018 - 12:45\n"Serà un no a una solució per la contaminació atmosfèrica. Cal recordar que tenim un expedient obert per la Comissió Europea per aquesta qüestió. Serà un no, per tant, a la salut pública"\n¿Què suposaria per a la ciutat el no de l’oposició municipal a la unió de les dues xarxes de tramvia per l’avinguda Diagonal?\nQuan parlem de la ciutat no hem de pensar només en la Barcelona estricta del terme municipal, sinó en la conurbació. En el cas del tramvia, aquest mitjà de transport, en la seva continuïtat, permetria relligar molts barris de Barcelona amb els barris de diverses ciutats metropolitanes. Cal recordar que el tramvia connecta un total de 9 municipis. Si es diu no a la unió dels tramvies estarem dient no a 500.000 persones que es desplacen entre aquests municipis. Però també estarem dient no a l’opinió majoritària de la ciutadania, perquè el tramvia és el mode de transport més ben valorat, excepció feta de la bicicleta i la moto. Igualment, serà un no a una solució per la contaminació atmosfèrica. Cal recordar que tenim un expedient obert per la Comissió Europea per aquesta qüestió. Serà un no, per tant, a la salut pública. I, per últim, serà un no a la possibilitat de reformar l’espai públic fent-lo més amable per a la ciutadania.\nFa uns dies el president del Grup Municipal d'ERC a l'Ajuntament de Barcelona, Alfred Bosch, comentava que el govern de la ciutat “no havia fet els deures” en aquest tema. Com interpreta aquestes paraules?\nEl que ens ha transmès en Jordi Coronas, que és la persona d’ERC que s’ha reunit amb nosaltres, és que no hi ha un conveni a punt de signatura entre TramMet i l’Autoritat del Transport Metropolità (ATM) que contingui tots els aspectes de la unió dels tramvies fins a l’últim detall per ser portat a votació en el plenari. El document que s’ha presentat en l’última comissió d’Ecologia Urbana ha estat un protocol que estableix els criteris a seguir en les negociacions entre TramMet i l’ATM. Entenc que Bosch demana el resultat final de tot això, que seria el conveni.\n¿Per què no us heu reunit amb Alfred Bosch directament?\nNo ho sabem. Quan la nostra plataforma es va manifestar el passat 20 de gener va aprofitar l’esdeveniment per sol·licitar una entrevista amb tots els representants dels grups polítics de l’ajuntament per explicar-los la nostra demanda. Ens han respost i ens hem reunit amb Barcelona en Comú, Ciutadans, la CUP, el PSC i ERC. Amb tots ells ens hem trobat amb la persona que lidera el grup municipal menys en el cas d’ERC. Segons ens han dit ha estat per un tema d’agenda. També hem mantingut una reunió amb Gerard Ardanuy, regidor no adscrit del partit Demòcrates de Catalunya.\n"El que és curiós també és que els mateixos partits que a Barcelona ciutat s’oposen o tenen reserves en relació a la connexió dels tramvies hi estan clarament a favor en altres municipis"\nQui defensa la unió de les dues xarxes de tramvia en aquests moments?\nBarcelona en Comú i PSC. Després hi ha els que estan a favor, però amb reserva de vot, que són la CUP i en Gerard Ardanuy. Pel que fa a Ciutadans, en la reunió que vam mantenir no semblava que estiguessin en contra del projecte, però finalment s’han posicionat en el no. ERC diu que està a favor del projecte però ha anunciat que, segons el que presenti el govern, votarà no. El que és curiós també és que els mateixos partits que a Barcelona ciutat s’oposen o tenen reserves en relació a la connexió dels tramvies hi estan clarament a favor en altres municipis. El PDCAT que a Barcelona està en contra, a la Generalitat s’hi ha manifestat a favor. És per tot plegat que parlem de bloqueig polític en aquest tema.\nPensa que en un context polític diferent (sense el conflicte entre sobiranisme i unionisme) la unió del tramvia hauria tirat endavant fàcilment?\nJo crec que aquest context polític no afecta a la qüestió. El debat de la unió dels tramvies fa molt de temps que està damunt la taula abans que el conflicte actual existís. La tensió política sempre hi és, si no per un tema per un altre, i el desgast polític de l’adversari és una constant.\nVostè és portaveu de la plataforma Units pel Tram. Ens podria explicar la gènesi d’aquesta organització i quina és la tasca que està desenvolupant?\nLa plataforma va néixer a l’estiu del 2017 una mica espontàniament quan ens vam trobar diverses persones motivades per la qüestió del tramvia. Ho vam traslladar al món de les entitats i actualment som centenars d’entitats que hem signat un manifest. Tenim en comú el fet de ser favorables a la mobilitat sostenible i d’estar preocupades per temes que hi estan directament relacionats com, per exemple, la contaminació atmosfèrica. Un fet que ens va mobilitzar va ser constatar que pràcticament estàvem a la meitat de la legislatura i que la unió dels tramvies -que estava com a tema destacat del programa de Barcelona en Comú, però també d’altres partits com ERC- no avançava. I així va ser com vam començar a emprendre accions per assolir aquest objectiu.\nDe quin tipus d’accions estaríem parlant?\nDivulgació a les xarxes socials; accions informatives amb repartiment de flyers en el recorregut del tramvia i dintre dels mateixos combois. També hem gravat alguns vídeos intentant desmuntar els arguments contraris. Sense oblidar la marxa del 20 de gener o les reunions amb els partits que he esmentat anteriorment.\n"L’accessibilitat és un punt molt fort del tramvia. Per pujar-hi no és necessita cap tipus d’element que alenteixi l’accés de les persones com succeeix en altres modes de transport. És un accés ràpid i fluid i sobretot fàcil.\nQuins serien els principals arguments que vostè posaria damunt la taula per convèncer definitivament els escèptics?\nSobretot faria èmfasi en aspectes que la dimensió metropolitana d’aquesta xarxa, en l’alta capacitat de transport de persones i en l’eficiència energètica del tramvia. Parlaria també del fet que les persones puguin desplaçar-se a través de 9 municipis sense realitzar transbordaments. I no menys important: la qüestió de l’accessibilitat. Aquest és un punt molt fort del tramvia. Per pujar-hi no és necessita cap tipus d’element que alenteixi l’accés de les persones com succeeix en altres modes de transport. És un accés ràpid i fluid i sobretot fàcil. Pensem com es pot entrar de bé amb un cotxet de nen a un vagó del tramvia. Contribuir a un aire més net o a poder transformar l’espai públic són també arguments importants.\nCreu que un tramvia més present que no pas ara al centre de la ciutat ens pot ajudar a repensar-la?\nEl 60 % de l’espai públic està dedicat al cotxe mentre que els seus desplaçaments són un 23% del total. Aquí hi ha una clara descompensació que cal corregir. I el tramvia pot contribuir a aquesta correcció en la mesura que la seva implementació comporta una intervenció transformadora de l’espai urbà.\nQuins són els principals arguments que fan servir els opositors a la unió dels tramvies?\nDoncs que el bus elèctric és una alternativa o que la gestió del tramvia ha de ser pública, o fins i tot que Gaudí va ser mort per un tramvia....\nSí. Però el que vull dir és que hem detectat que malgrat que és un debat molt consensuat a nivell tècnic hi ha un factor emocional molt gran que hi intervé.\nPer què creu que la discussió de la conveniència o no d’un transport pot ser tan emocional?\nNo ho sé, però el cert és que si es llegeixen les cartes als diaris de les persones que s’hi oposen diuen frases com “no ens trinxeu la Diagonal”. Potser el tema està relacionat amb el qüestionament del poder del cotxe, que encara es continua associant a l’estatus social.\nDesprés de la retirada dels antics tramvies el 1971 (tret del tramvia blau) la capital no va tornar a veure’ls circular fins el 2004. L’antiga xarxa constava de gairebé 40 línies que cobrien pràcticament tota la ciutat. Per què el nou tramvia no es va plantejar de la mateixa manera i es va enfocar només per unir els extrems de Barcelona amb altres municipis perifèrics?Per què pensa que no es va optar per una reentrada ambiciosa a la ciutat?\nJo crec que es va optar per servir “zones d’ombra”, per dir-ho així, que no estaven ben cobertes per altres mitjans públics de transport. Per una banda, durant tots aquests anys des de la desaparició del tramvia, el metro, el bus i el propi trànsit s’ha expandit. Es va fer el tramvia perquè era més barat que el metro i aconseguia una capacitat important de transport. De fet, el nom que s’utilitzava en l’inici del projecte era el de “metro lleuger”, precisament perquè s’acostava a moltes de les prestacions del metro. D’altra banda, els antics tramvies compartien espai amb el cotxe i aquesta és una diferència important amb els actuals, que van en vies segregades del trànsit. Crec que l’escenari actual no permetria tornar a la xarxa tramviària dels anys 60.\n"El que no té sentit és donar continuïtat a una xarxa ferroviària amb un autobús, doncs implicaria un canvi de mode de transport en un punt del recorregut i està estudiat i demostrat que els transbordaments són percebuts com una dificultat en l’ús del transport públic"\nAbans ha esmentat el tema del bus elèctric com una possible alternativa a la qual donen suport aquells que s’oposen a la unió de les xarxes de tramvia. S’entén que ha de ser també un bus que circuli per un carril propi i amb una capacitat alta de transportar persones.\nHi ha dos temes a comentar en aquest punt. El primer és que seria fantàstic que tots els autobusos de la xarxa fossin elèctrics. De fet, ja hi ha autobusos elèctrics circulant a la ciutat de Barcelona, però no solucionen dos problemes greus: el de capacitat, s’ha de donar més capacitat al transport públic que circuli al tram central per la Diagonal, i tenint dues xarxes ja construïdes de tramvia, la seva unió és de sentit comú. El que no té sentit és donar continuïtat a una xarxa ferroviària amb un autobús, doncs implicaria un canvi de mode de transport en un punt del recorregut i està estudiat i demostrat que els transbordaments són percebuts com una dificultat en l’ús del transport públic.\nEl tram des dels seus inicis ha estat de gestió privada. Creu que aquest fet té incidència en el debat polític sobre la unió de les dues xarxes de tramvia?\nA A l’àrea metropolitana hi ha molt transport públic que és de gestió privada, per tant aquest fet no és gens estrany. En qualsevol cas, la gestió privada del transport públic està normalitzada a molts municipis i en cap cas impedeix l’acord polític en els ajuntaments o amb la Generalitat. Per a la CUP a Barcelona suposa un obstacle i ara sembla que ERC s’ha sumat a aquest carro. Sigui com sigui,\n“Tard o d’hora les dues xarxes de tramvia s’acabaran unint perquè és de sentit comú”\nPensa que, més enllà del que es pugui decidir ara, en algun moment en el futur la unió de les xarxes s’acabarà realitzant?\nSense cap mena de dubte. Més tard o més d’hora això passarà. Perquè és de sentit comú i perquè és la millor solució per canviar el paradigma de la mobilitat cap a la sostenibilitat. I també perquè les persones de la ciutat, més enllà dels límits administratius, s’ho mereixen.


JESUCRIST REI DE TOT EL MON - CICLE B - Parroquies de Viladecans\nJESUCRIST REI DE TOT EL MON – CICLE B\nInici » JESUCRIST REI DE TOT EL MON – CICLE B\nLectura de l’evangeli segons sant Joan 18,33b-37\nEn aquell temps, Pilat digué a Jesús: «Ets tu el rei dels jueus?» Jesús contestà: «Surt de vós això que em pregunteu, o són d’altres els qui us ho han dit de mi?»\nRespongué Pilat: «Jo, no sóc pas jueu. És el teu poble i els mateixos grans sacerdots els qui t’han entregat a les meves mans. He de saber què has fet.» Jesús respongué: «La meva reialesa no és cosa d’aquest món.\nSi fos d’aquest món, els meus homes haurien lluitat perquè jo no fos entregat als jueus. I és que la meva reialesa no és d’aquí.» Pilat digué: «Per tant, vols dir que ets rei.» Jesús contestà: «Teniu raó: jo sóc rei.\nLa meva missió és la de ser un testimoni de la veritat; per això he nascut i per això he vingut al món: tots els qui són de la veritat escolten la meva veu.»\nL’any litúrgic acaba sempre amb la celebració de Crist Rei, una festa establerta l’any 1925, més teològica que popular, que està relacionada con la terminologia bíblica del Regne de Déu.\nEls cristians demanem cada dia en el Parenostre que vingui a nosaltres el Regne de Déu, que es, tot just, el projecte que Jesús va venir a instaurar. Un Regne que es va construint dia a dia i que arribarà a la plenitud en el cel nou i la terra nova…\nI avui el Prefaci de la Missa s’encarrega de recordar-nos que aquest Regne es universal i etern, de veritat i de vida, de santedat i de gracia, d’amor, de justícia i de pau…, és a dir, un Regne que s’edifica amb aquests valors.\nEn definitiva, construir el Regne es ser fidels a allò Déu ens demana cada dia.\nJESUCRIST REI DE TOT EL MON – CICLE B2021-11-202021-11-19https://parroquiesdeviladecans.cat/wp-content/uploads/2018/07/logo-parroquies-de-viladecans-sant-climent-llobregat-01.pngParroquies de Viladecanshttps://parroquiesdeviladecans.cat/wp-content/uploads/2021/11/jesucrist-rei-de-tot-el-mon.jpg200px200px