CICLE INICIAL: de gener 2016\nMATÍ DE JOC A LA CASA DELS COLORS\nAvui, el grup de 2n hem estat a la ludoteca del barri jugant, jugant i jugant....\nEns ho hem passat súper tant a la sala psicomotriu com a la sala de joc simbòlic.... Aquí teniu la mostra....\nPer veure la resta de fotos que ens han fet, cliqueu l'enllaç https://goo.gl/photos/wqh3sxUe455Lgiav5\nPublicat per CICLE INICIAL a 22:21 3 comentaris:\nNADAL A L'ESCOLA!!!\nEl dia 22 de desembre va estar un dia molt especial per a nosaltres...\nVam fer cagar el Tió!!!!\nVam venir ben mudats i mudades... Estàvem de foto!!!!\nI finalment vam sortir a l'escenari a ballar i interpretar diverses cançons que vam preparar amb tota la il·lusió del món!!!!\nVa estar el dia perfecte!!!\nVa estar present la màgia de Nadal...\nPublicat per CICLE INICIAL a 21:42 1 comentari:\nRUDOLPH: Teatre en anglès\nEl dia 2 de desembre vam estar veient una obra de teatre en anglès!!!! La nostra "teacher" ens va acompanyar fins l'Escola Joan Pelegrí a veure-la. Es titulava RUDOLPH...\nEns va encantar!!!!\nDurant l'espectacle van participar la Libertad i en David, ja que el famós ren i els seus companys de trineu els van demanar ajuda...\nPublicat per CICLE INICIAL a 21:16 Cap comentari:\nEl passat 30 de novembre vam anar al CaixaForum a fer l'activitat "Tants contes, tants móns".\nVa estar prou interessant perquè vam poder viatjar durant una estona, a través dels contes, a diferents parts del món !!!\nDivendres 20 de novembre vam celebrar a l'escola Santa Cecília, la patrona de la música.\nA l'aula vam poder escoltar diferents tipus de música i fins i tot vam fer el nostre instrument musical amb l'ajuda dels nostres companys i companyes de Cicle Superior.\nA la tarda vam poder gaudir d'una gran festa, on vam fer ballar la Cloe, la geganta de l'Escola Can Clos!!!! Va ser una tarda molt engrescada!!!!\nPer veure'n més fes click a l'enllaç:\nEl passat 6 de novembre, vam anar amb els nens i nenes de P-4 i P-5 al cinema Girona a veure "Set contes d'educar per viure; uns curtmetratges en els que estaven molt presents els valors.\nPrèviament a l'aula vam fer un treball preparatiu tot parlant dels Drets dels Infants i reflexionant sobre qui ens ajuda a les nostres vides...la família, l'escola...\nAl cinema, tot just abans de començar amb el visionat vam poder compatir amb la resta d'escoles el resultat de les nostres reflexions. Els encarregats de representar-nos van ser la Salma, en Yerai, el Kendal, l'Elena, en Pablo i l'Alejandra.\nCliqueu l'enllaç i podreu veure la notícia:\nI en aquest enllaç podreu visionar amb els vostres fills i filles els curts projectats al cinema:\nNatura, cavallons, llavors, enciams, raves... ens encanta baixar a l'hort!!!!!!\nTenim la sort de poder gaudir d'ell molt sovint!!!!!!\nPer veure tot l'àlbum clica l'enllaç: https://goo.gl/photos/pg14QvG3LYiuoysn6\nPublicat per CICLE INICIAL a 23:01 Cap comentari:\nEl passat 26 d'octubre vam tenir el plaer de rebre una visita molt especial. La Teresa era mestre i ara que ja està jubilada, com ha gaudit tant de la seva professió i no ha volgut perdre el contacte amb les escoles, es dedica a visitar-les per explicar contes!!!!\nVam passar una estona d'allò més entretinguda!!!!\nAquí podeu visualitzar la resta d'imatges: https://goo.gl/photos/6gy1Bn2epsANJRHz9\nPublicat per CICLE INICIAL a 22:45 Cap comentari:\nEn estudiar la verema a l'aula hem estat treballant les diverses parts d'un cep i com som força inquiets i ens agrada molt aprendre, hem anat a buscar les lupes per observar els grans de raïm.\nAquí podreu veure la resta de fotografies:\nVESTIM L'ESCOLA DE TARDOR\nCom ha arribat la tardor i ens agrada tenir l'escola ben guarnida, entre tots els nens i nenes de Cicle Inicial hem creat aquest mural.\nTambé hem guarnit el passadís amb els nostres treballs de simetria, estampació, teixit de paper i aquarel·les. A més a més hem fet unes carabasses de Halloween...\nEstà tot preciós. Us agrada???\nHem treballat de valent per aconseguir un bon resultat!!!!\nEn aquest enllaç podràs veure algunes fotos de com ho hem fet...\nPublicat per CICLE INICIAL a 21:18 Cap comentari:\nHem celebrat la festa de la Castanyada amb la resta de companys i companyes de l'escola al Parc mediambiental de Gualba.\nEl bosc estava guarnit amb els colors de la tardor, les fulles i els bolets estaven per tot arreu... Vam guadir molt de la passejada!!! A més a més ens vam trobar a la Castanyera, qui ens va explicar històries i ens va regalar una castanya màgica!!!!\nPer a poder veure més fotografies cliqueu l'enllaç:\nPublicat per CICLE INICIAL a 20:11 Cap comentari:\nPer tal de celebrar la verema hem anat a Can Sala.\nAllà hem pogut recollir i trepitjar el raïm i després hem tastat el most obtingut.\nDesprés de dinar hem visitat la granja i hem gaudit molt dels animals.\nHem pogut compartir moments divertits amb la resta de companys i companyes de l'escola!\nHa estat un dia fantàstic!!!\nCliqueu el link per veure més imatges...\nINICIEM EL BLOG!!!!\nEstimades famílies de Cicle Inicial,\nBENVINGUTS I BENVINGUDES AL BLOG DE CICLE INICIAL!!!\nA partir d'ara podreu veure en aquest blog tant les diferents activitats que realitzem a l'escola com les sortides que anem fent al llarg del curs.\nEsperem que us agradin i us engresqueu a participar tot deixant els vostres comentaris....\nPublicat per CICLE INICIAL a 19:47 1 comentari:


Curs d'Estiu - Estilisme Global de Moda\nUnivers Moda i Recursos Creatius\nDirecció: Jaume Vidiella\nDates: del 2 al 12 de juliol\nHorari: 4 dies a la setmana en horari matutí, de 10 a 13:30, o 4 dies a la setmana en horari de tarda de 17:00 a 20:30\nPreu: 480 euros. Alumnes i alumni ESDi i EATM compten amb un 25% de descompte\nLloc: Passeig de Gràcia, 114 pral.\nCertificat d’assistència i aprofitament d’EATM\nCURS D’ESTIU EN ESTILISME GLOBAL DE MODA\nEl curs d’estiu d’estilisme global de moda capacita al participant en l’adquisició de metodologies de desenvolupament de projectes visuals en el camp de l’estilisme de moda. L’estilista ha de conèixer en profunditat les tendències globals i sectorials, així com les eines d’anàlisi que empra la sociologia per determinar els imaginaris identitaris.\nL’estilista, per desenvolupar imatges de forta identitat visual, ha de tenir un bagatge cultural ampli i profund alhora. Per això el curs realitza una immersió en l’àmbit d’àrees d’estudi transversals com són la política, l’economia, la innovació o l’art i la cultura, tot això mediatitzat pel coneixement i ús dels nous mitjans tecnològics i científics.\nD’altra banda ha de reconèixer la funció de les diferents figures professionals que participen en el desenvolupament de projectes d’estil, ja siguin editorials, catàlegs, fashion-films, o vídeo-clips. El curs proposa la pràctica real amb la realització de diferents projectes que apropessin a l’alumne a les dinàmiques pròpies de la generació d’imatges (photoshoot de moda, moodboards, transformació de peça, fotografia, mitjans audiovisuals).\n_Proporcionar el coneixement necessari sobre els processos tecnològics, socials i artístics fonamentals per entendre i construir l’imaginari visual d’una marca.\n_Adquirir metodologies de desenvolupament de projectes multidisciplinaris en els quals es contempli una visió calidoscòpica de l’entorn fent èmfasi en l’aplicació de les noves tecnologies en la imatge final.\n_Que l’alumne adquireixi les competències i habilitats tècniques per a desenvolupar projectes audiovisuals innovadors que li posicionin línia amb les tendències en la indústria global de la moda.\n_ Capacitar en la gestió de totes les fases del procés creatiu, des de la idea inicial fins a la realització final.\nEl curs d’estiu consta de 32 hores i s’estructura en tres àrees:\n_Noves perspectives de la sociologia de les tendències\n_Cultura i moda\nPostgrau en Fashion Design and Styling


Un Brook condensat | Jordi Bordes | Girona | Cultura | El Punt Avui\nUn Brook condensat Un Brook condensat Un Brook condensat Un Brook condensat + Un Brook condensat E-mail\nGirona - 25 novembre 2016 2.00 h\nUn Brook condensat\nPeter Brook, convidat per desena vegada al Temporada Alta, recupera el sufisme de ‘Mahabharata' amb una obra sobre la pau després d'una guerra\nUn detall del muntatge ·Battlefiled” dirigit per Peter Brook. CAROLINE MOREAU.\nUn Brook condensat Un Brook condensat Un Brook condensat Un Brook condensat Un Brook condensat E-mail\nLa nova producció de Peter Brook manté l'espai buit i els actors que hi transiten\nAls anys vuitanta, el Mercat de les Flors de Barcelona va presentar un catàrtic Mahabharata. Era una peça de 9 hores, i quan sortia el públic del teatre el dia ja s'aixecava. Ara Brook, juntament Marie-Hélène Estienne i Jean-Claude Carrière, ha recuperat una història que havia quedat exclosa en aquell viatge al sufisme per comprovar la seva actualitat. Sense voler posar cap conflicte obert, Battlefield explica com es pot refer (i si cal fer-ho) una família després que s'hagi acabat una guerra fratricida. Battlefield (Municipal de Girona, avui a les 21 h i demà a les 18 h) suposa la desena producció de Peter Brook que es representa en el Temporada Alta en els seus 25 anys d'història. És el director europeu més representat del festival.\nEn la producció actual es recupera el músic japonès Toshi Tsuchitori, que ja va intervenir en les improvisacions d'aquell mític Mahabharata. Ell mateix va dedicar cinc anys a viatjar per Indonèsia i l'Índia per recollir sonoritat que pogués transportar a una peça espiritual. Finalment, dels 40 músics que va entrevistar, van formar part de l'espectacle només cinc. Ara l'obra respira la mateixa cadència espiritual (també similar a la de Tierno Bokar, que es va veure al Grec el 2004, o The conference of the birds).\nL'aportació del Théâtre des Bouffes du Nord, amb la direcció de Peter Brook, és un treball despullat de l'actor. Com explica Tsuchitori, en el procés de creació, es van eliminant aquells elements que no són imprescindibles, fins a deixar l'espai pràcticament buit. També el text i la música es van essencialitzant. L'actor Ery Nzaramba explicava ahir en una roda de premsa a l'Ateneu Barcelonès que el repte de l'intèrpret és “ser honest” i no tenir necessitat d'actuar. Cada funció implica una recerca perquè el públic és diferent. Brook, des de fa dècades, treballa amb una companyia d'actors vinguts de diferents cultures i religions, cosa que implica que cada rèplica ressoni diferent. Aquest estol de cultures també té recepcions diverses si es representa al Japó, a l'Àsia o a Girona, comenta l'actriu ruandesa que debuta a la companyia, Carole Karemera. Jared McNeill –que fa vuit anys que treballa amb la companyia i aquest és el seu quart treball amb Brook– afirma que cada treball implica un repte “tant artístic com personal”.\nSi el Mahabharata neix arran de les repercussions de la guerra del Vietnam a mitjan anys seixanta (un indi va citar-lo en una trobada informal amb el director, que es va interessar de seguida per l'obra perquè, segons paraules de Brook, “és una immensa tela que cobreix tots els aspectes de l'existència humana”), va ser fa poc més de dos anys que Brook va plantejar a Carrière reprendre un capítol per respondre a la reflexió sobre el camp devastat després d'una guerra.\nPer McNeill, no cal procurar entendre tot el que s'explica en la peça, sinó que cal deixar-ho fluir (“cada espectador se'n va amb el que està disposat a emportar-se”). L'actor no vol concretar cap guerra d'exemple, perquè en totes hi ha un després de reconstrucció del país i la família i qualsevol es pot preguntar per què el conflicte va desencadenar violència.\nLa companyia reflexiona sobre veritat i ficció\nEl pare de Jan Vilanova li va passar un llibre de joventut de Romain Gary que li havia agradat de jove. Així, el dramaturg dels Sixto Paz va conèixer un autor, prolífic i molt reconegut per crítica i lectors (Goncourt, 1956 i 1975). Gary va voler desempallegar-se de la seva fama i va crear un pseudònim, Émile Ajar. Però el va voler fer transcendir en el segon llibre confabulant amb el seu nebot perquè el personalitzés ell mateix. Tothom s'ho va creure. I durant molts anys van competir a les llibreries. Hi havia crítics que recomanaven a Gary que aprengués d'Ajar, comenta incrèdul Vilanova.\nL'autor d' hISTÒRIA (estrenada a l'antiga Beckett i que tornarà al Lliure aquesta temporada) torna a qüestionar la veritat. A la peça anterior, posava en dubte el relat oficial d'un fet tingut per històric. I ara juga a indagar en la veritat d'un personatge misteriós. Què és un dybbuk (que dóna nom a l'obra)? Apareix en una obra de Gary: és un esperit que s'enganxa a un antic enemic i li fa la vida impossible. La mare de Gary, que es vol realitzar amb els seus èxits, va acabar sent un dybbuk, segons el parer de la companyia. La creació d'Émile Ajar potser va ser una manera d'escapar-se'n. Dybbuk, que s'estrena avui a La Planeta (21 h), farà temporada a la Sala Beckett a partir del mes de febrer. Sixto Paz és companyia resident a la nova Sala Beckett, juntament amb els Obskené, aquesta temporada.\nL'amor més dolorós de Shakespeare\nSovint es parla de Romeo i Julieta com la tragèdia amorosa de Shakespeare. El director i dramaturg Tiago Rodrigues discrepa d'aquesta idea. Ell considera que l'amor més dolorós és el d'Antonio i Cleòpatra. Perquè a la ingenuïtat de l'amor dels de Verona s'hi contraposa la situació de dos personatges poderosos que s'adonen que respondre a la necessitat d'estimar els portarà a la seva pròpia destrucció política. António e Cleópatra es representa demà al Teatre de Salt (21 h) dins del Temporada Alta. El text es construeix amb citacions del text de Shakespeare però que ha bastit el mateix director, una de les veus més valorades en la dramatúrgia contemporània portuguesa. També disposa de l'espai sonor repescat del film de la Twenty Century Fox (protagonitzat per Richard Burton i Elizabeth Taylor, que va estar a punt d'arruïnar l'empresa de Hollywood). Per Rodrigues, és imprescindible perquè ell entén els clàssics des del punt de vista popular. Aquest muntatge aposta per l'austeritat, que contrasta amb una partitura molt ostentosa. Darrere la tragèdia dels dos personatges, hi ha la voluntat de trencar els arquetips que relacionen poder amb masculinitat o bellesa amb feminisme i món oriental: en l'obra l'actor (Vítor Roriz) narra què succeeix a Cleòpatra; i l'actriu (Sofia Dias) es posa en el lloc d'Antonio.\nEl Punt Avui. Girona 25-11-2016, Pàgina 62\nEl Punt Avui. Nacional 25-11-2016, Pàgina 44\nEl Punt Avui. Camp i Ebre 25-11-2016, Pàgina 44\nEl Punt Avui. Lleida 25-11-2016, Pàgina 44\nEl Punt Avui. Maresme 25-11-2016, Pàgina 44\nEl Punt Avui. Catalunya Central 25-11-2016, Pàgina 44


Activitats de vacances a Llançà estiu | Finques Fàbrega Goertzen\nHome»Costa Brava - Llança»Activitats de vacances a Llançà per aquest estiu\nLlançà és un Poble situat a la Costa Brava, situat a 15 quilòmetres de la frontera de França, ideal per visitar a l’estiu. Les activitats que es poden realitzar durant les vacances a Llançà són moltes, però avui us volem destacar aquells llocs imperdibles si visites Llançà.\nLa platja del Port de Llançà disposa d’un elegant passeig marítim que arriba fins al port, i amb una àmplia oferta de bars amb terrassa, restaurants i diversos establiments comercials. Al Port nàutic de Llançà hi ha amarres fins a 12 m per a vaixells, iots, velers, catamarans i embarcacions en general.\nDurant la temporada d’estiu se senyalitza la zona de banyistes i dos canals d’embarcacions, destinats a les barques petites o als caiacs de platja.\nCau de Llop és una de les millors platges sense passeig marítim de Llançà, situada al sud del Port. La seva extensió és de 200 metres per 20 metres d’ample. El nivell mitjà d’ocupació és alt a l’estiu. Es compon principalment per grava i sorra, i envoltada de vegetació. És una platja protegida.\nMirador El Castellar, un antic illot del Port de Llançà\nEl Castellar és una elevació rocosa que s’ha convertit en un tret característic de Llançà. L’illot disposa d’un mirador enjardinat, un punt ideal on poder veure el mar Mediterrani a una distància considerable.\nCaiac des del Port de Llança\nLes sortides en caiac des del Port de Llança són tot un clàssic. La majoria de les rutes en caiac envolten la roca de l’illot del Castellar, entrant per alguna una cova, i passant prop de diverses cales. Els recorreguts en caiac van acompanyats per un monitor que dóna informació de les formacions rocoses, la fauna, la flora submarina, el clima, la història, etc.\nA Finques Fàbrega Goertzen oferim la possibilitat d’encarregar-nos de qualsevol gestió per tal de facilitar-vos el lloguer d’un apartament per les vostres vacances a Llançà. Contacta amb nosaltres\n« Apartamentos de alquiler en Llançà para el otoño\n¿Porqué alquilar un apartamento en Llançà? »


Assumpte: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dv Oct 04, 2013 1:19 am\nAra tinc les idees molt més clares sobre el sistema MOMI.\nGràcies pels teus mòduls. Diguem que entenem com funciona des d'Itàlia pot començar amb alguna cosa mòduls simples 2-3.\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dv Oct 04, 2013 3:05 am\nMax estic molt content que les nostres explicacions t'haguin servit...\nCom molt bè dius, l'ideal és començar a treballar amb un sistema de 2 o 3 mòduls... Que de fet són els que acostumen a caber dins d'un automòbil particular... És per això que els nostres mòduls només fan 90cm de llarg, més no hi cap a la majoria d'automòbils...\nAh, a més 2 o 3 mòduls poden ser la part mòbil d'una maqueta més gran que podem fitxe a casa...\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dv Oct 04, 2013 9:46 am\nAviat axó sera un projecte Europeu\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dv Oct 04, 2013 9:50 am\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dv Oct 04, 2013 4:00 pm\nM'agradaria fer un parell de mòduls. Aquí a Itàlia parlem d'això fa molt de temps ... però només paraules i no de fets. El nostre grup es va inspirar idea de començar alguna cosa concreta. Potser amb les seves iniciatives no s'adonen alguna manera fins i tot ens ... amb l'esperança que tard o d'hora, vostè és capaç de connectar amb tothom!\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dv Oct 04, 2013 4:19 pm\nAquesta és la idea... Treballar amb una cosa que sigui capaç de conectar-se amb més gent... I així compartir el nostre hobby...\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dg Oct 06, 2013 10:31 am\nVolia dir el mateix. Però que has fet. Aquí a Itàlia estem atrapats en les paraules!\nSi volem fer alguna cosa el millor és utilitzar aquest sistema. Potser l'any que ve estarem junts a Milà!\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dg Oct 06, 2013 4:25 pm\nAixò seria fantàstic... Ja veuràs que si algú de vosaltres fa el primer pas i comença a construir un mòdul amb sistema Momi, la resta de gent acabarà seguint...\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dl Oct 07, 2013 12:48 pm\nTenim una reunió amb el grup dijous i parlarem.\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dl Oct 07, 2013 2:44 pm\nDesitjo que la reunió vagi molt bé... I ja ens explicaràs...\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dt Oct 08, 2013 12:49 pm\nHi ha un PDF al MOMA sistema fet així com el tema d'aquest fòrum? It 's la cosa més fàcil d'explicar a la reunió de demà. Si no condicionar les pàgines en italià amb traductor.\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dt Oct 08, 2013 4:02 pm\nHo sento no tenim cap pdf, ja que s'ha treballat directament al foro...\nEditat per darrera vegada per ostman el Dc Oct 09, 2013 8:53 pm, editat 1 cop en total\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dt Oct 08, 2013 5:37 pm\nMassimiliano, t'he enviat alguna documentació per mail. No és un PDF, però potser et servirà.\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dt Oct 08, 2013 7:44 pm\nTenim documentació per email?\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dc Oct 09, 2013 2:07 am\nMaterial rebut i prou clar. Si l'argument en el seu forat és pública tracte d'assenyalar als interessats.\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dc Oct 09, 2013 7:30 am\nNo, només uns dibuixos que en Daniel va publicar en el seu moment.\nPerò faran el pes si en Maxx volia un PDF\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dc Oct 09, 2013 7:51 am\nJo ja he escrit tot i això està bé. Ara me'n vaig i els informo del que decideixi\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dc Oct 09, 2013 9:29 am\nPotser hauriem de preparar una menada de dossier resum del sistema de mòduls...\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dc Oct 09, 2013 9:56 am\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dc Oct 09, 2013 11:29 am\nTinc el gust d'informar que Itàlia tindrà un petit sistema modular estàndard Momi.\nQuan estigui llest vaig a obrir un tema dedicat. Aquesta tarda hem decidit que anem a començar amb 4 mòduls que potser s'uniran altres en el grup, perquè el tema ha estat el cor de la reunió d'aquesta tarda.\nCrec que per Tram47 és una gran satisfacció. Aviat hi haurà fins i tot Itàlia.\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dc Oct 09, 2013 2:55 pm\nAixò són molt bones notícies... Estic segur que ben aviat sabrem de les vostres idees per aquest projecte... I també, desitjo que algun dia podrem unir els nostres mòduls junts...\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dc Oct 09, 2013 8:43 pm\nLa veritat és que m'agraden els 2 primers mòduls vermells del costat dret... Però no els altres...\nEls dos de la dreta es poden arribar independentment en diferents posicions del sistema, i per a mi això és molt important... En canvi els 3 de l'esquerra només es poden muntar de la mateixa manera sempre i no permeten cap variació...\nTambè em pregunto si el canvi de color correspont a canvi de constructor/propietari... Si és aixi per a mi els problemes aumenten... Doncs si un dels autors no va a la trobada els altres mòduls seràn inservibles... I això pot ser un handicap...\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dc Oct 09, 2013 9:18 pm\nEls colors corresponen a les persones que construeixen. Els vermells són meus.\nEl problema de no tenir els mòduls quan sigui necessari no hauria d'estar allà, perquè treballem en el grup. Quan prenem servir fins i tot si la persona no està allà.\nPoden ser muntats en aquest ordre només. Per mantenir R3 en la línia principal de la solució que suggereix vostè? El sistema és perfecte per Momi la geometria de R1, R3 requereix la compensació.\nProblema en la major part del nostre projecte: També creuarem connexions, no només directament.\nAquesta és una idea per començar. Potser cal que canviar alguna cosa. Ens va agradar la diagonal ja que els mòduls que hem vist són molt esquemàtica.\nTé idees per proposar?\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dj Oct 10, 2013 2:44 am\nNo sé perquè però ja m'imaginava que tu feies el color vermell...\nPrimer de tot, amb els meus comentaris només volia assenyar diferents aspectes que crec que és bo que tinguin en compte... dit això si els constructors en son conscients... res a dir, a mi em semblarà perfecte.\nUna de les gràcies del sistema Momi és que cadascu pot fer el que volgui dins del seu tros... tant si parlem de decoració, com del número de vies, com de la seva posició...\nPer cert, aquest projecte Alfa reprodueix alguna estació real?\nAssumpte: Re: Secció italiana del circuit modular Calderí-MOMI Dj Oct 10, 2013 6:27 am\nFelicitats pel vostre projecte.\nMalgrat tot, veig un problema. Si arriba el moment en que s'ajunta tot el sistema momi, en rindre l'opcio vostre i la francesa, irreversibles, el çocal per muntar aquests sistema ha d'esser mlt gran, tipus pabello d'esporrs o fira de mostres, i amb un sol espai, tot dedicat al momi.


El relleu peninsular. by Marcel Duran 1784 views\n7 Els Rius: Vessant Atlàntic I Cant... by malbert1 111069 views\n6 Els Rius: Vessant Mediterrani by malbert1 98853 views\n1. IES PORT D’ALCÚDIA Curs 2011-2012 Departament de Ciències Socials ELS CLIMES I PAISATGES DE LA TERRA INTRODUCCIÓEl clima és el valor mitjà del temps atmosfèric. Els climatòlegs calculen aquest promig durant un període de trentaanys amb el fi d’aconseguir xifres representatives en les quals poder basar les seves clarificacions. TEMPS ATMOSFÈRIC: és la condició de l’atmosfera en un lloc determinat i en un instant precís. CLIMA: correspon al promig del temps atmosfèric, observat de forma científica durant un llarg període de temps. Podem dir que el clima és la successió de tipus de temps.Si comparam la relació entre temps i clima amb una pel·lícula: Temps ClimaEl temps atmosfèric ho estudia la meteorologia mitjançant la medició directa de les característiquesmeteorològiques (temperatura, humitat, etc.) i realitzen previsions a major o menor termini.El clima ho estudia la climatologia, a partir de les dades que aporta la meteorologia , realitzant mitges per a cada lloci agrupant-les en grans àrees amb similituds climàtiques (regions climàtiques). Per definir els tipus de climes s’hand’analitzar:  Les característiques dels elements que el constitueixen (temperatura, precipitacions, pressió atmosfèrica, vent...).  Els factors que influeixen en la variació d’aquests elements (latitud, altitud, proximitat a la mar...).\n2.  Temperatura: o Què és? El grau d’encalentiment de l’aire. o Com se mesura? Amb el termòmetre. o Quina unitat s’utilitza per mesurar la temperatura? Grau Celsius o Centríagrad (ºC) o l’escala de Fahrenheit (ºF). o Quines dades necessitam? Temperatura màxima (M) i temperatura mínima (m). A partir d’elles podem calcular la temperatura mitjana (M + m / 2) i l’amplitud tèrmica (M - m). o La temperatura varia d’un lloc a altre del planeta a causa d’una sèrie de factors que influeixen sobre el clima  els més importants:  Latitud (equador  N / S): les temperatures disminueixen amb la latitud.  Més calor  com més a prop de l’Equador.  Més fred  quant més a prop dels Pols.  Altitud: per a cada 100 m d’ascens la temperatura descendeix 0,6 ºC (6 ºC per cada 1000 m). A dalt de les muntanyes fa més fred que a les valls o al costat del mar.  Influència de la Mar: la mar suavitza les temperatures. Com més pròxims estiguem de la mar, menor serà l’amplitud tèrmica. A la costa, menys calor a lestiu i menys fred a lhivern que a les zones interiors.  Corrents marines: depenent de si afecten corrents fredes o càlides les temperatures disminuiran o augmentaran.\n3. o La temperatura de les masses d’aire varia segons la quantitat d’energia que rep la Terra en el lloc a on se trobin. Així, la quantitat d’energia rebuda en cada lloc varia en funció de la latitud (a causa de la inclinació de l’eix terrestre). Se poden distingir tres zones climàtiques segons la quantitat d’energia rebuda i per tant, segons la temperatura de les masses d’aire.  Zona Freda:  60º – 90º N i S.  Els raigs solars incideixen de manera molt inclinada, inclús part de l’any no se rep energia solar (nit polar).  Temperatures mitjanes inferiors a 0 ºC.  Zona Temperada:  30º – 60º N i S.  La inclinació dels raigs solars varia segons les estacions, per la qual cosa la temperatura també varia.  Temperatures mitjanes entre 0 i 20 ºC.  Zona Càlida:  0º - 30º N i S.  Els raigs solars incideixen durant tot l’any de manera directa per la qual cosa les temperatures són elevades i varien molt poc al llarg de l’any.  No hi ha estacions.  Temperatures mitjanes als 20 ºC.\n4.  Precipitacions: o Què són les precipitacions? L’aigua que arriba a la superfície terrestre des de l’atmosfera en els seus estats líquida o sòlids (pluja, neu o granís). o Com se mesuren les precipitacions? Amb el pluviòmetre. o Quina unitat s’utilitza per mesurar les precipitacions? Les precipitacions se mesuren en litres per metre quadrat (l/m2 ) o en mil·límetres (mm). Ambdues mesures són equivalents, ja que un mil·límetre és allò que puja l’aigua caiguda en un metre quadrat. o Quines dades necessitam? Les dades que se recullen per estudis meteorològics i climàtics solen ser les precipitacions totals diàries. Quan les precipitacions són molt abundants també poden ser necessàries les dades mitjanes per hores. També interessa la forma de precipitació (pluja, neu, granís, aiguaneu...). ZONES FREDES ZONES CÀLIDES ZONES TEMPERADES Fa fred tot l’any Fa calor tot l’any Hi ha quatre estacions amb diferents temperatures CLIMES FREDS CLIMES CÀLIDS CLIMES TEMPERATS  Clima polar  Clima equatorial  Clima mediterrani  Clima d’alta muntanya  Clima tropical  Clima oceànic  Clima desèrtic  Clima continental LOCALITZACIÓ LOCALITZACIÓ LOCALITZACIÓHemisferi Nord: Entre el Cercle Polar Entre el Tròpic de Càncer i el Tròpic Hemisferi Nord: Entre el Cercle PolarÀrtic i el Pol Nord de Capricorn Àrtic i el Tròpic de CàncerHemisferi Sud: Entre el Cercle Polar Hemisferi Sud: Entre el Cercle PolarAntàrtic i el Pol Sud Antàrtic i el Tròpic de CapricornEl clima dalta muntanya es dóna enqualsevol alta muntanya\n5. CARACTERÍSTIQUES GENERALS DE LES ZONES CLIMÀTIQUES Aquest conjunt de climes s’estén per la zona intertropical, sobre una superfície de 200 milions de km2. La seva principal característica és que no gela mai, ja que les temperatures són sempre elevades, superiors als 20 ºC de mitjana. La dinàmica atmosfèrica està condicionada per la presència dels alisis, vents regulars que bufen des de les altes pressions subtropicals cap a l’equador. La major o menor abundància de precipitacions i els contrastos entre períodes de sequera i de precipitacions fan que es distingeixen tres grans subtipus climàtics: equatorial, tropical i desèrtic. Cadascun d’aquests es caracteritza per uns paisatges vegetals determinats.  Els climes equatorials es localitzen a costat i costat de l’equador, entre 5 i 10º de latitud:ZONA CALENTA o Àfrica central i Golf de Guinea, l’Amazònia a Sudamèrica., Indoxina a Àsia.  Els climes tropicals localitzen entre 5 i 35º de latitud, sobretot a les zones entre l’equador i els dos tròpics: o Amèrica Central, Amèrica del Sud (Brasil), sud d’Àfrica, sud-est d’Àsia i est d’Austràlia.  Els climes desèrtics ocupen el 15% de la superfície continental.  Es localitzen entorn als tròpics, sobretot a l’Hemisferi Nord.  Els deserts més coneguts es troben a Àfrica: el Sàhara, el d’Aràbia i el Kalahari. Els paisatges de climes càlids són propis de les terres que hi ha situades entre el tròpic de Càncer i el de Capricorn i n’hi ha tres de fonamentals: la selva, la sabana i el desert. Els climes temperats són els que hi ha a les latituds mitjanes i s’estenen entre els paral·lels 30º i 70º aproximadament. Les seves característiques procedeixen dels contrastos estacionals de les temperatures i les precipitacions. Les temperatures mitjanes anuals se situen entre el 8 ºC i 18 ºC, i les precipitacions van de 300 mm a més de 1000 mm anuals. Aquestes zones van des de les regions càlides fins a les regions fredes de tots dos hemisferis. Una de les característiques principals dels paisatges temperats és que tenen unes temperatures i unes precipitacions moderades; a més, es distingeixen pel fet de presentar quatre estacions ben diferenciades:  L’hivern, en què aquestes zones queden sota la influència de la massa d’aire polar.  L’estiu en què la massa d’aire càlid afecta aquestes terres temperades.  També s’hi distingeixen dues estacions intermèdies, que són la primavera i la tardor. ZONA Els paisatges de les zones temperades admeten una gran diversitat de matisos segons el tipus de clima. En general, s’hi distingeixen tres grans tipus de paisatges, que estan ben exemplificats en el cas d’Europa: TEMPERADA  Paisatge oceànic o atlàntic o Els paisatges oceànics es troben a les costes occidentals dels continents entre 40 i 60º de latitud. o A l’Hemisferi Nord comprèn la costa occidental d’Europa i Amèrica del Nord. o A l’Hemisferi Sud la costa del sud de Xile i Argentina; la costa sud-est d’Austràlia i Nova Zelanda.  Paisatge mediterrani: o Els paisatges mediterranis es troben localitzats a les costes orientals dels continents situades entre 30 i 45º de latitud. o La zona més àmplia és la banyada per la mar Mediterrània, que dóna nom al clima.  Paisatge continental o Els paisatges continentals Es localitza en indrets allunyats de les masses d’aigua, entre 40 i 70º de latitud. o Ocupa les terres de l’interior d’Europa, d’Àsia i d’Amèrica del Nord. Els paisatges de climes freds es localitzen a les zones polars de tots dos hemisferis (zones de l’Àrtic, a l’hemisferi nord, i l’Antàrtida, a l’hemisferi sud) i a les serralades més elevades de la Terra. En aquests llocs les temperatures hi són molt baixes durant tot l’any, i les precipitacions escasses. Amb aquestes característiques climàtiques la vegetació arbòria no hi pot créixer, i en lloc seu s’hi fan arbusts i prats. A les zones on hi ha gel d’una manera permanent o allà on l’altitud és molt elevada, pràcticament no s’hi fa cap classe de vegetació.ZONA FREDA Les zones polars estan poc poblades, amb certs pobles, com ara els esquimals, que viuen bàsicament de la caça i de la pesca. A les altes muntanyes la vida hi és difícil i per això estan poc habitades; la població es concentra a les valls. Tradicionalment s’ha explotat la fusta dels boscs i els prats han servit per alimentar nombrosos ramats.  Els climes polars es troben als dos extrems de la Terra: al nord del Cercle Polar Àrtic i al sud del Cercle Polar Antàrtic, a més de 70º de latitud.  Els paisatges d’alta muntanya es localitzen a les zones muntanyenques de més de 2500 m d’altitud.\n6. El PAISATGE és el reflex visual de la interacció d’elements naturals i antròpics sobre un territori.Elements del paisatge: un paisatge està format per la combinació de tres possibles elements:  Elements Abiòtics: són aquells elements naturals del paisatge que no tenen vida, com per exemple les roques, l’aigua, l’aire, els niguls, el sol.  Elements Biòtics: són aquells elements naturals del paisatge que tenen vida pròpia, com per exemple els animals o les plantes.  Elements Antròpics: són aquells elements introduïts per l’home en el paisatge i que per tant l’humanitza, com per exemple les construccions, les infraestructures i qualsevol altre element destinat a l’explotació econòmica del paisatge.Tipus de paisatge en funció dels seus elements: els paisatges es poden classificar en funció de l’existència de menoro major presència de cada element.  Paisatge Abiòtic: en el desert dominen els elements abiòtics com l’arena i les roques.  Paisatge Biòtic: a la selva dominen els elements naturals biòtics, tant plantes com animals.  Paisatge Antròpic: a la ciutat dominen els elements artificials introduïts per l’home: edificis, infraestructura viària, xarxes de distribució...  Paisatge Abiòtic-Biòtic: en un oasis combinen elements abiòtics i elements biòtics, sense que existeixi una dominància per part de cap d’ells.  Paisatge Abiòtic-Biòtic-Antròipic: en els paisatges rurals, els tres tipus d’elements estan presents, ja que a pesar de tenir gran importància els elements abiòtics i biòtics, sense el treball de l’home que els organitza per explotar-los econòmicament, no se donarien aquests paisatges.  Paisatge Abiòtic-Antròpic: els assentaments nòmades en el desert, constitueixen paisatges amb una dominancia compartida entre els elements antròpics i els abiòtics.  Paisatge Biòtic-Antròpic: les cases que formen un poblat a la selva constitueixen un paisatge amb mescla d’elements antròpics sobre altres de biòtics.\n7. Evolució dels paisatges: l’explotació econòmica de l’espai natural provoca la humanització dels paisatges. Aquestaevolució se desenvolupa amb vàries fases: 1) Espai òptim o climàcic 2) Espai en regressió 3) Espai humanitzatEn el medi natural els elements biòtics se relacionen estretament entre ells i amb els elements abiòtics del sistema,que li serveixen d’hàbitat, generant un ecosistema. Així, podem dir que l’ecosistema és el conjunt dels éssers vius ien el medi que es desenvolupa la seva vida, així com les relacions existents entre tots els seus elements.A més a més, cal tenir present l’existència dels biomes que són el conjunt d’ecosistemes característics d’una zonabiogeogràfica que comparteixen clima, vegetació i fauna.\nEl relleu peninsular.


RodaMots - Solució de les endevinalles i guanyadors del concurs\nSolució de les endevinalles i guanyadors del concurs\nla setmana passada, en lloc de proposar-vos un enigmot, com hem fet altres vegades, vam aprofitar l’avinentesa que us presentàvem un llibre d’endevinalles per demanar al seu autor, Pere Martí i Bertran, que ens proposés algunes endevinalles de collita pròpia perquè miréssiu de resoldre-les.\nReproduïm tot seguit les cinc endevinalles de la setmana amb la resposta corresponent:\nRimo amb la paraula ‘fada’\ni sóc molt, molt desitjada.\nNomés tinc una vocal,\nrepetida, tant se val.\nPer fer-me cal sempre un braç;\nsi em tastes, repetiràs!\nHi ha una dita popular,\nla que diu que totes piquen.\nÉs molt clara i singular\ni es basa en l’homofonia.\nI el mot que tu has de trobar\nno saps pas com l’has d’escriure.\nResposta: MAÇA o MASSA (la dita popular és\n‘Totes les maces piquen’, que juga amb l’homofonia amb massa)\nPuc ser adjectiu o bé nom.\nEn el primer dels dos casos,\ndesigno una cosa insípida\no algú mancat de tot seny.\nEn el segon, soc destí\no força quasi divina.\nSurto a totes les tragèdies!\nResposta: l’adjectiu FAT, FADA i el nom FAT\nEm poden fer amb la mà\ni llavors solc fer mal.\nO amb la mà de morter\ni llavors solc ser bona.\nEncara amb una agulla\ni no soc agradable,\ncom tampoc no ho soc pas\nsi em fan amb un fibló.\nTinc un nom d’allò més curt,\nperò força variat:\nserveixo per beure vi,\nsoc un bolet comestible,\ni encara puc donar nom\nals individus d’un poble\ngermànic i molt antic.\nResposta: GOT (a més de ‘vas’, un got de vi també és\nel nom d’un bolet i els gots també són un antic poble germànic)\nLes bases per participar en aquest concurs eren aquestes.\nHem rebut 874 respostes en total (que per ser al juliol i amb la calor que fa, déu n’hi do!), la gran majoria de les quals han estat correctes. Hem demanat al Pere Martí que ens digui cinc números de l’1 al 874 per trobar els guanyadors, que rebran un exemplar d’un d’aquests dos llibres, Endevinalles per a tothom i 100 endevinalles noves per a tothom, gentilesa de l’editorial Baula.\nPilar Solé Llop, de Barcelona\nJoel Aubet, de la Seu d’Urgell (Alt Urgell)\nAlbert Girbal Puig, de Barcelona\nAmparo Faubel Rubio, d’Alboraia (Horta Nord)\nCarla Leandro, de Barcelona\nL’enhorabona als guanyadors, també a tots els participants (hem de fer constar que 49 han encertat totes cinc endevinalles, i 47 més quatre) i a tothom que ens estigui seguint i llegint, que això també té mèrit.\nPassat l’estiu ja farem un enigmot-enigmot!\nEl Montmell (Baix Penedès), 9 / juliol / 2018\nPostdata de Pere Martí i Bertran:\nDiria que sóc receptor de Rodamots des de l’inici i que n’he fet tanta propaganda com he pogut, sobretot entre els meus alumnes, perquè trobo que és una proposta molt enriquidora. Us asseguro que em va fer molta il·lusió que en Jordi Palou triés els meus llibres d’endevinalles per seleccionar els mots d’una setmana. I encara me’n va fer més quan em va proposar de fer una mena d’enigmot amb endevinalles inèdites. Ho ha acabat de rematar, us ho ben asseguro, que hi hagi participat tanta gent i que alguns a més hi hagin fet comentaris. Gràcies a tothom, i especialment a en Jordi és clar, i MOLT BON ESTIU i MOLT BONES LECTURES. —PMB


Acreditacions | COPC - Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya\nInici\tServeis al col·legiat\tAcreditacions\tAcreditacions\nL'Acreditació Professional en Psicologia és un reconeixement de les competències professionals adquirides per un psicòleg/a en un àmbit d'intervenció concret.\nEl reconeixement que s'atorga és de caràcter “Inter parells” i d'organització professional més que legal. D'aquesta manera, l'acreditació implica que els iguals, els professionals, reconeixen la competència professional d'un dels seus sobre la base que ja té la competència acadèmica, el títol, a la qual afegeixen la professional.\nAixí doncs, l'acreditació professional té el valor de certificat de qualitat, és a dir, no són requisit per exercir en un àmbit concret sinó que reconeixen l'experiència dels professionals que exerceixen en aquest àmbit, donant-los el reconeixement d'experts.\nEl Col·legi Professional amb l’atorgament de l'acreditació certifica que un psicòleg/a posseeix les competències necessàries per exercir com a expert en un àmbit concret (àmbit que hagi estat objecte d'acreditació), i al seu torn, permet al públic identificar a aquells psicòlegs/es que estan qualificats i compten amb les habilitats necessàries per intervenir en aquest àmbit. L'acreditació demostra, a més, que són psicòlegs/es compromesos amb el desenvolupament personal i amb la formació professional continuada, tan necessàries per a l'exercici de la professió, i suposa una marca de qualitat que no limita l'exercici professional d'aquells psicòlegs/es que no desitgin sol·licitar-ho o que no compleixin els requisits en un moment determinat.\nEn relació als processos d'acreditació propis, tots incorporen en major o menor mesura 4 condicions:\n2. Formació de postgrau en l'àmbit professional concret.\n2.1. Títol de màster o postgrau equivalent en hores. 2.2. Presentació de tesi de recerca que condueixi al doctorat o títol equivalent.\nL'excepció és dóna en el cas dels professionals sèniors, se suposa que amb àmplia experiència professional, però sense títol de màster. S'acostuma a establir per a ells la necessitat de demostrar hores de formació en l'especialitat en qualsevol context, també privat.\n3. Estar col·legiat o pertànyer de ple dret a l'organització acreditativa.\n4. Complir uns requisits específics. Poden variar segons el procés d'acreditació. En general són els següents:\n4.1. Hores de formació. En general es consideren suficients el títol de màster o doctorat i/o la necessitat d'hores complementàries molt variables en el nombre d'aquestes. 4.2. Experiència mínima en l'exercici de l'àmbit professional concret. La majoria considera imprescindible aquest requisit sent molt variable el nombre d'hores.\nLes variacions poden ser l'acreditació que les pràctiques s'han fet sota la supervisió de tutor o no i en centre públic i/o privat, incloent la pràctica lliure de la professió.\n4.3. Algun tipus d'examen davant un tribunal. Pot ser a través de la defensa d'un currículum, defensa d'un informe o qualsevol altre document professional o, un examen clàssic.


Projectes Solidaris - Ajuntament de Sant Gregori\nPROJECTES SOLIDARIS DES DE SANT GREGORI\nCada any l'ajuntament de Sant Gregori reserva una partida del pressupost municipal per a projectes del Fons Català de Cooperació al Desenvolupament. [Accedir a la web del Fons Català de Cooperació]\nL'aportació es realitza de manera bianual i el projecte es aprovat pel Ple municipal.\nSeguidament els projectes als quals ha participat l'Ajuntament de Sant Gregori:\nProjecte per escollir\nProveïment d'aigua Segura a Puerto Cabezas\nFons municipals de l'any 2014 i 2015: 11.974,16 euros\nProjecte escollit a través d'una enquesta [més informació aquí]\nEl projecte preveu construir, per etapes, sistemes familiars de captació i aprofitament d'aigua de pluja de les cases habitades. Cada etapa consisitirà en 30 sistemes construïts juntament amb la introducció de filtres casolans de ceràmica per garantir una aigua segura i processos de captació per enfortir la sostenibilitat de la intervenció.\nCentre de Nutrició i Capacitació a San Juan de Limay (NICARAGUA)\nFons municipal de l'any 2012 i 2013: 13.046.19 euros\nLa població nicaragüenca de San Juan de Limay ja compta amb un Centre de Nutrició i Capacitació. El projecte impulsat per l’agermanament entre L’Esquirol i Limay, amb la col·laboració de St,. Gregori, entre d’altres poblacions, es va iniciar l’any 2010 per tal de dotar la població de la província d’Esterlí amb un centre escolar. El març de l’any passat van començar les obres per iniciar la construcció d’un nou edifici per a poder escolaritzar i assegurar l’alimentació dels més menuts de la ciutat de San Juan de Limay. El centre, que rebrà nom de “Héroes y mártires de Platanares”, comptarà amb tres aules, una cuina, un menjador exterior cobert, una oficina per al personal i diversos banys. Les aules s’han equipat amb taules i cadires, televisors i videos, material didàctic divers i llits per als nadons. El projecte 2089 es fa fer realitat el mes de juliol passat quan el centre va obrir les portes per a un total de 75 alumnes de 0 a 5 anys. El projecte, d’un cost total de 143 mil euros, ha comptat amb l’aportació econòmica d’una quinzena de municipis catalans, entre els quals Sant Gregori, que hi ha contribuït amb 13.046,19 euros.\nL'Ajunatment de Sant Gregori també ha realitzat aportacions extraordinàries en campanyes d'emergència del Fons Català de Cooperació i Desenvolupament davant desastres o conflictes que ocorren arreu del món i en els quals es demana, si és possible contribuir, des del Fons Català de Cooperació i Desenvolupament.\nAjuda als refugiats sirians | Aportació 1.000 euros\nAjuda al poble saharauí | Aportació 1.000 euros\nAjuda als afectats per terratremol de l'Equador : 500 euros


INDÚSTRIA AGROALIMENTÀRIA | 17/02/2021 Ruralcat\nActualitzats els mapes amb la distribució territorial de les indústries agroalimentàries de Catalunya per sectors i les dades del visor interactiu\nLa publicació de les dades del Registre d'Indústries Agràries i Alimentàries de Catalunya (RIAAC) tenen com a finalitat poder disposar, de manera permanent i actualitzada, de la informació per a dur a terme una política de gestió i de foment de les indústries agràries i alimentàries.\nLa visualització d’aquests mapes es pot realitzar accedint a la informació del Registre d'indústries agràries i alimentàries de Catalunya (RIAAC)\nA partir de la base de dades del Registre d'Indústries Agràries i Alimentàries de Catalunya (RIAAC), s’ha publicat al web del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació (DARP) els mapes actualitzats amb la distribució territorial de les indústries agroalimentàries de Catalunya per sectors.\nEs tracta d’uns mapes en format PDF que permeten visualitzar, de manera ràpida i senzilla, la implantació en el territori de cadascun dels diferents sectors agroalimentaris. Inclouen també un mapa amb la distribució per comarques del nombre d’indústries, diferenciant cinc intervals segons la quantitat d’indústries.\nAquesta informació és complementària al mapa interactiu on es pot visualitzar la ubicació geogràfica de les indústries agràries i alimentàries de Catalunya on, per exemple, i segons la capa seleccionada, es poden veure totes les indústries a la vegada. Clicant sobre l’establiment industrial, s’accedeix a la informació de les activitats que aquest ha declarat.\nLa visualització d’aquests mapes es pot realitzar accedint a la informació del Registre d'indústries agràries i alimentàries de Catalunya (RIAAC) del web del Departament, i on també s’hi pot trobar els cinc llistats que ja es publiquen habitualment: per comarques (pdf), per activitats (pdf), per titularitat (pdf) i els 2 llistats de totes les indústries (en formats excel i csv).\nFinalment, recordar que també es pot trobar el llistat d’indústries agràries i alimentàries de Catalunya al web de Dades Obertes, un portal que té per objectiu facilitar l’accés i donar transparència a la informació donar pública.\nTota aquesta informació és de gran utilitat no només per al DARP, sinó també per a altres departaments, administracions, institucions, associacions i, especialment, per al mateix sector i per a la ciutadania. La publicació de les dades del Registre d'Indústries Agràries i Alimentàries de Catalunya (RIAAC) té com a finalitat poder disposar, de manera permanent i actualitzada, de la informació per a dur a terme una política de gestió i de foment de les indústries agràries i alimentàries, i en el qual s’hi inscriuen les indústries d'activitats agràries, alimentàries, forestals, i de pesca ubicades a Catalunya.\nMapa de distribució de les indústries agroalimentàries


versió de protocol d'Internet 6 (IPV6) – Termwiki, millions of terms defined by people like you\nHome > Terms > Catalan (CA) > versió de protocol d'Internet 6 (IPV6)\nversió de protocol d'Internet 6 (IPV6)\nEn primer lloc desenvolupat en 1995, IPv6 és la pròxima generació d'internet que reemplaça la versió de protocol d'internet 4 o IPv4. IPv6 originalment va ser desenvolupat principalment per augmentar el nombre de les adreces úniques disponibles d'identificació de dispositius que es connecten a internet com la proliferació de telèfons elegants, coixinets, portàtils i uns altres mecanismes electrònics al voltant del món ràpidament esgota les adreces IP de la xarxa IPv4. Addicionalment, Ipv6 ofereix opcions més avançades de seguretat i privadesa.\nIPv6 no és endarrere compatible amb IPv4, així dispositius mitjançant IPv4 pot comunicar directament amb dispositius mitjançant IPv6 i viceversa.\nNascut Adam Richard Sandler (9 de setembre de 1966), un actor nord-americà, comediant, cantant, guionista, músic i productor de cinema. Després de ...


Ruta en català per Chelsea - Cap a Nova York\nEn alguns moments d’aquest itinerari tindràs la sensació que no ets a Nova York perquè passem per barris històrics que ensenyen una dimensió molt diferent de la ciutat. Comencen pel més nou, el flamant Hudson Yards, un espectacular nou barri que inclou un centre comercial i un mercat de gastronomia catalana i espanyola, Little Spain. La peça central de l’àrea és una impressionant estructura d’escales anomenada Vessel.\nEl barri ens porta directament al High Line, una antiga via de tren de mercaderies que va quedar abandonada als anys 80. Ara és un parc públic força concorregut però molt bonic i travessa l’oest de Chelsea i el seu passat industrial. No ens perdrem el popular mercat de Chelsea i les seves botigues i llocs per menjar.\nAl Meatpacking District, l’antic barri dels escorxadors, s’aixeca un parc sensacional que porta per nom Little Island i que, efectivament, és una petita illa sobre les aigües del Hudson River. Des d’aquí, ens perdrem pels carrers laberíntics del West Village i envejarem la forma de vida de l’antiga burgesia que vivia en cases de maons i pedra marronosa.\nAcabem el recorregut al centre del Greenwich Village on hi ha un altre parc molt animat, el Washington Square Park, envoltat de les facultats de la Universitat de Nova York.\nPunts de la visita Hudson Yards Vessel High Line\nMeatpacking District West Village Stonewall Inn Greenwich Village Washington Square Park Little Island\nAquesta ruta té una durada aproximada de quatre hores i la fem tota a peu amb una pausa breu. La visita no inclou pujar a l’estructura Vessel.\nChelsea 5 article/s relacionat/s


Des del País... i sense Alícia!: 2014\nCONTRA 9-N, 12-O\nCONTRA EL 9 DE NOVEMBRE, EL 12 D'OCTUBRE:\nSANTIAGO, DOÑA RITA Y CIERRA,\nESPAÑA ETERNA! (*)\n(*) Adaptació, que ve al cas, dels crits Santiago y cierra, España, que usaven els espanyols per a iniciar els atacs des de la batalla de les Navas de Tolosa. Fa referència a la demanda de protecció a Santiago Matamoros i a l'aproximació a l'enemic.\nL’ESTRATÈGIA DE PEPETA\nDiversos titulars de premsa recents fan pensar que el Partit Popular ha trobat la via estratègica per a sobreviure, per a poder surar en el mar de la seua pròpia merda, que està a punt de cobrir-lo fins al punt de no deixar-lo respirar: l’estratègia PPETA, és a dir, ara que ja està inactiva, en una mena d'apropiació indirecta, la ressucita, parla d'ella més que abans.\nL’associa amb tot allò que es mou, disparant a tort i a dret com un caçador maldestre, i a més exigeix explicacions, no se sap de què. Unes explicacions que el PP+ETA mai no dóna per aclarir els centenars de casos de corrupció que brollen cada dia del pou insondable que és eixa associació radical antisistema, agrupació de frikis, malfactors i sangoneres, que viuen de mangonejar els diners públics en el seu propi benefici, i ho fan emparats en crucifixos, confessors íntims, misses i comunions diàries, que els asseguren la felicitat eterna en el cel, que ací en la terra ja se l’asseguren ells.\nSembla que aquesta senyora té molta pressa, i potser molts interessos, en acabar ràpidament amb el patrimoni arquitectònic del Cabanyal. Vol passar-se per, on vulgueu dir, la sentència ferma del Tribunal Constitucional que suspengué la demolició de cases del Cabanyal, moltes de les quals estan catalogades com a Bé d'Interès Cultural (BIC). Ara, practicant el joc del “trilero”, ens vol vendre la burra d’un nou Pla, gràcies al qual, les previsions de 1.600 cases a enderrocar, quedaran “reduïdes” a “només” 1.040, que ja són “poquetes”.\nElla té pressa per començar les obres, perquè seguint les normes d’actuació del seu partit, pensa deixar el Cabanyal ben arrasat per a la primavera de 2015, de cara a la propera campanya electoral. Ja sabeu que a cada període d’eleccions es carreguen alguna cosa, els repetidors de TV3 (almenys un per campanya), el Banc de València, Bancaixa, la Cam, Canal 9, i clar, ja només els queda el Cabanyal. Així que aquesta serà l’última campanya de Donya Rita, perquè ja no tindrà on tirar mà per a continuar destruint el nostre patrimoni i la nostra personalitat col·lectiva.\nFarà com una vulgar pistolera de pel·lícula de l’Oest. Potser la seua actuació serà recordada per la història amb l’epítet (en el seu imprescindible castellà) de la que va “MORIR MATANDO”.


Arqueolític Projecte de prehistòria des del cicle infantil de l'escola St. Jordi de Bonmatí (Girona) - Arqueolític\nProjecte de prehistòria des del cicle infantil de l’escola St. Jordi de Bonmatí (Girona)\nDurant aquest tercer trimestre els alumnes de cicle infantil de l’escola St. Jordi de Bonmatí (Girona) volen treballar la prehistòria. L’equip de mestres ha demanat la col·laboració d’Arqueolític per tal desenvolupar aquest projecte. La proposta s’inicia amb una primera visita aquest divendres a l’escola acompanyats de l’Aixa i en Teix, els nens / titelles del Parc Neolític de la Draga, amb ells començarem a endinsar-nos en el món prehistòric. Al llarg de les setmanes des de l’escola aniran realitzant diferents activitats per tal de treballar la prehistòria des de diferents àmbits. La nostra col·laboració continuarà amb algunes xerrades i demostracions d’activitats prehistòriques que també realitzaran la resta de cursos de l’escola.\nPer acabar el projecte, a final de curs, tota l’escola vindrà a passar el dia al Parc neolític de la Draga per tal de viure i reviure en primera persona qui eren i com vivien els neolítics que ara fa uns 7.200 anys es van establir en aquest immillorable entorn vora l’estany.


La zona blava es podrà pagar amb el telèfon mòbil a Terrassa a partir de demà\nA partir de demà dimarts, 12 de desembre, la zona blava de Terrassa es podrà pagar a través del telèfon mòbil gràcies a un nou sistema implantat per l'empresa municipal Egarvia, encarregada de la gestió dels aparcaments. Tècnicament, una nova aplicació pels dispositius mòbils permetrà als ciutadans accedir a aquest nou servei. La incorporació de la informació als parquímetres de la ciutat es farà de manera progressiva durant els dies següents.\nEls parquímetres de la ciutat estan incorporant les explicacions del funcionament del nou sistema de pagament per tal de divulgar-ho entre la ciutadania. A partir d'ara, la descàrrega de l'aplicació iParkMe està disponible tant pel sistema operatiu Android (https://play.google.com/store/apps/details?id=com.integrapark.iparkmerel&hl=es) com per iOS (https://itunes.apple.com/es/app/iparkme/id958170386?l=en&mt=8), en català, en castellà i en anglès. Aquesta aplicació incorpora el pagament per mòbil de la zona blava i dels aparcaments soterranis municipals, però també la gestió de les zones de càrrega i descàrrega per a transportistes i les "zones exprés" d'estacionament gratuït però regulat.\nLa incorporació del pagament a través de dispositiu mòbil de les zones d'estacionament regulat és la part que més directament afecta la ciutadania d'un procés de renovació tecnològica més ampli. Egarvia ha adquirit diferents eines per modernitzar la gestió dels seus serveis. La zona blava és un d'ells, però la tecnificació afecta també als aparcaments soterranis públics i el servei de grua municipal.\nLa posada en marxa de les noves eines suposa un canvi en l'explotació dels serveis de l'empresa municipal que, a banda d'augmentar els serveis per als usuaris, també podrà racionalitzar el seu funcionament intern. El projecte de modernització de les eines de gestió facilitarà l'activitat que desenvolupa l'empresa municipal. Per exemple, la plataforma de gestió interna permet geolocalitzar tota l'activitat que desenvolupa l'empresa, des de pagaments fins a denúncies, incloses les anul·lacions d'aquestes o qualsevol incidència amb les places d'aparcament. L'explotació de totes les dades optimitzarà l'activitat d'Egarvia i permetrà millorar la planificació de futur. De la mateixa manera, facilitarà la visualització de la distribució de les places i la gestió de particularitats com ara els infractors reincidents, els que tenen autoritzacions específiques o les diferències tarifàries de les zones.\nS'ha de tenir en compte que l'empresa municipal gestiona sis aparcaments soterranis, que durant 2016 van tenir més de 160.000 estacionaments. El servei de grua, que també gestiona Egarvia, va fer 11.000 serveis durant el darrer any. I, en el mateix període, la zona blava va experimentar més de dos milions d'operacions a les 2.105 places d'aparcament distribuïdes en les 13 zones, que suposen 4 tarifes diferents i 5 horaris d'estacionament. Tot aquest complex sistema, que inclou la gestió dels 136 parquímetres de zona blava, millora la seva gestió amb la incorporació del nou sistema de gestió integral.\nL'empresa Integr@ Parking Solutions, LLC., ha estat l'encarregada de desenvolupar totes aquestes eines i de posar-les en marxa, després del corresponent concurs d'adjudicació. Egarvia ha fet una inversió de 7.260 euros (IVA inclòs) en el desenvolupament de les solucions tecnològiques. A aquesta quantitat s'han de sumar 1.210 euros anuals de manteniment d'aquestes eines. El servei de pagament per mòbil dels estacionaments regulats es paga mitjançant un percentatge de les operacions realitzades, en aquest cas, un 5%. En cap cas, aquesta comissió suposa un increment de les tarifes, ja que és Egarvia qui assumeix aquest sobrecost com un servei més a la ciutadania


POLÍTICA - 09/05/2019 16:30 / Redacció\nJosep Costa destrossa Pablo Casado amb aquesta piulada pel fracàs de la ofensiva pepera contra Puigdemont\nUna vegada més, el President Puigdemont ha tornat a vèncer a la justícia espanyola i els partits del règim presentant-se a les eleccions europees. Ni la JEC, ni Ciudadanos, ni el Partido Popular han pogut apartar-lo de la seva voluntat d'internacionalitzar el conflicte i l'espanyolada se l'haurà d'empassar al Parlament europeu si surt escollit.\nEl vicepresident primer del Parlament i diputat de JxCat, Josep Costa.\nFa pocs dies, el líder dels populares, Pablo Casado, va anunciar que presentaria recurs al Tribunal Constitucional per tal d'impedir que el President Puigdemont, junt amb Toni Comín i Clara Ponsatí, es poguessin presentar a les europees tal com vàrem (VEURE AQUÍ). Finalment, el TC no va admetre a tràmit el recurs que vàrem (VEURE AQUÍ), fet que va al·legrar profundament a l'advocat Gonzalo Boye, que com vàrem (VEURE AQUÍ) va deixar pel terra a Rivera i Casado.\nQui s'ha afegit a les crítiques als populares per la seva derrota contra Puigdemont ha estat el vicepresident del Parlament, Josep Costa, que en una piulada magistral ha deixat a Pablo Casado amb la boca oberta assegurant que "No habeis podido apartar al president Puigdemont. En Europa ganamos nosotros". A continuació, Josep Costa li ha mostrat els motius jurídics que no han permès impugnar la candidatura del President.


← Vins de criança sobre lies\nCaracterístiques del raïm Viura: Una de les grans varietats blanques d’Espanya →\nEncara que ja estem ben entrats en el nou mes, no volem deixar escapar l’oportunitat de recuperar algunes de les novetats vinícoles que durant els últims 30 dies han passat a completar la nostra àmplia selecció de vins espanyols.\nNo et perdis les noves anyades i referències, que hem incorporat durant el passat mes de maig, disponibles des d’aquest mateix moment a la nostra web. T’encantaran!\nJavier Sanz Verdejo 2014. Nova anyada d’aquest interessant 100% Verdejo elaborat sota la batuta de l’enòleg Javier Sanz, i emparat per la DO Rueda. Un vi blanc fresc, intens i sucós, recentment premiat amb la medalla de plata als Sommelier Wine Awards 2015.\nArtadi Joven 2014. Viatgem fins a la DOQ Rioja per rendir-nos davant una de les millors expressions de vi elaborada mitjançant maceració carbònica del mercat. Un cupatge d’Ull de Llebre (90%) i la varietat blanca Viura (10%) insultantment fresc, sucós, intens i llaminer.\nGaba do Xil Godello 2014. Quan Telmo Rodríguez presenta la nova anyada d’un dels seus vins, val la pena parar-se a prestar atenció. És el cas del llançament del nou Gaba do Xil Blanco 2014. Un 100% Godello molt varietal, d’aromes subtils, ple d’harmonia. Un vi molt agradable, molt fi.\nPrima 2013. Ja és aquí el nou Prima 2013, el petit de Bodegas Maurodos, una de les referències de la DO Toro. El seu perfecte equilibri aromàtic, potència i intensitat el converteixen en una de les millors relacions qualitat-preu de la denominació. No te’l perdis.\nBaigorri Crianza 2011. Tornem a la DOQ Rioja per presentar la nova anyada 2011 (una anyada excel·lent en la denominació) de Baigorri Crianza. Un vi molt suau i agradable al paladar que no deixa indiferente.\nCims de Porrera Vi de Vila 2008. De la Rioja fins a una altra de les grans denominacions d’origen del nostre país: La DOQ Priorat. I és que la presentació de la nova anyada d’un dels seus vins de vila més carismàtics bé ho mereix. Un tradicional cupatge de Garnatxa i Carinyena cremós, intens, llarg i perseverant.\nCulmen Reserva 2010. Ja és aquí la nova anyada de Culmen, el vaixell insígnia de Bodegas LAN. Envoltant i carnós, intens i vellutat, complex i fi. Un vi excepcional d’una anyada excepcional.\nFinca Villacreces 2011. Temps per viatjar fins a la DO Ribera del Duero, terra des de la qual es presenta la nova edició de Finca Villacreces. Un gran vi profund i intens, que conjuga a la perfecció fruita i espècies. Aquesta nova anyada 2011 es presenta encara més interessant, si cap.\nBassus Pinot Noir 2013. El millor exemple de l’excel·lent nivell de qualitat que són capaços d’assolir els vins escumosos valencians. Aquesta nova anyada 2013 de Bassus es presenta tan untosa i envoltant com sempre. Un escumós rosat per a ocasions especials.\nEkam 2014. Nova anyada d’un dels grans vins blancs de la DO Costers del Segre. Ekam forma part de la col·lecció de vins elaborats per Raúl Bobet al pirineu lleidatà, a 1000 metres d’altitud sobre el nivell del mar. Un excèntric cupatge d’Albariño i Riesling que enamora. Molt recomanable.


El Tribunal de la Haia dictamina que la declaració d'independència de Kosovo no viola les lleis internacionals\nEl Tribunal Internacional de Justícia de la Haia acaba de llegir la sentència sobre la independència de Kosovo i ha dictaminat que "la declaració d'independència del 17 de febrer del 2008 no va violar el dret internacional general". El tribunal ha pres aquesta decisió arran de la denúncia que va presentar Sèrbia a l'ONU contra la declaració unilateral d'independència de Kosovo. Una decisió favorable a Kosovo del Tribunal que estableix precedent i podria obrir les portes perquè altres territoris amb aspiracions sobiranistes puguin seguir el mateix camí. La independència de Kosovo ha estat reconeguda per 69 estats, entre els quals no hi ha l'espanyol.\n22/07/2010 - 15.00 Actualitzat 23/07/2010 - 17.18\nLa tasca dels magistrats del Tribunal Internacional de Justícia era respondre a la pregunta formuladada per l'Assemblea General de les Nacions Unides: "S'ajusta la declaració unilateral d'independència de Kosovo per les institucions de govern provisional al dret internacional?". La resposta del Tribunal, la primera en la seva història sobre l'autodeterminació, ha estat: sí.\nEl ministre serbi d'Afers Estrangers, Vuk Jeremic, havia dit poc abans de saber-se la resolució que si la sentència era favorable a Kosovo, cap frontera de la regió o del món podria ser considerada segura. Jermic havia dit també que l"'última paraula, però, la té l'Assemblea General de l'ONU, que haurà d'emetre una conclusió política sobre el camí a seguir".\nFins avui, 69 països, entre els quals els Estats Units i 22 dels 27 països de la UE, han reconegut la independència de Kosovo, que té una població de dos milions d'habitants, el 90% albanesos. Espanya i Rússia no l'han reconegut.\nSèrbia va perdre el control sobre Kosovo el 1999 quan l'OTAN va bombardejar el país com a mesura de pressió per aturar les matances d'albanesos. Després de nou anys sota un mandat internacional, el 17 de febrer del 2008 el parlament de Kosvo, amb el suport dels EUA, va declarar unilateralment la seva independència.\nEls serbis, que consideren que la independència de Kosovo va ser un acte de secessió amb motivacions ètniques, han insistit que no reconeixeran mai Kosovo com a Estat independent "ni implícitament ni explícitament". Pristina, pel contrari, sosté que la seva independència no està en dubte i que només hi pot haver converses amb Sèrbia sobre assumptes pràctics i tècnics "entre dos països sobirans".\nMoratinos respecta "l'opinió" del Tribunal de la Haia sobre Kosovo\nHillary Clinton crida tots els països a reconèixer la independència de Kosovo\nCronologia d'una separació\nAlegria a Kosovo; Sèrbia diu que no reconeixerà mai l'Estat\n29 mesos d'independència\nLa sentència dóna la raó als kosovars


Comtat de Winterthur - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa ciutat de Vitudurum fou destruïda en l'alta edat mitjana (potser al segle V) però va sorgir una nova població gairebé al mateix lloc probablement al segle VI o VII; la seva posició estratègica entre el Tösstal i les planes la va fer prospera i sota els carolingis es va fundar una església al segle IX. La primera menció escrita de la ciutat és del 919 amb el nom de Niederwinterthur mentre la part de la ciutat amb l'església era Oberwinterthur; els dos assentaments mantenien certa rivalitat. Els historiadors no es posen d'acord en la successió d'esdeveniments i hi ha dues teories principals:\nLa primera i més antiga diu que els senyors locals van veure els seus dominis confiscats per l'emperador el 1030 que els va infeudar als comtes d'Ebersberg dels quals va passar per matrimoni als comtes d'Achalm i d'aquestos va passar a una branca dels udalríquides que eren comtes de Maden i es titulaven comtes de Gröningen i comtes de Winterthur, i es van extingir amb Adelaida.\nLa teoria més moderna diu que una casa senyorial d'origen udalríquida, amb dominis a Kyburg i Winterthur, va enllaçar amb els comtes de Nellenburg, una branca dels Udalrics que van agafar llavors el nom de Winterthur; extingits els Nellenburg la parenta més propera seria Adelaida, que va fer valer els seus drets i el seu marit Hartman i els seus descendents haurien pres possessió entre 1100 i 1150 de part de l'herència en perjudici dels altres pretendents, com Adalbert de Mörsburg, els comtes de Veringen o el bisbe de Constança.\nEn la segona teoria Winterthur apareix en mans d'Adalbert I fill d'Udalric II (VII) tronc dels comtes de Bregenz. Adalbert de Winterthur s'esmenta com a mort el 8 de setembre de 1030 i va deixar un fill de nom Werner I, que fou, des de vers 1024, advocat o defensor (protector) de Kaufungen; el 1027, a la mort del comte Dodicó, va rebre els dominis comtals a Maden al Lahngau i Neckergau al nord del Hessen que li foren concedits per Conrad II al que fou lleial, que eren força importants i als que es va dedicar. Fou el porta estendard de l'emperador, càrrec hereditari en la seva família (primicerius et more signifer regis) al que anava lligat el castell de Gröningen o Grueningen, i que va exercir sota Enric III (1028-1053). Hauria heretat Winterthur a Suàbia del seu pare el 1030 i reunit dominis a Hessengau i Suàbia. En la campanya imperial contra Bretislav I de Bohèmia va caure en una emboscada i va morir en batalla el 23 d'agost de 1040 junt al seu fill Luitfrid i altres nobles i soldats. Estava casat amb Irmgarda possible filla d'Eberard IV de Nellenburg (segons Europäische Stammtafeln, germana del comte Eppó o Eberard, de la casa dels comtes de Nellenburg) i va tenir quatre fills: Adalbert (II) (+1053) que el va succeir al comtat de Winterthur a Turgòvia; Luitfrid, mort combatent junt amb el seu pare (1040); Herman (+1065), abat d'Einsiedeln, i Werner II que el va succeir a Maden i Neckargau residint als castell d'Oberburg a Gudensberg. El 1052 els germans Adalbert II i Werner II van anar a Itàlia i els dos van morir en batalla a Civitate, a la Pulla, el 18 de juny de 1053 contra els normands; els dos germans dirigien 600 soldats alemanys (de Suàbia) els únics contingents no italians de l'exèrcit del Papa Lleó IX (del que eren parents) que fou derrotat pels normands. Werner II fou el pare almenys de Werner III, comte de Maden; era menor d'edat quan el pare va morir i a Maden va exercir la regència la seva mare i el seu parent Eberard IV de Nellenburg (cosí del seu pare) va esdevenir (temporalment ?) comte al Neckergau. Seria llavors que Winterthur va passar al comtat de Nellenburg. Extingits els Nellenburg amb la mort del comte Eberard VI (II) el 1169 l'herència va passar a Matilde de Mörsberg (morta abans de 1180) filla i hereva d'Adalbert de Mörsberg i casada amb Adalbert I de Dillingen, fill de Hartman I de Dillingen i d'Adelaida de Winterthur; així Adalbert reunia per Winterthur els drets de Nellenburg i de la branca col·lateral de Mörsberg i a més els d'Adelaida de Winterthur que devia ser descendent (una neta) d'Adalbert II de Winterthur. De la unió de tots aquestos territoris (Nellenburg, Mörsberg, Winterthur i Dillingen) es va crear el comtat que fou anomenat comtat de Kyburg pel castell de Kyburg que pertanyia als antics comtes de Winterthur. Una variant d'aquesta teoria considera que Adalbert II va tenir successors a Winterthur (el Casus Monasterii Petrishusensis la fa filla de Liutfred que no pot ser el germa d'Udalric VI de la branca de comtes de Bregenz, i germana d'Adalbert (III?) i doncs seria filla de Luitfred (II), un fill d'Adalbert II, i hauria heretat després del govern del seu pare i potser del seu germà). Luitfred no hauria perdut el comtat que hauria transmes al seu fill Adalbert III o a Adelaida i aquesta a Hartman I de Dilligen o al seu fill Adalbert I de Dillingen.\nSota els comtes de Kyburg la població de Nierderwinterthur va passar a dir-se simplement Winterthur (segle XIII). Els comtes de Kyburg empraven Winterthur de fet com la seva capital; fou fortificada i es va construir una muralla, fossat i torres de vigilància, i l'estructura de la ciutat, va ser promoguda de forma sistemàtica cosa que encara es pot veure avui en dia en la construcció de la ciutat vella. Els Kyburgs són considerats els fundadors de la ciutat, tot i que a Winterthur només li van concedir una carta de ciutat als Habsburg, quan van heretar el comtat de Kyburg en extingir-se la nissaga comtal el 1264.\nArticle de la wikipèdia en alemany "Winterthur"\nDiccionari Històric de Suïssa, article "Comtes de Kyburg"\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Comtat_de_Winterthur&oldid=27845530»


És millor apagar, suspendre o hibernar l'ordinador?\nBarcelona. Divendres, 14 de juny de 2019. 16:56\nActualitzat Divendres, 14 de juny de 2019. 16:57\nSegurament, com a tanta gent, moltes vegades et sorgeix el dubte de què hauries de fer amb l'ordinador quan has acabat d'utilitzar-lo. Apagar-lo, suspendre'l o hibernar-lo? Opcions, juntament amb la de reiniciar-lo, que poden elegir-se i que cadascuna té les seves pròpies característiques que veurem a continuació.\nÉs l'alternativa més recomanable quan estem segurs d'haver acabat d'usar l'ordinador durant el dia. Si no torna a utilitzar-se fins a la següent jornada, l'aturada de l'ordinador permet que els diversos components que el formen descansin i ofereixin un millor rendiment quan es torni a encendre el dispositiu.\nEs recomana apagar l'ordinador diàriament, perquè, a més de descansar, l'estalvi energètic és més gran que si s'opta per altres alternatives i, a més, ajuda a allargar la vida útil dels components i, per tant, de l'ordinador. Així mateix, amb l'aturada s'eliminen els arxius temporals, els d'intercanvi i la memòria cau, i permet una millor instal·lació de les actualitzacions que pugui oferir el sistema.\nL'únic inconvenient d'apagar l'ordinador és que quan s'encén poden passar uns minuts fins que estigui totalment a la nostra disposició per començar amb la tasca que necessitem fer. No és un temps excessiu en la majoria dels casos, però sí que pot ser incòmode si es necessita utilitzar l'ordinador al més aviat possible.\nQuan s'hiberna un ordinador és com si s'apagués, però sense arribar a aturar tot el sistema. De tal manera que quan es torna a activar, ens trobem amb una situació idèntica a la que tenia l'ordinador just abans d'optar per la hibernació. És una funció que s'utilitza sovint per la seva comoditat, però que fa que moltes dades inútils s'emmagatzemin en el sistema, fent que aquest es torni més lent. Una situació que es veurà més afectada encara si l'equip no compta amb suficient memòria RAM.\nEs recomana utilitzar la hibernació quan es torna a utilitzar l'ordinador poc temps després d'haver-lo hibernat\nEs recomana utilitzar la hibernació quan es torna a utilitzar l'ordinador poc temps després d'haver-lo hibernat. En aquest cas, cal tenir en compte que si el sistema necessita fer actualitzacions, caldrà reiniciar l'equip perquè s'instal·lin.\nÉs una possibilitat molt similar a la de la hibernació i està pensada per a períodes inactius curts. Es pot programar perquè entri en funcionament quan el sistema detecti que no s'està fent ús de l'equip. Tant en el cas de la hibernació com de la suspensió, l'estalvi energètic és un tema a tenir en compte, així com el possible escalfament que pot patir el hardware.\nFinalment, l'opció de reiniciar l'ordinador s'utilitza, sobretot, quan es dona algun error en el sistema i així poder corregir-lo.


CALENDARI ESCOLARITZACIÓ CURS 2020-21 - Col·legi Verge de Monti-sion Porreres\nLa Conselleria d’Educació i Universitats ja ha publicat el calendari d’escolarització pel curs 2020-21. Recordar que la presentació de sol·licituds d’infantil 3 anys i primària comença dia 1 i acaba dia 12 de juny.\nEnguany les sol·licituds de plaça per adscripció i admissió s’han de presentar preferentment de manera telemàtica. Resoldrem per via telefònica o telemàtica els dubtes i les dificultats sorgits. info@vergedemontision.com tel 971647296.\nPer altra banda, atendrem presencialment, amb cita prèvia, les famílies que de cap manera no puguin fer el tràmit per via telemàtica o que hagin de presentar documentació que no es pugui consultar per aquesta via.


Arrenca a l’IDIBAPS el programa “Bojos per la salut i l’alimentació” « Bloc del Clínic\nDissabte passat, 28 d’octubre, l’IDIBAPS va acollir una trentena d’estudiants de batxillerat del programa “Bojos per la salut i l’alimentació”. Aquesta iniciativa, impulsada per la Fundació Catalunya la Pedrera amb la col·laboració de l’Hospital Clínic i l’IDIBAPS, pretén fomentar les vocacions científiques entorn la salut i l’alimentació. La inauguració del programa va tenir lloc divendres 6 d’octubre a la Pedrera en un acte que va comptar amb la presència, entre d’altres, del director de l’IDIBAPS, Elías Campo, i el director general de l’Hospital Clínic de Barcelona, Josep Maria Campistol.\nEl curs, amb continguts teòrics i pràctics, s’imparteix fins al març 2018 i hi participen una seixantena d’alumnes, repartits en dos grups de trenta. Cada grup vindrà durant sis dissabtes a l’IDIBAPS i a l’Hospital Clínic, on podran aprofundir en el coneixement de la relació entre alimentació i càncer, el paper de l’alcohol en moltes patologies, les al·lèrgies i intoleràncies alimentàries, la prevenció de patologies cardíaques i la diabetis.


Arriba el Festival de Música Clàssica de Sant Fruitós de Bages\nArriba el Festival de Música Clàssica de Sant Fruitós de Bages i amb ell un espai de difusió de qualitat. El Festival de Música Clàssica de Sant Fruitós de Bages se celebra des de l’any 1995. Des dels …\nLa 7a edició de Sons del Camí retornarà la música en directe a la Basílica de la Seu i al Claustre del Museu Comarcal del 21 al 24 de juliol Arriba la setena edició de Sons del Camí, el cicle de músiq …\nEl Grec Festival arriba a Manresa i ho farà a través del darrer muntatge de LaPerla29, que es podrà veure a la sala gran del Kursaal retransmès en directe des de la Biblioteca de Catalunya. La funció …\nArriba una nova edició de la fira del vi del Bages. La 3a Fira ViBa se celebrarà del 15 al 21 de juny i potenciarà els sectors del vi, la restauració i el turisme en un moment en què cal promocionar m …\nTorna l’activitat al Kursaal de Manresa\nTorna l’activitat al Kursaal de Manresa. Ho farà reprenent la programació el juliol amb sis espectacles. Són sis muntatges que ja estaven inclosos dins de la programació del primer semestre del 2020. …\n19 maig del 2020\nEl Consell Comarcal del Bages demana a la Generalitat mantenir les targetes menjador durant l’estiu. L’ens en gestiona 3.393, el 90% de les quals cobreixen la meitat del cost total del servei. El Cons …\nSantpedor està distribuïnt 5.000 mascaretes infantils fetes a mà. Una cinquantena de voluntaris van elaborar caretes protectores per a tot el poble, però també per als centres sociosanitaris. L’ …\n13 maig del 2020\nBages Impuls fa públiques diverses reclamacions en un manifest. Entre aquestes demana al govern espanyol que es faci càrrec de la despesa fixa de les empreses mentre estan tancades. També volen que se …\nCreat un kit de seguretat per al comerç local de Sant Fruitós de Bages. Inclou material de prevenció i assessorament per tal que puguin obrir portes amb les màximes mesures de seguretat i higiene. …


Les entitats dedicades al cobrament de deutes últimament estan comprant de forma massiva a les entitats bancàries paquets de crèdits incobrats, per un preu que pot ser la meitat o inclús menys del total dels crèdits. Un cop han comprat aquests crèdits del banc, aquestes entitats es dediquen a mirar de cobrar-los amb tàctiques agressives contra els deutors, però sense fer servir la violència física. El seu benefici rau en la diferència entre el que han pagat al banc i el que aconsegueixen cobrar dels deutors.\nBé, sapigueu que aquesta mena de deutes prescriuen, aquí a Catalunya, al cap de 10 anys (a Espanya prescriuen als 15 anys) des de que us l’hagin reclamat per últim cop. Això vol dir que si han transcorregut més de 10 anys des de l’última reclamació que us va fer l’entitat financera, no us poden obligar a pagar-lo.\nEn canvi, si han transcorregut 8 anys des de que us el van reclamar per última vegada mitjançant un burofax o altra mecanisme que en deixi constància, això interromp la prescripció i el termini de deu anys torna a començar a comptar des de zero.\nTambé cal dir que el període de prescripció dels deutes és inferior en determinats tipus de deutes; en alguns casos pot se de tres anys o d’un any (ex. els lloguers).\nPer tant, des del Bufet Molina Bosch us recomanem que abans d’abonar un deute antic que us el reclamin ara, consulteu amb un advocat per tal de saber si el deute està prescrit o no.\nSi teniu participacions preferents o algun altre producte financer de risc de caràcter perpetu en alguna entitat bancària perquè us el van recomanar tot i que no és la mena de producte que vosaltres pensàveu, podeu intentar de recuperar per la via judicial el capital invertit. Ara bé, haureu d’acreditar que realment aquell producte no s’ajusta al vostre perfil inversor i que, per tant, l’entitat bancària va actuar de forma temerària i premeditada.\nUna bona prova a favor és aportar a judici un informe de la Comisió Nacional del Mercat de Valors, que reconegui l’actuació inapropiada de l’entitat bancària. Aquest informe el podeu sol·licitar de forma gratuïta. La forma més còmode és a través dels serveis d’atenció als consumidors dels ajuntaments. A la sol·licitud caldrà que hi adjunteu els documents que acrediten el vostre perfil inversor: un informe de vida laboral, últimes declaracions de renda, certificats dels productes bancaris que heu contractat últimament. A més, cal que aporteu el contracte en qüestió del producte financer que voleu reclamar i el test de conveniència que l’entitat us hauria d’haver fet signar en el seu dia. Si no teniu el test o no us el donen, demaneu que us posin per escrit que no us l’han entregat.\nUn cop disposeu de l’informe de la CNMV, ja podeu anar a la via judicial.


Carta oberta al Major dels Mossos d'Esquadra Josep Lluís Trapero\nContra la injustícia, llibertat i democràcia. Per la llibertat dels presos polítics\tContra la injustícia, llibertat i democràcia. Per la llibertat dels presos polítics\nSobre un article de Joan Minguet Batllori, a propòsit del MACBA\tSobre un article de Joan Minguet Batllori, a propòsit del MACBA\nLa fal·làcia de l'efecte crida\tLa fal·làcia de l'efecte crida\nCarta oberta al Major dels Mossos d’Esquadra Josep Lluís Trapero\nCarta del lector Antoni Morell i Mestre\nPer: Antoni Morell\nSabuda la notícia de la condemna d’ostracisme a què l’ha dut la seva convicció personal de fer el que èticament creu que cal fer, me n’he sentit solidari per partida doble.\n1 – Se’n recorda el dia 24 de setembre quan, acompanyat del seu equip comanament, era davant de l’antic edifici Olivettí, en mig del tram de Ronda Universitat de Barcelona, tancada a la circulació entre Pelai i Rambla, per dues barreres de furgons, una a cada xamfrà.\nJo venia amb des d’Universitat, amb la motxilla ja buida de paperetes que, des de les 10 del matí, a la plaça de Sant Jaume gairebé me les havien pres de les mans. D’allí vaig anar a peu a la Universitat per veure la tancada d’estudiants, l’enganxada de pasquins i els actes del carrer. De la plaça al Pati interior de Lletres vaig tardar 15 minuts. Mentre recordava l’època d’estudiant dels anys seixanta vaig dibuixar en el meu quadern dos aspectes del que succeïa dins.\nJa al carrer calia tornar a casa i vaig atallar per una Ronda Universitat buida. Tres mossos eren al centre, a part d’altres protegint barreres de furgons als dos extrems. Sentint-me lliure i posseïdor del terra que trepitjava, vaig dirigir-me al més alt per agrair-li l’actuació en l’atropellament de la Rambla. Quan era quasi a tocar els altres dos s’aproparen. Veient-me pacífic restaren d’espectadors mentre mostrava al Major uns dibuixos acabats de fer. Quan va saber que vaig fer-los en tres quarts d’hora, li sortí de l’ànima la voluntat d’aprendre’n. Semblava que, de petit n’havia tingut afició i habilitat, però altres prioritats passaren davant. Ens vàrem acomiadar amb una encaixada de mans. Fou llavors quan la seva imatge em quedà gravada en la memòria.\nQuan ocupà capçaleres de premsa el vaig reconèixer així com la dona i l’home que l’acompanyaven.\n2- Avui, en saber quin “premi” ha tingut el fet de ser conseqüent amb la seva concepció del que és un servidor públic, a qui els ciutadans li paguen el sou; de sobte he retornat l’any 1987.\nLlavors exercia de Gerent de l’Organisme Autònom del Ministeri d’Hisenda encarregat de la Gestió i Inspecció de les Contribucions Territorials de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, 26 municipis i un milió de rebuts. L’alcalde de Barcelona, per fer front a les despeses dels JJOO, necessitava més ingressos i decidí explotar la CTU, revisant els valors per augmentar recaptació.\nFeia poc que, sabent la feina feta a Tarragona, em proposà per fer el mateix a Barcelona. Com sabia l’estat de la informació i sense actualitzar-la, amb valors nous, el greuge comparatiu hauria col·lapsat el servei. Veient que calia esperar per millorar els ingressos, proposà fer l’actualització mitjançant inspecció. Dos dies després rebia la meva resposta: demanava a tots els regidors que actualitzessin la seva situació per armar-me de raó davant la típica protesta de qui l’han enxampat i pensa que només reben els de baix. Aquell gest fou mal interpretat i, a la curta, significa un “premi” semblant al que avui l’honora. Nou mesos en un despatx de 3×5 m de la 5ª planta de Letamendi, una taula, un telèfon i, tot i ser vocal de la Junta de Caps, sense feina concreta… Esperaven que em rendís, però quan se’ls va plantejar un assumpte seriós, de seguida van saber on trobar-me.\nPer això l’animo a mantenir la imatge que del seu capteniment tenim tots els catalans. Així, quan sigui l’hora de trobar algú disposat a suportar, fins i tot la injustícia, per primar per damunt de qualsevol altra consideració el servei als ciutadans, sabrem on el tenim per recuperar-lo.\nPerò, a més d’aquest escalf, em permeto oferir-li, sense cap altra compensació que la seva companyia i agraïment, compartir el temps. Tant si no té res a fer en la comissaria de la Travessera de les Corts com fora de servei, dedicant-li el temps que calgui perquè amb una Masterclass o les que calguin, transmetre-li el meu coneixement i experiència com arquitecte, dibuixant i aquarel·lista. Així, a part de rendibilitzar aquest impàs forçat, l’aprofiti com un entreteniment saludable. I, quan arribi la jubilació, recollir els fruits d’un honrós servei als ciutadans.\nAntoni Morell i Mestre, arquitecte


És preferible un Banc Central Europeu o un Banc Central Nacional? | eKonomicus\nBy eKonomicus, Juliol 19, 2011\nGeneralment, quan la premsa econòmica vol llençar una crítica a la unió monetària que governa part d’Europa des de fa més d’una dècada, acostuma a recordar que aquesta unió ha implicat perdre sobirania sobre la política monetària –marca el tipus d’interès bancari oficial– i que, per tant, és perjudicial pels interessos nacionals. S’argumenta que l’economia es pot trobar “encorsetada” en un tipus d’interès que no li convé en aquell moment.\nLa moneda única europea va suposar que els bancs centrals nacionals perdessin la independència. Font: hechosdehoy.com.\nPrecisament, aquesta situació s’ha acabat plantejant com un dels problemes que impedeix la reacció de les economies europees perifèriques (Portugal, Grècia, Irlanda, etc.): es veuen obligats a acceptar el tipus d’interès oficial fixat des de Frankfurt, que acostuma a afavorir les potències europees, sobretot Alemanya (veure article d’eKonomicus sobre els beneficiats i perjudicats de les polítiques del Banc Central Europeu). I el problema pren rellevància especialment ara, en que fa poc més d’una setmana que el BCE va augmentar de nou un 0.25% el tipus d’interès. Davant la insistència d’algunes veus, porta a plantejar-se la idoneïtat d’una política monetària comuna.\nEuropa: obligats a coordinar la política monetària sigui unió monetària o no ho sigui\nCada política, en el fons, té les seves virtuts i desavantatges. Els costos de tenir una institució comuna que dicta els tipus d’interès de referència per tots els països membres són els que es comentava abans: la variació del tipus pot venir en el moment menys adequat per un d’aquests membres. I és llavors quan es troba a faltar la discrecionalitat en els tipus d’interès. Les crítiques mencionades al començament de l’article també emfatitzen, precisament, aquest fet: hi ha països que formen part de la UE-15 (aquesta és, la Unió Europea de 15 països, abans de l’ampliació als 17 països d’Europa de l’est) que tenen un banc central independent de l’europeu, ja que no van adoptar l’euro, i que, per tant, tenen més capacitat per maniobrar davant la crisi.\nPerò aquest no és un argument prou fort ni prou convincent per criticar una unió monetària com l’europea. Sí, probablement aquests països fora de l’euro tinguin més capacitat de maniobra en matèria de política monetària, però tampoc gaire més i, sobretot, no suficient com per a ser un factor determinant per recuperar-se de la crisi.\nI ho podem exemplificar amb el cas dels països UE-15 que no han adoptat l’euro. A la pràctica, aquests països acaben per “acomodar” en major o menor mesura la seva política monetària a la que dugui a terme el BCE, que és, en el fons, la institució de referència. És a dir, tot i tenir total capacitat per dur a terme la política monetària que més els interessi, acaba resultat que el més pràctic i beneficiós, per intentar distorsionar el mínim possible l’activitat econòmica, és “seguir” el tipus d’interès que es fixi a la unió monetària. Dur a terme una política monetària independent o bé no és eficaç o bé no és convenient. Seria així a causa dels factors següents:\nExisteix una mobilitat pràcticament perfecta de mercaderies, capitals i persones entre els països membres de la UE-15, tinguin o no tinguin adoptat l’euro.\nEls països fora de la Zona Euro realitzen la major part de les transaccions econòmiques dins d’aquest espai político-econòmic.\nEl sector financer nacional és molt interdependent de les entitats financeres de la Zona Euro (i que operen amb l’euro i sota el tipus d’interès marcat per Frankfurt).\nFinalment, tenen un pes econòmic relativament menor, òbviament, davant la unió econòmica europea, que és qui marca el ritme dels esdeveniments.\nEl gràfic següent intenta mostrar com la pauta que segueixen els tipus d’interès fixats pel Banc d’Anglaterra i el Banc Central de Dinamarca (tots dos mantenen la independència del Banc Central) és molt similar a la fixada pel BCE, evidenciant aquesta interdependència a la pràctica. De fet, Dinamarca fa mesos que va decidir lligar la seva política monetària a la de la Zona Euro (tant el tipus de canvi de la corona contra l’euro com els tipus d’interès). De fet, el mateix dia que Jean-Claude Trichet, governador del BCE, va anunciar l’increment del tipus de l’1% al 1,25%, a Copenhaguen també es va anunciar el canvi de l’1,30% al 1,55%. Al gràfic, s’ha inclòs Brasil com a exemple d’una política monetària molt més independent de l’Europea (per raons òbvies entre els dos blocs econòmics).\n[Per als economistes més teòrics: l’escenari representat és molt proper –no 100% replicable, per descomptat– al que descrivien Robert Mundell i Marcus Fleming al seu model macroeconòmic: quan el capital és perfectament mòbil i hi ha tipus de canvi fix, els bancs centrals no poden seguir una política monetària independent.]\nEn definitiva, un país pot tenir un banc central propi, que fixi els tipus d’interès que cregui que millor convé al territori. O bé, pot cedir la competència sobre aquest aspecte a una autoritat monetària supranacional, com el cas de la Zona Euro. Però no té perquè ser millor la primera situació que la segona: la política econòmica independent no existeix. Per tant, pot no agradar que el BCE pugi ara mateix el tipus d’interès motivat per una alta inflació a Alemanya. Però això és quelcom que s’ha de solucionar a través de la governança europea, i no pas llençant crides a un passat millor, sense euro ni BCE.\nEdició de Juny de la Revista eKonomicus


El mandat més breu - El Periòdic d'Andorra\nEl mandat més breu\nAmb la convocatòria d’eleccions, s’acaba el govern de Sánchez i el dels seus ambaixadors\nL’ambaixador d’Espanya a Andorra, Àngel Ros. | MARICEL BLANCH\nVuit mesos és el que ha trigat el president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, a convocar eleccions generals des que arribés a la Moncloa. Això suposa que és el mandat més breu d’un Executiu en democràcia, però també el dels seus ambaixadors. Entre aquests, hi ha Àngel Ros, qui ahir va assegurar que, en cas que el PSOE guanyi els comicis del pròxim 28 d’abril, li agradaria «sense cap mena de dubte, seguir com a ambaixador» a Andorra. «Aquesta és una responsabilitat que em va encomanar el Consell de Ministres i em sento molt a gust. Set mesos de mandat se m’ha fet curt», va lamentar Ros.\nMalgrat assegurar que els períodes de temps en un càrrec no el preocupen, el cert és que ni tan sols ha tingut temps d’entregar les Cartes Credencials al copríncep francès, Emmanuel Macron, un dels seus màxims compromisos com a ambaixador. Com ell mateix va recordar, el 28 d’agost, Ros va anar al Palau Episcopal de la Seu d’Urgell a entregar les Cartes al Bisbe Joan-Enric Vives, després d’haver-les rebut del rei d’Espanya, Felip VI. «Ara tinc pendent presentar-les al copríncep francès», va admetre, tot matizant que una única entrega ja valida el seu nomenament. Amb l’anunci de Sánchez, però, és possible que Ros no pugui entregar mai les Cartes Credencials a Macron, ja que a diferència d’Espanya, l’Estat gal només organitza una trobada a l’any per celebrar en el mateix esdeveniment els diversos actes protocalirs amb les ambaixades i els seus respectius diplomàtics (i no sembla que s’hagi de produir abans del 28 d’abril).\nEl president espanyol va decidir disoldre les Corts després de no poder aprovar els pressupostos de l’Estat. «La dreta i els independentistes, en una situació extranya i contradictòria, van tirar enrere uns pressupostos socials, i el president Sánchez ha cregut que unes eleccions ajudaran a l’estabilitat del país», va concloure l’ambaixador.


"Inquieta la incompetència del votant" | Edición impresa | EL PAÍS\n"Inquieta la incompetència del votant"\nEl socioecòleg Ramon Folch ha publicat La quimera de créixer (La Magrana, en català; RBA, en castellà). Hi reflexiona sense embuts sobre els canvis i la resposta social que han tingut. No vol ser ni profètic ni programàtic. Es tracta d'intentar explicar la realitat. No és un llibre per fer amics ni entre els fonamentalistes del medi ambient ni entre els defensors d'un status quo caducat. Li molesta que s'ignorin les dades, les matemàtiques, i que es proposin com a alternativa energètica biocombustibles en la producció dels quals s'esmerça més energia que l'energia que acaben proporcionant als motors.\nPregunta. Vostè sosté que els canvis van més de pressa que les mutacions mentals dels ciutadans. Problema irresoluble?\nResposta. Durant segles, la sincronia entre la realitat i les persones que la percebien era total. Un canvi era administrat per tres o quatre generacions. Ara, tres o quatre canvis es donen al llarg d'una mateixa generació. Tens la sensació que la dinàmica dels canvis supera la capacitat dels seus protagonistes. La realitat va més de pressa que el pensament que la suscita.\nP. Això dificulta donar respostes als canvis.\nR. Un exemple. El reciclatge va ser saludat amb entusiasme pels ambientalistes, però ara es torna a la reutilització i les empreses recicladores semblen agents de la reacció quan són l'estructura que laboriosament es va crear per donar una resposta tècnica al problema dels residus. I això quan hi ha gent que no ha entrat en la lògica del reciclatge. Ara que havien après a dir penícula, han de dir flim. Hi ha desacoblaments cada cop més grans entre fets i pensament.\nP. Al llibre vostè recorda que Nicholas Stern ha argumentat que frenar el canvi climàtic costaria l'1% del PIB mundial, però no fer-ho, entre el 5% i el 20%. L'alternativa sembla clara.\nR. En lloc de fer servir el coneixement per modificar les pròpies percepcions, moltes persones només miren d'afegir solvència aparent als seus apriorismes. Stern presenta unes xifres clares. Per combatre les seves tesis caldria desautoritzar els seus càlculs. Però alguns es limiten a ignorar-los. Un dels problemes dels defensors de l'actual sistema productiu és que es fan trampes al solitari. Quan no els convé, prescindeixen del que el dia abans eren principis intocables. És allò de Groucho: "Aquests són els meus principis, però si no li agraden, en tinc més". El model econòmic vigent, piramidal, està en crisi per simple rigor comptable. Si defensar el rigor comptable sona a revolucionari, tenim un problema seriós.\nP. Vostè escriu que aprendre vol dir canviar i els fonamentalistes s'hi neguen.\nR. El fonamentalisme desenvolupista està obsessionat pel creixement indefinit, una aberració. Diuen que la crisi passarà quan tornem als índexs de creixement d'abans. Volen repetir els errors que han generat el problema, costa de creure... Per ser coherent, de vegades has de canviar, si no canvies mai és que mai no aprens res. Mentre l'economia domèstica es basa en la gestió de la demanda (no gastar més del que s'ingressa), l'economia convencional només s'ha preocupat de la gestió de l'oferta (disposar del que es vol). Voler no equival a poder-s'ho permetre.\nP. Un punt preocupant i discutible és quan reflexiona sobre la ignorància creixent del ciutadà i l'impacte que té en la democràcia. Una majoria no pot legitimar una barbaritat, diu, i parla de la necessitat d'una aristocràcia intel.ligent. Està defensant un despotisme il.lustrat?\nR. No, no crec en els messies. No sóc partidari del despotisme, però estic inquiet pel creixent nivell d'incompetència dels votants. Per construir una democràcia sòlida cal un enorme esforç d'educació que doni elements de judici a les majories, solidesa cultural al ciutadà. Però mentre això no passi hem de prendre alguna mesura, perquè la quantitat de decisions equivocades, democràticament preses, pot ser enorme. Els infants no voten perquè no tenen prou criteri. Avui, més que abans, el criteri no s'adquireix només amb l'edat. Les majories legitimen les decisions, però no en garanteixen l'encert.\nA Ramon Folch (1946), director general de la consultoria ERF i autor d'una vintena de llibres, l'escandalitza l'excessiva confiança que es trobaran nous recursos energètics per mantenir l'actual model. "Ara som 7.000 milions i la justícia distributiva aconsella no negar als uns el que ja tenen els altres. Com ho farem, si ja comencen a escassejar determinats recursos bàsics? Pot semblar malthusià, però els números canten. M'irriten els que es limiten a dir amb suficiència que ja hi trobarem una sortida. Una cosa és fe en el futur i una altra confiança en la sort. Tenir un dècim no vol dir que t'acabi tocant la loteria. No és una actitud ideològica. És aritmètica".\nRAMON FOLCH Socioecòleg