Carta oberta a Pablo Iglesias\n20 d'agost de 2015 Política nacional 5 comentaris\nFa unes poques setmanes, per una d’aquestes estranyes connexions mentals, vaig pensar molt en tu. Et semblarà una mica estrany, perquè va ser després d’un inacabable vol transoceànic, en aterrar a Vancouver. En els insuportables tràmits de la duana, vaig llegir tota la retolació oficial en anglès i francès. El cas és que el Québéc era a més de 3.000 quilòmetres d’aquella ciutat del Pacífic, i tot i que no era la primera vegada que estava en aquell país, i a la zona anglòfona, vaig reflexionar sobre l’esforç qui hi posava la població canadenca per mantenir la unió del país. Perquè la proporció dels quebequesos de llengua francesa és, fins i tot, inferior a la dels catalanoparlants dins de l’estat espanyol. I, curiositats de la vida, així com a les zones de parla anglesa hi trobaràs un escrupolós respecte a la diversitat lingüística del país, costa trobar res escrit en anglès a la zona quebequesa.\nTotes aquestes reflexions em venien al cap perquè tu, legítimament, consideres que és millor mantenir la unitat política de l’estat. Encara que (no sense certa ambigüitat) t’has mostrat favorable a l’autodeterminació del nostre país, Catalunya, preferiries que no hi hagués una més que probable segregació. Per convèncer-nos, parles d’una mena d’hipotètica refundació de l’estat, d’un procés constituent on aquesta vegada sí, es trobaria un espai de convivència confortable a allò que molts polítics espanyols, en veu baixa, en deien diversitat (mot emprat pel mateix Franco al seu testament polític), i que, sense eufemismes, no és altra cosa que “plurinacionalitat”, és a dir, la coexistència de diverses nacions d’idèntica validesa, i que tanmateix s’organitzen en base al supremacisme castellà, i fa servir el negacionisme per preservar aquesta desigualtat en drets.\nEm venia al cap aquest esforç del canadenc, i em venia, també al cap, aquella famosa anècdota en què una dona d’una ciutat castellana de províncies va muntar un pollastre perquè al supermercat va trobar un producte etiquetat en català. Una indignació que cessà des del moment que l’encarregat li assegurava que allò era portuguès “Ah, entonces Bueno”, es va calmar. Tot i que evidentment això no passa d’ésser una anècdota que no sabria valorar fins a quin punt és representativa, sí resulta molt significatiu de l’absència d’esforç per tal de muntar un clima que permeti passar d’una coexistència cada vegada més hostil entre les diverses nacions a dins l’estat, vers una veritable convivència. Com a historiador, i com a ciutadà que ja té prop de mig segle d’experiència en aquest estat, t’he de confessar el meu escepticisme. Ara bé, et concedeixo el dubte. La qüestió és, Pablo, tu que has fet un gran esforç per intentar bastir un projecte alternatiu respecte al decrèpit règim de la Segona Restauració, què series capaç de fer per estroncar aquest procés que ens condueix de cap vers el divorci, allò que jurídicament s’anomena independència?\nMira, Pablo. Et respecto profundament. Sóc conscient que ets un acadèmic brillant, tens un discurs potent, tens innegables virtuts i tens una cosa que jo admiro de les persones: ets intel·ligent. Contràriament al que podríem pensar, la intel·ligència no és una virtut política. D’això, imagino, ja te n’hauràs adonat. Els vius saben excitar sovint els aspectes més sòrdids dels individus, i sovint les majories desconfien de les persones brillants. També em consta, que coneixes a fons el tema català. Si més no, tens relacions estretes amb persones que dominen en profunditat la qüestió. Saps que això no és cosa de “nacionalismes” sorgits per generació espontània. Em sorprendria molt que et creguessis l’esbiaixada lectura que de Gramsci en feia Solé Tura al voltant de la qüestió catalana com a monopoli d’una determinada classe social. Imagino que ets conscient que Catalunya és la possibilitat de ruptura respecte al règim sorgit de la Transició, aquest procés que no fou sinó la continuació del franquisme mitjançant un vernís democràtic. Deus comprendre, per tant, que el ferotge anticatalanisme que domina els mitjans oficials (i que també s’instal·la en bona part de la societat espanyola més tribal) és una mena de cordó sanitari per evitar un efecte contagi respecte aquesta ruptura possible.\nAra bé, després de tot aquests mesos difícils que t’ha tocat viure, sabràs que, per una qüestió de simple correlació de forces, per una qüestió de nombre i tradició política, la ruptura només és possible a Catalunya. I ho és mitjançant un procés d’independència. Un procés que implica independitzar-se respecte a un sistema polític que resulta un frau democràtic, respecte a un “estat profund” que fa als beneficiaris del franquisme, beneficiar-se dels espais estratègics de l’administració, respecte a una monarquia imposada per un dictador psicòpata. I, encara que siguis de lletres, deus ser ben conscient que, a dins de l’estat, Podemos i els seus hipotètics aliats no disposaran mai de prou nombre ni força per modificar aquesta situació. A Catalunya, sí. Encara que el preu sigui trencar amb aquest estat que, és presó de pobles, presó de classes socials, presó de dissidents, presó de tot allò que no estigui d’acord amb el ranci poder de la rància aristocràcia extractiva dominant.\nDe fet, penso que tu i bona part dels teus col·laboradors, podrien fer un excel·lent paper en el procés constituent català, que efectivament es durà a terme a partir del moment en què ens declarem independent. També seria oportú per reforçar la coalició de forces entre els diferents grups socials d’una Catalunya essencialment plural i amb interessos divergent. De fet, penso que series molt benvingut a bastir una República Catalana. Com bé saps, i contràriament a la propaganda que inunda els mitjans i els prejudicis hispànics, nosaltres no preguntem d’on véns ni perquè has vingut a la gent que ve d’arreu, sinó “en què t’agradaria col·laborar”.\nAra bé, accepto i em faig càrrec de la teva aspiració a construir una Espanya diferent, malgrat que moltes de les renúncies que heu fet a Podem per “centrar-se” us devalua el projecte fins a la categoria de “regeneracionisme”. A Espanya, el regeneracionisme no serveix, com sabem els historiadors. No es pot regenerar un mort. Espanya, com a estat, cal aixecar-la de nou, probablement més petita i més igualitària, abandonant el seu instint imperial i les seves manies supremacistes.\nTot i això, què estaries disposat a fer per mantenir un vincle entre Espanya i Catalunya? Acceptaries un estatus diferenciat de les nacions? Seria Catalunya, Euskadi, i els gallecs si així ho decideixen, ser “estats lliures associats” amb la seva diplomàcia, les seves seleccions esportives nacionals (els símbols són extraordinàriament importants), la seva representació directa als organismes europeus i internacionals?, al costat d’una Espanya amb comunitats autònomes? Permetries la constitució d’uns Països Catalans (si valencians i illencs així ho deceixen?) Faries del català llengua oficial a tota la confederació?\nMés coses. Enviaries als borbons fora del país? Aquí no tolerem cap d’una família amb antecedents que servirien per unes quantes temporades d’HBO. Refaries els símbols que representen Espanya? Perquè, ho sento molt, els símbols oficials que representen Espanya són del tot incompatibles, car no són altra cosa que símbols franquistes. La marxa reial a banda de musicalment abominable, representa l’Espanya negra i militarista. Si em permets, jo proposaria un himne hispànic diferent, com per exemple “El canto a la libertad”, de Labordeta, capaç d’aplegar sensibilitats més adients. I una nova bandera hispànica on hi hagués present el negre que simbolitzés el fosc passat hispànic, i el blanc, alhora símbol d’igualtat i de començar la història com una nova plana d’oportunitats.\nBé. M’agradaria que tinguessis uns excel·lents resultats a les eleccions espanyoles. Tanmateix, saps perfectament que abans toquen les catalanes. L’única manera que Espanya pugui deixar enrere una història per plorar, és adonar-se dels seus errors i una ferma voluntat de començar de zero. I això no passarà sense la independència de Catalunya. És per això que penso que hauries de ser conseqüent, i sobretot, valent.\nLlegiu la versió en:\n5 Respostes a "Carta oberta a Pablo Iglesias"\nJoan-Vicenç ha dit:\n22 d'agost de 2015 a les 8:25 PM\n“Chapeau” per aquesta carta oberta. Felicitats amic Xavier. (Y)\nHel·lena ha dit:\n23 d'agost de 2015 a les 11:07 AM\nCrec sincerament, i penso que no l’erro, que Pablo Iglesias té més de ‘viu’ que de ‘valent’.\n23 d'agost de 2015 a les 11:36 AM\nJa entenc que per no dir gaire res, tampoc calen comentaris, però és que aquest l´he de fer.\nMAGISTRAL, INCOMMENSURABLE, CUM LAUDE, en definitiva i per dir-ho en paraules planes, BRUTAL!!!\nRamon Teixidó i Ramon ha dit:\n23 d'agost de 2015 a les 5:22 PM\nEl sr. Iglesias, que no hi ha cap dubte que és una persona demòcrata, sap perfectament el que representa econòmicament Catalunya per a Espanya. Això és el que el fa mantenir en aquesta postura d’ambigüitat.\nEn aquest moments i tal com han arribat les coses, crec que una postura sensata, per a part d’ell, seria fer tot el possible par a que la nova Catalunya que volem construir tingués una base social, justa, equilibrada, en que totes les persones ens sentíssim en igualtat d’oportunitats.\nÉs per això sr. Iglesias, que donat que sap que el seu país, Espanya, mai reconeixerà a una Catalunya plena en sobirania dins del seu estat, fes aquest pas de valentia lluitant per a aquesta nova Catalunya podes ser un estat en que totes les persones ens podem sentir lliures i socialment igualitàries.\nRamon Teixidó i Ramon\n24 d'agost de 2015 a les 11:23 AM\nNo sé si Xavier es consciente de que, además de los cavernícolas españolistas, los independentistas catalanes y Pablo Iglesias hay mucha más gente que piensa con su propia cabecita y que tiene otras formas de ver las cosas. Que cree que la solución a este estado español que nos tiene como en una camisa de fuerza al progreso no pasa necesariamente por integrismos identitarios ni por flautistas de Hamelín. La voz de lo que hayamos de hacer/ser la conformaremos entre todos y, si esto no posible, que de momento no parece fácil, todo será una imposición, pseudofascista, pseudodemocrática o populista.\nRespon a Joan-Vicenç Cancel·la les respostes


Voluntariat amb Infants i Adolescents dins el programa PAE – Portal d'entitats – Vilanova i la Geltrú\nVoluntariat amb Infants i Adolescents dins el programa PAE\nEl Programa d’acompanyament per a l’èxit educatiu d’estudiants (PAE) de Primària i Secundària ha estat concebut per reforçar i complementar la funció educativa de la família i de l’escola, donant suport a la realització de les tasques o “deures” escolars i promovent la creativitat i iniciativa de cada infant.\nEs pot col·laborar com a voluntari/ària un o dos cops per setmana, sempre per les tardes, de 17h a 19h.\nAcompanyament d’un grup de màxim 6/8 infants de Primària de 6 a 12 anys a adolescents d’ESO de 12 a 16 anys, en la realització dels deures i en l’aprenentatge d’estratègies d’estudi i de gestió del temps. La intervenció dels voluntaris/àries es realitza de forma coordinada amb tot l’equip d’educadors del projecte i seguint les orientacions del professional responsable del PAE.\nCerquem persones amb interès i motivació per esdevenir un referent educatiu que acompanyi als estudiants en el seu desenvolupament, amb vocació solidària, responsabilitat i capacitat de compromís i de treball en equip. Majors de 18 anys, preferiblement titulades o cursant estudis en l’àmbit educatiu o social. Amb un bon nivell de català, castellà i anglès. És desitjable (no imprescindible) estar en possessió del títol de monitor/a o director/a de lleure infantil i juvenil.\nAdministrador 3 abril 2019 8 abril 2019 Crides voluntariat\n← Voluntariat Projecte REMS (Reforçar i Estimular la Memòria i la Salut)\nNous cursos de formació per a entitats →


Trump anuncia que retira els Estats Units dels acords nuclears amb l'Iran\nUn advocat de Trump afirma que el magnat va pagar 130.000 dòlars al seu advocat personal per fer callar Stormy Daniels\tUn advocat de Trump afirma que el magnat va pagar 130.000 dòlars al seu advocat personal per fer callar Stormy Daniels\nTrump anuncia que retira els Estats Units dels acords nuclears amb l’Iran\nEl president iranià, Hassan Rouhani, respon que la retirada del pacte és il·legal i retreu a Trump que no compleixi les seves obligacions internacionals\nEl president dels Estats Units, Donald Trump, ha decidit de retirar-se dels acords nuclears amb l’Iran que va signar el seu predecessor, Barack Obama, el 2015. Ho ha anunciat en una compareixença de premsa, en què ha titllat el pacte de ‘desastre’ i ha afirmat que els Estats Units aplicaran ‘el nivell més gran’ de sancions econòmiques contra l’Iran.\n‘Si es permet que aquest acord continuï vigent, aviat hi haurà una cursa armamentista al Llevant’, ha dit. ‘Aviat tothom voldrà tenir les seves armes per al moment en què l’Iran tingui les seves’, ha afegit.\nTrump sempre s’ha mostrat crític amb els acords nuclears amb l’Iran. Durant la campanya electoral, va ser un dels seus cavalls de batalla en política exterior. Aquests acords limitaven la capacitat de l’Iran de desenvolupar armes nuclears i l’obligaven a reduir les seves instal·lacions, a canvi d’aixecar les sancions econòmiques i d’alliberar les inversions congelades.\nEl president nord-americà ha fet cas omís de la cancellera alemanya, Angela Merkel, i del president francès, Emmanuel Macron, que li havien demanat que no prengués aquesta decisió. Per una altra banda, la Unió Europea ha refermat el seu compromís de mantenir-se dins dels acords nuclears amb l’Iran.\nReaccions al Llevant\nEl president iranià, Hassan Rouhani, ha respost a Trump que la retirada unilateral dels Estats Units dels acords nuclears és il·legal i que els EUA incompleixen reiteradament els acords internacionals. També ha enviat un missatge de tranquil·litat a la població: segons ell, l’anunci de futures sancions econòmiques no afectarà l’estabilitat econòmica del país.\nEn canvi, el primer ministre d’Israel, Binyamín Netanyahu, ha celebrat la decisió dels Estats Units. Israel i l’Iran són enemics declarats. Netanyahu va enfrontar-se a Obama pels acords amb l’Iran i des del 2015 ha pressionat perquè els nord-americans revoquessin el pacte.


Els riscos naturals, un fre al desenvolupament de les societats | Diari de Tarragona\nEls riscos naturals, un fre al desenvolupament de les societats\nÉs necessari reduir les emissions de gasos d’efecte hivernacle d’origen antròpic\n9 de Octubre de 2017 - 11:36 hs\nEl nostre entorn no és estàtic. Fruit del seu dinamisme a la major part de la superfície terrestre, on establim assentaments i desenvolupament diferents activitats socioeconòmiques, periòdicament tenen lloc episodis d’inestabilitat d’origen natural que poden generar desastres o catàstrofes: pèrdua de vides humanes, destrucció d’assentaments i infraestructures, etc. Ocupar un determinat espai comporta un risc, la qual cosa fa d’aquest una condició inherent a l’ésser humà.\nLa sequera és un risc natural bastant freqüent a Catalunya. Un dels episodis més importants en els darrers anys va ser el que va finalitzar el mes de maig de 2008 i que va afectar, principalment, l’àrea metropolitana de Barcelona. Segons Jorge Olcina, professor del Departament de Geografia de la Universitat d’Alacant, la sequera és un risc silenciós que, en zones amb pocs recursos o poca capacitat de reacció, pot desembocar en males collites seguides de fams i d’una mortalitat elevada. Un dels episodis més coneguts i amb devastadores conseqüències va ser la sequera que es va produir als anys vuitanta del segle XX a la regió africana del Sahel. A l’altre extrem es troben les pluges torrencials, que poden generar avingudes i inundacions. A més de tenir en compte la quantitat d’aigua que cau del cel i la intensitat de la pluja, també cal analitzar les característiques del territori que ha patit la inundació. En molts casos els efectes de les pluges d’alta intensitat s’agreugen a causa d’una ocupació inadequada del territori. La recurrència d’aquests dos riscos naturals a casa nostra (sequera i pluges torrencials) era explicada per Faro a la seva vinyeta del Diari de Tarragona del dia 14 de setembre de 2006, quan posava en boca d’un pagès que «definitivament, la pluja al meu país no sap ploure» i, de manera enginyosa, afegia: «la climatologia és com una hipoteca. O et deixa sec o t’ofega».\nUn dels riscos naturals que s’ha manifestat darrerament i del qual ens hem fet ressò gràcies als mitjans de comunicació i a les xarxes socials són els huracans. Són d’origen meteorològic/climàtic. També reben el nom de ciclons o tifons. Es tracta de tempestes tropicals originades en mars càlids que en condicions favorables (temperatura de l’aigua del mar elevada, creació d’un centre de baixes pressions originat per la quantitat d’evaporació generada i entrada de forma continuada d’aire més fred a les capes altes) es transformen en una poderosa estructura vertical que avança horitzontalment sobre les aigües del mar i que genera vents de gran velocitat i pluges d’alta intensitat. La conseqüència és la destrucció per allà on passa.\nEl radi d’acció dels huracans són les latituds tropicals i cada any entre els mesos de juny i novembre se’n generen un nombre més o menys elevat amb diferents intensitats (1-5 segons l’escala de Saffir-Simpson). A mesura que els huracans s’aproximen a terra ferma perden intensitat, però la devastació acostuma a ser igualment molt important. Les illes del Carib, els països de l’Amèrica Central i les zones litorals del golf de Mèxic (des de la península del Yucatán fins a la Florida) són alguns dels territoris afectats per aquest fenomen. Tots els huracans reben un nom. Harvey o Irma, entre els més recents. Molt coneguts per la seva incidència són el Katrina l’any 2005 (Nova Orleans) o el Mitch l’any 1998 (Amèrica Central).\nEls huracans són fenòmens naturals que des de sempre han acompanyat les societats de les zones on aquests fenòmens estan circumscrits i són una de les causes del fre en el desenvolupament, entès com a qualitat de vida de la població, de moltes d’aquestes societats. Es tracta de zones exposades i sensibles. Ara bé, la seva vulnerabilitat dependrà de la capacitat de resposta, de fer front al fenomen i, en definitiva, de mitigar les conseqüències.\nEn els darrers anys diferents estudis científics han posat de manifest que s’està produint un augment en la freqüència i, especialment, en la intensitat dels huracans. Una situació lligada al canvi climàtic. La cada cop major concentració de gasos d’efecte hivernacle a l’atmosfera, amb el diòxid de carboni al capdavant, està generant una exacerbació de l’efecte hivernacle i l’alteració del balanç de radiació terrestre. La primera conseqüència és l’increment de la temperatura de l’atmosfera, però també de les aigües dels mars i oceans. Aquest fet condueix a una major freqüència i intensitat dels huracans, però també a una extensió de la seva temporada i a una extensió dels territoris potencialment afectats per aquest fenomen.\nLes conseqüències del canvi climàtic, directes o indirectes, sobre els ecosistemes naturals i les activitats socioeconòmiques fan necessari reduir les emissions de gasos d’efecte hivernacle d’origen antròpic a l’atmosfera. També amb relació a un fenomen natural com són els huracans.


Els voluntaris de Protecció Civil de Sant Josep retiren 200 quilos de residus del fons marí de Cala Bassa - Salvem Sa Badia de Portmany\nEls voluntaris de Protecció Civil de Sant Josep retiren 200 quilos de residus del fons marí de Cala Bassa\nBy Salvem sa Badia 14 abril 2021 abril 21st, 2021 No Comments\nUna desena de voluntaris de Protecció Civil de l’Ajuntament de Sant Josep van participar diumenge passat en una operació de neteja del fons marí de Cala Bassa, on es van retirar al voltant de 200 quilos de residus. Aquesta actuació ha requerit d’equips autònoms de submarinisme i la presència de les dues llanxes pneumàtiques de Protecció Civil.\nEls treballs es van centrar en la zona situada enfront de la cova pròxima a la platja, que havia romàs ocupada fins a dates recents en què va ser desallotjada, retirant-se una tona i mitja de restes acumulades. Durant aquella operació van quedar sospites que moltes restes havien pogut anar a parar a la mar, tal com ha quedat demostrat després dels treballs del diumenge. L’acció va tenir com a objectiu el restabliment de la zona al seu estat original.\nAquesta operació de neteja coincideix amb una altra desenvolupada el passat 6 d’abril en la zona de Punta Galera per l’Ajuntament de Sant Antoni, on es van retirar 360 quilos de residus que s’acumulaven en una zona rocosa, aferrada a la mar, on habitava una persona.\nEn la neteja van participar efectius de la Policia Local i operaris del servei de recollida de residus i neteja municipal, que van extreure unes 50 bosses d’escombraries, en una zona que es caracteritza pel seu difícil accés. La persona que vivia en aquesta zona va ser identificada i va col·laborar en tot moment, assegurant que retiraria de seguida els estris personals que va decidir conservar.


Windows 7 inclourà una tecnologia semblant al “Mac Classic” d’Apple - YCOM\nWindows 7 inclourà una tecnologia semblant al “Mac Classic” d’Apple\nSerà un Windows XP SP3 virtualitzat, i la seva comesa serà la d’executar aplicacions en compatibilitat amb aquest sistema operatiu. Sembla pràctic però, al mateix temps, podria suposar un llast per a la intenció de Microsoft de tallar amb les antigues herències.\nGuillem Alsina (guillem@imatica.org) – Microsoft ha donat a conèixer a través del bloc de Windows 7 que aviat estarà disponible l’anomenat “Windows XP Mode” (Mode Windows XP), un programari de compatibilitat cap enrere que permet executar dins del Windows 7 qualsevol aplicació compatible amb Windows XP Service Pack 3.\nTècnicament, aquest paquet consistirà en un programari de virtualització (Virtual PC) al qual s’hi afegirà un Windows XP SP3 que podrà ser executat a voluntat de l’usuari per treballar amb una aplicació en què es necessiti compatibilitat amb l’anterior versió de la plataforma informàtica de Microsoft.\nSegons es continua afirmant en el bloc de Microsoft, aviat serà alliberada una versió beta d’aquest programari, que estarà disponible per a les versions Professional i Ultimate de Windows 7. No s’ha indicat si ja vindrà preinstal·lat per defecte, o bé serà un paquet addicional que s’haurà de descarregar des d’Internet, si serà gratuït o bé tindrà un cert cost. Particularment, em decanto per pensar que serà un add-on de descàrrega gratuïta, malgrat que és possible que s’editi alguna versió del sistema amb aquest programari ja preinstal·lat i configurat, pensant en determinat tipus de client.\nEn treballar amb Windows XP Mode no haurem d’inicialitzar un sistema complet dins d’una màquina virtual, sinó que el que veurem serà una finestra normal d’aplicació, amb el “look&feel” habitual del Windows XP. És a dir, es comportarà integrant-se completament en el nostre escriptori.\nAquesta eina recorda molt al mode “Classic” del Mac OS en Mac OS X que permetia executar les antigues aplicacions anteriors a la transició de la plataforma propietària de la companyia de Cupertino al nou sistema basat en Unix, i que va morir amb el canvi de plataforma de maquinari des de la PowerPC a la x86.\nDificultant la “migració forçada”\nAmb cada nova versió del Windows sorgeix un conflicte: què fer amb els programes antics, basats en versions anteriors de la plataforma de Microsoft i, fins i tot, molts d’ells en MS-DOS. La intenció de la companyia de Redmond és, cada vegada més, tallar amb aquesta mena de programes, però la dinàmica del mercat li va en contra; encara és relativament fàcil trobar empreses de tamany petit i mitjà que empren aplicacions de comptabilitat o de gestió basades en línia de comandes… i fins i tot algunes de grans.\nEstic segur que Windows XP és encara més compatible amb aquestes velles aplicacions del què voldrien a Microsoft, pel què incloure-ho en el nou Windows 7 suposarà un cert llast (malgrat que queda per veure si aquesta tecnologia vindrà inclosa per defecte o si tindrà un cost addicional). De fet, es facilitarà l’execució de paquets no tan desactualitzats com ara l’Office 2003, però encara emprats per gran quantitat d’usuaris als quals Microsoft voldria migrar al nou Office 2007.


18 gen - Teatre i joventut\nEspai teatre i espai joventut\nCom tots els dimecres, a "Dies de Ràdio" de Mònica Santacreu, s'inicia el programa amb l'Espai Teatre. Avui parlem amb en Geronimo Stilton per una banda, i per altre amb la Laura Aubert (protagonista de L'hostelera). I a l'espai Joventut tractem la segona edició del programa "Innobus", amb la presència de la tècnica de Joventut, la Yolanda Molina, i entrevistem al Carlos Martín Ruiz que va participar en la primera edició d'aquest projecte.\nObrim l'Espai Teatre amb la companyia del nostre col·laborador Roger Cantos. Parlem amb Geronimo Stilton, amb la seva obra "Geronimo Silton torna al Regne de la Fantasia". A contunació, tractem l'obra de "L'hostelera" amb l'entrevista a la seva protagonista, la Laura Aubert.\nA continuació, a l'Espai Joventut coneixem les propostes que des de la Unitat de Joventut de l'Ajuntament de Sant Boi tenen pels més joves de la nostra ciutat. Avui parlem amb la Yolanda Molina, cap de la Unitat de Joventut de Sant Boi, i amb el Carlos Martín Ruiz, qui va participar en la primera edició de l'Innobus.


Com a casa, res!: de setembre 2011\nBé, poc a poc s'ha de tornar a la vida de currantes... costa, eh? s'han acabat les vacances...que aquest any tot i que no van començar gens bé, les hem acabat molt bé amb el casament de la Laura i l'Eloi ! Vam passar un dia molt, molt feliç i emotiu, vam plorar, riure, ballar...\nVolia fer un detall per a unes bones veïnes i he pensat que unes ametlles garrapinyades els farien il·lusió, és una de les coses que m'agrada fer, em porta bons records..., han estat molt contentes i les he ben sorprès !Les he fet aquesta tarda i crec que és una bona recepta per a començar de nou!!\nEspero que us agradi i tempti la recepta i les proveu de fer, la primera vegada no acostumen a quedar bé, jo encara les he de millorar, però sigueu constants... que segur que sortiran!\nPosem al foc una paella (també va bé amb cassola de ferro colat) amb les ametlles, el sucre i l’aigua. Primer a foc viu, anem remenant tota l’estona (amb cullera de fusta), en el moment que l’aigua s’ha evaporat ens queda una altra vegada el sucre sec i marronòs i l’ametlla, per separat, (aquestes queden com enfarinades), no deixem de remenar. És en aquest moment quan comença a caramel·litzar el sucre , es desfà i va adherir-se a l’ametlla. El color encara no és brillant, s'ha d'anar desfent i adherir-se a les ametlles. Abaixem una mica el foc i no parem de remenar (ja costa una mica més), les ametlles comencen a petar... és senyal que estem acabant. Si veiem que el sucre torna a desfer-se per massa escalfor, no ha de quedar líquid, retirem un moment la paella del foc i seguim remenant, tornem a posar al foc.Haurem acabat quan tot el sucre s’hagi adherit a les ametlles i tinguin un color brillant. Aquest és el punt en què tindrem unes autèntiques ametlles garrapinyades!\nAboquem les ametlles sobre marbre o paper vegetal (el de forn) i les anem separant, ens ajudem amb dues forquille, sempre n’hi ha que s’enganxen, vigileu perquè cremen molt i les cremades de sucre són molt doloroses!\nLes deixem refredar bé i les guardem en un pot de vidre que tanqui bé.\nEtiquetas: dolços, POSTRES, VARIS


El Ple aprova congelar la majoria de les taxes i els impostos municipals per al 2018 - Ajuntament de Cardona\nEl Ple aprova congelar la majoria de les taxes i e...\nEl Ple aprova congelar la majoria de les taxes i els impostos municipals per al 2018\nEl Ple de l'Ajuntament va aprovar ahir les ordenances fiscals per al proper exercici amb la congelació de la majoria de taxes i tributs i l'augment de les bonificacions en alguns impostos per tal de no incrementar la pressió fiscal dels cardonins i cardonines, amb els vots d’ERC i les abstencions de PdCat i PSC.\nLes ordenances per a 2018 presenten pocs canvis respecte a l’any passat. Pel que fa a l’ordenança de l’impost sobre les plusvàlues es proposa modificar el tipus de gravamen en el tram dels 20 anys és a dir, en cas d’herències majoritàriament, experimentarà una reducció que passarà del 3 al 2 També les plusvàlues continuaran amb la bonificació del 90% de la quota de l’import quan es tracta d’una transmissió de l’habitatge habitual del difunt.\nL’equip de govern ha modificat la taxa de serveis de la piscina municipal per tal d’aplicar una reducció en la franja horària de 18 h a 20 h. Així el preu de les entrades es reduirà i tindrà un preu de 2 euros per adult en dies laborables i 2,50 euros per caps de setmana i festius i 1,30 euros per a nens i adolescents entre 5 i 15 anys en dies laborables i 1,80 euros per caps de setmana i festius.\nPel que fa a l’ordenança de la taxa de prestació dels serveis de residus municipals és de les poques que pujarà durant aquest exercici 2018. Es va acordar un augment del 5% excepte per la taxa individual que es congela. Per grans superfícies, restaurants, hotels i supermercats se’ls aplicarà un 10%. En aquest sentit, l’Ajuntament ha encarregat un estudi per tal de millorar el sistema de recollida d’escombraries i així buscar noves alternatives i reduir costos.\nUn altre dels canvis que apareixen en les noves ordenances fa referència a l’estacionament de vehicles de tracció mecànica en vies públiques municipals. S’hi afegeix la zona del Rastrillo, que passarà a ser estacionament de durada limitada gratuït mitjançant rellotge cronòmetre o nota manual, igual que la zona del Portalet.\nVal a dir que Cardona, amb les darreres dades disponibles de 2016, se situa per sota de la mitjana de la pressió fiscal comparada amb 29 municipis del Bages, i la pressió fiscal se situa en un 4,06%, comparada amb la mitjana del 4,76%.\nPer a la regidora d’hisenda, Aida Molner, “les noves ordenances continuen en línia amb el que hem estat treballant en els darrers anys. Seguim amb l’objectiu de garantir els millors serveis per als cardonins sense incórrer en un augment substancial de les taxes i impostos”.\nAl mateix Ple es van aprovar també dues mocions més per unanimitat. Una, contra la repressió de l’estat espanyol el dia 1 d’octubre en la celebració del referèndum, i una altra per exigir la llibertat immediata dels presidents de l’Assemblea Nacional Catalana, Jordi Sánchez, i d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart.\nPle extraordinari d’urgència\nA tres quarts de vuit del vespre es va celebrar un Ple extraordinari d’urgència per tal d’aprovar una moció per aturar la suspensió de l’autonomia de Catalunya. La moció que es va aprovar per punts, a petició del regidor del PSC, acorda condemnar la violació de drets fonamentals a Catalunya a través de les mesures repressives aplicades per l’Estat espanyol contra la població i les institucions catalanes i instar el Govern espanyol i els partits que li donen suport a aturar la suspensió de l’autonomia de Catalunya que ja estan portant a terme i que volen reblar amb l’aplicació de l’article 155 de la Constitució Espanyola.


Klongsaunplu Resort Ayutthaya Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n99/11 M.4 Klongsaunplu, Khlong Suan Plu, Ayutthaya, Tailàndia, 13000 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Klongsaunplu Resort?\nBarri Khlong Suan Plu Tha Wa Su Kri Rivera d'Ayutthaya Pratuchai Tha Wa Su Kri Rivera d'Ayutthaya\nMés informació sobre Klongsaunplu Resort\nRenovat l'any 2013, el Klongsaunplu Resort garanteix els seus hostes una estada plaentera a Ayutthaya tant per negocis com per oci. Ubicat a només 3 km del centre de la ciutat i a 90 km de l'aeroport, aquest allotjament de 3 estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nA Klongsaunplu Resort, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi.\nL'hotel compta amb 22 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, tovalloles, armari, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia). Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí, karaoke. Klongsaunplu Resort és una elecció inteligents per a viatgers a Ayutthaya, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (35)Parelles (20)Viatgers en solitari (1)Famílies amb infants petits (7)Famílies amb infants grans (2)Grups (5)


Durant les festes de Nadal es beu vi i cava de més qualitat\nINTERVÉ: Jordi Grau, Vins i Licors Grau\nEl cava segueix sent el rei de les festes nadalenques i prova d'això n'és l'augment en la venda de bombolles aquests dies previs a Nadal. Des de l'empresa palafrugellenca Vins i Licors Grau asseguren que durant aquestes festes es beu vi i cava de més qualitat del que es ven durant tot l'any. Fins i tot les empreses en els seus obsequis de Nadal estan entrant dins la tendència de primar la qualitat i l'excel·lència dels productes per sobre de la quantitat. Els lots de nadal convencionals on hi ha molta varietat de productes alimentaris, vins i licors s'estan substituint per lots amb menys producte però de més qualitat.\nPel que fa a les preferències dels compradors hi ha cellers convencionals que viuen sobretot de les vendes per festes nadalenques. El consumidor acostuma a tenir en compte el producte de territori i els cellers tradicionals.\nVins i Licors Grau ha fet aquest any una important campanya publicitària per televisió i també en plataformes digital que asseguren els ha beneficiat amb un augment important de vendes, també online.


Salt no dóna suport a prohibir el pas de camions per l'N-II - El Gerió Digital\nSalt no dóna suport a prohibir el pas de camions per l'N-II\nEl portaveu de l'equip de govern recorda que incrementar el nombre de tràilers que passen per l'AP-7 perjudica el municipi\nDimarts, 23 d'abril de 2013 09:48h\nEl saló de plens de Salt, buit després de desallotjar els membres de la PAH © ACN\nEl ple de l'Ajuntament de Salt (Gironès) no ha donat suport a la prohibició del pas de camions per la carretera Nacional II al seu pas per les comarques gironines. Els regidors d'Independents per Salt (IpS) han portat al ple una moció perquè el municipi s'adhereixi al manifest elaborat per la plataforma Prou Camions N-II. El text no ha prosperat perquè el grup de govern, CiU, el regidor del PP i els dos regidors no adscrits hi han votat en contra. El portaveu de l'equip de govern, Robert Fàbregas, ha recordat que incrementar el pas de tràilers al'autopista perjudica el municipi, per on creua l'AP-7. A favor, hi han votat els regidors d'IpS i els del PSC.\nLa moció de la plataforma Prou Camions N-II de Bàscara insta els municipis a donar suport a prohibir que els camions passin per aquesta carretera i que se'ls obligui a passar per l'autopista AP-7. Tot i que la mesura va entrar en vigor divendres passat, el ple de Salt ha debatut i votat la moció aquest dilluns.\nLa moció recorda que l'N-II és una carretera amb una "perillositat excessiva" amb una sinistralitat "elevadíssima", especialment als trams no desdoblats. La plataforma Prou Camions N-II recorda que la carretera suporta un trànsit diari de 30.000 vehicles tenint només un carril per banda, mentre que el trànsit de l'AP-7 és de 40.000 vehicles amb tres carrils per sentit.\nPer frenar la sinistralitat i instar a reiniciar unes obres "que han quedat aturades deixant una via en un estat d'abandonament total, amb obres inacabades", la plataforma i els regidors d'IpS proposen que el ple s'adhereixi al manifest de prohibició del pas de camions i insti l'Estat a invertir en l'N-II, prioritzant obres que eliminin els punts negres de més sinistralitat.\nLa moció ha rebut els vots a favor dels 6 regidors del PSC i dels 2 d'IpS, que presentaven la moció. La resta, CiU, PP i els regidors no adscrits, hi han votat en contra. El portaveu de CiU, Robert Fàbregas, ha recordat que la resta de municipis no s'han solidaritzat amb Salt en assumptes relacionats amb infraestructures, com ara amb la reserva de terreny ferroviari per al pas de mercaderies.\nA més, Fàbregas ha recordat que, egoïstament, a Salt no li interessa aquesta mesura perquè fa incrementar el trànsit pesant a l'autopista AP-7, que passa pel mig del municipi. Segons Fàbregas, això suposa més soroll i més contaminació per a la població.\nOrdenança aprovada definitivament\nEl ple ha aprova definitivament la nova ordenança de convivència, que fixa multes de fins a 1.500 euros per als comportaments racistes, xenòfobs, sexistes o homòfobs. La nova ordenança de convivència prohibeix "tota conducta de menyspreu a la dignitat de les persones" en l'espai públic. Les sancions seran considerades molt greus, amb multes de fins a 3.000 euros, si aquestes conductes van adreçades a persones grans, menors o discapacitats. L'ordenança també considera infracció molt greu l'assetjament a un menor per part d'altres menors que vagin en grup.\nEntre les modificacions que han fet per aprovar definitivament l'ordenança, hi ha passar a considerar una infracció greu que es defequi o s'orini als voltants de les escoles, ja ho facin persones o animals.\nEl ple d'aquest dilluns també ha debatut dues mocions, que no han prosperat, relacionades amb l'habitatge. Una de les mocions proposava declarar Salt en "emergència habitacional" i l'altra era de suport al bloc ocupat per la PAH al municipi. Una desena de membres de la PAH han seguit el ple, però l'alcalde ha ordenat que els desallotgessin per aplaudir i fer comentaris durant el ple.\nCCOO també critica la prohibició del pas de camions per l'N-II\nCamioners: 'No volem passar per l'AP-7'


Un miler d'Abonats del Circuit podrà presenciar diumenge en directe el Gran Premi de Fórmula 1\n15:20 | 06/05/2021\nGran Premi de Formula 1\nPresentació del Gran Premi d'Espanya de Formula 1 al Circuit\nEl Circuit ha elaborat un nou protocol d'accés, que preveu la presència d'un màxim de 1.000 persones el dia 9 de maig, d’acord amb les mesures previstes pel PROCICAT per als esdeveniments a l’aire lliure.\nCircuit de Barcelona-Catalunya (Montmeló) - El FORMULA 1 ARAMCO GRAN PREMIO DE ESPAÑA 2021, que se celebra al Circuit de Barcelona-Catalunya el proper cap de setmana, finalment podrà comptar amb 1.000 aficionats el dia de la cursa, el 9 de maig, quan finalitza l’estat d’alarma. Els assistents seran Abonats del Circuit, que podran gaudir del Gran Premi des de la Tribuna Principal.\nEl Circuit de Barcelona-Catalunya, davant la flexibilització de les mesures vigents per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia de COVID-19, ha elaborat un nou protocol d'accés, que preveu l'assistència d'un màxim de 1.000 persones, d’acord amb les mesures previstes pel PROCICAT per als esdeveniments a l’aire lliure, que es poden desenvolupar amb un aforament del 50% i un màxim de 1.000 persones amb seient preassignat.\nL'oportunitat de poder presenciar en directe el Gran Premi s'oferirà als Abonats del Circuit de Barcelona-Catalunya. Com que aquest col·lectiu supera en escreix el miler de persones, tots aquells que vulguin assistir al Gran Premi hauran d'inscriure's a un sorteig que es realitzarà davant notari, d'on sortiran escollits a l'atzar els 1.000 Abonats del Circuit.\nJosep Lluís Santamaría, director general del Circuit de Barcelona-Catalunya, ha destacat "la rellevància de poder obrir les portes als aficionats i premiar els Abonats per la seva fidelitat al llarg de la història del Circuit en un esdeveniment de primer nivell com és la Formula 1. Tenim l'oportunitat de ser un exemple d'esport segur i d'oferir un escenari amb plenes garanties. Estem molt satisfets de poder fer el primer pas endavant cap a l'obertura gradual de les nostres instal·lacions i poder tornar a rebre a tots els que estimen l'esport i el món del motor, encara que en aquesta ocasió sigui una quantitat reduïda".\nLa Formula 1 ha celebrat la decisió i ha apreciat el suport del Circuit de Barcelona-Catalunya i la importància de poder recuperar la presència dels aficionats al Gran Premi d'Espanya.\nLes mesures per garantir la seguretat dels assistents\nEl protocol d'accés al públic contempla diferents mesures per tal de garantir la seguretat i salut dels espectadors que assistiran al FORMULA 1 ARAMCO GRAN PREMIO DE ESPAÑA 2021 al Circuit.\nEls 1.000 Abonats del Circuit podran seguir l'activitat de la pista des de la part baixa de la Tribuna Principal. Cada localitat estarà separada per un espai lateral (dreta i esquerra) i per un espai frontal (davant i darrere) per assegurar la distància social de seguretat. Hauran de portar la mascareta en tot moment, no es podrà fumar i no es podran consumir begudes o aliments des de la tribuna. Per a tal efecte, s'habilitaran diferents zones de restauració que garantiran les màximes condicions de seguretat i salut.\nEls espectadors podran estacionar al pàrquing In6 i l'accés al Circuit s'efectuarà únicament per la Porta 3, on es prendrà la temperatura corporal a cadascun dels assistents. Hi haurà punts d’aïllament per als espectadors que no assoleixin les mesures COVID. L'accés al Circuit només permetrà als Abonats estar a les zones de restauració habilitades i al seient assignat de la Tribuna Principal. No es podran recórrer, com es feia habitualment, les zones de públic del Circuit.\nData de modificació: 04/05/2021 09:42:39


I si reformem els experts que volen reformar la funció pública? - Xarxa d'Innovació Pública\nI si reformem els experts que volen reformar la funció pública?\nHome / I si reformem els experts que volen reformar la funció pública?\nBy xadmin maig 8, 2013 8 commentsGeneraladministració pública, canvi, estructures, innovació, participació\nLa comissió d’assessors designada pel Govern català amb la intenció de fer un informe sobre com reformar l’Administració pública en pocs dies ha acabat la seva feina i ha lliurat un informe a la vicepresidenta del Govern. Segons el diari que hi ha tingut accés, el grup compost bàsicament per persones del món acadèmic i de l’Administració advoca per una Administració més “eficaç, eficient, transparent i que rendeixi més comptes”, que consideri client el ciutadà i que sigui més professionalitzada.\nCom que no s’ha fet públic l’informe, si ens basem només amb els articles que van publicant els diferents mitjans, la imatge que es dóna dels funcionaris no és gens positiva i pot ajudar a augmentar la visió negativa que ja en té la ciutadania. Amb tot, caldrà llegir detingudament l’informe.\nNo volem entrar a polemitzar, sols defensem l’honestedat i la professionalitat dels servidors públics de l’Administració. En una època qualificada de relacional pels experts en organitzacions, ¿com es poden comunicar idees tan serioses sense contrastar-les amb altres nodes d’opinió? ¿Es pot reflexionar sobre la funció pública catalana sense els professionals públics i les xarxes on s’agrupen? ¿Es poden continuar exposant idees postulades durant anys que no han acabat de servir per capacitar i canviar la cultura de funcionaris i directius? ¿No deu ser que tot ha canviat molt i que cal reformar també les teories sobre les quals sustenten els seus treballs els experts?\n8 comments on “I si reformem els experts que volen reformar la funció pública?”\nEulàlia\t 9 maig 2013\t Respon\nAquesta comissió d’experts té un tarannà clarament neoliberal i, per tant, no es podia esperar res de diferent. És més, crec que els seus membres ha estat “curosament seleccionats” per tal que els resultats fossin aquests i no d’altres…\nAl blog Indigestió Pública plantegen alguns interrogants, alguns d’ells, similars als vostres…\nmarga\t 9 maig 2013\t Respon\nHi ha persones que fa anys que cobren per fer estudis, participar en comissions de reformes, etc. que deriven en més estudis i més comissions de reformes. Pel camí sembla que van oblidant quin és l’objectiu de les administracions públiques i la base de la funció pública: servir al ciutadà amb imparcialitat. Això sí, tanta comissió i tant estudi donen un bon rendiment.\nPere J Mitjans\t 9 maig 2013\t Respon\nCriticar la comissió d’experts no és la millor manera de contribuir en el debat que efectivament cal obrir en torn a la necessaria reforma de l’Administració.\nEm sembla una resposta massa visceral i excessivament sindicalista.\nLa XIP te moltes coses a oferir en el terreny de la innovació i entenc que hauria de ser en la línia reformista sense cap dubte. La comissió d’experts no és qui ha d’organitzar la participació de les xarxes de professionals, això és cosa de la pròpia administració i els professionals.\nNo se que te a veure el sindicalisme amb tot això, ni la visceralitat. Del que s’està parlant no és de la garantia del lloc de treball per al funcionari, sinò de la garantia de la seva imparcialitat. No crec que la solució als problemes de l’administració pública passin per modificar el règim jurídic dels treballadors de les administracions. Ja se que això no és tot el que es proposa, però és el que ha sortit a la premsa fonamentalment.\nIgual caldria donar la veu als funcionaris i funcionàries que fan molts anys que hi treballen, i segur que poden aportar el seu punt de vista a partir de la seva experiència. Igual algú pot considerar això sindicalisme, però per mi el sindicalisme és una altre cosa.\nAssumpció Lacasa\t 9 maig 2013\t Respon\nVolen reformar o conformar/uniformar????\nxadmin\t 9 maig 2013\t Respon\nGràcies a tothom pel debat. Hem retocat la redacció del post, a partir d’algunes aportacions i suggeriments, perquè s’hi puguin sentir identificats una bona part de professionals de les administracions i altres ciutadans en general.\nPingback: Necesitamos trabajadores públicos, sean o no funcionarios | Administraciones en red\nNúria\t 10 maig 2013\t Respon\nDigueu-me innocent, però per què hi tenen accés els mitjans (o un mitjà) de comunicació i no hi tenim accés els afectats? Li han demanat al periodista que no publiqués l’informe que ell ha llegit?\nRespon a xadmin Cancel·la les respostes


Rafael Alkorta Martínez - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1978–1985 →futbol base a Athletic Club\n1984–1987 Bilbao Athletic 40 (2)\n1987–1993 Athletic Club 172 (2)\n1993–1997 Reial Madrid CF 107 (2)\n1997–2002 Athletic Club 91 (4)\n1985–1985 Espanya sub-16 7 (0)\n1985–1986 Espanya sub-18 3 (0)\n1987–1990 Espanya sub-21 6 (0)\n1990–1998 Espanya 54 (0)\nRafael Alkorta Martínez (Bilbao, 16 de setembre de 1968) és un futbolista basc, ja retirat. Va desenvolupar la seva trajectòria a l'Athletic Club i el Reial Madrid CF.\nJugava de defensa (normalment de central) i el seu primer equip va ser l'Athletic Club de Bilbao. Va jugar des de jove en les categories inferiors del club de Lezama. El 1987 va debutar amb el primer equip. Va ser el 24 d'octubre en el partit Valladolid 1 - 0 Athletic.\nEl 1993 va fitxar pel Reial Madrid. Amb aquest club va aconseguir dues lligues i una Supercopa d'Espanya.\nEl 1997 va tornar a l'Athletic Club de Bilbao. Aquesta temporada va aconseguir un subcampionat de lliga. A la fi de la temporada 01-02 va decidir retirar-se per culpa, entre altres raons, de les lesions que li van impedir jugar bastants partits aquesta temporada.\nHa disputat un total de 364 partits en la primera divisió espanyola marcant vuit gols.\nHa jugat amb la Selecció del País Basc.\nTambé ha estat internacional amb la Selecció Espanyola en 54 ocasions. El seu debut com a internacional va ser el 26 de maig de 1990 en el partit Iugoslàvia 0:1 Espanya.\nCopa Mundial de Futbol d'Itàlia de 1990 disputant un partit contra Bèlgica.\nCopa Mundial de Futbol dels EUA de 1994 disputant quatre partits contra Corea del Sud, Alemanya, Suïssa i Itàlia.\nCopa Mundial de Futbol de França de 1998 disputant tres partits contra Nigèria, Paraguai i Bulgària.\nEn total ha jugat vuit partits en totes les seves participacions de la Copa Mundial de Futbol. Ha estat titular en tots aquests partits exceptuant en el partit contra Bèlgica del Mundial d'Itàlia en el qual va substituir a Emilio Butragueño en el minut 80.\nBilbao B - 1985 - 1987\nAthletic Club de Bilbao - 1987 - 1993\nReial Madrid - 1993 - 1997\nAthletic Club de Bilbao - 1997 - 2002\n2 Lligues espanyoles (Reial Madrid, 1994-95 i 1996-97)\n1 Supercopa d'Espanya (Reial Madrid, 1994)\n1 Copa Iberoamericana (Real Madrid, 1994)\n«Rafael Alkorta, un elegante seguro para la zaga» (en castellà). Jugadors de Llegenda. Web oficial del Real Madrid CF. [Consulta: 9 març 2011].\n«Estadístiques d'Alkorta» (en castellà). sportec.es. Arxivat de l'original el 2010-06-20. [Consulta: 27 març 2021].\nRafa Alkorta - Plantilles de navegació\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Rafael_Alkorta_Martínez&oldid=27064685»


FELICITATS Jepi !!! - Totcàmping\nFELICITATS Jepi !!!\nFELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44239\nJepi, desijem que passis un Feliç dia d'Aniversari acompanyat de tots aquells que estimes...\n... i quan facis el brindis recorde't una mica dels amics de Totcàmping !!!\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44241\nQue pasis un bon dia!\nQuants ens fas??? 20 o 21, es que no recordo bé jejejejejej\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44242\nQue tinguis unbon dia!!! i que tots ho veiem!!!Petons!!\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44243\nMoltes felicitats, Jepi !\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44244\nGràcies amics.De segur que penso en vosaltres en molts moments del dia,perquè junts hem compartit estones i moments irrepetibles. Totcamping forma part de les nostres vides amb mes o menys implicació o dedicació.\nEn faig 44 ,ja ho sabeu els de la penya del 1967,però hem conservo,je,je,je.Una abraçada.\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44245\nPer molts anys.....\nQue passis molt bon dia amb els teus .\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44246\nM'encanta aquest BURRO¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44247\nJepi, Moltes felicitats\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44254\nMoltes felicitats, tot i que siguin amb retard !!!\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44264\nencara que sigui amb retard et felicito\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44271\nRe: FELICITATS Jepi !!!\tfa 10 anys 6 mesos\t#44274\nEi colla,encara que sigui amb retard moltes gràcies.Pels moments viscuts,per les rialles ,pels vostres menjars i pastissos,per la vostra amistat.Petons i abraçades per a tots.Gràcies.


agost 2013 - Montserrat Peñarroya\nArxiu per al mes: agostde 2013\nEts aquí: Inici1 / Bloc de Montse Peñarroya2 / proves3 / 20134 / agost\n9 agostde 2013 /7 Comentaris/a articles, SEO /per Montserrat Peñarroya\nEstic aprofitant aquests dies de calma per preparar una classe a la que anomeno "actualització per Internet", En ella explico a ex-alumnes d'anys anteriors les novetats d'aquest últim curs perquè d'aquesta manera estiguin sempre al dia.\nÉs increïble la quantitat de coses que canvien en un any! Des de les modes en disseny, en usabilitat, noves eines, noves xarxes socials, i com no, canvis en l'algoritme de Google.\nEntre tots aquests canvis n'hi ha un d'especial importància tant a nivell de personal branding com a nivell de SEO.\nA nivell de gestió de la marca personal: Es tracta d'aconseguir que la teva foto aparegui al costat dels resultats de Google quan aquests fan referència al teu lloc web.\nA nivell de SEO: Es tracta d'aconseguir que Google sàpiga que ets l'autor de continguts ben posicionats i que reben visites per part dels usuaris. És a dir, es tracta de millorar el autor Rang del teu lloc web.\nVegem doncs, com funciona.\nCom aconseguir que aparegui la foto i Google et reconegui com a autor?\nHi ha diverses accions que hem de realitzar per aconseguir-ho:\nIndicar a Google directament, que som els autors d'aquesta pàgina. Per a això hem d'entrar en el nostre perfil personal de Google+ i en l'apartat de "Sobre mi" a "Enllaços" a "Contribueix a", donar d'alta les nostres pàgines web. Però aquesta acció no n'hi ha prou. Google necessita verificar que això és cert. Per a això, podem fer 2 coses més ...\nEn el nostre lloc web, en cadascuna de les pàgines de les que som autors, incloure un enllaç al nostre perfil de Google+ amb l'etiqueta rel = "autor" a l'interior de l'enllaç. Per veure un exemple, en aquesta mateixa pàgina en la qual estàs ara, mira el codi font de l'enllaç a Google+ que trobaràs a la columna de la dreta.\nUna altra manera de mostrar que ets l'autor d'un lloc web és registrant a Google un correu electrònic del domini d'aquesta pàgina web. És a dir, en el teu compte de Google+ incloure com a correu de notificacions un correu electrònic pertanyent al domini sobre el qual vols mostrar que ets l'autor. Google ha de verificar el correu electrònic i es creurà que ets autor o coautor d'aquesta web.\nHi ha una altra acció de reforç que pots fer perquè Google es cregui que ets l'autor d'alguna cosa: incloure el teu nom sota el títol dels articles que escriguis. Per exemple en aquest blog, podràs veure que sota el títol està el meu nom. Fa uns mesos això no era així ja que com sóc l'autora de tot el contingut d'aquest bloc, em semblava redundant signar tots els articles ... però el vaig canviar quan l'autoria va començar a cobrar importància.\nJo vaig trigar 48 hores a aconseguir la foto al costat dels meus articles a les pàgines de resultats de Google. Vaig fer les 4 accions aquí descrites, però segons Google amb la 1 i la 2 és suficient, o amb la 1 i 3 també és suficient. Així que tu mateix.\nEspero que aquesta informació de hagi estat d'utilitat.\nQue passis unes bones vacances si estàs en això :-)


Betxí reclamarà els cossos de 76 persones que es van traslladar al Valle de los Caídos - À Punt\nBetxí reclamarà els cossos de 76 persones que es van traslladar al Valle de los Caídos\nVint anys després de la Guerra Civil i per orde del dictador, es van enviar del cementeri municipal a la basílica de Cuelgamuros.\nEl Valle de los Caídos, en una imatge d’arxiu / Jon Nazca (Reuters)\n29 d'octubre 2019 - 11:01\nBetxí, a la Plana Baixa, serà el primer ajuntament de les comarques del nord que reclamarà recuperar els cossos de les víctimes del franquisme que estan al Valle de los Caídos. Són les restes de 76 persones que van soterrar al cementeri municipal en acabar la Guerra Civil i que, vint anys després i per orde del dictador, es van enviar a la basílica de Cuelgamuros per a ser soterrats allà.\nMoltes de les persones enterrades no eren de Betxí, però van morir prop del poble lluitant en un dels bàndols. “Pensem que el lloc on han d’estar és en el cementeri municipal i, si els familiars els reclamen, obrirem un procés d’identificació”, ha explicat l’alcalde, Alfred Remolar. El mes que ve està previst que s’aprove una declaració institucional per a demanar al govern espanyol el retorn de les despulles, un procés que Remolar espera “que no s’allargue excessivament”.\nUn total de 1.727 cossos procedents de les comarques castellonenques van ser enviats al Valle de los Caídos des de díhuit municipis, entre els quals es troben Castelló, Vila-real, l’Alcora, Suera o Borriana.


El Restaurant Riff reobri demà, quasi un mes després de la intoxicació de 31 clients\nEl restaurant obri les seues portes després d'estar prop d'un mes tancat al públic.\ndimarts, 12 de març 2019 - 12:51h\nImatge d'arxiu | Restaurant El Riff\nEl restaurant Riff de València reobrirà demà les seues portes després d'estar prop d'un mes tancat al públic després de la intoxicació alimentària que va afectar 31 clients, un dels quals, una dona de 46 anys, va morir en el seu domicili.\nFonts del restaurant amb una estrela Michelin han informat a EFE que a partir de demà "obriran amb normalitat" -en la web ja es poden fer les reserves corresponents-, i també ho faran el diumenge i el dilluns, en plenes festes de Falles.\nEl Riff va tancar les seues portes després de la mort d'una dona la matinada del 17 de febrer, hores després d'haver dinatt en el restaurant junt amb el seu marit i fill, que també van patir els símptomes d'una possible toxiinfecció alimentària, dels quals es van recuperar.\nEl restaurant també va haver de cancel·lar els sopars especials que tenia programades amb motiu del València Culinary Festival, que es va celebrar del 25 de febrer al 10 de març.\nLa Conselleria de Sanitat va obrir aleshores una investigació i tècnics d'aquest departament de la Generalitat van recollir mostres dels aliments, que van ser remeses a l'Institut Nacional de Toxicologia, per a determinar el que va causar la intoxicació i posterior mort de la dona.\nFins al moment no s'ha pogut determinar si la causa de la intoxicació mortal en el restaurant van ser uns bolets, procedents de la Xina i servits al Riff per una empresa situada a Castella i Lleó.\nDurant la investigació van ser entrevistats 137 comensals que van menjar en el restaurant entre el 12 i el 16 de febrer, i tots els afectats, excepte la dona morta en el seu domicili, van presentar símptomes lleus, principalment vòmits, que van evolucionar de forma positiva.\nRespecte al resultat de les mostres analitzades, fonts sanitàries han informat a EFE que no poden oferir informació sobre aquest tema, ja que el cas està sent portat pel Jutjat d'Instrucció número 1 de València.\nFins al moment, la Conselleria de Sanitat no ha pogut determinar si l'origen de la intoxicació mortal en el restaurant van ser uns bolets que s'incloïen en el menú degustació, ja que es desconeix si la defunció de la clienta va ser o no per causa directa.


Endesa detecta fins a 5 connexions irregulars en una cantonada de Ciutat Jardí | Ràdio Palafolls\nHome Societat Endesa detecta fins a 5 connexions irregulars en una cantonada de Ciutat Jardí\nEndesa detecta fins a 5 connexions irregulars en una cantonada de Ciutat Jardí\nMarc Ferri , abril 2, 2020\t / 1064 0\nEn els últims dies són molts els veïns que s’han queixat per les contínues interrupcions del subministrament elèctric en una part d’aquesta urbanització. Segons la companyia elèctrica les interrupcions es deuen a un excés de potència elèctrica en aquest sector que provoca que acaben fonent els fusibles de la instal·lació i necessita del treball de la brigada de manteniment de la companyia per reposar el fusible afectat.\nTot i ser un canvi senzill, obliga a desplaçar un equip d’Endesa, pel que la incidència és pot allargar durant hores.\nSegons han explicat fonts de la companyia a Ràdio Palafolls, Endesa té detectada una cantonada a Ciutat Jardí amb fins a 5 connexions irregulars a la xarxa. Seria just a la zona que es queda a les fosques gairebé cada nit. Aquestes fonts apunten que aquest seria el motiu de l’apagada, ja que la xarxa està dimensionada pels contractes energètics establerts i la demanda fraudulenta fa fondre les instal·lacions.\nCal tenir en compte que tota la població està confinada i que aquesta setmana han baixat les temperatures, cosa que ha fet augmentar la demanda d’electricitat de les llars.\nEndesa explica que aquestes connexions irregulars no només representen un frau elèctric, penat per la llei, sinó que també són un seriós risc per a la seguretat de la zona, ja que les instal·lacions no estan verificades i poden provocar incendis o danys elèctrics.\nL’Ajuntament de Palafolls fa dies que treballa amb la companyia per poder solucionar els talls en el subministrament a Ciutat Jardí i per detectar l’arrel del problema, ja sigui per avaries o per possibles infraccions elèctriques.\nLes obres de Palafolls queden finalment aturades\nMarc Ferri, maig 21, 2008\nD’aquí a una setmana comencen les preinscripcions del Casal d’estiu municipal.\nMarc Ferri, gener 17, 2019\nDos ferits greus en un incident durant uns treballs a Ciutat Jardí\nL’aigua potable de PLF la segona més cara de Catalunya


La 52a edició de la Fira de l’Oli de les Garrigues se celebrarà a les Borges Blanques entre demà divendres i el diumenge 18 oferint més de 6.300 metres quadrats d’exposició, 75 activitats, i 150 estands, el 100% d’ocupació. El certamen serà inaugurat pel conseller d’Empresa i Ocupació, Felip Puig, mentre que el cuiner Carles Gaig serà l’encarregat de clausurar-lo.\nEntre les novetats destaca la incorporació d’una mascota, l’Oliveta, amb la qual l’organització vol fer més atractiva la fira al públic familiar, a més d’un plató de televisió dins el recinte.\nL’alcalde de les Borges Blanques, Enric Mir, ha assegurat que l’edició d’enguany de la Fira de l’Oli “serà el millor aparador que ofereixen les Garrigues”, ja que “s’han fet noves millores en la comunicació del certamen i en l’oferta d’activitats, i per primera vegada hi participaran distribuïdors europeus de productes agroalimentaris de qualitat”.\nDurant la presentació, el vicepresident de l’Associació Empresarial de la Fruita de Catalunya (Afrucat), Francesc Torres, i el president del Patronat Fira de les Garrigues i alcalde de les Borges, Enric Mir, van rubricar l’agermanament de les dues entitats, que es materialitzarà durant la fira i amb el qual ambdues parts esperen “aprendre mútuament i compartir sinergies per continuar potenciant i exportant la qualitat agroalimentària del territori”.\nPer la seva part, la 12a edició de la Cursa de l’Oli premiarà diumenge per primera vegada els guanyadors de la prova en les modalitats masculina i femenina amb el seu pes en oli. L’organització confia comptar amb 800 atletes inscrits.\nLlegit 432 vegades\nMés en aquesta categoria: « L’Ajuntament de les Borges compra llibres d’autors o temàtica local\tGarrigues Emprèn estudia obrir més establiments a altres mercats de Barcelona »


Una saca de ferralla perduda al carrer dels Vergers - nord.cab - El portal de notícies de Cabassers\nUna saca de ferralla perduda al carrer dels Vergers\nRedacció 19 de febrer de 2022\nHeu perdut una saca plena de peces de metall i ferralla? La trobareu al carrer dels Vergers, exactament en aquest punt. Pel lloc on és, i per com hi és, sembla que hagi caigut d’algun remolc o tractor. Si la trobeu a faltar, ja sabeu on la podeu anar a arreplegar.\nPrevious La màscara ja no és obligatòria a l’aire lliure\nNext Batuda de senglar a la Foia el 24 de febrer


Taller de fotografia (49) | Bloc de toies.com\nTaller de fotografia (49)\ndilluns, 1 Desembre 2008 by Mario\nHola de nou amics ! No us queixareu, aquest cap de setmana hem tingut de tot, pluja, sol, fred, cels blaus… perfecte per anar practicant amb diferents situacions.. Tu creus que ens passem el cap de setmana fent fotos? No, ja m’imagino… però aquests dies d’hivern de sols esmorteïts ens permeten practicar noves situacions… per exemple, com li demanes que es situï a algú que li vols fer una fotografia en una escena exterior?.. Home, fàcil no? això és de principiants.. doncs que es posi mirant al sol..\nBé doncs avui ens començarem a atrevir a invertir els papers i serem nosaltres, els fotògrafs, els que ens posarem mirant al sol.. què dius? això serà un desastre… tothom sap que així no es poden fer les fotografies…\nTaller de fotografia (49): El contrallum i la retroil·luminació (1)\nEl contrallum? Sí, avui començarem a treballar una sèrie de situacions que tenen en comú la gran diferència d’il·luminació que tenen diferents zones a l’escena i per tant les dificultats del fotògraf a encertar amb l’exposició correcta, que tot i fer-ho, continuarà tenint problemes en situar, com volia, els diferents objectes a la fotografia amb la lluminositat correcta.\nEl contrallum. Tècnicament parlant, el contrallum és aquella situació a la fotografia on l’objecte o subjecte a fotografia rep la il·luminació des del darrera seu (retroil.luminació). Ja vam veure al taller 25 la classificació de la iluminació a la fotografia depenent de la direcció d’incidència. Un dels casos més complexes era justament el del contrallum, cas on el focus de llum incident sobre el nostre objecte o subjecte es situava al darrera, o dit d’una altra manera, el subjecte està entre el focus de llum i la càmera.\nMoltes vegades es confon el contrallum i la retroil.luminació. Mentre que el contrallum implica un focus de llum incident directament a la càmera, la retroil.luminació és quan l’objecte principal rep la il·luminació des del darrera (hi hagi un focus de llum o no, simplement amb llum reflectida del fons). El contrallum és el cas extrem de la retroil.luminació.\nEn els dos casos els resultats son evidents: l’objecte o subjecte queden a l’ombra, molt més foscos del que esperaríem, amb un fons molt clar. És per tant una fotografia d’alt contrast, al conviure a la mateixa escena dues zones amb valors de lluminositat molt separades, el que provoca normalment una fotografia d’alt rang dinàmic (ara ja sabem prou el que és) i ja us podeu imaginar que el problema pel fotògraf serà doble. Per una part creure’s o no el valor de la lluminositat que li dona el fotòmetre i per l’altra decidir com vol composar lumínicament l’escena ja que molt sovint haurà de sacrificar una zona perquè l’altra es pugui veure amb detall. En definitiva, estem davant d’un dels problemes més importants a resoldre a la fotografia. (L’amic Adams ja el va resoldre a la fotografia analògica fent servir la tècnica d’exposar per les ombres i revelar per les llums. Ho vam veure al taller 43).\nMentre el focus de llum, pot ser emissor o simplement reflectir la llum que rep i pot ser natural, el sol, o artificial, una bombeta per exemple, estigui a menys de 90º de separació entre l’objecte a fotografiar i nosaltres tindrem un contrallum, és a dir es provocarà la situació en que la llum del fons incidirà directament a la nostra càmera, entrarà pel sistema de lents del nostre objectiu i influirà en la lectura que ens faci el fotòmetre. A més, el fet d’introduir-se en el sistema de lents pot provocar un dels efectes, anomenats artefactes, de les lents que en aquest cas son els halos o cercles de llum (‘flare‘ en anglès), com a conseqüència de la refracció de la llum al passar per les lents. D’això en parlarem cap al final del capítol.\nHi ha mil situacions per treballar el contrallum, amb o sense subjecte o objecte en primer pla. Sempre que tingueu al davant vostre una zona d’alta lluminositat directament incidint sobre vosaltres podreu estar davant d’una situació de contrallum que haureu de treballar-la de forma ben diferencial a les típiques fotos on el sol o focus de llum el tenim al darrere nostre. És normal trobar-nos amb afirmacions que les fotografies s’han de fer amb el sol al darrera del fotògraf, bé això per nosaltres ja no hauria de ser la ‘regla’ a aplicar, podem treure excel·lents fotografies a contrallum, fotografies de gran drama visual. L’exemple de l’esquerra és una fotografia feta a contrallum a l’illa de Gran Canària.\nLa tècnica del contrallum\nDeixeu-me donar-vos un parell de consells abans d’entrar en matèria. Per entendre i dominar el contrallum i la retroil.luminació hem primer de dominar els mètodes de medició de la nostra càmera i saber tractar escenes amb diferències extremes de lluminositat. Si ho entenem, passar a controlar el contrallum és ja fàcil.\nD’una forma esquemàtica podeu veure al gràfic de l’esquerra quin és el problema del contrallum. Es tracta d’una situació on el fons aporta una lluminositat molt més alta que el subjecte que tenim al primer pla. Ara que coneixem les zones d’Adams no ens costarà gaire entendre que el que tenim al davant és dues àrees a l’escena amb lluminositats que corresponen a zones diferents de la taula d’Adams. Aquestes zones mantenen les seves ‘distàncies’ a la taula per molt que sobre o sub-exposem (cas de la dreta). El que voldria el fotògraf és fer conviure a la mateixa fotografia les dues àrees de lluminositat correctament exposades però amb simples tècniques de sub o sobre-exposició està clar que no podrà.\nEl mètode de medició matricial o avaluatiu\nDit lo anterior és evident que tenim al davant de nou el problema de l’alt rang dinàmic que no podrem resoldre sense tècniques de revelat digital. Què podem fer? Doncs fàcil, cal sacrificar una de les dues zones per que l’altra es pugui situar a la zona correcta de la taula d’Adams. I com? Bé, el primer problema que ens trobarem és amb el càlcul de la lluminositat que ens dona el fotòmetre.\nAmb el mètode de medició per defecte a les nostres càmeres, el matricial o avaluatiu, el resultat de ben segur serà el de la fotografia l’esquerra: Fons relativament ben exposat i subjecte al primer pla fosc. Sabem el perquè? Segur que sí, el mètode matricial o avaluatiu explora la lluminositat global de l’escena i en fa una mena de proposta mitjana, si bé darrerament les càmeres hi posen certa intel·ligència en aquest mètode i a partir dels sensors que té disposats és capaç d’entendre que és un contrallum, donant una lectura que no és exactament una mitjana sinó la corresponent a un valor d’exposició EV més baix i així augmentar el temps d’exposició, fent que el primer pla no surti tant fosc.\nSigui com sigui el valor de lluminositat captat està molt influenciat per l’alta lluminositat del fons i la primera reacció de la càmera serà d’adaptar el valor de l’apertura o la velocitat per donar un valor d’exposició correcte, és a dir exposant la zona lluminosa correctament i deixant molt fosc el primer pla, que es troba a l’ombra. A la fotografia de l’esquerra la finestra està il.luminada pel darrera i en podeu veure el resultat d’haver fet la fotografia amb el mètode matricial o avaluatiu i a apertura fixada pel fotògraf de f/8. La càmera ha suggerit fer la fotografia a una velocitat de 1/250.\nLa solució és fàcil. O deixeu la fotografia tal com està, potser ja us va bé deixar el primer pla fosc, o intenteu no fer cas de la lectura del fotòmetre i simplement exposeu una mica més per no deixar a l’ombra el primer pla. La fotografia d’una església de Helsinki és un exemple clar de contrallum:\nA l’esquerra podeu veure el resultat que ens ha donat la càmera seguint les instruccions del fotòmetre. Hem hagut de sobre-exposar 3 passos per poder obtenir detall de l’església. Simplement el que hem fet és córrer les dues zones (1: el cel i 2: l’església) tres zones a la dreta. La separació entre zones era tan alta (4 passos) que la zona del cel ha quedat situada a la zona IX de la taula i ja en veieu el resultat: cel completament cremat, blanc i sense textura. S’ha hagut de sacrificar el cel per poder obtenir la correcta exposició de l’església.\nEl mètode de medició parcial o puntual\nHaguéssim pogut arribar a la mateixa conclusió si en lloc de fer servir el mètode de medició matricial o avaluatiu haguéssim fet servir el puntual o parcial. En aquests casos prefereixo el parcial ja que ens mesura una petita porció en lloc d’un únic punt. Mireu quin ha estat el resultat de fer la mateixa fotografia de la ciutat de Budapest simplement canviant el mètode de medició a parcial mantenint el mateix valor d’apertura a f/8… En aquest cas la càmera em proposa fer la fotografia a una velocitat més baixa, a 1/60, el que provoca un detall fantàstic del primer pla però una clara sobre-exposició de la ciutat que tenim al fons. Hem sacrificat el fons per poder obtenir un primer pla amb lluminositat correcta. Si haguéssim situat a algú assegut a la finestra segur que hagués quedat correctament exposat.\nAquesta fotografia té una valor +2EV en respecte a la de dalt, és a dir està sobre-exposada dos passos.\nDoncs, què vols que et digui.. ni una ni l’altra m’agraden.. Sí, ja ho entenc, la de dalt ens surt massa fosc el primer pla i aquesta, el fons de la ciutat cremat… La solució ja sabem que passa per la tècnica HDR o modificant alguns paràmetres al nostre programa de retoc digital, com ara les ombres o els nivells… però avui us ensenyaré una tècnica més fàcil i ja en veureu quins resultats més espectaculars…\nEl flash de complement\nÉs fàcil solucionar el problema que acabem de comentar. Es tracta de l’ús del flash de complement. Ja sabem pel taller 14 que una de les opcions que tenen les nostres càmeres és el del flash de complement o de sincronització lenta. Es tracta de fer la fotografia ‘normal’ amb els paràmetres que ens dona la lectura sense flash i enganyar a la càmera activant el flash a traïció. D’això se’n diu flash de complement ja que la llum del flash aporta la llum que li falta al primer pla.\nEl resultat el podeu veure a la fotografia dels amics Jonan i Asun. La fotografia de l’esquerra ha estat la ‘convencional’, és a dir mètode de medició estàndard, matricial o avaluatiu, i el resultat, degut a la extrema lluminositat que entra per la finestra, ha provocat que els dos subjectes quedin incorrectament exposats, foscos i sense detall. Simplement hem activat el flash de complement, no canviant ni el valor d’apertura ni velocitat de la primera foto i el resultat el podeu veure a la dreta.\nPerfecte no? Problema resolt.. Home, personalment crec que aquesta tècnica ens dona solució a certes situacions però no m’agrada gens el color ‘blanc’ i blavós’ que provoca el flash, però he de reconèixer que en aquest cas em va ‘salvar’ la fotografia.\nEl flash de complement el podeu activar sempre que vulgueu, fins i tot en situacions diürnes amb molta llum (cas de les fotos dels nuvis sortint de l’església), aneu simplement en compte de que la llum blanca del flash no influencii massa en el color d’allò que voleu captar. Per una altra banda és evident que no té cap efecte quan no teniu primer pla, és a dir en fotografies de paisatges. No és la primera vegada que veig gent fent fotos de postes de sol amb ‘flash’ !\nJa sabeu de la meva mania pel flash.. Aquesta foto, amb més temps, hagués estat perfecta poder-la fer dues vegades, la segona sobre-exposant un parell de punts i després amb tècniques digitals fer un muntatge del fons de la primera amb els amics de la segona. Aquesta composició es pot fer de varies maneres, per la coneguda tècnica HDR o amb tècniques de Photoshop.\nEls artefactes del contrallum\nEls artefactes, que ja anirem treballant en successius capítols, son qualsevol efecte que degrada una imatge, provocat pel sistema de lents o sensor i que té un patró de comportament no aleatori. L’artefacte que provoca el fer fotos directament al sol o a focus de llum és el que hem comentat de cercles de llum o ‘halos‘. Es tracta de punts addicionals de llum que acompanyen al focus principal, de forma circular o poligonal. No sempre queden malament a les fotografies però ja no és tant el que apareguin o no com l’efecte que sobre la lectura del fotòmetre té el que la llum del sol o d’un focus incideixi directament a la nostra càmera, a més del efecte que sobre la captura té.\nA l’esquerra en podeu veure un parell d’exemples que he trobat a la meva fototeca i que podríem pensar que queden bé i tot. La forma d’evitar aquest efecte és l’ús dels para-sols. Sembla una tonteria però no ho és. Els para-sols, que molt sovint venen inclosos quan es compra un objectiu, fan honor al nom que porten, paren el sol, o no deixen que els raigs de llum incideixin directament sobre les lents de l’objectiu.\nSon especialment útils en situacions on la intensa llum del sol es cola per un dels extrems de la fotografia i que provoca que no es pugui veure amb claredat l’escena a captar tenyint-la tota d’una llum blanca que en prou feines deixa reconèixer els elements que hi intervenen a la fotografia. És com una fotografia velada. Un prospecte de publicitat, una petita cartolina o simplement la mà han estat molt sovint recursos que he utilitzat per impedir que entrés la llum directament a l’objectiu.\nNo tot son desgràcies en el contrallum i la retroil.luminació. A vegades el que volem és justament potenciar l’efecte del contrallum i lluny d’obsessionar-nos en que els objectes tinguin la lluminositat correcta el que volem és just el contrari, enfosquir-los al màxim per obtenir una simple silueta. Aquest és un recurs creatiu força interessant i el que haurem de fer a la majoria de casos és o no fer res o simplement sub-exposar un pèl perquè els objectes del primer pla encara sortint més foscos, arribant a obtenir únicament les seves siluetes i provocant un interessant contrast.\nAls exemples de dalt en veieu un parell d’exemples, algun obtingut per casualitat…\nEl contrallum i el Photoshop\nHi ha moltes maneres de tractar el contrallum amb els programes d’edició digital. Malauradament el gimp fa figa en aquest aspecte, com en molts altres, i hem de recórrer als programes de pagament i encara reis per excel·lència de l’edició digital com el Photoshop, ja sigui en la seva edició complerta com amb la més senzilla i econòmica del germà petit el Photoshop Elements.\nAquests programes, el Photoshop o el gimp, tenen la capacitat de ‘seleccionar’ una àrea concreta de la fotografia, copiar-la i enganxar-la sobre una altra. Dos fotografies en una, així podem barrejar dues fotografies de contrallum d’exposicions diferents i obtenir-ne una única amb el millor de les dues. El problema del gimp és que l’eina ‘seleccionar’ és francament dolenta i costa molt seleccionar de manera ràpida un tros concret de la fotografia. En aquest cas d’avui ho farem amb les eines de Photoshop, molt més potents i senzilles d’usar que les del gimp.\nRecordeu les dues fotografies de la finestra amb les vistes de Budapest?\nDoncs anem a produir-ne una d’única amb el fons de la de l’esquerra i la finestra de la de la dreta.\n1. Obrim el Photoshop i seleccionem les dues fotografies per obrir-les.\n2. Una vegada tinguem les dues obertes, centrem-nos en la de l’esquerra, la que té la finestra més fosca:\nL’eina que seleccionarem es troba al panell de l’esquerra i és la ‘vareta màgica‘. Aquesta funció és capaç de seleccionar zones de la fotografia semblants en lluminositat. Tenim la ‘Quick selection tool‘ i la ‘Magic Wand tool‘, algo així com la ‘Eina de selecció ràpida’ i la ‘Eina de la vareta màgica‘. La primera m’agrada especialment i si aneu amb cura arrossegant-la per una zona més o menys uniforme la va seleccionant, això és especialment útil en zones fosques com és el cas de tota la zona de la finestra. La seleccionem i una vegada seleccionada invertim la selecció, és a dir seleccionem el que queda a la fotografia que és justament el fons de la ciutat. Això ho aconseguim anant a Select>Inverse.\n3. Una vegada seleccionada la part de la ciutat simplement la copiem amb CTRL-C, seleccionem l’altra fotografia que tenim oberta al Photoshop i la copiem amb CTRL-V (o poma-c i poma-v pels usuaris de mac):\nEt voilà ! El resultat és una fantàstica fotografia però una mica xocant, d’aquelles que costa una mica d’entendre degut precisament a la il·luminació que té… la finestra i fons amb la correcta lluminositat:\nAquest ha estat un exemple de les potents eines dels programes de retoc digital. Més endavant ja ho treballarem amb més detall. Ara era simplement per impressionar-vos…\nEn una segona part d’aquest tema ‘El Contrallum’ us parlaré de l’ús que en podem fer per obtenir fotografies creatives i com el ‘contrallum’ passarà a ser un dels millors recursos que tenim al nostre abast.\nBona setmana i fins el proper dilluns, o potser serà el dimarts ja que el dilluns és festa, no?.\nEtiquetes : backlight, contrallum, contraluz, Fotografia, taller de fotografia\n← Disc de la Setmana: Rabih Abou-Khalil “Em portugués”\nBuscant maçons amb nom propi (15) →\n2 thoughts on “Taller de fotografia (49)”\njosep canal colomer on Dimarts, 2 Desembre 2008 a les 21:55 said:\nDimarts, 2 Desembre 2008 at 21:53\nHola acabo de coneixer el vostre taller de fotografia i m`ha agrradat i ja que nomes soc un aficionat tinc ganes de seguir els vostres consells de fet ja he pogut provarna algun,fa poc m`he comprat una nikon d60 amb un tele sigma dg 70/300.Vuldria saber si teniu un index del taller de fotografia per anarlo seguint i millorar les fotografies,estic tirant molt en pavellons interios i no estic del tot content per aixo e buscat per la red i us e trobat a vosaltres ………continueu en davant .Josep canal.\nMario on Dimarts, 2 Desembre 2008 a les 22:10 said:\nEl taller de fotografia treu un capítol cada dilluns a les 8:00, de fet ja anem, com has descobert, pel capítol 49 i els pots seguir directament al nostre bloc, simplement a la pàgina principal de http://www.toies.com has de clicar la sèrie del taller tal i com t’indico aquí. També pots subscriure’t vía RSS a la mateixa columna de la dreta un pèl més avall.\nT’esperem cada dilluns !!!


Eli Roth, lo promès és lo que tens | Ningú no és perfecte\nAquest començament de dissabte ha acabat essent molt menys prometedor del que ens esperàvem. Hem començat amb Magic, magic, una producció xilena que barreja actors patris amb anglosaxons com Juno Temple i Michael Cera. I aquí s’acaba lo interessant de la peli. La resta ens relata com un grup de joves marxen a passar unes vacances en una casa rural aïllada. Tots els protagonistes cauen fatal a l’espectador per diferents comportaments, inclosa la protagonista Temple, que va embogint lentament. En algun moment esperes que agafarà un ganivet i acabarà matant a tothom, però això no arriba a succeir. De fet no passa res. Fins i tot el final no és tal. 97 minuts de no res, i això que al principi estava res, però la pel·lícula no va més enllà del plantejament, deixant el nus i el desenllaç en la imaginació de l’espectador.\nDesprés de la decepció matinal, arribava una de les pel·lícules més esperades del Festival, The Green Inferno d’Eli Roth. I en aquest cas, sí, l’ha clavat. Roth prometia sang i sadisme i això és el que ha tingut el públic. Roth és un perturbat molt estimat a Sitges. Roth ofereix un Holocausto caníbal per la generació moderna. Al final ha resultat no ser tant forta com esperava mentre la veia. A mitja pel·lícula hi ha una escena de gore molt i molt bèstia, i es clar, penses que anirà pujant el to a mida que avança, però no, l’escena central és la més forta d’una peli que no es queda curta en litres de sang. Els protagonistes són uns activistes ecologistes que seran agafats presoners per una tribu caníbal que es troben en la selva del Perú. The Green Inferno és el que penses i no decep.\nEl matí ha acabat amb una sessió doble que és per tornar-se’n a llit. Primer, The Jungle, una peli australiana que és un found footage sobre uns investigadors que volen filmar un guepard únic que es troba a les selves d’Indonèsia. La peli és hora i mitja de quatre homes caminant per la selva amb la càmera amb mà i arbusts que es mouen. Una total i autèntica estafa que ni fa por, ni distreu, i que s’ha endut la xiulada més espectacular que s’ha escoltat a Sitges en anys. Una barreja impossible entre El projecto de la bruja de Blair, Paranormal activity i Chicken Little.\nI tanca el matí Blind detective, una comèdia policíaca de Johnnie To. Blind detective és una comèdia fluixa i d’humor molt local, completament allunyada de les violentes cintes sense concessions a les que ens té acostumats To. Vigileu amb aquesta perquè no resultarà el que espereu.\nPrevAnteriorVeterans, alguns bé, d’altres no tant\nSegüentSpace Captain: Capità BótoxNext


Les llegendes i històries d'amor de Mallorca surten de la caixa del temps\n12 maig 2021 23:45\nUna antologia de Gabriel Sabrafín recull una trentena d'aquests grans relats\nLes grans històries i llegendes d'amor de l'illa de Mallorca ja són a l'abast dels amants d'aquest tipus de literatura en un recull de Gabriel Sabrafín, col·laborador d'algunes publicacions del Grup Serra, i editat per Olañeta. Són més de trenta els relats, principalment del segle passat, que inclou el volum. En ells es conta històries de tots conegudes com ara la de la Gentil dona, El Salt de la bella dona, Nuredduna o Sa mà des moro així com d'altres oblidades de la memòria i que han hagut de ser rescatades del temps.\nEn aquest apartat es troben El cec de Bellver, La creu de Calatrava, Rosa i el rei, La creu mutilada i un llarg etcètera. Realitat i llegenda en són ingredients de moltes, encara que les històries localitzades amb noms i llinatges reals i que en el seu moment varen commocionar la societat mallorquina també s'hi fan paleses. Com diu la dita de les grans històries d'amor, la majoria d'elles tenen un final tràgic.\nSegons Sabrafín, «gairebé unes cinc o sis tenen un final feliç». Amb tot, el llibre no deixa mala boca. Per a la recopilació d'aquesta antologia s'ha trigat més de mig any de feina entre milers de planes de velles publicacions, antics paranòstics, revistes i manuscrits de tot tipus. El volum ha estat editat en llengua castellana per tal que pugui ser distribuït més enllà dels Països Catalans. Tot i això, conserva extractes dels relats en la seva forma originària amb explicacions perquè el lector es pugui fer una idea de com va arribar la història en el seu temps.\nGabriel Sabrafín no és la primera vegada que s'endinsa en els grans relats de la tradició i història mallorquina, però aquest volum recopilatori és el primer que s'edita amb històries de transfons amorós.


CATALUNYA NACIÓ INDEPENDÈNCIA: XIULAREM AL CAMP DEL BARÇA PERQUÈ VOLEM I PERQUÈ VOLEM UN PAÍS LLIURE.\nXIULAREM AL CAMP DEL BARÇA PERQUÈ VOLEM I PERQUÈ VOLEM UN PAÍS LLIURE.\nAvui es juga una final de futbol al Camp Nou, tots sabem les pressions que hi ha (i les prohibicions expeditives) perquè no es xiuli l' himne espanyol. NOSALTRES XIULAREM. Ho farem com milers de persones per moltes raons.\nPensem que les deu raons de Vicent Partal, avui a Vilaweb, fan un bon resum que potser nosaltres hauriem fet més llarg. Però està bé, si l' explicació és resumida és més adient i aquí us l' afegim, a continuació.\nNOSALTRES XIULAREM PERQUÈ VOLEM SER LLIURES EN UN PAÍS LLIURE.\nAbans, un petit parèntesi. Sobre l' actitut del representant del Govern de Dinamarca, la setmana passada, no ens sembla estranya ni canviant. Ells van dir el que van dir, però IGUAL QUE A FRESNO AMB LA SEL.LECCIÓ CATALANA D' HOQUEI, les pressions de la diplomàcia espanyola van ser directes i van fer matitzar al representant danès en una intervenció curta i ràpida davant d' una càmara i sense roda de premsa. De la manera més "cutre" que actuen sempre els espanyols. El representant danès va marxar com esperitat, sense esperar al "cutre" de Margallo.\nEls espanyols són així: SEMPRE TREBALLARAN CONTRA NOSALTRES a l' exterior. Així que gràcies al Parlament de Dinamarca, als representants del Govern de Letònia i a l' alcalde de Dublin (República d' Irlanda).\n2. Xiularé perquè això no és una qüestió d'educació o de no-educació. Per contrast, els espanyols prefereixen portar el debat al terreny de la bona educació o mala educació. I això no hi té res a veure. No és una qüestió de bona educació ni de respecte. És simplement una oportunitat d'ensenyar al món que ni els catalans ni els bascs no hi som de grat, a l'estat espanyol. I una manera de demostrar a milions d'espectadors que no acceptem la situació que vivim. Com no la van acceptar els atletes que van alçar el puny del poder negre als Jocs de Mèxic. Com no l'acceptaven els atletes irlandesos que van eixir de la desfilada de la delegació britànica als Jocs de Londres del 1906. Com no l'acceptava Vera Caslavska, la gimnasta txeca que va baixar del podi quan sonava l'himne soviètic, en protesta per l'ocupació del seu país. Com no l'accepten els fans del Montreal Canadiens d'hoquei, que sistemàticament xiulen l'himne canadenc. Com no l'acceptaren els seguidors gal·lesos del Cardiff quan es van enfrontar al Liverpool en la Carling Cup —i, per cert, els britànics van optar per no fer sonar l'himne al partit de tornada, per evitar la polèmica.\nPublicat per CATALUNYA NACIÓ INDEPENDÈNCIA a 3:26


Sant Francesc, punt de referència - Arquebisbat de Barcelona\nSant Francesc, punt de referència\nLa Trobada Internacional de Pregària per la Pau, que se celebrarà a Barcelona, del 3 al 5 d’octubre, coincidirà amb la festa de Sant Francesc d’Assís, que cada any s’escau el 4 d’octubre. Es tracta d’una coincidència molt significativa perquè el sant d’Assís és precisament l’inspirador i el punt de referència essencial d’aquestes trobades interreligioses.\nJoan Pau II ja indicà aquesta inspiració pel fet d’escollir Assís com a seu de la famosa trobada del 27 d’octubre de 1986. Sant Francesc representa el desig de viure realment una fraternitat universal, de ser i actuar com a germà de tots els homes i les dones del món. Després de Francesc, altres cristians han insistit en aquest propòsit i han obert camins en aquest sentit, com el beat Carles de Foucauld, conegut precisament com el germà universal.\nSant Francesc, tanmateix, amb la fraternitat, és un defensor emblemàtic del diàleg. En l’època de les Creuades, “no va sentir la solidaritat militar amb els seus, sinó que es va acostar a parlar amb el sultà Melek el Kamel en el camp de l’adversari”. Així ho recorda el doctor Andrea Riccardi, historiador i fundador de la Comunitat de Sant’Egidio i animador de les trobades interreligioses, que s’han inspirat en la trobada d’Assís i han volgut donar-li continuïtat.\nAquella bogeria de Sant Francesc no era altra cosa que la fidelitat profunda a l’Evangeli cristià i feia present en la història una lògica ben diferent de la que s’imposava en el seu temps. Tanmateix, creà un precedent que ens és providencial en el nostre temps, en el qual hem de conviure en un món plural. I per conviure en el respecte mutu cal restar oberts al diàleg\nL’anomenat esperit d’Assís és sobretot un esperit de pau. La pau estava ben present en els propòsit de Joan Pau II al convocar els líders religiosos a la ciutat de Sant Francesc. “Mai com ara en la història de la humanitat -va dir el Sant Pare aquell dia- havia resultat tan evident per a tots la relació entre l’actitud religiosa i el gran bé de la pau”.\n“Com a líders religiosos –afegí el Papa Wojtyla-, no veniu aquí per a una conferència de pau on prevalen les discussions o la recerca de plans d’acció mundial a favor d’una causa comuna. Trobar-nos plegats per pregar i per convidar avui el món a prendre consciència que existeix una altra dimensió de la pau i una altra manera de promoure-la, que no és el resultat de negociacions, de compromisos polítics o d’intercanvis econòmics. Però el resultat de la pregària, fins i tot en la diversitat de religions, expressa una relació amb un poder suprem que supera les nostres capacitats humanes en elles mateixes”.\nEl Papa polonès, fill d’un poble que ha sofert molt al llarg de la seva història, era conscient de la gran energia pacífica continguda en el cor de les religions. I si hi ha un consens i una actitud coherent per part de les instàncies religioses, la pau en el món –una realitat sempre precària i sempre amenaçada- estarà més assegurada.\nPer tot això, és molt important que la 25a trobada que tindrà lloc a Barcelona sigui preparada i sigui viscuda com un esdeveniment espiritual i com un repte: el de conviure pacíficament en un món plural religiosament. Tanmateix, la recerca de la pau és inseparable de la causa de la justícia. Aquest és un treball sobrehumà. Per això, cal demanar l’ajut de Déu. No oblidem que és una trobada per demanar l’ajuda de Déu, conscients que el compromís sobrepassa les nostres forces i possibilitats.


Mínims i màxims\n(Publicat en el setmanari Dijous d’Inca dia 15 de maig de 1986)\nLes coses obligatòries, les que es fan perquè no queda més remei, se solen plantejar en termes de “mínims”. Així ho solem fer a l’hora de pagar els imposts, de complir l’horari laboral o de liquidar una factura.\nEn canvi, les coses voluntàries, les que es fan amb gust, se solen plantejar d’una altra manera. No és qüestió de “mínims”, sinó de “màxims”. Com més millor. Els enamorats sempre pensen què més poden fer l’un per l’altre. Una mare no compta les hores que dedica als seus fills. No frissam que acabi un entreteniment, si ens agrada.\nLa fe cristiana, que va començar amb aspiracions de màxims (estimar Déu i els germans), es va anar reduint progressivament al nivell de mínims (manaments i sagraments). I ara que fins i tot els mínims tradicionals (com anar a missa els diumenges, confessar una vegada a l’any, fer els dejunis i abstinències...) ens resulten massa difícils de dur a terme o no n’entenem el sentit, hi ha cristians que voldrien que l’Església els rebaixàs una mica més (per exemple, una missa cada mes, el perdó sense confessió, un altre tipus d’abstinència...) i mentrestant ja són molts els qui s’han fet la seva pròpia mesura.\nPersonalment estic convençut que la solució no és la d’adaptar els mínims tradicionals a les circumstàncies actuals, sinó la de tornar a situar la fe cristiana a l’altre nivell, al nivell dels màxims.\nEsser cristià no és com el naixement, que es fa una vegada a la vida, ni com la declaració de renda, que es fa un cop cada any, i ni tan sols com l’afaitar-se, que es fa un pic cada dia però després no hi pensam més. Esser cristià és com l’esment que posam per cuidar la vida i la salut, és com l’amor, que batega per dedins i dóna sentit a totes les nostres activitats.\nNingú no parla de l’edat mínima que està obligat a viure. Volem arribar al màxim. Ningú no parla del mínim indispensable per conservar l’amor de la persona estimada. “No s’estimen”, diríem. ¿I per què, doncs, hem de parlar de mínims quan es tracta de la fe cristiana?\nDimecres que ve comença la Quaresma\n¿Sabíeu que la quaresma és més antiga que el carnaval? ¿I que el carnaval va néixer en funció de la quaresma, com un temps de més llibertat, abans de començar quaranta dies de privacions i de penitències, i així preparar-se per rebre el perdó i combregar en arribar Pasqua?\nVet aquí, però, com canvien les coses! Augmenta l’interès per celebrar el carnaval i ens oblidam de la Quaresma. Després vendrà la Setmana Santa. I el procés sembla el mateix: les processons estan a la puja i les celebracions litúrgiques a la baixa.\nNo sé si és una tendència sense retorn, o si es complirà la dita que diu que “no hi ha temps que no torn”.\nI va resultar que aquell home Jesús era Déu\nEls amics de Jesús de Natzaret, els seus acompanyants o deixebles, no necessitaven creure que Jesús era un home com ells. La humanitat de Jesús no era per a ells una qüestió de fe, perquè l’havien vist amb els seus propis ulls. Ho havien tocat amb les seves mans. Solament després de la mort de Jesús començaren a creure que aquell home Jesús no era només una persona humana com ells, ni era només una gran persona, o un gran profeta com els de l’Antic Testament, sinó que, a més a més, era la mateixa encarnació de Déu.\nLa fe dels primers cristians era creure que aquell home Jesús també era Déu. En canvi, amb el pas del temps molts de cristians hem capgirat la fe dels primers cristians. No posam en dubte que Jesús era Déu, i en canvi ens costa creure que fos una persona humana com nosaltres.\nPensem en les conseqüències que podria tenir per a la nostra fe si miràssim en primer lloc Jesús com a vertader home, amb tot lo que això suposa, i solament després també creguéssim que és fill de Déu.\nEm fas mal Mallorca, em fas mal Burundi\nEscrit dins l'avió, mentre sobrevolava el Sàhara,camí de Bujumbura, dia 09-09-09\nM'agrada Mallorca i m'agrada Burundi. Estim Mallorca i estim Burundi. Lo que em fa mal de Mallorca i de Burundi és l'abisme, el barranc cada vegada més ample i més profund que separa aquests dos mons que tant estim.\nLa globalització ens vol fer creure que estam més a prop els uns dels altres, però és un engany, una fal·làcia. És ver que els mitjans de comunicació (i vet aquí una altra fal·làcia, perquè no són mitjans de comunicació, sinó de simple informació) arriben d'un cap a l'altre del món en el mateix moment en què es produeixen els fets. És ver que en els supermercats de tot el món, també en els de Bujumbura, es poden comprar els darrers videojocs fabricats a Hong-Kong, els tulipans d'Holanda i els fruits exòtics dels Brasil. És ver que la telefonia mòbil arribarà en pocs anys a tots els poblats dels massais africans i als iglús dels esquimals. I d'això en diuen globalització, com si visquéssim dins un mateix llogaret global.\nPerò s'equivoquen, o ens enganyen, que això seria pitjor, perquè la veritat és que vivim més a prop els uns dels altres, però s'accentua més i més la distància que ens separa. Dos botons de mostra. Fa 40 anys el jornal d'un treballador assalariat de Burundi (el 3% de la població) bastava per comprar-se una botella de cervesa; ara necessita dos jornals de feina per a poder comprar la mateixa cervesa. Fa 40 anys per la venda d'un quilo de cafè cada família de Burundi obtenia l'equivalent al salari de quatre jornals; actualment un quilo de cafè equival només a mig jornal.\nSeguint la paràbola del ric Epulò i del pobre Llàtzer, em sembla que fa 40 anys en Llàtzer de Burundi aspirava a poder tenir un dia la seva pròpia taula i el seu propi pa; ara el veig resignat a continuar parant la mà indefinidament per a poder continuar menjant les miques que cauen de la taula del ric.