Teatre Nu porta “En Patufet (i els seus pares)” al Teatre Municipal l’Ateneu\nAquest diumenge dia 16 de febrer, a ¼ d’1 del migdia, el grup Xarxa Igualada presentarà el darrer espectacle de Teatre Nu, En Patufet (i els seus pares), al Teatre Municipal l’Ateneu. L’obra, interpretada per Maria Berenguer, Montse Pelfort i Francesc Mas, i dirigida per Víctor Borràs, compta amb la música de Pep López i l’escenografia de Joan Pena. Un espectacle que connecta amb humor la història tradicional amb les obsessions d’avui.\nEl preu de l’entrada serà de 5 euros per als socis i 6 euros per al públic en general. Cal presentar el carnet de La Xarxa per poder obtenir el descompte. Com és habitual, es poden comprar les entrades anticipades al web www.teatremunicipalateneu.cat i el mateix diumenge des d’una hora abans de la funció a la taquilla del teatre, al passatge d’en Vives.\nTeatre Nu. 20 anys\nTeatre Nu és una de les companyies més actives del panorama teatral català. Pertany a la generació formada als anys 90 a l’Institut del Teatre, tant en el vessant de la construcció de dramatúrgies contemporànies del teatre de titelles, com en la interpretació teatral. En 20 anys de trajectòria han creat dinou muntatges amb els quals han realitzat més de dues mil funcions.\nSón de Sant Martí de Tous, des d’on miren d’exportar arreu el seu projecte. L’espai on treballen, La Casa del Teatre Nu, és un local obert al públic i als professionals per acollir inquietuds, idees, projectes i múltiples sensibilitats.\nTeatre Nu fa espectacles per a tots als públics, familiars, infantils, per a nens i nenes o com vulgueu anomenar-los. A ells els agrada dir-ne teatre. Així, senzillament. Teatre. Un teatre que es dirigeix també als espectadors de menys edat, a aquelles persones que estan descobrint el món en què hauran de viure i que sovint veuen amb uns ulls que a nosaltres ens queden molt llunyans.\nEntre les obres que han presentat aquests darrers vint anys hi ha L’home just (2000) una història creada a partir de diferents contes populars recollits per Joan Amades que ens parla de la justícia i de la mort. L’obra va guanyar el Premi Xarxa-SGAE. L’any 2002, la companyia va presentar En Bolavà detectiu, una adaptació de la novel·la de Folch i Torres.\nL’any 2003 muntaren Els nens de la meva escala, una adaptació teatral de diversos textos que el poeta Joan Salvat Papasseit havia escrit per a les seves filles. Un any més tard, van escenificar La Ventafocs (potser sí, potser no), un text que el dramaturg Josep M. Benet i Jornet va escriure a partir de diferents versions del conte popular. Fou guardonada pel públic a Tarragona. El mes de gener del 2007 van estrenar La Lluna d’en Joan, un espectacle basat en un llibre de la Carme Solé Vendrell. Una versió del conte que pretén transmetre de forma teatral tot allò que les seves il·lustracions ens presenten. Un enorme estímul per una companyia que, des de fa anys, treballa amb imatges, paraules i titelles.\nAl maig de 2008 estrenaren Somnis d’Alícia, el primer espectacle de carrer inspirat en la popular novel·la de Lewis Carroll. L’any 2009 estrenen Avi Ramon, un treball que s’endinsa en els vincles afectius entre avis i néts. El 2011 presenten Sopa de Pedres, que reflexiona sobre la necessitat de trobar en l’enginy i la creativitat col·lectives la solució a les dificultats globals. Pel Festival Grec de Barcelona de 2012 estrenaren Raspall, de Pere Calders, un conte en el qual l’autor ens aboca a un món fantàstic que té com a punt de partida una absoluta quotidianitat, situacions properes, personatges ben normals que es troben de sobte immersos en fets que no tenen una explicació racional. Fou nominat als Premis Butaca com a millor espectacle familiar.\nTorna Robin Hood (2014) fou un espectacle d’aventures sobre la necessitat de creure en els herois. Mrs Brownie és un espectacle musical de Teatre Nu i Laura Guiteras estrenat a la Fira de Titelles de Lleida el 2015. Un homenatge a la música negra americana. Maure el dinosaure (2016) explica la relació d’amistat, en un univers de complicitat i confiança, entre una nena i el seu inseparable dinosaure. La senyora de Tous (2016) estrenada al Festival de Llegendes de Catalunya celebrat a Tous, els ajuda a fer conèixer el nostre territori i les nostres llegendes. Teatre Arrossegat de Catalunya (2017), és una companyia que mou el seu escenari pel món, per representar en places i carrers les històries més conegudes i estimades del repertori català i universal. L’espectacle de teatre visual de Ka Teatre i Teatre Nu, Kàtia (2018), nascut gràcies a Maria Berenguer i Montserrat Pelfort, parla de l’adopció i dels interrogants i neguits que desperta, i va guanyar el Premi Xarxa Alcover de La Mostra d’Igualada. A La llebre i la tortuga volen explicar la coneguda faula d’Isop i compartir-la, amb cursa i tot, amb la gent que passa pel carrer.\nTeatre Nu també ha dut a terme altres espectacles com D’un Quixot (2017), que a partir de la ‘Suite Burlesca de Don Quixote’ de Telemann esdevé un concert teatralitzat que combina música barroca amb l’obra de Cervantes. La lleugeresa i altres cançons (2018) ha unit el talent d’Ivan Benet, Víctor Borràs i Aida Oset en un espectacle a mig camí entre el monòleg i el musical. També han portat el teatre a les aules amb Quins clàssics (2018) on dos personatges interpreten versions breus de clàssics universals escrites per Carme Puche.\nEn l’actualitat l’equip de Teatre Nu és format per l’actriu i productora teatral Maria Hervàs, el dramaturg, pedagog i actor Víctor Borràs, l’actriu Montse Pelfort, la tècnica de so i il·luminació Paula Crespo, a més de Gerard Palomas que duu a terme tasques de producció i Montserrat Valentí, que fa tasques d’administració.\nPels 20 anys, En Patufet\nPer celebrar els vint anys de la companyia ho volien fer amb un clàssic. És per això que han escollit un conte català com En Patufet, però afegint-hi el punt de vista dels pares. I ho fan amb una mena de vodevil amb cançons.\nEn Patufet (i els seus pares) és l’adaptació de la popular rondalla catalana, una de les preferides pels menuts de casa, fa una picada d’ullet al món actual. La versió de Teatre Nu presenta uns pares novells i excessivament protectors amb el fill. És un text escrit en un vers picat i viu, amb tocs d’humor i tendresa. Inspirat en la tradició catalana que ha fet néixer aquest personatge, però amb una mirada actualitzada, moderna i global.\n“Hi havia una vegada una entranyable parella a qui agradava cantar, cantava ell, cantava ella…” Un dia aquesta parella va decidir entrar en el món de la maternitat i la paternitat, i ho va fer amb alegria i il·lusió. De seguida, però, un fet inesperat els va omplir de patiment: l’infant nasqué molt i molt petit.\nArticle anteriorL’editorial: Tercer Sector\nPròxim articleTorna, un any més, el projecte Cultura Emprenedora a l’Escola d’Igualada amb la creació de cooperatives


Mor Luce Douady, campiona mundial d'escalada, als 16 anys en un accident - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMor Luce Douady, campiona mundial d'escalada, als 16 anys en un accident\nLa jove es va precipitar aquest diumenge durant una excursió amb uns amics a Crolles\neuropa press 16.06.2020 | 14:05\nLuce Douady | WIKIPEDIA\nL'escaladora francesa Luce Douady, campiona del món juvenil i bronze en l'Europeu, va morir diumenge als 16 anys després de precipitar-se mentre escalava. L'accident es va produir durant una excursió amb uns amics a Crolles, a la regió gal·la de Roine-Alps, ha confirmat aquest dilluns la Federació Internacional d'Escalada Esportiva (IFSC).\n«Amb gran tristesa, ens hem assabentat de la tràgica pèrdua de l'escaladora francesa Luce Douady, als 16 anys», va anunciar l'IFSC. «Els pensaments i oracions de l'IFSC són amb la família i amics de Luce en aquest moment tràgic», va afegir.\nDouady era una de les grans promeses de l'equip francès d'escalada. L'any 2019, va aconseguir el títol de campiona en el Mundial juvenil que es va disputar a Arco (Itàlia), i va ser medallista de bronze en l'Europeu de Dificultat.\nAquell mateix any, va debutar en la Copa del Món IFSC Boulder amb un cinquè lloc a Vail (Estats Units) i va ser vintena en el Mundial absolut d'escalada d'Hachioji (Japó). El 2020, l'escaladora del Club Chambéry Escalade va aconseguir un 8b+ a l'aire lliure. El compte d'Instagram de Luce Douady repassa els seus principals èxits.\nMor Eduard Tomasa, fundador de Vins Tomasa, als 90 anys.\nMor als 78 anys l'actriu Rosa Maria Sardà.


Qui és Juan Camilo?: així és l'agressor de l'infermer al metro de Madrid\nActualitzat 21/07/2021 19:25\nL'agressió més viral de les últimes setmanes va acabar amb un infermer greument ferit al metro de Madrid, que va acabar perdent la visió de l'ull al qual Juan Camilo Londoño Cardona, el jove agressor, va donar un cop amb un puny americà. Així ha estat la caça del fugitiu, que acumula diversos antecedents en ciutats de tota la península i les Balears.\nQui va agredir l'infermer del metro de Madrid?\nTot va passar dijous passat, quan Juan Camilo L., de 19 anys i nacionalitat colombiana, viatjava al metro que recorria la línia 1 a Madrid. A l'altura de la parada Alto del Arenal, un home que viatjava al mateix vagó li va demanar que es posés la mascareta, i ell va respondre violentament, assestant-li un cop de puny a l'ull.\nDiversos passatgers van gravar els fets i com la víctima queda de genolls al terra del metro, amb una greu ferida: un puny americà li havia perforat el globus ocular.\nAixí és Juan Camilo, l'agressor que ha fet perdre la visió la víctima\nMetro Madrid va anomenar llavors els serveis d'emergències, Samur, que van traslladar a l'home a l'Hospital 12 de Octubre, on treballava com a infermer.\nDesprés d'una operació, els metges van aconseguir salvar el globus ocular, però no la seva visió, deixant-lo cec d'un ull.\nDesprés de fer-se viral, el vídeo va permetre a la policia identificar l'agressor, un noi baixet i amb una gorra rosa que, després del cop de puny, abandonava el vagó amb els seus col·legues.\nLes seves últimes paraules per a la víctima: "Carallot, que et quedi clar: tant de bo et moris".\nLa clau la va donar un conegut seu, que durant el cap de setmana es va presentar en els jutjats per descriure i donar les dades del Juan Camilo.\nAntecedents i fugides contínues dins d'Espanya\nFinalment, la Brigada Mòbil de la Direcció Superior de Policia de Madrid el va localitzar al seu domicili al barri de San Andrés, on havia anat a recollir les seves coses per fugir de nou. S'havia tintat el cabell de vermell i s'havia tret les dilatacions de les orelles per passar desapercebut.\nCarrer Nuestra Señora de Begoña en Madrid / Google Maps\nI sí, fugia de nou, no era la primera vegada. Amb 19 anys ja acumulava diversos antecedents en altres ciutats de l'estat, com Alacant i Palma de Mallorca.\nRobatoris, furts, receptació de mercaderies robades i danys contra el patrimoni són alguns dels delictes pels quals se'l buscava. I és que hi havia diverses ordres de crida i cerca emeses des d'aquestes ciutats, de les que havia fugit.\nDetingut 'in extremis' per la Policia Nacional\nPerò aquesta vegada no, i va ser detingut in extremis pels agents de la Policia Nacional aquest dilluns, després de cinc dies de fugida.\nEls veïns del carrer de Juan Camilo, carrer de Nostra Senyora de Begoña, segons explica el mitjà El Español, prefereixen no parlar del tema per por de represàlies, ja que se sospita que el jove freqüentava bandes llatines característiques per la seva violència.\nSense papers a Espanya: a presó\nEl mateix mitjà confirma el que els veïns deien: que el detingut va arribar a Espanya quan encara era menor d'edat i no té els papers en regla.\nOriginari d'Armènia, a Colòmbia, treballava sense contracte a diversos bars del centre de Madrid, on no durava més d'uns mesos.\nLa seva primera declaració davant dels agents que el van detenir: "No em va agradar el to amb què em va dir que em posés la mascareta".\nAra haurà de repetir això i donar més explicacions davant del jutge. Fins al moment, quedarà pres després d'una última fugida que va acabar sent fallida.


Monistrol de Montserrat celebra aquest dissabte el seu carnaval. – Castellvilarenc.info\nMonistrol de Montserrat celebra aquest dissabte el seu carnaval.\nby Laura Novo Martínez 16/02/2017 16/02/2017\nAquest dissabte 18 de Febrer se celebrarà a Monistrol de Montserrat el seu «Carnestoltes», avançant-se així una setmana, respecte a altres municipis (que ho celebraran el cap de setmana del 24 i 25) .\nFins l’any passat, aquesta celebració es feia una setmana mes tard que a altres indrets, coincidint fins i tot amb la festa de Carnestoltes de Castellbell i el Vilar (enguany es fa el 4 de Març)\nLa festa de carnaval de Monistrol, començarà amb una concentració a la plaça Països Catalans (al final del Carrer del pla) seguit la «Rua» pels carrers de la vila fins a la Sala Joan Carles Amat, on hi haurà un espectacle infantil que ho amenitzarà Jordi Tonietti.\nAl vespre, hi haurà la rua nocturna que se sortirà des del carrer de les escales i fins a la Sala Joan Carles Amat, on hi haurà «Festa de Carnaval» amenitzat pel DJ Castellvilarenc, Oscar Nadal.\nEl Bisbe de Vic, Romà Casanovas, farà aquest diumenge una missa, a Castellbell i el Vilar.\nEl Consell Comarcal del Bages posa en marxa un programa per oferir activitats esportives i de lleure a infants i joves en risc social.\nLa XVI Trobada de motos antigues ( ruta dels portals) registra una alta participació\nNova vaga del ” Cremallera i dels Funiculars a Montserrat ” aquest diumenge 7 de Juny a La tarda\nDesplegament del 4G i 5G a Monistrol de Montserrat


Le Clos du Peyronnet, França: el llegendari jardí de la Riviera anglesa de William Waterfield - jardinsnone\nPrincipal jardinsLe Clos du Peyronnet, França: el llegendari jardí de la Riviera anglesa de William Waterfield\nLe Clos du Peyronnet, França: el llegendari jardí de la Riviera anglesa de William Waterfield\nFotografia: Claire Takacs Crèdit: Claire Takacs\nCharles Quest-Ritson visita el millor jardí anglès de la costa francesa. Fotografies de Claire Takacs.\nEl Clos du Peyronnet és reconegut com el millor jardí anglès de la Riviera francesa. Està envoltat d'una bonica vila Belle Epoque a l'extrem oriental de la ciutat de Menton, al districte de luxe de Garavan. La frontera italiana i el tres estrelles Mirazur, nomenat l'any passat com a millor restaurant pel lloc web dels 50 millors restaurants del món, no són a 500 m.\nLa propietat ha estat propietat i desenvolupada pel super-planter William Waterfield i la seva família durant més d’un segle i, durant els darrers 50 anys, ha adquirit fama gairebé llegendària entre els amants del jardí de tot el món. L’homenatge d’un article de Country Life ja fa temps que es va fer.\nLa propietat va ser comprada pels avis de William Derick i Barbara Waterfield el 1912. Derick havia abandonat una carrera prometedora al servei civil indi per insistència de la seva rica esposa, però, com van fer moltes antigues mans de l’Índia, la parella es va recuperar pel fred i la tristesa. de l’hivern anglès. Menton tenia una gran població d’anglesa que hivernava en aquella època: les seves vides giraven al voltant del club de tennis, la biblioteca prestamista, l’Església anglicana i les cases interminables. Durant gairebé 30 anys, els camps d’aigua van hivernar a Menton i van passar estius a Staffordshire.\nHumphrey Waterfield, Derick i el fill gran de Barbara van ser substancialment exposats a la dècada de 1950 per Humphrey Waterfield, Derick i el fill gran de Barbara. Humphrey va ser un intel·lectual dotat que va ser recomanat per a la beca de totes les ànimes, però va optar per la vida, probablement, més plena d’artista. William va heretar la casa i el jardí del seu oncle després de la mort prematura de Humphrey en un accident de motor el 1971 i es va traslladar a Clos du Peyronnet el 1976, on va viure des de llavors. És l’últim dels famosos jardins anglesos de la Riviera que ha estat en propietat de la mateixa família des d’abans de la Primera Guerra Mundial.\nLa casa va ser construïda el 1897, en un estil que es descriu de forma diversa com a pseudo-italianat, Beaux Arts o Arts-and-Crafts, dins d'un olivar, amb una terrassa abrupta en sis nivells. Els arbres ja no són podats per maximitzar el cultiu d’oliveres, sinó que es deixa créixer com a elements estructurals de gran valor ornamental.\nEl jardí de Clos du Peyronnet té una forma aproximadament quadrada i no més de 1¼ hectàrees, tot i que el disseny intel·ligent i les plantacions intensives fan que sembli molt més gran.\nEstà obert cap al mar pel seu costat sud, però d’altra banda està envoltat d’altes parets. Estan revestits de xiprers que proporcionen una protecció addicional contra el vent, ajudant a crear un microclima excepcional fins i tot a Menton, la ciutat més càlida de França.\nPoca part del jardí original sobreviu, però dues palmeres altes, Washingtonia filifera, i una bonica Nolina, al cercle del gir, són anteriors a l’adquisició dels camps d’aigua. Així, també fa una glicinera que s'enfila per bona part de la bonica columnata que hi ha a la part davantera de la casa.\nEl germà de William va ser l’historiador d’art Giles Waterfield, la novel·la de la qual The Long Afternoon (2001) va ser un relat semi-ficcionalitzat dels anys dels seus avis a Menton des del 1912 fins a la seva sortida forçada el 1940. La descripció del jardí de Giles és una metàfora de l’artificialitat. i la bellesa de les seves vides: "Com no podria agradar el jardí, tal com es trobava en sis terrasses de llarg recorregut enfilant el turó, amb només les palmeres i la primera mimosa, pretenent-se contra el cel", per indicar que això era no el camp natural de la Riviera ">\n"És l'últim dels famosos jardins anglesos de la Riviera que hi ha a la mateixa família des d'abans del 1914"\nDerick i Barbara Waterfield van morir tots dos el 1940. A la segona guerra mundial, Menton va ser ocupada per Itàlia i la casa i el jardí van ser danyats pel bombardeig naval aliat i els mesos de combat guerriller. Quan Humphrey va tornar el 1946, va decidir reparar la casa i tornar a fer el jardí. Després, hi passava cada hivern.\nHumphrey ja havia fet un jardí admirat a Hill Pasture, a Essex, resumit succintament per William: "Bones plantes, molt ben exhibides". Lanning Roper va escriure una apreciació perceptiva de Hill Pasture for Country Life el 1961. Una de les raons per les quals era tan destacable, va assenyalar, va ser "perquè ha estat concebuda per un artista, que ha pensat en termes d'una sèrie de composicions pictòriques del paisatge. amb característiques arquitectòniques i escultòriques i les ha executat amb molta cura per la forma, el color i la textura ”.\nHumphrey va aplicar la mateixa estètica per tornar a dissenyar Clos du Peyronnet. El seu veí de la Serre de la Madone era Lawrence Johnston i Humphrey admirava els contrastos de llum i ombra, color i forma, obertura i tancament que feien l’altre jardí de Johnston a Hidcote. Hi ha poca cosa de Serre de la Madone a Clos du Peyronnet, però molta part d’Hidcote.\nInspirat en la gran pèrgola de la propera La Mortola, Humphrey va construir una arcada de pedra al llarg de l’antiga terrassa d’oliveres que s’allunya de la finestra principal del menjador. Els pilars són gruixuts amb plantes enfiladisses de tota mena. A la terrassa de dalt, va plantar una seqüència d'arcs de xiprer, els xiprers italians de llapis junts a la part superior. Aquests eren populars als jardins formals de la Riviera a l'època eduardiana: Harold Peto els va plantar a Villa Maryland al Cap Ferrat i a Dodo Hanbury a La Mortola als anys vint.\nAl tallar el jardí en zones més petites, la pèrgola i els arcs de xiprer de Clos du Peyronnet augmenten la il·lusió de l’espai. No obstant això, aquesta és la força del disseny de Humphrey que la voluntat no és explorar, sinó pujar les boniques escales amples que condueixen cap a la part superior del jardí. Aquests eixos verticals estan emmarcats per atzaves, alos, opunties i plantes d’estructura forta i atrevida. Els pots de terracota, vidriats o llisos, alguns dels quals adquirits als hereus de Johnston, intensifiquen l’ètica mediterrània.\nLa innovació més admirada d’Humphrey a Le Clos du Peyronnet és la seva Escala d’Aigua: una seqüència de piscines reflectants, una a cadascuna de les cinc terrasses, posicionada de manera que, des de la part superior, el Mediterrani es converteixi en la sisena piscina, que s’estén cap a l’infinit. És l’únic exemple dins del jardí d’un paisatge prestat, obrint-lo al món exterior.\n"Les plantacions de William estan pensades per tenir forma, color i adequació"\nWilliam Waterfield va ser el successor perfecte per fer-se càrrec de Clos du Peyronnet. Ha tingut cura de conservar l'estructura tal com la deixava el seu oncle, però, com un home que llegia botànica a la University College d'Oxford (seguit d'un màster a la Duke University de Carolina del Nord), ha passat els darrers 40 anys a omplir-la. amb plantes de tota mena. Les plantes són el seu interès i la seva passió i el petit jardí ara conté uns 1.000 tàxons diferents: "Sempre estic plantant més del que puc tenir."\nLes plantacions de William estan pensades per tenir forma, color i adequació. Darrere de la casa, per exemple, hi ha un camí estret entre dos arcs de pedra: a banda i banda, els arbres fruiters omplen els llits estrets, que estan tallats amb irises blanques. L’efecte a l’abril és brillant, però l’estretor del camí i la gosadia dels iris que s’estenen d’un arc a l’altre també creen una impressió de longitud –i d’aquí de mida– en el que és realment un espai molt reduït.\nEls arbres més petits que ha plantat William inclouen la mimosa de fulles de salze, Acacia iteaphylla, exotica Eriobotrya deflexa i el Queensland frangipani Hymenosporum flavum. Totes estan acuradament ubicades per suggerir que el jardí és més gran que mai. Beaumontia grandiflora, amb les seves grans flors de trompeta blanca i Pandando pandorana de l'Austràlia Occidental pugen a la paret del menjador, mentre que la vigorosa escalada de la florida Sénateur Lafollette flueix profusament des de febrer fins a finals d'abril. La col·lecció de prop de 20 salvies arbustives inclou el decolor Salvia de flors negres i de flors negres a la primavera i les enormes xavals grogues de S. madrensis, en el seu millor moment del novembre.\nLes flors silvestres natives que broten en aquest jardí mediterrani inclouen Acan-així spinosa, Arisarum vulgare i Arum italicum. Poden ser-ne les males herbes, però creen una brillant i massissa coberta de fulles de fulla perenne que contrasta molt bé amb les tiges dels arbusts i arbres exòtics entre els quals creixen, a més de conservar la humitat.\nWilliam li encanta els bulbs i cultiva 300 espècies i conreus diferents en testos de totes les mides i formes. Molts provenen de climes mediterranis, com el centre de Xile i el Cap Occidental. Algunes floreixen a la primavera, d'altres a la tardor, la temporada que William anomena la seva "segona primavera", i els florins "ciclamen i florífer com Moraea polystachya s'han naturalitzat. Entre les moltes rareses hi ha el Galanthus peshmenii de neu de tardor recentment descobert, el floc de neu local Acis nicaeensis i una col·lecció històrica de cultius antics de Nerine sarniensis.\nLi agrada experimentar amb fruites exòtiques: el dinar o el sopar amb ell a la tardor és una seqüència de noves delícies. Les figues i els caqui són força habituals als jardins de la Riviera, però també hi ha líquens, pomes natilles, nous de macadàmia, cinc alvocats diferents, guayabes de maduixa i la guava de pinya no relacionada Acca sellowiana ("té gust com a Harpic dolç", confessa).\nWilliam és un incansable ambaixador de la jardineria d’estil anglès a la Provença, sempre generós amb el seu temps i coneixements sobre plantes. És conegut, a tota la Riviera i més enllà, per la seva il·lusió i encant personal. Els seus èxits van ser reconeguts oficialment el 2007, quan va ser creat un Chevalier des Arts et des Lettres.\nEs va casar tard i no té fills propis per heretar el jardí, però ara està registrat i protegit com a monument històric. Per tant, hi ha totes les esperances que el benestar de Clos du Peyronnet continuï durant els propers 100 anys.\nPer què el mes de febrer és el moment perfecte per estudiar l'estratègia i com podeu ajudar a lluitar contra la contaminació lumínica\nLa vida de Shoreditch: com un racó poc estimat de Londres es va convertir en un llit d’art, cultura i apartaments loft de 5 milions de lliures\nRessenya de l’exposició: Maggi Hambling: parets d’aigua a la Galeria Nacional\nEl jardí de Nymans: la joia de West Sussex des de fa més de 120 anys a la vanguardia\nEl ratolí del camp celebra l’alt estiu\nLa meva pintura preferida: Piet Oudolf\nDormici: les criatures més dormides i encantadores de Gran Bretanya\nLa meva pintura preferida: Penèlope Lively\nCom una barreja de cotxes nous i antics favorits va veure que Rolls-Royce va suposar la tendència de la indústria automobilística britànica\nUna casa pairal històrica amb un llac i quatre hectàrees de jardins enjardinats, ubicada al cor del camp de Surrey\nQuè escriure –i què NO escriure– al llibre d’un visitant\nAquest "bebè Versailles" està disponible a la subhasta i no hi ha cap preu de reserva\nEn Focus: Les mansions de Cornualla, ja que existien el 1846\nCrèdit: Ray Main / Sophie Paterson La dissenyadora Sophie Paterson explica com va utilitzar influències d’arreu del món per transformar el dormitori principal d’una casa de ciutat a Chelsea. A una edat primerenca, Sophie Paterson va comprendre una profunda comprensió de les cases, gràcies a una criança peripatètica en una successió d’habitatges (la seva família va notificar 12 anys en vuit anys). Després de ll\n60 consells senzills de sostenibilitat per millorar la vostra llar, jardí i vida\nLlista de compres completament inessencial: sabates fantasmagòries, l'art de la tarte i una dessuadora realment bona.\nLa llista de compres completament inessencial: el calendari d'adveniment del multimilionari i una barbacoa perfecta per a la meitat de l'hivern al fresc\nSporting Life: Agafar el peix ossi amb mantega de cacauet, melmelada i una sola mosca\nCom crear una cuina rústica de la costa est en una casa anglesa\nCopyright jardins: Le Clos du Peyronnet, França: el llegendari jardí de la Riviera anglesa de William Waterfield - jardinsnone


Serveis | SEIDOR\nOferim una àmplia cartera de solucions per cobrir les necessitats de tota mena d'organitzacions.\nEstratègia de transformació de la companyia en els àmbits de tecnologia, processos, persones i model de negoci digital.\nSolucions per a una gestió empresarial integral del negoci, amb l'ERP al centre. Facilitem la digitalització i l'optimització dels processos i aconseguim una visió del negoci en temps real.\nGestió i millora contínua de les aplicacions i infraestructures TI.\nMillorem la gestió i l'experiència dels teus clients amb solucions de màrqueting digital, desenvolupament web/app, e-commerce i Atenció al Client. Experiències úniques i personalitzades a través de qualsevol canal.\nEvolució de l'ecosistema d'aplicacions i infraestructures a model en Cloud.\nImpulsem i donem resposta a les necessitats actuals de les companyies en termes de mobilitat, seguretat, productivitat, comunicació i col·laboració a través de l'evolució dels seus llocs de treball.\nLa unitat de negoci de SEIDOR per a la gestió de les PIMES especialitzada en solucions integrals basades en l'ERP SAP Business One.


HAN DESALLOTJAT LA UNIVERSITAT LLIURE “LA RIMAIA” | ..: MadeByMiki :..\nHAN DESALLOTJAT LA UNIVERSITAT LLIURE “LA RIMAIA”\nCONCENTRACIÓ, avui 14 de juliol, A LES 20.30 AL MERCAT DE SANT ANTONI\n(al costat dels 3 tombs)\n*Comunicat de http://www.podem.cat\nDesprés de patir un desallotjament el 2 de febrer al c/casanova 17 avui, 14 de juliol, altra vegada ha vingut la brigada dels mossos d’esquadra a treure’ns de gran via 550. Després de mesos de treball per rehabilitar l”espai abandonat per la saga Guerrero Gilabert” coneguts per nombroses denúncies d’assetjament immobiliari, per estar dins el procés judicial del cas Pretòria i per controlar Gaesco, líders en la inversió bursàtil – els mercenaris del capital han actuat\ni ens han fet fora d’un edifici del barri i pel barri.\nUn cop més el poder polític s’ha posat al costat dels especuladors, dels lladres del nostre temps i de les nostres vides. Un cop més no han servit de res les reivindicacions veïnals (l’Associació de Veïns i Veïnes de l’Esquerra de l’Eixample va exposar a davant de la regidora del districte Assumpta Escarp una moratòria de llicències hoteleres i que la Universitat Lliure La Rimaia no fos desallotjada de la seva seu a gran via 550). Un cop més els mossos d’esquadra han entrat de matinada sense seguir el procés que la via civil comporta. Un cop més qui mana en aquesta ciutat prefereix estar al costat dels rics, dels que volen fer hotels, dels que destrossen els espais de relació al\nbarri, dels que només pensen amb la lògica del mercat .\nNosaltres treballem per a recuperar els espais buits i omplir-los de pensament, de reflexió i d’acció per aturar el seu projecte; el projecte de treure’ns dels nostres barris, dels nostres espais de trobada, i posar-hi aquesta ciutat-aparador pels turistes i pels lobbies empresarials. Com veieu, qualsevol espai popular suposa una amenaça al “model Barcelona”, al parc turístic en que es vol convertir la ciutat, on el dret a especular passa per sobre dels drets col.lectius i de les iniciatives populars. Volen reprimir-nos i recloure’ns a les perifèries, als llocs allunyats de la vista pública.\nVolen amagar-nos i fer-nos còmplices del seu gran negoci empresarial.\nEncara no han entès que aquest és un esforç inútil.\nLa Universitat Lliure La Rimaia és un projecte popular i autogestionat lliure d’interessos econòmics. A La Rimaia s’hi fan desenes d’activitats i allotja nombrosos col·lectius i entitats. És tracta d’un espai de trobada, de formació, de reflexió i d’acció entorn altres maneres de veure el món, que obre una escletxa dins un model cada cop més alienant i individualista; un sistema cada cop més podrit, al cap i a la fi. La Rimaia allotja l’única biblioteca popular del barri, una magnífica teteria, aules de formació, un espai d’informàtica amb internet disponibles per a tothom i múltiples espais\npolivalents oberts a totes les veïnes. Un indret per la trobada i la\ntransformació social, per fer-nos més fortes i més lliures.\nLa Rimaia planta batalla. Continua i no aflaca. No podran desallotjar\nla cultura popular!\n14 Juliol 2010 a 10:41 am\nTagged with desallotjament, ocupació, podem, rimaia, universitat lliure\n« Qui paga mana.\nDivagacions Propagandístiques. »\nTrobo bé el desallotjament. El problema no és que munteu un espai per a la lliure reflexió, que està súper bé, sinó que ho feu en un lloc que no és vostre, i sense tenir l’autorització del propietari.\nCal ser més intel.ligent: aconseguiu suport popular, pagueu un lloguer, munteu-ho ben muntat!\n14 Juliol 2010 at 2:07 pm\nJo no soc ocupa, no ho he estat mai, tot i així em sento força solidari amb la tasca que es feia a “La Rimaia”.\n14 Juliol 2010 at 10:37 pm\nNo estic d’acord amb l’anterior comentari. Oscarvisus, saps el que és l’uscapi? La propietat en principi està basada en aquest concepte, llàstima que als jutges no se’ls hi ensenyi a les universitats convencionals. Posar un cartell de “en venda” mentre deixes podrir l’edifici és abandonament. Donar un ús normalitzat a aquest espai abandonat com si fos teu, et dona dret a un any vista a tenir-ne la propietat. Aquest precepte va ser molt utilitzat en terres de conreu però és aplicable a qualsevol propietat o immoble. No ho dic jo, ho diuen les lleis!\nSi us quedeu sense espai mireu 41°24’39.52″N 2°7’54.80″E és una casa art nouveau que em moro de ganes d’uscapiar per fer-hi un alberg de joventut o un col·legi major per una universitat realment lliure. Llàstima que les obligacions capitalistes em prenguin tant temps.\nResistiu, percevereu i prevaldreu!!\n14 Juliol 2010 at 7:25 pm\n14 Juliol 2010 at 7:52 pm\nOh My God!!!, això és extremadament interessant, merci pel link!!! ja me’l he baixat per l’ubuntu, a veure que tal…\nSegueix amb els ull oberts.\n14 Juliol 2010 at 10:50 pm\nPerquè sempre m’assebento de projectes interessants quan aquests han acabat avortats?\nSens dubte resulta imprescindible limitar la propietat privada i donar drets a qui en facin un millor us que l’especulació.\n15 Juliol 2010 at 8:06 pm\nI ets tu, tocat per la infalible mà divina, el qui decideix qui en fa el millor ús, no?\n16 Juliol 2010 at 5:22 pm\nEstablir que és el més just resulta MOLT senzill la majoria del casos… Aplicant el sentit comú, és clar. Aplicant la llei, la justícia es difumina…\n16 Juliol 2010 at 6:44 pm\nNo estava familiaritzat amb el tema. El que expliques és molt interessant, per tot el tema de les activitats que es duien a terme i sobretot les de debat que crec que són avui en dia fonamentals. El que no entenc però és el tema de l’ocupació, millor dit, puc entendre que si un espai està desocupat s’ocupi i més si és per dur-hi a terme activitats socio-culturals, però si apareix l’amo i el reclama, l’has de o bé retornar o bé pactar un lloguer. Ho sento.\n16 Juliol 2010 at 5:21 pm\nSi “l’amo” n’ha de fer alguna cosa d’acord, si és per tapiar-lo i mantenir-lo durant anys i panys en desús, no em sembla just.\n16 Juliol 2010 at 6:52 pm\nI menys si es tanca per esperar a que pugin els preus i putejar a la parella joveneta amb ganes d’independitzar-se que es trobi el percal.\nUs recordo que per aquestes pràctiques, a la gloriosa Roma t’apedregaven.\n16 Juliol 2010 at 6:55 pm\nJordi, passes més temps al meu blog que jo últimament… prometo nou post avui mateix.\n16 Juliol 2010 at 7:00 pm\nNo diré res més. a part d’això clar 🙂\n17 Juliol 2010 at 6:29 pm


Albert Salvadó defensa l’ampliació de l’HTVC i la revisió del decret de renovables - Canal 21\nAlbert Salvadó defensa l’ampliació de l’HTVC i la revisió del decret de renovables\nEl nou delegat de la Generalitat a les Terres de l’Ebre, el republicà Albert Salvadó, ha defensat el projecte d’ampliació de l’Hospital de Tortosa Verge de la Cinta (HTVC), que va presentar l’anterior consellera de Salut. Amb tot, Salvadó ha apuntat que si el nou conseller, que és de Junts, planteja una alternativa com la construcció d’un nou hospital, caldrà estudiar-la i veure com s’implementa de la manera més ràpida possible.\nD’altra banda, Salvadó ha donat per fet que la Generalitat revisarà el decret de renovables, per evitar l’allau de projectes eòlics i fotovoltaics que s’ha desfermat a la Terra Alta i la Ribera d’Ebre.\nEn canvi, Salvadó ha fet una primera valoració força positiva del projecte de la central hidroelèctrica reversible de Riba-roja d’Ebre i la Fatarella.\nSalvadó ha afirmat que, més enllà del repte de protegir el Delta, cal definir un model de territori proactiu, amb consens per als grans projectes. El delegat ha afirmat que ara toca fer un pla d’acció i “generar projectes” per atraure més inversions i més recursos.\nFinalment, Salvadó ha confirmat que la retirada del monument franquista de Tortosa es podria fer efectiva més aviat del previst, entre finals de juny i principis del mes de juliol.\nTags: Albert Salvadódelta de l'ebreDestaquemEnergia eòlicaERCGeneralitat de CatalunyaHTVCPolíticaTerres de l'Ebre\n#10 La Ribera d’Ebre\nLa velocitat de contagi i el risc de rebrot es disparen a l'Ebre\nLa Copa Catalunya Infantil, aquest dissabte a Vinallop


PA DE NOUS: de gener 2011\nBoletupasta de trompetes de la mort!\n...al mes de novembre vaig fer un curs de cuina amb en Jordi Solé, en Jordi és un cuiner que té un restaurant a Cambrils...és un noi molt divertit, a les seves classes cuinem i riem molt! Aquest curs era "La cuina amb bolets" i vem fer unes quantes receptes, d'entre elles aquests boletupasta...al curs els vem fer amb camagrocs, però avui, primera experiència fent pasta, els he fet amb trompetes de la mort...\nFeia dies que tenia aquesta recepta al cap, doncs per Nadal em van regalar la super-màquina per a fer pasta...plena de complements...i ja tenia ganes d'estrenar-la!!! I a més a més tenia aquestes trompetes de la mort, caçats i assecats pel pare d'un amic i que em va fer molta il.lusió rebre'ls!!!\n30 gr de trompetes de la mort en sec\nHe fet pols de les trompetes de la mort, triturades al màxim amb la thermomix, i després hi he afegit la farina i hi ho he remenat tot junt... He posat la farina en forma de volcà sobre un plàstic (per que diuen que sobre el marbre de la cuina no va prou bé), al mig he fet un forat i he tirat un ou batut, i amb les mans he començat a amassar-ho, i l'altre ou l'he afegit després. Un cop feta la massa, fem una bola i la deixem reposar uns vint minuts. Passat els 20 minuts, ja podem começar a fer la pasta seguint les instruccions del fabricant. Fem boles de la massa i les anem passant perl número 1 de la màquina varies vegades, anant doblegant la massa, ho repetim 4 o 5 cops i anem pujant els nivells (cada cop els rodets estan més junts) sense saltar-ne cap...l'objectiu és que quedi una massa amb una textura elàstica i consistent. Ens queden unes plaques que ja estan a punt per a fer el que dessitjem...he decidit que volia fer "Tagliolini"...passem les plaques per a màquina un altre cop i en surten uns tagliolini perfectes!\nEls coem amb aigua abundant, previament salada i els deixem al dente!\nHidratem uns 40 gr de trompetes de la mort.\nEn una paella hi posem una ceba petita tallada, i la deixem fins que agafa color, hi afegim les trompetes, una mica de llet i parmesà ratllat.\nMentres els tagliolini ja estaran llestos i emplatem, posant la pasta, les trompetes pel damunt i una mica de parmesà acabat de ratllar, un raig d'oli d'oliva...i a menjar...per ser el meu primer plat de pasta, n'estic contenta de com han sortit!\nHem repetit!!!! ... I després a netejar la màquina!!!! Quin gran invent!!!\nMossegades de Taronja!\n...Època de taronges, aquestes no venen de casa de l'àvia...però han arribat de casa la Carme, companya de feina (gràcies Carme), i per agraïr-li els hi he fet aquestes petites mossegades...\nLa recepta és d'un cuiner francès l'Eric Coisel...aquest Sr. el vaig conèixer fa uns anys a casa de la seva mare, casualitats de la vida la seva mare era veïna d'uns amics meus...ens va a convidar a berenar i ens va deleitar amb un tiramisú, però el millor la conversa que varem tenir amb ell, sort que la meva amiga, la Cristina em feia de traductora, al saber que m'agradava cuinar, la conserva es va anar animant, i en un paper de cuina, vaig apuntar una recepta seva on les targonges eren l'ingredient principal...l'he versionat una mica...però prometo fer-la com ell em va explicar!...tot el que dona un tovalló de cuina...\nNecessitem el mateix pes de tots els ingredients:\nI peles de pell de taronja per posar-les per damunt\nHe pesat tres ous grans i pesaven 200grs, per tant han estat la mesuura del pastís, 200grs de sucre que he batut junt amb els ous fins que han duplicat el seu tamany, després he afegit els 100gr de mantequilla (en lloc de 200gr, ho hagués pogut substituir per 200ml d'oli...però al final he posat la meitat de mantequilla!) després hi he anat afegint la farina barrejada amb el llevat, anant tamitzant, i alternant amb el suc de taronja ...\nHe posat una mica de mantequilla als motlles individuals, i els he omplert amb la barreja deixant 1/4 de cada motlle buit. Per sobre la ratladura de la taronja.\nI al forn 25 minuts amb el forn a 200º, tapant-ho en cas que es torri massa.\nDe'n Eric Coiser us recomano el seu llibre "Ma cuisine aux algues" i un plat que fa ell al restaurant on treballa "Tartare du bar aux huîtres et au caviar Pruiner" que fa al restaurant Prunier de Paris...jo hi he estat un cop o ningun!!!! però deliciòs!\nÉs curiòs això dels blogs, bé a mi m'ho sembla...és una cosa que fas per tu i mai penses qui hi ha al darrera ...evidentment tota la xarxa et pot llegir ... però és clar que no ho fas per que algú s'ho miri, no? o si? bé, la veritat no ho sé... Si realment pensés en tot això, potser ja faria temps que el padenous no existiria......al principi sabia qui era que entrava al meu blog, la familia sempre hi és, i les amics també...però amb el temps... aquelles visites que van fent pujar el comptador es fan anònimes, algunes hi posen nom deixant el comentari i de sobte i posen cara...però sobta quan arran d'una entrada reps un correu de la persona esmentada en el post...\nL'entrada en qüestió és la del suflé de xampinyons ...parlava d'un llibre de cuina "CADA SETA Y SU COCINA" de Mª Luisa Díez Casado, comentava que el llibre no tenia fotografia dels plats, doncs bé, resulta que segons l'autora no és pas un llibre, sino és un quadern que va realitzar per fer-li de suport a les seves xerrades, la Sra.Diéz és micòloga i el va fer per a regalar als assistents de les seves xerrades, doncs és també, una amant de la cuina...estic segura que deu ser tot un plaer sentir-la parlar dels bolets... i des d'aquí l'encoratjo a que ho segueixi fent.\nMoltes gràcies Marisa per llegir el meu modest blog i per fer la feina que fas, em trec el barret!\nRectificar és de sabis, no? Doncs queda dit!\nFa fred, una cosa calenta per dinar??? Una crema? La veritat és que sempre ve de gust, una cosa sencilla de fer i molt agrïda de menjar, només cal triar l'ingredient i fer-la!\nTriar l'ingredient...la xirivia...aquesta crema la vaig apendre a fer quan vivia a Londres de mà del cuiner Gordon Ramsay, bé jo la vaig apendre i les 2000 persones que estavem allà (sevillana!!!! no sé quanta gent hi havia...però molta!!!) La veritat és que fins a les hores la xirivia no la coneixia, doncs jo, fins aleshores no havia fet mai un caldo (tot i que m'encanta, sempre preferexo que me'l facin!!!), i quan compres la safata per fer el caldo sempre ni ha una...donem-li el protagonisme!\n400gr de xirivies\nOli sal i pebre al gust\nXips de xirivia\nPosem la ceba i el porro tallats petits amb una mica d'oli al mateix cassó que farem la crema. Deixem que s'estovin durant uns cinc minuts, després i afegim la xirivia pelada i talla a trossos grans, junt amb un pols de sal, i les pomes pelades i sense el cor també tallades a trossos. Ho posem al cassó i ho deixem uns cinc minuts més, després afagirem l'aigua ja calenta i deixarem que bulli tot 20 minuts, i ja està llest! Ho triturem tot amb el turmix i si veiem que ha quedat massa espesa li afegim més aigua, ho tastem de sal i li fem arrencar un bull.\nPer les escalunyes caramelitzades, només cal pelar-les i posar-les en una paella a foc lent amb oli i aigua i una mica de mantega, durant 30 minuts anirem afegint aigua i donant-lis la volta. Quan ja estan fetes i agegim sucre i ho deixem 10 minuts més tot i anant remenant. Les treiem de la paella i en el mateix oli i posem les xirivies tallades finetes per a fer el xips, aquest cop però a foc fort, en cinc minuts les tenim dorades i a punt per servir.\nHo posem als vols, un pols de pebre acabada de moldre i les escalunyes i els xips per damunt...te la vas menjant i vas trobant "submarins"...\nM'encantaria poder explicar-vos el gust d'aquesta crema...però no sé pas com...és sorprenent!\nI jo ni hi poso crema de llet...crec que ja surt prou bona sense!!!\nRisotto de caldereta...\nDe la cuina d'aprofitament n'ha sortit aquest risotto de caldereta, del sopar de divendres va quedar un bon plat de caldereta que no es podia desaprofitar. N'he fet un risotto.\nAmb les restes de patata i ceba he afegit una mica d'oli i he posat l'arròs i el got de vi blanc, quan s'ha evaporat l'alcohol he anat afegint brou de peix fins que l'arròs ha estat cuit. En el darrer moment una mica de parmesà acabat de ratllar i deixar que es fongui, donant-li la textura cremosa i un cop servit una mica més per a decorar. Amb mitja hora hem tingut el dinar de dissabte fet.\nCaldereta de llamàntol.....\nJa hem canviat l'any, hem deixat enrera els àpats dels Nadals i la ressaca de les festes...malgrat tot quan hi ha coses per celebrar que bé senta un bon àpat!!! Amb els meus pares fa uns anys varem anar de vacances a Menorca, i sempre recordem que no vem menjar aquella Caldreta de llagosta a Fornells...avui veníen a sopar i els he volgut sorprendre amb una caldereta de llamàntol...i tots hem disfrutat molt...\nÉs llarg de preparar però no pas complicat...comencem?\nNecessitem per a 5 persones:\n1 tomàquet pel brou\n1 pot de tomàquet fregida de l'àvia\n500 gr d'almejes\nPrimer fer el brou de peix, amb mig quilo de pelut i mig quilo de galeres i crancs, 1 ceba sencera, un tomàquet sencer i uns fulls de julivert, un pols de sal i tot cobert d'aigua, quan ha començat a bullir ho he deixat 20 minuts, llavors l'he triturat tot a la thermomix, ha quedat un brou perfecte.\nEn una cassola gran posar força oli, quan està calent possar-hi els llamàntols vius i tapar, deixar que es facin i es tornin vermells. Un cop estan fets els retirem. Pelem les patates i les tallem grosses, i en el mateix oli les sofregim fins que estan ben dorades, les retirem. Després hi posem els dos porros i la ceba tallats ben petits, si veiem que falta oli n'hi afegim i deixem que s'enrosseixin, afegir el pot de tomàquet fregit i el got de vi blanc i mig got d'aigua, remenem fins que s'evapora l'alcohol. Afegim les patates, i ho cobrim de brou. Deixem coure fins que les patates estiguin fetes. En una paella obrir les almejes, que abans les haurem tingut amb aigua i sal, per que deixin anar la sorra. Un cop obertes i quan les patates estan fetes les hi posem. Partirem el llamàntol a trossos i també l'afegim, junt amb la picada que l'haurem fet amb les atmetlles, els alls escalivats i el julivert. Ho deixem 5 minuts i a menjar. Ho hem acompanyat de vi blanc.\nEstic contenta... tots hem gaudit d'aquest plat...i fins i tot el meu pare, que no li agraden massa els plats amb patata, crec que s'ha llepat els dits!!!\nUn petonàs familia!\nPebrots del piquillo farcits...\nHe començat l'any donant una nova imatge al blog, feia temps que ho tenia en ment i una trobada amb un bon amic va ser el que em va fer acabar de decidir, des d'aquí li dono les gràcies. Començo l'any complint propòsits, je je je. Avui he introduït una nova pàgina "ELS MEUS LLIBRES DE CUINA" molts cops ho he comentat que sempre tenen una atenció especial quan entro a una llibreria o a la biblioteca, he de dir que ara per ara el Sr.San Google capta també la meva atenció, juntament amb els mils blogs de cuina que hi ha. Em queda encara posar ordre a les meves receptes en paper que algun dia he retallat de diaris, revistes, propagandes o simplement notes de receptes de plats tastats...espero acabar el 2011 i tenir-ho tot endreçat.\nComenço tal i com vaig acabar, amb bacallà, doncs em van quedar pebrots en piquillo de la darrera recepta i no els podia pas llençar...\nPer fer el plat necessitem:\n600 gr de bacallà remullat\nPosar el bacallà ja desalat en un cassó i portar a ebullició a foc suau. Quan bulli retirar del foc i deixar refredar. Un cop fred li treiem les espines i la pell i reservem.\nFregir els dents d'all pelats i sensers, junt amb el llorer fins que estiguin ben dorats, treiem el llorer.\nPosem el bacallà, un pols de pebre, els alls i la llet tibia en el got de la batedora, i ho batem tot anant afegint oli fins que té la textura que volem.\nOmplir la mànega pastissera amb la brandada, i farcir els pebrots, amb compte que es trenquen. Els anem deixant en una cassola, quan els hem farcits, afegim el tomàquet ja fregit (jo faig servir els de conserva que fa la meva àvia... boníssim!) i ho escalfem tot plegat. LLest per a menjar.


gener | 2022 | MISTERY CHEFS\nPublicat el 28 de gener de 2022 per MARIBEL MORAL LOPEZ\nTanquem una setmana confinada en la qual ens hem trobat cada dia des de casa nostra.\nHem treballat molt i hem compartit experiències i emocions.\nEns retrobem dilluns per la festa de Dom Bosco!\nPla de treball divendres 28\nBon dia Mistery Chefs!\nJa hem arribat al divendres i darrer dia de confinament per a la majoria de vosaltres.\nJa tinc ganes de que torneu a l’escola i tornar-vos a veure.\nPla de treball per avui:\n– Heu de fer una expressió escrita amb el tema: Com he viscut aquesta setmana de confinament?\nPodeu explicar tot el heu viscut: els que heu estat malalts com us heu trobat, com ho ha viscut la família,\ncom us heu organitzat la feina, si us ha ajudat algú, si heu tingut dificultats per seguir les tasques o us han\nresultat senzilles, etc…\nHeu de realitzar l’expressió escrita en català en un full de quadres seguint les normes de presentació i amb bona\nEn primer lloc feu un esborrany, feu les correccions i després passeu a net.\nRECORDEU ELS PASSOS PER FER UNA EXPRESSIÓ ESCRITA: PENSAR, ESCRIURE I REVISAR\n– Lectura del vostre llibre durant 30′.\n– Paraulògic d’avui.\n– Avui farem la sessió de l’aplicació d’Innovamat. Recordeu que heu de fer una sessió de 45 minuts.\nTambé farem les applets que us ajudaran a reforçar continguts que estem treballant.\nLes applets que hem de fer són les següents:\nA102 B6 C21 D49\n– Problemes del concurs Cangur\nUs envio un enllaç de problemes Cangur. Només heu de fer els 6 primers que corresponen a la primera pàgina.\n– Dibuix de la família. Acabeu la feina que tenim començada. Recordeu que l’heu de pintar i posar el nom de cada\nmembre de la família.\n– Mireu el vídeo El venedor de fum. Aquesta història planteja diferents qüestions al voltant de\nles quals tindreu l’oportunitat de reflexionar: el consumisme, la picardia, com en ocasions li donem massa\nimportància a les aparences.\n-Avui a la tarde parlarem de com celebrarem la festa de Dom Bosco dilluns vinent. Això és el que farem:\nMatí: Sortida matinal al Parc de Vallparadís. Caldrà portar el xandall del cole i l’esmorzar.\nTarda: Taller de malabars i xocolatada\nPer a realitzar el taller de malabars us anirà molt bé mirar aquest vídeo que ens explica com es fan.\nAixí que dilluns tots a punt per celebrar la festa de Dom Bosco!\nPla de treball dijous 27\nPublicat el 27 de gener de 2022 per MARIBEL MORAL LOPEZ\nCom anem? Esteu tots en forma? Doncs endavant amb les feines d’avui!\n– Avui treballarem diferents activitats d’ortografia a partir de jocs interactius.\nAquests exercicis són autocorrectius i m’arribarà un informe del vostre treball.\nAquí teniu els enllaços dels jocs:\nORTOGRAFIA: HAY-AHÍ- ¡AY!\nORTOGRAFIA: HABER-A VER\n– Lectura individual del llibre que estiguem llegint a casa. (30 minuts)\nTal i com us vaig explicar ahir a la videotrucada, avui treballarem sobre el mapa d’Espanya i les Comunitats Autònomes. La setmana vinent farem una prova a classe en la qual haureu d’escriure les Comunitats Autònomes sobre un mapa amb la localització de les mateixes. Per anar estudiant i exercitant aquest aprenentatge us deixo unes activitats online.\nAquí teniu enllaços d’activitats interactives que haureu de fer i que són autocorrectives. A mi m’arribarà el resultat dels vostres exercicis.\nContinuem treballant el vocabulari que vàrem començar a la classe.\nUNITAT 2: SPORTS\ncliqueu el següent enllaç 5b\nPla de treball dimecres 26\nPublicat el 26 de gener de 2022 per MARIBEL MORAL LOPEZ\nCom esteu avui? Vinga, molts ànims que ja estem a dimecres.\nEl pla de treball per avui és el següent:\n– Sessió 16 d’Innovamat. Aquesta fitxa la teniu tots a la carpeta.\nTreballarem la divisió, en aquest cas l’objectiu és entendre que quan dividim estem\nrepartint. És important que recordem les parts de la divisió i, sobretot, entendre\nque el quocient és el que li toca a cada un i el residu el que sobra un cop feta la\nTasca 1. Per fer les reparticions podeu utilitzar material o dibuixos.\nHeu d’anotar el quocient i el residu de cada proposta.\nTasca 2. Heu de partir de la primera divisió (cantonades) i anar descomposant els\nnombres fins arribar a la divisió central.\nCom veiu hem descomposat el 68 en 60 i 8, hem fet les divisions entre 2.\nSi sumem els quocients de les dues divisions el resultat és 34, és a dir,\nel resultat de dividir 68 entre 2.\nTasca 3. Heu de completar les operacions i adonar-nos de la relació entre la\ndivisió i la multiplicació. Si hi ha alguna divisió que no és exacta, heu\nd’escriure el residu.\nRepte 1. Aprendre’s la següent dansa sols, tot i que quan vinguem a l’escola el farem en parelles. És una dansa tradicional al País Basc.\nTé 11 moviments:\nEs pica amb les mans juntes a davant.\nEs pica amb la mà dreta a l’altra persona.\nEs pica la mà esquerra amb l’altra persona.\nEs pica de mans a davant.\nEs pica de mans a sota la cama dreta.\nEs pica de mans a sota la cama esquerra.\nEs pica de mans a darrera.\nRepte 2. Fer una petita cançó de música electrònica amb el programa Song Maker.\nUS RECOMANO UTILITZAR AURICULARS!\nUs presento un programa que es diu “Song Maker” (creador de cançons). A través d’aquest programa, podeu fer una cançó que s’anirà repetint en bucle.\nMireu el tutorial per saber com funciona i creeu una cançó.\nEnllaç Song Maker:\nAquí teniu unes propostes per continuar practicant des de casa el bàsquet. El primer vídeo consisteix en uns exercicis d’escalfament i coordinació i el segon en unes activitats per millorar el control, maneig i manipulació de la pilota de bàsquet.\nSi teniu una pilota de bàsquet molt millor, però si no és així, qualsevol pilota amb característiques semblants pot ser bona opció.\nPla de treball dimarts 25\nPublicat el 25 de gener de 2022 per MARIBEL MORAL LOPEZ\nPer avui tenim el següent pla de treball:\n– Dictat de castellà que farem online.\n– Lectura i comprensió: Un dia sencer comprensio lecto\nHeu de treballar la lectura com ho fem habitualment: llegir un parell de vegades la lectura, subratllar les paraules que no entenem i buscar-les al diccionari, assegurar-nos que entenem el\nque explica la història. Quan estiguem preparats,podem passar a fer la comprensió. Si cal, poder tornar a llegir la lectura.\n– Paraulògic: escriu les paraules que descobreixis\nEn la darrera conversa una de les preguntes que va sortir va ser: Com són les banderes dels països?\nCom ara estem treballant els països europeus i altres que han sortit en les nostres investigacions anteriors, us proposo que busqueu com són les banderes dels països següents.\nDescarregueu la fitxa i aneu dibuixant i pintant les banderes.\nLlegiu el vostre llibre de lectura (uns 30 minuts) i després feu per escrit un resum del que heu llegit.\nSigueu curosos amb la lletra i la presentació, reviseu les faltes d’ortografia, etc..\nHo podeu fer a mà o utilitzant el word. M’envieu el document que heu treballat per correu. Si l’heu escrit a mà li podeu fer una foto i enviar-ho per correu.\nPla de treball dilluns 24\nPublicat el 24 de gener de 2022 per MARIBEL MORAL LOPEZ\nBon dia Mistery Chefs!!\nTenim una setmana per endavant en la qual haurem de fer les activitats de classe des de casa. Molts ànims i bona feina!\nRecordeu que ens connectarem avui a les 12 del matí. Us he enviat l’enllaç al vostre correu electrònic. També us l’adjunto a continuació:\nEnllaç per connectar-se per Teams\n– Estudiar el dictat de castellà que tenim per demà. El farem online en la connexió de demà al matí a les 9:30 h.\n– Dediqueu una mitja hora a la lectura.\n– Paraulògic: entreu al següent enllaç i anoteu en un full les paraules que heu aconseguit.\nCliqueu per accedir a la sessió: sessió 4 confinada.docx\nCliqueu per accedir a la sessió adaptada:sessio 4 adaptació\n– Acabar la fitxa 15 d’Innovamat.\n– Practicar la multiplicació per una i dues xifres i les taules si cal.\n– Aconseguir fer un sudoku com a mínim.\nRecordeu que heu d’anar guardant totes les feines a la carpeta i el proper dilluns les recollirem a classe. Si no teniu l’opció d’imprimir els fulls que calgui de les activitats ho podeu fer a mà.\nTutoria: dibuix cooperatiu\nPublicat el 21 de gener de 2022 per MARIBEL MORAL LOPEZ\nDijous vàrem treballar a tutoria el treball cooperatiu. L’activitat va consistir en realitzar un dibuix en grup de manera cooperativa.\nVam riure molt i ens vam adonar de la importància de l’aportació de tots els components del grup.\nDimecres vàrem tenir la visita de la Mònica, mosso d’Esquadra de la nostra ciutat.\nEns va fer una xerrada súper interessant sobre l’ús dels infants de les xarxes socials.\nCal tenir molt present tot el que ens va explicar per tal de poder utilitzar les xarxes de manera correcta i sense perill.\nPublicat el 14 de gener de 2022 per MARIBEL MORAL LOPEZ\nAhir vàrem realitzar una taller de ciència sobre l’energia.\nEls monitors ens van fer uns experiments sobre les característiques i l’aprofitament de les energies renovables.\nJa estem de nou junts per encetar el segon trimestre.\nQuan hem arribat a l’escola ens hem trobat amb una sorpresa molt xula. Els Reis d’Orient han passat per l’escola i ens han deixat un regal per a la nostra classe. Uns ESCACS, unes cartes del joc de l’UNO i unes cartes del joc VIRUS per a compartir.


Exalumnes: M Pilar Gracia Macipe | Centre López Vicuña\nInici > I si … comença aquí la teva història > Exalumnes: M Pilar Gracia Macipe\nExalumnes: M Pilar Gracia Macipe\nVa ser alumna del nostre centre entre 1988 i 1993, titulant-se com a Tècnic Especialista en Llar d’Infants. Avui és mestra.\nNo hi ha res millor que un bon record. Això és el que penso de l’escola Tècnica Professional López Vicuña.\nEls 5 anys de Formació Professional els vaig viure amb innocència i alegria. Vaig estar acompanyada en tot moment per unes mestres estrictes i disciplinades però a les quals l’amor vers nosaltres no va faltar mai. La relació mestre-alumne sempre va ser molt estreta, de comprensió i seguretat.\nVam estudiar, vam riure, vam aprendre a ser persones, a compartir, a créixer… I en el pas del temps és quan te n’adones del què vas fer o deixar en aquell espai on vam passar tantes estones bones i dolentes.\nAvui dia, gràcies a aquesta formació acadèmica i personal, sóc com sóc. Una mestra especialitzada en educació infantil amb empenta i positivisme. Últimament, he tingut l’oportunitat de retrobar-me amb els meus i compartir la meva experiència professional.\nHa estat un plaer poder tornar a l’escola, ja que m’ha fet sentir com a casa. Així com poder fer una xerrada i col·laborar, per motivar i entusiasmar els estudiants.\nA aquests els aconsello viure la professió escollida per vocació, amb ganes i il·lusió pensant en tot moment en l’infant i gaudint fent de mestres.\nDono les gràcies a tothom per ajudar-me a fer-me gran i ser persona en aquesta societat on el futur sigui resposta positiva del nostre afer.


Delanta Panzio Pécs Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKomloi Ut 30., Budai Vam, Pécs, Hongria, 7629 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Delanta Panzio\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Pécs, no busqui més enllà de Delanta Panzio. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Delanta Panzio, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, servei d'habitacions, habitació familiar, bar, caixa forta.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com centre esportiu. Delanta Panzio és una elecció inteligents per a viatgers a Pécs, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Activitats de neu i muntanya a Andorra, el país dels Pirineus\nANDORRA, UN PAÍS INCREÏBLE AL COR DELS PIRINEUS\nDescobreix aquest petit país enmig dels Pirineus amb les seves muntanyes, valls i pobles.\nLos Pirineos son una cordillera montañosa situada al norte de España y al Els Pirineus són una serralada muntanyosa situada al nord d’Espanya i al Sud de França. Unes muntanyes que comencen al mediterrani Cap de Creus i segueixen fins a l’Atlàntic acabant al País Basc.\nAndorra és la joia amagada en aquesta serralada.\nEsquí de muntanya/Fora pista\nAndorra ofereix un esquí perfecte, ja que aquest petit país té grans estacions d’esquí com Grandvalira o Vallnord.\nGrandvalira una increïble estació d’esquí amb 210 km de pistes perfectament trepitjades i uns serveis òptims que no tenen res a envejar a les millors estacions d’esquí del món. Andorra compta també amb una altra gran estació d’esquí, Vallnord. Una estació increïblement familiar en els seus sectors de Pal i Arinsal o el lloc ideal per gaudir del Freeride a Arcalís, el sector de Vallnord amb orientació nord.\nAndorra és a més un lloc idoni per a l’esquí de muntanya o esquí de travessa, amb moltes valls que es poden enllaçar entre elles i amb magnífics refugis guardats oberts gran part de l’any. Entre ells, destaca el recentment inaugurat refugi de l’Illa, on a part de dormir en un entorn d’alta qualitat, gaudiràs d’una gastronomia espectacular.\nAixí que, si el que t’agrada és l’esquí en pistes, el freeride o l’esquí de muntanya, Andorra t’ho ofereix tot en només 468 km2 i una altitud mitjana de 1996m !\nDeixa’t seduir per aquest petit país que limita al sud amb Espanya -amb les comarques catalanes de la Cerdanya, l’Alt Urgell i el Pallars Sobirà- i pel nord amb França -amb els departaments de l’Arieja i Pirineus Orientals (Occitània).\nANDORRA EL PARADÍS DE L’ESQUÍ, I D’ALTRES ESPORTS.\nPerò no només parlem d’esquí en aquest país i de les seves activitats d’hivern sinó que indubtablement Andorra és molt més. Un país ideal per visitar durant tot l’any i descobrir-lo amb altres activitats com el senderisme, el trekking, el trail running, la BTT o la bicicleta de carretera.\nA més, Andorra té 3 parcs naturals: el Parc Natural de Sorteny, el Parc Natural del Comapedrosa i el Parc Natural de la Vall del Madriu-Perafita-Claror, aquest últim Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nLA CULTURA D’ANDORRA: UN PETIT PAÍS AMB MOLTA TRADICIÓ\nDes dels carrers d’Andorra, en els seus museus, les esglésies i els espais naturals, podràs gaudir i descobrir la seva història. Un país que, segons explica la llegenda, es va ser fundat l’any 805 per l’emperador Carlemany en reconeixement de l’ajuda prestada pels seus habitants contra els sarraïns.\nDescobreix el romànic d’aquest petit país que acull més de 40 esglésies construïdes en aquest estil artístic medieval. Santa Coloma, Sant Miquel d’Engolasters, Sant Romà de les Bons o Sant Climent de Pal són algunes de les esglésies a visitar. A més hi ha també el centre d’interpretació Andorra Romànica, amb excel·lents peces procedents de totes les esglésies del país.\nA part del romànic, Andorra compta amb molts museus. Entre ells, mereix ser destacat el nou Museu Thyssen, localitzat en l’antic hotel Valira d’Escaldes-Engordany, i que acull importants obres d’art de la col·lecció de la baronessa Thyssen Bornemisza.\nANDORRA EL PARADÍS DE LES COMPRES I LA GASTRONOMIA\nAndorra ofereix una varietat de comerços: és realment un petit paradís per gaudir de les compres. Disposa tant de petites botigues-boutiques especialitzades, fins magnífics centres comercials com l’Illa Carlemany o el centre comercial Pyrénées.\nSense cap dubte, gaudiràs passejant pel seu carrer principal després d’un dia d’activitat a la muntanya. I si no us ve de gust comprar, aprofita el moment recorrent aquests carrers i gaudint d’algun dels seus restaurants o bars i per descobrir així la gastronomia d’aquest país i les seves especialitats culinàries del Pirineu.\nEL NOSTRE CAMP BASE A ANDORRA\nAndorra ofereix una gran diversitat d’allotjaments, però nosaltres volem oferir-vos en els nostres programes allotjaments que transmetin la nostra mateixa filosofia. Per aquest motiu això hem seleccionat amb molta cura els nostres partners en aquesta aventura.\nMountain Hostel Tarter i Grau Roig Hotel Boutique.\nDos estils, dos conceptes, però una mateixa passió per la muntanya.\nAsbjorn Eggebo “Quan vaig arribar per primera vegada a Andorra no m’ho podia creure: venint de Noruega, aterrant a Barcelona i, després de només 2 hores trobar-me enmig d’aquestes muntanyes, amb aquesta neu i aquest increïble Hostel amb totes les comoditats i encant, i el tracte dels seus propietaris … Em vaig quedar sense paraules i realment vaig descobrir un lloc increïblement bo per a esquiar “\nEsquí a Andorra Gastronomia Andorra\nAllotjament a Andorra El nostre equip


Incontinència urinària en dones | Consumer\nIncontinència urinària en dones\nA Espanya, el 24% de les dones sofreix incontinència urinària, enfront del 7% dels homes\nData de publicació: Divendres, 07deNovembrede2014\nImatge: Isa Sorensen\nSegons dades de l’Observatori Nacional de la Incontinència (ONI), la meitat de les dones majors de 65 anys sofreix incontinència urinària. Amb motiu del Dia Mundial de la Menopausa (18 d’octubre), experts nacionals i internacionals han debatut sobre aquest problema que tanta repercussió té en la qualitat de vida de les afectades. Els especialistes han coincidit que el mètode Kegel és la millor solució per evitar i minimitzar els seus efectes. Aquest article recull diferents aspectes sobre la prevenció de la incontinència urinària i explica què fer davant les primeres pèrdues involuntàries d’orina.\nLa incontinència urinària és una de les patologies lleus amb més prevalença entre les dones espanyoles. Segons dades de l’Observatori Nacional de la Incontinència (ONI), afecta a 4 de cada 10 dones de mitja edat i aconsegueix a la meitat de les espanyoles de més de 65 anys. En total, s’estima que a Espanya hi ha més de sis milions de persones que sofreixen aquesta patologia.\nDurant el Dia Mundial de la Menopausa, el passat 18 d’octubre, especialistes de diferents països van debatre sobre la importància de mantenir el sòl pèlvic femení, per prevenir el desenvolupament de la incontinència urinària. La causa principal d’aquesta dolència és la falta de to muscular del sòl pèlvic i les dones són més propenses a això que els homes (un 24% enfront d’un 7%), a causa de les seves característiques anatòmiques.\nNo obstant això, cal distingir dos tipus d’incontinència, que poden manifestar-se de manera única o associada, concreta el doctor Carlos Balmori, uròleg i especialista en Medicina Sexual i Reproductiva en la Unitat de Medicina Sexual (UMS) de Madrid: “Són la incontinència d’esforç i la urgeix-incontinència“. La primera es deu als canvis anatòmics de les estructures que sostenen el mecanisme de la micció (bufeta, esfínter, etc.) i que es fan insuficients. En la segona, un mal funcionament de la bufeta provoca unes contraccions que la pacient no pot evitar i desencadenen la pèrdua d’orina.\nIncontinència urinària i prevenció\nSofrir incontinència urinària té una gran repercussió en la qualitat de vida de les persones\nLa prevalença de la incontinència urinària ha augmentat de manera progressiva en els últims anys. Aquesta provoca una gran repercussió en la qualitat de vida de la persona, tant en l’aspecte físic i sexual, com en l’entorn domèstic i social. Per això, la prevenció ha de ser l’arma més eficaç. Però des de quan?\nEl doctor Balmori respon que la incontinència d’esforç més comú, la que es dona en dones, es pot prevenir, ja que respon a una alteració de l’anatomia dels músculs del sòl pèlvic. Aquests mantenen el to de l’esfínter de la continència, així com la posició adequada dels òrgans pèlvics (bufeta, úter, recte). Si la dona aprèn a mantenir-los tonificados, evitarà al llarg de la seva vida algun grau d’incontinència.\nPer a això, és fonamental que les dones prenguin consciència de la importància que té practicar de manera habitual exercicis que ajuden a mantenir el to muscular, com són els exercicis de Kegel. “Cal realitzar més difusió entre les dones més joves, i fins i tot en adolescents, de la importància del sòl pèlvic”, adverteix l’especialista.\nExercicis de Kegel: l’ús de dispositius personals\nHi ha maneres diferents de realitzar els exercicis de Kegel per millorar la tonificación del sòl pèlvic. “El primer consistiria a realitzar contraccions dels músculs del sòl pèlvic d’una manera programada, és a dir, un nombre de contraccions amb una durada i intensitat prèviament establertes. Per exemple: realitzar 10 contraccions, descansar, tornar a contreure i repetir-ho, cada dia, dues o tres vegades. La segona funció passa per col·locar esferes en la vagina durant unes hores. En el seu interior porten altres boles més petites que provoquen vibracions que, al seu torn, produeixen contraccions reflecteixes dels músculs vaginals i estimulen les terminacions vasculars i nervioses vaginals”, explica el doctor Balmori. En la seva opinió, aquest últim efecte pot suposar beneficis en l’esfera sexual.\nUna novetat en aquest camp és un ejercitador de Kegel intel·ligent, un dispositiu d’última generació, denominat KegelSmart (T), que permet realitzar els exercicis de contracció d’una manera intuïtiva. El dispositiu dirigeix el nombre, intensitat i durada de les contraccions. “Seria com un autoentrenador personal del sòl pèlvic. És possible que, al principi, s’hagi d’utilitzar cada dia, però després n’hi ha prou amb usar-ho dues o tres vegades a la setmana”, concreta l’expert.\nNo obstant això, perquè siguin realment útils, és recomanable que les afectades siguin instruïdes per un expert en sòl pèlvic, qui els indicarà què músculs contreure i quins cal evitar mentre es realitzen els exercicis. Una vegada apresos, els dispositius d’ajuda per a ús personal són de gran utilitat. Cal tenir en compte que la constància en la seva realització juga un paper fonamental perquè siguin realment efectius.\nDavant els primers símptomes d'incontinència: què fer?\nDavant les primeres pèrdues d’orina, no hi ha temps que perdre. La primera decisió que ha de prendre una afectada és acudir a un especialista perquè l’explori i li indiqui en quina situació es troba el seu sòl pèlvic, què pot fer i quins són les expectatives. “Si la indicació és un tractament preventiu, de millora o, fins i tot, per controlar una incontinència lleu, es poden utilitzar els dispositius personals d’exercització del sòl pèlvic“, explica el doctor Carlos Balmori, uròleg i especialista en Medicina Sexual i Reproductiva.\nUna vegada que apareix el problema, es pot abordar de diferents formes. Si és una incontinència d’urgència, el tractament serà amb medicaments. Si el problema és d’esforç però lleu, el tractament consistirà en fisioteràpia del sòl pèlvic. Finalment, si el problema és més important o no respon a la fisioteràpia, s’utilitza un dels procedimentos quirúrgics disponibles.\nincontinencia-ca orina-ca sòl pèlvic sexualitat


COMENCEN LES OBRES DE REURBANITZACIÓ DELS CARRERS RADAS I CONCÒRDIA QUE FINALITZARAN EL NOVEMBRE | Coordinadora d'Entitats del Poble-sec Coordinadora d'Entitats del Poble-sec\nCOMENCEN LES OBRES DE REURBANITZACIÓ DELS CARRERS RADAS I CONCÒRDIA QUE FINALITZARAN EL NOVEMBRE\nLes obres de reurbanització dels carrers Radas i Concòrdia del barri del Poble-sec ja han començat. Durant els pròxims onze mesos es treballarà per millorar l’accessibilitat dels dos trams que seran pacificats al trànsit per garantir la prioritat del veïnat. El carrer Concòrdia serà reurbanitzat en plataforma única en el tram comprès entre els carrers Mare de Déu del Remei i Elkano, on s’incorporaran arbres de l’amor i arços blancs. A més, es recuperarà la via com a eix ascendent cap a Montjuïc, que servirà per potenciar la connectivitat del barri amb la plaça Margarida Xirgu. El tram del carrer Radas comprès entre el carrer Elkano i el passeig de l’Exposició serà segregat, i les voreres seran ampliades per millorar la seva accessibilitat. També s’introduirà una línia d’arbrat i la calçada comptarà amb un vial de circulació. També es farà un cordó d’aparcament, sacrificant un dels existents actualment.\nEl projecte preveu la renovació del mobiliari urbà, la instal·lació de nous bancs, papereres, fanals, fonts i aparcaments per a bicicletes a tots dos carrers. La intervenció servirà per soterrar el cablejat aeri de l’enllumenat públic i es renovarà la il·luminació amb LED.\nL’actuació tindrà un cost d’un milió i mig d’euros i ha estat consensuada amb els veïns a través d’un procés participatiu. Davant les demandes veïnals, s’ha acabat decidint no incloure el perllongament del carrer Radas ni la remodelació de la plaça del Setge. La Plataforma Som Paral·lel considera que la pacificació de la plaça del Setge hagués comportat “una extensió del carrer Blai”. Tot i això temen que la nova reurbanització pugui condicionar els preus dels locals comercials i dels habitatges socials més pròxims, “per això esperem que hi hagi un pla econòmic de desenvolupament comunitari en l’àmbit del comerç de proximitat en el barri”, diu Javier Rodrigo.\nDes de l’Associació de Veïns i Veïnes del Poble-sec creuen que hi ha altres carrers que necessiten ser reurbanitzats: “Caldria prioritzar altres obres del barri, com a la zona de les Hortes on fa molt temps que no s’actua”, exigeix Sergi Gàzquez de l’associació veïnal. I el president de la Coordinadora d’Entitats del Poble-sec, Antoni Reig celebra l’actuació però recorda la necessitat de posar fil a l’agulla “en el col·lector de Vilà i Vilà o en els extrems del Paral·lel”.


Un punt que no deixa content a ningú (4-4) - Mollet a mà\nUn punt que no deixa content a ningú (4-4)\n
Els de Noguera capgiren tres gols en contra i salven un punt.

Resultats i classificació
\nEls molletans van rebre el passat divendres al vespre al fanalet vermell de la Nacional Catalana. Tot i que el partit estava programat pel cap de setmana, els Reus va demanar avançar-lo un dia i els de Noguera van acceptar. Amb aquest resultat, els molletans es situen desens gràcies a la derrota del Palafrugell.\nL'empenta dels reusencs va ser clau per entendre els primers minuts del partit: joventut i il•lusió a parts iguals i un Mollet que encara no s'havia posicionat sobre el terreny de joc. Així, Roure, de tir creuat, va obrir la llauna quan només s'havien disputat vuit minuts de partit. La rèplica molletana va ser relativament ràpida. Donant-se la mitja volta, Eudald Bonet va posar l'empat al marcador. Però de la mà de Moncada, els visitants van tornar a avançar-se just abans d'arribar al descans.\nEls locals van sortir adormits a la segona meitat i això els va costar un gol d'Oscar. A partir d'aquest moment, els de Noguera es van llançar a l'atac. Tot i això, van ser els visitants qui van tornar a marcar gràcies a un gol al contraatac d'Héctor Cases a deu minut pel final. Amb el marcador en contra, l'entrenador molletà va decidir jugar-s'ho tot a una carta, i la jugada li va sortir bé. Bonet, Ardid i Torre van aconseguir salvar un punt que sap a glòria.\nAl final de l'encontre, l'entrenador del Mollet HC, David Noguera, va lamentar l'oportunitat perduda de derrotar al cuer. El tècnic molletà va argumentar que "sabíem que el que ens proposaria el Reus i ens ha costat adaptar-nos al partit, com ja va succeir a Cerdanyola. Abans de començar no hauria signat aquest resultat, però tal i com ha anat el partit crec que el punt és positiu". En la propera jornada, els molletans visitaran la pista del Tordera.


El servei de l'ORA es municipalitza i entrarà en funcionament pel novembre\nEs crearan 300 places d'aparcament i s'ampliarà la zona d'estacionament\nMargalida Fuster | 20 octubre 1998\nEl servei de l'ORA (Ordenança Reguladora d'Aparcament) es municipalitzarà i entrarà en funcionament el mes que ve, segons va informar ahir la batlessa de Manacor, Catalina Sureda, a la roda de premsa que es va realitzar per fer conèixer la reedició del pacte del PP amb Eduardo Puche.\nSureda va explicar que podria ser interessant municipalitzar el servei de l'ORA, encara que de moment seria de manera provisional a causa de les obres de tancament al trànsit que es duen a terme al centre de la ciutat i les obres dels aparcaments subterranis de la plaça Jordi Caldentey que estan a punt de començar.\nEduardo Puche (CM), que a partir d'ara posseirà les delegacions d'Interior i Transports, va manifestar que estava previst crear un total de 300 places d'aparcaments i que la zona d'estacionament s'ampliaria als carrers adjunts als destinats a vianants.\nAixí mateix, l'ORA estarà inclosa dins el departament de Serveis Generals, que durà el nou regidor de Convergència Balear, Pere Vaquer, i que abans era competència d'Interior que duia Puche.\nEl tema del torrent de Manacor que va ser un dels problemes que va separar el PP i CM ha quedat estabilitzat amb l'acord del darrer plenari en demanar al Govern balear l'ampliació i reforma de l'actual llit. Segons la batlessa Sureda, «es mantenen conversacions amb la Conselleria de Medi Ambient per realitzar aquestes obres, però per altra banda també lluitam pel desviament, «ja que una cosa no lleva l'altra», assegurà.


Sanitat podria aixecar la suspensió de la vacunació amb AstraZeneca: «Salven vides»\nEl ministeri no descarta una reunió extraordinària amb les comunitats, si l'EMA conclou que els vaccins són segurs\nper Júlia Navarro / ACN 17/03/2021 20:43h\nLa ministra de Sanitat ha insistit que les vacunes d'AstraZeneca «salven vides» | Europa Press\nCarolina Darias ha afirmat aquest dimecres sobre la polèmica al voltant del vaccí d'AstraZeneca que les vacunes «han estat aprovades per l'Agència Europea del Medicament (EMA) perquè són segures i salven vides». La ministra de Sanitat ha volgut transmetre un «missatge de tranquil·litat» a l'espera del dictamen de l'EMA sobre els casos de trombosi en persones vacunes.\nLa ministra de Sanitat destaca que la «farmacovigilància funciona»\n«De moment el que hi ha és una relació temporal, no causal», ha indicat la ministra. En la roda de premsa posterior al Consell Interterritorial de Salut també s'ha referit al passaport sanitari, que ha de «facilitar la mobilitat» sense «cap connotació negativa». A més s'ha mostrat del tot contrària a una final de la Copa del Rei de futbol amb públic.\nPel que fa a la vacuna d'AstraZeneca Darias també ha volgut destacar que el que ha posat en evidència tota la qüestió és que «el sistema de farmacovigilància funciona», ja que els tres casos de trombosis rares que s'han detectat fins ara a Espanya «han fet saltar les alarmes».\nEn tot cas, la ministra ha volgut deixar clar que els casos de trombosi són habituals, per bé que, en aquest cas, el que va cridar l'atenció és que eren «esdeveniments poc freqüents o rars». També ha volgut subratllar que «fins ara el que hi ha és una relació temporal» i que el que ara cal determinar és si hi ha o no una «relació causal». Per això ha instat a esperar a l'informe de l'EMA, que està previst per a aquest dijous.\nSanitat i les comunitats debatran l'aixecament de la suspensió de vacunació amb AstraZeneca\nEn aquest sentit la ministra no ha descartat que, si l'informe corrobora la seguretat de la vacuna, es pugui tornar a reunir el Consell Interterritorial de forma extraordinària per valorar si s'aixeca la suspensió de quinze dies d'administració del vaccí adoptada a principis de setmana. També ha desitjat que tota la polèmica no hagi generat rebuig a la població cap a aquest producte, atès que el que s'ha detectat fins ara són «casos molt puntuals».\nA més ha indicat que, ara com ara, no hi ha cap «pla alternatiu» previst per al cas que l'EMA contraindiqués l'administració del vaccí d'AstraZeneca. D'altra banda, Darias ha alertat que la pandèmia ha entrat en una fase de «zona vall», i ha fet una crida a la prudència per evitar que hi pugui haver un repunt o, fins i tot, una quarta onada d'infeccions de coronavirus.\n«No estem en disposició de relaxar cap principi, i menys el de la prudència», ha advertit la ministra de Sanitat. Finalment, pel que fa a la possibilitat de disputar una final de la Copa del Rei de futbol amb públic, Darias s'hi ha mostrat obertament contrària: «No és adequat, no és oportú i no és convenient», ha subratllat.


En Josep Escartín i Laurito va néixer a Sabadell, on ha desenvolupat gran part de la seva vocació al servei de la ciutadania.\nEl seu compromís per un món més just es materialitzà amb la cofundació entitat sense ànim de lucre que pretén integrar i millorar la qualitat de vida dels malalts de sida i els drets humans en general. Escartin ha estat president d’ACTUEM! durant 13 anys iha desenvolupat projectes com el de donar suport a les treballadores del sexe comercial, la creació de pisos d’acollida per a persones malaltes i tallers de prevenció per a joves, entre altres.\nL’actual índic municipal de greuges de Sabadell va ser president i fundador de l’empresa d’inserció laboral PlecinPres, dedicada a persones amb risc d’exclusió social.\nLa seva experiència en l’àmbit associatiu i cooperatiu inclou també la vicepresidència de la Joventut de la Faràndula, el càrrec de patró tresorer de la Fundació Sabadell Solidari i projectes com el de la construcció d’una casa d’acollida de nens amb famílies desestructurades a Sabadell, …. A més, Escatin ha estat membre de diferents associacions de defensa dels drets de les minories i de lluita contra la sida.\nTambé ha estat militant de la lluita per la dignitat de persones LGTB (lesbianes, gais, transsexuals i bisexuals), vicepresident de l’associació Panteres Grogues i també vicepresident dels Eurogames08 a Barcelona.\nHa estat vicepresident i president, fins març 2011, del Fòrum de Síndics Locals de Catalunya.\nProfessionalment, Josep Escartin és cap del Servei d’Atenció al Client del Grup CASSA.\nEl seu nomenament com a síndic es va produir el 22 de gener de 2006, per unanimitat de tots els grups polítics del consistori de la ciutat i prengué possessió el dia 28 de març de 2006. El març del 2011 ha estat reelegit per a un mandat de 5 anys.


Carta a Reed Hastings | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n10 agost, 2018 Comentaris (0) Visualitzacions: 1011 Cinema Jordi Taulats\nS’ha d’alimentar el monstre, però s’ha d’alimentar bé. Fixis amb altres plataformes, que valoren més la qualitat a la quantitat.\nCarta a Reed Hastings\nBenvolgut senyor Hastings,\nli escric per veure si em pot explicar què coi fa amb les seves pel·lícules.\nVostè sap que ha creat un monstre, Netflix, i que aquest monstre s’ha d’alimentar contínuament. I com més gros és el monstre més gana té. I en aquest aspecte puc entendre que hagi de produir sèries i pel·lícules sense parar. Però per què sempre li dóna hamburgueses i patates fregides? No el pot alimentar amb una dieta equilibrada? No dic pas que no el porti, de tant en tant, a fer un menú al McDonald’s, però no cada dia. Uns dies doni-li carn, altres peix, altres verdures, llegums…\nAcabo de veure la seva última pel·lícula, El final de todo (How It Ends). Dos homes, Tom i Will, que no es porten gaire bé entre ells, han de travessar el país per anar a buscar la seva filla i promesa, respectivament, després que un succés sense definir hagi bloquejat el país.\nBé, per començar Netflix continua amb la tendència de produir pel·lícules de ciència-ficció. Algunes li han donat molts bons resultats, com per exemple Okja o Aniquilación (Annihilation), però moltes més han quedat en un estirar més el braç que la màniga (Bright, The Discovery, The Cloverfield Paradox, Spectral o Mute en són uns quants exemples). Al contrari de les sèries que produeix, que sí que tenen bona acollida i força estan molt bé (The OA, Star Trek: Discovery, Lost in Space, Dark o Stranger Things, per posar-ne uns quants exemples), tot i que també té grans fracassos (Altered Carbon, Black Lighting o les últimes temporades de Sense8), els films de caràcter fantàstic sembla que no són el seu fort, potser pel fet d’haver d’estar limitats pel temps, tot i que El final de todo dura unes 2 hores interminables.\nTambé continua amb la tàctica d’agafar algun nom conegut i posar-lo al film. Ja sigui com a director (Joon-ho Bong, Alex Garland, Cary Joji Fukunaga, Duncan Jones o David Ayer), actor (Will Smith, Joel Edgerton, Gary Oldman o Alexander Skarsgard) o actriu (bé, aquest camp és força pobre, amb Natalie Portman i Jennifer Jason Leight per Annihilation). Per aquest film, How It Ends, agafa Forest Whitaker per donar-li un paper que sembla que, fins i tot a ell, l’ha avorrit sobre manera. L’altre protagonista, Theo James, també força conegut pels seus papers de la saga Divergente, no és més pla perquè no en deu saber més, pobret.\nLa veritat és que mentre veia aquesta road movie catastrofista ben poc m’importava el que els pogués passar als personatges, només m’interessava saber com acabaria la història. Diàlegs absurds i situacions ridícules em provocaven aquest efecte. Però un cop vistos els 113 minuts que dura la pel·lícula em vaig quedar igual. El final de todo, es titula el film. I acaba que no acaba. Espero que no tingui pensat fer-ne una segona part, senyor Hastings.\nJo soc el primer que cada dia miro què han afegit de nou a la seva plataforma, però tal com li deia al començament d’aquesta carta, sí, s’ha d’alimentar el monstre, però s’ha d’alimentar bé. Fixi’s en altres plataformes, que valoren més la qualitat que la quantitat.\nPorti més sovint el monstre a bons restaurants i redueixi-li els fregits i els menjars preparats. O millor, truqui al senyor Google i pregunti-li quina és la dieta mediterrània. Segur que amb aquesta dieta el seu monstre estarà més sa, més feliç i, per extensió, farà més feliços els del seu voltant.\n» Cinema » Carta a Reed Hastings


Ester Monclús Pagès / Santa Maria de Palautordera\nHola Marcel, És una llàstima que no graveu més programes de "En clau de vi". Aquest mes d'agost vaig veure la repetició del programa dedicat als vins biodinàmics i, deixant de banda que el vaig trobar molt interessant - l'inici mirant la lluna plena em va agradar molt-, aquella mateixa setmana, a la bonica Girona vaig descobrir un local, que fa una any, més o menys que funciona. Es tracta del Restaurant Plaça del Vi,7, davant mateix de l'Ajuntament, que està regentat per un equip de gent jove molt disposat i molt professional i que tenen vins biodinàmics! La concepció del local és de bistro i pots prendre-hi copes de vi, de manera que en pots tastar varis. Jo en vaig provar un parell de biodinàmics -que diferents que són!- i un vi blanc alemany, fantàstic. Així és que si algun dia passeges per Girona no dubtis a prendre-hi una copa. M'ha fet gràcia, també, llegir el teu comentari sobre el restaurant de l'antiga fàbrica Moritz, ja que la meva mare hi va anar no fa massa i me'l va recomanar. Així és que, qualsevol dia d'aquests, m'hi acostaré. Et felicito per ser tant bon divulgador i perquè es nota que el que fas t'agrada i t'apassiona i així ho rebem els que t'escoltem.\nt'agraeixo molt el comentari, la recomanació, i la confiança.\nSí, efectivament, fins ara, tinc la sort de poder anar fent el que m'agrada i de poder anar desenvolupant el meu ofici en diferents àmbits de la comunicació ( tant de bo continuï així, perquè les coses estan difícils per a tothom )\nPrenc nota de la teva recomanació sobre aquest restaurant de Girona que em parles, a la plaça del vi, i és més que probable que algun dilluns del pròxim novembre i el desembre, que haig de venir regularment a la Fontana d'Or a fer una tanda de conferències d'òpera, m'hi deixi caure.\nGràcies, Ester, per les paraules d'elogi i per voler-les fer públiques en aquesta secció del web. Una abraçada.


L'abstenció d'ERC deté una ILP per declarar la independència\nEls republicans al·leguen defectes de forma i obren un nou pols amb JxCat\nNou pols i sessió de puntades de peu per sota de la taula (de fet, la de la Mesa del Parlament) entre JxCat i ERC. Els republicans han frenat aquest dimarts en l’òrgan de direcció de la Cambra catalana una Iniciativa Legislativa Popular (ILP) per la qual, si s’haguessin aconseguit les 50.000 firmes preceptives, hauria plantejat a l’hemicicle la possibilitat declarar unilateralment la independència de Catalunya. Els dos membres d’ERC de la Mesa s’han abstingut i han fet inútils els vots dels dos postconvergents davant l’oposició de Cs i del PSC.\nEl text de la ILP calca la declaració que JxSí i la CUP van firmar el 10 d’octubre del 2017 després que el llavors president, Carles Puigdemont, suspengués la proclamació de la independència. El document aposta per la constitució de la república catalana i l’entrada en vigor de la llei de transitorietat jurídica, i posa en còpia les lleis de desconnexió aprovades al Parlament i suspeses després pel Tribunal Constitucional.\nERC, en un primer moment, ha al·legat motius tècnics per abstenir-se. Així, segons els republicans, aquesta iniciativa suposa "incomplir la llei sobre la ILP aprovada pel Parlament", perquè la normativa vigent "limita l’àmbit d’actuació a les competència estatutàries".\nHores després, el president del grup parlamentari d’ERC, Sergi Sabrià, ha sigut molt més clar. “No és tècnicament possible declarar la independència amb una ILP i, a més, políticament no té sentit”, ha asseverat. També ha afirmat que no pensaven gastar energies, ni fer-ne perdre a la ciutadania que hauria de recollir i acumular les firmes, en un “gest de cara a la galeria”. “Estem per buscar, de manera unida, un ‘nou octubre’ que ens permeti no només declarar la independència, que ja ho està, sinó exercir-la”, ha afegit.\nEl republicà s’ha mostrat desafiador amb els postconvergents. “El senyor Costa [vicepresident primer del Parlament, de JxCat] el que segur que està a punt de fer és copiar el text de la ILP en un full amb la capçalera de la seva força i entrar-la en el registre. Si ho fan, que segur que ho faran –ha insistit de manera irònica i mordaç–, ho discutirem i intentarem aconseguir que amb això es pugui exercir la independència".\nFonts d’ERC consultades per aquest diari s’han mostrat més que convençudes que els postconvergents no entraran el text com a proposta legislativa. Segons aquestes fonts, el moviment de JxCat anava destinat a desgastar els republicans entre l’electorat més hiperventilat. Fonts postconvergents descarten exercir aquesta maniobra, perquè "no té prou consens", ja que no ha sigut avalada per l’ANC ni per Òmnium.\nS’ha de recordar que el mateix Oriol Junqueras va dictar, en ocasió de la fallida investidura de Puigdemont, l’ordre que se cessés d’arriscar càrrecs públics del partit. I el cap de Torrent, un dels possibles candidats a la Generalitat que s’estudien a la seu del carrer de Calàbria, és una peça cotitzada per als seus rivals de JxCat.\nTemes: Junts per Catalunya Declaració unilateral d'independència (DUI) Catalunya en Comú Catalunya CUP Ciutadans PPC ERC Parlament PSC