Escrita per Òscar - de febrer 07, 2012\nA la fita entre el Comtat i Marina Alta, al bell mig d'un del racons més despoblats de la província d'Alacant, es troba una profunda i espectacular esquerda plena d'història i llegendes de moriscs i bandolers, el barranc de Malafí. Pel seu encaixat i solitari cau rememorarem la desesperada fugida dels últims moriscs rebels al decret d'expulsió del 1609 fins el lloc on serien massacrats pels exèrcits reials en una injusta batalla, la del Pla de Petracos, lloc on coneixerem un conjunt de pintures rupestres declarades Patrimoni de la Humanitat, principals representats de l'Art Macroesquemàtic del País Valencià.\nAnem a recórrer només el cau del barranc, un fragment del PR-168, una llarga i esgotadora ruta de 34 quilòmetres, 9 hores de marxa i 1.100 m de desnivell que voreja la serra d'Alfaro passant pels pobles de Benimassot, Tollos, Castell de Castells, Famorca i Fageca. L'opció que vos oferim, per contra, és molt més curta i assequible i ens permetrà conèixer l'estret del barranc de Malafí per 11 còmodes i senzills quilòmetres d'anada que no vos portaran més de dues hores i mitja, encara que deureu comptar amb dos vehicles, un el deixarem al pàrquing del Pla de Petracos, a Castell de Castells, i l'altre a l'inici de la ruta, a Tollos. La ruta és adequada per a qualsevol persona amb un mínim estat de forma, inclòs si no voleu deixar el vehicle i decidiu tornar a peu pel mateix lloc, simplement compteu amb 11 quilòmetres addicionals. Addicionalment vos oferim una variant circular d’uns 10 quilòmetres amb eixida i tornada a la carretera Beniaia-Tollos, per a la qual només caldrà que disposeu d'un únic vehicle i cames per a superar una curta costera.\nEncara que la ruta original s'inicia a Benimassot, nosaltres iniciarem el trajecte a l'amagat, tranquil i pintoresc Tollos, el poble amb permís de Famorca amb menys habitants d'Alacant. Tollos és un dels pobles més aïllats del País Valencià, per tant l'accés és tanmateix complicat. Encara que el trajecte més ràpid és accedir des de Cocentaina per la carretera de Millena i Gorga, vos recomanem que busqueu la carretera CV-720 Benigembla-Castell de Castells amb accés per Pedreguer-Alcanalí, així abans d'arribar a Castell de Castells podrem deixar un vehicle al pàrquing del Pla de Petracos (ben senyalitzat a la carretera), i amb l'altre travessarem Famorca i Fageca fins assolir Tollos. Per a la variant Beniaia-Tollos podeu accedir per qualsevol de les sinuoses i encantadores carreteres de les valls de Gallinera o d'Ebo-Alcalà. Als següents enllaços podreu consultar a Google l'opció més còmoda: variant A i variant B.\nTollos. A la dreta, l'accés al barranc de Malafí\nDeixarem els vehicles a l'accés sud de Tollos, on un cartell de fusta ens indicarà el pas del PR-168 junt al naixement d'una pista asfaltada. Entre bancals de secà i als peus de la Solana caminarem en direcció est, ignorant els camins que naixen a la nostra dreta, fins assolir aproximadament un quilòmetre desprès un replanell on hi ha els corrals de les Penyetes i fineix la pista. Si opteu per tornar pel mateix barranc a peu, podeu deixar en aquest punt el cotxe i estalviar-vos un parell de quilòmetres. Paral·lels i a escassos metres del naixement del barranc de Malafí prendrem el bonic sender de ferradura de les Penyetes que ràpidament descendeix fins el cau del barranquet del Pou, on hi ha una nova pista forestal. Com que per la dreta la pista es dirigeix cap la carretera CV-720, entre Tollos i Fageca, seguirem en direcció est, cap a l'esquerra; vorejarem la penya Migjorn i connectarem amb el nostre barranc, el de Malafí, als peus d'amples i abandonats bancals de secà.\nCau del barranc de Malafí\nÉs curiós el topònim Malafí, i més encara a l’assabentar-se que en algun mapa antic apareixia el topònim “Bonafí”; desconec l’origen de l’actual topònim però costa no relacionar-lo amb el trist final i els tràgics fets que al seu interior es produïren l'any 1609, en la considerada última “batalla” entre moros i cristians del País Valencià. Tot va començar el 22 de setembre del 1609 quan Felip III va publicar el decret d'expulsió dels moriscs dels actuals territoris d’Espanya. Se'ls va obligar a acudir als ports de València, Dénia o Alacant en un màxim de tres dies portant només els bens que pogueren transportar. Davant la lògica oposició de perdre les cases i bens, i sabedors que al nord d'Àfrica tampoc eren ben rebuts, va esclatar una forta revolta a les valls interiors de les Marines, on acudiren famílies dels voltants i de les comarques del Comtat, la Safor o la Vall d'Albaida. Per a controlar la rebel·lió el rei va enviar al mariscal Agustí Mejía al front de quatre companyies del Terç de Sicília i soldats del Terç de Nàpols a controlar els llocs de Murla, Parcent, Benigembla o Tàrbena, a les quals s'afegiren altres companyies de diverses llocs com Biar, Elx, Alacant, Alcoi, Pego, Dénia, Teulada, Calp, Tibi, Ibi, Xixona, Cocentaina, Onil, Castalla, la Vila-joiosa o Xàbia. En total, segons les cròniques, entre 2.000 i 5.000 soldats fortament armats que protagonitzarien nombroses batusses i sanguinolentes massacres com la del Cavall Verd o la que ens ocupa, una desigual lluita de llauradors desesperats armats amb pedres i bastons que, fugint pel barranc de Malafí, serien acorralats i cruelment assassinats al Pla de Petracos per soldats d’elit; eixe “mal-fi” dels moriscs passaria a la història com una cacera desapiadada i cruel amb la qual Agustín Mejía pretenia donar un dur escarment als rebels, commemorada a València durant molts anys per l’església com una “gran creuada cristiana” contra les "hordes sarraïnes" amb una processó cada 21 de novembre.\nAbeurador de pedra\nCaminarem als peus de la serra d'Alfaro, una llargueruda formació calcària amb orientació oest-est entre Tollos i Castell de Castells, que tanca pel sud la vall de Seta. Si vos feixeu observareu als pocs metres i a la dreta un dels accessos a la serra, una sinuosa pista forestal que vertiginosament puja fins els 1.162 m del cim. Davant la pista hi ha un antic abeurador de pedra per al ramat, testimoni que ens parla del trànsit pel barranc d’ovelles i cabres, antics pilars de l'economia del poble juntament amb el conreu de l'olivera. De fet a escassos metres, entre els tossals Emperlòs i Redó, ens trobarem amb les restes dels corrals Nous de Tollos. Efectivament l'agricultura i la ramaderia serien durant segles el motor d'una zona que arribaria a comptar amb certa prosperitat, assolint fins a 253 “tollers” el 1845. Hui dia les terres resten completament abandonades, igual que bona part del poble, ja que dels seus 49 habitants una vintena són residents del centre de majors, als quals sovint veurem prendre el solet a l’esplanada d’accés al poble.\nPer l'esquerra observarem com descendeix una pista forestal, es traca del camí del Cocó, que amb naixement a la carretera Beniaia-Tollos passa a prop dels masos de Capaimona en direcció a la font de Paet, punt de connexió amb la ruta d'Alcalà de la Jovada i que retindrem en la memòria, ja que per ací transcorre una altra ruta alternativa com més endavant vos contarem.\nSi alcem el cap observarem que ens trobem en mig d’una sorprenent i agradable verdor, en contrast amb l’àrid i rocallós vessant occidental de la propera serra Foradà (si pugeu la pista del Cocó esmentada i mireu cap al nord ho veureu clarament). Però davant tanta verdor no és complicat observar alguna cosa que no quadra massa, i és l’artificialitat dels boscos. A simple vista observarem com els pins es troben mil·limètricament alineats formant fileres, una quadrilla feta amb regles quasi perfecta producte de les repoblacions del segle passat. De totes formes entre tanta massa de pins a la serra d’Alfaro es conserven importants masses autòctones de carrasca (Quercus ilex rotundifolia), savina albar (Juniperus phoenicea) o freixe de flor (Fraxinus ornus L).\nCorral de Soler\nPou de Soler\nSuperat el barranc del Fondo arribarem a un nou corral enderrocat amb abeurador i un rústic pou de pedra, el de Soler.\nSender de Malafí\nDesprés d'una tancada corba arribarem a un indret on el barranc s'eixampla notablement, rebent per l'esquerra les aportacions del barranc de Paet, cap al qual es dirigeix la nostra pista forestal i que conseqüentment abandonarem (encara que serà una opció per a tornar si seguim la variant B).\nDavant nostre, baix del Pla de Tollos i als peus del Morret d'en Tomàs destaca la coveta Melonda, un menut abric, visitable camp a través, des del qual, si som agosarats, disposarem d'unes magnífiques vistes del barranc. Deixada la pista seguirem cap a la dreta i accedirem a un dels trams més espectaculars del barranc, el Racó del Soldat, un lloc on criden l'atenció les afilades crestes calcàries de la penyes Aledra i Calera, prolongacions occidentals de les abruptes i serrades cresteries del racó d'Espinal, un paratge geològicament fascinant.\nRacó de l'Espinal\nVistes des de la coveta Melonda\nDeixada la pista ens endinsarem pel mig del cau sec i gris del barranc en direcció a Petracos. El camí es transforma en un sender, envaït en ocasions per la vegetació, que discorre tant pels marges del barranc com pel seu cau.\nA escassa distància passarem a la vora del Cantal del Lladre, on segons conta la llegenda es va produir el repartiment del botí del famós robatori de Benimassot, una de les més curioses i insòlites històries de bandolers que es recorden. Conten que al segle XIX el proper llogaret de Benimassot era famós per ser molt ric i amb unes terres molt pròsperes, tant que fins i tot tenia l’església decorada amb pols d'or; aquesta circumstància va atraure l'atenció d'una banda de bandolers que, el 22 de febrer del 1874, vigilant totes les entrades i eixides del poble i lligant les campanes per evitar que ningú donara l'alarma, segrestaren als veïns dins l'església mentre s'estava celebrant la missa. Durant tres hores els bandolers tragueren un a un a tots els veïns més rics del poble per a furtar-los els diners i objectes de valor de sa casa, fugint posteriorment amb les mules ben carregades amb el botí, estimat en 55.000 reals de l'època segons un estudi del periodista Manel Arcos. Desprès de dies de recerca la guàrdia civil va trobar a aquest indret unes monedes d'or i el cos d'un dels lladres, pel que es va suposar que seria mort pels seus companys mentre es repartien el botí. Aquest fet va alertar i fer desconfiada a la gent de la vall, mai tornant a entrar tots junts a missa i afavorint a Penàguila la captura d'una altra banda de bandolers, a la qual els veïns s'enfrontaren a escopetades.\nAquest tram del barranc és més estret i humit, ple de verticals pedreres on fins i tot arriben a arrelar els margallons i les argelagues, molt abundants a la zona. A escassos 700 m de la fi de l’estret passarem junt una represa, construïda per evitar avingudes d’aigua. Hem de recordar que ens trobem al principal afluent del riu Gorgos o Xaló, declarat LIC per la Unió Europea pel seu alt valor ecològic i ambiental i que, com ens descrivia Cavanilles, “son pocas las aguas del río cuando no llueve, pero furiosas sus avenidas en tiempos lluviosos”. La represa així mateix va permetre la proliferació de menuts horts de regadiu a un barranc limitat exclusivament al secà pels sòls calcaris, el seu relleu accidental i per les rigoroses temperatures hivernals que provocaven habitualment gelades.\nEixint del barranc de Malafí\nAixí que de nou tornarem a observar ametlers i antics bancals abandonats, al temps que el barranc va obrint-se a una menuda plana entre les agrests parets de la serra d'Alfaro i les bessones penyes de Mançanet i el Recingle Gran. Som evidentment a la fi de l’estret, punt creuat per una pista asfaltada que comunica Ebo i el Pla de Petracos i fita entre els termes de Castell de Castells i la Vall d’Ebo. Passarem junt l'accés al barranc del Pas de Calvo, una zona molt freqüentada pels amants dels descensos esportius de barrancs, completament instal·lat amb bon equipament.\nPenyes de Mançanet i Recingle Gran, naixement del barranc del Pas de Calvo\nGirarem a la dreta en direcció Castell de Castells, paral·lels de nou al barranc de Malafí, el qual rep les aportacions pel nord dels barrancs del Pas del Calvo i del barranc de les Caules. Caminarem als peus de les Covaltes, una zona escarpada plena de coves i abrics, rica en pintures rupestres encara que no poden fer ombra al pròxim objectiu de la nostra ruta, situat a un escàs quilòmetre i mig: el Pla de Petracos.\nEl jaciment, descobert el 1980, compta amb 8 abrics dels quals 5 contenen importantíssimes pintures rupestres. Es tracta de la més important mostra d'Art Macroesquemàtic del País Valencià, una primitiva manifestació artística característica per la notable dimensió de les figures representades i el seu gruixut traçat declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO degut a la seua gran importància artística i històrica. Les figures foren pintades fa uns 8.000 anys, durant el Neolític, per una societat agricultora i ramadera, que utilitzava la pintura per a pregar als seus déus per la fecunditat de les seues dones, la fertilitat de les terres i la benignitat de l'oratge, motiu pel qual la zona és coneguda com el Santuari del Pla de Petracos.\nVora la carretera observarem un sender que remunta en ziga-zaga i amb escassa pendent en direcció a la zona dels abrics, fins assolir un encreuament senyalitzat. Per la dreta podem visitar un menut abric on hi ha una molt (però molt) difuminada figura d’un cérvol d'uns 7 cm on s'aprecia la cornamenta i el que semblen fletxes, pel que podria representar una escena de caça molt típica de l'art Llevantí (10.000 aC).\nParets i abrics del Pla de Petracos\nTornats a l'encreuament accedirem a la zona de les pintures macroesquemàtiques, protegida amb una tanca situada a tanta distància que ens impedeix apreciar correctament les pintures malgrat la seua gran mesura; si se’n recordeu, porteu prismàtics. Dels cinc abrics que tenim davant nostre destaca el central i la seua figura coneguda com "Els Orants", considerada el màxim exponent de l'Art Macroesquemàtic. Es tracta d'una representació d'un metre de longitud de figures humanes amb els braços estesos cap a dalt i amb una sèrie de rajos brotant del cap de la figura central, el que suggereix la seua relació amb algun tipus de culte ancestral al sòl. Als abrics de l'esquerra es distingeixen una representació femenina i un bou, i més enllà el que semblen vegetals, que ens confirmaria la importància que tenien les collites per a aquestes societats d'agricultors. Més enllà hi ha la boca d'una gran cova, possiblement utilitzada pels autors dels dibuixos encara que no hi ha probes definitives (de fet és visitable). La visita a Petracos ben pot ser completada amb el museu del proper Castell de Castells i la seua exposició del conjunt rupestre.\nAbrics amb figures macroesquemàtiques\nSi no hem deixat un vehicle a Petracos tenim tres opcions: tornar pel mateix camí, 11 quilòmetres que podem retallar si hem deixat el vehicle als corrals de les Penyetes; també podem ascendir a la serra d'Alfaro per una pista forestal que connectarem passat Castells de Castells, a la font d’Espelda, i que després d’uns 10 quilòmetres de vertiginoses vistes aèries ens durà de nou a Tollos. La última opció és fer el PR-168 sencer, uns 34 quilòmetres de marxa per senderes, pistes i trams de carretera travessant la vall de Seta. Si triem qualsevol de les dues últimes opcions caldrà que connectem, pocs metres després del Pla de Petracos, per un sender a mà dreta que es dirigeix cap a Castell de Castells i que es dirigeix a la font d'Espelda. Encara que no l’he fet i parle de sentides, sembla que amb aturada opcional al poble el PR-168 arriba en un parell d'hores a Famorca, on creuant la carretera assoleix Fageca, des d’on un sender en una hora més arriba fins Benimassot, situat a escassos 30 minuts de Tollos.\nTrien l'opció que triem mai estarà de més visitar, a escassa distància, les ruïnes de l'antiga i bonica ermita de Petracos, una de les últimes restes de l'antic llogaret de Petracos, antic despoblat morisc on encara es conserven masos i casetes tradicionals.\nErmita de Petracos\nVARIANT. Pels camins del Cocó i Paet\nBarranc de Malafí des de la pista del Cocó\nUna altra opció per a conèixer el barranc sense pegar-se una fartera de caminar és accedir al mateix pel camí del Cocó. Així ens dirigirem per la carretera Beniaia-Tollos fins un punt on una pista forestal la creua, aproximadament a uns 2.5 quilòmetres des de Tollos o a 1.5 des de Beniana.\nCamí del Cocó\nDeixarem els vehicles i ens endinsarem en direcció est pel bell mig d'una pineda que ens durà a una pista penjada per damunt del barranc del Cocó. A escassos metres del cim del Cocó naix cap a l'esquerra una nova pista que es dirigeix cap als masos de Capaimona, ben visibles des d’aquest punt i situats aproximadament a 1.2 quilòmetres; per aquest punt podem connectar amb la ruta dels Masos de Capaimona des d’Alcalà de la Jovada.\nDescendint de la pista del Cocó\nDe nou a la pista del Cocó i desprès d'un quilòmetre aproximadament seguirem una ramal de la pista per la dreta i baixarem al barranc de Malafí, a l'altura dels corrals Nous de Tollos. Dins del barranc vos remetem a la variant principal, disposeu d'uns 9 quilòmetres per davant, així que camineu el que vos vinga de gust. Per a tornar teniu dues opcions: o be torneu per la mateixa pista, o be pugeu per la pista de la font de Paet, situada entre el pouet de Soler i la coveta Melonda, buscant sempre els ramals de la vostra esquerra fins a connectar amb la pista del Cocó. Encara que aquesta última opció vos implicarà un passeig d'uns 4 quilòmetres addicionals, podreu visitar la font de Paet, situada a l’encreuament de pistes.\nJunt als corrals Nous de Tollos\nPaís Valencià Patrimoni Serra d'Alfaro\nUbicació: 03813 Tollos, Espanya\nAnònim 7 de febrer de 2012, a les 12:34\nUna excursió ben chula, la conec. personalment Petracos em va decepcionar, m'imaginaba molt més, pero mirant les fotos jo no vaig vorer ninguna pintura, no se on estaria mirant :O\nUna gran explicació com sempre\nPablo 7 de febrer de 2012, a les 18:05\nMolt curiosa la història dels bandolers de Benimassot, tinc ganes de profunditzar en ella, i pel que conteu del periodista tinc un dels seus llibres de bandolers a la mesita de nit (el de Querarem com Camot o paregut) pendent de llegir, revisaré si està la història al mateix.\nMolt amè i elaborat com sempre\nJuanjo 8 de febrer de 2012, a les 20:39\nXe, si coneixeu Petracos i el Barranc de Malafí ens esteu demostrant que coneixeu tots els llocs del País Valencià.\nPerò si per aquí és on es va perdre La Mare De Deu. Un lloc molt desconegut i llunyà dels llocs habituals d'un Senderista.\nM'agrada molt especialment la història de cada lloc que visiteu.\nArticle molt complet.\ncarles 8 de febrer de 2012, a les 21:17\nConec la zona però no a nivell muntanyenc com vosaltres sinó dels pobles.\nL'article és magnífic, la història m'ha fascinat, la desconeixia.\nUs recomano si torneu per allà, segurament us falta provar l'olla amb pilotes de dacsa de Benimassot, és de cine.\nEnhorabona molt bo l'article.\nJosé 9 de febrer de 2012, a les 0:01\nComo dice el resto de comentarios me ha gustado la historia y como la vas introduciendo poco a poco según vas caminando, cada vez me sorprendeis más, porque mira que suele ser coñazo una guia de montaña (gira a la dcha, ahora recto, ahi un arbol...), pero lo haces (o haceis) muy ameno, dan ganas de ir a visitarlo todo.\nXimo 9 de febrer de 2012, a les 15:03\nA un tir de pedra, sou molt grans, grans rutes, ben documentades per a no perdre detall, ens ajudeu a fer rutes didàctiques multidisciplinars, gràcies per la vostra dedicació\nGuillermo 9 de febrer de 2012, a les 15:49\nGràcies A Un Tir de Pedra esteu ensenyant de llocs afins com el meu cas i que desconeixia gran part.\nHas descrit amb gran detall i que convida a visitar un lloc amagat de la Província d'Alacant que hauria de conèixer tot el que practica el senderisme, però per desgràcia mai havia llegit un article tan complet, que per descomptat animarà a visitar-lo.\nL'art macroesquemàtic de Pla de Petracos està declarat Patrimoni de la Humanitat per la Unesco per la seva gran importància artística i històrica. És la representació de les preocupacions i religiositat dels primers agricultors que van ocupar aquestes terres, fa 8.000 anys. Si la cova d'Altamira és la Capella Sixtina de l'art paleolític, Pla de Petracos és la Capella Sixtina de l'art neolític. L'Art macroesquemàtic té una extensió geogràfica molt petita, les valls del nord d'Alacant, el que augmenta encara més la seva exclusivitat. Sens dubte aquesta és una visita imprescindible per a qualsevol amant de la prehistòria que s'aprope a Alacant.\nGràcies per la publicació de qualitat.\nAnònim 13 de febrer de 2012, a les 19:32\nTenía previst anar à caminar uno de estos dies per el Barranc de Malafí i sempre anava deixant-lo per el tema dels cotxes á cada banda de la ruta. Enhorabona per la crónica. Haveu fet, com sempre un gran trevall de documentació i ademés de aproximaçió. De veres, que per à mi sou tota una página de refencia. Espere que mantingau les ganes durant molt de temps i continueu donant-nos tan bons ratos de lectura i reflexió, que ens fa molta falta hui en día a tots, i mes á tan alt nivell com esteu fen-lo. Moltíssimes gracies.\nE. Furió 13 de febrer de 2012, a les 19:59\nMe ha hechizado la lectura de Petracos y no me pierdo la visita.\nCuanta historia interesante me estoy enterando leyendo vuestros artículos de la Zona de Alicante.\nConozco la Zona por la familia pero me doy cuenta que en verdad no conozco nada hasta que no lo publicais.\nGracias por la información tan completa.\nÒscar 13 de febrer de 2012, a les 20:22\nGràcies Paco i gràcies a tots els demés, la veritat és que és un lloc molt xulo de visitar, però t'ho penses per estar tan lluny. Val molt la pena, i la possibilitat de connectar amb els masos de Capaimona fa una variant molt interessant. Un altre dia vos contaré una ruta molt a prop, la de la serra d'Almudàina, des d'on hi ha unes vistes a la Serrella al.lucinants!\nPablo 13 de febrer de 2012, a les 23:17\nBoniques paraules d'Acelobert, una de les pàgines de muntanya que més goig tinc de seguir per la gran qualitat de les fotos, ells i vosaltres sou la meua referència -i la dels meus amics- per a recorrer les muntanyes els caps de setmana, seguiu oferint-nos eixes rutes fantàstiques, i permitiu que faça publicitat de la última ruta que vaig fer de la seua ma, molt a prop d'aquesta ruta que hui ens mostreu, la del Cocoll de Benigembla, una muntanyeta injústament oblidada però amb vistes acollonats (i pista d'avions i tot)!\nParlant del Cocoll i Benigembla, a l'article del Cavall Verd http://www.auntirdepedra.com/2010/11/el-cavall-verd-per-murla.html teniu una foto segons el peu de foto dalt de la Penya de l'Altar!! És una muntanya que em va fascinar llegint un llibre de Cebrian (quina enveja la vostra foto amb ell) però mai he trobat senda ni referència a la mateixa!! Ja ens contareu com pujar!!!!\ncmontava 14 de febrer de 2012, a les 18:09\nBoníssim l'article i el passetjet aquest...crec que és una de les zones més boniques de la contornà.\nPéro allà on dius que hi resten exemplars de savina albar (Juniperus thurifera)i pi roig (Pinus sylvestris) a la Serra d'Alfaro... no estic d'acord. Això sería tot un descobriment botànic per a la província d'Alacant! Em pega a mí que el que trobares seríen Pinus pinaster i Juniperus phoenicea, respectivament. El més a prop on créixen aquestos arbres, si no m'enganye, és al Penyagolosa.\nA banda d'aquest detall... enhorabona per portar avant aquesta pàgina, és una faenassa de por. Saluts:\nAlbert Alfaro 14 de febrer de 2012, a les 22:50\nCarlos Montava amb tots els meus respectes ja que no et conec m'estranya moltíssim les teves paraules contestant a l'article de A un Tir de Pedra. "Però allà on dius que hi restin exemplars de savina albar (Juniperus thurifera) i pi roig (Pinus sylvestris) a la serra d'Alfaro ... no estic d'acord. Aixó seria tot un descobriment botànic per a la província de Alacant ". Dones a entendre que en aquesta zona ni hi ha ni poden haber existit mai, si en Penyagolosa. Doncs sento dir-te que estàs equivocat. Arribes a temps a convèncer-te que l'exposat en l'article és realment cert només has de llegir la notícia que et transcric publicada el 7 d'aquest mateix mes.\n.La COORDINADORA D'ESTUDIS EÒLICS critica la tala massiva de Carrasques (alzines) per part de la Conselleria a els Masos de Capaimona i la Serra D'Alfaro.\nQuan la Coordinadora d'Estudis Eòlics del Comtat s'oposa que s'hagen triat els serres d'Almudaina i d'Alfaro per a situar en elles "instal • lacions industrials destinades a la producció d'energia elèctrica", és perque vol preservar els hàbitats i la fauna d'ambdues serres.\nLa Coordinadora també remarca que precisament un dels criteris d'exclusió com a zones aptes en el Pla Eòlic, que ella denunciava que no s'havia complert en aquesta comarca, era el de constituir "Àrees cobertes per masses boscoses d'espècies arbòries rellevants en la Comunitat Valenciana, en les que aquestes, es troben presents, les espècies susceptibles de formar masses boscoses o en les que aquestes, sense ser dominants, es troben presents; considerades com a rellevants són: Alzina carrasca (Quercus rotundifolia), Alzina comuna (Quercus ilex), Quejigo (Quercus faginea), Surera (Quercus suber), Sabina albar (Juniperus thurifera) i Pi silvestre (Pinus sylvestris) ".Per tant totes les exposades es troben a la zona.\nSi a més, qui està darrere d'aquestes tales és la pròpia Conselleria de Territori, a través de l'empresa pública Vaersa, el delicte sembla més greu encara. Aquesta actuació sembla bastant estranya quan ni tan sols s'havia avisat de la tala als ajuntaments afectats i sembla inútil un acudit el que es vulguen evitar que cremen els arbres utilitzant el mètode de tallar. Per descomptat, aquests ja no es cremaran, a excepció de 2 hectàrees que ja s'han talat.\nPer tant si la Conselleria no hagués permès en part aquesta tala entre ells, components de SABINA ALBAR (Juniperus thurifera) i Pinus Sylvestris, no et semblaria tan estrany que a la Serra D'Alfaro encara hagen deixat fora de la línia de prevenció d'incendis algunes d'aquestes espècies típiques del lloc. I el més important que te deixi d'estranyar que a Serra D'Alfaro és lloc de les dues espècies. Si el 7 de febrer es publica l'article, la visita la van iniciar abans, el mes probable que si tornen ara hagen d'anar comptat les espècies de Savina Albar i Pi roig que queden, perquè la resta a desaparegut gràcies a la Conselleria.\nÒscar 15 de febrer de 2012, a les 9:20\nCarlos Montava i Albert Alfaro, moltes gràcies pels vostres comentaris, de fet els dos teniu part de raó.\nRespecte a la savina albar (Juniperus thurifera) efectivament volia ficar la savina de tota la vida, la comuna(Juniperus phoenicea), però al copiar l'adreça de la Vikipèdia se me va anar el dit. De totes formes, a banda de l'apunt d'Albert, que realment és una sorpresa a eixes terres, sembla que alguna savina albar hi ha a la Font Roja, i a Petrer hi ha una monumental de 300 anys.\nRespecte al pi roig el vaig afegir per sonar-me haver vist algun exemplar, al ser una zona amb moltíssima pineda de repoblació no li vaig donar importància, però reconec que és rara (molt) la seua presència malgrat la seua existència segons la Coordinadora d'Estudis Eòlics.\nGràcies a tots dos!.\ngarrotipadur 31 d’octubre de 2014, a les 21:47\nUn altra gran crònica i que més puc afegir...sou uns cracks.\nAixò sí,és marina alta i no baixa com poseu.\nHui he estat per la zona del Barranc i ja havia estat feia 3 anys però m'ha fascinat més encara si cap perquè aquell dia la vam fer de passada i fent una llarga travessia i hui he fet anada i tornada pel mateix barranc.\nÉs al.lucinant lo que tenim al costat de casa.\nÒscar 4 de novembre de 2014, a les 19:07\nMoltes gràcies! és cert que moltes vegades, cegats pels cims, no ens girem a donar-li una oportunitat a un, a priori, humil barranquet que desprès d'una apasionant exploració dona moltíssim joc, tant des d'un punt de vist didàctic com educatiu.\nRespecte a la Marina Baixa, tens raó parcialment, la ruta transcorre per Tollos (Comtat) i Castell de Castells (Marina Alta), i així ho he afegit al text.\nSalutacions i gràcies de nou


Detalls Apartament Diputació Eix Dret VI\nApartaments a Barcelona › Apartaments Barcelona › Eixample dret › Diputació Eix Dret VI\nApartament recentment renovat amb aire condicionat i internet gratis a prop de la Plaça de Catalunya\nGaudí 5 és un apartament de 82 m ² amb 3 dormitoris situat. És externa i compta amb tres sortides 3 balcons. Hi ha 3 dormitoris, 2 dobles i 1 individual. Tots els llits són mares solteres. Hi ha un bany amb bidet i banyera. La cuina està totalment equipada.Inclòs en el preu: aire condicionat i internet Wi-Fi\nL'allotjament està situat a l'Eixample Dret, a 5 minuts a peu del passeig de Gràcia, plaça Catalunya, barri gòtic i La Rambla. Trobar supermercats a poca distància de la casa i hi ha un aparcament públic just a sota de casa. La zona està molt ben comunicat amb els autobusos, metros i trens, fins a arribar a l'aeroport. Estacions més properes: Girona, Passeig de Gràcia i plaça Catalunya (des del qual vostè prendre l'Aerobús a l'aeroport).\n1 valoracions a Apartament Diputació Eix Dret VI\nDiputació Eix Dret VI can be reserved only if the booking start date is between 21 set. 2019 - 03 oct. 2019


Lliurament del XXIè Premi de Narrativa Vila de l'Ametlla de Mar al Castell de Sant Jordi - 19/04/2013 » La Cala RTV\nLliurament del XXIè Premi de Narrativa Vila de l'Ametlla de Mar al Castell de Sant Jordi\n19 . Abr, 2013 a les 13:35\nL'obra Els aprenents de traïdor d'Ivan Carbonell ha estat la novel·la guanyadora del XXIè Premi de Narrativa Vila de l'Ametlla de Mar. Un premi impulsat des de la regidoria de Cultura de l'Ajuntament de l'Ametlla de Mar. Emigdi Subirats, Premi al Mèrit de les Lletres Ebrenques, serà l'invitat d'honor.\nAquest diumenge el castell de Sant Jordi, i la celebració de la Diada, serà el marc del lliurament del XXIè Premi de Narrativa Vila de l'Ametlla de Mar. El guanyador d'aquesta nova edició ha estat Ivan Carbonell, llicenciat en Filologia Catalana i Humanitats per la Universitat de Valencia, i professor de valencià de secundària amb l'obra Els aprenents de traïdor.\nLa regidoria de Cultura de l'Ajuntament de l'Ametlla de Mar impulsa aquest premi de Narrativa dotat amb 3000 euros i la publicació de la obra guanyadora a través de Cossetània. I és que malgrat els moments de dificultat econòmica el consistori calero ha volgut renovar la seva aposta per la cultura en aquesta vint-i-unena edició del premi.\n" Des de la regidoria invitem a tothom a assistir a aquest lliurament del premi que es fa per segon any consecutiu. Volem que la gent vingui a gaudir de l'acte i de la celebració de la Diada", explica Dani Boquera tècnic de la regidoria de Cultura.\nDe les 24 obres admeses, l'obra de Carbonell va ser premiada per unanimitat per tots els membres del Jurat el passat 9 de febrer. El jurat ha estat format per Judit Juncosa (representant de l'editorial), Marta Magrinyà (escriptora de Reus, que va guanyar el premi en una anterior edició), Olga Gas (filòloga i professora d'Institut), Joan Rebull artista local i Manel Alarcón que actua com a secretari. També va formar part del jurat Emigdi Subirats, Premi al Mèrit de les Lletres Ebrenques, que serà l'invitat d'honor del lliurament del premi.\n0 respostes a "Lliurament del XXIè Premi de Narrativa Vila de ..."\nnarrativa, premi, sant jordi


Heu d’omplir de nou els cartutxos de tinta de la impressora? HP diu que no (és clar): 2007es.com - Informàtica\nHeu d’omplir de nou els cartutxos de tinta de la impressora? HP diu que no (és clar)\nSi heu prestat molta atenció en els darrers anys, sens dubte heu escoltat o vist anuncis per a empreses que prometen estalviar diners en cartutxos de tinta de la impressora. En concret, en deixar-vos omplir la tinta un cop s’esgoti, en lloc d’obligar-vos a comprar un cartutx completament nou. Una cerca ràpida a Google ofereix moltes opcions, algunes de\nllocs de gran renom com Walgreen, i molts altres amb instruccions sobre com fer-ho fes-ho tu. I és fàcil veure per què aquesta idea és tan atractiva: substituïu l’única part del cartutx que heu gastat i pagueu només una fracció del preu que gastareu en una substitució completa. Què hi pot haver de malament en la configuració?\nBé, per una banda, els representants d'HP em van dir la setmana passada que, almenys amb els seus productes, no funciona.\nSé què estàs pensant. 'Això és exactament el que s'espera que digui la gent si treballa per a un dels fabricants d'impressores més grans del món'. Al que només puc respondre: Uh, sí, tens raó. Una empresa que ocupa la posició d’HP té tots els motius per minimitzar aquesta mesura de reducció de costos, de manera que tot el que se n’assabenti algú de la pròpia empresa s’ha de prendre amb un gra de sal. No podria estar d’acord més. De fet, vaig portar la coctelera de la cuina i la vaig posar just al costat de l’ordinador.\nHe de reconèixer que el raonament d’HP aquí tenia un cert sentit. Mentre estava recorrent la planta nord-americana de reciclatge de cartutxos de l’empresa a Smyrna, Tennessee (un suburbi de Nashville), durant la presentació típica de gossos i poni abans de l’esdeveniment principal, el tema va sortir i els nostres guies estaven molt disposats a discutir (i defensar) la seva posició quan semblàvem (al principi, de totes maneres) estar més interessats en això que en el procés de reciclatge real que ens havien convidat a presenciar.\nJean Gingras, gerent de programes ambientals de l’Americas Environmental Leadership Team, ho va explicar així: “Per exemple, si teniu un got i en beveu aigua cada dia, sempre que el renteu, la qualitat de l’aigua no ho fa”. t canviar. Però amb un cartutx, hem fet estudis que demostren que quan es fabrica de nou o es torna a emplenar, la qualitat canvia. I perquè aquest canvi de qualitat pugui fer reimprimir els clients '.\nCom canvia la qualitat, em preguntava?\n'Com que els capçals d'impressió o els brocs del cartutx d'impressió', va dir, 'després d'haver-los utilitzat fins que la tinta no quedi al cartutx, la qualitat d'aquests canvia. No imprimiran necessàriament de la mateixa manera que ho van fer durant la primera tirada '. A continuació, Gingras va presentar un estudi encarregat per HP sobre clients empresarials que mostrava que la reimpressió inspirada en la mala qualitat resultant compensava l'estalvi ambiental de reutilitzar o refabricar aquest cartutx.\nadoració del mercat del rellotge intel·ligent\nunitat d'estat sòlid més fiable


José Miró Cardona - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n22 agost 1902\n10 agost 1972 (69 anys)\nDiplomàtic, professor d'universitat, polític i advocat\nMiró fou fill del català i heroi de la guerra d'Independència cubana Josep Miró i Argenter. Va ser catedràtic de la Universitat de l'Havana. Opositor a la dictadura de Batista, fou primer ministre sota la presidència de Manuel Urrutia Lleó, del 5 de gener al 16 de febrer del 1959, quan el reemplaça Fidel Castro. Nomenat ambaixador de Cuba a Espanya, a finals del 1960 decidí exiliar-se i es convertí en un dels principals opositors del règim castrista. Vinculat a l'intent d'invasió de Bahía de Cochinos, estava estipulat que en cas d'èxit esdevindria President Provisional de Cuba.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=José_Miró_Cardona&oldid=23442497»\nDarrera modificació: 5 maig 2020 a les 09:14\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 maig 2020 a les 09:14.


Els Pastorets d'Igualada: 60 anys, 60 Nadals\nEls Pastorets d’Igualada: 60 anys, 60 Nadals\nAquest any els Pastorets d’Igualada celebren la seva 60a edició, una efemèride molt especial per a ells i per a la qual han preparat un seguit d’activitats que es faran a Igualada durant aquestes properes festes nadalenques.\nFrancesc Ferrer, director dels Pastorets, remarcava la rellevància d’aquestes seixanta edicions de Pastorets a la nostra ciutat que s’han dut a terme de manera ininterrompuda des del 1959, una fita que pocs Pastorets de Catalunya poden explicar. “Hi ha d’altres Pastorets que tenen més anys que nosaltres però en alguna època o altra han aturat les representacions per reprendre-les un temps després, cosa que no hem fet els Pastorets de l’Esbart Igualadí”.\nDurant l’acte de presentació del 60è aniversari, Francesc Ferrer també va voler fer valer la gran tasca de disseny que està duent a terme el Joan Sallent, que és qui ha fet el dibuix de la cartelleria d’aquest any i que ja va ser qui va fer l’anterior, el 2011, així com els dibuixos de l’auca. També va voler destacar la tasca d’en Jordi Solé tant en el disseny de decorats com en el disseny dels programes, utilitzant noves tecnologies que permeten actualitzar els decorats, substituint els antics de paper per d’altres fets amb nous materials i amb tècniques innovadores. “Mitjançant un programa informàtic hem pogut substituir el foc real que fèiem servir en l’escena de les calderes -que era un xic perillós tenint en compte que alguns dels decorats encara són de paper- per una projecció que dóna una imatge molt real” explicava Francesc Ferrer. “També ens permet donar moviment a altres decorats”.\nEn Jordi Solé comentava que aquestes tècniques s’han exportat a altres Pastorets de Catalunya a través de la Coordinadora, de la qual en formen part dels Pastorets igualadins. “Entre tots compartim i aprofitem al màxim tots els recursos dels que disposem”.\nActivitats per celebrar el 60è aniversari\nÈlia Ferrer va desgranar les activitats especials que es durant a terme aquests propers dies per celebrar els seixanta anys.\n– El mes passat es va fer un càsting per trobar una Verge Maria i un arcàngel Sant Gabriel al qual es van presentar moltes noies i de les quals ens van resultar escollides tres.\n– Demà dissabte dia 15, els Pastorets van al mercat de la Masuca. La Marta i el Jeremies han d’anar a comprar per a tots els pastors.\n– El divendres 21, el Lluquet i el Rovelló donaran coca a la Cantada de Nadales de la plaça de l’Ajuntament.\n– El dissabte 22 els Pastorets se’n van a patinar sobre gel a cal Font. El Lluquet, el Rovelló i el Satanàs es perseguiran sobre patins.\n– El dissabte 29 Igualada tindrà l’Infern més gran de Catalunya: tothom qui vulgui es pot disfressar de dimoni per acompanyar-los i es cremarà l’Ajuntament. Aquest serà un acte amb foc que comptarà amb la col·laboració dels Diables d’Igualada i es convidarà dimonis d’altres Pastorets de Catalunya que vinguin a l’infern d’Igualada.\nEls Pastorets de la temporada 2018-2019 tindran cinc representacions:\n– 23 de desembre. A les 11:45h. Sessió matinal reduïda\n– 26 de desembre. A les 17:30h.\n– 30 de desembre. A les 11:45h. Sessió matinal reduïda.\n– 30 de desembre. A les 17:30h\n– 13 de gener. A les 11:45h. Sessió matinal reduïda\nLes entrades es poden reservar ja a www.elspastorets.com o a través de l’app dels Pastorets d’Igualada on, a més de molta informació, hi trobareu un divertit joc per entretenir-vos tot caçant dimoniets.\nArticle anteriorFrancesc Ferrer: “Per a mi, un Nadal sense Pastorets no és Nadal”\nPròxim articleDe “l’últim paga a l’àrbitre” al torneig de vòlei sorra de referència, 28 anys d’història de l’Igualada Vòlei Club


25 prioritats programàtiques | Catalunya Sí que es Pot\nEL PROGRAMA DE LA GENT: 25 PRIORITATS\nHome / 25 prioritats programàtiques\nEstratègia catalana contra el canvi climàtic. Reducció del conjunt d’emissions de gasos d’efecte hivernacle en un 30% el 2020 i 80% el 2050. La clau d’aquesta reducció recau en el vector de la mobilitat i per tant s’haurà de treballar en la reducció de la mobilitat obligada en vehicle privat i, a mès llarg plaç, la total electrificació de tots els mitjans de transport.\nRecuperar les conquestes socials i laborals. Des del Parlament impulsarem la derogació de les reformes laborals, l’amnistia fiscal o la reforma de les pensions recolzades per PP, PSOE i CiU. Garantir l’elaboració i implementació de Plans d’Igualtat a les empreses. Establiment de penalitzacions a les empreses, de les quals es tingui constància, que discriminen directament o indirectament a les dones i persones pertanyents al col·lectiu LGTBI, o qualsevol altra font de discriminacio laboral.\nDesplegar urgentment un Pla de Rescat Ciutadà, davant la situació d’emergència social que estem vivint, amb mesures que seran implementades en els primers 100 dies de govern en tot un ventall de temes (serveis socials, habitatge, educació, pobresa energètica, ocupació i precarietat, salut, rendes i democràcia), entre elles la Llei del Mínim Vital Garantit, per tal de cobrir les necessitats bàsiques: Renda Garantida de Ciutadania, cap persona sense llar, garantir el dret a l’alimentació (especialment infantil) i accés als subministraments bàsics (aigua, electricitat, gas) que permetin atendre les necessitats de les persones en situació de vulnerabilitat social, especialment les famílies, infància, persones en situació de dependència, persones amb diversitat funcional i dones.\nProu retallades a la salut. Cal augmentar el percentatge del PIB dedicat a sanitat fins a nivells europeus, recuperar condicions de treball i sou dignes per als i les professionals dels serveis sanitaris. Pla de Xoc per reduir les llistes d’espera i els temps màxims i, a la vegada, donar eines per estalviar i redistribuir els recursos dels productes i de les estructures allà on més falta faci.\nCanvi de model. Aturarem i revertirem el procés de mercantilització i priorització d’interessos privats en la sanitat pública. Aturarem noves concessions i externalitzacions. Farem públics i revisarem els convenis amb les entitats que col·laboren amb el CatSalut. I especialment aturarem la fragmentació i el desmantellament de l’ICS. Impulsarem el debat públic per elaborar una nova llei (Llei d’ordenació sanitària de Catalunya) i un pacte sanitari estable que defineixi la cartera de serveis del sistema públic. El Servei Català de la Salut (CatSalut) hauria de convertir-se en el Sistema Nacional de Salut (SNSC), amb les funcions de planificació, direcció, finançament, prestació de serveis i avaluació de resultats.\nNou marc normatiu. Educar en i per a la democràcia. Paralització i demanda de derogació de la LOMCE i la LOMLOU. Obertura d’un procés el més ampli i eficaç possible per aconseguir una nova Llei d’Educació de Catalunya que garanteixi el caràcter de servei, titularitat i gestió pública de l’educació, atenent-se a principis d’inclusió, equitat, igualtat i qualitat. S’establirà un increment progressiu del percentatge de fons públics per a l’educació pública amb l’objectiu d’arribar al 100% el més aviat possible sense crear injustícies ni buits. Inici del procés per aconseguir un finançament íntegre de l’educació pública amb càrrec als pressupostos de les administracions públiques amb gratuïtat completa de l’educació pública a tots els seus nivells. En la fase corresponent a aquesta legislatura s’augmentarà significativament la dotació per a beques i es revisaran els procediments d’adjudicació per millorar la seva equitat i es revisaran a fons els concerts amb eliminació immediata dels que segreguin per sexe, origen o condició socioeconòmica.\nAmpliar la xarxa pública d’escoles bressol de 0 a 3 anys, recuperar la convocatòria de beques d’escolaritat i evitar l’augment de ràtios i la disminució del nombre d’educadors i educadores.\nEducació pública de qualitat. Foment de la implementació de metodologies pedagògiques mitjançant la transmissió der les experiències educatives basades en la creativitat, l’esperit crític i l’actitud solidària a fi de poder generar un clima fecund d’innovació a tots els centres educatius. Disseny d’una formació inicial i permanent del professorat coherent amb els objectius i les metodologies proposades. Revisió del sistema d’accés a les places docents per assegurar que el nou professorat tingui assolides les habilitats pedagògiques necessàries. S’incorporarà una revisió de l’actual sistema d’avaluació, amb indicadors per a l’equitat educativa.\nCondicions bàsiques dels centres educatius. Establiment d’una ràtio màxima de 20 alumnes a infantil i primària, de 25 a la secundària obligatòria i de 30 en educació secundària postobligatòria disminuintla en funció de la diversitat present a les aules (zones i alumnes amb necessitats educatives especials i específiques). Establiment d’un pla de xoc per a fer efectiva la inclusió i contra el fracàs i l’abandonament escolar elaborat per una comissió multidisciplinar creada per a tal fi. Elaboració de programes de compensació per a entorns socials desfavorits (culturals, econòmics, escoles rurals) i per prevenir la violència de gènere les addiccions i l’assetjament. Dotació a totes les escoles de la xarxa pública de departaments d’orientació. Elaborar protocols de diagnosi primerenca i abordatge de les dificultats específiques d’aprenentatge i altres trastorns que condicionen l’aprenentatge de la nostra infància.\nUniversitats i recerca. Garantir l’accés universal a la universitat. Augmentar el nombre de beques i instaurar progressivament un sistema de taxes de matrícula en funció de la renda, amb l’objectiu estratègic d’avançar cap a la gratuïtat real. Dissenyar un nou pla de R+D+I que estimuli línies de recerca estratègiques d’acord amb models econòmics equitatius i sostenibles (dotació progressiva fins al 3% del PIB). Crear un programa de contractes de recerca predoctoral i postdoctoral en els quals prevalgui el talent, la competència científica dels i les aspirants i els drets laborals.\nUniversalitat dels Serveis Socials i establiment d’una xarxa pública capaç de donar cobertura a les necessitats reals de tot el territori català. Reestructuració dels serveis d’atenció primària de Serveis Socials mitjançant la revisió de la ràtio poblacional i millora de la comunicació i transmissió de la informació dels serveis d’atenció primària als serveis especialitzats. Les ràtios dependran de la situació sociodemogràfica concreta del territori. Aquesta reestructuració contempla la professionalització i especialització dels serveis primaris, amb la millora de la qualificació del propi servei, mitjançant la introducció de figures com el treballador/a familiar i l’integrador social dins de l’Equip Bàsic d’Atenció Social (EBAS).\nPresentar una Llei de segona oportunitat que permeti una reestructuració ordenada o una quitança d’una part del deute o refinançament per a persones físiques, garantint la protecció de béns bàsics com habitatge, alimentació i els béns de consum imprescindibles per a la vida quotidiana i per desenvolupar una professió o ofici.\nAplicació immediata de la iniciativa legislativa popular promoguda per la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca, l’Observatori de les Desigualtats (DESC) i la Plataforma contra la pobresa energètica per evitar la privació de l’habitatge habitual o no disposició d’habitatge. Cap persona o nucli familiar pot ser privada de l’ús de l’habitatge en el que estigui residint fins que les autoritats competents en matèria d’habitatge adoptin les mesures legalment previstes per mantenir-la en el mateix habitatge o li faciliti un habitatge substitutori amb les degudes condicions d’habitabilitat, en el mateix municipi o en un de proper, quan no sigui possible ubicar-lo en el primer.\nDestinar a lloguer social els habitatges buits de llarga durada en especial el de les entitats financeres i de la SAREB, gestionat pel sector públic o per organitzacions sense ànim de lucre. Decretar el lloguer forçós dels habitatges buits i la sanció en cas necessari. Ampliar el número d’habitatges de lloguer del parc públic a 55.000 en un termini de 4 anys.\nImplementació i desenvolupament de les mesures del Pla de Protecció Internacional de Catalunya. Dotació de pressupost i creació de places de la Generalitat per acollir persones sol.licitants d’asil i refugiades, amb condicions, recursos i dignitat.


WHATSAPP DE MARES\nNotícia d'actualitat al Diari de Girona.\nHi podem reflexionar.\n"Ara us diré el que està patint el meu fill. La professora GH es dedica a sacsejar-lo de males maneres, a tirar-li del braç, es burla d'ell, es menja el seu entrepaà ... Amb això vull dir que controleu als vostres fills i els hi pregunteu per aquesta individua".\nAquest missatge va ser enviat al grup de WhatsApp de pares d'alumnes de 5è d'Infantil del CEIP Carrasqueira per una de les mares. La progenitora assegurava que el seu fill patia un tracte indegut per part d'una docent del centre i alertava a la resta dels pares sobre el seu comportament.\nÉs més fàcil creure i fer correr un comentari que intentar verificar l'informació que ens arriba.\nHauriem de ser menys "creients" i més pensadors. I tenir consciència de què diem.\nSempre hem de verificar la informació que rebem. I si és certa, comentar-ho amb la persona implicada. Mai parlar-lo per l'esquena. Podem fer molt de mal a l'acusar a una persona innocent.\nDivendres, 7 d'abril del 2017 PER PASQUA... MONA A...\nDijous, 6 d'abril del 2017 WHATSAPP DE MARES Notíc...\nDilluns, 3 d'abril del 2017 MENÚ ABRIL DILLU...


Jonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” | X.M | BARCELONA | Barça | L'Esportiu de Catalunya\nJonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” Jonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” Jonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” Jonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” + Jonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” E-mail\nBARCELONA - 8 desembre 2021 18.49 h\nJonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” Jonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” Jonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” Jonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” Jonatan Giráldez: “Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal” E-mail\nEl Barça, ja amb l’accés assegurat als quarts de final de la Champions femenina, visita demà a l’Emirates l’Arsenal amb la intenció de refermar el primer lloc de grup. N’ha parlat el seu tècnic, Jonatan Giráldez, des de Londres.\nCanviarà l’Arsenal respecte al partit de la primera volta?\n“És cert que el partit al Johan Cruyff el vam dominar pràcticament tot. Les sensacions van ser molt bones, en un dels nostres millors partits. En estructura, crec que jugaran una mica diferent, amb una pressió diferent. Però hem d’esperar, perquè sabem que nosaltres sotmetem diferent els rivals. I també tenim la capacitat d’adaptació, en funció del tipus de plantejament que facin. Crec que serà un partit diferent. Ens esperem un pla diferent de l’Arsenal”\n“Després del partit del Johan, jo crec que modificaran una mica l’estructura i la idea de joc, i a més tenint en compte que estan jugant a casa. Estem preparades contra pressions altes, perquè n’hem rebut sobretot el dia del Llevant. Entenc que és lògic que vulguin tenir més pilota, però nosaltres volem evitar-ho. Volem ser protagonistes, crear ocasions.”\nLes dificultats dels rivals\n“Els últims partits, és cert que hi ha hagut parts, sobretot contra l’Athletic i el Llevant, ens ha costat més pel tipus de pressió. Però no em preocupa. Aquestes experiències ens ajuden a intentar continuar millorant. Ho veig com una idea de poder potenciar aspectes que ens puguin fer créixer.”\n“Pel problema que ha tingut, s’ha de tenir paciència. El seu retorn serà a poc a poc. Hem de tenir en compte d’on ve i incorporar-se de mica en mica. Aquesta és la idea.”\n“Segurament mereix jugar més del que està jugant, perquè és una jugadora amb molta predisposició i nivell, però hi ha molta competitivitat. Defensivament, per les seves condicions, tant de central com de lateral dret, té possibilitats de créixer.”\nTambé ha parlat Lieke Martens. “És un plaer jugar a l’Emirates. Esperem guanyar”, ha explicat la futbolista, que ha valorat el retorn de Caroline Graham Hansen després de superar unes proves al cor: “És un plaer que torni a estar a punt. És fantàstic tenir-la”.


AE ALBADA – Pàgina 3 – NOVA WEB A: ESCOLA MARISTES RUBÍ!!!\nNOVA WEB A: ESCOLA MARISTES RUBÍ!!!\nNovembre 21, 2013 aealbadaDeixa un comentari\nCom va tot escoltes!?!?! A continuació us deixem el seguit d’activitats que es duran a terme aquest proper cap de setmana.\nCastors i Llúdrigues: Sortida de 2 dies – Inout (Collserola)\nLlops i Daines: Sortida de 2 dies – Montseny\nRàngers i Guies: Cau normal\nPioners i Caravel·les: Cau normal\nRovers: Cau normal\nRecordeu que en cas de necessitar les inscripcions, les trobareu totes penjades a l’apartat de “Documents”.\nFins dissabte! 😉\nLlops – Sortida 16 d’octubre a Collserola\nNovembre 6, 2013 aealbada1 comentari\nEl passat 19 d’octubre els llops i les daines van anar a fer una excursió a Collserola. Van anar-hi caminant des de St.Cugat i van gaudir de la natura mentre anaven caminant, fent reflexions i jocs. Un cop a dalt van poder contemplar la vista panoràmica de Barcelona i contrastar el paisatge natural amb el de la ciutat que tenien davant. Va ser un dia molt profitós i divertit!\nOctubre 24, 2013 aealbadaDeixa un comentari\nHola a tothom! Aquí us portem les activitats del proper dissabte de cau:\nCastors i Llúdrigues: Excursió d’un dia – Casa de pagès\nLlops i Daines: CAU normal (Recordeu que heu de portar la vostra foto així com els taps solidaris!!)\nRàngers i Guies: Sortida de dos dies – Planoles\nRóvers: CAU normal\nAprofitem per recordar la necessitat de portar els papers de fitxes mèdiques, inscripcions, etc… per així poder tenir tots els registres actualitzats.\nProper dia de cau 19/10/13\nOctubre 18, 2013 aealbadaDeixa un comentari\nAquí us deixem tot el que tenim preparat per aquest cap de setmana:\nCastors i Llúdrigues: CAU normal + Reunió de pares (19:15h a l’entrada del Poliesportiu)\nLlops i Daines: Sortida a Collserola.\nRàngers i Guies: CAU normal.\nPioners i Caravel·les: Sortida de programació – Llinars del Vallès.\nRóvers: Cau normal.\nP.D: Recordeu que teniu totes les inscripcions, tríptics,…a l’apartat de branca corresponent, dins de la secció “Documents“.\nI comença el 2n dia de CAU!!!\nOctubre 4, 2013 Octubre 4, 2013 aealbadaDeixa un comentari\nAquí teniu el que ens espera aquest proper dissabte 5 d’octubre:\nCastors i Llúdrigues: CAU normal\nLlops i Daines: Cau normal + Reunió de pares de llops/daines (19.00h)\nRàngers/Guies: Cau normal + Reunió de pares de ràngers/guies (19.00h)\nPioners/Caravel·les: Cau normal + Reunió de pares de pioners/caravel·les (19.00h)\nRóvers: Sortida de Programació – Montserrat\nTOTHOM (escoltes, famílies, exmonis,…) : Celebració familiar a les 19.30h (Sala Champagnat)\nA més a més, a les 20.00h (i a les 16.00h, sessió reservada per als escoltes) tindrem la primícia mundial del curt “AE Albada: Més enllà de l’escoltisme” on es resoldrà un dels secrets més ben guardats… Aquell que tothom s’ha preguntat durant anys, com elegim els kraals de monitors? Haureu de venir per descubrir-ho 😉\nP.D: Ja tenim actualitzats tots els documents que es van entregar durant la passada reunió general, hi podeu accedir clicant a “Documents“.\nSORTIDA A BLANES!!\nMai 26, 2013 aealbadaDeixa un comentari\nQue hem fet aquest cap de setmana?\nDoncs els Ràngers i les Guies hem anat d’excursió a Blanes. A on? A un càmping, molt divertit, i ple de ganes per passar-nos-ho molt bé. Tot va començar el dissabte cap a les 7:30 del matí, tots estàvem molt dormits però sobretot amb moltes ganes de caminar i fer alguns riures. Vam agafar el tren i ens vam dirigir fins a Plaça Catalunya, allà vam seguir la nostra ruta però amb la RENFE, al arribar a Mataró no ens vam aturar i fins a Pineda, per fi vam començar a caminar, no hi havia gaires ganes, però poc a poc ens animàvem, amb les motxilles a les espatlles i les cançons a les nostres boques, vam començar la primera excursió, al final cansats el nostre destí era allà, càmping Bella Terra.\nDesprés de descansar una miqueta i ja amb molta gana, vam anar a parar a la nostra parcel·la, totes les panxes es van omplir amb el menjar que ja havien preparat les mares amb tot el seu amor, seguidament els de segon any, vam ajudar als de primer a muntar la tenda.\nUn passeig fins a la platja, que era al costat, ens va dur fins a les primeres activitats del diploma del Ricard Codina i l’Arnau Solis. Uns escoltes de segon any, els quals havien preparat l’excursió per a tots els demés. Al acabar les activitats, vam tornar al càmping, però ja era tard i vam haver de fer el sopar, totes les patrulles teníem molta gana i per aquest motiu vam acabar molt ràpid. Per continuar, ens vam riure moltíssim amb unes proves realitzades també per els nostres companys que ens van provocar una disbauxa infinita, si així es pot dir.\nAbans d’anar a dormir i encara amb moltes ganes de ballar i riure vam anar una estona a la “discoteca” d’aquell súper càmping, i després de ballar una mica, vam fer uns jocs de nit també preparats pels nostres companys, una reflexió del dia i quan ja no podíem amb el nostre cos, vam anar a dormir havent gaudit un munt d’aquell dia.\nAl matí següent ens vam aixecar, i després de fer un bon esmorzar, vam fer l’última excursió. Una mica cansats vam començar a caminar. I després d’una horeta, ja érem allà, a la torre d’un castell a una muntanya molt a prop del mar, no vam parar gaire, vam tornar al càmping i ràpidament ens vam refrescar una mica els peus a la piscina, va ser poc temps però ens vam divertir moltíssim. Ja a la tenda, i per acabar aquella súper excursió, vam dinar, vam recollir les tendes i sense deixar-nos res vam tornar a Rubí. Allí els pares ens estaven esperant i contents de veure’ns ens van dur a casa. Finalment, i segurament tots molt cansats, vam caure al llit amb un somriure a la boca.\nMarc Cenzano Gomez\nUns pioners “espectaculars”!\nMai 7, 2013 aealbadaDeixa un comentari\nEl passat 21 d’abril els Pioners i Caravel·les van representar davant de més de quatre-centes persones el famós musical de Broadway “Hairspray”.\nSeguint la voluntat de servei, els joves de la Unitat Tramuntana han decidit donar part dels beneficis recollits amb les entrades a una ONG, per deixar el món millor de com l’hem trobat, i l’altra part per alleugerir el cost de la ruta.\nLa història, ambientada als anys ’60, parla d’una jove de Baltimore (Tracy Trumblad) que lluita pel seu somni: participar al famós show televisiu de Corny Collins. Al llarg de l’obra, Tracy coneix els ballarins dels programa i gent de tot color, amb la qual cosa Tracy decideix lluitar contra una injustícia: la igualtat de drets entre blancs i negres.\nTot l’esforç dels tres mesos de preparació del musical van veure’s recompensats amb una molt bona posada en escena i els aplaudiments i felicitacions d’un públic molt entregat.\nMoltes felicitats, Pioners!!\nAbril 10, 2013 aealbadaDeixa un comentari\nCliqueu aquí per descarregar la inscripció al Pelegrinatge a Montserrat.\nAbril 9, 2013 aealbadaDeixa un comentari\nEls castors i llúdrigues vàrem anar a gaudir durant 4 dies de la setmana santa a La Carral on juntament amb nens i nenes d’arreu de Catalunya vam passar uns dies genials.\nEls nostres castors i llúdrigues van fer molts nous amics i moltes històries per explicar que recordaran durant molt de temps. Allà a La Carral es van trobar amb en Gargamel, que ens va transformar a tots en barrufets!\nEncara que això no va ser cap problema pels C/LL’s i l’ajuda dels tres porquets, amb qui vam anar viatjant per diversos contes amb l’objectiu de trobar la poció màgica que ens tornaria a la normalitat, durant aquests quatre dies tant intensos ens vàrem trobar amb La llebre i la tortuga, La blancaneu i els set nans, La caputxeta vermella i molts d’altres; que amb els porquets i la nostra ajuda vam anar aconseguint cada un dels ingredients; finalment amb la poció a les nostres mans, el Gargamel es va tornar bona persona i nosaltres vàrem tornar a la normalitat.\nDurant aquests dies ens vam atipar com mai, aconseguint força per afrontar tot el que ens venia cap endavant, el segon dia vàrem fer una excursió fins El Miracle, on els nens i nenes van demostrar les seves forces on van arribar sense cap problema, només arribar de nou a La Carral ens vam dutxar per recuperar energia i estar ben nets.\nL’endemà ens vàrem preparar per un dia intens, amb un macro-joc que va durar tot el matí amb ple d’activitats pels voltants de la casa; a la tarda faltava una mica de música i vam fer animació ballant diverses cançons on els C/LL’s van quedar esgotats de tant saltar i ballar, però això no s’acabava perquè desprès de sopar com que era la última nit, es va preparar un Furor, un joc entre diferents equips, en el qual van cantar amb nata a la boca, van jugar a fer mímica i finalment el “Limbo” que es va enllaçar amb una gran discoteca on tots els nens i nenes van perdre la vergonya i van ballar com mai amb molt bona música. Com que teníem molta son i estàvem ben cansats, vam anar tots cap a dormir desprès d’un dia molt intens i divertit.\nAl final va arribar l’últim dia; conscients de que era l’últim dia vam gaudir de les poques hores que quedaven amb els nous amics que havíem fet; es va fer la hora dels adéus que va acabar amb un munt d’abraçades i acomiadaments amb moltíssimes ganes de tornar-nos a veure desprès d’aquests grans dies. Els castors i llúdrigues de A.E.Albada vam pujar al autocar direcció Rubí dient adéu i cantant l’himne de la pasqua.\nHores de sortida Pasqua\nMarç 22, 2013 aealbadaDeixa un comentari\nDemà els Castors, Llops i Ràngers de Pasqua! L’hora de sortida és:\n– Castors: a les 9.30 a l’escola.\n– Llops: a les 9.00 a l’escola.\n– Ràngers: a les 9.30 a l’escola.\nFins demà amb les piles ben carregades escoltes!! 😉\nApunteu-vos al soparet!! twitter.com/aealbada/statu… 3 weeks ago\nAquí teniu tota la informació sobre el darrer dia de cau! Platja, sopar... (tremenda xapa)⚜😊 Link per apuntar-se:… twitter.com/i/web/status/1… 4 weeks ago\nS'apropa el concurs de pastissos... QUI S'ANIMA?? NO US PREOCUPEU! Hi ha premi per tot tipus de creacions... QUINS… twitter.com/i/web/status/1… 4 weeks ago\nJA TENIM AQUÍ EL SOPAR D'AGRUPAMENT!!⚜😋 INSCRIPCIÓ: forms.office.com/r/v2J4guhTmC https://t.co/0PG57QDR27 4 weeks ago\nAcaba de publicar una foto instagram.com/p/CVfkQY_sQCR/… 8 months ago


L’exjugadora del CH Sant Esteve Sandra Baño es retira de l’handbol – La Bústia\nL’exjugadora del CH Sant Esteve Sandra Baño es retira de l’handbol\nPer Esports 19 de febrer de 2020 a les 17:00 0 688 Visites\nLa vallesana va ser una de les artífexs de jugar a Divisió d’Honor Plata amb la samarreta sesrovirenca\nSandra Baño (Sabadell, 1986) s’ha retirat de la pràctica de l’handbol als 34 anys. La vallesana va militar durant tres temporades el sènior femení del CH Sant Esteve (2014-2017) i va aconseguir la fita història de jugar a Divisió d’Honor Plata amb la samarreta sesrovirenca.\n“Deixo l’handbol per desgast. He patit quatre lesions al genoll: la primera als 20 anys i la darrera, l’estiu passat”, assegura Baño a La Bústia. La jugadora vallesana tanca la seva etapa jugant a l’Handbol Sant Joan Despí.\nDe Sant Esteve guarda bons records. Al marge de tres temporades al Sanes Arena, Baño diu que “vaig estar-hi vinculada molt més temps per motius personals“. La vallesana va viure a Sant Esteve durant cinc anys fins a traslladar-se a Molins de Rei, on resideix actualment.\nVa iniciar-se als sis anys i formar-se a l’OAR Sabadell fins a l’etapa juvenil. També ha jugat a l’Esportiu Castelldefels, CE Molins de Rei, CH Sanes i l’Handbol Sant Joan Despí. A més va ser integrant de la selecció catalana de categoria infantil fins a sènior.\nBaño reconeix que “l’handbol m’ha donat les persones més importants dela meva vida” i ara que es retira, s’emociona recordant el seu pare: “l’handbol va crear un vincle especial i únic entre ell i jo”.\nUn cop retirada de les pistes, Baño deixa la porta oberta al seu lligam amb l’handbol. “Tot i que ha estat una decisió un pèl precipitada, no he tingut temps de valorar si hi seguiré vinculada. Ja es veurà”, somriu.\nFotografia: La vallesana Sandra Paño va jugar al CH Sanes durant tres temporades [SE]\nSandra Paño amb Laia Faixó, amb qui van jugar juntes a Sant Esteve i ara a Sant Joan Despí [SE]\nDos interns de la presó de Brians 1 a Sant Esteve apallissen un altre home


Entrevista a Oscar Mateos | Revista RE\nOscar Mateos, Professor de RRII de la Facultat de Comunicació i RRII Blanquerna-URL i Coordinador de GLOBALCODES.\nPensar en un projecte comú\n«La cruïlla de canvis que estem vivint és extraordinària i ens obliga a tenir una gran audàcia»\nDiverses vegades has parlat i escrit sobre el canvi d’època, però les circumstàncies actuals de la pandèmia forcen aquest canvi! Com l’expliques?\nLa idea de canvi d’època comença a prendre força amb la crisi financera que es produeix a partir del 2008 i la constatació que hi ha un seguit de transformacions impulsades per la globalització (econòmiques, polítiques, tecnològiques…) que generen nous interrogants i dilemes, davant dels quals les respostes i actors tradicionals ja no són suficients. La pandèmia, potser, accelera molts dels canvis i la necessitat de respostes que es plantegen, però no és un punt d’inflexió en aquest sentit, sinó que ens posa de forma crua davant d’un mirall.\nEs porta temps analitzant i valorant aquest període i ens preguntem: Com serà el món després de la Covid-19 ja que s’han produït canvis a tots els nivells?\nEl món en què vivim és un món trencat per la desigualtat creixent, a tots els nivells, i per una crisi climàtica de la qual comencem a rebre els seus principals impactes i símptomes. És un món caracteritzat per un malestar global, de societats que viuen en primera persona, potser amb particularitats diferents depenent del context, la precarietat, la incertesa vital, la vulnerabilitat i la fragilitat.\nLa manca d’horitzons vitals i l’escandalosa desigualtat, a més, dinamiten les democràcies, avui dia, sistemes incapaços d’oferir millores palpables a tots aquests sectors. La cruïlla de canvis que estem vivint és extraordinària i ens obliga a tenir una gran audàcia.\nEvidentment, tot ha quedat sacsejat i s’ha produït una forta crisi en tots els àmbits: econòmic, social, familiar, cultural, pedagògic, laboral, religiós, emocional… Quina crisi consideres que és la més afectada?\nEl món sencer, a tots els nivells, ha quedat profundament impactat. La pandèmia ens ha portat a una situació de vulnerabilitat compartida, impensable fa uns anys. Normalment les grans catàstrofes o epidèmies tenien lloc en països del Sud, mentre que aquesta crisi no entén de latituds. Ara bé, la pandèmia posa de manifest, amb duresa, les desigualtats estructurals que ja existien: els països, els barris, els llocs en què viu la població més vulnerable, amb menys accés a infraestructures sanitàries o amb menys possibilitats vitals, són les que estan patint un major impacte. Als Estats Units, la població afroamericana s’ha vist tres vegades més afectada per la pandèmia que la població blanca.\nA Barcelona, l’impacte als barris més empobrits és més important que la que hi ha als barris amb major poder adquisitiu.\nCom es pot reconstruir tot el que ha quedat malmès?\nMolts governs, també el de la Unió Europea, són conscients que d’aquesta crisi no es pot sortir amb grans desigualtats i fractura social. Si la sortida fos aquesta, l’escenari seria simplement insostenible, malgrat la precarietat\ni les desigualtats continuaran aguditzant-se. La pandèmia obre una finestra d’oportunitats per impulsar un model que posi en el centre els béns públics i els béns comuns globals, però també obre la possibilitat d’aprofundir determinades derives autocràtiques que hem experimentat. Des de tots els àmbits caldria aturar-se abans de continuar fent les coses com sempre, pensar què estem aprenent amb tot això, què ens està dient aquesta crisi i quines coses ens calen per construir projectes en clau d’equitat i dignitat i respectuosos amb el planeta. La gran temptació és tornar a la «normalitat», quan la «normalitat» és ara mateix el problema.\nSovint ja descrivíem que la societat estava desanimada per diferents realitats: un ritme accelerat, gran complexitat… Tot això portava i porta a una incertesa. Com es pot sobreviure?\nEl nihilisme social és potser el més preocupant dels problemes que tenim davant. La desconfiança en la societat, en les institucions, en la possibilitat de tenir un projecte que giri entorn del bé comú, s’ha apoderat de multitud de discursos que pensen que no hi ha sortida i que el que cal és ordre i mà dura, fet que ens porta reminiscències d’altres temps. El cinema\ni les sèries de TV insisteixen en relats distòpics, quan socialment el que necessitem és visió de futur i horitzons esperançadors. Som capaços d’imaginar-nos la fi de la humanitat demà passat, però no som capaços de somiar amb un futur en clau d’esperança. La supervivència i la sortida demana refer teixits socials malmesos per una societat impregnada d’individualisme, hiperconsum i hedonisme digital. Hem de reconnectar amb nosaltres mateixos i connectar amb la gent que tenim al nostre voltant per donar-nos suport mútuament, i també per pensar junts en el projecte comú que volem.\nCom es pot generar una nova esperança per una transformació amb sentit i mirada constructiva?\nConstruint una ciutadania crítica, compromesa amb les iniciatives que volen abordar els grans problemes globals (crisi climàtica, paradisos globals…), amb les iniciatives comunitàries que ajuden a teixir la societat i la comunitat en un món fragmentat, precaritzat i atomitzat, i amb la capacitat de reconnectar amb un mateix enmig d’una gran crisi d’atenció a què ens ha portat les pantalles i les xarxes socials. Sent conscients que cal diferenciar entre la necessitat de defensar béns públics i globals, drets fonamentals, i optar per renunciar a hàbits de consum, a necessitats creades, que tenen una petjada ecològica que posa en perill la vida del planeta. Quan entenguem que el 15% del planeta, on estem nosaltres, consumeix el 85% dels recursos mundials i reconeguem que no és ni viable ecològicament ni desitjable èticament, i això porti canvis substancials en les nostres vides i hàbits de consum, estarem fent un pas de gegant.\nQuè creus que haurem après de tot el viscut i quins valors humans s’hauran recuperat?\nJo tinc esperança, malgrat soc conscient que el que predomina és aquest nihilisme social on el problema sempre són els altres (els que no es posen mascaretes, els que no han fet el que calia…) i on la percepció és que anem rumb al desastre i que el gènere humà no té solució. Però la història és tossuda i demostra tot el contrari. Si d’aquesta crisi sortim més conscienciats que vivim en una aldea comuna i global, que els nostres actes tenen impactes en el conjunt del planeta i que, en el fons, som éssers cada cop més interdependents i ecodependents, haurem fet un gran aprenentatge vital i personal. El problema és que tenim poc temps per resoldre molts problemes de fons.\nQuina ha de ser la brúixola per orientar el camí i les preses de decisions en els nous escenaris que tocarà viure?\nTota aquesta experiència ens ha de portar a l’acció per impulsar canvis individuals, institucionals i socials de fons però també per exigir decisions polítiques valentes que en els propers anys han de ser claus.


Metodologies bàsiques al laboratori de microbiologia. Cultiu i manteniment de soques bacterianes. Treball en condicions estèrils i manipulació asèptica de cultius bacterians. Tinció i observació de microorganismes. Assaigs estructurals i fisiològics.\nBases de l'organització en vegetals. Principals tipus estructurals. Cicles vitals. Diversitat vegetal i línies filogèniques.


Un recorregut pels diferents barris d’Ontinyent celebrarà el Dia Mundial de la Bicicleta - TV Digital Ontinyent\nHome > Educació > Un recorregut pels diferents barris d’Ontinyent celebrarà el Dia Mundial de la Bicicleta\nTV Digital Ontinyent 19/04/2018\tEducació, Medi Ambient Comentaris tancats a Un recorregut pels diferents barris d’Ontinyent celebrarà el Dia Mundial de la Bicicleta\nL’Ajuntament d’Ontinyent, ha organitzat una “Bicicletada” que recorrerà tots els barris de la ciutat per commemorar el Dia Internacional de la Bicicleta, amb la col·laboració del col·lectiu “Ontinyent en Bici”. Aquest divendres 20 d’abril, a partir de les 19:00 hores, persones de totes les edats podran participar en un circuit que eixirà del pump track del passeig de Benarrai i recorrerà, entre altres, l’avinguda d’Almaig, el carrer José Simó Marín, carrer Major, el Pont de Santa Maria, l’avinguda Almansa, el carrer de les Monges Carmelites, i finalitzarà de nou al passeig de Benarrai.\nLa regidora de Sostenibilitat, Patricia Folgueras, explicava que “des del Govern d’Ontinyent hi ha una aposta ferma per la mobilitat sostenible i en concret per fomentar l’ús de la bicicleta. Convidem a tota la ciutadania a participar en aquesta activitat saludable i respectuosa amb el medi ambient i esperem que tinga la mateixa acollida que altres accions similars com la ‘Bicicletada’ que ja vam fer en el Dia Mundial Sense Automòbil, o el nostre particular Dia de la Bici que celebrem en la Fira de Novembre organitzat per la regidoria d’Esports” declarava Folgueras.\nPer a participar serà necessari inscriure’s, de manera gratuïta, al mateix punt d’eixida de 18:00 a 18:30 hores. Entre totes les persones assistents se sortejarà un kit d’electrificació per a bicicletes. Els xiquets i xiquetes hauran de fer ús del casc obligatòriament.\nAnterior Saül Gómez estrenarà 13 peces exclusives en la Capitania mora d’Alcoi\nSegüent Els carters d’Ontinyent, tercers en el premi d’Excel·lència\n232.000 euros per millorar la seguretat i comoditat de 12 carrers d'Ontinyent - https://t.co/Nv7Gq5Neat https://t.co/Im11hrC5tl31 minuts ago


El pavelló d´Infantil: de setembre 2012\nJa hem iniciat el treball del traç vertical. Com sempre els he presentat imatges de fotos de la vida real i de quadres d´artistes en les quals destaca el traç vertical. Hem anat a la pissarra i hem fet el traç començant des de dalt de tot, tant com el nostre braç pogués i la consigna era que haviem de fer-ho sense aixecar el guix de la pissarra.\nLa pissarra ha quedat plena de traços verticals de tots colors!!\nAquest curs entro una hora a P4 a fer grafisme així és que us presento les activitats que hem fet per treballar també el mateix traç.\nPrimer hem buscat inicials dels noms propis de la classe en les quals comencem amb el traç vertical.\nDesprés hem buscat elements de la classe en que hi fos present el traç vertical: els armaris, les manetes dels armari, la maneta de la porta de la classe...\n...els radiadors i moltes coses més!!\nHem fet el mateix exercici que a P3 i han realitzat el traç a la pissarra.\nPer últim quan ja han realitzat la part gràfica del quadern que fem servir, a la part del darrera hem fet el traç vertical. Primer havien de fer una línia de dalt a baix tota seguida i després el traç vertical interromput\nPoc a poc us aniré ensenyant les diferents activitats proposades tant a P3 com a P4 per a treballar el grafisme!!\nM´agradaria ensenyar-vos com hem decorat el pavelló per a la Festa Major. El curs passat vam omplir el sostre de fanalets i aquest curs l´hem omplert de serpentines!\nCada nen i nena ha decorat una espiral amb gomets.\nEls de P4 i P5 han retallat les seves espirals. Els de P3 encara són petits i els he retallat jo.\nAra que ja estan retallades només ens falta penjar-les del sostre!\nI ens ha quedat així!! De tot el sostre pengen serpentines de colors diferents! També hem penjat tires de roba de colors.\nUna manera ben senzilla de tenir el pavelló alegre!!\nAra que els nanos estan més fets a l´aula, ja podem començar a realitzar petites activitats per tal que la classe tingui més vida.\nA principi de curs les parets de la classe les trobo despullades ja que falten els treballets dels nens i nenes.\nCom ja és costum a la meva aula, una de les activitats que fem és el nostre "Arbre de les estacions". Uns nanos han pintat el tronc de l´arbre que després he envernissat amb el vernís barrejat amb serradures per tal de donar-li textura rugosa.\nCada nen i nena ha pintat una fulla. Per ara les hem pintat verdes. Aquest cap de setmana ja arriba la tardor, així és que properament les fulles aniran caiguent...\nI per últim he retallat el tronc i les fulles i hem format el nostre arbre!\nUna altra activitat que hem realitzat ha estat la d´estampar les mans de tots en un full. Després retallar-les i...\nformar la nostra rotllana de mans per fer les rutines del matí, les explicacions, els contes....\nEls nanos poc a poc van veient com la classe s´omple de colors i com la feina que realitzen queda plasmada en uns treballs macos i pràctics!!!\nEtiquetas: L´ARBRE DE LES ESTACIONS, PLÀSTICA, RECURSOS PER L´AULA, ROTLLANA DE MANS\nHola! Després d´uns mesos de vacances, ja hem iniciat el nou curs i de nou estic a l´aula de P3!!\nVolia agraïr moltíssim a tots els que durant l´estiu i sobretot ara els primers dies de setembre heu entrat al bloc buscant recursos per a organitzar l´aula.\nPer a mi és una gran satisfacció veure les visites diàries que he rebut! Això vol dir que les meves entrades poden servir d´inspiració per al dia a dia de molts i moltes mestres!! Gràcies!!!!


Romeva continua a Suècia l'ofensiva diplomàtica de la Generalitat\nRomeva continua a Suècia l’ofensiva diplomàtica de la Generalitat\nAquesta setmana Puigdemont ha estat a Londres, Borràs a París i Romeva a Estocolm\nEl consellers d’Afers Exteriors Raül Romeva inicia avui una visita a Suècia on parlarà a l’Institut Suec de Política Exterior, tindrà trobades i contactes amb diversos polítics d’aquest país escandinau i apareixerà en diversos mitjans escrits i televisius. De fet ja ahir l’Svenska Daglebat, el principal diari del país, publicava un article de Romeva mateix on aquest advertia que la democràcia és en perill a Espanya.\nRomeva completa una setmana de molta activitat diplomàtica de la Generalitat, amb la visita a Londres del president Carles Puigdemont i també la visita dijous i divendres de la consellera de Governació Meritxell Borràs a París. A la capital francesa Borràs es va reunir amb els responsables de modernització de l’Administració, tant del Govern francès com de l’Ajuntament.\n+ Vídeo subtitulat al català del discurs de Carles Puigdemont a Londres: ‘Traçant el camí cap a la independència’\n+ La resposta de Puigdemont a una membre de Societat Civil Catalana que intentava desautoritzar-lo a Londres\n+ A Londres, cara a cara de Puigdemont i Salmond


Epitafis - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nObra:Bestiari (p. 103-105)\nIndret:Tomba de Joan Fuster\n«Ací jeu J.F., que va morir com va viure, sense ganes.» La sentència sepulcral és de Joan Fuster. La frase no és una mera serpentina d'enginy: adverteix la incurable futilitat de tot ésser humà. Els epitafis, o «pitafis» que diuen per aquestes terres meridionals, tenen sempre aquest to breu i fervent, jaculatori, de vegades injectat d'alguna eventualitat animosa, d'un últim somriure lapidari. Un autor romàntic explicava que la tomba és un monument situat en el límit de dos mons; aquestes frases tenen, doncs, la veu escruixidora i etèria, un punt d'imprecació i de murmuri misteriós.\n«Fa molt de temps que ha mort, i els seus fills encara el busquen en la seua vella butaca» és el tendre i corprenedor epitafi de Diderot, l'intel·lectual més fi del XVIII. El de Franklin, pronunciat per Turgot, és molt més contundent, propi de la inflor del segle: «Conquerí el llamp als cels i el ceptre als reis». I el de Jonathan Swift és simptomàtic d'un dels homes més impertinents de la història: «Imiteu, si podeu, la seua viril defensa de la llibertat». En canvi, Adrià va deixar gravada a perpetuïtat la seua última batalla amb la humanitat: «Turba medicorum perii» ("Vaig morir en mans de multitud de metges" i Paul Scarron, escriptor que va patir intensos dolors reumàtics, se'ls va endur amb ell a la tomba: «Viatger, no faces soroll/Guarda't que ningú el desperte/Doncs vet ací la primera nit/Que el pobre Scarron dorm». Com també aquell altre convincent epitafi d'un erudit anglès afectat per una malaltia penosa: «S'acabaren les cures» (Valete curae). Però entre els epitafis més adolorits destaca aquell d'una jove privada de llibertat: «Zosima, que, durant la seua vida, sols va poder tenir el seu cos esclavitzat, ara, en canvi, el troba en llibertat».\nJuan de Zabaleta, en els seus celebrats Errors, critica l'epitafi de Símile: «Ací jeu S. que va morir als seixanta anys, i tans sols en va viure set», els últims anys que no va haver de treballar. Zabaleta, amb aquella intransigència moralista que s'experimenta tot al llarg de la seua obra, va advertir: «Yo quiero decirle ahora a Símile que (...) el ocio es sepultura de vivos. Muerto està el ocioso». I curiosament l'escèptic de J.F. veia en l'oci, no la causa, sinó la conseqüència de la mort: «L'oci autèntic només és la mort» va escriure en el seu Diari. Tanmateix, en aquests dies de Sagitari, potser res més encertat que aquell sorneguer epitafi de Bernat i Baldoví, un altre enginyós i sarcàstic suecà: «Molt amarg i molt pudent/era el nom d'este xiquet/que morí ahir de repent/puix li deien Fel-i-pet».