Codi: 101960 Crèdits: 6\nConceptes fonamentals de Genètica Mendeliana, Bioestadística, Genètica de Poblacions i Genòmica.\nLa Genètica Quantitativa tracta de l’anàlisi genètic de caràcters quantitatius o complexos, com són alguns dels involucrats en l’evolució de les espècies, els que determinen la majoria dels caràcters productius d’animals i plantes, i també la predisposició a malalties. La seva vessant més aplicativa ha estat, i continua sent, la selecció genètica, la qual es duu a terme amb la finalitat de millorar les produccions animals i vegetals.\nPer tal d’explicar un fenomen clarament observable, la semblança entre individus emparentats, la Genètica Quantitativa desenvolupa un model basat en conceptes previs de Genètica de Poblacions i que assumeix que els caràcters complexos estan determinats per un gran nombre de gens. Aplicant diversos principis estadístics, resulta possible estimar una sèrie de paràmetres genètics que ens informaran sobre fins a quin punt un caràcter és susceptible de ser seleccionat. Es tracta de continguts clàssics basats en treballs de Fisher, Wright, Lush i altres.\nEn addició a la selecció que es realitza fonamentalment dintre de les poblacions, també s’utilitza àmpliament el creuament entre poblacions com a estratègia per millorar caràcters productius. Aquest curs cobreix els aspectes teòrics i aplicatius d’ambdues aproximacions metodològiques, i també les estructures que permeten que la millora sigui més eficient.\nPer una altra banda, durant els últims anys ha sorgit un gran interès pel que fa a la identificació del gens concrets que determinen els caràcters quantitatius o complexos. En l'actualitat disposem d’eines moleculars, bioinformàtiques i genètiques que permeten analitzar un nombre molt elevat de SNP marcadors de loci de caràcters quantitatius (QTL) dispersos pel genoma. Aquesta estratègia es coneix amb el nom de “Genome wide association studies”. El curs inclou tant la revisió d’aquest procediment així com d'altres relacionats amb la predicció genòmica.\nEntendre un model explicatiu de la variabilitat dels caràcters complexos i familiaritzar-se amb diverses eines que s’empren per mesurar el grau de semblança entre individus emparentats.\nDesenvolupar mètodes d’avaluació dels candidats a la selecció i entendre els factors que condicionen la resposta a les distintes estratègies de selecció.\nProporcionar coneixements sobre les implicacions dels diferents sistemes d’aparellament.\nOferir una visió dels mètodes actuals de detecció de gens que afecten als caràcters complexos i la seva aplicació en el context de la millora genètica i la medicina.\nPresentar exemples de programes de millora genètica d’animals i plantes.\nAplicar les tecnologies i les metodologies estadístiques als estudis d'associació genotip'fenotip.\nAvaluar l'interès econòmic de la millora genètica d'espècies agropecuàries.\nAvaluar la importància de disposar del mapa de correspondències entre la variació genotípica i fenotípica com a base per a la selecció de noves varietats agropecuàries i la creació de fàrmacs i aliments personalitzats.\nElaborar i assessorar projectes de millora genètica.\nEnumerar i descriure les forces que modulen la variació genètica de les poblacions quan actuen aïllades o de manera conjunta.\nEstimar els paràmetres genètics d'un caràcter a partir de l'encreuament de línies.\nLa Genètica Quantitativa i la seva aplicació a l’anàlisi de caràcters complexos i la selecció.\nEl model infinitesimal en caràcters quantitatius / complexos: justificació experimental i teòrica. Efectes dels gens, valor millorant, desviacions de dominància i d’interacció.\nDescomposició de la variància fenotípica: additiva, de dominància, d’interacció i ambiental.\nEstimació de components de variància en dissenys ANOVA. Repetibilitat.\nDetecció de QTL: estudis d’associació (“Genome-wide association studies”).\nAnàlisi genealògica: coascendència i parentiu. Coascendència molecular. Grau de semblança i covariàncies genètiques entre parents.\nHeretabilitat i correlacions genètiques: mètodes d’estimació.\nAvaluació genètica: Índexs de selecció, BLUP (“Best Linear Unbiased Prediction”) i predicció genòmica.\nResposta a la selecció i factors que la determinen.\nOptimització de la selecció: interval generacional i resposta anual. Mètodes de selecció.\nResposta observada. Experiments de selecció divergent. Exhauriment de la resposta.\nDepressió endogàmica. Creuament: heterosi i complementarietat. Tipus de creuaments.\nDifusió del progrés genètic.\nExemples de programes de millora.\nLa metodologia docent que s’emprarà durant tot el procés d’aprenentatge es basa fonamentalment en el treball de l’estudiant, i serà el professor l’encarregat d’ajudar-lo tant pel que fa a l’adquisició i interpretació de la informació relacionada amb l’assignatura com en la direcció del seu treball. D’acord amb els objectius docents de l’assignatura, les activitats formatives que es durà a terme són:\nClasses de teoria: Amb aquestes classes, l’estudiant adquireix els coneixements fonamentals de l’assignatura, els quals seran treballats i complementats en classes de problemes, tutories i pràctiques en aula informatitzada. Es tractarà de classes magistrals interactives en les quals es fomentarà el diàleg amb els alumnes i que es basaran en materials audiovisuals, principalment presentacions ppt, que es penjaran amb antelació a Campus Virtual.\nClasses de problemes: Es duran a terme en dos grups reduïts d’uns 30 alumnes. Consistiran en la resolució de problemes, la qual cosa l’ajudarà a raonar en el context de la Genètica Quantitativa i a entendre els conceptes fonamentals de l’assignatura. Hi haurà problemes que es resoldran a classe i altres que l’alumne haurà de resoldre per si mateix. S’assumeix que tots els problemes seran treballats prèviament pels alumnes abans d’anar a classe.\nAutoaprenentatge - Treball en grup: A banda del que s’ha esmentat sobre la resolució de problemes, s’haurà de resoldre en grups de 2 alumnes, 6 exercicis representatius de les diferents parts de l’assignatura, els quals seran avaluats.\nPràctiques a l’aula informatitzada: Formalment s’inclouen en l’assignatura de Laboratori Integrat V, però de fet són un complement inestimable per entendre millor tot el que s’ha explicat a les classes de teoria.\nTutories: Sessions concertades per a resoldre dubtes i mantenir discussions sobre continguts específics de la matèria i els problemes.\nClasses de problemes 15 0,6 1, 6, 7, 8, 9\nTutories 5 0,2 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9\nEstudi autònom i autoaprenentatge 55 2,2\nResolució de problemes 42 1,68 1, 2, 6, 8, 9\nL’avaluació serà principalment individual i es realitzarà de forma continuada en el context de les diferents activitats formatives que s’ha programat.\nEs realitzarà 2 exàmens parcials teòrico-pràctics, mitjançant una prova de tipus test que constarà de 40 preguntes, amb 4 respostes alternatives. Aquests tests inclouran preguntes de teoria (32) i de problemes (8). Tindran una durada de 90 minuts. Els resultats de les proves teòrico-pràctiques suposaran el 80% de la nota final (40% cada parcial).\nPer tal de verificar que els alumnes progressen en la comprensió dels problemes, es demanarà l’entrega obligatòria de 6 exercicis al llarg del curs. Aquests exercicis es faran en grups de 2 alumnes diferents per cada exercici i, una vegada avaluats, suposaran un 20% de la nota final.\nLa nota mínima final per aprovar l’assignatura serà de 5 punts sobre un màxim de 10 punts. Aquesta nota final es calcularà com a mitjana ponderada de les notes dels dos parcials i exercicis. Per computar en aquesta mitjana, cada nota haurà de ser igual o superior a 4. En el cas dels exàmens tipus test, s'haurà de superar cada una de les parts (teoria i problemes) amb l'equivalent a una nota de 4. Igualment s'haurà d'obtenir una nota mínima de 4 en cada exercici per promediar.\nEn el cas que no es superi l'assignatura mitjançant aquesta avaluació continuada, els alumnes podran recuperar un o els dos parcials en la prova de recuperació corresponent. Per participar a la recuperació, l'alumnat ha d'haver estar prèviament avaluat en un conjunt d'activitats el pes de les quals equivalgui a un mínim de dues terceres parts de la qualificació total de l'assignatura o mòdul. Per tant, l'alumnat obtindrà la qualificació de "No Avaluable" quan les activitats d'avaluació realitzades tinguin una ponderació inferior al 67% en la qualificació final. Aquesta prova de recuperació, semblant a la que s'ha descrit pels parcials, constarà de 40 preguntes si es recuperen els dos parcials, o de 25 preguntes si es recupera un dels parcials. Aquest plantejament serà aplicable als alumnes que vulguin pujar nota. En aquest cas, la nota que es tindrà en compte per calcular la nota final serà l'obtinguda en la prova de recuperació.\n0.1 Primer parcial: Temes 1-7 40% 1,5 0,06 1, 2, 6, 8, 9\n0.2 Segon parcial: Temes 8-14 40% 1,5 0,06 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8\n0.3 Resolució de problemes per grups 20% 0 0 1, 2, 3, 5, 8, 9\n0.5 Examen Final de Teoria i Problemes - 0 0 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9\nAcquaah G. 2012. Principles of plant genetics and breeding, 2nd ed. Wiley-Blackwell, New York. (en línia en UAB)\nKang M.S. 2002. Quantitative genetics, genomics and plant breeding. CABI, Wallingford. (en linia, UAB; hi ha una edició de 2020)\nWebs (Pràctiques Lab Integrat 5)


Al Jardí amb Alberto Fernández: "El pitjor rival de Barcelona som nosaltres mateixos"\nSandra Palau entrevista l'exdirigent del PP: "La vida és, lamentablement, tan adversa que has de ser capaç de relativitzar-la"\nSandra Palau i Alberto Fernández Díaz\nAl Jardí amb… Alberto Fernández\nHem quedat pel barri… Mentre m’esperava no he pogut evitar girar-me al sentir un so punyent, aquell rugir característic d’una Harley, que durant uns segons ha eclipsat totes les altres possibles melodies. El motorista s’ha aturat davant meu… Sí, era ell…\n— Vols pujar? Tinc un casc per a tu.\n— Com? És que les motos em fan una mica de respecte…\n— La Harley és diferent…\n-No és per córrer, és per gaudir del paisatge… Podem anar parlant i t’explico coses del barri… Sóc un enamorat de Barcelona…\nDoncs dit i fet. Concentrada en no sortir volant, i mentre intentava trobar la millor posició (si ho arribo a saber m’hagués posat un culotte) l’Alberto em delecta amb els seus coneixements històrics del barri i de la ciutat: “Davant del Mandri hi havia una txeca… Saps quantes carreteres hi ha Collserola?” Per raons obvies només podia sentir el 20% de les seves paraules, però la passió que es podia percebre en cada lletra em tenia totalment captivada… Alberto Fernández Díaz és un apassionat de Barcelona, de la Harley (per descomptat), del futbol i de la seva exquisida col·lecció de trens i soldadets de plom…\nÉs el vuitè de deu germans. Va néixer i créixer a Sant Gervasi. Ha estat un quart de segle en primera línia política amb el Partit Popular… Em comenta que va començar sense cap mena de pretensió, simplement volia exposar les seves idees i ser coherent amb el que pensava. Després d’abandonar la política, ara fa més d’un any, exerceix d’advocat i consultor, a part de col·laborar d’articulista en diferents mitjans.. L’excursió em sedueix enormement però al mateix temps friso per descansar una mica de la meravellosa Harley…\n— Alberto, ens hauríem d’aturar per fer la foto…\n— Espera, que he pensat que podríem anar fins al Tibidabo…\nSaps què significa el nom? ¿Saps que té una referència religiosa?\n— Podem fer una aturada abans? (L’energia d’aquest home no té límits)\n— Val, com vulguis… Aquí mateix?\nDespentinada, baixo de la moto amb unes ganes boges de reposar en un banc que acabo de veure.\nCom es nota que t’agrada la història…\nMoltíssim. M’atrauen períodes i moments històrics reflectits en una novel·la, en un documental, en l’art…\nNovel·la… Tens algun escriptor favorit?\nMolts… Però sobretot Arturo Pérez-Reverte. I per a mi, qui il·lustra millor la història en un quadre, és el pintor barceloní Augusto Ferrer–Dalmau. També m’agrada molt reivindicar escriptors barcelonins com Chufo Llorens i Carlos Ruiz Zafón, per exemple.\nBarcelonins i del barri!\nExacte. (Aprofito per a regalar-li una novel·la històrica. “El último indiano. El hombre del soldado de ala ancha”, de Juan Bahima, editat per La vocal de lis).\nEspero que t’agradi, l’autor és barceloní…\nI parlant de Barcelona… Com la veus ara?\nDoncs veig una certa decadència… Però això no em fa deixar d’estimar-la. Justament quan passa això el que s’ha de fer és el possible per ajudar-la a tornar a ser com era…\nUff… Una ciutat oberta, cosmopolita, emprenedora… Crec que el pitjor rival de Barcelona som nosaltres mateixos.\nT’has apartat totalment de la política?\nTotalment. Fins i tot els meus articles intento que s’allunyin d’un debat partidista i es centrin en reflexions de ciutat i/o convivència.\nDius que vas començar en política sense cap mena de pretensió…\nAixí és. No tenia cap intenció de dedicar-m’hi… Als 18 anys vaig constituir un sindicat universitari. Simplement per exposar idees i fer alguna cosa per millor la situació que vivíem.\nI suposo que uns anys després se’t va despertar el cuquet…\nSí. Va ser a l’entrar com a conseller del districte de Les Corts. Sense cap retribució ni compensació econòmica. Altruisme 100%. Per a mi va ser l’estat més pur de la política.\nUn dels moments més durs de la teva carrera seria…\nDoncs… Els sis anys com a president del PP Catalunya (del 1996 al 2002) vam viure uns anys molt tràgics pendents d’ETA. Van assassinar a Ernest Lluch i un dels següents podria ser jo, ja que també figurava a la llista de properes víctimes. Per sort, la Guàrdia Civil, va frenar l’atemptat que vaig estar a punt de patir amb un test bomba al portal de casa meva. Però aprens a conviure amb la por. Hem de relativitzar les coses. La vida és, lamentablement, tan adversa que has de ser capaç de relativitzar-la i aferrar-te en les coses positives que reps d’ella, que són moltes.


Quan la banda trenca el tràiler: mira la depressió postpart - Notícies | Maig 2022\nTràiler exclusiu de 'Quan es trenca el bough': una mirada interior de la depressió postpartum narrada per Brooke Shields\n“Quan es trenca el bough”\nFotos del punt de vista\nbojack horseman temporada 4 resum\nEl pròxim documental 'Quan es trenca el bough' té una mirada interior de la depressió postpart i dels trastorns de l'estat d'ànim perinatal. Quan l’actriu Tanya Newbould va començar a experimentar depressió postpart, no sabia cap a quina volta. A continuació, es va unir amb la directora Jamielyn Lippman per aprofundir en la malaltia mental que afecta una de cada cinc mares noves. Una de les dones que van entrevistar va ser Lindsay Gerszt, una dona que actualment pateix PPD i que va permetre a Lippman i Newbould documentar el seu camí cap a la recuperació. Aquestes tres dones es proposen donar llum a un problema que moltes opten per ignorar o amagar per culpa de l'estigma per tal de salvar els fills i altres futures mares d'una angoixa personal. Mireu el tràiler de la pel·lícula anterior.\nLLEGIR MÉS: Pel·lícula de la setmana de SnagFilms: Fall For ‘ Love Endless ’; Davant del seu remake del dia de Valentine ’; s\n'Quan The Bough Breaks' és un producte executiu i narrat per Brooke Shields. Shields va obtenir notorietat pel seu paper a la 'Pretty Baby' de Louis Malle com a Violet, una prostituta de 12 anys que treballa a Nova Orleans. Després va protagonitzar 'La llacuna blava', 'Endless Love', de Franco Zeffirelli, i la comissaria de la NBC, 'Suddenly Susan'. L'actriu Tanya Newbould ha aparegut en pel·lícules com 'Rush Hour 2', 'Red Dragon', i 'X-Men: The Last Stand'. 'When The Bough Breaks' és el primer llargmetratge documental de Jamielyn Lippman.\n“When The Bough Breaks” s’estrenarà al Festival Dances with Films el 8 de juny a les 14:45 hores.\nLLEGIR MÉS: Dances With Films Festival anuncia la programació del concurs 2015\nfitxers x de jimmy kimmel


Idea per als materials de la Torxa Olímpica. Esbós - Museu del Disseny\nUDS005 - Idea per al disseny de la Torxa Olímpica. Esbós\nUDS006 - Idea per al disseny de la Torxa Olímpica. Esbós\nUDS007 - Idea per al disseny de la Torxa Olímpica. Esbós\nUDS008 - Idea per al disseny de la Torxa Olímpica. Esbós\nUDS009 - Idea per als materials de la Torxa Olímpica. Esbós\nUDS010 - Idea per al disseny de la Torxa Olímpica. Esbós\nUDS 009 - Idea per als materials de la Torxa Olímpica. Esbós\n2 Dibuixos, paper, llapis, 1 full, 1 imatge digitalitzada (1 unitat reprogràfica)\nEsbos torxa bcn 92010.tif\n1 de març de 2019 15:15


rocaineu: Pedals, bon vi i paisatge terra endins\nVisita a les terres gironines per pedalar un bon troç a la bonica vall de Llémena el primer dia, i a l'Empordà de terra endins l'altre entre vinyes i alguna copa de més. En David ho explica molt bé al seu blog, una i altra.\nBonica la iniciativa del WeBikeGirona de l'afable amic Oriol, que combina el pedals amb l'enologia. Maneres d'endinsar-se al paisatge i la seva gent des de la cultura i la tradició renovada d'una estima per la terra que se'n fa país.\nUna primavera que desborda, a les portes d'un estiu que ja treu el nas... el temps, com els pètals d'una flor, sempre efímer.\nPublicado por edunz en 10:52


Casada Novissima (en) (1381–1544)\nEl 1247 el genovès Giovanni Vitale va dominar Quios de fet, però de iure van romandre dins l'Imperi Romà d'Orient. El 10 de juliol de 1261 el tractat de Nimfeo va reconèixer la sobirania civil genovesa però Miquel VIII Paleòleg es reservava per l'Imperi l'alta sobirania. Al tractat de Viterbo del 27 de maig de 1267, Balduí II va cedir a Carles d'Anjou tots els drets nominals sobre Grècia però es va reservar la sobirania de les illes, que van romandre de fet com a domini comercial genovès, però Quios va esdevenir nius de pirates de tota mena.\nEl 1304 fou donada per l'emperador romà d'Orient en feu a Benet I Zaccaria, que tenia el monopoli comercial a Focea. Va morir el 1307 i el va seguir el seu fill Benet II Paleòleg Zaccaria. Al morir el 1314, el seu fill Martí Zaccaria va assolir el poder junt amb son germà Benet III Zaccaria, en comú, fins que aquest darrer fou instaurat pels romans d'Orient el 1329 com a governador únic. El feu va tornar a l'Imperi el 1330 quan Benet III es va revoltar sense èxit.\nA l'Imperi Romà d'Orient 1313-1314\nSenyors de QuiosModifica\nA l'Imperi Romà d'Orient 1330\nBarons de part del PeloponèsModifica\nTomàs Paleòleg príncep de l'Imperi Romà d'Orient 1432 (espòs) des 1430 la major part\na l'Imperi Romà d'Orient 1432\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Zaccaria&oldid=25189110»\nDarrera modificació: 7 oct 2020 a les 14:24\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 oct 2020 a les 14:24.


M’atreviré a estimar\nI stopped keepin’ track.\nLa finestra mig oberta. Les tres flors. La tassa amb retoladors. La goma del cabell al cantó de l’escriptori. Són quarts de dotze, m’ajec.\nNo sé com et dius, ni quan arribaràs. Però així d’entrada, et podria explicar el que intentaria donar-te: allò que sóc, la mà. Fins i tot podria intuir contra quins límits o excuses o fantasmes hauré de tornar a lluitar, quan comenci a acostumar-me a tu. Però no els esquivaré. No deixaré que, a cau d’orella, les pors m’enganyin fent veure que em protegeixen. Ho dic ara: m’atreviré a estimar.\nQui sap si el teu nas s’arruga quan somrius. Si ets dels que diu endavant fins i tot quan tens la veu trista. Si ets més de concerts o d’estar per casa. Si un bon dia carregarem i pujarem caixes per unes escales velles. Si hi haurà una cuina amb fogons o un balcó estret que serà nostre. I si, des d’allà, el futur ens semblarà ample i nou.\nEstiro el braç. Tanco la finestra per on torna la tardor. Les tres flors quietes, els cabells despentinats sobre el coixí. Un matí, el llit s’encongirà. Els retoladors tindran a prop un full en blanc. I tu i jo, amic sense nom, un motiu per escriure.\nAnònim Setembre 20, 2016 9:47 am\nAmb aquest escrit avui surto al carrer. Amb. aquest escrit avui la meva vida torna a se feliç i recupera la llum i el sentit de perque soc aquest mon.


Publicat 24/6/2019 10:22:26 +02:00CET\nBombers de la Generalitat han ats 1.175 serveis per la revetlla de Sant Joan entre les 20.00 hores del diumenge i les 8.00 d'aquest dilluns, majoritriament a l'rea Metropolitana de Barcelona.\nLes comarques on s'ha hagut d'actuar més són de Barcelona: Valls Occidental (212), Baix Llobregat (127), Barcelons (90), Maresme (79), Valls Oriental (73) i Garraf (33), han informat els bombers en un comunicat.\nEl principal servei s'ha fet per 578 incendis en mobiliari urb i 432 incendis de vegetació.\nCal destacar un incendi a Plans de Sió (Tarragona) que ha cremat 7,84 hectrees de rostoll, matoll i tronc: es va alertar a mitjanit, es van activar 6 dotacions terrestres de Bombers i es va extingir a les 5.44.\nI també destaca un incendi a Palafolls (Barcelona), que va cremar 1,5 hectrees de vegetació al solar d'una urbanització: es va alertar a les 22.42, es van activar 9 dotacions terrestres i se segueix remullant la zona aquest dilluns al matí.\nEntre la resta de serveis destacats est l'incendi de cinc motos estacionades a Roses (Girona), la qual cosa va afectar cables elctrics d'una faana, per la qual cosa es va evacuar l'edifici i sis persones van haver de passar la nit fora.\nA Sant Cugat del Valls (Barcelona) van cremar tres contenidors, la qual cosa va afectar terrasses dels baixos d'un edifici i mobiliari de jardí d'un habitatge; a Gav (Barcelona) es van cremar tres contenidors més; a Rubí (Barcelona) va haver-hi un petit incendi de matolls, i a l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona) va cremar un vehicle.\nEl Cos d'Agents Rurals ha tornat a organitzar aquest any un operatiu de prevenció d'incendis forestals, amb servei especial des de les 22.00: fins llavors va haver-hi diversos petits incendis que no van arribar a sumar 1.000 metres quadrats, i han destacat un incendi agrícola iniciat a Montroig (Lleida) que va cremar 7,84 hectrees.\nEn els dies previs a la revetlla es van inspeccionar 345 fogueres, i en l'operatiu especial del diumenge es van revisar 97 fogueres per verificar que complien les condicions de seguretat: 15 van haver d'adequar les seves condicions --majoritriament, retirar elements que no es poden cremar, com plstics i matalassos-- i una va haver de ser suspesa per incompliments greus.\nEl telfon d'emergncies 112 ha rebut durant la nit de Sant Joan 3.902 trucades per 2.102 incidents relacionats amb la revetlla fins a les 8.00 d'aquest dilluns.\nLa majoria de trucades han estat per foc en contenidors o foc de matolls a la via pública i per molsties de persones en espais públics, per música i sorolls, ha informat Protecció Civil de la Generalitat via Twitter.\nUn total de 1.068 d'aquestes trucades s'han rebut de la comarca del Barcelons i 587 del Valls Occidental (Barcelona); i per municipis, 719 han arribat de Barcelona i 189 de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona).


Prisco Mobile | FAQ\nQuè és Prisco Mobile?\nÉs un servei de telefonia mòbil. Som un operador mòbil virtual (OMV) amb cobertura a España i a tot el món.\nQuina cobertura té Prisco Mobile?\nPrisco Mobile® utilitza la xarxa de telefonia mòbil de MOVISTAR que cobreix un 98,8% de la població.\nQuè em cal per donar-me d’alta a Prisco Mobile?\nNomés cal ser major d’edat i tenir un compte bancari. Si desitges passar-te a Prisco Mobile conservant el teu número de sempre, hauràs de ser el titular de la línia i no tenir cap altra portabilitat en curs. Les dades que et demanarem són els següents: el número de telèfon que vols portar, l’operador al qual pertany i el número de sèrie de la teva targeta SIM actual.\nQuin tipus de targetes té Prisco Mobile?\nDisposem dels tres models de targetes que hi ha actualment al mercat:\n1. SIM: És el model de targeta que utilitzen la majoria dels terminals.\n2. MicroSIM: Més petita que la SIM, requerida per: iPhone 4, Samsung SIII, Nokia Lumia, entre d’altres.\n3. NanoSIM: És encara més petita que la microSIM, és utilitzada per: iPhone 5 i iPad mini.\nLes nostres targetes vénen pretallades per SIM i MicroSIM,\nCom activo la meva mi línia?\nPer activar la teva targeta SIM només cal que facis una primera trucada. Recorda que per poder rebre missatges multimèdia hauràs també enviar-ne un primer.\nAmb quins telèfons puc ser usuari del servei de Prisco Mobile?\nPots utilitzar el servei Prisco mobile amb qualsevol telèfon lliure, però si prefereixes estrenar mòbil pots comprar-ne un a Prisco mobile.\nOn puc veure les ofertes i novetats de Prisco Mobile?\nA www.priscomobile.com tindràs accés a la informació actualitzada de productes, tarifes y serveis.\nPuc parlar des de l’estranger amb Prisco Mobile?\nAmb Prisco Mobile podràs rebre i fer trucades des de gairebé tot el món. Només has de assegurar-te que tens activat el servei de Roaming.\nQuins són els números d’Atenció al Client de Prisco Mobile?\n1. Atenció al client des d’un telèfon Prisco Mobile:\n– Empreses 223\n– Particulars 222\n2. Des d’un altre telèfon: 901444144\n3. Des de l’estranger:\n– Empreses – Particulars 901444144\nQuè faig si m equivoco en activar el servei de telefonia?\nSi t’equivoques en teclejar el PIN tres vegades, la targeta es bloquejarà per seguretat, i et demanarà el PUK. Trobaràs aquest codi al revers de la targeta Prisco Mobile. Per canviar el PIN per qualsevol altra clau que recordis més fàcilment, consulta la guia del teu telèfon.\nQuè faig en cas de pèrdua o robatori?\nTARGETA SIM: Si has perdut o t’han robat la targeta Prisco Mobile, truca al següent telèfon: 911.090.090 el més aviat possible. Bloquejarem les trucades perquè ningú pugui gastar saldo i només perdràs la quantitat consumida fins al moment de la teva trucada.\nMÒBIL: El teu telèfon mòbil té un codi d’identificació únic de 15 dígits denominat: IMEI, que habitualment està imprès en un adhesiu amb un codi de barres per fora de la caixa de del telèfon. Si t’han robat o has perdut el telèfon, comunica aquest codi IMEI, i immediatament bloquejarem el terminal perquè ningú pugui usar-lo a Espanya.\nPrisco Mobile t’ofereix un servei gratuït de Bústia de Veu disponible al 121. Des de l’estranger podràs accedir-hi a través del número: +34 911.090.099.\nCom desactivo la meva Bústia de Veu?\nHas d’introduir el següent codi des del teu mòbil per desactivar-la: ##002#.\nQuan apareix la ’R’ de Roaming?\nAquest símbol apareix únicament quan actives el servei de Roaming, i viatges a l’exterior. Per defecte aquest servei està desactivat. Si et trobes dins del territori espanyol, et sortirà algun d’aquests tres símbols:\nG (GPRS): Se li coneix també com 2G o 2G GSM, la seva velocitat és de 144Kbps.\nI (EDGE): Coneguda com 2.5 i té una velocitat de 384 kbps.\n3G (UMTS): Compta amb una velocitat d’accés a Internet de fins a 3.6Mbps, permetent transmetre àudio i vídeo en temps real.\nH (3G +): La tecnologia HSDPA, coneguda com 3.5G o 3G +, aconsegueix velocitats de fins a 14Mbps.\nFAQ no ha resolt els teus dubtes?\nAquí tens diverses maneres de contactar amb nosaltres\nEt podem ajudar per telèfon?\nNacional 222 (des de Prisco Mobile)\nNacional 223 (des de Prisco Mobile)\nPots fer la teva consulta per correu electrònic. Ho pots fer a través del formulari de contacte de la nostra pàgina web o directament des del teu compte de correu. Escriu a info@priscomobile.com


Pròrroga en la investigació de la desaparició de Yéremi Vargas\nActualitzat 04/10/2021 18:08\nEl jutjat instructor de la causa de la desaparició de Yéremi Vargas el 2007 a Vecindario, Gran Canària, ha aprovat prorrogar la investigació i ha admès algunes de les noves proves que van reobrir el cas al setembre.\nPròrroga en la investigació del cas de Yéremi Vargas\nEl cas del nen Yéremi continua sense resoldre's catorze anys després de la seva estranya desaparició. Una investigació judicial ha mantingut en joli la família i la societat durant anys, després d'arxivaments i reobertures de les diligències que no donen resultats.\nL'última novetat es donava el 2 de setembre, quan el Jutjat de Primera Instància número 2 de San Bartolomé de Tirajana aprovava la reobertura del cas, arxivat des de 2017 per falta de proves, després de les noves proves aportades per la família del menor.\nRebutgen la declaració com a testimoni d'El Rubio\nAra, el jutge Juan Manuel Hermo, ha dictat la pròrroga durant sis mesos de la investigació per la desaparició de Yéremi Vargas el passat 10 de març de 2007, quan només tenia set anys.\nAquesta prolongació podrà renovar-se de nou si fos necessari i amb aquesta decisió, el magistrat també s'ha pronunciat sobre les proves proposades per la família.\nAntonio Ojeda, El Rubio / Arxiu\nEntre elles, es denega la presa de declaració en qualitat de testimoni a Antonio Ojeda, El Rubio, principal i únic investigat com a presumpte responsable de la desaparició del nen.\nPer justificar la decisió, el jutge Hermo considera que "no es pot proposar la declaració com a testimoni d'aquella persona contra qui s'adreça l'acusació".\nAfegeix que en "el seu cas, la seva declaració hauria de ser com investigat, i ho hauria de ser en el moment en què existeixin proves o indicis suficients per dirigir la investigació contra aquesta persona".\nPodria posar en perill la investigació\nL'admissió del seu testimoni podria posar en perill la investigació, tal com sentencia la interlocutòria: "A més de col·locar en un risc evident l'activitat instructora que pogués finalment adreçar-se contra Antonio Ojeda, admetre la seva declaració com a testimoni, seria emparar una entesa fraudulenta de les figures processals del testimoni i l'investigat".\nTambé, en obligar-lo com a testimoni a dir la veritat, entra en contradicció amb el principi de què, com a investigat, tota prova pot ser dirigida contra ell per imputar-lo. Ell mateix es presentava com a innocent i víctima d'un complot en les últimes declaracions a les quals es va tenir accés.\nEncara no hi ha culpables de la desaparició del Yéremi\nFinalment, en aquest cas, "ha de valorar-se també que no existeix un autor conegut dels fets investigats, i això podria portar a la declaració com un testimoni més d'Antonio Ojeda, però no s'aprecia cap raó de ciència, coneixement de fets o de persones relacionades amb els fets que el senyor Ojeda pugui oferir com a testimoni en l'estat en què es troben les actuacions".\nAixí es va sentenciar quan es va acordar l'arxivament provisional de les actuacions el 27 d'octubre de 2017, moment en què es va concloure que no hi havia "mitjans de prova, si més no indiciaris" que "d'una manera objectiva i raonable permetin dirigir la causa contra una persona o persones determinades".\nAdmeten altres proves: historial mèdic i entrevistes a la tele\nÉs a dir: encara no hi ha proves de qui va ser la persona responsable de la desaparició i possible mort del Yéremi.\nLa resolució judicial sí que admet altres proves presentades per l'acusació particular, com la recuperació de l'entrevista que una cadena de televisió li va fer a El Rubio el març de 2015, la remissió al Jutjat de la història clínica del Yéremi en el Servei Canari de Salut o la nova presa de declaració a la mare del desaparegut.\nLa germana del desaparegut a Toledo: "És una trampa de la meva mare"


Un noi es queda sense pis oficial per error municipal - David Placer\nEl Periódico 07/10/07\nOBSTACLES EN L'ACCÉS A LA VIVENDA PROTEGIDA\n• El veí de Sant Andreu va ser inclòs en una llista exclusiva per als del Poblenou\nNou culebró en el sorteig de pisos protegits del 14 de febrer passat. L'Ajuntament de Barcelona ha retirat la vivenda oficial a un noi que va resultar guanyador en l'última adjudicació de 1.509 pisos. El motiu és que els responsables d'aquest sorteig van incloure per error Sergio Falder Guisado, de 30 anys, resident al 'barri' de Sant Andreu, en un sorteig especial reservat només per a veïns del Poblenou.\nA causa de l'equivocació administrativa, l'adjudicatari no podrà tenir pis perquè no està empadronat en aquest barri. I l'ajuntament, que va cometre l'error administratiu, ara dóna la culpa al noi de no haver-se adonat de l'error quan es van publicar les llistes provisionals. El beneficiari ha perdut el dret a la vivenda i l'ajuntament només es compromet a estudiar un possible recurs de l'afectat.\nEl sorteig del mes de febrer ja havia estat objecte de crítica quan un error del notari va deixar sense vivenda el seu legítim guanyador. L'ajuntament va resoldre llavors l'embolic prometent-li un pis addicional.\nSergio Falder assegura que emprendrà accions contra l'ajuntament, perquè no va sol.licitar mai cap pis reservat per a veïns del Poblenou. "A mi m'agradaria més viure a la meva zona. De fet vaig anar al districte de Nou Barris a demanar informació i és allà on vaig entregar la meva sol.licitud. Ells sabien de sobres que no vivia al Poblenou i que m'era igual qualsevol barri. Ara m'he quedat sense el pis que tenia des del febrer", explica Falder. El cost de la vivenda, de 72 metres quadrats, se situa en uns 210.000 euros, la meitat del seu preu de mercat a la zona.\nDADES SENSE COMPROVAR\nPer a l'accés als pisos de protecció oficial, l'ajuntament exigeix diversos requisits: uns ingressos màxims, tenir menys de 35 anys quan s'apliqui a pisos per a joves i uns quants anys d'empadronament a la ciutat (dos per a lloguer i cinc per a compra).\nPerò l'ajuntament no comprova que els interessats compleixin els requisits en el moment de la sol.licitud, sinó que els verifica uns quants mesos després del sorteig. Els responsables municipals sostenen que no és factible verificar els papers abans del sorteig, a causa de l'elevat nombre d'interessats.\nLa falta de revisió prèvia fa que molts guanyadors siguin descartats després a causa de l'incompliment dels requisits i afavoreix els participants de la llista d'espera. "Em diuen que tinc la culpa de tot i que no tinc dret al pis per no haver-me adonat abans d'un error que van cometre ells. És totalment insòlit", explica Falder.\nA més a més dels requisits regulars, algunes vivendes del Poblenou exigeixen un empadronament al barri. Les associacions de veïns van negociar el mes de setembre del 2004 que una part dels pisos protegits del 22@ fossin destinats només als seus habitants per pal.liar el desequilibri immobiliari. L'ajuntament va acceptar reservar un 33% dels 4.000 pisos oficials projectats en el pla de vivenda als veïns del barri. Falder ara no compleix el requisit d'empadronament al barri del Poblenou i no podrà accedir al pis, malgrat haver nascut a Barcelona i haver viscut sempre a la ciutat. La seva situació no és exclusiva. Els cada vegada més exigents requisits en l'empadronament fan que els que s'hagin canviat de municipi els últims anys no puguin accedir a una vivenda.\nEls immigrants recents i els que guanyin menys de 750 euros tampoc poden optar a pisos oficials. Les parelles joves amb fills tampoc tenen dret a la vivenda oficial per a joves, d'acord amb els requisits exigits per les promocions de pisos protegits als municipis metropolitans.


Dardos en Tarragona: 27è CAMPIONAT DE CATALUNYA: Piritoño CD Campió de Catalunya\nPiritoño CD Campió de Catalunya\nEl PIRITOÑO CD de Malgrat de Mar es proclama Campió de Catalunya de Clubs 2017.\nAquest cap de setmana s'han celebrat els 27èns Campionats de Catalunya de Dards a Salou, competició que tanca la temporada 2016-2017.\nDissabte va ser el torn del Campionat Nacional de Clubs. La cita no se l'han volgut perdre cap dels principals clubs de dards catalans. La competició es va iniciar amb el llançament d'honor a càrrec de Joan Plana, Delegat d'Esports Territorial de Tarragona, que acompanyat d'en Josep Maria Salvadó, president de la Federació Catalana de Dards, van donar per iniciada de la competició.\nLa competició va continuar amb la reunió de capitans i desprès es van iniciar la primera ronda de la maratoniana jornada, que aquest any es va completar amb poc més de nou hores, on la punteria, la resistència i la regularitat són les claus per guanyar partit a partit.\nLa competició s'ha jugat al 501 començament directa i sortida amb doble en forat lliga, jugant tots contra tots, al millor de 25 punts on el club amb més victòries s'alça campió. Les 14 línies de tir habilitades per aquesta edició, van comptar la nova il·luminació envolvent que ha adaptat la Federació Catalana de Dards des d'aquesta temporada, on es redueixen encara més l'ombra que pugui projectar el dard sobre la diana.\nLa primera ronda va servir per acabar de finalitzar l'escalfament dels esportistes i la igualtat entre els participants ja es va començar a observar. En gairebé totes les rondes hi va haver partits emocionants que es resolien al desempat o bé eren entre rivals directes, a la lluita per una millor posició final a la classificació.\nEl Guardiola CD de Manresa i el Cossetans CD de Tarragona van protagonitzar un dels partits més ajustats de la jornada, on els del Bages van assolir la victòria al joc de desempat per 13-12 i van evitar l'últim lloc de la classificació, que va acabar sent per als de Tarragona.\nL'Esplugues CD, d'Esplugues de Llobregat, van guanyar dos partits, contra el Guardiola i el Cossetans, que els va donar sisena plaça final i assolir el seu millor resultat de la història al Campionat de Clubs. Una bona fita més del club amb més jugadores femenines a les seves files.\nLa resta de clubs eren els que lluitàvem pel pòdium i que van protagonitzar partits amb molta intensitat. La llarga competició no va ser inconvenient per seguir protagonitzant bones partides a les rondes finals del torneig i mantenir fins el darrer partit l’emoció.\nLa igualtat més notable es va viure a la lluita per tercer esgraó del pòdium on hi va haver un triple empat entre el tercer al cinquè classificat que amb quatre victòries, respectivament, va ser la diferència de jocs a favor i en contra, i l'average particular entre els mateixos equips que va acabar decidint la posició final.\nEl cinquè lloc va ser pel Club Dards La Xarxa de Puig-Reig que al perdre el partit contra el Club Dards Palafrugell els va rellevar al cinquè lloc. I precisament el CD Palafrugell va ser el quart classificat que havia perdut davant del CD Baix Camp de Reus que van acabar ocupant el tercer lloc final.\nEls resultats d'aquests clubs va anar reduint el grup capdavanter a dos clubs el CD Olot i el Piritoño CD de Malgrat de Mar que es van plantar a la penúltima jornada igualats. Els d'Olot amb una única derrota davant dels de Malgrat que seguien invictes i depenien d'ells mateixos per proclamar-se campions.\nEl CD Olot va guanyar al CD Palafrugell per 13-2 i el Piritoño CD al Cossetans CD per 13-3, amb aquests resultats el Piritoño CD es va proclamar matemàticament campió del Campionat de Catalunya de Clubs, recuperant la corona que ja havia guanyat el 2014. I per la seva part el Club Dards Olot es va haver de conformar amb el segon lloc final.\nLa competició es va tancar amb més de 500 partides disputades en poc més de nou hores que va durar tota la competició.\nPos. Club J W L Leg Win Leg Lost Dif Legs Punts\n1 PIRITOÑO CD 7 7 0 91 41 50 21\n2 CD OLOT 7 6 1 84 45 39 19\n3 CD BAIX CAMP 7 4 3 77 61 16 15\n4 PALAFRUGELL CD 7 4 3 75 61 14 15\n5 CD LA XARXA 7 4 3 75 61 14 15\n6 ESPLUGUES CD 7 2 4 56 82 -26 11\n7 GUARDIOLA CD 7 1 6 38 90 -52 9\n8 COSSETANS CD 7 0 7 36 91 -55 7


L'acte comptarà amb la ponència del Sr. Ramon Pastor, vicepresident i director general de HP, titulada 'Impressió 3D: una nova revolució industrial?'. També hi intervindran el Sr. Xavier Marcet, primer president i membre fundador del Barcelona Breakfast, el Sr. Joan Majó, president del Cercle per al Coneixement i membre de la junta de la Societat Econòmica Barcelonesa d’Amics del País (SEBAP), i el Sr. Enric Fossas, rector de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC).\nBarcelona Breakfast per a l'Economia del Coneixement es va fundar el 2001 de la mà d'un grup d'emprenedors, directius i tecnòlegs amb la finalitat de crear un espai de debat entorn a les oportunitats que oferien les Tecnologies de la Informació i Comunicació (TIC) en el desenvolupament econòmic. Enguany, es celebra el 15è aniversari de la seva fundació amb un acte commemoratiu que pretén ser un punt de retrobada dels antics membres i amics i, alhora, un impuls per rellançar aquell projecte, amb nous reptes i objectius, considerant que les propostes i finalitats fundacionals continuen vigents, que la tecnologia facilita un nou model d’economia del coneixement i que els models “smart” han de compatibilitzar el desenvolupament econòmic, social i humà.\nBarcelona Breakfast per a l’Economia del Coneixement es va fundar el 2001 amb la missió de crear un espai de debat sobre l’oportunitat que oferien les Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC) en el desenvolupament econòmic. Amb aquesta finalitat vam crear una plataforma oberta de diàleg i opinió entre la universitat, les administracions públiques i el mercat que vam concretar amb la celebració de sessions en format esmorzar – conferència, organitzades conjuntament amb la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), a la seu del rectorat de la pròpia UPC. Sis anys més tard, el 2007, el Barcelona Breakfast es va integrar al Cercle per al Coneixement amb la voluntat d’unir forces i aprofitar sinèrgies i, finalment, el 2012, el Cercle es va integrar en el si de la Societat Econòmica Barcelonesa d’Amics del País (SEBAP) amb l’objectiu de fomentar una participació més activa de la societat civil als debats actuals de país tot incrementant la massa social crítica.


AFA Escola Nadal: Imatges de la Cercavila de colles d'AMPA de la Festa de Tardor\nImatges de la Cercavila de colles d'AMPA de la Festa de Tardor\nEl 12 d'octubre la Colla de Timbalers i la gegantona Àvia Joana de la nostra escola van participar a la II Cercavila de colles d'AMPA i AFA. Era la primera sortida del curs i vam gaudir d'un ambient molt festiu amb les altres colles de Sant Feliu i les colles convidades de Cornellà i l'Hospitalet.\nSi voleu compartir una activitat lúdica i familiar amb els vostres fills i filles apunteu-vos a la Colla de Timbalers. Assagem tots els divendres de 18.30 a 19.30 h a l'escola. Necessitem més timbalers i timbaleres!\nEtiquetes: Àvia Joana, Colla de timbalers, Festa de Tardor, gegantona


Cap a la XXX edició dels Jocs Olímpics de l’era moderna – La idea d'Ítaca\nCap a la XXX edició dels Jocs Olímpics de l’era moderna\nAhir es va encendre, a Olímpia, la flama dels propers Jocs Olímpics d’estiu, que començaran el 27 de juliol a Londres. En el següent vídeo podeu veure la solemne cerimònia, on l’actriu Ino Menegaki, en el paper de Gran Sacerdotessa d’Olímpia, ha protagonitzat el moment culminant. Tot seguit, ha lliurat la flama olímpica al campió olímpic de natació, Spyros Yanniotis, que s’ha encarregat del primer relleu de la torxa.\nFins dia 17 de maig, la torxa olímpica recorrerà els 2900 quilòmetres que separen Olímpia d’Atenes. Aproximadament, uns 490 rellevistes participaran d’aquesta cursa fins a l’estadi del Panatinaico d’Atenes, on el foc sagrat serà confiat als britànics, perquè la facin arribar a puntual a la XXX edició de les Olimpíades de l’era moderna, Londres 2012.\nPodeu veure la cerimònia en aquest vídeo, i continuarem parlant de les Olimpíades a classe!\nPublicat a Curiositats, HistòriaEtiquetat Grec I, OlimpíadesPer sadellatiDeixa un comentari\n← El llatí no és una llengua morta\nLes subordinades d’infinitiu →


L'ICL s'enfronta a l'invicte Breogan - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesEsportsL’ICL s’enfronta a l’invicte Breogan\nL’ICL s’enfronta a l’invicte Breogan\nL’ICL Manresa, es desplaça fins a Lugo per jugar aquest dissabte a les vuit del vespre contra el Breogán, l’equip invicte de la lliga LEB or i actual líder de la competició amb els manresans com a principal perseguidor.\nL’ICL Manresa arriba a Lugo amb la seva plantilla al complet després que la majoria de jugadors, tret de Lluís Costa, hagin superat les seves molèsties.\nEl Breogan, en el que juguen grans coneguts de l’afició manresana com Guille Rubio i Salva Arco, s’està mostrant com un equip molt solvent que té una mitjana de prop de 90 punts per partit. Tot i que una victòria pot suposar una dosi de moral extraordinària per qualsevol dels dos conjunts, l’entrenador de l’ICL Manresa, Aleix Duran, vol insistir que a la novena jornada de la competició el partit encara no es pot considerar de transcendent.\nEl partit entre dos dels grans de la categoria arriba la setmana que l’ICL Manresa ha ampliat el contracte del pivot Jordan Sako. Per a l’entrenador Aleix Duran, Sako és un dels jugadors que ajuda a la identificació de l’entitat i els seus aficionats.\nAquest divendres el Manresa viatja a Lugo. Dissabte faran sessió de tir al Pazo Deportes de la capital gallega i a les vuit del vespre començarà el gran duel entre Breogan i ICL Manresa que podreu seguir en directe per ràdio Manresa, al 95.8 de la freqüència modulada i per Radiomanresa.cat.\nRecta final de les obres de la nova passarel·la de vianants per accedir a l’estació de Renfe de Manresa\nLa Fundació Althaia continua recollint diners pel futur hospital de dia d’Oncologia de Manresa\nL’exposició “La Mort” fa ressuscitar el museu comarcal de Berga\nJoan Carles Lluch, alcalde de Rajadell


L’esperança davant el nou curs - Bisbat de Terrassa\nL’esperança davant el nou curs\nL’esperança davant el nou curs http://bisbat.semicinternet.com/ca/bisbe/cartes-dominicals/l2019esperanca-davant-el-nou-curs http://bisbat.semicinternet.com/@@site-logo/logo-bisbat-de-terrassa.png\nVull ajudar amb aquestes reflexions als qui reemprenen les activitats del nou curs, tant als centres escolars, com a les institucions acadèmiques i universitàries, com també a les institucions religioses, als seminaris, parròquies, moviments, etcètera.\nLa meva invitació serà molt clàssica. Comencem tenint fe en el que fem, creient en el seu sentit, en el seu valor, malgrat els temps siguin difícils. I comencem amb bona moral, amb esperança. Per això, comencem posant-ho a les mans de Déu. Segons la tradició cristiana, s’acostuma a començar el nou curs amb una missa de l’Esperit Sant, o en tot cas amb un acte de pregària que pot revestir diverses formes. Sigui quina sigui la forma concreta, es tracta d’una invocació a Déu. Iniciar el nou curs amb una pregària, personal o comunitària, és demanar també el do de l’esperança. Hom pot reiniciar una activitat sense esperança?\nEl papa Benet XVI, en la seva segona encíclica sobre l’esperança titulada Spe Salvi, parla de tres “llocs” d’aprenentatge i de l’exercici de l’esperança. El primer –l’únic al que avui em referiré- és la pregària com a escola d’esperança. “El lloc primer i essencial d’aprenentatge de l’esperança és la pregària”, diu el Papa. I afegeix: “Quan ja ningú no m’escolta, Déu encara m’escolta. Quan ja no puc parlar amb ningú, ni invocar ningú, sempre puc parlar amb Déu. Si ja no hi ha ningú que pugui ajudar-me, Ell pot ajudar-me. Si em veig abandonat a l’extrema soledat, qui resa mai no està sol del tot”.\nEl Papa aporta l’exemple d’un gran testimoni d’esperança dels nostres dies: el ja difunt i inoblidable cardenal vietnamita Nguyen Van Thuan, qui per la seva condició de bisbe hagué de passar tretze anys a la presó, nou dels quals en complert aïllament. En els seus darrers anys, com a responsable de la Pontifícia Comissió Justícia i Pau, al Vaticà, ens deixà un preciós opuscle, titulat precisament “Pregàries d’esperança”.\nRecordem el que d’ell diu el Papa: “Durant tretze anys a la presó, en una situació de desesperació aparentment total, l’escolta de Déu, poder parlar-li, fou per a ell una força creixent d’esperança, que després de la seva alliberació li permeté de ser per als homes d’arreu del món un testimoni de l’esperança, aquesta gran esperança que no s’apaga ni tant sols en la nit de la soledat”.\nPer tal que la pregària produeixi en nosaltres una purificació interior, el Papa indica que la pregària ha de ser molt personal, de confrontació del meu jo amb Déu, amb el Déu viu. Però, per altra banda, ha d’estar guiada i il·luminada una i altra vegada per les grans oracions de l’Església i dels sants, per la pregària litúrgica, “en la que el Senyor ens ensenya constantment a resar correctament”.\nI aporta Benet XVI de nou el testimoni del cardenal Van Thuan, el qual confessa que al llarg de la seva vida hi hagué períodes d’incapacitat per resar i que s’aferrà a les paraules de la pregària de l’Església: el Parenostre, l’Ave Maria i les pregàries de la litúrgia. Amb l’oració –diu el Papa- “ens fem capaços de la gran esperança i esdevenim ministres de l’esperança per als altres: l’esperança en sentit cristià és sempre esperança per als altres. I és esperança activa, amb la que lluitem per tal que les coses no acabin amb un “final pervers”. És també esperança activa en el sentit que mantenim el món obert a Déu. Tan sols així permaneix també com a esperança veritablement humana”.


20 febrer 2011 2.00 h\nPortada d'un dels volums de la trilogia Milenium de Larsson AVUI.\nAl 9 de novembre de 2004, un periodista suec –que fumava tres paquets de tabac diaris i s'alimentava a base d'hamburgueses dia sí i l'endemà també– va pujar les set plantes que portaven a l'oficina de la revista on treballava i va tenir un infart. Tenia 50 anys. Havia escrit una trilogia –Millennium– per la qual ja tenia un contracte, però com que cap dels tres títols encara no s'havia publicat, no hauria pogut pas preveure que se n'acabarien venent més de 40 milions d'exemplars. Per això no havia deixat cap testament vigent. D'acord amb la llei sueca, els diners derivats de la venda dels seus llibres han anat a parar a les mans del pare i germà de l'autor (amb els quals estava renyit); però la companya sentimental d'aquest –van viure junts durant 30 anys– n'ha reclamat l'herència sencera. (A més a més, ella afirma que té accés a una quarta novel·la, no del tot acabada, que el món no veurà fins que aquest litigi –que fa set anys que dura– s'hagi resolt a favor seu).\nA principis de 1976, un exdiputat britànic, de nom Jeffrey, estava a punt de fer fallida a l'edat de 36 anys; va recórrer a un amic seu editor a la casa MacMillan que va suggerir que escrigués una novel·la amb el benentès que després l'equip de redactors de la casa la convertirien en un text comercialment viable. La novel·la va funcionar tal com estava previst i des d'aleshores aquest autor no ha deixat de produir un llibre nou cada any (se n'han venut un total d'uns 250 milions d'exemplars). Ara bé, cada cop que n'acaba un, els redactors de cal MacMillan juguen a cara o creu per triar el desafortunat que haurà de reescriure el manuscrit de dalt a baix per transformar-lo en una obra d'èxit.\nSi hem explicat el cas d'Archer és perquè –al contrari del de Larsson– és una excepció que no confirma cap regla: els que escrivim normalment no sabem, en absolut, com es vendran els nostres llibres, i encara menys si seran best-sellers. Aquesta última possibilitat, però, sempre hi és, per poc probable que pugui semblar. No és cap casualitat, doncs, que l'endemà d'haver llegit un article sobre el caos pòstum creat per la manca de previsió de l'autor suec, vaig anar de pet a ca l'advocat per tal de fer un testament com cal. Com que no se sap mai, més val curar-se en salut. Sobretot si un no es cuida gaire.\nAvui 20-02-2011, Pàgina 2


figues de moro: Escamarlans i gambes\nEscamarlans i gambes\nEscena prosaica d'avui (triada a l'atzar entre moltes): m'han comminat a hipotecar-me el futur amb una crema antiarrugues, i he sucumbit a l'engany de fer servir la prudència com a escut de l'inevitable.\nPerò, tot i això m'han dit que la selva encara existeix -i el Roraima, i els carnets de submarinista- i que ens esperen fins que ens mudem al paradís.\nFórmules de Drake i marcianets de Mart em donen voltes al cap, com si en un còmic hagués vist les estrelles.\nAntiarrugues no, per favor... fa temps que vaig caure en lo del contorn d'ulls, Helena Rubinstein es fan d'or gràcies a mi que compre el seu contorn d'ulls com qui compra formatge, amb l'agravant de que quan me vull donar conter ni per al formatge m'aplega...\nEl carnet de submarinista me caducà fa mil i m'ho va dir un dia un Guardia Civil guapo, molt guapo, però després va riure i volia convidar-me a sopar i no me multà i continue sent una ilegal feliç.\nCrec que ja ho vaig dir per ací, i si no va ser ací va ser a altre blog, que qui puguera viure sempre baix l'aigua...


Borriana obri les platges al bany adaptades a les noves exigències derivades de la pandèmia - Diari Millars, informació local en valencià.\nL’Ajuntament ha elaborat un pla de contingència municipal individualitzat contra la Covid-19, en què s’estableixen les mesures necessàries per a garantir l’ús segur de les platges del municipi.\nL’Ajuntament de Borriana ha obert avui les platges al bany adaptades a les noves exigències derivades de la pandèmia i amb totes les mesures previstes pel consistori. Després de treballar durant dos setmanes contrarellotge per a posar en pràctica les recomanacions de les autoritats sanitàries i desenvolupar un pla municipal que garanteix les condicions òptimes sanitàries i la seguretat a les platges borrianenques, en la situació de pandèmia de la Covid-19.\nPer a la qual cosa, segons ha destacat l’alcaldessa de Borriana, Maria Josep Safont, l’Ajuntament ha elaborat un pla de contingència municipal individualitzat contra la Covid-19, en el qual s’estableixen les mesures necessàries per a garantir l’ús segur de les seues platges.\nUna de les novetats de l’ús de les platges enguany ve marcada per l’exigència de distanciament social, com a mesura preventiva per evitar contagis. Precisament, entre les accions adoptades en el municipi per a l’obertura avui, l’alcaldessa ha assenyalat les relatives a sistemes de control i ordenació de l’aforament a través de drons i mitjançant el reforç de la vigilància amb una Unitat de Policia de Platja, fixa i dotada amb moto quad, situada a la platja de l’Arenal enfront del segon entrador.\nLa Unitat de Policia de Platja és l’encarrega de controlar i supervisar que es compleixen les mesures de distanciament social i aforament, el correcte compliment del codi de conducta per part de les persones usuàries i, també, de reforçar la informació sobre les mesures de seguretat i la normativa.\nA més, en les entrades de les platges de Borriana s’han col·locat cartells informatius i senyalització, s’han adequat passarel·les d’accés dobles d’entrada i eixida, s’han disposat estaques en l’arena que determinen la distància de seguretat i s’ha establit una franja lliure de deu metres reservada per a passejar, entre la vora de la mar i les primeres estaques.\nIgualment, s’ha establit un dispositiu de neteja i desinfecció contínua i s’ha decidit precintar les dutxes, els llavapeus i els jocs de les platges per a prevenir contagis, i tampoc hi haurà papereres en l’arena.\nAl marge de les mesures que ja s’han posat en marxa del nou protocol de seguretat i de les mesures de distància social a les platges, s’ha tingut en compte que es dispose també del servei de salvament i socorrisme, que es presta des d’avui.\nMaria Josep Safont ha valorat positivament l’obertura de les platges en el municipi, en la qual s’ha fet prevaldre “el treball sense pausa, l’esforç, la seguretat, la responsabilitat i la prudència per damunt de les presses i de la improvisació”, per a poder adaptar-les amb “totes les garanties i mesures perquè les nostres platges siguen espais segurs” i amb la prioritat de “garantir la seguretat i la protecció de la salut de la ciutadania en les millors condicions”.\nEn esta línia, per a l’alcaldessa de Borriana, la posada a punt de les platges del municipi ha complit amb les expectatives, “d’una banda, garanteix la qualitat de les nostres platges i, per una altra, contribueix al fet que veïns i visitants les puguen gaudir amb la màxima tranquil·litat i amb totes les garanties sanitàries possibles”.\nFinalment, Maria Josep Safont continua cridant “a la prudència i a la responsabilitat individual i col·lectiva”, com la millor ferramenta “per a aconseguir gradualment tornar a la normalitat, sense el perill que suposa una tornada arrere”.\nPost més nousCastelló tindrà una nova zona verda de més de 6.000 m² junt a l’avinguda Ferrandis Salvador\nPost més vellsLa Generalitat instal·larà durant l’estiu desfibril·ladors en les principals estacions de Metrovalencia i TRAM d’Alacant


Detingut un home per robar en una nit a l'interior de set vehicles estacionats a Tarragona | NacióTarragona\nDetingut un home per robar en una nit a l'interior de set vehicles estacionats a Tarragona\nEl detingut, que acumula 17 antecedents per delictes la majoria contra el patrimoni, va quedar en llibertat amb càrrecs\nper Redacció , 8 de maig de 2019 a les 09:46 |\nEls Mossos d'Esquadra van detenir divendres passat un home de 36 anys i veí de Tarragona, com a presumpte autor de set robatoris amb força a interior de vehicle. Els mossos han resolt els set robatoris a partir de l'anàlisi dels objectes que se li van intervenir al detingut el passat 27 d'abril a Tarragona. Aquell dia, una patrulla de mossos va detenir l'individu per un robatori amb força en un establiment del centre de Tarragona.\nEn l'escorcoll al detingut del passat abril, els agents li van localitzar una sèrie d'objectes que es va considerar que podien provenir d'altres robatoris. Per aquest motiu, el Grup de delinqüència urbana es va fer càrrec del cas i va poder relacionar l'home amb set robatoris a interior de vehicle perpetrats la matinada del 26 al 27 d'abril.\nEls set fets es van fer amb el mateix modus operandi consistent en el trencament de la finestra d'una de les portes davantera del vehicle per poder accedir a l'interior i sostraure els objectes de valor. A més, tots els vehicles estaven estacionats a la mateixa zona de la ciutat i en una zona propera al lloc de la detenció.\nEl detingut, que acumula 17 antecedents per delictes la majoria contra el patrimoni, va passar a disposició del Jutjat d'Instrucció en funcions de guàrdia de Tarragona aquest diumenge i va quedar en llibertat amb càrrecs.\nAquests són els consells dels Mossos d'Esquadra per evitar que això passi:\nGeneral, vehicles, robatori, robatoris, Mossos d'Esquadra, consells, seguretat, Tarragona


Dieta paleolítica: Tot el que n'has de saber - MGC Mútua\nInterès Mutu/Alimentació i Nutrició/Dieta paleolítica: Tot el que n’has de saber\nDieta paleolítica: Tot el que n’has de saber\nPer Revista Interès Mutu - 14/06/22\nLa dieta paleolítica es va pensar amb la intenció d’emular els nostres avantpassats més remots, que vivien en temps del paleolític. És rica en proteïnes i fibra i prescindeix del tot dels aliments processats. Ara bé, no únicament evita aquest grup d’aliments, també prohibeix el cafè, els cereals i els lactis, i se centra en allò que menjaven els nostres ancestres: les peces que caçaven i les fruites i les verdures que tenien a l’abast.\nEls defensors d’aquesta dieta al·leguen que encara tenim la mateixa genètica que fa 10.000 anys i que reproduir els hàbits dietètics de la prehistòria és bo per a la nostra salut.\nD’altra banda, hi ha estudis que asseveren que, tant els nostres cossos com els organismes dels animals i també les plantes que mengem, han evolucionat amb el temps.\nCal que ens demanem doncs: la dieta paleolítica és el secret d’una nutrició perfecta o és perillosament obsoleta? Tot seguit en repassarem els pros i els contres.\nQuè és la dieta paleolítica\nLa dieta paleolítica és un règim nutritiu que es basa en els aliments de què es disposava abans de l’agricultura industrial. Així doncs, proposa de menjar igual com feien hipotèticament els avantpassats en el període del paleolític, que situaríem entre 2,5 milions i 10.000 d’anys enrere.\nEn termes estrictes, es compon exclusivament de la vianda que es podia caçar o recol·lectar: carn, ous, fruita, verdures, arrels i fruita seca. Exclou tota mena d’aliments processats, també els cereals, els llegums, els olis processats, la sal, l’alcohol, el cafè, els sucre, els edulcorants i els lactis (els animals no es van domesticar fins després del paleolític).\nEls defensors d’aquesta dieta suggereixen de triar sempre els aliments orgànics, quan sigui possible, i la carn i els ous d’animals que han seguit una dieta ecològica, o que s’han alimentat de pastures i de productes naturals. Hi ha partidaris aferrissats de les regles establertes, però d’altres opinen que es tracta únicament d’una guia, i que no cal cenyir-se de manera tan estricta al programa.\nQuè es menja en la dieta paleolítica\nDepèn del “bàndol” que triïs. Quan el 1975 el Dr. Walter Voegtlin, gastroenteròleg, va escriure el llibre The Stone Age Diet (La dieta de l’edat de pedra), va proposar una dieta basada en la carn i amb dosis baixes de verdures i aliments rics en midó.\nMés recentment, el Dr. Loren Cordain, de la Universitat Estatal de Colorado, va publicar el llibre The Paleo Diet (La dieta paleolítica) i va fer èmfasi que els aliments que s’hi haurien d’incorporar eren:\nVerdures fresques: pebrots, bròquil, pastanagues, all, ceba, patates, etc.\nFruita: pomes, alvocats, maduixes, gerds, nabius, llimones, llimes, melons, síndries, etc.\nProductes animals: bou i vedella (alimentats a les pastures), pollastre (amb una alimentació natural també), caça, peix, mol·luscos i crustacis, ous, etc.\nFruita seca i llavors: ametlles, avellanes, anacards, festucs, pinyons, etc.\nOlis saludables i vinagres: oli d’oliva, de coco, d’alvocat, vinagres balsàmics i de vi blanc o negre, etc.\nHerbes i espècies: alfàbrega, romaní, anet, gingebre, canyella, vainilla, xocolata negra, etc.\nBegudes: llet d’ametlles, de coco, te, sucs de fruita acabats d’escórrer, cervesa sense gluten i vi.\nAliments envasats: brou, tomàquet de llauna, fruita i verdura congelada, etc.\nDe bon començament la dieta paleolítica ha estat objecte de controvèrsia. En primer lloc, no tots els humans del paleolític seguien la mateixa dieta, segons explica la Dra. Katharine Miltona Human Diet: Its Origin and Evolution (La dieta humana: origen i evolució). A més a més, no sabem què menjaven en cap moment concret del període.\nFins i tot les actuals tribus caçadores recol·lectores d’avui segueixen dietes ben diverses. Els inuits, per exemple, que viuen a l’Àrtic, mengen sobretot mamífers marins, ocells, mamífers terrestres i peix, atès que la vegetació de la regió es limita als líquens i a les molses. I els hadza, que habiten el nord de Tanzània, obtenen el 70 % de les calories de les plantes.\nD’altra banda, el perfil nutricional de gairebé tots els animals i les plantes moderns (és a dir, domesticats o conreats) és dràsticament diferent del dels antecessors. Les vaques s’han seleccionat per fornir la quantitat més alta de carn o de llet. Les ametlles silvestres contenen un grau potencialment mortal de cianur. Al paleolític no hi havia bròquil, cols o coliflors, entre d’altres.\nAleshores l’esperança de vida era molt baixa, i els més longeus no eren pas immunes a les malalties. L’estudi de 147 mòmies d’arreu del món, dut a terme per investigadors de l’Escola de Medicina de la Universitat de Missouri a Kansas City, va demostrar que més d’una tercera part tenia signes d’aterosclerosi (acumulació de dipòsits de greix a les arteries, fet que es considera una malaltia per un estil de vida modern).\nCom afecta el cos la dieta paleolítica\nLa dieta paleolítica es promou com una forma de millorar la salut. Els defensors addueixen que l’home modern no s’ha adaptat als canvis que va introduir l’agricultura, i aquesta inadaptació és la causa d’una incidència més elevada de les malalties cròniques. Si bé és fals que la manera com digerim els aliments no ha canviat (per exemple, hem desenvolupat tolerància a la lactosa que contenen els lactis), les millors pràctiques alimentàries recomanen de menjar menys aliments processats, sucre i sal.\nCom que no consumim aliments processats, ingerim menys greixos saturats, sal i sucre, cosa que ajuda a reduir el perill de tenir problemes greus, com ara un ictus o un atac de cor. Cal tenir en compte que aquests aliments solen contenir força calories i un nombre escàs de nutrients, de manera que, si els suprimim de la dieta, és doblement beneficiós per a la nostra salut.\nMalgrat que aquesta dieta elimina els aliments processats, també suprimeix un nutrient essencial com els hidrats. Els homes de les cavernes vivien molts menys anys que no pas nosaltres avui dia. Aquesta dieta pot ser bona per aprimar-se, però no és equilibrada. També es pot perdre pes amb un règim ben compensat, que, per exemple, contingui cigrons, lactis i cereals integrals.\nEls inconvenients de la dieta paleolítica\nSi et planteges de seguir la dieta paleolítica, parla’n abans amb el metge de família o amb un especialista en nutrició, perquè hi ha elements del programa nutricional que et poden perjudicar la salut:\nPot ser rica en greixos saturats: menjar amb moderació aliments com ara carn, peix, ous i fruita seca pot ser beneficiós, però si en consumeixes en abundància, pot implicar un excés de greixos saturats que, al cap del temps, pot perjudicar els ronyons i afegir pressió al cor.\nLa dieta paleolítica és restrictiva: potser és difícil d’aplicar a llarg termini i exigeix certa preparació. Molta gent que l’ha incorporada manifesta que té poca energia, mal alè i problemes digestius, fet que complica encara més de seguir-la.\nPot comportar deficiències nutricionals: si eliminem els lactis i els cereals integrals de la dieta, prescindim de fonts importants de fibra, calci i vitamina D. Això va en detriment de la salut a llarg termini, a causa de la importància de la vitamina D i del calci per a la salut cardíaca, els ossos i el sistema nerviós.\nPer què cauen els cabells després del part\nPer Revista Interès Mutu - 29/03/22\nBeneficis de la vitamina E i on la pots trobar\nPer Revista Interès Mutu - 15/03/22\nPer Revista Interès Mutu - 21/01/22


La Diputació aprova per unanimitat una moció a favor del dret a decidir – elgarrotxi.cat\nEl Ple de la Diputació de Girona ha aprovat avui amb el suport de tots els grups polítics (CIU, PSC i ERC) una moció a favor del dret a decidir del poble de Catalunya. El Ple també ha donat llum verda a una moció en relació amb el ramal de la línia de la MAT de Sant Coloma de Farners a Riudarenes. D’altra banda, el president de la institució, Joan Giraut, ha agraït la tasca feta per Josep Maria Mollera, interventor de la Diputació durant els últims 25 anys i mig, que es jubila aquest divendres.\nA la moció del dret a decidir, el Ple manifesta que valora l’acord entre una majoria de les forces polítiques al Parlament de Catalunya, de voler fer possible la celebració d’una consulta en què el poble de Catalunya pugui decidir, de manera lliure i democràtica, el seu futur col·lectiu. Expressa el compromís de la institució amb la Generalitat i el Parlament de Catalunya, representants legítims del poble català, per tal que aquesta consulta sigui possible. També demana que el govern central i la Generalitat de Catalunya busquin el diàleg i el pacte, per tal de fer possible una consulta acordada i en el marc de la legalitat. A més, expressa la crida de la Diputació a la ciutadania perquè participi de manera activa, pacífica i lliure en aquest acte democràtic, per decidir el seu destí.\nEn referència a aquest acord, el portaveu de CIU a la institució, Albert Piñeira, ha destacat que “la Diputació dóna un missatge i un exemple que es projecta més enllà de les terres de Girona”. El president d’ERC a la corporació, Lluís Sais, ha celebrat la capacitat de les forces polítiques de la Diputació per arribar a un consens, i ha destacat que “votar és democràcia”. I la portaveu del PSC, Pia Bosch, ha assenyalat que “som un grup polític que està totalment a favor que es pugui fer la consulta”.\nMoció sobre la MAT en relació amb el ramal de Santa Coloma de Farners\nEl Ple de la Diputació de Girona ha aprovat també avui una moció en relació amb el ramal de la línia de la MAT de Sant Coloma de Farners a Riudarenes. La moció planteja la disjuntiva de si en les actuals circumstàncies socioeconòmiques, a mitjà termini, és imprescindible la línia de 400 kV o si la línia actual és suficient. La moció planteja que en cas que es consideri imprescindible el reforçament de la línia per atendre les necessitats de subministrament actuals s’estudiï la possibilitat de conversió de l’actual línia de 132 kV a 220 kV. També demana que en cas que es consideri imprescindible la instal·lació de la línia de 400 kV i s’executi de forma soterrada, la viabilitat tècnica d’aquesta està demostrada.\nJubilació de Josep Maria Mollera, interventor de la Diputació durant 25 anys i mig\nDurant el Ple, el president de la institució, Joan Giraut, ha agraït la tasca feta per l’interventor durant tots aquest anys. Mollera, que se jubila aquest divendres en complir 70 anys, ocupa el càrrec d’interventor des de l’1 d’agost de 1988. Prèviament, des de l’any 1982, havia estat treballant a la Diputació com a tècnic d’administració general de l’àrea de carreteres.


Ensurt a la Granadella amb un nen que s'havia perdut | Notícies | SomGarrigues\nDivendres, 5 de d’agost de 2016 - La Granadella\nEnsurt a la Granadella amb un nen que s'havia perdut\nEl poble de la Granadella va viure aquest dijous amb l'ai al cor durant unes hores. Un nen d'uns 12 anys que estiueja al municipi, a casa dels padrins, va sortir amb dos nens més a fer un tomb amb bicicleta, però els altres van tornar i ell no.\nAlertats per l'absència del nen, a quarts de dotze de la nit l'Ajuntament va fer un pregó per convocar voluntaris i sortir a la recerca. "La resposta de la gent va ser boníssima", explica l'alcalde, Carlos Gibert. Els Mossos d'Esquadra van organitzar el dispositiu, hi van fer cap tres o quatre tres dotacions de Bombers, es van formar grups de tres persones i es va començar a rastrejar l'entorn. Mentre, el Servei d'Emergències Mèdiques atenia els padrins.\nFinalment, un noi que anava a Torrebesses, se'l va trobar al camí que uneix els dos municipis, a 2-3 km d'aquest poble veí i el va tornar a la Granadella. Era la una de la matinada i el poble va respirar alleugerit. Tot indica que havia agafat un mal rastre a l'encreuament de camins i es va confondre de direcció. "Ja tenim prou males notícies, aquesta ha acabat molt bé", conclou Gibert.


Acord perquè els infermers puguin prescriure alguns medicaments\nJa no serà necessària cap formació addicional\nDimecres, 25/10/2017 | Actualitzat el 26/10/2017 a les 18:38 CEST\nMetges, infermers i Ministeri de Sanitat han arribat aquest dimecres a un acord "històric en benefici dels pacients i els professionals sanitaris" per modificar el Reial Decret que regula "la prescripció infermera" de medicaments.\nEn un comunicat, la ministra de Sanitat, Dolors Montserrat, ha expressat la seva "felicitat i orgull" per aquest acord que, segons ella, posa de manifest, que "som capaços d'arribar a acords en benefici dels ciutadans, en aquest cas dels pacients i els professionals sanitaris".\nPer la seva part, la Mesa de la Professió Infermera, considera que l'acord és "un primer pas molt important" per posar fi a la inseguretat jurídica de l'antic Reial Decret -aprovat fa dos anys-, ja que "estableix els fonaments que permetran la prescripció de determinats medicaments per part de la infermeria".\nTant el Consell General d'Infermeria com el Sindicat d'Infermeria (integrants de la mesa) consideren que l'anterior normativa impedia als infermers prendre decisions sobre medicaments i productes sanitaris "amb què treballen en el seu dia a dia", fet que "va suposar un perjudici per als pacients i el mateix sistema sanitari".\nAmb les modificacions, i una vegada es publiqui un nou Reial Decret al BOE, els infermers podran indicar i autoritzar la dispensació de determinats medicaments subjectes a prescripció mèdica sobre la base de protocols i guies de pràctica clínica i assistencial.\nAquests seran acordats per una Comissió formada pel Ministeri de Sanitat, les comunitats autònomes, les mutualitats de funcionaris, el Ministeri de Defensa i els Consells Generals dels Col·legis Oficials d'Infermers i Metges.\nA més, perquè els infermers siguin reconeguts com a prescriptors "ja no serà necessària cap formació addicional, ja que el Grau d'Infermeria ja inclou continguts específics en aquest sentit", assenyalen els professionals en el seu comunicat.\nPel president del Consell General de Metges, Serafín Romero, el document posa fi a "un conflicte que es va generar per diferents interpretacions de la norma, enriqueix la normativa vigent i aclareix dubtes".\nRomero ha destacat que l'acord ha introduït un punt nou que articula com s'exerceix la competència en aquells casos en què no hi hagi necessitat de diagnòstic i prescripció individualitzades, com passa en les campanyes de vacunació.\nEls infermers demanden els metges per qüestionar la seva 'prescripció' de medicaments\nLes infermeres podran prescriure productes sense recepta\nTemes: Infermeres Médicos Sanitat pública Medicaments


Agtbaix.cat - La Carxofa Prat, present a la presentació de la #BCNSlowFoodGuide al Mercat de la Terra\nL’1 de febrer s’organitzarà al Mercat de la Terra la presentació de la segona edició de la guia d’establiments de proximitat que impulsa Slow Food Barcelona, en un acte que comptarà amb Pere Carrió, Marc Ribas, Xavier Pellicer, Benoît Valée i Josep Sucarrats. La Carxofa Prat estarà present a tota la gastronomia de l'activitat que també comptarà amb tallers sobre sostenibilitat i dels productors habituals del Mercat.\nEl dissabte 1 de febrer, el Parc de les Tres Xemeneies serà el centre del món Slow Food. El Mercat de la Terra, projecte de referència d’Slow Food Barcelona, acollirà la presentació de la “Barcelona Slow Food Guide 2020”, que va tenir una primera presentació amb èxit al Fòrum Gastronòmic de Barcelona al novembre 2019. La guia reuneix 101 establiments que, a més de cultivar la qualitat culinària i una proposta gastronòmica interessant, tenen la mirada posada a la sostenibilitat, els productes de proximitat i els seus productors.\nL'acte tindrà a la Carxofa Prat com a protagonista de la gastronomia, amb dues propostes made in #ElPrat. El menú de la jornada inclou una Carxofa Prat a la brasa, un Risotto de carxofa Prat i algues sobre puré lleuger de beines de llegums del Parc Agrari del Baix Llobregat del restaurant Ona Nuit (el Prat) i el taller de neteja i reaprofitament de la carxofa, a càrrec de la xef Susana Aragón, del Cèntric Gastro (el Prat). També es trobarà una pizza vermella amb crema de carxofa i pernil, de Pizza d'Autore; un gelat de carxofa, pebre negre i oli d'arbequines, de Paral·lelo Gelato; i una copa de vi del Celler Credo.\nEl mercat, a més d'oferir productes bons, de proximitat i temporada, vol esdevenir un punt de referència per a la difusió de bones pràctiques ambientals. Durant la jornada s’organitzaran dos tallers,, i un laboratori de sabons naturals que reutilitzen l'oli de cuina esgotat de la sabonera artesana Ana Serrano. Per als més petits hi haurà un taller de reciclatge de materials creatius a càrrec amb Justine de Recrea Barcelona i el clàssic espai de jocs de fusta Slow Food Kids amb Fefe i Companyia. A més, l’espai del Parc de les Tres Xemeneies tindrà un punt de residus amb informació útil per separar bé els residus i un punt d'aigua per reduir la compra d'ampolles de plàstic. Tot això amenitzat pel sound d’en DJ Dani Txarnego.


El portal Disjob va incorporar més de 4.000 persones amb discapacitat al mercat laboral el 2016 - Diari de la Discapacitat\nPortadaDiscapacitatEl portal Disjob va incorporar més de 4.000 persones amb discapacitat al mercat laboral el 2016\nVa guanyar també el Premi Seres a l’empresa més inclusiva\n7 de Febrer de 2017 Redacció/Fonts Discapacitat 0\nEl portal s’ha convertit en un referent al sector de la discapacitat // Foto: ADFO\nMés de 4.000 persones amb discapacitat es van incorporar al mercat laboral l’any 2016 gràcies a Disjob, la web d’ocupació especialitzada en aquest col·lectiu. Aquesta xifra suposa un 100% més que a l’any 2015, i converteix aquest portal en líder a nivell nacional en contractació de personal amb discapacitat.\nPer altra banda l’any 2016 va ser especialment destacat per Disjob, ja que es va adjudicar el Premi Seres a l’empresa més inclusiva.\nPer al 2017 Disjob té com a objectius ampliar la seva quota de mercat al posting d’ofertes de feina per a persones amb discapacitat i incrementar la seva cartera de serveis per convertir-se en una empresa 360 graus al sector de la discapacitat.\nEn aquest sentit, Rosa Cuartero, CEO i fundadora de Disjob, ha senyalat que “estem molt satisfets pels resultats obtinguts el passat 2016, que ens ha permès realitzar un salt qualitatiu, ajudant a moltes persones que fins a la data veien molt llunyana l’opció de treballa, i que gràcies a la nostra plataforma tecnològica ha passat a ser una realitat tangible”.\n23 de Febrer de 2016 Redacció/Fonts Discapacitat 17\nDes del passat dijous la ciutat de Xerès de la Frontera (Cadis) compta amb el primer restaurant d’alta cuina del món atès al “cent per cent” per persones amb discapacitat. ‘Universo Santi’ és un projecte d’alta cuina responsable del ja desaparegut cuiner català Santi Santamaria que uneix discapacitat i cuina. Aquest restauant busca integrar persones amb discapacitat no només com una obra social, sinó també donar a conèixer que les persones d’aquest col·lectiu tenen una gran sensibiltat pe allò que […]\n18 de Juny de 2016 Redacció/Fonts Discapacitat 7


Fabián Mohedano: “És l’últim any que viurem el canvi d’hora a l’octubre” - PuntValles\nFotografies: G. S.\nFabian Mohedano, impulsor de la Reforma Horària\nEl treballòleg defensa la revolució progressiva de la mitja hora\nFabian Mohedano (Barcelona, 1975) és treballòleg i emprenedor social. És l’impulsor de la iniciativa per a la Reforma Horària. Aquest 25 de setembre va parlar en una jornada de Cardedeu en Transformació dels Pactes del Temps a nivell municipal.\n-Aquest serà l’últim any que viurem el canvi d’hora a l’octubre?\nSí. La decisió és irreversible. Això ho porto anunciant en un llibre des del 2015 o 2016, quan sabia que els alemanys ho portaven al programa electoral de la CDU, de la Merkel. Per tant, havien decidit que això s’acabaria. I ha estat una qüestió de temps.\n-El 84% de gairebé 5 milions d’europeus voten que no es canviï més l’hora en una enquesta no vinculant.\nVa ser espectacular, participant més de quatre milions i mig de persones. El món ha canviat molt des del 1974, en primera instància, quan es pren la decisió d’alternar de manera ininterrompuda l’horari d’hivern i l’horari d’estiu. L’estalvi energètic és molt poc i, per tant, s’han d’anteposar més qüestions vinculades a la salut, al benestar de les persones. L’únic que provoca aquest canvi d’hora és un jet lag.\n-La Comissió Europea s’ha compromès a eliminar-lo, probablement després de les eleccions europees del maig. Què cal per fer-ho?\nQue cada país decideixi si vol estar permanentment en l’horari d’estiu o en l’horari d’hivern. En certa manera, això és el que Juncker ha dit als països: si volen estar en el fus horari de Berlin o en el fus horari de Londres.\n-És un bon moment perquè es corregeixi el fet que Espanya no es trobi al fus horari que li correspon.\nTot i que no som l’únic país on això passa. També a Bèlgica, Luxemburg, Holanda i França. Tots aquests països, des de després de la Segona Guerra Mundial, tenen un horari que no els correspon. Però no és el mateix viure a França, on el fus horari passa per la meitat del país que viure a Galícia, que hauria d’estar al següent fus horari. Fins i tot, la meitat de Portugal no hauria d’estar a una hora menys, hauria d’estar a dues hores menys. Per tant, és evident que no és el mateix llevar-te a Berlin o llevar-te a Lisboa. I això té unes conseqüències.\n-Quins dels dos horaris s’acabarà triant?\nAquí es prendrà una decisió tenint en compte dos elements: la salut i la qüestió econòmica. Ens podem permetre estar a un fus horari diferent al de França, Bèlgica, Luxemburg, Holanda i anar-nos amb el Brexit i amb Portugal? Bé, doncs aquest és el debat que s’ha de tenir i, en base a això, el govern espanyol ha de decidir, perquè és qui té la competència.\n-Quan es prendrà la decisió?\nEls països s’han de pronunciar abans del març o de l’abril. Hi ha sis mesos per a decidir si es vol horari d’estiu o horari d’hivern. Que insisteixo: en el nostre cas no es decidir si volem horari d’estiu o horari d’hivern, sinó si estem a Londres o estem a Berlin.\n-Quina és la preferència de la iniciativa per la Reforma Horària?\nA nosaltres ens agradaria estar a l’horari d’hivern però que França i el Benelux també triessin aquest horari. Del contrari, estaríem amb Portugal , amb Irlanda i amb Gran Bretanya, és a dir, el Brexit.\n-Dit d’una altra manera: és millor que el sol surti abans o es pongui abans?\nDepèn de si vols un país que creï cada vegada més enginyers o vols un país que cada cop tingui més bars. Si vols un país que cada cop formi més enginyers, aquests s’han de despertar cada matí amb sol, perquè la llum natural et dóna més capacitat cognitiva.\n-Som més productius.\nEt despertes i arribes als estudis o a la feina amb més capacitat d’assumir coneixements i de resoldre problemes. Si, per contra, posem l’horari d’estiu tindrem molta més llum a la tarda, però al matí durant dos mesos, a les 8h30 o a les 9h del matí serà de nit i, per tant, els nens entraran a l’escola a les fosques.\n-Fosc a les 9h del matí.\nPerò, a més, hi ha un altre element: si tu no reps llum del dia a primera hora del matí i entres directament a treballar a la fàbrica o estudiar a un institut, la qualitat de la melatonina, que és el que fa que la gent pugui conciliar el son i dormir millor. Aquesta és l’opinió dels cronobiòlegs i els experts del son.\n-Dins d’aquesta reforma horària, contempleu l’Objectiu 2025, un moment en què s’hauran hagut d’assumir una sèrie de fites. Per exemple, compactar horaris i facilitar el teletreball. Quina opinió en tenen les empreses?\nHi ha dos tipus d’empreses: les que ho tenen clar i ho fan súper bé i les que no en tenen ni idea i els cal fer molta més pedagogia. Curiosament, les grans companyies ja fan horaris flexibles, compacten les jornades, i confien en el teletreball. Tenen mesures que permeten compaginar la vida personal i laboral.\n-I les petites i mitjanes empreses?\nJustament el nostre teixit productiu és de petita i mitjana empresa. I algunes d’aquestes també entenen que fent horaris flexibles i saludables, poden millorar la productivitat fins a un 15%, poden retenir el talent i reduir l’absentisme injustificat, que és una xacra d’aquest país. En aquests casos, s’avalua el treballador pel rendiment, es treballa per objectius, es crea un clima de confiança i tot això és positiu.\n-Espanya té unes xifres de teletreball molt per sota de la mitjana europea.\nLa mitjana europea és d’un 25% i aquí no arriba ni al 12%. Pensa que als països nòrdics és del 40%. La qüestió també és veure que aquests 12% no siguin falsos autònoms ni persones a qui se’ls expulsa a treballar a casa.\n-Què cal perquè més empreses hi confiïn?\nÉs qüestió de fer-ne pedagogia. Què és una bona notícia? Que en l’acord interprofessional de Catalunya signat per patronals i sindicats, la reforma horària és un tema molt rellevant. I, per tant, aquest acord polític ara s’ha de veure també reflectit als convenis col·lectius. La reforma horària no es pot fer a cop de decret.\n-Les veus crítiques alerten de la possibilitat que aquesta flexibilitat o compactació de l’horari comporti precarietat laboral.\nEntenc els sindicats que són molt gelosos de fer barra lliure. No volen que tot es consideri teletreball. Cal vetllar perquè les condicions del teletreball es compleixin. A més, ara hem tornat a una etapa de pluriocupació. La gent amb una feina no en té prou i n’ha de fer vàries. I aquest és l’origen que va crear tot el problema dels horaris als anys 60, juntament amb les hores extres.\n-Com s’hauria d’enfocar el canvi?\nHem d’intentar millorar les condicions laborals i això passa pel salari, pels horaris i, conseqüentment, per la prevenció de riscos.\n-Fins ara, s’ha fet proves pilot d’aquesta reforma horària a ajuntaments i empreses. Com ha funcionat?\nSí. Avui estem precisament a Cardedeu, que és un dels 10 ajuntaments pilots que impulsaran un Pacte del Temps.\nEl que vol aconseguir el Pacte del Temps és obrir un espai de debat entre la ciutadania i les institucions per intentar prendre mesures que permetin millorar els horaris. Òbviament, sabem que els municipis no tenen moltes competències, com tampoc les té la Generalitat, però aquí és on passa tot: la gent s’aixeca al matí, se’n va a treballar, va al teatre, fa esport, va a buscar els nens al cole... per tant, és un espai on pot aflorar aquest malestar horari que hi ha. I s’ha d’intentar corregir aquest desordre.\n-Justament l’Objectiu 2025 també contempla la compactació de l’horari als comerços, la finalització més aviat de la vida pública o l’avançament dels informatius, entre altres.\nJo parlo de la revolució de la mitja hora.\n-La revolució de la mitja hora?\nTots hem d’intentar, des de cadascun dels nostres llocs de responsabilitat, avançar l’horari mitja hora. Sembla que pugui ser molt poc però al final és moltíssim. Al cap i a la fi, en total, volem recuperar entre hora i hora i mitja al dia. Si una empresa decideix reduir mitja hora el temps del migdia, tancar mitja hora abans o donar mitja hora de flexibilitat als treballadors, s’estarà produint la revolució de les mitges hores. Igual que si l’escola s’acaba mitja hora abans. Això ens pot ajudar a fer aquest canvi que ens cal per adaptar-nos als horaris de la resta del món.\n-El canvi ha de ser progressiu o cal fixar un dia zero, tal i com es va fer amb el tabac?\nNosaltres vam sostenir la tesi del dia zero a l’inici, entre 2014 i 2015.\n-Però després vàreu passar a defensar el canvi progressiu.\nPer dues coses. Per una banda, a Catalunya no tenim les competències per fer-ho. I per l’altra, tampoc depèn tot d’un impuls institucional. Hi ha molts actors i tot això no es pot aconseguir d’un dia per l’altre.\n-Hi hagut el Pacte per la Reforma Horària i, recentment, s’ha creat l’oficina per la Reforma Horària. S’està seguint els timings previstos?\nClar. S’ha creat una política pública nova. Ara cal generar estratègies, programes, pressupostos, departaments... avui mateix el president Torra ha parlat de la reforma horària en l’anunci del programa del pla de Govern dels propers quatre anys. El conseller Chakir El Homrani diu que un dels tres temes prioritaris és la reforma horària. El conseller Berguelló ha parlat també de la reforma horària com un principal element de millora de la qualitat i de la lluita contra la segregació. Un camí lent que ens portarà d’aquí a uns anys a mirar enrere i adonar-nos que, sense ser-ne conscients, tot ha canviat.\nENTREVISTA PATROCINADA PER NVA REFORMES INTEGRALS (MOLLET)


'Cinc seqüències per explicar una obra mestra', un nou cicle de projeccions comentades al Museu del Cinema | Museu del Cinema | Girona\n'Cinc seqüències per explicar una obra mestra', un nou cicle de projeccions comentades al Museu del Cinema\nL’escriptor Vicenç Pagès Jordà, el músic Joan Enric Barceló i la també escriptora Alicia Kopf seran els ponents encarregats de realitzar els comentaris de les cinc seqüències que ells consideren clau de les 5 obres fílmiques que ells mateixos han escollit: Unforgiven, Toy Story i La collectionneuse.\n"Cinc seqüències per explicar una obra mestra" és el punt de partida d’un nou cicle de projeccions comentades al Museu del Cinema. Els ponents trien una pel·lícula que consideren especial i escullen cinc moments del film. Aquests fragments es projecten i s’analitzen durant la sessió. Els ponents escollits per aquestes sessions són l’escriptor Vicenç Pagès Jordà, el músic Joan Enric Barceló i la també escriptora Alicia Kopf.\nDes de fa uns anys el Museu del Cinema organitza un cicle mensual de cinefòrum (el “Parlem de Cinema?”) i quatre cursos cada any de temàtica cinematogràfica. Ara es vol implementar una nova activitat que combini i concentri les virtuts d’aquestes activitats en una nova proposta que se situa entre el cinefòrum i la conferència, i que ofereix als assistents una oportunitat d’aprofundir en títols clau de la història del cinema i analitzar-los amb la calma i el detall que es mereixen.\nLa primera de les sessions (15 de març) es dedicarà al film de Clint Eastwood Unforgiven (Sense perdó). La pel·lícula parla de la història de William Munny, un pistoler retirat, vidu i pare de família, que passa per dificultats. Fa anys que va abandonar la violència, però ara l’única sortida per tirar endavant la seva família és fer un últim treball com a caça-recompenses, acompanyat per un vell soci i un jove i inexpert principiant. La seva missió: matar dos homes que van tallar la cara a una prostituta. Aquest western, que ja avui és un clàssic del gènere, el comentarà l’escriptor Vicenç Pagès Jordà-\nLa segona sessió (19 d’abril) es dedicarà a la trilogia de films d’animació Toy Story, tot i que en aquesta ponència se centrarà sobretot en la tercera entrega, dirigida per Lee Unkrich, en la qual Andy es prepara per anar a la universitat i el vaquer Woody, l’astronauta Buzz i la resta dels seus amics joguina comencen a preocupar-se pel seu futur incert. Aquest film el comentarà en cinc seqüències Joan Enric Barceló, músic, membre del grup Els Amics de les Arts.\nEl cicle es clourà amb la projecció comentada en cinc seqüències de la pel·lícula d'Éric Rohmer La coleccionista (17 de maig). Al film trobem amb dues protagonistes, Adrien i Jenny, una parella estable, que ha decidit passar l’estiu separats. Adrien, propietari d’una galeria d'art, vol estar un mes tranquil sense fer absolutament res i és per això que decideix passar l’estiu a casa d’un amic. Allà coincidirà amb la jove Haydée, una noia bonica amb molt d’èxit entre els homes. Aquest film el comentarà Alícia Kopf, escriptora i artista multidisciplinària.\nEl cicle “Cinc seqüències” s'inclou en un seguit d'actes que s'han programat aquest 2018 amb motiu del 20è aniversari del Museu del Cinema però estan pensats perquè tingui continuïtat més enllà de l’any en curs i que se’n puguin programar més edicions.\nTotes les sessions són gratuïtes i l’aforament és limitat Les sessions començaran puntualment a dos quarts de vuit del vespre i l'assignació de places es farà per estricte ordre d'arribada.


Dos mallorquins s'enfrontaran a la dura prova del Sàhara Marathon des Sables\n11 maig 2021 11:53\nFerran Salom i Antoni Cifre fa un any que entrenen per poder córrer 7 dies al desert\nAina Vives | 02 abril 2000\nFerran Salom i Antoni Cifre fa més d'un any que entrenen cinc dies a la setmana per estar preparats per a la Marathon des Sables de diumenge que ve.\nDiuen que no volen emular l'actor Tom Hanks a la pel·lícula Forrest Gump. Emperò reconeixen que a un d'ells dos els agrada veure la televisió. I que va ser l'any passat mirant un programa del Canal 33 quan Ferran Salom i Antoni Cifre s'assabentaren de l'existència de la Marathon des Sables (és a dir, de les arenes). Llavors decidiren participar en aquesta cursa de resistència i d'autosuficiència que té lloc al sud del Marroc i on es reuniran al voltant de 700 participants. I de seguida començaren a entrenar.\nFerran Salom i Antoni Cifre són els únics mallorquins que s'han preparat per resistir els set dies que dura aquesta correguda a peu i per etapes, en què cada participant ha de demostrar la seva autosuficiència carregant amb el seu propi equip per cobrir una distància d'uns 220 quilòmetres. «Ningú de defora no et pot assistir ni et pot donar aigua. Encara que l'aigua no la transportam, la reparteix l'organització. Obligatòriament has de dur una brúixola, una bomba xucladora de verí i un antisèptic, i també bengales lluminoses i pastilles de sal. I a tot això s'ha d'afegir el kit de supervivència», comenta Cifre. Ferran Salom afegeix que com que la Marató se suposa que es fa també per ensenyar a respectar el medi ambient, «les botelles d'aigua no les pots tirar, les has de tornar i també els embolcalls, si no et penalitzen».