Projecte PATI - Escola l'UniversEscola l'Univers Projecte PATI - Escola l'Univers\nBlog Post Projecte PATI\nin Projecte pati\nAquest curs els educadors i les educadores (mestres, monitores… ) i els infants de l’escola, assessorats per la cooperativa Coeducacció, hem iniciat un procés de reflexió amb perspectiva de gènere sobre l’estona de pati.\nCreiem que l’estona de pati és un temps educatiu, i com a tal té un paper cabdal en el desenvolupament dels nostres infants. És per això que hi hem posat la mirada.\nHa estat un projecte col·laboratiu dinamitzat per un Grup motor que s’ha anat reunint diverses vegades al llarg de cada trimestre. El Grup motor ha estat format per: dues membres de Coeducacció, la directora del centre, dues mestres del claustre, la coordinadora del menjador, dues monitores i puntualment un representant de famílies del Consell escolar.\nL’objectiu del projecte és d’una banda conèixer objectivament quina és la vivència dels infants, de l’equip de mestres i l’equip de menjador i de l’altra valorar què funciona i què podem millorar per realitzar els canvis necessaris.\nHa estat l’inici d’un procés interessant que continuarem treballant el proper curs.\nEn el resum visual veieu:\nConstrucció dels Mapes gegants amb Primària, detectant punts de benestar i de malestar. Es van modificar les zones de vigilància dels adults tenint en compte les vivències dels infants.\nUbicació de les zones preferides al pati per part de Petits.\nConsell d’Infants: amb dos representants de cada grup classe i les mestres del Grup Motor es van analitzar diferents aspectes observats.\nXerrada amb Coeducacció: xerrada sensibilitzadora per les famílies amb una membre de Coeducacció i part del claustre.


El Restaurant del INOUT, de cuina tradicional, sala i àmplies terrasses i ofereix diferents opcions:\nPer a allotjats:\nSelf Service per 8 € (entrant, plat fort, postres amb pa i aigua de Barcelona).\nPicnic per portar.\nSi ens ho demana podem servir menús especials: dieta per esportistes, règim celíac, vegetarià, sense porc i altres. També podem organitzar-li àpats especials: un sopar de tapes, mexicà, italià o una festa d’aniversari. Vostè demani!\nMenú Diari per 11 € de dilluns a divendres: entrant, plat fort i postra (escollint entre tres plats de cada) inclou l’aigua mineral, el vi i el cafè.\nMenú Cap de Setmana i Festius per 22 € servit a taula amb entrant, plat fort, i postres (escollint entre sis plats de cada) inclou l’aigua mineral, el vi i el cafè.\nL’INOUT Hostel també té dos bars on, a qualsevol hora del dia o de la nit, servim pizzes, lasanya, entrepans o tapes i una beguda per 7 €. Al bar recomanem que provin el còctel que el famós cuiner Ferran Adrià va dissenyar per INOUT!\nPer més opcions anar a la web de l’Inout Restaurant »


L'empresa del candidat de Millorem Benaguasil va intentar donar un pelotazo urbanístic en Benaguasil per 472.371,23 euros\nL’empresa del candidat de Millorem Benaguasil va intentar donar un pelotazo urbanístic en Benaguasil per 472.371,23 euros\nActuaciones Valls SL va comprar uns terrenys per 40.000 euros per a reclamar l'expropiació a l'Ajuntament 10 dies després per 11,8 vegades el seu valor.\nL’empresa del candidat de Millorem Benguasil a les eleccions municipals d’este municipi va presentar en 2012 una reclamació contra el decret 541/2014 per la qual després d’adquirir el 9 de juny 662m2 de terreny en els quals es trobava la finca a expropiar per 40.000 euros, reclama a l’Ajuntament el dia 19 del mateix mes l’expropiació de poc més de la meitat d’eixos terrenys per valor de 472.371,23 euros, més el 5% en premi d’afecció, la qual cosa correspon a un total de 495.989,79 euros que havien d’eixir de les arques del consistori.\nVicente Valls, qui en principi se presentava a les eleccions municipals pel PSPV-PSOE i després va anunciar la candidatura per la seua pròpia marca anomenada Millorem Benaguasil. Valls ha centrat part de la seua campanya electoral en la gestió urbanística de la localitat, tal i com ha publicat en les xarxes sociales en l’últim mig any.\nL’Ajuntament va notificar que l’immoble, situat en el número 7 del carrer Constitució, estava fóra d’ordenació i, per a ser edificable havia de tindre l’ordenació de solar d’acord a la LUV i per tant no podia ser sotmés a l’expropiació per ministeri de llei.\nDesprés de portar Actuaciones Valls la demanada al contenciós administratiu en 2015, esta va ser recorreguda per l’Ajuntament de Benaguasil, posteriorment el tribunal va dictaminar a favor del consistori desestimant la demanda de l’empresa de Vicente Valls.


La Matilda fa màgia a Broadway | Catorze.cat\nXevi Freixa | 31/03/2014 a les 00:00h\nArxivat a: La butaca, Matilda, teatre musical, Xevi Freixa, Literatura a Broadway, teatre, Broadway\nIgual que ha passat amb l’òpera, a Broadway els lletristes també han recorregut a les novel·les per crear els llibrets dels seus musicals, que s’han convertit en grans hits. Què provoca aquesta dèria de la Meca dels musicals per versionar? Converteix els clàssics literaris en mainstream? On és la línia entre versió i perversió? Ho analitzem a través de Matilda, The Musical, basat en la novel·la homònima de Roald Dahl, que la propera temporada s'estrenarà a Sydney després d'aconseguir cinc Tony Awards a Broadway i set Oliviers a Londres, entre d'altres.\nPersonatges de la senyoreta Honey i la senyoreta Trunchbull amb alumnes Foto: Matilda, The Musical\nNo s’obre el teló, perquè ja no s’estila. Apareixen tot de manetes de nens, coreografiades, sota una taula d’aniversari. Enèrgiques. "La meva mama diu que sóc un miracle", fa la cançó després d’un preludi instrumental que jugava amb la dissonància. La canalla, disfressada de superherois i princeses, ataca el pallasso-repartidor de globus. Els progenitors també entren en escena: "Fes-li una altra foto al nostre àngel amb la disfressa que li he cosit; el paper d’arbre mai s’havia representat de forma tan convincent."\nAixí comença Matilda, The Musical. La propera temporada, el musical basat en la novel·la homònima de Roald Dahl s'estrenarà a Sidney i farà un tour pels Estats Units després d'haver passat per Nova York i Londres. Si ho jutgem pel número inicial, la versió teatral no dista tant de la novel·la sobre la nena prodigi publicada per l’escriptor anglès el 1988, que comença així: "Passa una cosa curiosa, amb les mares i els pares. Fins i tot quan el seu fill és la cosa més pesadeta que et puguis imaginar, és igual, es pensen que és fantàstic."\nUna escenografia poètica\nCambridge Theatre, Londres. Minuts abans de la festa d’aniversari per a nens mimats. El públic va prenent els seus llocs. No hi ha rastre de les parets de la caixa escènica ni de les cametes. S’han recobert amb tot de cubs abecé de colors que s’enfilen fins al sostre de la platea. Prision. Escapologist. Silence. Alguns espectadors miren els cubs i hi busquen paraules relacionades amb la novel·la. "És un gran joc. Només seure, ja s’invita el públic a llegir", explica el mestre, actor i músic Pere Borrell, que no només va veure Matilda quan s’estrenava a Londres; també va guanyar un premi del Palau de la Música de Catalunya per compondre una cançó sobre cada llibre de Roald Dahl i així fomentar la lectura entre els seus alumnes.\nCom en la bona poesia –forma és igual a contingut–, els cubs de l’escenografia del musical ja materialitzen dos elements de la novel·la: el seu caràcter infantil i l’amor per la lectura. Lola Casas també en destaca l’escenografia. Va ser mestra a l’escola Camí del Mig de Mataró, on va començar llegint Dahl en veu alta a classe i, juntament amb els alumnes, va acabar cartejant-se amb l’escriptor de Gal·les, a qui anomenaven "el tiet anglès". Als estudiants tampoc els faltava "tieta americana", ja que també escrivien a l’actriu Angelica Huston, protagonista de The Witches, basada en una novel·la de Dahl. Al tiet anglès, li enviaven cartes jugant amb la ironia que el caracteritzava. Quan es va trencar la ròtula, per exemple, la classe li va encartar un dibuix que representava el seu esquelet. La Lola fins i tot va visitar el mestre de la literatura infantil diverses vegades, va assistir al seu enterrament el 1990 i va publicar Tot Dahl, un recull de les seves novel·les acompanyades de comentaris i material didàctic.\nL'escenografia està feta a base del que simulen cubs abc de joguina Foto: Matilda. The Musical\n"L’escenografia del musical feia entrar nens i adults al llibre, gairebé com una matriu", recorda Casas, entusiasmada per la versió de Matilda en teatre musical, igual que l’altre mestre entrevistat, Pere Borrell. Tots dos estan convençuts que guarda l’essència de la novel·la i l’autor –l’ànima, segons ella, i l’esperit, per ell– i que supera l’adaptació cinematogràfica que en va fer Danny DeVito el 1996. La mestra va portar els seus alumnes a l’estrena catalana del film, que es va fer en el marc del Festival de Sitges, i aquests fins i tot s’aixecaven dels seients i cridaven: "Aquesta no és la Matilda!" Tant per en Pere com per la Lola, la protagonista de la novel·la de Dahl té una intel·ligència especial però manté la infantesa. Sap moure objectes amb la ment però no és ni de bon tros, diuen, la nena adulta amb poders màgics que pinta DeVito a la pel·lícula.\nEn canvi, la petita i lluitadora Matilda de cabells esbullats del musical és igual, segons la Lola, al dibuix de Quentin Blake, que va il·lustrar la majoria de contes de Dahl. "El dia que vaig estar a casa del Dahl, em va explicar que quan ja tenia el llibre acabat, va descobrir que el caràcter de la nena no el convencia", diu Lola Casas. El mateix escriptor ho confessava en una entrevista: "El personatge principal havia anat canviant i no m’havia molestat a reescriure’l. Així que vaig tornar a començar el llibre altra vegada, reescrivint-ne cada paraula". I en va sortir una noieta que no espera que passi alguna cosa sinó que la fa, com la definien a la CBS les actrius que l’interpreten a Broadway. "Si no t’agrada la teva història, la pots canviar", deien.\nUn dels "grans reptes" a l’hora de fer-ne l’adaptació, segons el llibretista, Dennis Kelly, era que "la protagonista no diu com se sent, només rep accions". Kelly no va dubtar ni un moment quan li van proposar escriure el guió de Matilda, que és una de les últimes novel·les de Dahl. I ho va voler fer saltant-se les regles del gènere de la comèdia musical. "La història és fantàstica, és un clàssic, partíem d’un text sorprenent", diu Tim Minchin, que n’ha compost la música. Minchin assegura que ha llegit "més Dahl que cap altre autor" i que se sent una "ànima bessona d’ell en el seu amor per la diatriba contra l’antiintel·lectualisme".\n"Els nens sempre guanyen als llibres de Dahl, malgrat els pares i els directors d’escola dolents", explica Lola Casas, autora de Tot Dahl. "Sé de mestres que no volen fer llegir Matilda als alumnes perquè hi queden malament". Per la Lola, la novel·la "és una crítica ferotge dels sistemes educatius de l’època de Dahl". Sembla que l’escriptor anglès no s’ho passava gaire bé a l’escola i la seva mare el va treure de la Llandaff Cathedral School perquè una professora li havia pegat. Ja de gran, Dahl es va dedicar a escriure sobre la psicologia i les pors dels infants.\nA la Matilda, per exemple, els pares l’ignoren i només la senyoreta Honey s’adona que s’ha llegit tots els clàssics de la literatura amb només cinc anys. Tampoc és un conte de fades el col·legi Crunchem Hall, nom irònic que en català es podria traduir per "fes-los cruixir a tots". I és que la directora, la senyoreta Trunchbull, interpretada al musical per un actor masculí, fa llançament de martell amb els alumnes. Al musical, les trames secundaries "s’estiren" de manera "molt divertida", com diu Pere Borrell: la mare de Matilda fa balls de saló en comptes de jugar al bingo i el pare de la senyoreta Honey passa a ser escapista d'un circ, canvis que propicien l’excusa perfecta per uns quants números de revista musical. "Aquestes concessions a l’espectacle hi han de ser", explica la mestra Lola Casas. "Quan vaig a Londres, sempre passo per la tomba de Dahl i hi xerro. Si l’hagués tingut al meu costat mirant el musical, hauria rigut".\nEls dos professors coincideixen a dir que les concessions del musical no el tornen un blockbuster. L’actor i director Toni Font, que també ha vist Matilda i precisament aquest any ha actuat en una adaptació al teatre musical de la novel·la Josafat, també considera que "els canvis en l’argument estan ben introduïts". I afegeix: "El gènere requereix llicències: un molt bon guió de text pot ser molt mal musical si no l’adaptem". Font recorda que a Broadway s’hi juguen molts diners i Matilda interessa perquè "el públic ja ho coneix, sap què va a veure i si li agradarà". I com que es tracta d’una obra per a nens representada per nens, ajuda a crear "un públic més preparat i un interès pel gènere, tant a dalt com a baix dels escenaris". L’actor destaca que el compositor del musical hagi sabut introduir els hits que el mantenen en cartellera, com When I grow up, un cant a créixer sense perdre el propi infant. Justament la mateixa idea amb què Dahl es definia com a escriptor.\nTan canalla com Dahl\n"Dahl era un gran gamberro", recorda Lola Casas. "Tenia un humor anglès molt punyent". De la mateixa manera, Matilda, The Musical, segons Pere Borrell, "no és embafador sinó cabareter i canalla". Només amb les coreografies ja queda clar: els nens no fan ballet sinó que mouen els braços i les cames de manera estrafolària, com si estiguessin lluitant. Una metàfora de la lluita constant dels personatges infantils de Dahl? Peter Darling, el coreògraf de l’obra, diu que "hi ha un gran nivell d’energia en tot el show". Una energia que també es transmet en l’escenografia, "plena de colors com al llibre".\nEl públic infantil rep altres inputs d’aquest estil: els personatges apareixen de vegades pels passadissos del teatre i alguns porten un vestuari molt acolorit. "Si l’estil és molt quotidià, els nens poden desconnectar", diu Antoni Font. "Per molt gris que sigui la família de Matilda, hi ha d’haver color". Pel que fa a la música, hi predomina el pop-rock i té pinzellades de salsa i jazz. I, a més, com explica Pere Borrell, està "lligada a l’escena". És el cas del solo de ritme ràpid de la senyoreta Honey, que representa el seu pensament nerviós abans d’entrar al despatx de l’aterridora Trunchbull. Tot acaba contribuint a "ajudar els nens a imaginar-se el llibre quan el llegeixen", segons Font. En aquest sentit, Lola Casas està convençuda que "l’escriptura de Dahl deixava ser intel·ligents als nens".\nA diferència d’altres musicals, Matilda no s’acaba amb cap cançó xim pum, sinó amb una imatge. A la novel·la: "La senyoreta Honey encara abraçava la noieta i ni l’una ni l’altra no van dir ni una paraula mentre contemplaven el gran cotxe negre agafant el revolt al final del carrer i desapareixent enllà per sempre més". I, al musical, una nena i una dona adulta caminen cap a la posta de sol, d’esquena al públic. S’aturen un instant, fan la roda i reprenen el camí de postal bucòlica. Fosc. No cau el teló, perquè ja no s’estila. Però entra un reprise amb el hit When I grow up, en què els actors desfilen amb simpàtics patinets fins al prosceni, on faran les glòries. On saludaran entre aplaudiments sonors.\nVegeu també l'entrevista al compositor Albert Guinovart i el resum d'altres musicals basats en novel·les que acompanyen aquest reportatge.\nRoger Z., 01/04/2014 a les 11:44\nJa era hora que tinguéssim crítica de nivell sobre musicals, òndia!\nJa n'hi ha prou de criminalitzar aquest gènere des del desconeixement i el provincianisme.\nEl món dels musicals està farcit d'espectacles brutals, amb textos magnífics, amb composicions excepcionals i repartiments de pel·lícula que farien caure els pantalons/faldilla a qualsevol director de càsting.\nA veure quan n'arriben més a casa nostra, i si pogués ser en anglès, millor!\nGràcies per la crítica, espero anar-ne veient més :)


Alexis Serrano presenta el llibre gràfic El Maresme Desaparegut\nRedacció dj., 22/04/2021 - 10:35\nAquest Sant Jordi estarà disponible el llibre gràfic El Maresme Desaparegut, escrit per l’historiador Alexis Serrano, nascut a Vilassar de Mar i director de l’Arxiu Comarcal del Maresme. L’obra, que forma part de la col•lecció Catalunya Desapareguda, consta d’unes 170 fotografies en blanc i negre des de 1860 fins els anys 50 del segle XX. La major part de les imatges provenen de l’arxiu comarcal, encara que l’obra s’ha enriquit amb altres fonts, tant públiques com privades.\nLa col•lecció Catalunya Desapareguda és una sèrie d’històries gràfiques de diferents localitats, en la qual el Maresme ja disposa d’algunes poblacions editades, com Alella, Arenys de Mar, Calella, Pineda de Mar, Malgrat de Mar, Mataró i Vilassar de Mar. A més, s’estan preparant els volums de Cabrera de Mar i Santa Susanna. No obstant, tal i com ha explicat Alexis Serrano al programa El Mirador, al Maresme li faltava una obra conjunta, i és el que ha provat de fer amb El Maresme desaparegut.\nSerrano també ha explicat que el llibre consta de tres parts o capítols. A la primera part, es comprenen les localitats de l’Alt Maresme, des de Tordera i Palafolls fins a Arenys de Mar. A la segona, el Maresme Central, el que envolta Mataró, i que va des de Caldes d’Estrac i Sant Vicenç de Montalt fins a Argentona i Cabrera de Mar. Per últim, les localitats del Baix Maresme, que comprenen des de Vilassar de Mar i Cabrils fins a Montgat i Tiana.\nUn llibre "sensorial" pels 10 anys del TecnoCampus\nJoan Salicrú analitza els motius de la Guerra de Bòsnia en el seu primer llibre\nContinua en augment l’atur interanual a Mataró i El Maresme\nEl turisme del Maresme espera una temporada “per agafar embranzida”\nRafel Nadal signa el seu darrer llibre, “Mar d'Estiu”, a Mataró


Cas obert: trencar la cadena de custòdia\nCas obert és un projecte d’investigació artística, desenvolupada per Sinapsis conjuntament amb José Antonio Delgado (Col·lectivaccions), en el marc de l’exposició Segueixi els rastres com si fos miop per celebrar els 10 anys d’activitat de la Sala d’Art Jove de Barcelona. Per mitjà d’un treball coral, Segueixi els rastres com si fos miop s’articula a partir de cinc processos d’investigació que segueixen el rastre deldiferents aspectes que han marcat l’art dels darrers anys, entre d’altres, la qüestió de la pràctica col·laborativa i l’anomenat “gir educatiu”, la investigació artística i la transmedialitat.\nEl projecte proposat per Col·lectivaccions i Sinapsis es centra en resseguir les convocatòries de projectes educatius i de medicació entre el 2005 i el 2016, així com els dossiers presentats i els materials que mostren els resultats dels projectes seleccionats i desenvolupats.\nEl format expositiu, basat en la idea de time-line propi de les sèries de ficció policíaca, permet resseguir l’evolució de la terminologia, els efectes del “gir educatiu” o l’assimilació de les nocions de mediació cultural o art educador presents en el plantejament de les successives convocatòries i en les propostes guanyadores.\nLa dificultat per identificar i reconstruir les metodologies i processos de treball dels projectes educatius investigats posa de relleu com el binomi art-educació està més dirigit a difondre estèticament resultats que a fer pedagogia del procés. Aquesta reflexió pren forma d’instal·lació participativa on s’ofereix al públic material “indicial” (rastres) per reconstruir els processos de treball de quatre dels projectes desenvolupats durant aquells anys:\nManiobres d’evasió (Isabel Barios Ibars i Míriam C. Cabeza, 2015)\nBaix a Mar. Històries d’institut (Abel del Castillo amb el suport de Paola Martínez, 2011)\nIn the mood for education (Saladestar, 2011)\nClasses de memòria (Daniel García, 2009)


El terratrèmol del Japó podria haver desplaçat 10 centímetres l'eix de rotació de la Terra\nFins a 10 centímetres es podria haver desplaçat l'eix de rotació la terra a causa del terratrèmol del Japó. Segons un estudi preliminar de l'Institut Nacional de Geofísica i Vulcanologia d'Itàlia, els 8,9 graus que ha marcat el sisme a l'escala de Richter podrien haver mogut l'eix de rotació de la Terra uns 10 centímetres. L'institut italià, que des del 1999 ha estudiat els nombrosos fenòmens sísmics registrats a Itàlia, ha explicat que l'impacte del terratrèmol del Japó sobre l'eix de la Terra pot ser el segon més gran del qual es té constància.\n11/03/2011 - 17.06 Actualitzat 16/03/2011 - 20.44\nEl govern japonès xifra la reconstrucció en 5.000 milions d'euros. (Foto: Reuters)\nExperts italians d'aquest institut asseguren en un comunicat que "l'impacte d'aquest fet sobre l'eix de rotació ha estat molt més gran que el del gran terratrèmol de Sumatra del 2004 i probablement és el segon més gran, només per darrere del terratrèmol de Xile del 1960".\nSegons els científics, en altres sismes semblants en intensitat s'han detectat canvis similars. El dia es va reduir 6,8 microsegons a finals del 2004 a causa del sisme de 9,1 graus registrat a Sumatra, que va provocar el tsunami més gran de la història.\nDesprés del terratrèmol de Xile, l'any passat, el geofísic del laboratori de la NASA a Pasadena, Califòrnia, Richard Gross, explicava que els sismes poden desplaçar fins a centenars de quilòmetres de roques en espais molt reduïts, la qual cosa modifica la distribució de la massa en el planeta i afecta la rotació de la Terra.\nUn altre científic, David Kerridge, el cap de l'equip d'Investigació Geològica del Regne Unit, va parlar de l'efecte del patinador sobre gel: "Quan un patinador apuja els braços quan està fent voltes aconsegueix anar més i més de pressa. És la mateixa idea: la terra està girant i, si canvia la distribució de la massa, el temps de rotació canvia."\nAixí, el 2010, a partir de càlculs elaborats mitjançant mètodes informatitzats, la NASA va constatar que, a causa del terratrèmol de Xile, l'eix de la Terra s'havia mogut 8 centímetres i que "la durada del dia s'havia d'haver escurçat 1,26 microsegons".


Transport.cat • Mostra el tema - Bus interurbà Lleida\nBus interurbà Lleida\n76 entrades • Pàgina 4 de 4 • 1, 2, 3, 4\nRe: Bus interurbà Lleida\nAutor: sag470 » Dijous 02/03/2017 21:19\nDanilleida ha escrit:\nalbe6 ha escrit: El 2023 estava ahir a l'estació junt al 2626 i 2926.\nAquest últim amb el bkb apagat\nEl 2023 no pot ser l'accidentat (seients setra sèrie 3 vermells)\nperquè els te de color fosc (paregut als Alsina Graells)\nEstan tots dos amb servei ja... he vist tots dos fent linia.\nEl 2926 sera cedit fins que arribi un altre vehicle.\nPor fa que el 2926 el canviin per un altre. D'acord que no és lo millor, pero el grup no té cap cotxe que pugui sortar rebotat (como no sigui algun Sarfa dels que estan donant de baixa...). No aniria malament algun Mercedes Intouro o IvecoBus Crossway (com els de Sagalés).\nAutor: Sky » Dimecres 21/06/2017 17:44\nDemanen dues parades més de bus davant del Jardiland i les Basses d’Alpicat\nEl grup municipal d’ERC-Avancem a la Paeria demanarà en la propera Comissió d’Urbanisme que tindrà lloc el pròxim divendres, dues parades més de bus en la línia Lleida-Alpicat. La primera seria en la banda dreta de l’N-240, igual que ara ja hi és a la banda contrària del centre comercial Jardiland, de tal manera que es faciliti l’accés a les instal·lacions d’aquest centre comercial, així com la senyalització d’un pas de vianants. La segona seria també direcció Alpicat, però a la banda esquerra igual que també ja hi és a la banda contrària, de tal manera que es faciliti l’accés a les Basses d’Alpicat, així com la senyalització d’un pas de vianants.\nJosep Maria Baiget, Portaveu del grup municipal, explica que tal com està ara si vens del centre de la ciutat, les persones que vulguin visitar el centre comercial Jardiland, han d’anar fins a Alpicat i esperar que el bus torni de nou direcció centre de la ciutat. “Si posem una parada en la banda contrària de la carretera i el pertinent pas de vianants optimitzem el temps i la mobilitat de les persones que vulguin viatjar al centre comercial, ja que els hi estalviem tot el tomb per Alpicat”. Explica Baiget. El mateix succeeix amb les Basses d’Alpicat per la gent que ve d’Alpicat. “Així evitaríem que els vianants travessessin per la carretera per llocs que no estan senyalitzats”, ha afirmat el regidor.\nhttp://www.holalleida.com/demanen-dues- ... -dalpicat/\nMembre des de: Dilluns 02/05/2005 14:00\nAutor: Sky » Diumenge 09/07/2017 9:03\nLa Paeria reclama senyalitzar vint parades de busos de pobles per donar servei a l’Horta\nLa Paeria reclama a l’Autoritat Territorial de la Mobilitat (ATM) que senyalitzi una vintena de parades a les carreteres per les quals passen línies d’autobusos interurbans per donar servei als veïns de l’Horta de Lleida que viuen en partides pròximes. Es tracta de parades que ja estan autoritzades malgrat que actualment no estan marcades amb cap senyal, de manera que són desconegudes pels veïns i, per tant, no s’utilitzen.\nL’àrea de Mobilitat de l’ajuntament ha elaborat un informe que detalla les parades que planteja senyalitzar. Són quatre per sentit a la carretera d’Alfarràs, cinc a la d’Albesa, una a la dels Alamús, una altra a la de les Borges, dos a la d’Artesa de Lleida, tres a la d’Alcarràs i set a la d’Osca. Tècnics municipals van indicar que només hi ha unes quatre parades convenientment senyalitzades, per exemple, a la carretera d’Osca, davant l’entrada de les Basses i al costat del Jardiland.\nEl tinent d’alcalde Fèlix Larrosa va recordar dies enrere que “hem fet una proposta a la Generalitat per millorar la mobilitat de les partides de l’Horta, amb una correcta senyalització de les línies interurbanes perquè funcioni tot com un sistema conjunt de transport, des de la perifèria cap a la ciutat”.\n“Hem estat analitzant línies, horaris i àrees d’influència per veure les possibles parades a les carreteres. Les partides per les quals passen eixos principals, com ara les carreteres de Vielha, Osca o Saragossa, haurien de permetre tenir parades de línies interurbanes que donin suport a la població com si fossin parades urbanes”, va subratllar.\nDavid Melé, president de la comissió municipal de l’Horta, va assenyalar que esperen conèixer els detalls de l’estudi per manifestar la seua opinió. En tot cas, va apuntar altres alternatives per millorar la mobilitat en el transport públic, com una reducció de preus del taxi o bitllets combinats, a banda de més parades dels busos interurbans.\nhttp://www.lleida.com/noticia_canal/la- ... vei-lhorta\nAutor: Guigui » Diumenge 09/07/2017 17:50\nDanilleida ha escrit: Es podria crear un nou fil sol per Gamón?? I moure tot el relacionat alli??\nPoder, es pot. Per evitar al màxim barrejar temes, proposaria anomenar-lo i limitar-lo als autobusos, no als serveis que presten.\nEdito: ja està fet.\nAutor: albe6 » Dijous 20/07/2017 12:35\nHa aparegut per aquí el 2925, germà bessó del 2926 que ja fa un temps que corre per aquí\nQue per cert, si es queda per aquí el 2926, ja li podrien treure la propaganda de línies exprés.cat de Bcn que porta a la tapa del motor\nAutor: Danilleida » Dijous 20/07/2017 16:58\nalbe6 ha escrit: Sarbus\nFa cosa de 2 mesos que esta aqui...\nAquestos dos sembla que estan de pas, fins que no manin una altra tartana que els sobri per alla...\nMembre des de: Divendres 03/10/2008 1:16\nAutor: albe6 » Dijous 20/07/2017 17:48\nHa donat la casualitat que avui me l'he creuat per primer cop\nPer cert, els vehicles de Morell que abans feien la 128 han causat baixa? (el Dexon midi i l'altre Scania)\nAutor: Danilleida » Divendres 21/07/2017 0:10\nalbe6 ha escrit: Ha donat la casualitat que avui me l'he creuat per primer cop\nEncara corren aquells... pero per altres serveis com la fruita o per el centre penitenciari de ponent...\nAutor: albe6 » Dissabte 05/08/2017 22:16\nNous horaris a la 131 / e1 (Lleida - Cervera - BCN Nord - Aeroport) a partir de dilluns dia 7\nBàsicament, increment de 10' a tots els serveis no directes\nAutor: albe6 » Divendres 15/09/2017 19:24\nDes del passat dimarts 12, augment del servei a les línies\n- 206 (Balaguer - Mollerussa)\n- 305 (Les Borges Blanques - Mollerussa)\nAutor: sag470 » Dissabte 19/05/2018 13:31\nProperament implantarà la renovació de la línia Barcelona-Huesca. S'ha formalitzat el contracte el passat 23/4. La nova concessió no para a Almacelles.\nSe sap alguna cosa de les negociacions de TiS? Deien que implantarian una nova línia Almacelles-Barcelona.\nAutor: albe6 » Diumenge 20/05/2018 9:45\nPer aquí res més del que ja se sap.\nS'ha de crear una concessió nova de TiS Almacelles - BCN, amb la promesa que mantindrien més o menys el preu per km que es paga ara amb la VAC estatal.\nUna conductora del 129 em comentava que pel juny sonen canvis d'horari.\nSón ben capaços d'allargar alguns 131 de Lleida a Almacelles i que aquests siguin els exprés\nAutor: albe6 » Dilluns 11/06/2018 20:32\nSembla que des de dijous passat, dia 7, regeix la nova concessió.\nXarxes socials Aj.Almacelles ha escrit: S'ha fet un gran esforç i moltes reunions, però fonts de la Generalitat ens han confirmat que han arribat a un acord amb el Ministeri de Foment i l'empresa concessionària (Alosa, grup Avanza)\nNou quadre horari. Es guanyen serveis cap a BCN dilluns, divendres, dissabte i diumenge. Més serveis cap a Almacelles en cap de setmana\nAlgú (Generalitat, Ajuntament o tots dos) han posat diners a sobre la taula; el bitllet senzill baixa fins 7.90€\nS'han estrenat una colla de flamants Irizar I6s sota l'ensenya "Avanza Multimedia" amb entreteniment individual mitjançant pantalles a cada seient\nEls serveis exprés (no paren a Binéfar i Almacelles) estrenen nova malla horària i allarguen recorregut de Sants a Estació del Nord\nAutor: Sky » Diumenge 17/06/2018 8:01\nViatjar en bus d’Almacelles a Barcelona, un 60% més barat que des de Lleida\nViatjar amb autocar des d’Almacelles fins a Barcelona costa des d’aquesta setmana un 60 per cent menys per agafar un bus des de Lleida fins a la capital catalana.\nL’entrada en servei de la nova concessió de la línia regular que uneix Osca, Almacelles i Barcelona ha suposat una rebaixa encara major en el preu d’uns bitllets que ja eren per si mateixos molt assequibles: fins ara costaven només la meitat que el viatge des de la capital del Segrià.\nLa concessionària Avanza ven el bitllet des d’Almacelles a Barcelona a un preu de 8,90 euros a través d’internet, davant els 21 euros que costa el trajecte des de Lleida fins a la capital catalana. Aquesta diferència es deu que les rutes de transport de viatgers s’atorguen a través de concessions públiques, per les quals les empreses competeixen amb ofertes que varien sensiblement tant en les condicions econòmiques com en les de prestació del servei.\nLa posada en marxa de la nova concessió estatal entre Osca, Almacelles i Barcelona ha suposat també l’entrada en servei d’un nou vehicle amb més prestacions i comoditat que l’anterior. La parada d’Almacelles rep 262.168 viatgers a l’any, dels quals 19.000 corresponen a la línia a Barcelona.\nAutor: albe6 » Diumenge 17/06/2018 11:53\nAquests del Segre i la seva mania d'informar a mitges...\nPerquè s'obliden completament de les T 10/120 monomodals d'Alsa / Alsina Graells que deixen el preu a 10€/ trajecte\nAutor: albe6 » Dilluns 02/07/2018 7:40\nTorna a rondar per aquí el 2925 a Sarbus, que al venir el 2931 havia retornat al Vallès.


Chionanthus - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nChionanthus és un gènere amb prop de 80 espècies de plantes amb flors de la família Oleaceae.\nEl gènere es distribueix sobretot per les regions tropicals i subtropicals, però dues espècies són natives de regions temperades la C. retusus a Àsia i la C. virginicus a Amèrica del Nord. Les espècies tropicals són de fulles perennes i els de les zones temperades són de fulles caduques.\nSón arbusts o petits arbres de grandària mitjana, 3-25 metres d'altura. Amb fulles oposades i simples. Les flors es produeixen en raïms plumosos i són de color rosa clar, groc clar o tenyit. La fruita és una drupa amb una sola llavor.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Chionanthus\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Chionanthus&oldid=19127484»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 nov 2017 a les 00:29.


Arenys estrena la innovadora cantata-jazz "He mirat aquesta terra" | Diari Maresme\nArenys estrena la innovadora cantata-jazz “He mirat aquesta terra”\nPer Redacció , a Cultura 10 de març de 2009\nArenys de Mar serà l’escenari el proper cap de setmana de l’estrena de l’espectacle "He mirat aquesta terra", una cantata-jazz per a orquestra, cor i solistes, que fusiona literatura amb música coral i jazz.\nPer als seus impulsors, aquest espectacle vol respondre al repte de donar una nova vida i una nova dimensió al missatge cívic que hi ha dissolt en la poesia de Salvador Espriu, tot fonent-lo amb ritmes i melodies jazzístiques, amb música de Ricard Gili.\nAquest projecte, sorprenent i novedós, serà posat en escena per La Locomotora Negra, 50 cantaires de la Coral Sant Jordi i tres solistes.\nL’espectacle centralitza la cantata-jazz en "l’incert periple que segueix el poble català cap a la seva realització com a comunitat nacional, vist per la mirada del poeta i explicat amb la seva paraula, a voltes feridora, a voltes sarcàstica o irònica, a voltes decebuda o esperançada, però sempre intel·ligent, valenta i precisa".\nL’estrena de l’espectacle "He mirat aquesta terra" tindrà lloc els dies 14 i 15 de març de 2009 al Teatre Principal d’Arenys de Mar. Les localitats són numerades i es poden adquirir al C.C.Calisay al preu de 15 euros.


Ciclopatas Premià de Mar: Transmaresme Ciclópata 2013\nXavi Ruiz 7 de maig de 2013 a les 0:37\nUn fantàstic dia de BTT amb un clima perfecte per fer aquesta travessa de la nostra comarca. Jo amb la Merida al taller vaig haver d'anar amb la pesada K2 que no és la bici més apropiada per fer tants kilòmetres de camins i pistes sense gairebé trams tècnics... les cames es van resentir quam vam seure a dinar l'entrepà, us asseguro que vaig veure les estrelles quan de sobte em van agafar aquelles rampes.\nTenia el presentiment de que en qualsevol moment em petaria la cadena que va quedar molt castigada a la sortida que vaig fer el passat dimecres i per sort em vaig portar una de recanvi, i... "muy manitas" però amb les presses avui m'he adonat de que la cadena no la vaig muntar bé entre les dues rodetes del canvi i anava tocant tota l'estona en una petita pletina metàlica, també he vist que el cargol que subjecta el canvi a la puntera estava fluix... per això vaig notar més d'una vegada que no anava fina, pujant la rampa més forta després de Collsacreu la cadena s'em va ficar entre la corona gran i els radis.\nEra la primera gran travessa de l'Edu i l'Àlex, un dia molt especial per ells i la veritat és que van superar la prova amb una nota molt alta, la seves qualitats innates i la gran afició que tenen per la bici juntament amb l'entrenament que estan fent en aquests darrers mesos van fer possible el que jo ja imaginava que passaria, que farien els 90 kms. sense problemes i tothom vam reconèixer el mèrit del que van ser capaços de fer.\nCom ja he comentat aquí més d'una vegada, un plaer rodar un cop més amb autèntics Ciclópatas!\nJoan X 7 de maig de 2013 a les 8:08\nAquesta ruta són paraules majors! I el temps finals està molt bé. La primera foto no sembla una grupeta, sembla una banda jajaja Moltes felicitats per acabar aquest traçat tan exigent on la ment i la voluntat hi té molt a veure.


El CN Terrassa cau contra el Sabadell en el derbi vallesà\nLa derrota acaba amb una ratxa de quatre triomfs consecutius i manté els egarencs en el quart lloc de la taula\nEl sènior masculí de waterpolo del Club Natació Terrassa va caure amb claredat contra l’Astralpool CN Sabadell (10-4) en partit corresponent a l’onzena jornada de la Lliga Divisió d’Honor Masculina, la darrera de la primera volta. El conjunt de Dídac Cobacho no va poder fer front al rival comarcal i va encaixar un parcial inicial de 6 a 0 que el va deixar fora de la lluita per la victòria. Aquesta derrota, que acaba amb una ratxa de quatre triomfs consecutius, manté els egarencs en el quart lloc de la taula amb 21 punts, amb dos de marge respecte el cinquè, el Quadis CN Mataró.\nL’equip de Quim Colet va dominar el derbi vallesà des del principi. Va fonamentar l’èxit en una arrencada fulgurant que va reflectir amb un parcial de 4 a 0. Averka, en home de més, va inaugurar el compte al minut de joc. Valera va ampliar el marge poc després i, en el tram final del primer quart, Sanahuja va anotar el tercer i Veich, en superioritat numèrica, va tancar el parcial.\nEn el segon quart, el panorama no va millorar per als interessos egarencs. Averka va marcar el cinquè, i Cabanas va situar un preocupant 6 a 0. El CN Terrassa no va trobar el camí del gol fins al minut quinze de partit, quan Carrillo, en superioritat numèrica, va col·locar el 6 a 1 amb què es va arribar al descans.\nA la represa, els de Dídac Cobacho van revifar tímidament. Prieto i Alarcón, en escassament un minut de joc, van estrènyer el marge als tres gols. La reacció, però, va esdevenir un miratge. El Sabadell va sentenciar el derbi definitivament amb un parcial de 3 a 0 en el tram final del tercer quart, obra d’Averka, Cabanas i Sanahuja (9-3). En l’últim quart, el matx va anar llanguint. Chico, als dos minuts de joc, va establir el 9 a 4, mentre que Bertran, en el darrer minut, va situar el 10 a 4 final.


Escriure en veu alta: d’abril 2012\nDe peatges i tramvies\nEls nostres avis o pares van deturar la ciutat de Barcelona en ple franquisme amb la vaga de tramvies. Va ser un gest de revolta cívica sense parió. D'una manera brutal, la companya adjudicatària decidí apujar el preu del bitllet, i el poble va dir que no hi pujaria. Vaga de tramvies. La gent anant a peu a la feina. Sense campanyes més enllà del boca orella, sense anuncis, sense més xarxa social que la de la solidaritat. Aleshores, com és fàcil d'entendre, les coaccions eren molt més fortes que no pas ara. El falangista Luys Santamarina va passejar-se sol com un mussol en els tramvies, fent-se el fatxenda, amb quatre dels seus, els "Morituri". A la nit, decebut i trist, li confessà a Néstor Luján, que ho explica en un llibre seu, "¡Me han abandonado hasta mis morituri, sólo han venido cuatro!". Ni els mateixos falangistes volien pagar més per un servei tan dolent com aquells.\nAra la gent hem decidit no pagar els peatges d'unes autopistes que s'han amortitzat tres, cinc, deu vegades. Ens hem negat a ser espoliats pels, en teoria, nostres. Abertis ha estat la gran enganyifa del sistema català còmplice amb l'estat espanyol. Salvador Alemany, l'home fort de les autopistes a Catalunya, havia de ser Conseller d'Economía de l'actual Govern català. Us ho imagineu? I ara, enfront la revolta d'un poble tip de pagar cent vegades pel mateix, els nostres governants, els d'aquí, no els espanyols, ens amenacen amb multar-nos amb cent euros. És una vergonya, és un escàndol, és una traïció. Fan de policies d'una empresa privada i saben que prevariquen, perquè no pagar un peatge ni és delicte, ni és falta major ni tan sols és falta lleu. Si de cas, Abertis et pot reclamar el pagament del ticket i això si s'han pres la molèstia d'agafar-te la matrícula, perquè no et poden retenir - delicte de retenció il.legal - i difícilment podran identificar-te, perquè això és fa amb el DNI i no poden demanar-te'l, car no són agents de l'autoritat.\nQuè fa el Govern, que no encapçala aquesta revolta, el primer pas per revoltes majors? Per què no són els primers els tornar els Tele-Tacs gratuïts que tenen tots els Diputats al Parlament, com ja han fet els companys i companyes de SI i d'Esquerra? Quins favors deu CIU a Abertis, que fan que tot el país faci el que ells no fan i, a més, volen castigar-lo? Són empleats d'Abertis o servidors dels catalans i catalanes? Tenim un govern sucursal d'Abertis o de CIU? L'error per part dels dirigents catalans ha estat total, perquè aquestes i moltes altres preguntes són les que ara per ara és fa la gent. Una gent que els hi donà un suport majoritari a les darreres eleccions al Parlament, però que comença a veure a quina banda es col.loca CIU quan venen mal dades. Ja no és prou que qui fa les retallades en Sanitat hagi estat el màxim responsable de les mútues privades. Ara toca fer de policia dels amos de les autopistes.\nAixò ni és patriòtic ni va en la línia del sobiranisme ni és res més que treure's la careta i demostrar que cadascú acabem al lloc que ens pertoca. El poble passa necessitat, el poble està fart de veure com els qui manen ens demanen sacrificis, mentre que ells no en fan. El poble està fins els collons, i aquí no hi ha més, o s'hi està amb Catalunya i la seva gent o estem amb el negoci, la menjadora i els tripijocs que és fan sota la cortina. Però als dos llocs no. S'ha acabat. Ara són els peatges, però demà serà el tancament de caixes, l'insubmissió fiscal, la revolta. I aleshores veurem a quina banda queda la gent, si a la d'aquells que veuen a Catalunya com una immensa mamella de la que xuclar fins esgotar-la o la dels qui volem una Catalunya lliure, potent, deslligada de la política de campanar i de favors tèrbols.\nSi en plena dictadura la gent és revoltà contra l'abussiu preu dels tramvies, nosaltres hem de fer el mateix amb els peatges. És l'inici de la revolta. I si algú vol arrenglerar-se amb els poderosos abans que amb el poble i la seva voluntat de llibertat, Catalunya sabrà demanar-li comptes. Perquè la història acaba jutjant i el judici és dur. Duríssim. Especialment, amb els col.laboracionistes i amb els especuladors.\nPublicat per Miquel Gimenez a 1:12 Cap comentari:\nNo vull pagar\nUn ciutadà arribà al peatge i va negar-se a pagar. Així comença una història que pot ser el detonant de la nostra independència. Ho explico. Els catalans estem farts de pagar tres, deu, cent vegades per la mateixa cosa, de pagar la despesa i la festa, tot plegat perquè desprès ens deixin al carrer escoltant que bé s'ho passen els altres. Els catalans tenim molta paciència. Els catalans som, sovint, massa prudents. Però s'ha tibat tant la corda que una nit, arriba al peatge un senyor, deia. I s'hi nega a pagar. L'empleat, i això està enregistrat en un vídeo, ho entén, aixeca la barrera i el deixa passar. Aquest gest d'insubmissió real, pràctica, ja ha estat repetit centenars de vegades al llarg del Principat. "No vull pagar". I els diputats de Solidaritat ho han fet també. Què s'ha guanyat amb això?\nPrimera, que ens hem assabentat, perquè aquí cal explicar les coses a diari, que els nostres diputats i diputades tenen un Tele Tac gratuït. Entre d'altres coses, clar, perquè això vindria a ser la xocolata del lloro. Però el tenen, mentre que milers de compatriotes seus han de pagar a diari aquesta mena de supervivència moderna dels burots anomenada peatges. I no hi han pebrots d'anular-los per la connivència que existeix entre Abertis, l'empresa adjudicataria de les nostres autopistes i la classe política, i aquí hi fico a sociates i convergents per igual. Si el ministre Borrell perllongà en el seu dia els peatges, Convergència ha estat qui els ha donat un altre període de vigència. En aquest segon cas, les conseqüències són més descarades. Salvador Alemany, president d'Abertis, és el màxim asesor aùlic del President Mas.\nPerò sabem més coses. Sabem que si no paguem no ens passarà res. No ens poden retenir i, si truquem als Mossos, vindran i els obligaran a deixar-nos anar. Sabem que no és delicte, perquè el llum vermell no és pas un semàfor, així que no cometem cap infracció de trànsit. Sabem que no ens poden demanar el DNI, perquè sols pot demanar que ens identifiquem un agent de l'autoritat i ells no ho són. Sabem que, i això és el més important, si tots deixem de pagar, aquesta menjadora privada de la que suquen també els polítics, s'acabarà. Sabem que les autopistes estan més que amortitzades, perquè ja s'han pagat fins i tot deu vegades amb el cas de la que va de Barcelona a Mataró, la primera que va fer-se.\nSabem que podem tocar-lis a on més mal els fa, a la cartera. I podem fer-ho. Ja hi ha gent que ho fa. No ens arrisquem a res. Ells podem perdre-ho tot i nosaltres començar a guanyar alguna cosa. Perquè si avui no paguem els peatges, demà potser no voldrem pagar a la hisenda espanyola i farem un tancament de caixes. La independència la farà el poble, començarem nosaltres, serà així. I és tan senzill com dir "No vull pagar".\nPublicat per Miquel Gimenez a 0:59 Cap comentari:\nMilitarisme i Catalunya\nL'altra dia, l'exèrcit català va prendre possessió del Castell de Montjuïc. O quelcom de semblant. Un grup de persones que s'hi dediquen a mantenir viu l'esperit d'aquells valents soldats que defensaren Catalunya contra el Borbó al 1714, desfilaren en aquells murs que, amb tota justícia, han estat una de les imatges més sinistres que hom podia veure de Barcelona estant. L'ànima s'eixamplava i el cor bategava més fort en veure aquelles banderes onejant al castell símbol de la repressió. No vaig poder-hi ser presencialment, però hi era amb el meu cor de totes totes.\nAquest esdeveniment ha fet que el tema de la milícia i Catalunya tornés a sorgir en converses i articles. L'independentisme - la resta no parla d'això - s'ha mogut massa sovint en l'exercici del bonisme i del que ja ho farem tot sense exèrcit ni policia. Catalunya i militarisme són un oxímoron per a ells, i no és plantegen una Catalunya lliure dins de la NATO i amb una força armada pròpia. Com sigui que sempre he he pensat que, més enllà del "cal que neixin flors a cada instant", qualsevol estat modern ha de tenir tots els mitjans que calguin, penso que disposar d'un exèrcit adequat a les nostres necessitats geo estratègiques és tant important com tenir entitats bancàries pròpies solvents o una escola pública de qualitat o un marc de drets democràtics avançat i sòlid. I no em val que em diguin que l'escola primer i l'exèrcit no cal. Si que cal. Cap nació gran, cap estat important fa abstracció d'aquest tema. Holanda, per exemple. Dinamarca, si voleu. O la tant sovint esmentada Suïssa, que disposa d'un exèrcit ultra modern, amb un servei militar exemplar, i uns serveis d'intel.ligència que és fan dir sí senyor.\nD'on ve, doncs, aquest papanatisme que no permet a la mainada jugar amb soldats i surt esperitat enfront d'un uniforme? Històricament, Catalunya ha estat una gran potència militar. Que al llarg dels darrers segles no hagi estat així sols s'explica perquè hem estat un país ocupat. Ara bé, el General Prim era de Reus i el President Macià fou coronel. Altra cosa és que als espanyols ja els hi hagi anat bé que, mica en mica, perdessim el sentit militar com a poble i com a persones. Aquesta victòria mai explicitada, és una de les més grans que ha guanyat Espanya vers nosaltres. Dit d'una altra manera, la pèrdua del sentit militar és una de les més grans derrotes que hem patit els catalans.\nSempre ens emmirallem amb Israel, però deixem de banda que allà la gent marxa a l'exèrcit obligatòriament, compte, i que allà hi han morts i n'hi ha una guerra que començà fins i tot abans que l'estat israelià existís! No podem permetren's que aquesta tonteria és perllongui per més temps.No és veritat que sols siguem un poble de pacte i de negociació. No és cert que mai hagim estat un país combatiu i amb esperit de milicia. No és veritat que els catalans no tinguin el sentit del soldat dins seu. Els esforços que l'espanyolisme i, diguem-ho tot, bona part de l'esquerra han esmerçat en fer-nos creure el que no és, sols forma part de l'immens catàleg de mentides que s'ha anat formant amb el pas del temps.\nJo honoro a aquells que encara mantenen viva la flama dels valents que lluitaren en el setge de Barcelona, i que cal recordar que van ser gent del poble, barbers, sabaters, comerciants, catalans que lluitaven al costat dels seus germans soldats. Perquè, al final, això de l'exèrcit queda reduït a una sola cosa, és a dir, si és un exèrcit del poble o no ho és. I jo en vull un, d'exèrcit català, quan Catalunya sigui un estat més, el nostre, dins de la resta d'estats del món. I serà magnífic. Diguin el que diguin tota aquesta colla de tites fredes.\nPublicat per Miquel Gimenez a 5:14 Cap comentari:\nDe quina bandera em parlen?\nA veure si ho entenem d'una vegada. Ni la bandera espanyola actual és la nostra, ni la bandera de la República va ser-ho mai. N'estic fart de que cada catorze d'abril la gent tregui la bandera republicana i cregui que fa un gran què. Escolteu, que no és la nostra, que mai ho va ser, que la República va fer plegar veles al M.H.President Macià quan proclamà la República Catalana, que ens va cardar quan ens aixecàrem contra ella, que en plena guerra civil li va treure a la Generalitat tot el poder.\nNo ens en sortirem mai si no entenem que no tenim res en comú ni amb aquesta monarquia de fireta i elefant assassinat amb els diners del poble, ni amb una república que va menystenir Catalunya igual que ho fa la monarquia. I mira que n'és, de senzill. Ambdues són espanyoles, espanyoles de cap a peus, ho enteneu? I Espanya ni vol entendre Catalunya ni té cap interès en fer-ho. Deixem-nos de somnis i de perdre el temps. La forma de règim que pugui adoptar Espanya, i no fóra estrany que al pas que van les coses canvii, a nosaltres ens ha de ser indiferent. Tot l'esforç, tota l'energia que hi esmercem en defensar una república espanyola anirà en contra de la nostra independència.\nL'única república que ens ha d'interessar és la catalana. Siguem seriosos i a veure si aprenem les lliçons que ens ha donat en tota la cara la història. Si tinguéssim un pretenent, ves, jo el defensaria. Però com que no el tenim, adoptem la forma republicana de govern que és la més enraonada, per altra banda. Però que sigui d'obediència catalana i no espanyola. Algú creu que una república d'Espanya presidida per l'Aznar o pel Bono ens tractaria millor? Algú pensa que amb una república d'Espanya, Catalunya obtindria la seva llibertat? Creieu que ja no n'hi ha prou de parlar de quimeres com un federalisme inexistent en un estat jacobí i centralista com és l'estat espanyol?\nEl que ens queda és la independència. Depenem de nosaltres. Necessitem ser lliures més que mai. Per això, jo no tinc res a cel.lebrar el catorze d'abril. Si de cas, recordar que, encara que fugisserament, en Macià proclamà la República Catalana. I, tot i així, era integrada dins d'una federació de repúbliques ibèriques. A veure si deixem de llençar-nos pedres al sostre i parlem clar, que els espanyols ho estan fent, i amb una desimboltura que sona a cantarelles que mai ens han portat a cap lloc bo. Nosaltres defensem la República Catalana. Aquesta és la´que ens convé i la que ens interessa.\nI si veieu a un independentista portant la bandera tricolor, podeu dir-li de part meva que, amb tots els respectes, o és tonto o és daltònid. En el darrer cas, li presento les meves excuses.\nPublicat per Miquel Gimenez a 0:10 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Aznar, Bono, Catalunya, independència, Macià, república\nPerdoneu-me, però he vingut a parlar-vos del meu llibre. Del meu nou llibre, D'una novel.la de misteri, d'assassinats, de crims. Una novel.la protagonitzada per la senyora Dolors, una cuinera jubilada, filla d'Avià, comarca del Berguedà, que al llarg de la seva vida professional ha cuinat pels responsables de diferents policies al llarg de la seva vida. El cap de la Sûrete, l'Intendent d'Scotland Yard, el cardenal responsable dels serveis secrets vaticans...\nAra a tornat al seu lloc, a la Vila d'Avià, envoltada de les seves coses i de la gent que estima: el seu nebot Roger, metge del poble, la seva inseparable amiga Remei, el simpàtic i enredador Sintu, pagès que li cuida el petit terreny de la família, el franciscà Frare Benach, erudit i savi, el Mosso Segimon, amic d'en Roger... És una vida tranquil.la, sense sotracs fins que, a voltes, passa alguna de ben grossa i aleshores la sagacitat de la senyora Dolors és posada a prova.\nEn Quim Torra, l'editor, diu que és una barreja de Miss Marple i Mossèn Tronxo. Jo dic que hem inventat el thriller pagès. Tant li fa. La cosa era crear un personatge català, que visqués i pensés en català, que és desenvolupés en un entorn perfectament català on la gent parla i és relaciona amb total desimboltura com el que són, catalans i catalanes. Si nosaltres mateixos no aprenem a ser normals, mai assolirem la normalitat. D'aquí neix també l'intenció de ressuscitar d'alguna manera la novel.la de gènere en català, i de voler fer de la senyora Dolors quelcom més que una sola novel.la, donant-li la categoria de sèrie, de nissaga.\nSi escriure un relat on el crim i la tensió siguin mínimament interessants ja és força complicat, ho és més fer que tot això tingui també un cert rerefons de país, de moral, d'uns certs valors. Ho he intentat honestament i així ho presento al públic que és qui ha de jutjar si s'ha assolit la fita o no. No cal dir que em faria enormement feliç que aquesta dona gran, que no pas vella, experta en estofats i en crims, és fes un forat senzill però durador en les seves vides i en les seves biblioteques.\nEntretindre és, segurament, el més difícil que pot fer qualsevol novel.lista. Fer-ho, a més, amb sentit de catalanitat és cosa de bojos. Com que ja em coneixen, no els ha d'estranyar pas que ho intenti.\nPublicat per Miquel Gimenez a 16:38 Cap comentari:\nAlicia ens ho facilita tot\nCompatriotes, estem fent el babau. Gastem diners en el Parlament, en el Govern, en tota l'administració de la Generalitat i, al cap i a la fi, aquesta despesa esdevé sobrera. He vist la llum, efectivament. L'Alicia Sánchez Camacho em va obrir el ulls l'altre dia. En unes declaracions assegurà que ella havia parlat amb el ministre De Guindos i que ja se n'havia ocupat de que Catalunya tingués un finançament adequat, bo i just. Ella sola! Escolteu, jo crec que hem fet el préssec. Amb aquesta xicota ens podem estalviar un munt de sous, de pagaments i de diners que no van enlloc. Si el que no han assolit tots els Governs de la Generalitat d'ençà l'establiment de la democràcia fins ara, va i resulta que ho ha fet en un pim pam l'Alicia, que voleu que us digui, pleguem i deixem-li la cadira a ella.\nJa sé que, com sou uns descreguts, em direu que això és una boutade, que on va a parar, que aquesta dona no diu pas la veritat... si, si, feu conyes, però dins del regim autonòmic en el que vivim, potser farà més una bona paraula de l'Alicia que una plantada de fireta del Govern. Clar que, cas de voler prescindir-ne de la Generalitat, cosa en la que el PP ja hi estaria d'acord de ben segur, tinguem en compte que els diners no és quedarien aquí, sinó que anirien a parar a Madrid, que els hi devem molts diners, a Madrid, que "Hay que ver como sois los catalanes, siempre quejándoos", diuen a Madrid. Això si, els tindríem més contents ,i ja sense cap mena de contenció com són el Parlament o la Generalitat, podríem demanar la independència tranquil.lament. No ho diu fins i tot el senyor Barroso, poc o gens sospitós de res que no sigui ser portuguès, amb perdó?\nAleshores, ja independents, jo anomenaria a l'Alicia ambaixadora a on fos, perquè té fil directe amb els llocs on és decideixen les coses importants. A Espanya no caldria, perquè sense la mamella catalana, poc pas que en tindrien per a donar-nos. Però us la imagineu al Vaticà? Oh, quin moment quan tornés dient que Deu és català i que el Sant Pare s'instal.la a Montserrat. És capaç. Jo la veig molt embalada i, dirigida en la direcció correcta, aquesta mossa pot fer una feinada tremenda, anorreadora, brutal.\nAlicia, dones com tu ens fan falta a Catalunya. Endavant les atxes, i ara que ja tenim un finançament escaient, anem per a transformar a la Llanos de Luna en independentista, que si has assolit la primera fita, pots assolir la segona. No rieu, que l'Alicia fa miracles. De moment, ves per on, ha aconseguit que el PP sigui l'interlocutor de Catalunya davant de Madrid. I el més cardat és que té raó.\nPublicat per Miquel Gimenez a 8:20 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Alicia Sanchez Camacho, Catalunya, Generalitat, independencia, Llanos de Luna, PP


Escurabutxaques bars Barbens - Millor servei tècnic per escurabutxaques bars a Barbens - Recreatius PenedèsSEO - Landing Escurabutxaques bars - Máquinas recreativas y tragaperras. Mejor servicio técnico en máquinas recreativas para bares y locales - Recreatius Penedès\nLES ESCURABUTXAQUES BARS A BARBENS AMB MÉS RENDIMENT ECONÒMIC\nLes escurabutxaques bars a Barbens són distribuïdes amb els jocs més populars dels bars i asseguren l'entreteniment als clients. La rendibilitat per a bars i locals a Barbens està garantida per diversos motius, entre ells, el seu bon funcionament.\nLes nostres escurabutxaques bars a Barbens augmenten exponencialment els beneficis de negocis, restaurants, bars i locals de Barbens. A Jocs Recreatius Penedès analitzem i actualitzem regularment l'evolució de les màquines per assegurar que les recaptacions siguin el més altes possibles. Les nostres escurabutxaques bars tenen una funció clara: entretenir a qualsevol públic. Nosaltres disposem d'un ampli catàleg amb diferents models d’escurabutxaques bars i fabricants, sempre amb la millor oferta per atreure nous clients als bars i locals a Barbens i augmentar els ingressos optimitzant al màxim la rendibilitat dels establiments sense requerir cap esforç econòmic.\nEl nostre assessorament professional ajuda al client a realitzar una planificació prèvia del local, realitzar una selecció de les màquines que més s'ajusten al local i que majors beneficis poden aportar gràcies a la nostra àmplia experiència en el sector. Així doncs, analitzem detalladament les característiques i ubicació del bar o local, l'oferta d’escurabutxaques bars a Barbens i el target habitual de l'establiment.\nDisposem sempre de la millor oferta d’escurabutxaques bars a Barbens per assegurar la recaptació més elevada possible, així com la diversió i l'entreteniment als jugadors. Jocs Recreatius Penedès disposa dels models més avançats de escurabutxaques bars a Barbens amb premi que triomfen en els bars, cafeteries, cerveseries i locals d'oci. L'èxit de la nostra empresa es basa a oferir a hostalers i propietaris de bars i locals un ampli inventari de les màquines escurabutxaques amb premi més rendibles del mercat.\nOriginar un punt d'atracció gràcies a l'instal·lació de escurabutxaques bars a Barbens contribueix a millorar els beneficis d'un bar o local sense requerir cap esforç per part del propietari del negoci. Els nostres tècnics s'ocupen del correcte funcionament de les escurabutxaques bars, el seu manteniment, així com de la renovació de les màquines per disposar dels models més actuals i de major èxit.


MútuaTerrassa fa una crida per a què es vacunin els més joves - Canal Terrassa\nMútuaTerrassa fa una crida per a què es vacunin els més joves\nMútuaTerrassa reforça la campanya de vacunacions contra la covid-19 oferint la possibilitat de fer-ho sense cita, qualsevol dia entre setmana: de dilluns a divendres, de 16h a 20h. L’objectiu principal és arribar a les franges d’edat més joves, les que precisament tenen un percentatge més baix de persones vacunades. Des de MútuaTerrassa fan una crida perquè es vacunin els menors d’entre 12 i 19 anys, sobretot de cara a l’imminent inici de curs.\nAixí doncs, tothom qui ho vulgui pot acudir sense cita a l’edifici de consultes externes de MútuaTerrassa, al número 25 del carrer Castell, per vacunar-se tant de la primera dosi com de la segona, fins i tot encara que s’hagi inoculat la primera part de la vacuna en un altre municipi. L’únic requisit és fer-ho en l’horari estipulat, de dilluns a divendres entre les 16h a 20h, amb la targeta sanitària.\nLa campanya de vacunació va arrencar al gener amb els col·lectius més vulnerables i s’ha anat eixamplant gradualment des de llavors, el que fa que ara mateix hi hagi percentatges de vacunats força desiguals segons les edats: mentre que més del 93% de majors de 80 anys tenen la pauta completa, entre els joves de 25 a 29 encara falta més del 40%. En el cas dels menors d’entre 12 i 19 anys, cal tenir en compte que en el pròxim curs escolar els qui ja estiguin vacunats s’estalviaran la quarantena si es detecta un positiu a classe.\nTags: butlletiFundació Assistencial Mútua TerrassaMútuaTerrassateresa clanchetvacunació


El primer partit del 2018 enfronta els dos juvenils - Cent Patins\nEl primer partit del 2018 enfronta els dos juvenils\nCent Patins Black 6 – Cent Patins White 0\nEls juvenils Black i White es van enfrontar entre sí en el que va ser el primer partit de l’any 2018, i ho van fer oferint-nos un bon espectacle.\nEl Black es va acabar imposant , com teòricament era previsible, però durant bona part del primer temps, el White va saber mantenir l’empat a zero i fins i tot va tenir les seves opcions d’avançar-se en el marcador. Tot i així, quan quedaven pocs minuts pel descans, el Black aconseguia marcar un parell de gols que desfeien l’emoció del resultat però que no va fer decaure el bon joc en cap moment.\nJa a la segona part, i amb el marcador en contra, el White va afluixar una mica i el Black ho va aprofitar per fer quatre gols més, tot i que les jugades de perill van seguir rondant les dues porteries i el partit va seguir ben viu fins que en una jugada de mala sort, i després de fer una aturada impressionant, la Carol es va lesionar i aquí es va acabar l’enfrontament. Una autèntica llàstima ja que estava fent un extraordinari partit (com gairebé sempre). Des d’aquí li desitgem una ràpissíma recuperació.\nAl final doncs el partit va acabar amb el resultat de 6 a 0 i amb una mica de mal gust de boca, però millor fixar-se en la part positiva i és que els dos equips estan en el bon camí i poden acabar complint, respectivament, els objectius marcats a principi de temporada.\nFelitats a tots!!\nPrimera derrota del juvenil Black


Les universitats catalanes superen la mitjan... - Govern.cat\nquery_builder 30 desembre 2020 10:30\nSegons l'última enquesta realitzada per la International Association of Universities (IAU)\nLes universitats catalanes superen la mitjana europea d'implementació dels objectius de desenvolupament sostenible de l'Agenda 2030\nEl pla d'acció aprovat recentment preveu desplegar 26 accions durant aquest curs 2020-2021 per continuar transformant els campus catalans d'acord als ODS de Nacions Unides\nLes universitats catalanes tenen un nivell d’implementació alt de l’Agenda 2030 respecte a les seves homòlogues europees. Així s’extreu dels resultats obtinguts en l’última enquesta realitzada per la International Association of Universities (IAU), corresponent a l’any 2019, on els centres catalans se situen per sobre de la mitjana europea respecte aspectes com la introducció dels criteris de desenvolupament sostenible en la docència, la recerca o la gestió dels campus; la disponibilitat d’un pla estratègic i d’assignacions pressupostàries específiques, entre d’altres.\nConcretament, la totalitat del sistema universitari català ha introduït el desenvolupament en les àrees de docència, recerca, compromís amb la societat, i gestió dels campus. A escala europea, només el 60% de les institucions d’educació superior han realitzat aquest abordatge en paral·lel.\nEn l’àmbit de la docència, el 100% de les universitats catalanes treballen els objectius de desenvolupament sostenible (ODS) de l’àmbit de salut i el benestar (ODS 3), d’educació de qualitat (ODS 4), d’igualtat de gènere (ODS 5), de reducció de les desigualtats (ODS 10) i de consum i producció responsables (ODS 12). Pel que fa a la recerca universitària, té impacte gairebé en tots els ODS encara que els més presents en els projectes que es duen a terme estan relacionats amb el territori, la igualtat de gènere, la reducció de desigualtats, l’ecologia i el consum responsable.\nLes universitats catalanes també destaquen perquè la totalitat mantenen relacions amb el seu entorn (escoles, associacions, ONG...) i, majoritàriament, treballen l’ODS 13 d’acció climàtica en la gestió dels campus amb la instal·lació de plaques fotovoltaiques i la compra d’energia neta de manera consorciada.\n10 punts per sobre de la mitjana europea\nAixí mateix, en el moment de l’enquesta, cinc universitats ja comptaven amb un pla estratègic en relació amb el desenvolupament sostenible i altres tres n’estaven treballant-hi. Per tant, amb un percentatge que oscil·la entre el 42 i el 67% del total del sistema, les universitats catalanes se situen per sobre del 32% de la mitjana europea.\nRespecte a assignacions pressupostàries pròpies, ja hi ha 10 universitats amb una partida específica per desenvolupament sostenible, i 5 de les 12 universitats disposen d’eines d’avaluació –auditories, enquestes, mapatges, etcètera– per mesurar la implantació de l’Agenda 2030 a la institució.\nL’enquesta de la IAU es va realitzar entre 428 universitats de 101 països, de les quals el 37% són europees.\nPla d’acció i línies d’actuació per al curs 2020-2021\nLa participació en l’enquesta de la IAU s’emmarca en els treballs realitzats pel grup de treball de l’Agenda 2030, del Consell Interuniversitari de Catalunya (CIC), que també n’és el responsable del recentment aprovat Pla d’acció del sistema universitari per a la consecució de l’Agenda 2030 que té previst desplegar 26 actuacions durant aquest curs 2020-2021.\nEl pla d’acció s’estructura al voltant de cinc àmbits.\nEstratègia i governança.\nEducació i docència.\nRecerca i transferència.\nIniciatives de campus.\nPromoure un tipus d’aprenentatge a les aules universitàries que potenciï l’esperit crític i es basi en situacions i reptes reals; afavorir una recerca i una transferència de coneixement enfocades a la dimensió econòmica, social i ambiental de l’Agenda 2030; o desenvolupar una vida universitària d’acord als objectius de desenvolupament sostenible (mobilitat, consum responsable, etcètera) són alguns dels objectius que s’emmarquen en aquests àmbits.\nDe cara a aquesta curs 2020-2021, s’han concretat 26 actuacions per continuar transformant els campus catalans d’acord a l’Agenda 2030 de Nacions Unides, de les quals destaquen, entre d’altres:\nIncorporar en els processos d’avaluació institucional dels centres docents els criteris de desenvolupament sostenible.\nImpulsar la incorporació de la perspectiva de gènere als programes formatius i fer-ne el seguiment corresponent, d’acord al marc general aprovat per AQU Catalunya.\nDonar suport per preparar els projectes de recerca i transferència del programa Horitzó Europa en els aspectes relacionats amb l’Agenda 2030.\nPromoure licitacions conjuntes de subministraments que afavoreixen el consum responsable i les energies renovables, entre d’altres.\nRecuperar el projecte de la T-Estudiant per promoure el transport públic entre l’estudiantat universitari.\nElaborar un estudi conjunt de la petjada ecològic del conjunt de les universitats catalanes i fer-ne un seguiment de l’evolució.\nPromoure una dieta saludable als campus amb la disminució de l’oferta de menjar ràpid i processat.\nEl grup de treball de l’Agenda 2030, coordinat per la vicerectora de Globalització i Cooperació de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), es va formalitzar el març del 2019 amb la doble finalitat de fer una diagnosi de la contribució de les universitats catalanes a l’Agenda 2030 i d’elaborar una estratègia per al conjunt del sistema universitari català. El grup està integrat per representants de les 12 universitats, de l’estudiantat, de l’Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari (AQU Catalunya), de l’Agència de Gestió d’Ajuts Universitaris i de Recerca (AGAUR), de la Institució CERCA –que aplega els centres de recerca catalans– i de l’Assocació Catalunya d’Universitats Públiques (ACUP), així com de representants del Govern mitjançant el Consell Interuniversitari de Catalunya (CIC).


Mini-hotel "Azimut-Baikal" Irkutsk Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStr. Lenin, Pravoberezhni, Irkutsk, Rússia, 664003 - Veure al mapa\nMés informació sobre Mini-hotel "Azimut-Baikal"\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Irkutsk, no busqui més enllà de Mini-hotel "Azimut-Baikal". Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Mini-hotel "Azimut-Baikal", l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de servei de bugaderia, àrea de fumadors, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, botigues a l'hotel.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, calefacció, cafetera/tetera, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Mini-hotel "Azimut-Baikal".\nTots els tipus de viatgers (4)Parelles (1)Viatgers en solitari (3)Famílies amb infants petits (1)Famílies amb infants grans (1)


L'ACA inverteix 1 milió d'euros en obres de millora als pantans de la Baells i Sant Ponç - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'ACA inverteix 1 milió d'euros en obres de millora als pantans de la Baells i Sant Ponç\nPresa del pantà de la Baells D. C.\nL'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) ha adjudicat un contracte d'obres per valor de gairebé 1 milió d'euros per dur a terme diferents actuacions de millora a les preses dels embassaments de la Baells (Berguedà) i Sant Ponç (Solsonès). Aquestes dues intervencions permetran optimitzar «les maniobres d'alliberament d'aigua i milloraran l'explotació de les instal·lacions, així com també la seguretat», segons han explicat fonts de l'ACA.\nA l'embassament de la Baells s'hi farà una inversió de 258.472 euros. Aquests diners serviran per realitzar la reforma del sistema elèctric de la presa «tant de les instal·lacions interiors, el quadre general de comandament i protecció, com de la instal·lació d'enllumenat interior de la presa, entre d'altres». Fonts de l'ACA han informat que aquestes obres «permetran millorar el funcionament de la presa i garantir en tot moment la maniobrabilitat dels òrgans de desguàs». La duració prevista d'aquests treballs, que començaran de forma imminent, és d'onze mesos.\nD'altra banda, l'ACA també farà actuacions de millora a la presa del pantà solsoní de Sant Ponç. La inversió en aquest cas és de 725.074 euros, que es destinaran a renovar el desguàs de mig fons (meitat de la presa). Fonts de l'ACA han informat que «aquest òrgan és compost per dos conductes, amb una capacitat màxima per alliberar fins a 5,7 metres cúbics per segon». Les obres «consistiran a adequar les actuals conduccions, canviar les vàlvules actuals de regulació per unes de més robustes que permetran una bona gestió de cabals baixos, així com la instal·lació d'una reixa a l'entrada dels dos conductes». El termini d'execució d'aquests treballs també s'ha previst que sigui d'onze mesos.


Si veus l’idCAT correctament al magatzem de certificats, revisa que disposes de les claus públiques ben instal·lades i a continuació fes una prova de signatura per comprovar que funciona correctament, accedint al SignaSuite,\nPrem a opció “Signar“\nSelecciona un fitxer per signar\nPrem a “Iniciar”\nNota: Si no es carrega la llista de certificats o bé apareix un error de càrrega de l’applet, verifica que tens la darrera versió de Java instal·lada.\nSi en tots els passos anteriors no has detectat l’error, comprova la validesa del certificat, des de la pestanya “Validar” de la mateixa aplicació SignaSuite.\nSelecciona el certificat des del repositori (si el tens instal·lat al navegador des del que accedeixes) o en fitxer (si el tens en un fitxer guardat a l’ordinador)\nPrem a “Validar”\nSi el certificat està revocat, hauries de demanar un nou certificat a través d’una Entitat de Registre idCAT.\nSi el certificat és vàlid, i l’error persisteix (per exemple, identificant-te a la pàgina web d’una administració pública o a la DEMO de l’e-TRAM) el més probable que és que el problema no estigui en l’idCAT, sinó en la pàgina de l’administració. En aquest cas, hauries de contactar amb l’ens que ofereix el tràmit per resoldre el problema.\nEl 43% l'ha trobat útil (239 vots)


Escola Waldorf Vallgorguina – erescambio\nL’escola Waldorf és una experiencia educativa saludable pels nens i nenes, les seves families i pels mestres.\nWaldorf és una escola que equilibra el Pensar, el Sentir i l’Actuar.\nPer què l’Escola Waldorf es l’opció que necesita el teu fill/a:\nUna escola d’infantil i primària (3 a 12 anys) que prepara als nens pel futur a ser creatius i amb competències socials.\nUna escola amb una estructura i un currículum al servei de les potencialitats i habilitats del teu fill, i de l’èxit acadèmic. Una experiencia educativa feliç i sense estrés.\nUna escola en mig de la natura, sense contaminació auditiva, acústica, ni visual, una escola que promou la salud.\nUna escola que escolta el moment evolutiu de cada nen i l’acompanya a desenvolupar els seus talents, habilitats, potencialitats, a trobar la seva vocació.\nUna escola pels pares: acompanyem a mares i pares en la relació amb els nens, en la relació social amb l’escola, en un ambient familiar i proper.\nA l’Escola Waldorf de Vallgorguina oferim una educació creativa, amorosa i saludable. Escoltem la naturalesa i ritme de cada nen i l’acompanyem en les seves etapes evolutives. Tot això a través d’un aprenentatge experimental, imaginatiu i artístic que aporta coneixement, alegria i fortalesa per la seva felicitat (desenvolupament, plenitud) personal i social.\nEn un entorn natural, de tranquilitat i familiaritat us obrim les portes per a que ens conegueu!\nEscolarització per a nens de 3 a 12 anys a Vallgorguina (Poble a 10 minuts de Sant Celoni)\nSom una Escola d’Infantil i Primària basada en la Pedagogia Waldorf reconeguda per la Generalitat de Catalunya. La nostra gestió és totalment independent de cap administració o empresa i funciona al 100% gràcies a la implicació dels propis mestres i les totes les famílies dels infants escolaritzats. Una oportunitat de crear escola i decidir sobre el futur educatiu dels nostres fills.\nEl nostre període de matriculació està obert tot l’any.\nOferim visites guiades un cop al mes per a conèixer les nostres instal·lacions (próximes dates al calendari).\nPer més informació, contacteu amb la secretaria de l’escola: 671 369 041 vía trucada o whatsapp. Si preferiu per correo a escola@waldorfvallgorguina.com.\nPer les famílies que formen part de l’ecosistema de l’Escola Waldorf de Vallgorguina oferim:\nReunions Pedagògiques grupals amb les famílies de les classe. Durant el curs acadèmic hi ha tres tallers vivencials per apropar la pedagogia Waldorf a cada familia. En aquests espais grupals d’acompanyament el propi pare i mare aprèn i experimenta sobre pedagogia waldorf, psicologia evolutiva, educació en valors i activitats manuals per potenciar la creativitat.\n2 Entrevistes Individuals com a mínim amb el tutor/a del fill/a per curs. Per tractar l’evolució personal i acadèmica de l’infant durant tota la seva escolarització, ja que el mestre tutor (a ser possible) és el mateix de primer a sisè de primària. Aquesta coordinació permet un acompanyament més proper i familiar.\nParticipació en diferents festes i actes emotius i de caràcter privat fora de l’horari escolar.\nAccés voluntari a les Comissions de Treball per implicar-se en la gestió i construcció de l’escola.\nPlaces reservades amb descompte als tallers, cursos i conferències organitzats per l’Escola.\nPer les famílies interessades en la Pedagogia Waldorf oferim durant el curs académic:\n(Només durant el curs 2019 - 2020 pels 100 anys de la Pedagogia Waldorf): 10 Conferències Gratuïtes un dijous al mes (19h) sobre l’educació d’avui davant els reptes de futur a càrrec de professionals de renom en el sector Educatiu com per exemple Carles Parellada (Terapeuta Sistèmic); Jordi Amenós (Narrativa Terapeutica); Rafael Guerrero (psicòleg evolutiu especialitzat en educació emocional). Per més informació accedeix al calendari.\nCursos durant tot el curs acadèmic sobre Arterapia, Pedagogia Waldorf, etc.\nTallers de caps de setmana sobre com educar als teus fills/es a través de la mirada Waldorf, etc.\nAltres esdeveniments: Portes Obertes, Fira de Nadal, Festa del Fanalet, Fira teràpies (Sant Miquel).\nVisites guiades y entrevistes personalitzades per explicar el projecte.\nEn 1919 es va fundar la primera escola Waldorf a Stuttgart. Actualment, hi ha més de 2000 escoles Waldorf (primària, secundària i batxillerat) en més de 90 països de tot el món, i 1900 jardins d’infància, situades tant en les zones menys afavorides: Brasil, Equador, Colòmbia, Perú, com en els països més desenvolupats: Suècia, EUA, Canadà i Austràlia. L’enfocament educatiu de la pedagogia Waldorf està reconegut per la UNESCO en el marc de les “Escoles Associades”. Emmarcat dins aquest moviment pedagògic independent trobem l’Escola Waldorf de Vallgorguina que ja compta amb una gran trajectòria de vida.\nEra l’any 2000. Germina una llavor.\nSemblava que s’havia d’acabar el món, tecnològicament parlant! Ningú sabia que passaria amb les “màquines” amb el canvi de mil·leni, i sense que el soroll del “efecte 2000” els perturbés, un grup de famílies que cercaven alternatives a l’escola de sempre es van anar trobant en la mateixa recerca.\nEren persones que tenen en comú una paternitat/maternitat acabada d’estrenar, que vivien a la zona del Vallès i que tenen una especial sensibilitat per explorar alternatives pedagògiques. Sense preàmbuls, inauguracions, i gairebé sense adonar-se’n, aquelles famílies van crear la llavor de la nostra escola. Es troben un diumenge al mes a Ca l’Autèntic de Samalús, casa d’una de les famílies. Allà es generava un debat intens sobre educació i pedagogia, mentre els nens jugaven lliurement o s’abocaven a diferents activitats artístiques sota la supervisió d’alguns dels pares.\nAquells diumenges van rebre el nom de “Matins de Joc” i d’aquelles trobades en va sortir la iniciativa de crear un Jardí d’Infants obert cada dia.\nAny 2002. Es constitueix l’Associació Espai pels Infants.\nEl debat entre les famílies diumenge a diumenge va anar generant els seus fruits. El primer constuint l’Associació Espai pels Infants, que encara avui és la que ampara legalment la nostra escola. Aquesta, podem considerar, que va ser la primera pedra, la pedra fundacional de l’Escola Waldorf de Vallgorguina, tot i que aquelles famílies no es podien encara arribar a imaginar on arribaria tot aquest impuls.\nTambé va sorgir la mirada clara que l’acompanyament pedagògic d’aquella llavor estaria inspirada per la pedagogia Waldorf.\nJa només quedava trobar un espai físic per començar i una mestra, la qual no va trigar a arribar. Va ser la Marta Bitlloch. La Marta tenia una vibració molt especial, era molt dolça, molt honesta i molt entregada. Va dir-nos, però, que necessitava un temps per a formar-se com a mestra Waldorf. Volia fer la formació, però sobretot volia fer pràctiques en escoles Waldorf. Així doncs, va organitzar-se un recorregut per escoles europees (Itàlia, França, Suïssa...) que, finalment, va durar 3 anys!\nPerò, és clar, en 3 anys, els nens creixen, i les famílies es cansen d’esperar. L’assistència als Matins de Joc va anar minvant, fins a quedar reduïdes pràcticament a zero.\nAny 2005. L’escola obre les seves portes.\nDurant tot aquell temps una de les ànimes del projecte va ser en Ricard Ramos, qui oferia casa seva, Ca l’Autèntic, per aquelles trobades entre famílies. El mateix dia del seu 40è aniversari va rebre la trucada de la mestra Marta Bitlloch, qui li anunciava que donava per acabada la seva preparació, i que tornava per començar l’escola!\nAleshores ja no quedava cap família, totes havien abandonat el projecte. Ella, entusiasmada, va respondre: “Tant se val, ja en trobarem unes altres!”. Així va ser com en les següents setmanes van aparèixer 5 famílies interessades en aquell primer jardí d’infants que s’estava gestant.\nAixí el setembre del 2005 en Ricard i la Marta obrien el Jardí d’Infants “La Figuera de Samalús”.\nAny 2007. L’escola creix.\nAquell primer jardí va anar creixent i agafant forma. En poc temps s’afegeixen altres famílies al projecte, i ràpidament hi ha la necessitat de cercar un nou espai que doni resposta a l’empenta d’aquell nou jardí. Així el jardí i l’escola comencen un periple nòmada que porta el projecte per diferents localitzacions: Omshanti, Cardedeu i finalment, el curs 2010/11 a Santa Maria de Martorelles. En 4 anys es van transitar 3 poblacions… i malgrat tot la fidelitat i confiança de les famílies continuava. Així com també creixia l’escola, doncs en aquest darrer curs a Santa Maria de Martorelles comença el repte de la primària!\nAny 2011. Arribada a Vallgorguina.\nEl projecte es situa en una cruïlla de camins: entre el crèixer, trobar un espai on plantar arrels i a llarg termini, i el fet de “regularitzar” la situació amb el Departament d’Ensenyament. Es sumen noves famílies d’altres projectes que aporten una gran motivació i empenta al projecte, i que, potser gràcies a l’atzar, va aparèixer l’oportunitat de situar l’escola a Vallgorguina, i més concretament a Can Pujadas, on anys enrera ja havia existit una altra escola durant 35 anys, el Santa Fe.\n“Aquesta energia de fer germinar una escola, que va aconseguint reptes, i va obrint portes, és un moment-sensació, indescriptible. Plores, rius, pateixes, respires… Puc dir que aquesta experiència ha marcat la meva vida. Ara visc amb la sensació que tot és possible, i clar, sol no s'aconsegueix. Cal la força de les persones que ens han acompanyat. Aquest exemple ha marcat la meva vida. Són uns fils secrets que ens uneixen que fan xarxa, i em fan sentir forta, valenta, i segura.”\nAstrid Llaveria Garriga (mare de l’escola)\n“Vaig poder experimentar què se sent quan duus a terme un ideal: et dóna força i coratge; t’apodera i dóna sentit al teu pas per la vida.”\nEva Sáinz Amillo (mare de l’escola)\nAny 2015. Som Escola autoritzada.\nVa ser una primavera de pluges, sol, bon temps i moltes flors. Després d’anys omplint papers, adequant els espais a la normativa vigent i de rebre diferents visites de tècnics de la Generalitat… finalment rebem la notificació que ja som una escola autoritzada i reconeguda pel Departament d’Ensenyament. En centre ha crescut d’una manera exponencial i la nova estructura ja compta amb un equip de mestres ampli i divers, i moltes famílies implicades en tot el funcionament i gestió de l’escola.\nAny 2019. 100 anys!\nLes escoles Waldorf del món estan de celebració. Arreu es realitzen actes per a donar a conèixer aquesta pedagogia que enguany celebra 100 anys des de la creació de la primera escola waldorf. L’escola Waldorf de Vallgorguina es troba en un moment de maduresa després de 19 anys i aposta per consolidar la seva oferta educativa i ampliar nous horitzons.\nT’apuntes a ser protagonista amb nosaltres? Mira en el nostre calendari tots els esdeveniments que tenim per celebrar amb tu l'aniversari.\n"El nostre màxim esforç ha de ser desenvolupar éssers humans lliures, capaços d'atorgar un propòsit i un objectiu a les seves vides per si mateixos"\n"A la vida, més valuós que el saber és el camí que es fa per a adquirir-lo"\n"Sent la teva ànima, escolta el cor"\n"Waldorf: l'escola sense ordinadors ni pantalles on estudien els fills dels directius de Silicon Valley"\nTe ayudo a: Cambiar de vida, Educar a los hijos\nPara ayudarte utilizo: Otros y Pedagogía Waldorf


Demi Lovato, la més cercada a Google el 2018 - Primera Fila\nDemi Lovato, la més cercada a Google el 2018\nDemi Lovato és la cantant més buscada a Google durant aquest 2018, en un any on la popular artista no ha passat per massa bons moments després d’ingressar a una clínica de desintoxicació durant l’estiu, després de trobar-la inconscient a casa seva.\nMusicalment les coses li han anat una mica més bé, gràcies a l’èxit de ‘Échame la culpa’, la seva col·laboració amb Luis Fonsi.\nLa cantant va mostrar-se recuperada fa cosa d’un mes, fet que va alegrar als seus seguidors, que van patir durant alguns mesos.\nPer darrere de Lovato figura la rapera Cardi B, que ha tingut un 2018 d’allò més bo gràcies a les col·laboracions amb Maroon 5 o al seu èxit en solitari i amb cançons com ‘I like it’.\nA la cerca global, la Copa del Món de Futbol (World Cup), va liderar el rànquing global, en especial atenció als mesos estiuencs, que és quan va tenir lloc el torneig. En segona posició trobem al suec Avicii, que va perdre la vida el 20 d’abril després de suïcidar-se. El popular DJ encapçala la llista de les pèrdues de l’any, seguit de Mac Miller i Stan Lee.\nSi centrem les cerques a l’estat espanyol la personalitat que més s’ha buscat a través de Google és Rosalía, la cantant de moda aquest 2018, gràcies al seu disc “El mal querer” i a temes com ‘Malamente’. Per darrere trobem de nou al DJ Avicii, Stan Lee o Freddie Mercury, que ocupa el cinquè lloc.\nDurant el 2018 el que més s’ha buscat a Google a l’estat ha estat el Mundial de futbol, la política Cristina Cifuentes, el videojoc Fortnite, Bohemian Rhapsody, Cómeme el donut, la moció de censura o la sentència de la Manada entre altres.\nPots consultar totes les llistes a Google Trends 2018.


La selecció espanyola de futbol barallarà per una medalla olímpica. Ha superat en quarts de final a Costa d'Ivori després de demostrar una capacitat mental molt gran. Ha remuntat fins a dues ocasions un marcador advers i ha sabut rematar el partit en la pròrroga per a ficar-se en les semifinals dels Jocs Olímpics.\nEl marcador de 5 gols a 2 pot indicar que el partit contra Costa d'Ivori ha estat un passeig, però no ha estat així. Espanya ha sofert molt durant molts instants del partit. De fet, els africans s'han posat per davant poc després d'arrencar la trobada en un servei de cantonada que ha rematat Eric Bailly. Espanya ha continuat desenvolupant el seu joc i Dani Olmo ha obtingut la recompensa amb un gol després d'aprofitar la falta d'entesa entre els defensors i el porter de Costa d'Ivori.\nJa en la segona part, Costa d'Ivori s'ha fet més amb la pilota, però les ocasions tampoc han acabat d'arribar. Fins que en el minut 89 i amb una mica de fortuna, els africans han trobat el segon tant. Deixava a Espanya pràcticament fora mancant 4 minuts. No obstant això, Rafa Mir no ha deixat de creure i després d'una baralla dins de l'àrea ha aconseguit marcar el 2 a 2 amb el qual ha acabat la trobada.\nA la pròrroga, un penal innocent de Bailly transformat per Oyarzabal ha donat el primer avantatge a Espanya i ha acabat dominant el partit amb molta solvència. A penes li han generat ocasions i ha aprofitat el cansament de Costa Marfil per a matar el partit en els últims instants de la pròrroga amb altres dos gols de Rafa Mir, el que ha estat MVP del partit.\nAmb la victòria d'avui, Espanya ja espera rival en les semifinals dels Jocs Olímpics. Serà el Japó, l'amfitriona, o Nova Zelanda, unes de les sorpreses agradables d'aquesta edició.


Salutatio en un xat | Aracne fila i fila\nSalutatio en un xat\nUs presentem la nostra tasca de la Salutatio, tot i que en el Fil Moodle teníem exemples d’anys anteriors (vid. 2013, 2012, 2011, 2010, 2009, 2008…) tant en format àudio com vídeo, també en còmic o ppt nosaltres hem optat per fer la tasca en format xat per Facebook i per WhatsApp.\nQuè us ha semblat? I vosaltres quina tasca heu presentat al Moodle? La compartiu aquí i així tots la podrem veure?\nNaís, Liana, Pedro, Kevin et Aaron\nThis entry was posted in General, Llatí 4t and tagged Salutatio on 7 octubre 2014 by vcu1010.\n← Ut valete hodie? “Somnis de Grècia” →\n14 thoughts on “Salutatio en un xat”\nMargalida Capellà Soler 7 octubre 2014 at 08:53\nFeliciter, discipuli discipulaeque!\nHamza Zaanouni 8 octubre 2014 at 12:05\nEm sembla molt original l’idea de fer la tasca amb el whatsapp i el facebook, i m’ha agradat moltíssim.\nAquí us deixo el meu treball, què es un còmic realitzat amb pixton.\nBoutaina Anzaui 8 octubre 2014 at 12:17\nHa sigut una experiència molt gratificant, perquè he après bastantes paraules del llati fent aquest exercici interessant, ja que mai havia treballat amb el programa Pixton.\nAquí us deixo el nostre còmic fet per : Alexia i Boutaina\nBlancalario 8 octubre 2014 at 12:19\nM’ha semblat una forma original de fer aquesta tasca i una manera diferent d’aprendre llatí. M’ha agradat molt fer aquesta activitat.\nrubennavarro 8 octubre 2014 at 12:20\nM’ ha agradat molt fer una activitat amb reds socials ja que es molt original.\nYasmina Groult 8 octubre 2014 at 12:21\nM’agradat molt fer una feina en grup i amb reds socials, encara que ens a costat una mica desidir amb que ho feiem.\nLiana Franchesca 8 octubre 2014 at 12:23\nGratias mille 😀\nLucila Pérez 8 octubre 2014 at 12:26\nM’ha agradat molt la idea de fer el treball per una xarxa social, és entretingut i més divertit. Jo ho he fet en pixton, aquí us deixo l’enllaç: http://www.pixton.com/es/comic/5jbflnx4\nZícora 8 octubre 2014 at 13:21\nUn treball molt creatiu i original. De fet, és una molt bona idea això d’elaborar una salutatio a partir d’un xat, ja que les xarxes socials estan a l’ordre del dia. Crec que és una altra manera de practicar llatí molt més entretingut i divertit a part de la convencional.\nChaymae 9 octubre 2014 at 10:37\nEs un treball original i creatiu ja que hi ha moltes formes d’aprendre el llati fent tasques divertides i no tractar nomes de copiar als apunts i fer exàmens aixi que ens hem adaptat a la nova tecnologia. Aquestes salutacions en llati són molt divertides i jo també ho faig a vegades en el meu perfil i em presento en llati.\nEstan molt ben fetes les salutacions. felicitats!!\nIria Rael 9 octubre 2014 at 13:25\nHem sembla una molt bona manera de fer un salutatio, molt original i molt bon treball!\nSobretot pel Rocky\nMar et Laura 9 octubre 2014 at 14:19\nEns ha agradat treballar per parelles i amb una xarxa social.\nNaís Rael 15 octubre 2014 at 12:23\nDani 18 novembre 2014 at 12:55\nJo no faig llatí però si grec i ho trobo una manera molt original i creativa per aprendre a dominar la llengua i alhora et diverteixes i es millor per aprendre, fent practiques divertides. Jo vaig començar grec a 1 batx. sense saber res segurament si hagués fet llatí a 4rt m’aniria millor.


El Banc Sabadell preveu eliminar 56 llocs de treball a les comarques gironines - Diari de Girona\nEl Banc Sabadell preveu eliminar 56 llocs de treball a les comarques gironines\nLa retallada afectarà els empleats a partir de 56 anys i representa el 7,4% dels ajustos del banc a Catalunya\nacn 10.11.2020 | 23:15\nEl Banc Sabadell preveu eliminar 56 llocs de treball a les comarques gironines Diari de Girona\nEl Banc Sabadell vol eliminar 634 llocs de treball a la demarcació de Barcelona en el marc del seu pla de reestructuració, xifra que representa el 83% de la retallada prevista a Catalunya. D'aquests, 280 pertanyen als serveis territorials, 234 a la xarxa d'oficines i 120 al departament comercial, segons ha informat Comissions Obreres (CCOO) en un comunicat emès aquest dimarts. El segon territori més afectat a Catalunya és Girona, on l'entitat té previst eliminar 56 llocs de treball (7,4% sobre el total a Catalunya), seguit de Tarragona (5,9%) i Lleida (3,7%).\nSegons les dades facilitades pel sindicat la setmana passada, Catalunya concentra el 40% de la retallada prevista a l'Estat, un percentatge molt superior la resta de comunitats. On també és significatiu l'impacte del pla de reestructuració és a la regió Est, que inclou el País Valencià, les Illes Balears i Múrcia.