Guia d'aposta del Super Bowl LIV Prop: MVP, Puppy Bowl Odds i Bernie Sanders - Playoffs De La Nfl\nLes apostes LIV, bones, absurdes i absolutament temeràries del Super Bowl\nDurant 50 setmanes a l’any, el joc esportiu no és tan complicat. La gent aposta per quins equips guanyaran, quant guanyaran i quants punts es guanyaran. Les dues setmanes anteriors al Super Bowl són diferents. Les cases d'apostes prenen un joc i el despleguen a tots 11 dimensions . Podeu apostar per la puntuació exacta, els totals específics de jardí per als jugadors i si un cop de peu es desencadenarà en posició vertical. Fins i tot podeu apostar per si aquesta puntada sonarà una o dues vegades.\nNo només podeu apostar per tot el que implica el joc, sinó que podeu combinar aquestes apostes amb coses que passen en altres esports. Tindrà Raheem Mostert més touchdowns de pressa per als 49ers que Cristiano Ronaldo tindrà gols a la Juventus diumenge? Aconseguiran tots els equips de bàsquet universitari de Nova Jersey més punts combinats que el total de iardes corrents al Super Bowl? La puntuació de quarta ronda de Jordan Spieth al Phoenix Open serà més alta o inferior a les iardes de recepció de Travis Kelce?\nLes línies no han de romandre dins de les línies. Si el que passa al joc no us ratlla la picor del joc, podeu apostar pel que passa al voltant el joc. De qui apareixerà el primer anunci: el de Donald Trump o el de Michael Bloomberg? La intèrpret de mitja jornada, Jennifer Lopez, mostrarà escot al darrere? El preu del bitcoin serà més alt o més baix al final del joc? Un jugador proposarà a la seva xicota al camp després del partit? (Si passa al vestidor, això és un ritme dur.)\nEl WestBook SuperBook, que es presenta com a líder mundial en apostes de propostes, va emetre una llista d'apostes prop 37 pàgines . Bovada ja té més de 600 apostes d’atrezzo al seu lloc web i apunta a 1.000 abans del diumenge del Super Bowl, inclòs qui guanyarà l’MVP del Puppy Bowl. Com va dir Pat Morrow, el cap de probabilitats de Bovada El timbre , Si podem posar un preu a alguna cosa, ho farem absolutament al lloc web.\nEs tracta de dirigir la mirada cap a Bovada i atreure gent que potser no és un apostador esportiu tradicional, va dir. I si apostes pel Puppy Bowl, ho estàs no un apostador esportiu tradicional.\nPer als apostadors esportius menys tradicionals, nosaltres El timbre han compilat una guia d’apostes esportives menys tradicionals. Algunes d’aquestes apostes són bones recomanacions. Més d’ells no ho són. Tots són entretinguts. (Si trobeu línies confuses a la natura, utilitzeu el fitxer Calculadora de probabilitats d’Action Network per entendre els pagaments implicats. Tots ells provenen de la WestBook SuperBook , Bovada , o MyBookie .) Anem a submergir-nos.\nEls que estan en joc\nEls metres corrents totals de Patrick Mahomes, superiors o inferiors a 31,5\nLes probabilitats: Més: una aposta de 1 $ guanya 0,91 $. Menys: una aposta de 1 $ guanya 0,91 $.\nLa aposta: Menors de 31,5\nUna advertència que val la pena recordar per a la resta d’aquestes apostes, i també per a la resta de jocs per sempre, és que la línia no representa el que creu que passarà l’aposta d’apostes. La línia és un número que les cases d'apostes creuen que traurà una quantitat igual de diners per ambdues parts. D'aquesta manera, l'aposta esportiva pot recollir un petit percentatge de tothom en lloc de dependre del resultat d'un joc per obtenir beneficis.\nAixò és important a recordar per a les apostes que es creuen amb les narracions públiques. L’afany de Mahomes va ser una de les històries més importants de les dues victòries dels playoffs de Kansas City. Tenia exactament 53 iardes corrents en cada partit, i la jugada més memorable de la postemporada fins ara és el ball lateral de 27 iardes de Mahomes per a un touchdown contra els Tennessee Titans.\nAmb aquesta jugada tan fresca a la ment de la gent, fer una acció igual a cada banda d’una aposta probablement requeriria un nombre superior al que haurien considerat normalment els probabilistes.\nMahomes ha començat 35 partits en la seva carrera a la NFL. Ha corregut més de 30 iardes en set, o una cinquena part de la seva carrera professional. Fins i tot si eliminem els primers vuit jocs de Mahomes de la temporada 2019, quan es trobava amb una lesió al turmell o bé era el seu primer partit de tornada des de la ròtula dislocada que el va deixar fora per dos jocs, Mahomes ha corregut més de 30 iardes en sis de 27 arrencades. Les darreres dues setmanes desmenteixen el fet que Mahomes solen lluitar per ampliar les jugades passants, no per recollir els patis.\nEls 49ers no renuncien a una tona de yardes corrents als quarterbacks. Van permetre que només tres quarterbacks superessin 29 iardes aquesta temporada: Lamar Jackson (que tenia les yardas més precipitades de tots els quarterbacks de la història), Kyler Murray dues vegades (que va ser el segon a precipitar-se entre els quarterbacks) i Russell Wilson (que va quedar sisè). Mahomes no és una estàtua, però no és gairebé el més ràpid que són aquests jugadors. La línia defensiva i els defensors de San Francisco tenen velocitat d’elit, de manera que és possible que Mahomes no tingui l’espai per lluitar que va gaudir en els seus dos primers jocs de playoffs. També va aconseguir una gran part del seu pati corrent quan els oponents estaven coberts per homes, però els 49ers jugaven a la zona com el segon lloc de qualsevol equip. És més probable que els defensors s’enfrontin al quarterback en la cobertura de la zona, en lloc de donar l’esquena a la cobertura dels homes. En particular, quan aquests equips van jugar la setmana 3 del 2018, Mahomes es va afanyar cinc vegades durant 7 iardes, i això va ser abans que els 49ers tinguessin Nick Bosa o Dee Ford.\nKansas City, aquest és per a tu. @PatrickMahomes : Un vídeo musical en viu especial pic.twitter.com/a1k4rVd9HX\n- El timbre (@ringer) 22 de setembre de 2019\nChiefs -0,5 al segon trimestre (només amb puntuació del segon trimestre)\nLes probabilitats: Una aposta de 1 $ guanya 1,10 $\nLa aposta: Els caps guanyen el segon quart\nEls caps solien començar ràpid. El 2018, Kansas City va liderar la lliga en puntuació del primer trimestre (147 punts) i en marge del primer trimestre (91). Aquest any, els caps han necessitat una mica més per començar. Van classificar el núm. 5 en el primer trimestre (90 punts), però va liderar la lliga en el segon trimestre (177) i el marge del segon trimestre (més-110). En els playoffs, els Chiefs han caigut per darrere dels texans 21-0 i dels titans 10-7 al primer quart, però han guanyat els seus segons quarts per un marge combinat de 42-10. El següent millor equip en marge de puntuació del segon trimestre és el dels 49ers, però els Chiefs gairebé duplicen la xifra dels 49ers (110 contra 60) i això ni tan sols inclou el seu total de playoffs.\nPrimer penal: Kansas City Chiefs\nLa aposta: Chiefs 1 $ guanya 0,83 $\nSi l’ofensa de Kansas City lluita en una àrea, s’està sancionant. Podria semblar un fet de picar les llémenes, però els Chiefs semblaven enfrontar-se amb freqüència als segons i als 20 d’aquesta temporada.\nEls Chiefs van liderar la lliga en penals defensius. També tindran un risc de sancions ofensives mentre intenten bloquejar el front dels 49ers.\nEls que envolten el joc\nQuantes vegades es mencionarà la remuntada del 28-3 dels Patriots? (Més o menys de 0,5 vegades.)\nLes probabilitats: Més: una aposta de 1 $ guanya 0,60 $. Menys: una aposta de 1 $ guanya 1,35 $.\nLa aposta: Destrueix-ho com si la teva vida en depengui.\nAccions d’Apple el 1980. Bitcoin el 2016. Més d’aquesta aposta el 2020. Aquest tipus d’oportunitats no es donen sovint, però quan ho fan poden canviar la vida de tothom que coneixes i estimes. L’entrenador en cap de San Francisco, Kyle Shanahan, va ser el coordinador ofensiu de l’equip d’Atlanta Falcons que va explotar aquest avantatge de 28-3 fa només tres anys. Aquest joc va ser anunciat per Joe Buck i Troy Aikman, que també anunciaran el Super Bowl d’aquest any. La idea que ni Buck ni Aikman esmentarien aquest joc durant una emissió de quatre hores és insondable.\nLa transmissió mostrarà el vídeo d’Andy Reid fent la competició de punt, passada i puntada de petit?\nLes probabilitats: Sí, una aposta de 1 $ guanya 2,50 $. No: una aposta de 1 $ guanya 0,25 $.\nLa aposta: Sí\nSi no heu tingut la sort de veure Andy Reid, de 13 anys (o, tal com ho explica el vídeo, Andrew Ried) sobre els seus competidors en una actuació dominant de punteria, si us plau, regaleu-vos.\nMira aquest noi.\nTampoc no és una gesta de perspectiva ni un nen especialment petit al seu costat. Aquí hi ha Reid al costat de la resta de nens.\nAixò és Mark Ingram al costat de Derrick Henry o bé Aaron Judge al costat de José Altuve o bé Yao Ming de peu al costat de J.J. Watt o la forma en què ells filmat senyor dels Anells per fer que Elijah Wood sembli menys de 4 peus d’alçada.\nAquest no és només un vídeo viral. Això es reprodueix a les emissions cada pocs anys. Es recircula amb la suficient freqüència que sorprèn que no es vegi afavorit.\nMenjarà Andy Reid una hamburguesa amb formatge abans de finalitzar l’emissió del Super Bowl?\nLes probabilitats: Sí, una aposta de $ 1 guanya 12 $. No: una aposta de 1 $ guanya 0,01 $.\nLa aposta: Allunya't.\nQuan Reid era un nen, ell podria menjar cinc hamburgueses amb formatge xili de Tommy’s, una cadena de menjar ràpid de L.A. Aquesta història és més versemblant tenint en compte les seves fotos quan era petit, però encara gaudeix de les seves hamburgueses amb formatge. Un dia després que els Chiefs guanyessin el partit de campionat de l'AFC, a Reid se li va preguntar com celebrava la victòria. [Tenia una hamburguesa amb formatge i me'n vaig anar al llit, Ell va dir.\nSi Reid guanya el Super Bowl, no és difícil imaginar un assistent —o un patrocinador d’hamburgueses savis— que li doni una hamburguesa amb formatge al camp. Però, ha d’acabar l’hamburguesa de formatge per guanyar l’aposta? O n’hi haurà prou amb una mossegada? Vam trucar al cap de probabilitats de Bovada per aclarir-ho.\nSi fa un mos, crec que seria bastant difícil dir-nos que no ho va acabar, va dir Pat Morrow, el cap de probabilitats de Bovada. Així que aniré en un registre i diré que si treu un mos a una hamburguesa amb formatge, classificarem aquest 12-1 [aposta] com a guanyador.\nEl guanyador dels caucus d'Iowa farà una piulada sobre el Super Bowl durant el partit?\nLes probabilitats: Sí: 1 $ guanya 1,50 $. No: 1 $ guanya 0,50 $\nLa aposta: no\nQuatre candidats estan en la combinació per guanyar dilluns a l'Iowa, d'acord amb FiveThirtyEight La previsió : Senador de Vermont Bernie Sanders, exvicepresident Joe Biden, exalcalde de South Bend Pete Buttigieg i senadora de Massachusetts Elizabeth Warren. (Biden i Sanders tenen un 70% de possibilitats combinades.) Algú d'aquests quatre piularia durant el joc? Els tuits sobre futbol quedarien fora de marca per als quatre candidats. Tweeting durant el partit, però no Sobre el joc es veu fora de contacte. No és sorprenent que cap dels quatre candidats hagi fet una piulada sobre els 49ers ni els Chiefs aquesta temporada. Al febrer del 2016, Bernie no feia cap piulada durant el Super Bowl Broncos-Panthers.\nSembla que el curs més probable és que els quatre s'abstinguin de tuitejar per a aquesta finestra de quatre hores, però un dels candidats pot saltar a la lluita per respondre al comercial del Super Bowl del president Donald Trump. La campanya de Trump va comprar 60 segons de temps publicitari per a aproximadament 10 milions de dòlars a principis d’aquest mes per igualar la despesa de la campanya de Michael Bloomberg, que també tindrà 60 segons de temps publicitari. Però és probable que qualsevol tweet que respongui a un anunci no mencioni el joc en si.\nTot i que no coneixerem el guanyador dels caucus quan finalitzi el joc, és probable que cap dels quatre candidats principals esmenti el joc real durant aquest joc.\nQui guanyarà Bol per a cadells XVI ?\nLes probabilitats: Team Fluff (-7,5) vs. Team Ruff (+7,5)\nLa aposta: Equip Ruff (+7,5)\nEls creadors de probabilitats s’assemblen molt al Mag d’Oz. Ens ajudem a la seva autoritat perquè saben molt que qüestionar el seu judici sembla inútil. Qui som per preguntar-nos per què els caps estan afavorits per 1,5 punts en lloc de 2,5? El Gran i Poderós Oz ha parlat.\nAquesta setmana, Bovada va llançar una línia per al Puppy Bowl amb Team Fluff com a més que un dels favorits del touchdown sobre Team Ruff. Aquesta és una d’aquestes apostes en què us pregunteu si les persones que marquen aquestes línies només són persones darrere d’una cortina. Quines mètriques possibles podrien utilitzar per arribar a aquesta conclusió? Els vam trucar per esbrinar-ho.\nSens dubte, és un procés menys científic, va dir Pat Morrow, cap de probabilitats de Bovada El timbre sobre la línia Puppy Bowl. La línia la va establir un fabricant d’hostes de Bovada que va examinar la llista Puppy Bowl en línia, cosa que podeu fer vosaltres mateixos en aquest enllaç . Aquí teniu l’aspecte d’un jugador de cada llista.\nBasant-se en la seva creença pseudoexperta, [ell] va determinar quin equip seria afavorit en aquest joc, va dir Morrow. Aquests bols per a cachorros solen ser de gran puntuació.\nPotser us ho preguntareu Per què Bovada ofereix apostes al Puppy Bowl. (Almenys espero que ho sigueu.) De fet, Bovada porta cinc anys apostant pel joc (aproximadament?). La tradició va començar quan alguns empleats que esperaven ansiosos el llançament el diumenge del Super Bowl van encendre el Puppy Bowl abans del partit. Al ser un munt de degenerats a nosaltres mateixos, vam pensar: ‘D’acord, com passarem el temps?’, Va dir Morrow. Així que van començar a jugar als jocs.\nVan tenir un joc tan divertit al Puppy Bowl que van imaginar que també podrien posar-lo al lloc web. Ho creguis o no, són a prop de la divisió 50-50 desitjada amb diners per ambdues parts. A partir de dimecres, el 60% dels diners s’havien destinat a l’equip Fluff afavorit enfront del 40% a l’equip Ruff.\nNo només els que fan probabilitats i els primers diners creuen que Team Fluff té la pota superior. Simon Morris, productor executiu i showrunner de Puppy Bowl XVI, va dir que Team Fluff mereixia ser afavorit. L’equip Fluff té molt a demostrar aquest any, després de la derrota de l’any passat, de manera que surten amb tot el foc a la panxa i el més gran del seu pas, va escriure Morris per correu electrònic. A més, l’equip Fluff té alguns jugadors formidables com Bert, que és una barreja Weimaraner / Gran Pirineu, amb una força atlètica impressionant i força provinent d’aquesta combinació de races.\nÉs encoratjador escoltar-lo, però en un camp neutre és aconsellable agafar els punts amb el menyspreu. És encara més intel·ligent agafar els punts quan un dels favorits el va decidir un noi que va fer clic a través d’una presentació de diapositives de 42 imatges de gossos. És el més sàvia de recordar El mag d'Oz . Ni Dorothy, ni Espantaocells, ni el lleó covard, ni l’home de llauna van veure la trampa del mag. Era Toto, el petit terrier que va estirar la cortina .\nQui serà nomenat Cadell XVI del cadell més valuós?\nLes probabilitats: Al llarg de 17,5 setmanes: 1 $ guanya 1,30 $. Menys de 17,5 setmanes: 1 $ guanya 0,59 $\nLa aposta: Menys de 17,5 setmanes\nSí, hi ha més apostes de Puppy Bowl. El joc inclou cadells d’entre 11 i 21 setmanes. Sembla que els cadells més grans anirien millor, però Morris, el productor executiu de Puppy Bowl, diu que no és així.\nHem descobert que l’edat no ha tingut en compte el rendiment en el passat, va escriure Morris. Sovint veiem cadells que compleixen les seves característiques de raça, com ara les races més tradicionalment «fredes», com els bulldogs (les d’enguany Betty !) serà apte per relaxar-se al marge.\nAmb aquesta brossa clau d’informació privilegiada, Morris ens va proporcionar les seves seleccions de MVP.\n[Equip] El Cafecito de Ruff és un fort candidat a MVP, va escriure Morris. La seva energia il·limitada prové de formar part de la cresta xinesa i una part del Yorkshire terrier, ambdues races famoses per la seva brillantor.\nViouslybviament, Cafecito és un jugador.\nCafecito prové de Miami-Dade Animal Services, de manera que el Super Bowl és a la seva ciutat natal. Si Cafecito no se l’emporta a casa, Team Ruff té un altre favorit de MVP.\nquines cançons canta Drake\n[Team] Gina de Ruff també forma part del mix [MVP], va escriure Morris. Té molta intel·ligència i és molt ràpida en les seves potes, així que vigileu-la també.\nGina té 12 setmanes, mentre que Cafecito en té 15. Això significa que el moviment intel·ligent consisteix a atacar els menors en 17,5 setmanes per al MVP. Mentre hi estem, també agafeu A-J per a la primera lletra del nom de MVP del Puppy Bowl en lloc de K-Z.\nEls temeraris (mantingueu-vos allunyats d’aquests, per amor a Déu)\nAndy Reid entrenarà el Super Bowl amb una samarreta hawaiana?\nLes probabilitats: Sí: 1 $ guanya 14 $. No: 1 $ guanya 0,01 $\nLa aposta: Per l'amor de Déu, mantingueu-vos allunyats d'aquests.\nPortava Andy Reid una camisa hawaiana al dia dels mitjans. Això va provocar una aposta que permetés a la gent apostar per si Reid portaria una samarreta hawaiana durant el Super Bowl. Viouslybviament no ho farà, però el retorn d’una aposta sense és ridículament baix (probabilitats d’1-100 o un retorn de la inversió de l’1 per cent). Això vol dir guanyar 10 dòlars, algú hauria d’arriscar-se a 1.000 dòlars perquè Reid no portés una camisa hawaiana. Per situar aquest tipus de decisions financeres en context, El timbre va entrevistar Josh Brown, un assessor financer amb seu a la ciutat de Nova York que ha treballat a Wall Street durant 22 anys.\nNo hi ha cap raó per la qual una persona sensible amb un cervell que funcioni hagi de fer aquesta aposta, va dir Brown. Tot i que sembla que es tracta de diners gratuïts, si hi ha fins i tot un 0,01% de possibilitats que pugui fer-ho, heu fet literalment l’aposta més ximple que es pugui imaginar. És un distribució de cua grassa de risc. És a dir, que esteu agafant monedes davant d’un rodet ... fins i tot si guanyeu, encara sou un ximple.\nDarwin Thompson guanyarà MVP del Super Bowl\nLes probabilitats: 200-1\nLa aposta: Dude.\nThompson és la còpia de seguretat de Kansas City. Thompson no ha tingut més de 44 iardes en un partit aquesta temporada.\nSuposo que només diria a les persones que fan aquest tipus d'apostes: obteniu ajuda, va dir Brown. Truqueu a una línia directa, expliqueu-los què esteu pensant en fer o què acabeu de fer i obteniu assessorament.\nAcabes veient el partit i ets l’arrel del cul per a que passi una merda estranya com una seguretat per als Chiefs i això és tot el que marquen. Les persones que us envolten intentant veure el partit voldran matar-vos.\nTot i això, Brown és comprensiu amb les apostes propícies i vol que tothom ho oblidi que va dir això si Thompson guanya el MVP del Super Bowl.\nNo són inversions, va dir Brown. Són persones que només es diverteixen. Una gran part d'això és simptomàtic perquè el mercat alcista i l'economia siguin tan bons com són. La gent només té més diners per fer una merda estúpida.\nbones pel·lícules el 2019\nquè va passar amb Lamar Jackson\nnba projecte de reforma de la loteria\nestadístiques de truita mike 2016\nenya - flux orinoco\nesborrany de la NBA del 2018 projectat


Nota de tall 11,68\nL'objectiu del Grau en Administració i Direcció d'Empreses és formar professionals capaços de gestionar, dirigir, administrar, organitzar i avaluar qualsevol organització de caràcter públic o privat. S'ofereix una completa formació multidisciplinària en la gestió i organització d'empreses, la qual cosa permet desenvolupar tasques de responsabilitat o llocs directius.\nPodràs cursar la intensificació d'Assessoria i Serveis Financers, la d'Organització d'Empreses Industrials i de Serveis i la d'Anàlisi Intel·ligent de Negocis. En finalitzar el grau, podràs exercir en llocs de responsabilitat o direcció en comptabilitat, producció, àrea comercial o dades massives i anàlisi intel·ligent de negocis. També podràs desenvolupar el lliure exercici de la professió en auditories, consultories o emprenent la teua pròpia empresa.\nGràcies als programes d'intercanvi acadèmic Erasmus i Promoe tenim convenis amb universitats de gran prestigi tant Europees, com de la resta del món. Podràs estudiar en escoles de negocis de França, Alemanya, Singapur, els Estats Units, Anglaterra, Finlàndia, Japó, etc.\nDes de segon curs podràs realitzar pràctiques en empresa. Tenim convenis amb les principals empreses de banca, consultoria, auditoria, etc. A més, totes les pràctiques porten associades una borsa econòmica per a l'alumnat.\nEn acabar els estudis, pots optar per la realització d'un màster universitari. La Facultat t'ofereix la possibilitat de continuar els teus estudis amb el Màster Universitari en Direcció Financera i Fiscal, relacionat amb la intensificació d'Assessoria i Serveis Financers, o amb el Màster Universitari en Gestió d'Empreses, Productes i Serveis, lligat a la intensificació d'Organització d'Empreses Industrials i de Serveis, així com el Màster Universitari en Mitjàns Socials i Comunicació Corporativa. A més, pots realitzar el Màster en Gestió Administrativa, que s'imparteix juntament amb el Col·legi de Gestors Administratius de València.


Actualitzada 24/05/2017 a les 09:32\nUn home amb la cara tapada que va entrar a l’establiment i va amenaçar la dependenta || Fuig amb 600 euros de la caixa\n© Els fets van tenir lloc en aquesta farmàcia ubicada al carrer Mariola, cantonada amb Júpiter.\nUna farmàcia de la Mariola va ser víctima d’un atracament aquest dimarts a la tarda, quan un individu va entrar a l’establiment amb la cara tapada, va amenaçar la dependenta amb un ganivet i va fugir amb 600 euros de botí. Segons van informar fonts de la Urbana, els fets van tenir lloc a les set de la tarda en una farmàcia del carrer Mariola. Un home sol amb la cara tapada va amenaçar la dependenta amb una arma blanca i li va demanar els diners de la caixa.\nDesprés d’aconseguir els 600 € de la recaptació, va fugir. La responsable de la farmàcia va alertar els serveis d’emergències i diverses patrulles de la Urbana i dels Mossos d’Esquadra es van desplaçar fins a la zona a la recerca de l’autor dels fets, que al tancament d’aquesta edició no havia estat detingut. La víctima de l’atracament, que no va patir lesions físiques, va prestar declaració davant de la Policia.\nAquest és el segon atracament que es registra a la ciutat de Lleida en 48 hores. Diumenge a la tarda, dos homes van atracar una gasolinera a Balàfia i van fugir. Després de la persecució policial, un dels atracadors va morir al ser disparat per la Policia. En aquella ocasió, els assaltants van agredir el dependent de la gasolinera amb un tornavís.\nUn atracador mort a trets a La Bordeta després d'un assalt a Balàfia\nEls Mossos diuen que l'atracador mort a trets anava armat i que “hauria apuntat” un agent, el qual va disparar “en sentir-se amenaçat”\nMAPA. Els punts clau de la persecució de Lleida


214-215 Palau d'Anglesola a Bell-lloc d'Urgell - CycloCat: xarxa ciclista segura (asfalt, terra, gravel): desnivell mínim, seguretat màxima\nParal.lels a l’A-2.\nAquest tram és una tirada llarga directes cap a Bell.lloc d’Urgell, cap a l’Oest, cada cop més a prop de Lleida. En un terreny peminentment pla, ens movem sense problemes cap a la direcció que més ens interessa.\nEn aquest tran ens separem del triple camí (InterCatalunya, Camí de Sant Jaume, Camí Ignasià) ja que sota el nostre criteri ens ha semblat millor simplement per un tema de navegació (menys trencants).\nComencem el track al node 214 Palau d’Anglesola, que és una bifurcació a les afores de l’esmentat poble. En aquest track ens apartarem per 7Km del camí marcat com a InterCatalunya, Camí de Sant Jaume i Camí Ignasià. Avançarem sempre cap a l’Oest per una carretera asfaltada estreta, plana i sense trànsit. Aquest camí s’anomena “camí de Palau d’Anglesola a Sidamon”\nVista del node 214 Palau d’Anglesola.\nAl cap d’un kilòmetre aproximadament, estarem rodant paral.lels a l’autovia A-2. Primer passem sota un pont, després sobre el canal auxiliar del sistema del canal d’Urgell i més tard un segon pont, que és el que hauriem de fer servir si volem arribar al nucli urbà de Sidamon.\nLa línia taronja paral.lela a la línia groga (A-2) és el nostre track. Més al Sud hi ha el nucli urbà de Sidamon. Podem utilitzar el segon pont (venint de l’Est) per travessar l’autovia i accedir al poble.\nÉs prop d’aquest poble on hi ha la curiosa escultura de l’home que sembla que vulgui travessar l’autovia. Aquest homenot té un peu a cada banda del canal de desaigüe general del sistema de canals del canal d’Urgell.\nNo sabem el nom de l’escultura ni el sentit que té, però és ben curiosa i, fins i tot, inquietant.\nContinuem cap a l’Oest i passem sota un tercer pont, ja al terme de Bell.lloc d’Urgell.\nEl quart pont si que l’utilitzarem per a travessar l’autovia. Ja estarem a tocar de Bell-lloc d’Urgell. Just havent passat el pont recuperem la senyalització de la InterCatalunya i els altres camins de peregrinatge. Aquest és el punt on hem posat el node 215.\nVista del node 215. Per l’esquerra s’incorporen els altres tres camins. Cap endavant tenim Bell.lloc d’Urgell a pocs metres.


Sortida cap de setmana de reis 2013 | CC Torregrossa\nEnviat per: caiman | 3 gener 2013\nSortida cap de setmana de reis 2013\nEl dissabte dia 05 hem quedat a les 09:00 h a l’aparcament del camp d’esports de Lleida (al costat del velòdrom) per fer una sortida cap a l’aeroport i les trileres de Rosellò i Alguaire.\n09:00 h d’avant de Cal Pele\nRecorregut a elegir\n« 30 de desembre. Esmorzar final de temporada\n13 de gener. Sortida de club »\nTrilita, no només tens que venir sinó que tens que fer de guia espiritual, donat que ets el que més se les connex.\nBy: caiman on 3 gener 2013\ndema no puc vindre a Rosello ja que dema em toque treballar que us o passeu molt be\nBy: Centelles on 4 gener 2013\ndemà a les 9 fotrà un fred de mil dimonis.\nEsteu segurs de sortir a les 9?.\nBy: Trilíta hivernant. on 4 gener 2013\nSi Trilita ho tenen tot preparat per arribar al camp d’esports a les 09:00 i no em pots fallar perquè el Taràntula s’ha lesionat i seran un munt de BTT’rs que vindràn de Torregrossa i tu conneixes les trialeres com ningú. Fins demà a les 09:00 h al camp d’esports.\nBy: caiman on 4 gener 2013\nEn principi Trilita els que et tenim “llogat” com a guia per les trialeres de Rosselló som: El Carles Capell, Ramon Farré, Joan Saltó, Julià Pelegrí, Norbert Herrera, Maite Bosch, Joel, Jesus Brufau, Silvia Dea i jo. Amb la propaganda que han fet el Caiman i el Tarantula, a veure si ens portes per una bona ruta. Si algú més s’hi vol apuntar, hem quedat a 2/4 de 9 davant del Pelegrí per sortir a les 9 del Camp d’Esports de Lleida.\nBy: JOSEP OLIVART on 4 gener 2013\nQuin munt de gent …\nEsperem que la boira s’evapori per gaudir millor del dia.\nBy: Trilíta on 4 gener 2013\nHe trucat al Tarantula hi ha es a cassa, hi es troba millor, pels que no u sabíeu el tindrem uns dies de baixa, es lo que passa cu-ant bols tastar el terreny, Tarantula recuperat aviat que sense tu no es lo mate-is.\nBy: Ramón on 5 gener 2013\nGracies per fer-nos disfrutar tant Trilita i Caiman, que els Reis Mags siguint generosos amb tothom que passeu un bon cap de setmana………\nBy: Carles on 5 gener 2013\nNois avui hem fet una gran ruta de btt.pro he preguntat per sortir demà i els animós estaven una mica calmats, ma trucat el Marmo i demà te ganes de sortir, pues si algun bol sortir a les 9h. a cal Pele amb carretera, en cas que hagués la boira, agafaríem els coxes i aniriam a trobar el sol.\nEl Junito, ma confirmat que també i sirà\nRamón. Que m’han dit que tambe vas fer algún saltet per les trialeres. Que es veritat?\nBy: Tarantula on 6 gener 2013\nEl Ramon es va portar com un “javato”. Si va fer algun saltet va ser per solidaritat i anyoranza del Taràntula al que va trobar molt a faltar. De fet, quan t’acostaves pel derrrera al Ramon sense que se’n adones, senties entre lamentacions “Taran……. Taràntu……..Taràntulala…….on ets??????? . Muaaaaaa……muaaaaaaaaaaa” i no parave fins que deia “ara vull ser com ell” i intentava treure una mica de verí, però al mo tenir la seva experiència amb l’agulla, o se li trencava, o se la clavava ell mateix.\nPobre Ramon ha passat molta pena i li he tingut que fer una abraçada molt forta en ele nom del Taran. L’ha reconfortat una mica però m’ha dit que no era el mateix.\nRecuperat aviat Taràntula, sinò ho ho vols fer per tu mateix, fes-ho pels demés que patim molt al veure al Ramon tan aflegit.\nBy: caiman on 6 gener 2013\nTarantula, no un saltet, mes de dos i mes de tres.\nBy: Ramón on 6 gener 2013\nGrasies a tots pels comentaris mes recents a la meva persona ,que em fa posar la pell de gallina, felicitacions a tots per les festes i que tinguem un bon any d’activitat ciclistica He parlat amb el tarantula i la recuperacio es lenta, estic preocupat, no ens podem quedar sense tresorer, aquest noi li tindrem que posar una armadura o tancar dintre una vitrina. Anims company.Avui he sortit amb el Juanito, Casimiro,Prats,Salvador i un tros de Ramon perque la resta encara era entre Rosello i Alguaire que li vau fer ahi amb aquets home, la pista americana amb bicicleta.\nBy: Baró on 6 gener 2013\nFelicitar a tots els valents que varen gaudir de la sortida de Lleida.\nEn cap moment el personal és va arrugar, a pesar que poc a poc varem anar incrementant la dificultat de les diferenst trialeres.\nTant els més veterans com el Ramón, Olivart, Brufau, Presi i altres que no recordo el nom, varen saber afrontar amb molta dignitat i sense por a tot el que s’els hi posava per davant.\nNo cal dir, de les dues super Womans que feien com si res les fortes pendents, tant amunt com avall.\nI els més intrèpids com el Joel, el Julià i un altre que no recordo, sempre demanat-me més i més a un que ja li costa posar-se segons en quins llocscomplicats.\nLlei de vida, i m’omple d’alegría veure a aquets petits cracs el domini que tenen amb la bici i l’empenta fer afrontar les complicacions.\nEn tot moment vam tenir present el nostre compi Taran. Donar-li el màxim suport i ànims de tots els que pedalem.\nT’ho dic de tot cor p.q. encara tinc molt proper tot un any sencer de operacions i altres complicacions…..\nI ja veus, com una rosa….\nQUE ENCARA QUEDEN MOLTS KM PER RECORRER.\n“No cal que siguin amb trialeres”.\nBy: Trilíta on 6 gener 2013\nEns hem quedat sense anar a la Quebrantahuesos, ha sortit el núm. 12.457 i nosaltres teniem el 10.767 i següents… s’haurà de buscar un altre repte.\nBy: JOSEP OLIVART on 8 gener 2013\nJOderrrrr………. un altre any fora.\nTinc un dorsal TARONJA, que ja em va costar aconseguir-lo i ja son 2 anys de no poder-lo utilitzar.\nQue hi farem ¡¡¡.\nBy: Trilíta on 10 gener 2013\navui he savut de la teva mala sort Taran…i desde la meva umil posicio t’envio molts anims i que et recuperis molt aviat… ja veuras com tornes mes fort que avans que no es poc…hem faig resso de les paraules del Josep i certament aurem de buscar altre repte…adeu QH… hola granfondo italiano….??\nBy: ironkid on 10 gener 2013\nSORTIDA BTT AQUEST DIUMENGE 13/01/2013: El Ramon Maria de Bell-lloc i la Maite de Puiggros ens hans preparat una ruta molt guapa i divertida per Balaguer de 45 km i 1.000 de desnivell. Pujarem per baixar tota l’estona per senderonets. Arrancarem del Pàrquing del Teatre de Balaguer a les 9. Els que sortim de Torregrossa podem marxar a 1/4 de 9 del Pelegrí (amb cotxe, obviament). Si de cas aneu dient qui ve, així coordinem els cotxes.\nBy: JOSEP OLIVART on 11 gener 2013\nBones al final hem quedat de sortir diumenge una mica abans, a les 8 de Torregrossa (bicis ja carregades) per arrencar a Balaguer a 2/4 de 9, per que al anar bastanta colla s’allargarà una mica.\nBy: Taràntula on 12 gener 2013\nTaran disculpa pel retard en desitjar-te que et milloris, ja et faré una trucada de telèfon. Espero que et recuperis aviat i que no sigui res.


Com es parla en un català lògic | WordReference Forums\nCom es parla en un català lògic\nThread starter DeBarcelona\nEn la qüestió de les frases negatives, hi ha dos grups de llengües: les que tenen una lògica clara, i les que tenen una lògica fosca, si és que realment tenen lògica.\nCal ser conscient, que les que tenen una lògica clara, són aquelles que parlen els pobles que han aconseguit un gran assoliment científic, tècnic i d'altres camps del coneixement.\nAixí, tenim que les llengües germàniques són bàsicament lògiques, almenys en els registres estàndards, ja que molts parlants no segueixen la lògica quan parlen. També, hi ha el grec clàssic, cosa no gens sorprenent vistes les grans fites que van aconseguir els seus parlants.\nCal tenir en compte, que el fet que siguin lògiques no és un do diví sinó que ho són perquè els parlants han decidit que ho siguin. I d'una manera sovint conscient. Resulta interessant el cas de l'anglès: a l'edat mitjana, era una llengua de lògica poc clara (feia dobles negacions). Els escrits de Shakespeare en són una bona prova. A partir de cert moment, però, hom va començar a preguntar-se si era convenient de seguir parlant d'aquella manera. Ha de quedar molt clar que van ser els mateixos parlants els que van decidir fer això. No va ser fins al segle XIX que la norma va ser canviada de manera que les dobles negacions quedessin prohibides en l'anglès estàndard.\nPer què explico això? Doncs perquè el català es troba en una situació apropiada per a passar a ser una llengua de lògica clara. No cal inventar res que no existeixi per fer-ho. Només ens hem de servir de formes dialectals. Penseu que en Fabra es va servir de formes dialectals per a fer la gramàtica. Va incorporar aquelles que eren convenients i va bandejar aquelles que no ho eren. I convé saber que ell mateix va dir que la gramàtica catalana es trobava inacabada. Això últim sembla que és una cosa que els nostres filòlegs no han entès, ja que són molt reacis a incorporar bones innovacions.\nJustament, en comptes d'incorporar innovacions convenient, estan deixant que el català s'ompli de formes castellanes sense dir-hi res. Per exemple: és perfectament possible trobar en mitjans escrits (i suposadament corregits per filòlegs) coses contràries a l'estàndard. Per exemple: "és més greu del que diu" (còpia de "es mas grave de lo que dice") en comptes de la forma catalana "és més greu que no diu". O "ningú ho sap" (còpia de "nadie lo sabe") en comptes de la forma correcta "ningú no ho sap".\nTorno al tema: com he dit, el català es pot convertir fàcilment en una llengua sense dobles negacions, i, per tant, en una llengua de lògica clara. Això és una cosa que també podria fer fàcilment el francès, encara que crec que el català es troba en una situació més favorable que el francès. Penseu que hi ha llengües que no podrien aconseguir un tal resultat sense haver de ser literalment reinventades. Com a exemple d'això, tenim el castellà.\nSi no es produeix aquest canvi de consciència aviat, el català passarà a tenir un sistema calcat al castellà. De fet, molta gent ja parla fent servir un sistema calcat al del castellà. Arreglar això necessita una comprensió conscient del sistema pel qual el català funciona, el qual sistema recorda el de l'anglès i, sobretot, el del francès.\nExplicació del sistema català (que és gairebé clavat al francès):\nPrimera regla: tota frase negativa necessita un adverbi negador ("no" o "ni") o la preposició "sense".\nPer tant, una frase negativa que no tingui una d'aquestes 3 paraules és totalment incorrecta tant en francès com en català. Així doncs, la frase "res és bo" és totalment incorrecta i antinormativa. La forma correcta és "res no és bo" (francès: "rien n'est pas bon").\nDe la mateixa manera: "ningú té res" ha de ser "ningú no té res" (fr: "personne n'a rien").\nConve aclarir especialment que les paraules que es poden definir amb "cap" no neguen, és a dirno signifiquen absència. Així, les següents paraules no neguen: cap, res, ningú, mai, enlloc, gens.\ncap - fr: aucun - ang: any\nres (cap cosa) - fr: rien - ang: anything\nningú (cap persona) - fr: personne - ang: anybody\nmai (cap vegada) - fr: jamais - ang: ever\nenlloc (en cap banda) - fr: quelque part - ang: anywhere\ngens (cap quantitat/en cap mesura) - fr: un peu, du tout - ang: any, at all.\nPer què ens sembla que neguen? Doncs perquè si ens pregunten "què vols?" responem "res" volent dir "zero coses". En realitat, el què passa aquí és que hem elidit una part de la frase negativa "no vull res". La frase negativa es troba elidida, per això ens sembla que "res" nega per si sol.\nPerò hi ha proves concloents que demostren que "res" no nega:\n1- Es pot fer servir amb el significat de "quelcom". De fet, en molts casos és preferible a "quelcom". Exemples :\n-"vols res?" ("vols quelcom?")\n-"si vols res, demana-ho" ("si vols quelcom, demana-ho").\n-"Em pregunto si vol res" ("em pregunto si vol quelcom").\nCal tenir molt clar que les frases entre parèntesis són menys preferibles. I probablement hom les diu per influència del castella ("quieres algo?" etc).\n2- Quan substantivem "res", i, per tant, no pot haver-hi cap frase negativa elidida hem de posar-hi el "no": "el no-res". "no-res" no és una doble negació, cal que quedi ben clar. És totalment incorrecte i antinormatiu dir "el res".\n3- "res" antigament es feia servir com a sinònim de "cosa", i aquest és el seu significat en llatí.\nQuant a la resta de paraules de la família "cap", passa més o menys el mateix que amb res. Sobretot cal destacar les següents coses:\n1- "ser un no-ningú". Si cal posar un "no", tal com apssa amb "no-res" és que "ningú" no nega.\n2- "enlloc" està format per "en"+"lloc". Com podria això ser una paraula negativa? Efectivament no és una paraula negativa.\n3- Etimològicament, només hi ha una de les paraules que vingui d'un significat negatiu: "ningú", tot i que, com s'ha vist, té un significat clarament positiu.\n4- Totes elles es poden fer servir en frases no negatives: "si veus ningú, avisa'l", "si en tens cap, dona-me'l", "si veus cap bolet enlloc, agafa'l", etc.\nPetit problema que té el català i manera de solucionar-lo\nCom he dit, quan algú pregunta "què vols?", el més normal és contestar "res". Això fa que tota la lògica perdi força ja que hem de tenir en compte que hi ha una frase elidida pel mig. Això fa que poc a poc, la gent hagi anat pensant que "res" singifica "zero coses". I a això segurament hi ha ajudat molt la influència castellana, per causa de pensar que "res" significa "nada", ja que les dues paraules es fan servir en casos paral·lels.\nUn cop haguem pensat que "res" significa "zero coses", considerarem que a la frase "res no és bo", hi sobre un "no" i el traurem: "res és bo". Així, estarem parlant de manera antinormativa i incorrecta. Podem pensar que aquesta manera és preferible car ens estalviem una paraula, però hem de pensar que si fem això, estem fent servir lògica castellana, la qual lògica de lògica no ho és gaire precisament, ja que llavors, quan diguem "no tinc res" estarem fent una doble negació: una negació és "no" i l'altra "res".\nEn canvi, si considerem que "res" no nega, la mateixa frase no és cap doble negació, car l'única negació és "no": "no tinc res". Només una negació. Frase ben clara i lògica. Tan lògica com "je n'ai rien" o "I don't have anything".\nManera simple de fer que quedi clar que "res" no és negatiu: respondre "no res" en comptes de "res". Fent això fem que el significat autèntic de "res" romangui clar.\nPer a les altres paraules, cladria fer el mateix:\n-Quants en vols?\n-Quan ho faràs?\n-Qui s'ha presentat voluntari?\n-Quant en vols?\nAlgunes d'aquestes formes sonen estranyes a la majoria de parlants, sobretot "no mai", "no cap" i "no ningú" però cal tenir molt clar que existeixen dialectalment.\nHi ha una forma que no em consta que existeixi. Aquesta és "no enlloc". Potser existeix o potser no. La forma que sí que sé que existeix és "en no cap lloc".\nAquesta és la simple manera de fer que el català entri al grup de les llengües que no fan dobles negacions, com l'anglès, l'alemany, el grec clàssic, etc.\nFixeu-vos que el castellà no pot fer tal cosa snese haver de reinventar la seva base sintàctica. No hi ha manera de parlar castellà sense fer dobles negacions:\n"no quiero nada". Literalment "no vull zero coses", ergo, "vull alguna cosa". Això és dir una cosa quan realment en vols dir una altra. D'acord que ja s'entenen, però el català està més ben fet, ja que no fa dobles negacions.\nUn altre exemple: "estoy sin nada". Literalment "estic sense zero coses", ergo, "estic amb quelcom". Un altre exemple de dir una cosa quan en vols dir una altra. Una altra doble negació castellana il·lògica i indesitjable en català.\nA part d'això, en castellà no hi ha manera de diferenciar aquestes dues frases:\n"no vull pas res" ("no quiero nada").\n"no vull pas no res. Vull quelcom" ("no querio nada. Quiero algo" Què????).\n"no vull pas no res" és una doble negació lògica, impossible de fer en castellà.\nCaldria que els catalans ens esforcessim a parlar com Déu mana, amb propietat i que no copiessim les formes castellanes.\nEls anglesos ho van fer. Per què no hauriem de poder-ho fer nosaltres?\nLa norma és molt simple: una expressió negativa necessita un adverbi de negació (no, ni) o la preposició "sense".\nVeig que no has definit la paraula "cap" i les altres paraules les defineixes en funció de "cap" (que no has definit). Vaja, que no té massa sentit discutir si primer no aclareixes el significat de totes aquestes paraules.\nEt poso la definició de "cap" del diccionari:\nÉs interessant veure que defineix "cap" com a sinònim de "algun". I resulta curiós que la traducció al francès de "cap" sigui "aucun" que és molt semblant a "algun".\nBé, també hi ha dialectes catalans que diuen "ningun" per dir "cap", per exemple a les Balears, i el sentit negatiu de ningú/ningun és òbvi.\nAra, si ens centrem en el dialecte estàndard, és cert que ni "cap" ni cap dels seus "derivats" no neguen per si sols, PERÒ tot i això no són vàlids en una afirmació:\n"Aquesta camisa me la vaig comprar enlloc."\n"Això m'ho va dir ningú."\nNo és correcte. L'afirmació correcta seria:\n"Aquesta camisa me la vaig comprar en algun lloc."\n"Això m'ho va dir algú."\nDoncs quan uses una d'aquestes paraules "cap" i derivats, per ELIMINACIÓ (i.e. sabent que no pot ser una afirmació, si no és una interregoció o una frase condicional, NOMÉS POT SER UNA NEGACIÓ) es pot saber que es una negació, de manera que l'adverbi negatiu no/ni és redundant. Per això, podem ometre el "no" sense perill de malentès, especialment en respostes curtes on també elidim el verb:\n-N'has trobat algun?\nCom que no hi ha cap possibilitat d'interpretar la resposta com una interrogació o una condició, per força ha de ser una negació (si fós una afirmació hauria contestat "algun" o una altra cosa, però mai "cap").\nDe manera que "no cap" és redundant: el "no" no diu res que no sapiguem i per tant es pot ometre amb tota tranquilitat.\nNota que en frases llargues i sense ometre el verb també funciona, com en l'exemple que he posat abans:\nTot i que a alguns els hi pot resultar estrany i és gramaticalment incorrecte potser, tots entenem que significa "no me la vaig comprar enlloc". Això vol dir que el "no" quan no hi és ja l'afegim mentalment. Per tant no hi ha cap necessitat de posar-lo, realment.\nEn resum: no veig que el sistema que proposes sigui "més lògic" que l'altre, senzillament el que dius és que no hauriem de fer l'elisió. És com dir que dir "agafa això" és menys lògic que dir "TU agafa això"; no té res a veure amb la lògica sinó que és un tema purament d'economia de paraules.\nEn això tens raó. Ja hi havia pensat, però hi ha casos en què no funciona. Per exemple, en una pregunta indirecta:\n"Assabenta't de si ningú ha vingut"\nQuè estem dient? "assabentat de si algú ha vingut" o "assabentat de si no ha vingut ningú"?\nO en preguntes directes:\n"-He mirat a veure si hi havia ningú.\n-I què? ningú?" <-- Què pregunta? si hi ha algú o si no hi ha ningú? Amb el sistema lògic està ben clar què pregunta: pregunta si hi ha algú. Si vol preguntar si no hi ha ningú diu "-No ningú?".\nPerò bé, la cosa no s'acaba aquí: el principal problema és que si hom treu el "no", automàticament hom pensa que "ningú", "cap", etc, tenen un significat negatiu i a part del fet que fan dobles negacions, llavors no entenen per què haurien de poder fer preguntes estil "hi ha ningú?" i passen a fer preguntes estil "hi ha algú?".\nI després, també cal plantejar-se què passa amb les paraules "gairebé" i "absolutament", les quals no sembla gaire apropiat posar-les davant d'una paraula que no tingui un sentit negatiu. Així, no sembla una bona idea dir "no tinc gairebé res" sinó "gairebé no tinc res". Si tenim clar el significat positiu de "res", no posarem "gaurebé" davant. Ara bé, si pensem que "res" nega, llavors no tindrem cap problema per a dir "gairebé res", i quan diguem "no tinc gairebé res" estarem fent, segur, una doble negació.\nI cal no oblidar que frases estil "ningú no ho sap" segur que no tenen influència castellana, mentre que "ningú ho sap" ja és més dubtós.\nÉs un sistema ben fet però que és facil de desfer si no s'entén bé i si hi ha l'influència del castellà. Fixa't que la ent gran té molta més tendència a fer les frases negatives bé i les preguntes amb l'estil "en tens cap?". En canvi, els joves no fan les negatives bé i fan les preguntes amb l'estil "en tens algun?". PEr què? Doncs fàcil: la gent gran no ha tingut tanta influència del castellà.\nNo és estalvi de paraules. És influència castellana. I la veritat, no veig per quin motiu estàs en contra que la gent digui algunes paraules més, si això ho fa tot clar i lògic. I pensa que per un costat poses algun "no" de més, però per altre costat dius preguntes més curtes: "vols res?" és més curt que "vols alguna cosa/quelcom?". "En vols cap?" és més curt que "En vols algun?". "ho has vist enlloc?" és més curt que "ho has vist en algun lloc?", etc.\nPregunta: per estalvi de paraules hauriem d'eliminar els pronoms febles "en" i "hi"? Seguint la teva lògica, així hauria de ser.\nO sigui: rectifico ço que he dit al principi: no tens raó.\nDoncs ara m'he estat mirant textos antics, i sorprenentment no he trobat ni un sol "cap" ni "ningú", per la qualcosa em fa l'efecte que aquestes paraules deuen ser una influència d'algun altre idioma. Fixa't bé com fan les negacions:\nOrdenaren los honorables Consellers e promens de la dita Ciutat de barçelona que per tant que algu no puixe esser fraudat en les compres que continuament se fan de taulam, Cabirons, Lates e, migs cairats\nQue algun Mercader estrany o pri (fol. XXVII v.) Mesura, e, Mida. vat o, altre hom de qualque stament o, conditio sie no gos portar de les dites botes minuades daqui avant en la dita ciutat ans les haia portar aytals com solian esser les dites botes e lo vi que en aquelles sera.\nQue tot blanquer o Macip de aquella, o tota altra persona qui vene Alum que hage a tenir una Mesura bona, e, leyal semblant de aquella del Offici de blanquer e, que aquel qui lo Alum haura venut que si ell lo li aporta a la adobaria que no ley gos aportar meins de la mesura ensenps si donchs nos mesurava davant aquell qui comprara lo dit Alum\nQue daci avant en la dita Ciutat persona alguna de qualsevol condicio, ley, o stament sia no gos tenir ne vendre en casa sua o de altri alguna specia de Gingebre enterrar ni enmanganat sots los mateixos bans e penes en les prop dites Ordinations contengudes.\nBàsicament sembla que utilitzen "algú" i "tot" en lloc de "ningú" i "cap". I és que ben pensat si "cap" "enlloc" i "ningú" etc. no neguen i necessiten un adverbi, potser ens hauriem de preguntar per a què serveixen, doncs! Podem utilitzar simplement "tot" "lloc" "algú" etc. directament per fer frases negatives, en lloc de tenir dues versions diferents de totes aquestes paraules.\nAra n'he vist uns de més antics (s.XIV) que sí que diuen "ningun":\n...que dinguna persona de qualque conditio sie no gos llansar ne fer llansar aigues lletges ne pudentes...\n...que ningun revenedor o revenedora ne altra persona de qualsevol ley o conditio sie...\nQue nos gos rifar ningunes coses en les plaçes.\nItem que ningun fuster ne altra persona gos tenir dins la plaça del born en terra per llonc ne per traves alguna fusta...\nÉs ben curiós que en algunes el verb va amb "no" i en altres sense (l'última), igual que ara. Doncs sembla que aquest "problema" ja fa temps que l'arrosseguem...\nBé. El problema no s'ha acabat de solucionar mai del tot...\n...fins ara, és clar Em sembla que la solució que proposo no falla per enlloc. No falla per enlloc i no és cap invenció meva, ja que tot això existeix. Jo només hi he posat ordre.\nSobre allò que m'has dit abans que elidir el "no" és com elidir el subjecte d'una frase, t'haig de dir que no considero que sigui el mateix cas car la persona del subjecte queda definida en la majoria de casos per la desinència verbal.\nAixò de que "el català està més ben fet" fes-t'ho mirar. Ja fa molts anys que la comunitat científica accepta, i s'esforça en predicar, que totes les llengües són iguals, igual de vàlides, igual d'apropiades, igual de ben fetes.\nTota aquesta introducció de que les llengües lògiques són millors i proporcionen més progrés científic em fa posar els pèls de punta. Això no s'aguanta per enlloc, el progrés científic, per bé o per mal, depèn de coses molt més difícils d'analitzar que una doble negació, motius econòmics i polítics te'n podria dir una pila.\nI tot això:\nPerò quina diferència hi ha? en aquests casos si ha vingut algú o si no ha vingut ningú és exactament el mateix. Una opció anul·la l'altra.\nA mi em sembla molt bé que decideixis dir coses com "no ningú", i si la majoria de lingüistes catalans ho troben bé i aproven fer-ho normatiu no ens quedarà altre remei que acceptar-ho, però trobo que seria una cosa súperabsurda. Vull dir, si ningú diu "no ningú" perquè hem d'acceptar-ho com la forma correcta? Trobo que la llengua és primerament dels parlants, i encabat els científics que facin la gramàtica segons aquests parlars, i segons el seu criteri expert, és clar, però no a l'inrevés.\nNo he dit que el progrés vingui de no fer dobles negacions. He dit que són coses que van juntes. I és ben cert. I no crec que sigui casuliatat.\nSobre la pregunta: estàs d'acord que dir "hi ets?" no és el mateix que dir "no hi ets?" oi? Doncs és el mateix.\nJo només proposo una manera lògica de parlar. Quin mal hi ha en això? I si la norma ho adoptés, quin mal hi hauria? Ningú no et vindrà a posar una multa per palrar o escriure malament. Jo és que al·lucino. Segons tu, hauriem d'acceptar a la norma una cosa com "els hi he dit" en comptes de "els ho he dit" perquè la gent ho diu? Tohom ho diu de la manera incorrecta, fins i tot jo.\nDoncs trobo que no és el mateix.\nVull dir, evidentment que 'hi ets' i 'no hi ets' no són el mateix, però preguntar si hi ha algú o si no hi ha ningú sí que és el mateix. Vull dir que només hi ha dues respostes possibles, i una exclou l'altra.\nSi per exemple tens una pilota que pot ser blanca o negra, i jo vull saber-ne el color, tan és que et pregunti "Que és blanca?" o "Que no és negra?" la resposta, formuli com formuli la pregunta, sempre em dirà el color de la pilota. Igualment si et pregunto si hi ha algú i em dius que no, és que no hi ha ningú, i si et pregunto si no hi ha ningú i em dius que sí, suposaré que sí que hi algú.\nPer mi totes dues preguntes són iguals des d'un punt de vista lògic. No des d'un punt de vista lingüístic, perquè no les faria servir de la mateixa manera ni en el mateix cas.\nI no dic que s'hagi d'acceptar "els hi he dit", però si s'accepta sempre podran adduir que és una forma que la gent fa servir. Igual que s'accepta la frase "vine a coneixe'ns" només perquè a alguns escriptors els devia semblar massa estrany "vine a conèixer-nos".\nAra que m'hi fixo millor, em sembla que la teva "lògica" no acaba de funcionar, o si no ja m'ho explicaràs:\nAlgú == un individu qualsevol d'un conjunt d'individus\nSi, com tu preténs, "ningú" no implica absència (altrament "no hi ha ningú" seria una doble negació), llavors:\nNingú == Algú\nAleshores, la frase:\n"Ningú no balla"\nen realitat significa\n"Algú no balla"\nÉs a dir que, segons la teva lògica, quan dius "ningú no balla" els que estàs dient és que "algun dels individus del conjunt no balla".\nSuposem que hi ha 100 persones i 99 ballen. Segons la teva lògica, ningú no balla (encara que el 99% està ballant). Ja es veu que alguna cosa no rutlla.\nCompletament d'acord amb el xupxup!\nTota aquesta introducció de que les llengües lògiques són millors i proporcionen més progrés científic em fa posar els pèls de punta.\nA mi també! DeBarcelona, abans de fer certes afirmacions t'hauries de documentar. Pretendre que hi ha una relació entre el progrés econòmic d'un territori i la "pseudològica" de la llengua que es parla és simplement hilarant. Em pregunto com Descartes va poder escriure les obres més representatives del racionalisme si la seva llengua era el francès, em pregunto com és que Grècia avui en dia no és una potència mundial i em pregunto per què els països angloparlants han pogut progressar amb una llengua que no distingeix entre el quantificador negatiu "cap" i el "free choice" (perdoneu, no sé la terminologia en català) "qualsevol" (les dues paraules es tradueixen per "any" en anglès i des d'un punt de vista lògic són pràcticament oposades).\nTotes les llengües són igual de vàlides i igual de lògiques o il·lògiques. I els canvis a les llengües no els decideixen quatre senyors en un despatx, sinó tota la comunitat de parlants.\nSobre la discussió lingüística, només dir-te que paraules com "ningú" o "res" són el que la gent que es dedica a la semàntica anomena Items de Polaritat Negativa. És un dels temes estrella dels últims deu anys en teoria semàntica (et recomanaria buscar al Google, Negative Polarity Items i llegir una mica). Un ITN és una paraula que només és gramatical en contextos que són negatius o que tenen alguna propietats especial (antecedents de condicionals, preguntes, etc.). Caracteritzar exactament en quins contextos poden aparèixer els ITN és encara un tema obert, tot i que s'ha arribat a explicacions força elegants.\nM´ha agradat molt l'argument que acaba de fer l'ernest A veure com te n'ensurts\nÉs que aquest crec que és el punt clau de la qüestió. "Cap" i "derivats" són, per dir-ho d'alguna manera, elements amb un sentit afirmatiu "feble", són afirmacions amb una càrrega evident de dubte que només poden aparèixer en frases negatives, interrogatives o condicionals. Això els confronta a "algun/qualque" i "derivats", que sí que tenen un valor afirmatiu total i ens permet distingir "Algú no balla" de "Ningú no balla".\nCom que "cap" i companyia no poden aparèixer en frases afirmatives pures, una part molt gran i creixent dels parlants opten, de forma natural, per el·lidir la negació quan aquesta és evident ("Què vols? -> Res", evidentment vol dir "No vull res" perquè, senzillament, "Vull res" no es pot dir en català). Això duu al fet que respondre "Res" i "No res" vulguen dir exactament el mateix. Paradoxal? Potser sí, però alhora coherent amb els usos de la llengua i sense cap ambigüitat, no ho qualificaria d'il·lògic, almenys lingüísticament. Fixem-nos, però, que quan substantivitzem sí que sentim la necessitat d'evidenciar la negació i així, per exemple, parlem del "no-res" i no del "res".\nNo obstant això, diré que jo solc fer servir el "no/ni/sense" amb "cap" i família, especialment quan escric. Al País Valencià hi ha parlars que ho fan servir amb naturalitat (respostes com ara "No res", "No mai" etcètera són bastant normals entre alguns parlants tot i que d'ús minvant i no generalitzat i, fins i tot, frases com ara "No mai balla" es poden sentir de vegades). A mi, senzillament, m'agrada així i solc mantenir el "no". Ara bé, no posar-hi la partícula negativa quan aquesta és sobreentesa i evident no és il·lògic (matemàticament potser sí, però lingüísticament no) ni impedeix la comunicació ni, només caldria, dificulta el nostre desenvolupament econòmic, científic, cultural...\nPer altra banda, a mi també m'ha espantat aquesta relació que s'ha intentat establir entre llengües "lògiques" i l'avenç dels pobles.\nUs espanteu molt fàcilment. Jo només he volgut dir que els pobles que són més prolífics en ciència, també tenen llengües més ben estructurades. Què té d'estrany això? És ben normal i esperable.\nSobre la diferència entre "algú" i "ningú", hi ha la mateixa diferència que entre "algun" i "cap". El diccionari ja ens diu el matís de diferència que tenen. Ja he posat la definició de "cap" més amunt.\n"algú no balla" vol dir que unes persones però no totes, no ballen.\n"ningú no balla" vol dir que totes les persones no ballen. En realitat es refereix a qualsevol de les persones sense deixar-se cap possible persona.\nÉs, com han dit més amunt, un pronom de polaritat negativa. És per això que tenim "algú" i "ningú": per a diferenciar aquests 2 casos. Les dues frases són diferents i volen dir coses diferents. Quin problema hi veieu?\nSamaruc: ja ho havia observat això del país valencià. De fet també existeix a Catalunya. És justament això ço que m'ha permès fer un sistema lògic sense que hagi de ser inventat del no-res. La qüestió és poder dir "no mai", "no ningú", etc. Això fa que tot encaixi.\nQuant a les frases estil "no mai he vist tal cosa" enfront de "mai no he vist tal cosa", trobo més apropiada la primera quan hem de fer servir adverbis "gairebé" o "absolutmanet" i els seus derivats. Així, em sembla millor dir "Gairebé no mai he vist tal cosa" que "gairebé mai no he vist tal cosa".\nQuan no hi ha cap d'aquests adverbis pel mig, em sembla igual d'apropiat "mai no he..." i "no mai he...". És simplement una qüestió de preferència personal.\nPer cert. Vaig trobar una pàgina blavera que es dedicava a "demostrar" les grans diferències entre català i valència, i una de les que deia és que els valencians diuen "no mai" i els catalans "mai no"\nNo. Totes de les persones sense deixar-se cap possible persona seria "tothom". En canvi, "ningú" és ni una de les persones sense deixar-se cap possible persona.\nÉs molt diferent dir "tothom no balla" que "ningú no balla". La primera vol dir que no totes i cada una de les persones (però no necessàriament ni una) ballen. La segona vol dir que ni una persona balla. En resum:\nTothom: inclusió de tots i cada un.\nNingú: exclusió de tots i cada un.\nL'exclusió de tots és el conjunt buit, zero.\nPer tant, la frase "no hi ha ningú" és una doble negació ("no hi ha zero persones"). "Ningú no balla" també és una doble negació.\nPer indicar aquesta diferència que dius, justament per això, tenim "ningú" i "tothom". Però no és doble negació.\nA tu et sembla que si "ningú" signifiqués zero, podriem dir "si hi ha ningú esperant, fes-lo passar"? No podriem de cap manera. Seria un contrasentit.\nEn anglès també podrien dir, segons tu, "I don't have anything" així: "I don't have all". Per què tenen "all" i "anything"? Pel mateix motiu perquè nosaltres tenim "tothom" i "ningú". O sigui, per a diferenciar aquests 2 sentits. Això no fa que "I don't have anything" sigui doble negació. I això no fa que "ningú no balla" sigui una doble negació.\nDeixant de banda que entenguis això o no, deixa'm dir-te que "ningú no balla" és la manera normativa. Qualsevol gramàtica oficial diu això. Que a tu no t'agradi és una altra cosa. Hi ha molta gent que no li agraden els pronoms "en" i "hi", també. O sigui, considera-ho doble negació o no, però sisplau, no em parlis com si jo m'hagués inventat aquesta construcció, perquè aquesta construcció és catalana totalment.\nJo l'únic que he proposat és dir "no cap", "no mai" i "no ningú" (existents dialectalment) de la mateixa manera que la norma ja contempla "no res" i "no gens", per tal de fer tot el sistema més lògic i rodó.\nA tu et sembla que tants "nos" no hi queden bé o hi sobren. Tu mateix. La norma diu que totes les oracions (o sigui, frases amb verb) negatives porten un "no". I quan es treu el "no" la frase sembla tenir una estructura castellana a part que és antinormativa.\nPer què els anglesos diuen "I don't have anything" quan podrien fer-ho més curt i dir "I have nothing"? Oi que no els passa res de dolent per posar un "don't"? Doncs a tu per posar un "no" tampoc no et passarà res de dolent. PArlaràs normativament i, al meu entendre, parlarà lògicament.\nUna frase que és segur doble negació és "Nadie tiene nada" així com "ningú té res". Ara bé, si dius "ningú no té res", al meu entendre no fas doble negació perquè l'única negació és "no".\nJa et dic. Posats a treure, podriem treure "en" i "hi". De fet molta gent ja ho fa per influència castellana i s'entenen igual. Ara bé, t'ahig de dir, que elidir complements directes (ho dic per "en"), com fa el castellà, és una cosa rara. Ni el català ni el francès ni l'anglès ni l'alemany fan tal cosa. Les paraules hi són per un motiu. I el "no" de les frases negatives hi és per un motiu bé clar: fer una frase negativa. Sense també ens entenem. Sí. Però sense moltes altres paraules també ens entendriem. Per exemple podriem eliminar tots els articles definits. Moltíssimes llengües no en tenen i bé que s'entenen.\nEt poso la normativa de la UOC (Universitat Oberta de Catalunya) per si no em creus quan dic que és normatiu:\nLa participació decau si ningú no vetlla perquè es mantingui [i no pasningú].\nMai no el podran vèncer mentre estigui alerta [i no pasMai].\nÉs un mal que cap remei no pot guarir [i no pascap remei].\nEls gitanos, que tampoc no són tants, sempre són nombrosos [i no pastampoc].\nEn sa vida no ha sabut respectar els altres [i no pasEn sa vida].\nEnlloc no va ser tan feliç com en aquell poblet [i no pasEnlloc].\nFixa't què diu: "aquestes partícules per elles mateixes no tenen sentit negatiu, fora que vagin soles". Jo, la part que vull canviar és que "fora que vagin soles". Jo proposo que sempre tinguin un sentit no negatiu, hi hagi verb o no. I també proposo que les formes dialectals estil "no mai faré..." siguin normatives.\nDe fet, el diccionari dóna una altra explicació: diu que sempre tenen un sentit no negatiu però que quan van soles és que hi ha una oració negativa elidida.\nAquesta frase "no s'ha vist mai" és la mateixa que aquesta "mai no s'ha vist", només que té l'adverbi "mai" a un lloc diferent. És així de simple. Diga'm una cosa: per què un simple canvi d'ordre ha de fer que es tregui una cosa tan substancial com un adverbi de negació?\nÉs que és un contrasentit.\nAi déu meu. Si vols fer l'equivalent en anglès de "ningú no balla" és "nobody doesn't dance" que és incorrecte perquè en anglès no hi ha doble negació, a diferència del català.\nDeixant de banda que entenguis això o no, deixa'm dir-te que "ningú no balla" és la manera normativa. Qualsevol gramàtica oficial diu això. Que a tu no t'agradi és una altra cosa.\nNo he dit en cap moment que no sigui la manera normativa ni que no m'agradi. L'únic que dic és que és una doble negació, cosa que és més clara que l'aigua, com ja he explicat en el comentari anterior. Ara, si tu segueixes encaparrat en afirmar que no és una doble negació doncs em sembla molt bé.\nPer què els anglesos diuen "I don't have anything" quan podrien fer-ho més curt i dir "I have nothing"?\nÉs que ja ho diuen "I have nothing", "it means nothing", "there is nothing", etc.\nÉs que et contradius contínuament... si a la frase "ningú no té res" l'única negació és "no", com pot ser que "ningú té res" sigui una doble negació, si acabes de dir que la única negació a "ningú no té res" és el "no"?\nSi vols fer l'equivalent en anglès de "ningú no balla" és "nobody doesn't dance" que és incorrecte perquè en anglès no hi ha doble negació, a diferència del català.\nL'equivalent seria "anybody doesn't dance" que no existeix. Per això he posat un exemple que sí que existís.\ncosa que és més clara que l'aigua\nTan clara, que els de la UOC no ho veuen (T'he posat un exemple més amunt en una edició posteriror i potser no ho has vist).\nHo diuen i també diuen la versió llarga molts cops.\nSi dius "ningú té res" és que estàs considerant "ningú" i "res" (i cap i gens, etc) amb sentits negatius, i és per això que no hi poses el "no". Llavors tens la típica frase del castellà que és doblement negada (negacions: ningú i res).\nNo em contradic. Altra cosa és que tu no entenguis res. Mé amunt algú m'ha donat la raó, tingues-ho en compte.\n"Ernest" comets un error.\nÉs cert que "ningú=alguna persona"\nDiem que "ningú no balla " = "alguna persona no balla"\nperò no entens el significat de la frase, tu et creus que el significat d'aquesta frase és:\n"un algun dels individus del conjunt no balla" o\n"algun un dels individus del conjunt no balla".\nEn realitat "algun individu del conjunt no balla" és = a: tot individu que sigui "algún" no balla, i tots els individus del conjunt són "algún", per tant, com que tots són " algún" no n'hi ha cap que balli.\nPerquè la frase signifiqués només "un" hauria de dir que es refereix concretament a algun dels alguns, o sigui "un algun" o "algun un", si no diem "un" dels alguns concrets, ens estem referint a tots els "alguns".\nComets un greu error, a viam si repasem el diccionari:\n"ningú" no és = a: "exclusió de tots i cada un", ni molt menys.\n"ningú" és igual a: "alguna persona".\nNo existeix cap doble negació.\nEls casos que se'n diu "elidir" o fer "el·lipsis" són només "símbols", simbolitzen una cosa, però deixant clar que no és la manera perfecte de dir-ho:\nElidir= etimològicament vol dir "expulsar amb cops".\nEl·lipsi= insuficiència, mancança, ometre, deixar.\nAmb això queda clar, que sempre que es fa això simplement, s'utilitza la frase com un "símbol" i no pas en sentit estricte "lògic", quan es fa és una mancança, un expulsar amb violència, una insuficiència.\nLa base de la llengua catalana és perfecte en el sentit lògic, independentment que les "frases fetes" aquestes per dir-ho d'alguna manera no siguin "lògiques" o "estrictes", són símbols que s'utilitzen, però hem de tenir clar, que al fons d'aquestes "frases fetes" "elidicions" o "el·lipsis" perquè ens entenguem hi ha un rerefons lògic, però que amb el pas del temps es desvirtua i s'acaba pensant que tot plegat no té cap sentit i que tot funciona per atzar.\nLa doble negació no existeix en cap cas en català a no ser que sigui el què venim dient com una espècie de "frase feta" un "símbol" però això no ha de ser considerat en sentit estricte, perquè només és un "símbol"(o sigui representa una cosa) tot i que des del meu punt de vista és millor polir-ho.\nEl castellà constantment fa dobles negacions, però no pas per "símbols""elidicions" sinó pel problema del significat que tenen les paraules i la construcció de les frases que fan, l'estructura del castellà fa aigües.\nLes dues llengües més lògiques són l'anglès i el català en sentit estructural, simplement són perfectes, llavors ve el francès, i llavors el castellà.\nEl castellà incorre en contradiccions constantment, en significats oposat d'una mateixa paraula i dobles negacions constants.\nHo sento, però no. Suposem que hi ha 3 individus: A, B i C.\nA i B i C és tothom.\nA o B o C és algú.\nni A ni B ni C és ningú.\nAixò no és que m'ho inventi jo: "ningú" ve del llatí "nec unus" que vol dir "ni un". A partir d'aquí:\nTothom balla: A i B i C ballen.\nAlgú balla: A o B o C ballen.\nNingú balla: ni A ni B ni C ballen.\nCom que en català la negació ha de portar "no" necessàriament, diem "ningú no balla", que si ho substituim a l'expressió anterior és:\nni A ni B ni C no ballen\nla qual cosa és una doble negació.\nAquest és l'últim comentari que faig sobre el tema.\nNomés dir-te que no miris l'etimologia perquè els significats de les paraules canvien amb el temps.\nAra bé, posats a mirar etimologies, fora bo que miressim les etimologies de totes les paraules de polaritat negativa.\nres: català antic "cosa", llatí "cosa"\nenlloc: format per "en" i "lloc"\ngens: format per "genus" (raça)\nmai: de "magis" (més)\nEt poso un sinònim de "enlloc", de propina. Aumon: format per "al" i "mon" amb conversió de la L en U.\ncap: segons el diccionari, de "caput" que crec que significa "cap [de persona, per exemple]", encara que no veig clar com pot haver agafat el significat del català.\nJa ho veus. Tu mateix em dónes la raó. Tu intentes manipular posant l'única etimologia de sentit negatiu, i jo et mostro la resta d'etimologies.\nFas bé de no fer més comentaris perquè estaves defensant l'indefensable. Semblant a defensar que 2+2 no fan 4.\nVeig que no saps la diferència entre "etimologia" i "significat de la paraula".\nBases el teu argument en una mentida: i és la que diu que "ningú=ni un"\nLa premissa és falsa i la conclusió és falsa.\nLes paraules tenen un significat per alguna cosa, per això està al diccionari perquè et dediquis a mirar-lo de tant en tant.\nNingú= alguna persona.\nPer tant, a partir de "ningú= a ni un" no basis res perquè això és mentida.\nEtimologia = "origen d'un mot" (no ens diu res de què significa).\nSignificat= "allò que vol dir un mot".\nFes-t'ho mirar, i deixa de fer fal.làcies.\nJo trobo que aquest fil és força interessant.\nAquest ús de la doble negació en tots els casos que has comentat és el normatiu? DeBarcelona, no he entés si és així actualment o si és d'aquesta manera com tu entens que hauria de ser.\nEntenc que el més lògic seria que s'haguessin conservat les formes "no ningú", "no mai" etc i negar així. Però per altra banda, els idiomes evolucionen , les llengües canvien. Així doncs, quan pràcticament ningú fa aquest ús de la negació, no podem implantar-ho com a norma general de català estàndar. Voldriem recuperar una forma de parlar caiguda en desús, i a la pràctica seria com reinventar la llengua.\n"els idiomes evolucionen, les llengües canvien" més aviat diràs que es "deterioren" en sentit lògic. Hi ha frase que passen a ser símbols en detriment de ser lògiques. I no dic pas que no s'hagin de tenir símbols o fer-los servir, però sí que s'ha de tenir clara la base lògica de tot, i sí no es vol fer servir, almenys que tinguem clar, què estem fent i perquè quan responem un "ningú", "cap" o "mai", sapiguem que és un símbol i que la frase en sentit estricte hauria d'ésser amb un "no". Aquest símbols són "frases fetes" podríem dir, originades de frases lògiques.\nEl problema és quan fem servir aquests escurçaments a l'hora de respondre i no sabem perquè, car després passa que confonem el significat d'aquestes 4 o 5 paraules en català amb el significat d'aquestes mateixes paraules en castellà i que signifiquen el contrari i acabem fent una construcció castellana de la frase.\nEl castellà fa dobles negacions constantment, i això ho dic partint del significat que tenen aquestes 4 o 5 paraules en castellà segons el diccionari de la RAE, en català això no passa , l'únic que passa en català és que s'utilitzen símbols en molts cops en lloc de la frase lògica.\nEn català es pot arreglar simplement no utilitzant aquests "símbols", tanmateix en castellà no es pot arreglar de cap manera, car el problema en castellà no és el mateix, el problema és del significat de les paraules, és un porblema estructural, la base del castellà no permet parlar d'una manera perfecte, cau constantment en contradiccions, el castellà hauria de canviar el significat d'aquestes paraules per poder-ho fer.\n1- Convindria no anomenar aquestes construccions "doble negació" perquè de negació només n'hi ha una, la qual és la paraula "no" (o "ni": "ni cap"; o "sense": "sense cap").\n2- El diccionari oficial contempla "no ningú", "no res" i "no gens" però no contempla "no cap" i "no mai".\n3- El Diccionari Català-Valencià-Balear descriu "ningú" com a "no cap persona". Aquí ço important no és què significa "ningú", sinó la demostració clara que "no cap" existeix. De fet, el més correcte seria definir "ningú" com a "cap persona" (i, per tant, "no ningú"="no cap persona").\n4- "No res" i "no gens" són contruccions absolutament normals a tota la geografia. Totes les altres existeixen dialectalment, especialment al País Valencià, tal com ha indicat algú en aquest mateix fil.\n5- Actualment el sistema lògic es fa totalment o parcialment en algun lloc o altre de la geografia.\n6- A part, aquesta és la manera com jo entenc que s'hauria de fer. Els anglesos van fer una "revolució" semblant fa alguns segles. És una simple qüestió d'entendre-ho. Un cop ho has entès, les frases lògiques sonen molt millor i un té la satisfacció de parlar amb pròpietat i lògica. Parlo per experiència.\n1- Els idiomes de cultura són invencions de gramàtics. Moltíssims anglòfons parlen d'una manera molt diferent de l'estàndard. L'alemany estàndard es considera que és una llengua gairebé artificial. El català estàndard, sense anar més lluny, és, en part una creació de Mestre Fabra. Mestre Fabra va dir: "una llengua literària és una cosa artificial i selecta". També va dir que amb la seva feina no donava per acabada la construcció de la gramàtica catalana. Parlar de manera lògica podria ser el pròxim canvi que hom podria fer.\n2- Tal com ha dit en Cristofor Colom, sovint, les llengües es deterioren en comptes d'evolucionar, i és aquí on els gramàtics han d'intervenir.\n3- No em sembla una reinvenció sinó una recuperació de formes caigudes en desús molt probablement per influència castellana. Fixa't que el sistema de frases negatives que impera entre els joves és calcat al castellà. No és així totalment però en part sí. Diguessim que el català es trobava en un punt intermig de passar a ser una llengua lògica o una de doblement negada. L'influència castellana ha fet que s'hagi decantat per la doble negació. La idea ara seria invertir el procés i convertir-la en una llengua lògica.\n4- Havent-hi el castellà en escena, o fem el pas de convertir el català en una llengua totalment lògica o es convertirà en una llengua amb un sistema calcat al castellà.\nO sigui: la tria és entre parlar de manera il·lògica o amb lògica poc clara i amb formes castellanes o parlar amb una lògica clara i amb formes catalanes (tot i que certes construccions siguin poc freqüents). Em penso que la tria és ben fàcil. I la manera d'aconseguir parlar lògicament és parlant lògicament. No hem d'esperar que tal cosa ocorri per designi de Déu. Ho hem de fer. Els anglesos van fer una cosa paral·lela. Per què no hauriem de poder nosaltres?\nAra que veig que fa hores que no hi ha activitat al fòrum, ho aprofitaré per insistir una mica sobre la qüestió.\nM'he proposat convertir el català en una llengua sense dobles negacions i confio que alguns em seguiran.\nLes llengües no tenen perquè ser lògiques per ser boniques i per a que el parlant experimenti satisfacció de parlar bé.\nUn idioma no té perquè tenir una lògica aparent. On és la lògica de molts articles?? Tot depèn de l'evolució de la cultura dun poble i de la història que porta a sobre. Per exemple en català diem "EL sol" i en alemany "Die Sonne" i La lluna "Der Mond". Sol és femení i lluna mascuí en alemany. Quin idioma és més lògic? Els idiomes no tenen lògica per tot.\nAmb això vull dir que no cal que neguem amb "la lògica dels anglesos" que proposa DeBarcelona, pq el nostre idioma no serà ni millor ni pitjor per això. Cada idioma té la seves propies característiques.\n3- No em sembla una reinvenció sinó una recuperació de formes caigudes en desús molt probablement per influència castellana.\nParles de fer una revolució per "corregir" la llengua i per altra banda dius que és una "recuperació de formes caigudes en desús". Com pot ser una forma caiguda en desús, aquella que mai ha existit, ja que no hem fet la "revolució lògica dels anglesos" que tu comentes....... ?? No barregem conceptes.\nO sigui: la tria és entre parlar de manera il·lògica o amb lògica poc clara i amb formes castellanes o parlar amb una lògica clara i amb formes catalanes (tot i que certes construccions siguin poc freqüents). Em penso que la tria és ben fàcil. I la manera d'aconseguir parlar lògicament és parlant lògicament. No hem d'esperar que tal cosa ocorri per designi de Déu. Ho hem de fer.\nEl català sha de cuidar tal com és! S'ha de fomentar l'ús del català correcte. No es tracta pas d'intentar de fer una llengua de formes el més llunyanes del castellà com sigui possible. Una llengua no es defineix per oposició a una altra, sinó per si mateixa. Repeteixo: No és rellevant que un idioma tingui formes "lògiques" o "il·lògiques" ni el fa millor ni pitjor. Les llengües porten una història a les seves esquenes que les fan com són. No confonguem evitar que es perdi un idioma amb reinventar-lo.\nVés a saber.... potser seràs el nou Pompeu Fabra.... i no un nou Quijote....\nMolta sort en el teu propòsit transgresor!!\nAixò depèn de cada parlant. Jo no em conformo a parlar de manera il·lògica. Per això ho he canviat. Pot ser que gràcies a la informació que dono, moltes altres persones s'adonin que parlen il·lògicament i decideixin canviar-ho també. De fet, ja n'he convençut més d'un i més de dos, que en tingui coneixement, almenys.\nPer exemple en català diem "EL sol" i en alemany "Die Sonne" i La lluna "Der Mond".\nAixò dels gèneres és una cosa totalment arbitrària. Almenys pel coneixement que tinc jo. Potser algun dia es descobrirà que les coses han de tenir un gènere concret, però mentres no arribi aquest dia, tant vàlid és un gènere com l'altre. Per tant, no és el mateix cas això que tu em dius amb ço de què jo parlo.\nÉs corregir posant ordre en formes que JA existeixen. Voldria que quedés molt clar que jo no he inventat res. Més amunt hom ja ha dit que a València hi ha gent que diu "no cap" i "no mai". I com he dit jo, al Diccionari CVB hom fa servir la construcció "no cap" per a una definició.\nJo m'he limitat a posar ordre. Ço per què jo vull lluitar és que la norma sigui estricta i només permeti les estructures lògiques encara que que siguin pocs els parlants que les fan servir.\nEl català s'ha de cuidar tal com és? T'haig de recordar que el 90% dels parlants diuen "pués" en comptes de "doncs"?\nNo parlo de fer-lo al més allunyat possible sinó d'evitar formes que són molt sospitoses d'existir per causa de la invasió castellana i que, a més, són il·lògiques.\nNo estic parlant de reinventar. Ja he dit que totes aquestes fornes existeixen.\nObservo certa animadversió en els teus comentaris. Puc saber-ne la causa? Et sembla que les meves intencions no són "bones"? Tu mateixa has dit que una llengua no és més bona ni més dolenta. Doncs per això mateix, una llengua lògica no és pitjor que una d'il·lògica. Simplement és més lògica, i jo vull parlar una llengua lògica. M'agrada més, mira. La trobo més bonica. Deu ser perquè vaig fer ciències.\nAbansmortaquesenxilla, açò que dius dels articles és una fal.làcia, simplement no té res a veure amb la lògica, i per tant, amb la qüestió que aquí es tracta, és com si parlem de que les rodes del cotxe han d'ésser rodones i tu dius: però per què han d'ésser rodones si els retrovisors a vegades són quadrats i a vegades són arrodonits?... doncs igual.\nJa hi pots comptar que una llengua quan neix només es fonamenta en la lògica, ara bé, que ara des de la distància, des de la ignorància i des de la inconsciència es vulgui dir que les llengües són com són perquè aquesta manca de lògica és l'essència mateixa propia de les llengües, doncs... què vols que et digui... per mi ço és simplement ignorància.\nEl llenguatge no ha de ser sempre i necessàriament lògic. En tot cas, és el pensament el que ha de ser lògic.\n"It rains" i "plou" expressen la mateixa proposició lògica. De la mateixa mantera: "Ningú no ha vingut", "Nadie ha venido" i "nobody has come" en representen una altra. "Cap", "Ninguno" i "No one", com a resposta a "Quants...?" en representen una altra. En cap dels tres casos hi ha detriment de la lògica, perquè les tres convencions lingüístiques tenen perfectament delimitat què significa cada cosa.\n"Plou i no plou", "it rains and it doens't rain", "llueve y no llueve" expressen una única proposició que, si no es matisa d'alguna manera, és molt susceptible de ser titllada d'il·lògica. La lògica no depèn de l'idioma, sino de la forma del pensament.\nDe manera semblant a com en francès, per fer una negació en llenguatge estàndard es necessita "ne" i un altre element: "Personne ne le sait", en català hem de dir "Ningú no ho sap". En canvi, en aquest cas en castellà i en anglès la negativitat s'expressa en un sol mot: "nobody" o "nadie". En altres casos, el castellà també necessita el "no" a més de "nadie". Aquesta és la convenció de les normes cultes de tots aquests idiomes que la majoria dels parlants ententen. En cada un d'aquests idiomes es produeixen "trangressions" a aquestes normes, especialment en els registres informals. Però són transgressions a la convenció, no a la lògica.\nDeBarcelona, el teu fil m'ha servit per saber que es pot dir "no cap". Si ho sento ara no em xocarà tant, però jo no ho utilitzaré, i no només perquè no hi estigui habituat i no formi part del meu dialecte. L'economia també és un principi que té en compte la llengua.\nPer altra banda, tampoc es pot dir que "ningú" tingui una correspondència perfecta amb "anybody" o "anyone", com altra gent ja ha dit.\nL'economia està bé. PErò convé pensar si ens convé més estalviar-nos dos lletres o parlar de manera congruent.\n"no pas cap" segur que sí que ho has sentit. "no cap" és això sense el "pas".\nSpanish-Spain| German| Catalan-Catalunya\nSé que aquest tema ja és mort...però com que he arribat fins aquí i he llegit tot ço que vàreu escriure, pensava que havia de dir-hi la meva. Abans de tot (jo diria "abans de no res", ho he cercat al google, però, i sembla que sóc l'únic ), volia agrair-te @DeBarcelona el teu català....fa molt de goig llegir algú que es cuidi de la llengua. Doncs, puc estar-hi més o menys d'acord, amb tot el que dius (sobretot amb allò de la relació llengua "bona/lògica" - progrés econòmic, crec que has relliscat), però pel que fa la teva reivindicació, et dono tot el suport possible. Pel que fa els altres comentaris, excloent-ne òbviament en Cristofor_Colom, només puc dir que m'he quedat bocabadat. Realment estic esparverat! Com és possible que hi hagi tanta ignorància? És clar que les llengües evolucionen i canvien, suposo que això ho sap tothom. Ara, el que no deuríem de permetre és que el català es castellanitzi encara més. Jo quan llegeixo "mai ho he dit" o sento "ningú té res", volent dir "mai no ho he dit" i "ningú no té rés", em desespero. Que els costa tant posar-hi un "no"? I no es tracta pas de "reinventar" la llengua. Aquest tret genuí del català encara és present a moltíssims parlars gironins, de la Catalunya Nord, del Berguedà i parts del Ponent i de l'interior de Tarragona (si encara es conserva al PV i a les Illes, no ho sé). Que s'hagi perdut a l'AMB és per influència clara del castellà. I no és pas desitjable! Si volem conservar el català com a llengua, i no pas com a dialecte castellà, ens cal fer l'esforç i intentar evitar els castellanismes i formes castellanitzades (tant fonètics i lèxics com sintàctics) i fer-ne servir formes de més genuïnes. El millor serà començar a les guarderies, amb gent qualificada que sàpigui parlar un català genuí....això ho van fer molts anys enrere amb paraules com ara "vaixell" quan la majoria dels barcelonins deia "barcu". Ara tothom diu vaixell i sap ben bé que "barcu" és un castellanisme. Aixís, si no som naltros, almenys seran les properes generacions les qui parlaran el català com cal\nAixí, tenim que les llengües germàniques són bàsicament lògiques, almenys en els registres estàndards,\nSé que també arribo molt tard a aquesta discussió, però no podia deixar passar aquesta idea. No comprenc en què es va basar la persona per afirmar això. En una llengua germànica com l'alemany, per exemple, hi ha els verbs treffen i begegnen, que tenen més o menys el mateix significat (trobar-se amb algú), però que no segueixen la mateixa lògica: el primer és transitiu, mentre que el segon, per raons desconegudes, és intransitiu, i forma les seves formes compostes mitjançant un altre verb auxiliar (Ich habe einen Freund auf der Straße getroffen versus Ich bin einem Freund auf der Straße begegnet, que traduït al català seria una cosa així com He trobat un amic al carrer versus Sóc trobat a un amic al carrer). I el verb folgen (seguir) també és intransitiu i també forma les seves formes compostes com a verb intransitiu, (l'auxiliar sein (ser), Ich bin dir gefolgt/Sóc seguit a tu ); si algú pogués explicar-me perquè l'alemany no considera que l'objecte d'aquest verb sigui "prou directe" perquè el verb sigui considerat transitiu, li agrairia molt que m'ho expliqués. I en anglès s'empra la preposició in per referir-se a un punt interior respecte a un espai tancat o limitat; tanmateix, es diu I'm on the train (Sóc sobre el tren ). Pot ser que no hagi comprès ben bé la pregunta inicial, però em sembla que considerar que una llengua és il·lògica perquè fa servir negacions dobles sigui una mica exagerat, i penso que afirmar això passa per alt que totes les llengües mostren extravagàncies i excepcions a les seves pròpies lleis.\nNo hi ha llengua natural que sigui plenament lògica. El desenvolupament ve sempre donat per nombrosos factors. Si se'n volen de lògiques, cal recórrer a les planificades.\nTampoc no tenen gaire sentit algunes afirmacions respecte de certs mots castellans, si se'n coneix l'origen. A tall d'exemple, el missatge original diu:\nUn altre exemple: "estoy sin nada". Literalment "estic sense zero coses", ergo, "estic amb quelcom". Un altre exemple de dir una cosa quan en vols dir una altra. Una altra doble negació castellana il·lògica i indesitjable en català.\nEl nada castellà i el res català tenen el mateix origen, el llatí RES NATA, cosa nascuda, cosa nada. Per tant, ni el "no tinc res" ni el "no tengo nada" no eren dobles negatius en origen. Encara es veu millor en aragonès, on hom diu "no tiengo cosa".\nTres quarts del mateix amb la paraula nadie, amb el mateix origen, HOMINES NATI, 'homes nats', afirmatiu de bon començament.\nEstic molt d'acord, però, en diverses de les coses que s'han dit pel que fa a la conservació de maneres de dir pròpiament catalanes. Per mi alguns dels exemples sense el "no" esmentats també fan de mal sentir.


Galetes - Gastronòmicament\nPostres\t/ Galetes/\nDiu la llegenda que les cookies de xocolata les va inventar Ruth Graves Wakefield, la propietària d’un popular hostal restaurant americà, per casualitat. Read more [...]\nEntrant\t/ Galetes\nFoneu el llevat dins l’aigua tèbia amb les mans fins que estigui ben dissolt. Afegiu-hi l’oli i la sal i mesclau-ho. Incorporau la farina poc a poc i pastau una estona. Formau una bolla i deixau-la to... Read more [...]


Capar rens a mossegades, la recepta saami contra l'escalfament global - Mataró Informa!\nInici » Seccions » Articles i estudis » Capar rens a mossegades, la recepta saami contra l’escalfament global\n23 setembre 2016 a 18:00\nCapar rens a mossegades, la recepta saami contra l’escalfament global\nNegar el canvi climàtic és, a dia d’avui, una rucada tan gran com sostenir que la Terra és plana o que a Espanya no hi ha corrupció política. I és que, després de tenir un setembre amb unes temperatures caniculars que no s’havien vist a la vida, el fet que el planeta s’està escalfant com una olla al foc resulta evident per a tothom (qui vulgui veure-ho, és clar). En aquesta tendència a l’alça, les zones que més estan patint són les terres polars -sobretot l’Àrtic-, on els hiverns cada vegada són més curts i els estius més llargs, però, sobretot, les zones de transició al clima polar, a causa que els períodes freds són clarament més breus i menys intensos, afectant a tota bestiola vivent en aquella zona, ja siguin plantes, insectes, mamífers o el propi ésser humà. És en aquesta franja especialment sensible del planeta que tenen la seva llar pobles com els Saami, que habiten el nord de la península Escandinava i que viuen del pasturatge dels rens des de sempre. No obstant això, s’estan trobant que, amb el canvi climàtic, els seus rens tenen cada vegada més problemes per alimentar-se a l’hivern… i han trobat una solució ecològica, sostenible, encara que un tant impactant: capar els rens a mossegades. Com ho llegeixen.\nEl fet que el clima es vagi escalfant de manera global fa que els climes de transició, en tant i quant estan a mig camí d’un o altre clima, es vegin obligats a decantar-se a un o altre costat del tall de la navalla. Això fa que climes temperats passin a ser càlids (veure La increíble supervivencia de los cocodrilos del desierto) i zones que eren gairebé polars, es temperin (el cas de parts d’Escandinàvia, Canadà o Sibèria). No obstant això, i per molt que l’escalfament sigui accelerat a nivell geològic, el canvi es produeix gradualment, alternant períodes càlids anormals amb períodes freds totalment normals la qual cosa té les seves lògiques conseqüències.\nEn el cas que ens concerneix, quan acaba l’estiu, les primeres neus fan un matalàs que protegeix tèrmicament les herbes i els líquens dels durs dies d’hivern, mantenint la interfície entre sòl i neu tant més estable com més gruixut sigui el mantell de neu. Normalment a zero graus.\nEls rens, habituats a aquests ambients, amb les seves peülles i banyes (és l’únic cèrvid que tant mascles com femelles tenen banyes) remouen la capa de neu i accedeixen a la superfície del sòl on es troben els líquens i herbes dels que s’alimenten habitualment. Però el canvi climàtic està alterant aquesta pauta …\nEn alternar-se a l’hivern les èpoques fredes amb èpoques anormalment calentes, quan cauen les neus, aquestes no es mantenen estables, sinó que, per efecte dels períodes de calor, aquestes poden arribar a fondre. Aquest desglaç a deshora provoca que la neu s’humitegi durant el temps que duren les temperatures altes i que, en la següent entrada d’aire fred, l’aigua líquida es congeli, transformant la tova capa de neu en una capa de gel que cobreix tota la superfície, complicant molt i molt la vida de les espècies que hi viuen, sobretot la dels rens.\nD’aquesta forma, en haver-se produït una dura capa de gel, els rens tenen serioses dificultats per arribar al seu aliment, tenint en compte que els animals han d’exercir una força especial per trencar aquest inesperat escut gelat; escut que no tots els individus dels ramats tenen la capacitat de trencar. O dit d’una altra manera, que els individus més grans trenquen el gel per menjar-hi ells, però els més febles s’aprofiten d’aquesta finestra “trencada” per poder-se alimentar també.\nAixí les coses, segons l’escalfament progressa, els rens es troben amb l’inconvenient que, o ets gran, o no menges, morint de fam pel fet de no haver suficients rens grans que obrin forats al gel on poder menjar-hi… i perquè els grans mascles estan més pendents en lluitar per les femelles que per alimentar-se, tot sigui el dir-ho. I aquí és on entra el paper de la castració a mossegades.\nEls saami -o sami-, en dedicar-se al pasturatge de rens des d’antic (des dels últims 5.000 anys com a mínim), ja tenien la tradició de castrar alguns mascles als ramats ja que, quan els mascles entren en zel, es tornen molt agressius i difícils de controlar en els grans desplaçaments que fan anualment per les pastures. Encara que clar… ¿com castrar sense provocar-los ferides exteriors que s’arribin a infectar? Doncs pegant-los un mos en els ous i trencar-los els testicles com qui trenca una avellana amb els queixals. Senzill.\nEl mètode tradicional emprat pels samis, anomenat “gaskit”, per ruc que pugui semblar, té els seus avantatges. Segons sembla, en no eliminar els testicles del ren de forma quirúrgica, aquests continuen segregant una certa quantitat de testosterona en el cos, la qual cosa fa que l’animal augmenti la seva massa muscular sense perdre vigor. Això es traduiria al seu torn en una major capacitat física per sobreviure a l’hivern (veure El inquietante caso de los renos de Saint Matthew) al costat d’una menor pèrdua d’energia en no tenir necessitat de lluitar pels harems de femelles. Tot avantatges.\nD’aquesta manera, els rens mascles, com a fruit de la seva castració, agafen pes extra i es tornen els més grans del ramat amb el que adquireixen una major capacitat de trencar les capes de gel que es formen com a conseqüència del canvi climàtic. Al seu torn, en no estar dominats per les seves hormones sexuals, aquests passen a estar centrats en la recerca de menjar ajudant al grup a obrir les finestres de neu i gel sobre els líquens, on s’alimentaran les femelles i les cries.\nSigui com sigui, el problema ve del fet que, com es considera una castració dolorosa per als rens (gràcia no els en fa, evidentment), en virtut d’una llei contra el maltractament animal, el gaskit s’ha anat deixant de fer en benefici d’altres formes menys doloroses, més cares i més difícils d’implementar. Tanmateix, aquest canvi ha fet que es redueixi el nombre d’individus castrats a aquells imprescindibles per mantenir el ramat en ordre, de manera que el progrés de l’escalfament climàtic i els seus inconvenients ha enxampat als pastors amb ramats amb molt pocs rens “capons” . Situació la qual, ha portat als ramaders (recordar que el ren per als saami és com el porc per a nosaltres) a estudiar la reintroducció del gaskit com a forma fàcil, barata, sostenible i segura d’evitar que els seus ramats morin de gana a l’hivern.\nEn conclusió, que per molt salvatges que ens semblin les pràctiques de castració saami amb els rens, el fet és que, per culpa de la nostra pròpia activitat diària (i aquí no ens salvem ningú), els estem obligant a que reprenguin una forma de fer que tenien pràcticament oblidada. Ens pot agradar o no, ens pot importar o no, però potser el que havíem de fer-nos mirar molt seriosament és que, si per una banda ens fastigueja veure com els capen a mossegadess i, amb altivesa, ¡exigim! que no siguin cruels amb els seus -encara que no ho sembli- estimats rens, per l’altra, amb la nostra inconsciència envers el medi ambient, els estem forçant a que utilitzin i estenguin una pràctica cruel, per evitar alguna cosa més cruel encara: la mort.\n¿Doble raser? No. Senzillament, hipocresia humana.\n#@ireneuc #canvi climàtic #capar #rens\nUn estudi de la UVic-UCC identificarà les estratègies d’adaptació al canvi climàtic de la ramaderia extensiva mediterrània


Adreçades a centres educatius i professors, aquestes sessions digitals es centren en temàtiques relacionades amb la transformació de l'educació.\nCom en anteriors sessions, en aquesta ocasió comptarem de nou amb una destacada conferenciant que s'ha convertit en tot un referent en el sector de l'educació.\nMar Romera és mestra, llicenciada en pedagogia i psicopedagogia, especialista en intel·ligència emocional.\nÉs presidenta de l'Associació Pedagògica Francesco Tonucci (APFRATO) i actualment és assessora pedagògica en la implementació de programes d'innovació a diferents centres de l'estat espanyol, a més de formadora de professorat.\nÉs autora i coordinadora del model pedagògic "Educar amb tres Ces: capacitats, competències i cor". Ha publicat diversos llibres dedicats a l'escola, la infància i la didàctica activa, entre ells 'La familia, la primera escuela de las emociones' o 'La escuela que quiero'.\nData sessió digital: 20 de gener de 2021 a les 18:00 (hora peninsular)\nA la seva conferència, la Mar Romera abordarà temàtiques de gran interès per als nostres educadors:\nEvolució o revolució a la institució educativa?\nLa transformació de l'educació, amb els nens o per als nens?\nLa nova escola i el nou professorat, ensenyen o aprenen?\nUna alternativa a l'ensenyament per disciplines, la interdisciplinarietat o la transdisciplinarietat?\nLa pandèmia, amenaça o oportunitat per al canvi de model educatiu?\nCom influeix l'educació emocional en les diferents situacions d'aprenentatge?\nLa inscripció és gratuïta i tindrà 1 hora de durada\nL'informem que les dades del seu centre formen part d'una base de dades titularitat de Sigla Comunicación, S.L. que, com a Secretaria Tècnica de l'Audi Creativity Challenge, té la finalitat de proporcionar-li informació relacionada amb les seves activitats.


L’objectiu de DigiPrime és desenvolupar una plataforma digital d’Economia Circular per proporcionar un accés segur a la informació de materials, components i productes. DigiPrime facilitarà la creació de nous models de negoci circulars basats en la recuperació i la reutilització de productes usats d’alt valor afegit amb un enfocament intersectorial.\nICTA-UAB treballarà en dues demostracions pilot (WP6): bateries, i mecatrònica i electrònica. En el cas de les bateries, l’atenció es concentrarà en la reconstrucció i la reutilització de bateries de segona vida amb un enfocament intersectorial que uneixi el sector de la mobilitat electrònica i el sector de l’energia renovable (aplicació de l’energia solar i eòlica). En l’estudi de mecatrònics i electrònics, l’ICTA-UAB treballarà en la reconstrucció i la reutilització de la mecatrònica complexa per a aplicacions de postvenda que vinculin els sectors de sistemes de mobilitat electrònica i de mecanitzat intel·ligent com sistemes de trencament, e-drives i plaques de circuit imprès (PCBs).