Acabada la primera fase de la millora del Club Natació Olot - Diari de Girona\nAcabada la primera fase de la millora del Club Natació Olot\nLes obres han tingut un cost de prop de tres milions d'euros i han durat aproximadament un any\nx.v. 16.01.2020 | 00:27\nAspecte d'una part del nou gimnàs, posat en servei fa poc. ddG\nAspecte d'una part del nou gimnàs, posat en servei fa poc.\nEl Club Natació Olot ha acabat la primera fase de les obres de remodelació de les instal·lacions. Han durat un any i han tingut un cost aproximat de tres milions d'euros, dels quals 500.000 han estat subvencionats per la Generalitat. Les obres s'han fet mantenint l'activitat del club. Abans de fer-les van consultar els socis i no van decidir començar-les fins que la majoria va estar-hi d'acord.\nLes obres han consistit a fer una sala d'aigües que acull una nova piscina principal de 25 metres de llarg i vuit carrers i una piscina d'ensenyament de 25 metres i quatre carrers amb una profunditat menor. Es tracta de la part més visible de la reforma.\nHan fet un nou gimnàs amb una sala de fitnes i musculació, dues sales d'activitats dirigides, sauna, dos vestuaris estàndards i dos vestuaris adaptats i accés amb ascensor. Està situat a la primera planta.\nUna altra millora ha estat una piscina exterior situada davant mateix de la nova sala d'aigües. Es troba envoltada d'una extensa zona de gespa i arbres i fa 25 metres de llarg, amb una gran escala que facilita l'accés a usuaris de totes les edats. Aquesta piscina està pensada, especialment, per gaudir durant els mesos d'estiu, ja sigui nedant o per refrescar-se, i també compta amb servei lliure de gandules.\nLes noves instal·lacions se sumen a la resta d'equipaments, ja existents, que fan que les instal·lacions del Club siguin úniques a la Garrotxa, com la seva piscina interior de competició de 25 metres i vuit carrers, quatre pistes de tennis, tres pistes de pàdel, servei de bar i camp de futbol.\nLa previsió del club és començar una segona fase de les millores ben aviat. En aquesta segona part remodelaran l'edifici central d'atenció al soci, el bar, la sala de juntes i la sala de banys. També estudien fer uns únics vestuaris que facilitin l'accés a la piscina coberta sense haver de sortir a l'exterior.\nLes instal·lacions velles tenien més de cinquanta anys.


Comerciants preocupats pel futur de la ronda Sant Antoni\n2019/2019_01_29_Futur_ronda_Sant_Antoni.jpg dimarts, 29 de gener de 2019\nPersonatges Vicenç Gasca, president Sant Antoni Comerç (SAC) / Montse Maldonado, comerciant ronda de Sant Anton\nEls comerciants han esperat deu anys la reforma de la ronda Sant Antoni que havia de començar al setembre. Mentre la via ha allotjat el mercat provisional del fresc durant la rehabilitació del Mercat de Sant Antoni, ha estat un calvari, asseguren, i molts negocis diuen que estan a les últimes.\nAra no estan gens contents amb com ha quedat, sabent que no hi faran gran cosa fins que s’aprovi un nou projecte. Demanen celeritat i que, sobretot, no hi hagi més demores, per molt que hi hagi eleccions i hi pugui haver canvis en el govern.\nEn teoria l'obra s'hauria d'haver executat des del setembre del 2018 a l'octubre del 2019, el tram on hi ha la plataforma, i la resta la següent legislatura. El projecte ja estava aprovat i el pressupost era de 5,6 milions, però ara l’Ajuntament farà un nou procés participatiu per decidir el futur d’aquest punt clau entre Sant Antoni i el Raval, i que connecta amb les altres rondes, de la Universitat i de Sant Pau.\nLa plataforma on es va instal•lar la carpa provisional del Mercat de Sant Antoni durant les obres de reforma encara hi és. S’estén des de Comte d’Urgell fins a Florida Blanca. L’Ajuntament vol fer un procés participatiu a l’estiu per reformar la ronda de cara a finals d’any o principis del 2020. Als comerciants de la zona, però, els preocupa aquest impàs.\nVicenç Gasca, president Sant Antoni Comerç (SAC) - “Vam estar lluitant perquè per la campanya de Reis estigués ja oberta, no ens agrada com ha quedat perquè haguéssim volgut que hagués quedat ja una sola plataforma, però no hi havia temps material per fer-ho.”\nAra es troben que la plataforma crea un desnivell que dificulta l’accés i fa perillosa l’alçària de les baranes del metro, que s’han protegit de manera precària. També pateixen perquè la venda il•legal es faci crònica i la zona es degradi. Els comerciants no entenen perquè s’ha de fer un procés participatiu quan ja hi havia una reforma prevista. Volen que s’executi i demanen que les eleccions no ho endarrereixin més.\nMontse Maldonado, comerciant ronda de Sant Anton - “A veure, si després d’una dècada, si després de fer unes reunions de casi dos anys, encara no ho tenien clar, i a últim moment ens diuen que no ho faran, no sé, jo no sé què pensar, ja de l’Ajuntament.”\nEls comerciants demanen que, com a mínim, es reguli el pas de patinets i similars i es millori la neteja. Un altre aspecte que consideren urgent és que el bus, que ara gira pel carrer de Tamarit, recuperi el pas per la ronda de Sant Antoni.


Patria, Fides, Amor: Una altra vegada la Providència? Hi busco el sentit\nUna altra vegada la Providència? Hi busco el sentit\nDes que he iniciat el blog em trobo amb unes casualitats sorprenents. Un altre vegada em trobo el que dic al blog, als mitjans; en diaris antàgonics i impossibles -tots ho són per a mí però- . Luis Pliego parla a un diari barceloní de "EL COMPROMÍS, UN MOVIMENT CONTRACULTURAL, i que "EL FUTUR pot ser de la gent que accepti que la vida en general i les relacions particulars tenen un component de patiment , del qual s'ha d'aprendre per a madurar...que no serveix deixar-se la VISA a Guci ni evadir-se amb decibels."\nDiu en Pliego que aquest compromís amb els altres -què és sinó el cristianisme?- "ESTA EN VIA DE NO SER TITLLAT DE CONSERVADOR SINÓ ABSOLUTAMENT MODERN". Lo que yo te diga, macho: que allò transgresor són els valors. (Em sap greu, Nich)\nPotser és perquè estem en un canvi de cicle i cada vegada en som més que volem sortir del pou? Serà perquè el que dic va fent forat?\nno ha dit res de nou, tothom sap que el missatge de Jesus es perfectament compatibleamb l'agnosticisme mes radical, nom,es es tracte de sentit comu i amor als altres, el que passa es que aixó sovint s'oblida.\n12 de maig de 2007 a les 20:20\nTu perquè ets una bona persona,però en general els menjacapellans són progres cretins, malparits o ignorants.\nPerò és cert: a Anglaterra almenys hi ha una corrent poderosa i organitzada de cristians agnòstics


toni gallardo i favà: La Mercè, a l'Ebrebloc\nLa Mercè, a l'Ebrebloc\nUna representació de la gent que som de la Mercè vam estar ahir dissabte, 7 de febrer, participant a l'Ebrebloc, la trobada de blocaires ebrencs. Va ser una tarda molt interessant en què vam explicar l'experiència del nostre bloc. Es tractava de debatre sobre blocs cooperatius, aquells que són fets per una pluralitat d'autors. En aquest sentit, potser una de les coses més significatives amb què em vaig quedar, i que ens va ajudar a verbalitzar un altre dels participants en la taula rodona, és que hi ha moltes formes de col·laborar en un bloc obert com aquest. Fins i tot des de fora de la comunitat digital que tira endavant el bloc.\nUn exemple molt senzill: una foto absolutament històrica d'una excursió de la Mercè al velòdrom de Tortosa, en els primers anys quaranta, va ser completament datada i documentada per Gustau Moreno, periodista i blocaire de pedra picada, a més d'amant de la història de Ferreries, com es pot comprovar sovint al seu bloc La Marfanta. Aquella foto, com moltes altres, potser no passaria per ser una mera foto escolar, si no fos perquè hi ha molt poques imatges que es conservin d'aquella època a Tortosa. Era una època de postguerra i penúria en què despeses com la fotografia, que no sempre han estat a l'abast de tothom com ara, s'havien reduït a la mínima expressió.\nÉs molt difícil resumir tot el que es va dir, perquè la sessió a la qual participàvem va durar una horeta i poc, però va ser d'una gran intesitat, en què vam tocar molts temes. Però en vull destacar un: si l'Internet 2.0 vol dir alguna cosa és que les persones i els grups socials tenim un camp d'acció per relacionar-nos, per pensar i per compartir el coneixement, sense passar pels viaductes tradicionals de la informació. I no sempre s'obra el miracle, però de vegades experiències com la nostra posen de manifest que la bola de neu, un cop comença a córrer, és imparable.\nDeixeu-me afegir només una cosa més: la gràcia no està en què la bola de neu rodi muntanya avall, fent-se cada cop més grossa; està en què és possible donar la primera puntada de peu a la neu.\nEl director de la Mercè, Àngel Ismael, i el trio més visible (però no exclusiu) de la Plataforma d'Exalumnes: Cinta March, Neus Jové i Susanna Ferreres. A l'esquerra del tot, hi ha Joan Mulet, que és josepet, però al que tenim més o menys embarcat en la comunitat de la Mercè, bàsicament via Faceboook, on al grup Som de la Mercè ja en som 49. Falta la Leo Rodríguez, que va estar a la taula rodona sobre blocs cooperatius, però no es va poder quedar a la sessió sobre Facebook.\nAquí, els que parlàvem com a ponents a la taula rodona de blocs cooperatius. És una alegria comprovar que l'escletxa digital per raó d'edat queda aquí desmentida en bona part. Peluts, sense pèl, en la plenitud de la joventut i en una segona joventut en què recuperem el gust per tornar a aprendre i, sobretot, per compartir el que aprenem..., tots asseguts a la mateixa taula.\nA l'esquerra, Carme Pla, presidenta de l'Associació de Blocaires Ebrencs i exalumna de la Mercè. Va intervindre en una ponència sobre el Facebook. Una altra mostra del capital humà que sortia de la Mercè.\nLes fotos són de la meva filla gran, l'Emma, que té cert gust per fer anar la càmera.\nPublicat per Toni Gallardo a 9:45 p. m.\nEtiquetes de comentaris: bloc de la mercè\nLa “crisis perfecta”\nEn efecto, es una conspiración contra el PP\nTener Spanair no sirve de nada sin el control del ...


25/01/2011 - 06.10 Actualitzat 25/01/2011 - 13.51\nEls problemes a Rodalies es mantenen aquest matí, amb uns retards d'entre 15 i 20 minuts. Això després d'una tarda de dilluns amb irregularitats a totes les línies de Rodalies. El govern ha anunciat l'obertura d'un expedient informatiu a Renfe i ha afegit que entén que la companyia no pot informar més ràpidament del que ho fa perquè la vaga no és declarada, però demana que es posi a disposició dels usuaris tot el personal i les dades possibles.\nSense cap previsió de millora\nDes de Renfe, el seu portaveu, Antonio Carmona, ha reconegut, en una entrevista a Catalunya Ràdio, que és impossible poder fer cap previsió sobre si l'evolució del conflicte les pròximes hores permetrà millorar les freqüències de pas o bé augmentaran els retards.\nRenfe ja va comunicar ahir que no podia garantir que avui es pugui oferir un servei correcte de Rodalies si la situació continua. És per això que recomana als usuaris que consultin els webs www.adif.es, www.rodaliesdecatalunya.cat i www.renfe.com, i els telèfons d'informació per conèixer l'estat del servei.\nLa companyia insisteix a recomanar als usuaris que s'informin per tots els canals possibles de quina és la situació en cada moment.\nDeclaracions del portaveu de Renfe, Antonio Carmona


Abelardo sap que se li acaba el temps. N’és plenament conscient i ell, com també l’equip, prometen batallar fins l’últim punt perquè la temporada no acabi amb un trist descens. “Ens hi deixarem la pell, intentarem fer un gran partit”, ha explicat el tècnic asturià preguntat per la dificultat de batre’s a un Atlètic de Madrid obligat a guanyar i que arriba a Cornellà-El Prat plenament reforçat després de les victòries balsàmiques davant Liverpool i Vila-real. A Can Perico, però, no hi ha espai per a la distracció i sumar els tres punts és pràcticament una obligació si no es volen començar a acomiadar de la primera divisió.\nHavent recuperat un Raúl de Tomás que segons el ‘Pitu’ “pot jugar d’inici”, l’Espanyol intentarà vèncer l’Atlètic de Madrid sense mig del camp. Amb David López i Pol Lozano sancionats i Marc Roca lesionat, els blanc-i-blaus afronten un duel cabdal per al seu futur sense gairebé migcampistes de perfil defensiu. “No tenim en David, per sanció, ni Marc Roca, per molèsties. A sobre tampoc podem convocar Pol Lozano per una sanció que acumula amb el B. Però bé, tenim alternatives i hi ha altres jugadors que poden estar al 100% i que rendiran segur a un bon nivell”, ha explicat Abelardo.\nLes declaracions d’Abelardo prèvies a l’Espanyol-Atlètic de Madrid\nRaúl de Tomás, un més\n“Si està a la convocatòria és perquè pot jugar d’inici, demà decidirem”\n“Sabem que és un altre partit important, com tots des de que he arribat. Arriben en el seu millor moment, han recuperat a Costa, Joao Félix, Koke… És un altre partit a casa i intentarem guanyar. Ells, però, ja sabem que són un equip que ho fan molt bé i que tenen un entrenador, Simeone, que treu el màxim dels seus futbolistes”.\nUn mig del camp en quadre\n“No tenim en David, per sanció, ni Marc Roca, per molèsties. A sobre tampoc podem convocar Pol Lozano per una sanció que acumula amb el B. Però bé, tenim alternatives i hi ha altres jugadors que poden estar al 100% i que rendiran segur a un bon nivell”.\nLa resposta de l’afició\n“És per sentir-se’n orgullós. Demà sabem que hi haurà una gran entrada i intentarem correspondre’ls deixant-nos la pell al camp. Tant de bo sumem una victòria i seguim lluitant per l’objectiu”.


L'Associació de Llibreters posposa la Fira d'octubre al Nadal | L'Independent de Gràcia\n19/10/2018 18/10/2018 Cultura / Notícia\nEls Llibreters de Gràcia han decidit finalment suspendre la Fira programada per aquest dissabte 20 d’octubre. La iniciativa s’emmarcava dins del programa del festival Gràcia Llegeix, que enguany no celebrarà la tercera edició per manca de recursos (veure l’Independent 724). Tot i que en principi, els llibreters no havien descartat seguir amb la proposta d’organitzar la fira de tardor, l’esforç “extra” que suposa organitzar una altra esdeveniment al carrer ha forçat la decisió de posposar-lo.\nAixí, per ara es manté en el calendari dels llibreters la Fira de Nadal, que en els darrers anys s’ha celebrat a la plaça del Diamant, per les connexions literàries evidents de l’espai. “En aquests moments Ens representa un esforç massa gran fer una fira al carrer”, explica Cecilia Ricciarelli, portaveu dels Llibreters de Gràcia. “De tota manera, hem de seguir insistint i treballant per poder tenir un segon Sant Jordi”, afegeix la llibretera.\nPer una altra banda, aquest dijous 18 d’octubre ha tingut lloc la primera Nit de les Llibreries amb una tímida representació dels establiments de la Vila, de la vintena que s’han sumat a la iniciativa a tota la ciutat, en el marc de la Ciutat Oberta Biennal de pensament. Les llibreries han pogut obrir fins les onze de la nit i organitzar diferents activitats. Le Nuvole, al carrer Sant Lluís, ha ofert un concert a càrrec de Zaïre Ensemble i la projecció de Capriccio all’italiana.\nLa Ciutat Oberta Biennal de pensament, organitzada per Barcelona Cultura i que va arrencar el 15 d’octubre fins al 21, consta de debats, xerrades i performances amb l’objectiu de connectar el debat sobre el paper de les ciutats amb els grans reptes de la societat d’avui.\nassociacio de llibreters, fira\nOperació policial contra Ca La Trava amb dos detinguts


Lavola dóna suport tècnic a les empreses que facin un Pla de Desplaçament d’Empresa - Grup Clade\nLes empreses i centres de treball de més de 500 treballadors o que generen més de 5.000 viatges al dia estan obligades a crear un Pla de Desplaçament d’Empresa (PDE), tal i com està fixat al Pla d’actuació per a la millora de la qualitat de l’aire, dins de les accions del programa Horitzó 2020 (programa marc de la Unió Europea que concentra gran part de les activitats de recerca i innovació per al període 2014-2020). Per aquest motiu, Lavola dóna suport tècnic en l’elaboració d’aquests plans, que tenen com a objectiu reduir la contaminació produïda per la mobilitat de vehicles en l’entorn laboral.\nLa contaminació és un problema molt important al que s’han d’enfrontar els entorns urbans, tant a nivell d’afectació al clima com a nivell de salut. I una part important d’aquesta contaminació prové de la mobilitat relacionada amb els trajectes d’anada i tornada a les oficines i llocs de treball.\nEls PDE són l’eina que permet la millora de la mobilitat en l’àmbit de les empreses i tenen l’objectiu de promoure una mobilitat més sostenible, de manera que es redueixi la petjada de carboni, mesura indispensable per lluitar contra el canvi climàtic, així com es redueixi l’emissió de partícules que poden suposar riscos per a la població de les ciutats.\nL’aplicació dels PDE ha de permetre una mobilitat laboral més sostenible i més saludable, afavorint la disminució de l’ús del vehicle privat a nivell individual i promovent l’ús de transports alternatius menys contaminants com el transport públic, la bicicleta o caminant.\nLes empreses i centres que han de realitzar els PDE són els centres de treball amb més de 500 treballadors, els establiments comercials amb superfície superior a 5.000m2, els grans edificis d’oficines, els centres hospitalaris amb més de 200 llits, els centres educatius amb més de 1.000 alumnes i les instal·lacions amb un aforament superior a 2.000 persones.\nEntre les entitats a les que Lavola està donant suport tècnic per a la realització dels PDE, hi ha administracions com la Diputació de Barcelona i l’Ajuntament del Prat de Llobregat, així com diverses organitzacions privades.


Tello: "Esta actuació s’emmarca en la nostra línia de recuperació del patrimoni i valorada dels edificis de la memòria democràtica"\nLa regidora de Patrimoni i Recursos Culturals en funcions de l’Ajuntament de València, Gloria Tello, i la regidora de Pobles de València en funcions, Consol Castillo, han visitat este matí l’excavació arqueològica del búnquer del Saler (també conegut com «el Copón de Miaja»), que va començar el passat 27 de maig. Este treball té com a objectiu netejar-lo, conéixer l’estat de conservació i documentar-ne la construcció, i així realitzar el projecte de rehabilitació pertinent. Este projecte posterior és necessari per a obtindre la concessió, per un termini de 75 anys, demandada al Ministeri per a la Transició Ecològica.\nGloria Tello ha explicat que «esta actuació, realitzada des de la Regidoria de Patrimoni i Recursos Culturals, s’emmarca en la nostra línia de recuperació del patrimoni i de la posada en valor de tots els edificis que formen part de la nostra memòria democràtica».\nEls treballs s’han centrat fins ara a buidar l’arena de la torre i documentar tots els elements conservats que formaven part del complex, partint dels plans del projecte conservats en l’Arxiu General Militar d’Àvila. Així mateix, estes obres es van adjudicar el passat 5 d’octubre de 2018 a l’empresa SEMAR Arqueología, SL.\nLa regidora de Patrimoni i Recursos Culturals en funcions ha assenyalat que «l’edifici està en gran part soterrat per l’arena de la platja i hem hagut de contractar una empresa d’arqueologia per a llevar eixa arena i fer un estudi de l’estat de la construcció, per a poder dur a terme el projecte de rehabilitació».\nDesprés de la neteja, es pot veure la torre completa, que té una profunditat de 6 metres i un diàmetre de 15 metres. Està construïda de formigó i ferro i es distingeixen tres escalons interiors on s’assentava la plataforma mòbil amb els canons. També un dels corredors descoberts és accessible per una escala d’obra que després dóna pas a un altre corredor. A més, s’han descobert diversos grafits conservats en les parets dels corredors, que abasten des de 1939 fins a 1943, dibuixats a carbonet i que representen diversos motius: figures humanes, animals, un vaixell o un avió, així com noms de soldats.\nEl passat 19 de juliol de 2017 es van iniciar actuacions per tal d’obtindre del Ministeri per a la Transició Ecològica (propietari del búnquer), una concessió per un termini de 75 anys del búnquer del Saler. El Ministeri va subordinar la concessió a l’Ajuntament al fet que este disposara prèviament d’un projecte de restauració. «Esta petició va ser atesa per part del Ministeri en eixe moment i ens van dir que per a atorgar esta concessió, havíem de presentar un projecte d’usos de l’espai i restauració de l’edifici», ha explicat Tello.\nHISTÒRIA DEL BÚNQUER DEL SALER\nEs tracta d’una de les obres d’enginyeria militar construïdes a València en 1937, durant la Guerra Civil. El coronel Ramiro Otal Navascués, cap de la Defensa de Costes del Mediterrani, va demanar la construcció urgent de diverses estructures per a defensar el front marítim dels atacs dels vaixells franquistes i de l’armada italiana i alemanya. Així, es va dissenyar un sistema de defensa amb tres nuclis de bateries principals i altres complementàries. Es va tardar 8 mesos a construir-la i es va valorar en 1.639.913 pessetes de l’època.


Quatre detinguts en un assalt frustrat en una joieria de BCN\nLAURA DÍAZ-ROIG BARCELONA. Actualitzada el 14/10/2011 00:00\n260x366 La joieria Rolex, que va patir l'intent d'atracament, al carrer Mestre Nicolau número 12 de Barcelona, al districte de Sarrià-Sant Gervasi. / JORDI PIZARRO La joieria Rolex, que va patir l'intent d'atracament, al carrer Mestre Nicolau número 12 de Barcelona, al districte de Sarrià-Sant Gervasi. / JORDI PIZARRO\nUn intent d'atracament en una joieria de Barcelona va acabar ahir amb quatre detinguts gràcies a la ràpida actuació d'una parella de mossos que patrullava per la zona. Cap a les sis de la tarda, un individu d'origen serbi va entrar a la joieria Rolex del carrer Mestre Nicolau número 12, prop del Turó Park, fent-se passar per client. En un ràpid moviment va encanonar amb una arma de foc un dels treballadors i va ruixar els ulls del vigilant de seguretat amb un esprai. Tot seguit els seus tres companys van entrar amb un mall i van destrossar aparadors i van agafar totes les joies i els rellotges que van trobar.\nAlguns vianants que passaven per davant de la joieria van avisar dos agents dels Mossos que feien tasques de seguretat ciutadana per la zona, els quals quan van arribar a l'establiment es van trobar els lladres en ple robatori. Tot i que, moments després de l'incident, alguns testimonis parlaven d'un intercanvi de trets entre delinqüents i la policia, fonts dels Mossos expliquen que va ser un dels agents el que va disparar un únic tret al sostre per intimidar els atracadors, que quan van veure els agents havien intentat fugir.\nEls quatre lladres, tots d'origen serbi, van ser detinguts al mateix lloc dels fets pels dos agents i les altres dotacions policials que van arribar poc després.\nFinalment, tot i l'ensurt dels treballadors i els desperfectes materials, no va haver-hi ferits i els lladres no van aconseguir emportar-se res. Els detinguts, que encara no se sap si tenen antecedents a Catalunya, portaven una arma de foc -l'Àrea Central d'Atracaments, que s'ha fet càrrec de la investigació, haurà d'esbrinar ara si era real- i també una pistola elèctrica.\nL'atracament, a hora punta de la tarda, va generar una gran expectació entre els vianants de la zona i va provocar problemes de trànsit durant part de la tarda, ja que els agents van acordonar la zona per analitzar-la.


L’Equador ret homenatge al conseller empresonat Joaquim Forn\nPublicat per redacció el dia 1.11.18\nEls tres casals catalans que hi ha a l’Equador han decidit de declarar Joaquim Forn com a soci d’honor. Va ser aquest cap de setmana, quan els casals i la secció equatoriana de l’ANC van fer un homenatge a Forn al local del Casal Català de Guayaquil. Aquí van recordar els orígens equatorians del conseller: la seva mare hi va néixer.\nEn l’acte, s’hi va presentar el llibre Escrits de Presó, el dietari de l’estada a la presó, del qual se’n van llegir fragments traduïts al castellà. També s’hi va presentar l’exposició fotogràfica sobre el Primer d’Octubre de Josep Vecino, fotoperiodista català, i hi van intervenir personalitats equatorianes.\nEl punt central de l’acte va ser quan Carla Chiariello, cosina germana de Joaquim Forn, va rebre en nom seu la placa de soci d’honor dels tres casals de les mans de Montserrat Butiñá, presidenta del Casal de Cuenca. Després d’agrair-ho, va llegir la carta escrita per a l’acte pel conseller als Lledoners: ‘Aquest acte és especialment important per mi, perquè convergeixen Catalunya, la meva pàtria, i l’Equador, la terra de la meva mare. Dues realitats sempre molt presents també a Barcelona, la meva ciutat natal, on viu una important comunitat equatoriana’.\nTambé van intervenir a l’acte el polític i periodista equatorià, l’ex-candidat a la presidència, Marcelo Larrea, i l’ ex-magistrat del tribunal constitucional equatorià, Francisco Butiñá.


“L’auge independentista és fruit de l’error de les polítiques d’austeritat” | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nJOSEPH STIGLITZ | Premi Nobel d'Economia el 2001\n“L’auge independentista és fruit de l’error de les polítiques d’austeritat”\nL'economista adverteix que l'expansió monetària "ha estat poc eficaç creant ocupació" i li sembla increïble dir que Espanya surt de la crisi perquè l'atur ha baixat al 23%\nNova York 30 SET 2015 - 01:46\tCEST\nEl professor d'Economia Joseph Stiglitz al campus de la Universitat de Colúmbia, a Nova York. FERNANDO SANCHO\nJoseph Stiglitz (Gary, Indiana, 1943) parla amb el to de professor i l'aplom de qui ha guanyat el Nobel (el 2001) tant si es tracta d'economia nord-americana com europea, i fins i tot d'eleccions catalanes. Des del seu despatx a la Universitat de Colúmbia, a Nova York, brama contra un dels seus grans cavalls de batalla, la desigualtat en les societats més riques. Acaba de publicar La gran brecha (Taurus), on l’aborda. Un gran punt d'inflexió, al seu judici, va ser la vaga de controladors aeris en l'època de Reagan, quan va retallar els drets sindicals. Un altre gran mal per a l'economia és l'austeritat aplicada a Europa, la qual, diu, ha fet que la unitat de l'euro fes fallida. Després recollirà la cartera i caminarà encorbat pel campus de Colúmbia per tornar a casa.\nPregunta. Defensa que la Reserva Federal (Fed) no apugi els tipus d'interès fins al 2016. Quina classe de recuperació és aquesta que no pot suportar un preu del diner a un 0,25%?\nResposta. No és una recuperació. A Jackson Hole [una reunió anual de banquers centrals mundials] hi havia gent jove amb samarretes amb el lema “La recuperació de qui?”. Era la recuperació de l’1%, perquè els afroamericans no s'han recuperat, els salaris nord-americans no s'han recuperat… Bàsicament no hi ha recuperació, les coses estan millor del que estaven, però hi ha un dèficit de 3,3 milions d'ocupacions.\nLes mesures expansives han estat poc eficaces creant ocupació\nP. En el mercat dels professors, vostè seria d'aquest 1%, correcte?\nÉs increïble dir que Espanya ha deixat enrere la crisi perquè l’atur hagi passat del 25% al 23%\nR. Potser, no ho sé.\nP. Per a una redistribució millor, hauria de guanyar menys o pagar més impostos?\nR. Hem de millorar les dues fases de distribució. Tenim una gran desigualtat en els salaris, però, a més a més, no fem una gran feina a l'hora de redistribuir-ho amb el sistema d'impostos. No crec que hi hagi tants professors en aquest 1%, crec que aquí hi ha sobretot banquers i executius d'empreses. I aquesta concentració d'ingressos resta diners que podrien gastar-se en inversió, per exemple. L'estil de vida de la classe mitjana ja no és assequible per a la classe mitjana americana, no pots portar els fills a la universitat, no ho pots pagar, molta gent ha perdut casa seva, les treballadores no tenen permís de maternitat… Els Estats Units van crear la classe mitjana i l'estan destruint.\nL’auge independentista de Catalunya és conseqüència de les política d’austeritat europees\nP. L'augment de la desigualtat és tan polític, la globalització no n’és el motiu principal?\nR. La tecnologia és rellevant, i també la globalització, però els EUA tenen més desigualtat que cap altre país, mentre que Suècia i Noruega en tenen menys, quan les lleis de l'economia i la tecnologia són les mateixes. Suècia està entre els més globalitzats i amb tecnologia, però té menys desigualtat, així que potser hem de lluitar per tenir una societat més igualitària. Quan hi ha tanta diferència, et fa pensar que el més important no és la globalització o la tecnologia, sinó les polítiques. Hi ha moltes normes que canvien moltes coses. Per exemple, els presidents de les empreses han de cobrar el que vulguin sense preguntar-ho ni tan sols als accionistes? O sense ni explicar ben el que cobren?\nP. Creu que l'expansió quantitativa –el QE, per les sigles en anglès– augmenta la desigualtat a Europa?\nR. El QE als EUA va fer que pugés el preu dels actius a mans dels més rics i la gent jubilada que depèn dels bons públics ha esdevingut més pobre. Però ha estat poc efectiu creant ocupacions. A Europa és semblant i la veritable pregunta és si compensarà la creació d'ocupació. En països en què la desocupació és un gran problema, com Espanya o Grècia, l'efecte dominant és l'austeritat. L'esperança del QE era que aquesta liquiditat es traduís en més inversió i despesa, però el motiu pel qual no va tenir més èxit als EUA és perquè el sistema bancari no estava funcionant gaire bé. El problema a Espanya o Grècia és cent vegades pitjor. Els seus bancs estan tan devastats per la pèrdua de diners, que és molt difícil tornar a deixar. No espero que el QE no porti gaire més creixement a Espanya o Grècia.\nP. No veu Espanya fora de la crisi.\nR. No, és increïble que hi hagi gent que digui que Espanya ha deixat enrere la crisi pel fet que l'atur hagi passat del 25% al 23%. En qualsevol altre context aquest 23% seria considerat un desastre, i el 50% d'atur juvenil és un altre desastre. No sé com el Govern pot dir que ha estat un èxit, és com si tingués un paio gairebé mort, i t'alegres que no ha mort, però segueix gairebé mort.\nP. Coneix l'auge independentista en les eleccions catalanes?\nR. Sí, jo veig això com una conseqüència de l'error de la política econòmica alemanya, imposant l'austeritat, que ha comportant un atur elevat. Destrueix el teixit social, pots veure el que ha passat a Grècia o a França. Això és més saludable que l'augment del feixisme, però per mi és un altre símptoma de la destrucció política que ha creat l'austeritat.\nP. Quina conseqüència veu per Espanya?\nR. Molta gent pensa que això és destruir allò pel que molta gent va lluitar en la Guerra Civil, per una república espanyola. Després de la dictadura hi havia una esperança de recrear aquell país i la gent veu que aquell somni que es va restablir en els setanta està amenaçat ara.\nP. I què implicaria per a l'economia?\nR. La zona euro és un projecte fallit, així que només és un aspecte més del seu fracàs. Se suposava que havia d'unir la gent i ara està fins i tot dividint els mateixos països. Ara la pregunta és si hi ha d'haver més o menys Europa i de debò desitjo que n’hi hagi més, perquè aquesta casa a mig construir està creant molta destrucció econòmica i política. A Europa es diu que l'euro és Europa, però l'euro és un tros paper. Si hagués funcionat bé, si no s'hagués arruïnat per l'austeritat, per les idees, per l'únic mandat de la inflació… El BCE només està preocupat per la inflació, quan el problema és el 50% d'atur juvenil.\nP. Però una vegada has creat l'euro, no pots tornar enrere. O sí que pots?\nR. Sí que pots, crec que hauria d'anar cap endavant, però la impossibilitat dels últims cinc anys de fer-ho m'ha fet menys optimista. Hi ha maneres d'anar enrere, de dir que això va ser un experiment prematur i podem crear un euro flexible, un euro espanyol, un de grec, un euro per al nord, un altre per al sud... Hem de reconèixer que la direcció actual és un fracàs. A Espanya han pagat molt car aquest tros de paper. Va haver-hi dues raons per a l'euro: per a la prosperitat i per a la unió i què ha passat: hi ha recessió, un desastre econòmic i divisió.\nP. Llavors trencar l'euro no seria tan desastre.\nR. El sistema actual és un desastre, gairebé qualsevol altra cosa seria millor, i això seria millor.\nP. Fins i tot que l'eurozona faci fallida seria millor?\nR. Sí, millor.\nP. La nova victòria de Tsipras a Grècia és un èxit de la troica o un fracàs d'aquesta?\nR. L'austeritat és una política fracassada i la gent grega l'ha rebutjat repetidament, però ha cregut equivocadament que ha de conservar aquest tros de paper, l'euro, i acceptarà termes inacceptable per quedar-s’hi. La troica no ha convençut els grecs que les seves polítiques funcionen, si la troica vol creure que es pot exercir el poder com a amenaça, aquesta és un victòria per a la troica, però és un fracàs. Tret que la troica canviï de política, la depressió a Grècia seguirà allà. Potser ara vagi una mica millor aquest any i el que ve perquè les restriccions fiscals s'han reduït, però el 2018 hi ha un objectiu de 3,5% de superàvit primari i tornarà la depressió. El tercer rescat no pot funcionar si la troica no canvia.


Pis en venda amb excel•lent ubicació al costat del Parc de la Ciutadella, Barcelona\n399.000 € Sardenya , Barcelona\n84 m2 m22 Habitacions1 Banys\nPis seminou en venda a Barcelona al costat de l’emblemàtic Parc de la Ciutadella. Finca totalment reformada l’any 2008 i compta amb ascensor, sisè d’alçada.\nEl pis disposa de 84m2 distribuïts en 2 habitacions, saló menjador, cuina oberta equipada, bany i balcó. Una habitació doble és exterior. El saló menjador comunica amb el balcó que té unes vistes espectaculars de la Sagrada Família i del mar. La cambra de bany es completa amb banyera i radiador de calefacció. Terra de parquet, fusteria exterior d’alumini.\nLa climatització és per aire condicionat centralitzat i calefacció. Compta amb piscina comunitària, pàrquing amb plataforma mòbil i traster. Molt ben comunicat metro L1 (Marina) i L4 (Ciutadella Vil·la Olímpica). A 600 metres de la Vil·la Olímpica, Bogatell i a 200 metres del parc de la Ciutadella. L’entrada compta amb doble porta de seguretat i vídeo porter. Un luxe en plena ciutat.\nSuperfície:84 m2 2 Habitacions dobles 1 Bany Descarregui la fitxa tècnica\nMissatge Visitar la propietat En enviar aquest formulari acceptes els termes del servei. REF 04503


Així serà aquest estiu: més càlid de l'habitual\nActualitzada 25/06/2021 a les 15:23\nImatge d’arxiu de l’onada de calor que va afectar Lleida el mes de juliol passat.\nL’Agència Estatal de Meteorologia (AEMET) preveu un estiu més càlid de l’habitual. El pronòstic per als mesos de juny, juliol i agost indica que a pràcticament tot el país, exceptuant el nord-oest peninsular, el més probable és que es registrin temperatures més elevades de l’esperable per a aquesta temporada. La previsió coincideix amb la Organización Meteorológica Mundial (OMM), que també pronostica unes temperatures per sobre de la mitjana|mitja en tot l’hemisferi nord del planeta.\nAquest estiu podria deixar noves xifres rècord a Espanya. Igual que ho va fer l’any anterior. I els últims sis estius; cada un més càlid que l’anterior. L’estiu de 2020, per exemple, es va concloure amb un balanç rècord. La temperatura mitjana (23,9 graus C) va ser 0,9 graus més alta que els valors mitjans. L’arribada de dos onades de calor, a més, va marcar xifres rècord a diverses localitats del país (els 42,2 graus C registrats a Hondarribia el 30 de juliol, per exemple, van marcar el punt més alt d’un registre que va arrancar el 1956). "Va ser el sisè estiu consecutiu amb temperatures per sobre dels valors normals i el novè més càlid tant del segle XXI com de tota de la sèrie", conclou l’informe d’AEMET.\nA més de la temperatura, es preveu que en terç nord-oest de la península plogui menys del que és habitual en el trimestre de juliol a setembre. Aquest càlid estiu arriba, a més, després de la segona primavera més seca del segle en ESpaña i la quarta menys plujosa des que hi ha registres, segons l’AEMET.


Badanotis :: La Xarxa Municipal de Biblioteques de Badalona estrena pàgina web\nLa Xarxa Municipal de Biblioteques de Badalona estrena pàgina web\nA través de www.badabiblios.cat les biblioteques volen continuar impulsant projectes de foment i promoció de la lectura pública, incloent-hi iniciatives de l’àmbit de la cultura i el treball creatiu\nRedacción - 18/04/2013 04:58\nLa Xarxa Municipal de Biblioteques de Badalona estrena una nova pàgina web a través de la qual s'informarà de les novetats de la xarxa i es continuarà impulsant projectes de foment i promoció de la lectura pública. També es donarà cobertura a iniciatives de l'àmbit de la cultura i del treball creatiu. La web és una eina de millora del servei bibliotecari, un nou espai de comunicació que té la intenció de difondre el coneixement compartit potenciant la participació. L'adreça de la pàgina web és www.badabiblios.cat.\nA la nova pàgina web es troba tota mena d'informació relacionada amb les biblioteques de la ciutat, començant pels horaris i ubicacions de cadascun dels centres, l'agenda amb els actes previstos, i les activitats més destacades.\nLa participació dels usuaris és un dels elements destacats de la nova pàgina web. Es posaran en marxa tertúlies en línia, algunes d'elles pensades per practicar l'idioma anglès. S'estrena la secció amb dos llibres que han estat Premi Ciutat de Badalona: un de narrativa d'adults, Escala d'incendis, de David Parra, i un de novel·la juvenil, Una de Zombis, de Patrícia Martín. El dia de l'inici de la tertúlia es comptarà amb la presència dels autors, que tornaran a participar puntualment al llarg dels dos mesos que durarà el debat. A través del programa de tertúlies en línia es pretén fer promoció dels llibres guardonats amb el Premi Ciutat de Badalona i dels autors locals. Els interessats en la llengua anglesa es poden registrar a la tertúlia en anglès que comença amb l'obra de Frank McCourt, Teacher Man.\nEl web inclou un bloc amb l'actualitat de la xarxa, diverses recomanacions de llibres dividides per franges d'edat i un joc que es basarà en el llibre del mes. També existeix un bloc infantil, amb un espai interactiu de temes infantils, i una secció de contes en llengua estrangera. Aquesta secció s'estrena amb El petit príncep en francès, anglès, alemany, català i castellà, en format de vídeo, produït per la Xarxa amb la col·laboració d'alguns usuaris, tot coincidint amb el 70è aniversari de la publicació del llibre d'Antoine de Saint-Exupéry.\nHi ha també un enllaç al portal de la Diputació de Barcelona que permet consultar el catàleg del fons documental de totes les biblioteques de la província de Barcelona, fer tràmits en línia o descarregar audiollibres. A més, es podrà interactuar a través de les diferents xarxes socials, incloses les d'imatges i vídeos.


Processos cognitius en l'adolescència, joventut, adultesa i vellesa - Trabajos finales - 2367 Palabras\nPágina principal Ensayos Processos cognitius en...\nProcessos cognitius en l'adolescència, joventut, adultesa i vellesa\nPáginas: 10 (2367 palabras) Publicado: 23 de mayo de 2011\nPsicologia del Desenvolupament II Nota A\nPAC B Processos Cognitius en l’adolescència, joventut, adultesa i vellesa\nLes quatre primeres preguntes responen al plantejament del desenvolupament cognitiu en l’adolescència des de la perspectiva de les operacions formals, formulada per Piaget i Inhelder.\n1ª) Creu vostè que el fet que tanta gent estigui a l’atur pot provocar efectesnegatius en altres sectors de la població, com el comerç? Segons Inhelder i Piaget, la novetat central en el pensament de l’adolescent té a veura amb la capacitat de reflexionar més enllà del present, és a dir, prendre com a objecte del raonament situacions que poden no haver-se encarnat encara en la realitat.\n2ª) És possible que l’Expedient de Regulació només sigui una estratègia de l’empresa peraugmentar beneficis? L’adolescent construeix teories i hipòtesis –representacions abstractes del que és real i el que és possible- i sistemes- conjunts de coneixements organitzats. Aquestes teories suposen una teorització sobre la realitat que es prolonga més enllà de la vivència particular i actual.\n3ª) Creu possible que altres empreses de la zona segueixin l’exemple i aprofitin el moment per aaplicar mesures similars? Segons fonts piagetianes i revisions posteriors (Flavell, 1985; Keating, 1980), l’adolescent examina els problemes acuradament per a intentar determinar totes les solucions possibles; capacitat de pensar sobre el món del possible, raonament sobre possibilitats.\n4ª) Quines actuacions recomanaria a la població jove que veu un futur laboral incert? Capacitat més gran deraonar sobre el futur i planificar abans d’actuar i de controlar el comportament a partir de les reflexions prèvies.\nEn l’adolescència es produeixen canvis en la línia defensada per Inhelder i Piaget però aquests es donen de forma més gradual, són menys generalitzats i més dependents dels problemes concrets i de la intervenció socioeducativa del que ells creien. Per aquestes raons, cal atendrealtres models, com el del processament de la informació i altres camps d’estudi com el desenvolupament de la reflexió, el coneixement social i moral.\nLes dues preguntes següents es fan des de la perspectiva del processament de la informació.\n5ª) Creu que l’administració pública (local, autònomica o central), podria haver actuat d’alguna manera per tal d’evitar que tanta gent quedés a l’atur, perexemple, oferint subvencions a l’empresa?. Capacitat de resoldre un problema tenint en compte simultàniament dos sistemes de referència, en el nostre cas podrien ser treballadors, administració, empresari, etc. i funcionament estratègic.\n6ª) En el darrer any han tancat x empreses. La dada més alta dels darrers déu anys. Això ha suposat un increment del nombre d’aturats d’x, quina creu que seràl’evolució?, Creu que hem tocat fons i ens trobem en una situació com la de fa tres dècades o la situació encara pot empitjorar? Segons Keating (1990) al llarg de l’adolescència es dóna un augment de la capacitat de processament que implicaria la possibilitat d’atendre i mantenir en la memòria un nombre més gran d’elements del problema i de relacions entre ells. Els adolescents processen lainformació més ràpidament. També es donen millores respecte a estratègies atencionals i de memòria (Flavell, Miller i Miller, p.248). Aquestes millores es relacionen amb els canvis en el coneixement.\nDes de l’estudi de les habilitats sociocognitives, o cognició social, Coie i Dodhe (1998) han desenvolupat un model de processament de la informació social. Segons aquest un adolescent podria fer preguntescom la següent:\n7ª) D’entre les persones que han estat acomiadades, quin creu que serà el grup d’edat que ho tindrà pitjor en el futur per a trobar feina? Denota una millora en l’anàlisi de le situacions en produir-se un augment de les capacitats atencionals així com una comprensió més profunda dels altres que produeix una interpretacio de les situacions més adequada. Segons Delval (1989)...\nProcessos físics en l'adolescència\n...PROCESSOS FISICS EN L’ADOLESCÈNCIA Llegiu el següent paràgraf i intenteu contestar les preguntes que es plantegen amb la sinopsi del llibre “La meva anorèxia”, de Maria Cuesta. Justifica la teva resposta de manera raonada a partir de les informacions treballades als mòduls de l’assignatura i de la informació complementària que consideris adient. “Dels trastorns de la conducta alimentària, n’han parlat tota mena d’especialistes, però...\nProcessos Cognitius Bàsics\n...TEMA 5: PROCESSOS COGNITIUS BÀSICS PROCESSOS COGNITIUS Són tots aquells processos que tenen lloc a la ment. Es divideixen en dos tipus: - Processos cognitius básics, que són els més simples com la sensació, l'atenció, la percepció, la memòria, la imaginació i la motivació. - Processos cognitius superiors, que són els mes complexos com el...\nIdentitat personal i relacions socials durant l'adolescència\n...de la identitat personal i de les relacions socials durant l’adolescència Adolescència i pubertat La pubertat fa referència als canvis físics que es produeixen a l’individu fins a arribar a la maduresa sexual. Aquests canvis són universals però diferents pels nois i per les noies. Aspectes històrics com el benestar, l’alimentació, etc, influeixen en aquests canvis. L’adolescència fa referència als canvis psicosocials....\nVellesa i edat adulta\n...Com a educador social, et demanen que dones una xerrada a pares i mares del teu barri amb fills en edat escolar, ja que s’ha detectat que moltes d’aquestes parelles estan sofrint una crisi degut a que dediquen massa temps a educar als fills, i molt poc de temps a ells mateixos com a parella. 1.A. Elabora un guió de la xerrada: * Presentació * Primera etapa: inici de la relació matrimonial, adaptació compromís.... * Segona etapa: fills, nous rolls,...\nMaterials i processos tecnològics. 1900-1945\n...MATERIALS I PROCESSOS TECNOLÒGICS La història de relació entre home i matèria és llarga i complexa. Els canvis més significatius en el tractament de materials es donen en els últims tres segles. Això es degut a múltiples raons, una d'aquestes és perquè en aquesta època és quan s'han donat molt ràpidament canvis que han provist a l'home de la possibilitat d'acció i transformació sobre la matèria. Ens hem de...\nPAC1 Execuxió i processos especials solució\n...EXECUCIÓ I PROCESSOS ESPECIALS Semestre setembre 2013 – febrer 2014 Mòdul 1 Solucions Prova d’avaluació contínua – SolPAC 1 Solucions a la PAC1 I.- TEORIA APLICADA Responeu breument les següents qüestions (màxim 4 línies): a) És imprescindible acudir a un procés executiu per aconseguir la satisfacció de la pretensió del demandant? No, només serà necessari quan es tracti d’aconseguir l’execució forçosa d’un pronunciament de condemna...\n...Maquillaje en los años 1980-1989 Durante esta época la mujer aborda el mundo empresarial ocupando cargos que en años anteriores eran casi de exclusividad masculina, adecua este tipo de mujer su estilo como nueva ejecutiva, el estilo yuppie reflejaba q tanto el peinado como el maquillaje debían ir en conjunto acorde, sin excesos. Como el maquillaje pasa a ser parte importante de la vida de las mujeres las casa cosméticas conciben el maquillaje como un conjunto armonioso sin omitir...\nQuè és l’adolescència\n...2. Què és l’adolescència? L'adolescència és un període en el desenvolupament biològic, psicològic, sexual i social posterior a la infantesa. Comença amb la pubertat, on ja no s'és nen/nena, però tampoc s'és adult. L'adolescència implica canvis físics i emocionals per als propis adolescents i també canvis en l'organització i relacions familiars. La seva durada varia segons les diferents fonts...\nEstadistica 1 solucionario\nTipos de formatos en paginas web\nJuicio oral de fijacion de alimentos


El Grup Social ONCE celebra ‘Santa Llúcia’ - ONCE Noticias de Catalunya\nEl Grup Social ONCE va celebrar el passat diumenge dia 13 de desembre la festivitat de Santa Llúcia, patrona de les persones cegues i data del 82 aniversari del naixement de l'ONCE. Ho va fer al costat de tota la societat, amb les més de 73.000 persones que formen la plantilla del Grup Social ONCE i els 72.000 afiliats a l'Organització, en un programa especial que es va emetre per televisió i xarxes socials amb l’ànim de mantenir l'esperit d’unitat i il·lusió que sempre ha presidit aquesta data tan especial.\n“Aquest any, ens va tocar celebrar Santa Llúcia d’una manera diferent.... però d’una manera igualment molt especial. Vam compartir il·lusió, escalfor i companyia per sentir-nos ben a prop els uns dels altres, això sí, de manera virtual. Vam celebrar l'empenta de la nostra gent i i la solidaritat de la societat que ens dona suport. Una oportunitat per animar-nos tots plegats", apuntà Enric Botí, delegat territorial d’ONCE Catalunya.\nDurant la Gala Santa Llúcia ONCE 2020 es va realitzar un repàs de les accions portades a terme durant aquest any i es va observar com ha estat la seva adaptació durant aquests nou mesos de pandèmia. Va ser presentada per Carlos Latre i la periodista afiliada Estela Landrove. Latre ens va mostrar tot un repertori de les seves millors imitacions, des de Ferran Adrià a Jorge Javier Vàzquez, passant per Carlos Arguiñano o Mariano Rajoy.\nVam poder veure i escoltar missatges d’afiliats i treballadors amb els seus millors desitjos. De l’ONCE Catalunya ens van representar la Maru Bercedo, tècnica de rehabilitació de la Delegació Territorial i la Daniela De Oliveira, jove estudiant del Centre de Recursos Educatius.\nPer commemorar aquesta data tan assenyalada per a la família del Grup Social ONCE, també es va animar a tota la ciutadania a participar amb fotos amb el seu cupó o altres en xarxes socials amb els hashtags #LaIlusiónPuedeConTodo #SantaLucía, on va ser una de les tendències de la jornada.\nLa gala va ser retransmesa de forma audiovisual i sonora per diferents canals. Es va poder seguir a partir de les 11.00 hores a través d'un Smartphone, una Tablet o un ordinador a www.once.es i per 13TV.\nA més, per facilitar l'accés a l'esdeveniment a les persones cegues que ho necessitessin o tinguessin més dificultats, des del centre d'atenció telefònica d’Ilunion es van realitzaran fins a 2.500 trucades telefòniques que es van connectar directament amb l'àudio de la gala per a persones amb més dificultats o que viuen soles.


En bici a Rafelguaraf - Gent de trobada\nCrònica del Vine-te’n en bici a la XXXIII Trobada\nUn any més, la Ribera en Bici-Ecologistes en Acció hem acudit a la Trobada d’Escoles en Valencià, per reivindicar la llengua i la cultura autòctones, però sobretot el transport sostenible i l’ecologia. Al passeig hem anat ciclistes urbans d’Algemesí, Alzira, La Barraca, Carcaixent, Manuel i Rafelguaraf, un grup de cada poble que hem anat ajuntant-nos pel camí.\nEnguany venien amb nosaltres prou xiquets i ens ha ajudat el grup de BTT de Rafelguaraf, que de motu proprio es van oferir a vindre amb nosaltres des d’Alzira, acompanyant-nos pels camins rurals durant tot el trajecte. Intentem repetir açò (la col·laboració de ciclistes locals) en les Trobades següents. Ha sigut un èxit i ens hem sentit veritablement abrigallats, volem aprofitar per a donar-los les gràcies als companys de Rafelguaraf.\nEl recorregut ha sigut fantàstic, sota el sol d’abril i entre arbres plens de flors, hem fet exercici, hem socialitzat, hem gaudit de l’aroma de la tarongina i el més important: no hem emès ni un gram de gasos contaminants a l’atmosfera. I, tot s’ha de dir, sense municipals ni cap multa de trànsit.\nPer altra banda, volem felicitar també els organitzadors per haver introduït ja els 3 contenidors portàtils per separar les deixalles, encara que el color de la bossa per al plàstic no era l’adequat i alguna gent s’equivocava. Caldria haver insistit durant la Trobada perquè no tiraren res a terra, que ho dipositaren tot separadet a les caixes corresponents. El tema dels RSU és fonamental, sobretot en les reunions massives. L’any que ve millor.\nSalut i Ecologia per a tots/es!


Noticies - El musical "El carrer dels Miserables" aquest cap de setmana al carrer del Balç\nDesprés de la bona acollida de la primera edició celebrada l’abril del 2015, el carrer del Balç torna a ser l’escenari per acollir, per segona vegada consecutiva, el musical “El carrer dels Miserables”. L’obra es podrà veure el dissabte 9 i diumenge 10 d’abril, en un total de 5 passis per dia, entre les 17 i les 19.40 hores.\nL’ entorn del carrer medieval per si sol transportarà l'espectador a gaudir de la misèria que els protagonistes de la història van viure. Per recrear les aventures dels personatges de l’obra de Victor Hugo es compta amb una vuitantena d’actors, músics, i cantants de diferents escoles de música de la comarca.\nL'espectacle transcorre per racons de tot el carrer medieval i el mateix centre d’interpretació, en un circuit itinerant que omplirà de dinamisme i sorpresa a tots els assistents.\nEnguany les principals novetats són l’ampliació dels espais escènics, la col·laboració de més escoles de música i la durada de l’espectacle, que s’allargarà i serà gairebé d’una hora.\nL’adaptació musical d’aquest obra al carrer del Balç és possible gràcies a la coordinació artística d’Entorn produccions, als 80 participants de les escoles de música: Esclat de Manresa, Escola Municipal de Música de Sallent, Escola Municipal de Música d'Artés, Escola Municipal de Música de Sant Vicenç de Castellet i l’Associació catalana d’escoles de música. Així com actors, regidors i tècnics que hi participaran a títol individual.\nEl nombre de passis serà de 5 per dia en els horaris següents: 17.00-17.40-18.20-19.00-19.40. Les places seran limitades a 30 persones per representació.\nLes entrades anticipades estan disponibles a un preu de 7 € al teatre Kursaal i al mateix carrer del Balç. L’horari del carrer del Balç és de dimarts a diumenge de 10 a 14 hores. El mateix dia es podran comprar abans de la funció a un preu de 10 €.\nPer a més informació cal trucar al telèfon 93 872 14 66, o bé adreçar un correu a carrerdelbalc@ajmanresa.cat


Els camins escolars són una xarxa d'itineraris senyalitzats, escollits entre els més utilitzats per l'alumnat, que vol fomentar que els infants vagin a l'escola de manera autònoma.\nEls camins garanteixen les millors condicions de seguretat i comoditat per a l’infant i, alhora, potencien la seva autonomia i socialització ja que faciliten el contacte amb el seu entorn quotidià i amb la comunitat.\nEn aquests recorreguts trobem diferents elements com un espai de trobada i reunió dels infants anomenat ‘punt de trobada’, així com una zona habilitada pels vehicles, anomenada ‘Petó i adéu’, on les famílies podran acomiadar-se sense haver d’aparcar el vehicle. En aquest itinerari també trobaran comerços o espais amics, on els infants podran adreçar-se en cas que necessitin qualsevol assistència per arribar al centre.\nLa creació de la xarxa de camins escolars a Martorell sorgeix d’una proposta ciutadana dels Pressupostos Participatius i s’emmarca dins les iniciatives de l’Ajuntament de Martorell per una mobilitat sostenible.\nPromoure una mobilitat segura i sostenible facilitant que els infants es desplacin a peu, reduint així l’ús del vehicle privat motoritzat.\nPotenciar l’autonomia i la responsabilitat dels infants fomentant hàbits d’activitat física i de seguretat viària; i augmentant la confiança de les famílies en els desplaçaments quotidians.\nFer de l’espai públic un lloc de convivència i aprenentatge on les famílies, les escoles, les entitats, els comerços i tota la ciutadania participen per fer de la nostra vila un lloc confortable i segur per a tothom.\n+Salut: Més activitat física, menys estrès, millor qualitat de vida i de relacions.\n+Sostenibilitat: Menys trànsit, menys congestió, menys contaminació atmosfèrica i acústica, millor qualitat ambiental.\n+Educació: Infants més competents i autònoms, famílies amb més confiança.\n+Convivència: Espai públic més segur i agradable per compartir tots plegats.\nCom a alumne/a\nTria anar a l’escola a peu, en patinet, en bicicleta o en transport públic (bus urbà) sempre que puguis.\nCom a família.\nDeixeu que els fills i filles vagin sols a l’escola i es desplacin en un mitjà de transport sostenible.\nAcompanyeu els fills i filles fins a un Punt de trobada, on els infants poden agrupar-se i anar plegats cap a l’escola de forma autònoma.\nEviteu els desplaçaments en vehicle privat i, si és imprescindible, intenteu compartir el vehicle i fer servir la zona d’aparcament ràpid de Petó i adéu.\nPoseu-vos en contacte amb ensenyament@martorell.cat si detecteu qualsevol punt de perill o desperfecte en l’itinerari del camí o comuniqueu-ho mitjançant l’app ésMartorell.\nFomenteu el desplaçament cap a l’escola a peu, en patinet, en bicicleta o en transport públic. En definitiva, podeu promoure tots els objectius dels camins escolars.\nIncorporeu al currículum el treball sobre la mobilitat sostenible a l’escola i participeu en el programa de la Policia Local Mobilitat Segura.\nPodeu implicar-vos en propostes d’àmbit comunitari, organitzades al voltant dels camins escolars i la mobilitat sostenible com la Setmana Europea de la Mobilitat.\nCom a AMPA/AFA\nPodeu recollir les propostes, els suggeriments i les inquietuds de les famílies en relació al dia a dia dels camins escolars.\nDoneu suport i informació a les perquè utilitzin els camins escolars. Organitzeu actuacions com el Bus a peu amb els nens i nenes amb els acompanyants adults si és necessari.\nCom a membre de la comunitat de la zona del camí escolar\nPoneu donar suport a les diferents accions que es promouen des del projecte dels camins escolars per pacificar el trànsit al voltant de les escoles. Respecteu les senyalitzacions i el mobiliari urbà i ajudeu als infants que en fan ús si els cal.\nEspai creat a l’inici del camí escolar per reunir els infants i continuar el camí a peu, sòls o en grup.\nEspai de rotació ràpida reservat a prop del punt de trobada perquè les famílies puguin aturar-se,acomiadar els infants, que faran el final del trajecte a peu, i marxar, sense haver d’aparcar.\nXarxa de punts d'informació, orientació i ajuda als nens i nenes usuaris dels camins escolars que ho necessitin, que es completarà amb els comerços amics.\nEscola de destí de l’alumne/a.\nA continuació trobareu el llistat de Espais i Comerços Amics dels Camins Escolars:\nCamí Escolar La Vila\nServeis i Benestar Social - C/ Francesc Santacana, 13\nCasa de la Vila - Plaça de la Vila, 46\nEl Círcol - Plaça de la Vila, 19\nArxiu Municipal - C/ del Mur, 43\nLa Mercevila - Francesc Santacana, 46\nFerreteria Bacarisas - C/ Josep Anselm Clavé, 30\nCamí Escolar Buenos Aires\nBiblioteca Martorell - Avda. Mancomunitats Comarcals, 13\nLLIM Les Torretes - C/ Espareguera, 12\nORC Mossos d'Esquadra - Avda. Mancomunitats Comarcals, 11\nCamí Escolar Torrent de Llops\nComplex Educatiu - Josep Taradellas, 11\nCamí Escolar Les Bòbiles\nJuguettos - C/ Josep Pla, 10-12\nBase: Sayas - C/ Josep Pla, 12\nLa Secre - C/ Josep Pla, 14\nLa Glotona - C/ Josep Pla, 15\nAlfil.Be - C/ Josep Pla, 16\nMIM-CHIP - Avda. Camí fondo, 4\nAutoescola Santicars - Avda. Camí fondo, 4\nAleyellow Tattoo - Avda. Camí fondo, 8\nSi us voleu adherir a la Xarxa de Comerços i Espais Amics dels Camins Escolars de Martorell, solsament heu de descarregar-vos el full d'adhesió en el següent link i enviar-lo.


La II Gala de la Federació Catalana de Beisbol i Softbol exhibeix la bona salut d’aquests esports al país\n22 de gener de 2016 By Gerard Figueras Deixa un comentari\nLa Federació Catalana de Beisbol i Softbol (FCBS) ha celebrat avui, a l’auditori del Consell Català de l’Esport, a Esplugues de Llobregat, la seva gala anual, on s’ha reconegut la bona feina que han fet els clubs, les seleccions i els esportistes a nivell individual durant tot el 2015. He presidit l’acte de lliurament de guardons, que ha omplert la sala per homenatjar el bon moment d’aquests esports a Catalunya.\nEls premis individuals s’han lliurat als millors llançadors, batejadors i jugadors de l’anterior campanya de totes les categories de beisbol i de softbol femení i masculí. Entre tots ells, destaquen Marc Carrillo (CBS Sant Boi ) i Roser Jonàs (Projecte S. Gavanenc), que han estat els millors jugadors de l’any 2015 Sènior Divisió d’Honor. Els tècnics més destacats d’aquesta temporada han estat Òscar Roman, en beisbol; Xavier Civit, en softbol femení, i Willy J. Martínez, en softbol masculí.\nPel que fa als premis de clubs, el CB Barcelona ha estat el club més destacat de l’any i ha recollit el guardó que l’acredita com a guanyador d’onze títols des de benjamí fins a sèniors, seguit pel CBS Sant Boi, amb 8 títols; el CB Viladecans i el CBS Latinos de Barcelona, amb 2 títols, i el CBS Gavà, el CBS Hèrcules l’H i el Projecte S. Gavanenc, amb un títol.\nLa Gala també ha tingut un reconeixement per aquells esportistes catalans que han participat amb la selecció estatal en competició internacional, com el Mundial Hit (els cadets de beisbol) i els campionats d’Europa (cadet softbol a Itàlia, juvenil beisbol a la República Txeca i absoluta femení a Holanda). Les seleccions catalanes també van tenir el seu protagonisme arreu d’Espanya i Europa, aconseguint tots els títols a nivell estatal i el sots campionat europeu Little League Beisbol a Polònia i Big League Softbol a Itàlia.\nPel que fa a les distincions especials, enguany les han rebut José Rafales, per la seva dedicació al beisbol i softbol des del CBS Gavà; Joan Gols, per haver estat durant molts anys al capdavant del Comitè Català d’anotadors; el servei de premsa de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC), pel seu interès en projectar l’activitat de les federacions; Maria Antònia Barragán, regidora d’Esports de Sant Boi, pel seu compromís constant amb el CBS Sant Boi, i l’Hèrcules L’Hospitalet, per haver commemorat el 75è aniversari.


El bloc de la Laia Gomis: de febrer 2006\nAbans d'anar a dormir tinc el costum d'obrir el meu correu electrònic i curiosament m'he trobat amb una imatge. Quan l'he vist, no he dubtat en penjar-la en aquest blog. No cal especificar qui són els protagonistes ja que són ben coneguts però el que si m'agradaria esmentar és la "brillant" frase que Ana Botella, actual regidora de l'Ajuntament de Madrid, ha pronunciat quan els micròfons de Tele Madrid l'han anat a buscar. "Estamos en contra de la política terrorista de Zapatero", aquesta ha estat la seva gran aportació a la manifestació d'avui, després de les pomes i les peres ningú esperava menys de la seva intervenció. No obstant, penso que en comptes de parlar de la política terrorista fet que no té cap sentit ja que el president del govern no duu a terme cap política terrorista, segurament ella voldria dir política antiterrorista. Tanmateix, aquestes alçades ja estem acostumats a interpretar discursos i aquestes errades no sorprenen a ningú, no fa massa temps Esperança Aguirre també es va confondre emprant el terme nacional quan suposadament volia dir regional...\nposted by Laia Gomis @ 1:14 a. m. 2 comments\nEn un principi, no era el meu objectiu parlar sobre la manifestació que l'Associació de Víctimes del Terrorisme ha convocat aquesta tarda per oposar-se a l'actual govern i contribuir al seu desgast, malgrat ens vulguin vendre una altra història tots sabem relament que és allò que cerquen. Tanmateix, molts us preguntareu perquè escric sobre aquest tema, doncs la resposta és ben senzilla, una carta de Robert Manrique (vicepresident i secretari general de l'Associació Catalana de Víctimes d'Organitzacions Terroristes) publicada avui al Periodico de Catalunya m'ha fet decantar per aquesta qüestió.\nRobert Manrique al llarg del seu article fa un breu anàlisi sobre el paper de les associacions de vícticmes del terrorisme i no dubta en criticar certes actuacions i conductes realitzades per algunes d'aquestes. Lamenta la politització que diversos sectors estan realitzant emprant el dolor de les víctimes per treure un rèdit electoral.\nEn el mateix article podem trobar quins són els motius pels quals l'Associació Catalana de Víctimes d'Organitzacions Terroristes (ACVOT) no ha estat present a la manifestació que l'Associació de Víctimes del Terrorisme ha convocat aquesta tarda a Madrid. Robert Manrique ha desmentit els arguments que alguns mitjans de comunicació empren per justificar l'absència de l'ACVOT afirmant que aquesta associació està sotmesa a les ordres del govern central. La resposta ha estat clara i contundent ja que els secretari de l'ACVOT exposa clarament quina és la tasca que desenvolupa l'associació: l'assistència jurídica, social, psicològica, integral sense intencionalitats ideològiques ni polítiques.\nAquest argument tan sols és una petita mostra de tots els que es troben inclosos a la carta però abans d'acabar m'agradaria destacar una darrera qüestió que em sembla molt interessant. Manrique es pregunta que si no hi ha recursos per a advocats ni psicòlegs, ¿com pot ser que algú inverteixi tants diners per organitzar avui autocars de franc a Madrid?\nAquesta pregunta queda a l'aire, tots els que avui no han faltat a la cita hauran de pensar que en diuen al respecte.\nposted by Laia Gomis @ 9:45 p. m. 0 comments\nEn principi, el 23 de febrer de 1981 tan sols havia d’ésser una data recordada pels llibres d’història fent referència al dia en el qual va tenir lloc la investidura de Leopoldo Calvo Sotelo com a nou president després de la dimissió d’Adolfo Súaez però la irrupció del ple del Congrés dels Diputats pel tinent coronel Antonio Tejero acompanyat d’un grup de militars quan tenia lloc la votació de la mateixa va convertir aquesta data en un punt d’inflexió en la història recent del nostre país.\nLa sorpresa i la incertesa es van estendre entre el conjunt dels membres de la cambra quan van veure l’entrada dels militars dins l’hemicicle. Les imatges que les càmeres de televisió van registrar i les diverses fotografies que es van realitzar són una mostra tangible de l’intent de cop d’estat. Ningú dubta ni qüestiona aquesta realitat però trobo molt encertat el recordatori que s’ha fet aquests dies propers a la commemoració del vint-i-cinquè aniversari de l’intent frustrat de cop d’estat. En absència d’aquestes proves irrefutables no m’estranyaria gens que un cert sector polític del nostre país al·legués que es tracta d’un muntatge o d’una invenció pròpia d’un argumentari d’una novel·la negra que tan sols busca contribuir a la desvertebració d’Espanya.\nNo cal oblidar l’immens valor històric i interpretatiu que aquestes fonts tenen ja que ens permeten conèixer de prop i amb major deteniment detalls que ens haurien passat desapercebuts. Gràcies a les imatges sabem quina va ser la reacció d’Adolfo Suárez, el qual va restar immòbil al seu escó. En canvi, contraposada a aquesta posició és la que va protagonitzar el General Gutiérrez Mellado, sense pensar-s’ho dues vegades es va aixecar i es va enfrontar amb Tejero. Entremig d’aquests extrems es situa l’instint immediat que molts diputats van tenir amagant-se sota dels seus escons amb l’única finalitat de protegir-se davant del perill.\nEl mateix dia del intent frustrat del cop d’estat la ciutadania no coneixia tots els detalls que avui posseïm, fet que va provocar el naixement d’un nerviosisme generalitzat davant la incertesa i la por que el pla dels militars acabés triomfant. Tothom esperava de manera fervent l’aparició del rei Joan Carles I però no va ser fins ben entrada la mitja nit quan es va retransmetre un missatge oficial el qual deixava molt clar quina era la posició del monarca. Ell defensava els valors continguts a l’ordenament jurídic, concretament referint-se a la jove Constitució i s’oposava al moviment colpista. Després d’aquesta actuació, un alleujament es produïa en aquest país traduït en un gran sospir ja que al llarg de la nit, en determinats moment, molts van pensar que l’anhelada democràcia es podria convertir de nou en una utopia.\nLes paraules del rei van ésser compreses perfectament pels colpistes, si no comptaven amb el recolzament del monarca no tenien res a fer així que l’endemà mateix, van permetre que les primeres en abandonar l’hemicicle fossin les diputades, i unes hores més tard deixarien sortir a la resta de diputats. No obstant, les càmeres fins al darrer moment van tenir un gran protagonisme, aquestes van captar la fugida de determinats militars saltant per les finestres del Congrés dels Diputats, sense cap mena de dubte una imatge que es podria adjectivar com a ridícula.\nAquells que no vam viure el cop d’estat el coneixem gràcies a la nombrosa bibliografia que hi ha respecte aquesta matèria, llibres, estudis, tesis doctorals, documentals i un llarg etcètera de suports complementaris a més dels apreciats comentaris i opinions que sempre que s’apropa la data s’originen respecte aquest tema, cercant sempre la veu i les complicitats d’aquells que el van viure en primera persona. Tanmateix, sense cap mena de dubte, el record inesborrable del 23-F és present a cada plenari del Congrés dels Diputats ja que els trets que va disparar Tejero a l’aire van provocar alguns desperfectes al sostre de l’hemicicle i les marques de les bales continuen presents després de vint-i-cinc anys, perquè fets com aquests no caiguin mai en l’oblit.\nposted by Laia Gomis @ 11:04 p. m. 0 comments\nEls regals que Ses Majestats els Reis Mags de l’Orient van deixar a totes les llars a principis del mes de gener ja han quedat molt lluny, sense tenir temps de gaudir de tots els presents, una intensa campanya de publicitat ens informava l’endemà mateix de l’arribada de les rebaixes. Els irresistibles consumistes tenien de nou una cita, repassar i recórrer els mateixos comerços i centres comercials que durant tot el període nadalenc es van convertir en una extensió més de la seva pròpia llar cercant les millors ofertes. Darrera dels grans descomptes on els percentatges esdevenen els principals protagonistes s’amaga un hàbil truc, sembla com si ens regalessin els productes, preus molt barats acompanyats d’unes brillants etiquetes on l’horrible xifra anterior al descompte apareix eliminada amb una ratlla i el nou preu acapara tot l’espai. Sense ésser conscients, en la majoria d’ocasions s’adquireixen productes que tot i estar a meitat de preu i ser una ganga, probablement no es necessiten, per tant la despesa no és aquella que marca el nou preu sinó que és molt superior ja que s’ha dut a terme una inversió innecessària.\nTancada la campanya que remata les últimes vendes del període hivernal, als comerços podem apreciar com els colors propis de la primavera ja estan presents a molts dels seus prestatges. No obstant, seria injust no esmentar una cita comercial ineludible per aquells que s’estimen, evidentment, parlo del dia dels enamorats o Sant Valentí, 14 de febrer. És cert que a Catalunya, moltes parelles prefereixen celebrar la diada de Sant Jordi, el 23 d’abril, però sempre hi ha aquelles que aprofiten l’avinentesa i celebren ambdues.\nÉs fàcil pensar que darrera d’aquesta commemoració s’amaga un invent creat pels caps de màrqueting dels principals centres comercials, però exactament no és així ja que hauríem d’anar fins a la Roma Imperial per cercar l’origen de la festivitat de Sant Valentí. Precisament, es tracta d’una celebració d’origen pagà però aquesta tan sols és una de les moltes festes paganes que van ésser cristianitzades quan Roma va deixar de perseguir el cristianisme i el va declarar com la religió oficial de l’imperi. Lluny de les reminiscències històriques on el dia 15 de febrer, un dia després de l’actual Sant Valentí, es duien a terme tota una sèrie de rituals invocant la fertilitat, actualment immersos en l’era del consumisme, el toc predominant de la festivitat és pensar quin regal comprar.\nSense cap mena de dubte, tothom vol treure el màxim profit econòmic d’aquestes festes ja que sembla que tan sols hi ha una veritable plasmació de l’amor mesurada a través de la magnitud del regal. Ningú s’atura a pensar que el millor regal pot ser aquell que té un cost econòmic igual a zero però un elevat valor sentimental com unes senzilles però compromeses paraules, un petó o una simple mirada sincera. L’obsessió del dia dels enamorats que la societat ens recorda quinze dies abans de l’arribada del mateix ens fa perdre de vista allò que la saviesa popular sempre ha pronunciat: una flor no fa estiu. De que serveixen grans regals, petons i abraçades el dia dels enamorats si la resta de 364 dies de l’any la persona que tens al costat resta immòbil davant les preocupacions i els problemes comuns?\nNo m’agrada mitificar cap dia del calendari i venerar-lo com si es tractés de quelcom sagrat, el dia dels enamorats més enllà de ser el 14 de febrer, ha de ser cada dia perquè no cal esperar una data concreta per demostrar a una persona que l’estimes. Tanmateix, si l’existència d’aquest dia ha de servir per dirimir els conflictes actuals el recolzo ja que enmig d’un món en el qual la violència, la guerra, la crispació, l’odi i la ira estan a l’ordre del dia, un respir per l’amor, la pau i l’harmonia no ve gens malament.\nArticle publicat al Diari Baix Penedès, 17/02/06\nposted by Laia Gomis @ 12:20 a. m. 0 comments\n"Si vamos a Catalunya nuestro hijo sólo podrá estudiar en catalán y no en español porque Zapatero así lo quiere y Chaves se lo permite". Aquesta és una de les frases que podem escoltar en un anunci radiofònic que s’emet a Andalusia per obra i gràcia del PP-A. Un cop més manipulen, menteixen i busquen l’enfrontament. Alguns potser ignoren, a propòsit o no, que la llei de política lingüística vigent actualment va ser aprovada l’any 1998 amb el recolzament del PP!. Què ha passat? Per què es queixen ara de la política lingüística de la Generalitat si precisament aquesta va ser la que ells van recolzar? Per què obliden aquestes coses amb tanta facilitat? Què ha passat en aquests vuit anys? Doncs que van perdre les darreres eleccions i les volen recuperar a qualsevol preu.\nposted by Laia Gomis @ 12:52 p. m. 0 comments\nL’Estatut s’ha convertit en un membre més a totes les cases, és innegable el protagonisme que aquest projecte està adquirint ja que a mesura que s’avança en el temps hem pogut constatar com ha deixat de ser quelcom llunyà i abstracte per esdevenir una realitat fefaent. Tanmateix des del 30 de setembre, data en la qual va tenir lloc l’aprovació al Parlament de Catalunya del projecte d’Estatut, les crítiques dirigides vers aquest text han estat incessants. Tots coneixem que s’han pronunciat, difós i escrit mentides que tan sols cercaven crear un clima de crispació i confusió entre la ciutadania. Primer vam començar amb la destrucció d’Espanya, vam continuar amb el vaticini de la seva posterior balcanització fins arribar al conflicte entre llengües i la discriminació que alguns al·leguen que el castellà patirà si finalment s’aprova l’Estatut.\nAquests només són alguns dels centenars de pronòstics que diàriament es realitzen amenaçant que el compliment dels mateixos tindrà lloc si s’aprova l’estatut. Tots els encarregats d’intentar encendre el foc de la polèmica i del caos han de saber perfectament en quin camp de batalla es situen ja que en qualsevol moment poden ser desacreditats i sinó deixem que el temps posi a les persones al lloc que es mereixin.\nDarrerament, el tema estrella entre els que s’oposen al projecte d’Estatut sembla que gira entorn de la llengua. Sóc conscient que el conflicte que alguns al·leguen que existeix a Catalunya entre el català i el castellà no és casual sinó que com es tracta d’una qüestió molt sensible i com a conseqüència és fàcil que es generin suspicàcies. Tanmateix, per comprovar la coixesa d’aquests arguments és tan senzill com passejar pels carrers de la nostra vila i podrem apreciar que la convivència entre el català i el castellà és total i lluny de generar conflictes, la cohesió i la integració és plena fomentant l’enriquiment cultural de totes les persones que tenim la immensa sort de poder conèixer i parlar dues llengües.\nEls nous garants dels drets fonamentals i els lluitadors contra la discriminació haurien d’anar una mica més enllà i en comptes de voler crear problemes que al dia d’avui no existeixen cercar solucions pels que malauradament sí que hi són. Des d’aquí voldria proposar als activistes de la no discriminació a analitzar quin ús en fem de la nostra llengua, indistintament es tracti del català o del castellà, ja que molt sovint quan parlem la discriminació es fa palesa en el nostre discurs invocant constantment referències masclistes i racistes. Entre totes elles, si n’hi ha alguna que desitjaria ressaltar és la utilització del masculí com a genèric.\nHi ha qui em pot titllar de rebuscada però no puc entendre quan en un escrit s’esmenta els vendrellencs i les vendrellenques s’hagi d’eliminar el terme vendrellenques. Alguns entesos de la matèria, al·leguen que si no tingués lloc aquesta correcció, curiosament suprimint el terme femení, el text quedaria farragós. Aquells que són fidels seguidors d’aquesta conservadora tendència recolzen els seus arguments sobre uns pilars ben sòlids aportant una brillant tesi: el masculí sempre inclou el femení.\nNo està gens malament, una idea pròpia de segles ancestrals recuperada fins els nostres dies i les percepcions que es desprenen donen a entendre que no cal esmentar a les dones ja que aquestes només provoquen una ornamentació excessiva al conjunt del discurs, sense aportar cap element innovador. Després d’aquestes paraules, només em resta afegir que si hem d’atribuir un caràcter discriminatori a la llengua és sense cap mena de dubte aquell que gira entorn de les tesis exposades anteriorment.\nArticle publicat al Diari Baix Penedès, 10/02/06\nposted by Laia Gomis @ 6:06 p. m. 0 comments\nSi aturem un moment la nostra vida podrem constatar que passa al nostre voltant. Sempre tenim qüestions rellevants que ens impedeixen aturar el rellotge i començar a pensar tal com feien els filòsofs clàssics, però de tan en tan cercar un espai per poder dur a terme l’activitat anterior resulta una experiència molt enriquidora. Deixar de banda les nostres preocupacions personals i fugir del individualisme més emergent ens permet apreciar que el nostre entorn més proper està replet de problemes que diàriament no els hi prestem gens d’atenció malgrat conviure amb ells.\nEl mot problema, al·ludit anteriorment, és imprecís per definició i si no acotem allò concret al que ens estem referint podria donar lloc a la confusió. Personalment, en aquesta ocasió empro aquest terme per descriure una realitat dels nostres dies, la violència juvenil.\nAbans de Nadal tots ens vam quedar glaçats quan vam conèixer la crueltat que uns menors d’edat mostraven arribant a cremar a una indigent que es protegia de les baixes temperatures de l’hivern dins un caixer automàtic. La justícia resoldrà el present cas però només voldria destacar un parell d’elements que em semblen curiosos. Els joves que van dur a terme l’acció anterior formaven part d’unes famílies benestants de la ciutat comptal, un argument per a la reflexió, perquè si haguessin estat immigrants automàticament s’hauria generalitzat el cas i molts haurien posat el crit al cel per alarmar a la ciutadania. Una altra pregunta que em formulo és què feien uns joves de quinze i setze anys a quarts de quatre del matí un dia laborable al carrer, quan l’endemà havien d’anar a classe. En aquestes qüestions és on sorgeix l’enorme polèmica sobre l’educació que reben els joves, les crítiques sempre van dirigides vers la difícil tasca educativa que els centres escolars i els seus professionals duen a terme però quin sentit té qüestionar-la si els pares en comptes de contribuir al desenvolupament de la mateixa col·laboren en el sentit contrari.\nTanmateix aquesta notícia va suposar el desencadenant perquè sortís a la llum pública una “moda” que s’havia generat en els entorns juvenils. Aquesta consisteix en enregistrar amb les càmeres de vídeo, que molts telèfons mòbils porten integrades, les amenaces, agressions i coaccions que realitzen a altres persones. Si el fet d’agredir física o psicològicament a una persona em provoca un enorme enuig, aquest sentiment és agreujat enormement si els propis autors tenen la sang freda de gravar les accions i posteriorment ensenyar-les a la resta de companys, mostrant una actitud de bacil·leig com si haguessin contribuït enormement al desenvolupament de la nostre societat. Els actors són persones que encara no han assolit la majoria d’edat, tot just han acabat els estudis d’educació secundària o els resten un parell d’anys per finalitzar-los i es troben immersos en una espiral de violència que només els conduirà a un destí inevitable: el fracàs immediat.\nEl meu objectiu és evitar que aquests temes caiguin en l’oblit quan deixen de ser titulars informatius però tampoc es tracta de crear un clima d’alarma i preocupació. Afortunadament, avui podem parlar de casos puntuals que es poden comptar amb els dits d’una mà però per evitar que aquestes accions es multipliquin i esdevinguin en les protagonistes centrals; les administracions, els centres educatius, els pares i la societat en general ens hem de posar a treballar activament. No seria propi d’una actitud responsable voler centrar les crítiques d’aquest problema vers un únic col·lectiu dels esmentats anteriorment ja que en major o menor mesura tots en som culpables, així que la col·laboració i el treball conjunt entre tots suposarà un èxit segur.\nArticle publicat al Diari Baix Penedès, 03/02/2006\nposted by Laia Gomis @ 3:09 p. m. 0 comments\nFa uns mesos vaig escriure un article i m'he decidit a publicar-lo al present blog ja que es troba molt relacionat amb la decisió de la Mesa del Congrès dels Diputats que consisteix en publicar a la pàgina web d'aquesta institució la remuneració que reben els nostres diputats:\nL’intens ritme de vida que el segle XXI ens marca és el culpable que molts de nosaltres haguem de substituir el tradicional dinar familiar, que cada dia es realitzava al voltant de les dues del migdia, per un ràpid plat combinat en el restaurant més proper del nostre lloc de treball. No obstant, sempre hi ha aquell que s’acostuma amb una gran rapidesa a aquesta nova realitat però aquells que enyorem el menjar casolà per excel·lència només ens queda consolar-nos pensant que amb una mica de sort podrem sopar a la nostra llar.\nQuarts de nou, els fanals il·luminen els carrers de la vila i d’aquesta manera la jornada laboral entra a la seva recta final però l’activitat a l’interior de les cases tot just comença, especialment aquelles amb criatures petites. Desar la compra, preparar el sopar, dutxar als infants, ajudar-los a fer els deures; massa tasques en tan poc temps. Com si d’una cursa contra-rellotge es tractés, quan sona la sintonia del telenotícies tot ha d’estar a punt per seure plegats a sopar.\nEn realitat, les notícies passen inadvertides pels comensals ja que tots esperaven il·lusionats l’arribada d’aquest moment per poder compartir les anècdotes que el dia els ha ofert. Tanmateix, entre la polèmica suscitada arrel del projecte d’Estatut, i altres notícies d’actualitat hi ha un petit espai informatiu dedicat a la presentació dels pressupostos al Congrés dels Diputats per part del ministre d’Economia, Pedro Solbes, al president de la Cambra, Manuel Marín, el qual suposa un parèntesi. Els comptes de l’estat és quelcom que preocupa a molts ciutadans, especialment conèixer amb major deteniment quin és el contingut d’aquests pel proper 2006. Adjunt a la informació pressupostària, l’informatiu destaca els sous dels càrrecs públics, destacant en primer lloc els 87.500 € que cobra anualment el president del govern i els 77.246 € dels ministres. Acte seguit, inclouen el sou del president del Tribunal Suprem el qual comptarà amb una retribució de 139.294 € i el dels vocals del Consell General del Poder Judicial ascendeix a un total de 118.714€\nAquestes xifres provoquen l’emmudiment de tots els membres de la taula, grans i petits sense excepció. La recent informació suposa el polvorí ideal per encetar una llarga i complexa discussió centrada tan sols en les dues xifres inicials ja que els sous dels membres de la judicatura passen inadvertits completament, tot i tractar-se d’unes quantitats molt superiors a la del president del govern.\nDesprés d’escoltar la previsió meteorològica pocs seran els que continuaran pensant respecte el ball de xifres esmentat anteriorment. Abans d’anar a dormir, la gran majoria preferirà evadir-se de la realitat i optarà per escollir un dels nombrosos programes que diàriament s’emeten. Ara bé, ningú es podria imaginar que el simpàtic presentador que condueix Operación Triunfo, Jesús Vázquez, cobra anualment 3,5 milions d’euros, no es tracta d’un error tipogràfic, la xifra és real, guanya 40 vegades més que el president del govern. Les coses no acaben aquí ja que els enamorats del reusenc Andreu Buenafuente veuran confirmat el rumor econòmic que s’emprava per explicar la seva fugida de TV3 cap a Antena 3, efectivament 2 milions d’euros anuals serien els causants. Tanmateix, les sorpreses continuen quan descobrim que la popular presentadora Mª Teresa Campos cobra 5 milions d’euros per realitzar un programa de tres hores de durada. La seva competidora, Ana Rosa Quintana, tampoc es queda curta sumant al seu compte corrent 4 milions d’euros per temporada, deixant al marge anuncis publicitaris i promocions especials.\nLa classe política sempre està en el punt de mira pels seus sous i després d’analitzar aquestes xifres crec que es mereixeria un reconeixement més enllà de la xifra que suposa el seu salari. L’augment de les pensions o l’elaboració d’una llei que amplia el marc de llibertats són dues mostres de l’elevat grau de responsabilitat que tenen els nostres polítics ja que de les seves decisions sempre es desprendran conseqüències. Ara bé, quina complexitat presenta conduir un programa en el qual la principal preocupació és descobrir les relacions sentimentals dels “personatges famosos”? Doncs la resposta és senzilla, cap, ja que estic convençuda que qualsevol de nosaltres podria igualar o inclòs superar la tasca que desenvolupen aquests “professionals”.\nposted by Laia Gomis @ 12:59 a. m. 0 comments


ara porten les celebritats de vestit curt i sabatilles de mezclilla - Pantalons Curts\nLes celebritats porten aquest vestit curt de vambes i sabatilles de mezclilla en repetició\nQuan l’estiu passa, els pantalons curts de mezclilla són un element bàsic als nostres armaris i són la base de tants vestits. Probablement treballen més que cap altrebàsic d’armari d’estiu, de manera que sempre tenim en compte trobar noves maneres de portar-les. Afortunadament, les celebritats han estat oferint una nova idea de vestit, en particular, amb la sevapantalons curts de mezclillai sabatilles esportives que només se sentendret.\nA principis d’aquesta setmana, Emily Ratajkowski i Kaia Gerber van sortir amb vestits pràcticament idèntics, cosa que ens va fer adonar-nos que el fet de portar talls de mezclilla,sabatilles esportives clàssiques, i ablazer dobleés una combinació excel·lent. Ambdues estrelles ho van fer senzill: Gerber va dissenyar la seva amb una samarreta per sota i l'última bossa It de Prada, mentre que Ratajkowski va optar per un cos i uns collarets en capes. Vist que l’estiu acaba de començar, tenim la sensació que aquesta no és l’última vegada que veurem el conjunt informal però elegant de les celebritats, les noies de moda i, molt aviat, vosaltres.\nDesplaceu-vos cap avall per veure com les dues celebritats lluïen l’aspecte a Nova York i, a continuació, compreu les peces que necessiteu per tornar a crear el seu aspecte.\nA Kaia Gerber:Mango Blazer estructurat de doble pit (130 dòlars); Brandy Melville Jersei Olsen (38 dòlars); Sabatilles altes Converse (55 dòlars); Prada Bossa d'espatlla Sidonie (3100 dòlars); Bagatiba Mini cèrcols buits daurats (160 dòlars); Ulleres de sol Palm Angels x Moncler\nCompra Blazer estructurat de doble botonada Mango (130 dòlars) Compra Càrdigan teixit H & MFine (18 dòlars) Compreu els pantalons curts de mezclilla MadewellHigh Rise (70 dòlars) Compra sabates altes ConverseChuck Taylor (55 dòlars) Compra BagatibaMini Gold Hollow Hoops (160 dòlars) Compra per FarRachel Bossa d'espatlla de pell amb efecte serp (350 dòlars)\nSobre Emily Ratajkowski:Nike Sabatilles Clàssiques Cortez ($ 70)\nCompreu la jaqueta GanniSuiting (360 dòlars) 252 dòlars Compra ReformationGemma Bodysuit (48 dòlars) Compra els pantalons curts Levi'sMom (70 dòlars) Compreu les sabatilles NikeClassic Cortez (70 dòlars)\nCompreu més sabatilles i pantalons curts de mezclilla:\nCompra els pantalons curts de mezclilla Isabel Marant EtoileLiny (260 dòlars) i 156 dòlars Compra sabatilles NikeAir Force 1 Jester XX (110 dòlars) Botiga i altres històries Pantalons curts de mezclilla de cotó orgànic Tie Dye (69 dòlars) Compra la sabatilla ReebokClub C 85 (75 dòlars) Compra H & MK Pantalons curts de mezclilla fins a la rodilla (30 dòlars) Comprar sabatilles esportives Superga'Cotu '(65 dòlars) Comprar BDGDenim High-Rise Mom Short (49 dòlars) Compra VansOld Skool Butter Sneaker Yellow (60 dòlars)\nPròxim,veure com Cindy Crawford acaba de fer que les xancletes semblin tan elegants a Nova York.\nLes ulleres de sol Céline que veureu a la galeria Every Street Style\nDiari d’una mosca: Rosie Perez explica la seva història\nLes celebritats reaccionen al final de la neutralitat de la xarxa i fan una crida a l’acció\nPlanned Parenthood correspon als republicans del Congrés\namb qui surt emma roberts\nSelena Gomez estima 2016 speech\nmillors abrics de maternitat


CLUB RH. EL NOU TREBALLADOR DEL S.XXI - JORNADES CLUB RH. El nou treballador del S.XXI - cedosona.org\nQuè és un knowmad?\nEl professional capaç de crear-se una marca personal relacionada amb les seves accions i resultats, que és capaç d’adoptar els canvis tecnològics de manera ràpida, en evolució constants, que comparteix informació i sap utilitzar les xarxes socials amb eficàcia, creatiu i innovador, que col·labora de manera activa. És una persona motivada i sense por al fracàs, entén que tot evoluciona i que equivocar-se no és fer les coses malament sinó que és part del procés per millorar. És aquell capaç de generar coneixement i crear. La connexió amb les persones, idees i organitzacions és una part essencial del seu ser.\nSer knowmad no és un tema limitat a una edat determinada sinó que respon a una actitud.\nCom hauran de fer-ho les empreses per incorporar aquesta figura nova? Quines controvèrsies poder sorgir entre el personal i el knowmad? Quines eines tenen les empreses per facilitar la incorporació d’aquest perfil professional?\nLa tendència sembla ser que va per aquest camí. En empreses cada cop més tecnològicament avançades, la mà d’obra sense coneixement podrà ser substituïda per màquines. El coneixement que és font d’innovació, creativitat , resolució de problemes, etc. serà el què la robòtica no podrà substituir.\nPer aconseguir la documentació de la jornada, envia un correu a: comunicacio@cedosona.org


Adéu als Kindle, almenys a alguns - FÒRUM.ad\nMetro a gran velocitat\nEl sector de les Noves Tecnologies també té la seva pròpia arqueologia. Dit d’una altra manera, cada vegada són més els aparells de l’última era tecnològica que veiem extingir-se. El cas dels telèfons mòbils analògics és més que notable. Els diem així, analògics, malgrat que en el seu moment van impulsar al món cap a un nou estadi.\nPerò fins i tot aquells artefactes més desenvolupats, aquells que encara moltes persones utilitzen, comencen a intuir les orelles del llop.\nÉs el cas dels primers prototips de Kindle, els llibres electrònics creats per Amazon que segons la mateixa empresa, a partir de desembre ja no podran connectar-se a internet. En concret aquells que tinguin accés a la xarxa mitjançant tecnologia 2G o 3G.\nProductes com el Kindle en la seva primera i segona generació o Kindle DX, almenys als Estats Units, no podran utilitzar-se com fins ara. Així ha començat a avisar l’empresa als seus clients a través de notificacions.\nTot i això, els continguts descarregats seguiran en possessió dels usuaris, però pel que fa als nous continguts, ja no tindran oportunitat de descarregar-los a través de xarxes wifi.\nNotícia Anterior: Travessa un túnel en avió a 245 km/h\nSegüent Notícia: Descens del 4,8% dels estudiants de maternal


El Govern rep més de 3.000 queixes d'afectats per ERTO que no cobren l'atur - CATzona\nLa Generalitat ha rebut més de 3.000 queixes de treballadors afectats per expedients de regulació temporal d’ocupació (ERTO) provocats per la crisi del coronavirus que no han cobrat la prestació de l’atur a la qual tenen dret o bé han rebut una d’inferior a què els correspon.\nEn una entrevista d’Europa Press, el conseller de Treball, Assumptes Socials i Famílies de la Generalitat, Chakir el Homrani, ha explicat que han rebut queixes “de tot tipus” a la bústia que van crear fa dues setmanes per als qui tenen problemes amb la seva prestació de l’atur, tramitades pel Servei Públic d’Ocupació Estatal (Sepe).\nL’allau d’expedients temporals va començar a mitjans de març amb l’estat d’alarma per coronavirus i el confinament, i ha crescut exponencialment fins a superar els 718.800 treballadors afectats a Catalunya, amb més de 97.500 empreses que han recorregut a aquest mecanisme, la majoria de serveis, un dels més castigats per la nova crisi.\nDesprés de rebre més de 3.000 correus en ‘[email protected]‘, El Homrani considera evident que no és “un element puntual” d’empleats que poden no estar cobrant res des de fa més de dos mesos, uns 80.000 segons l’últim càlcul de la Generalitat, i preveu traslladar una reclamació col·lectiva amb totes aquestes queixes al Ministeri.\n“Tots som conscients del qual la gestió per part del Sepe i el Ministeri de Treball no ha estat tant cuidada, àgil i ràpida com havia de ser, perquè ens trobem amb situacions de treballadors que a data d’avui encara no estan cobrant la prestació que tenen de dret,” ha defensat.\nEl departament continuarà recollint testimonis fins a tenir un univers “prou gran” per comunicar-ho al Govern, i estudia les vies que pot utilitzar a partir del que els expliquen els afectats per ERTO.\nL’Homrani ha dit que el Sepe no sap donar resposta als dubtes i inquietuds dels empleats a qui els havia suspès temporalment el seu contracte amb un ERTO i passen a cobrar l’atur, davant d’un sistema que “no estava preparat” per tramitar tantes prestacions.\n“La ciutadania el que demana és una resposta, i tots som conscients de la situació d’excepcionalitat que tenim, però el que no pot ser és que ens trobem molts ciutadans i treballadors que ens diuen que és impossible contactar amb el Sepe”, ha afirmat.\nEl conseller ha dit que la falta de resposta del Sepe ha portat que els afectats per ERTO cridessin al seu homòleg català, el Servei Públic d’Ocupació de Catalunya (Soc), que ha rebut 320.600 trucades des de finals de març, de les quals un 83% són per dubtes sobre ocupació i prestacions.\nLa Conselleria de Treball analitzen jurídicament la viabilitat de presentar un recurs amb el Govern per la retallada de més de 215 milions d’euros per a polítiques actives d’ocupació, un 55% del total de recursos destinats a Catalunya per a aquesta finalitat.\nEl Homrani ha recalcat que les polítiques actives d’ocupació són “absolutament necessàries”, més amb la crisi del Covid-19, i confia que la reducció d’aquests recursos per a Catalunya sigui temporal, com afirma que ha dit la ministra de Treball, Yolanda Díaz.\nSobre la polèmica de la derogació de la reforma laboral, El Homrani ha emfatitzat que hi ha un acord de les forces progressistes en el conjunt d’Espanya per “fer un canvi” al marc normatiu actual.\nPer a ell, una de les claus a recuperar és el retorn de l’autorització administrativa dels expedients de regulació d’ocupació (ERO) i els ERTO per causes productives, organitzatives o econòmiques: “La nostra decisió no és vinculant” en aquests casos com a autoritat laboral, a diferència d’en els de força major.