Descobriu qui us està vigilant\nVegeu qui us controla quan navegueu\nEl Lightbeam és un complement per al Firefox que utilitza visualitzacions interactives per a mostrar-vos els llocs que visiteu i de tercers amb els que interactueu al Web. Mentre navegueu, el Lightbeam us mostra la profunditat real del web actual, incloent parts que no són transparents a l'usuari.\nBaixeu el Lightbeam per al Firefox El podeu obtenir a Complements de Mozilla\nCom funciona el Lightbeam\nBaixeu i executeu el complement Lightbeam al vostre Firefox.\nEl Lightbeam crea un registre d'esdeveniments per a cada lloc web que visiteu i cada lloc de tercers i el desa localment al vostre navegador.\nEl Lightbeam representa gràficament aquests esdeveniments per a ressaltar les interaccions entre aquests llocs que visiteu voluntàriament i els de tercers.\nEl Lightbeam seguirà afegint al vostre gràfic mentre navegueu. Podeu aturar-lo en qualsevol moment inhabilitant-lo o desinstal·lant-lo. Les dades del Lightbeam es poden desar o eliminar fàcilment.\nNo tot el seguiment és dolent. Molts serveis es basen en les dades de l'usuari per a proporcionar contingut rellevant per a millorar la vostra experiència de navegació. Però també es controla sense el coneixement de l'usuari. I alguns no hi estem d'acord. Sou vosaltres que heu de decidir quan, com i si voleu compartir les vostres dades de navegació. Reconeixem la importància de la transparència i la nostra missió és donar el poder a l'usuari - tant amb eines com amb informació. Quant al Lightbeam »\nVegeu les vostres dades\nUn cop baixeu i instal·leu el complement Lightbeam per al Firefox, aquest començarà a crear una visualització en temps real dels llocs web que visiteu i de tots els llocs de tercers que també són actius en aquelles pàgines.\nAnalitzeu les vostres connexions\nA mida que les vostres visualitzacions creixin, podreu fer una mirada més acurada a les relacions entre els llocs que visiteu i els de tercers que tingueu desats a les vostres dades. Podreu desar-les o reiniciar-les en qualsevol moment.\nAmb el suport de la Fundació Ford\nEl treball de la Fundació Ford es centra en fer campanyes per ajudar a que la gent entengui el control de dades de navegació, tant els seus beneficis com les contrapartides. Més informació »


Filipines es prepara per un nou supertifó\nEs creu que la tempesta tocarà terra diumenge a la zona que encara es recupera del tifó Haiya de 2013 i que ha estat evacuada\nEFE Manila 05/12/2014 10:04\nEl supertifó Hagupit, amb vents sostinguts de 287 quilòmetres per hora i ràfegues de fins a 351, va seguir guanyant força avui mentre s'acosta a la regió central de Filipines, la mateixa que fa un any va quedar assolada pel tifó Haiya.\nLa tempesta, de 700 quilòmetres de diàmetre, es mou ara a una velocitat de 13 quilòmetres per hora, segons el Centre d'Alerta de Tifons de la marina nord-americana, per la qual cosa es creu que tocarà terra diumenge que ve a la zona que encara es recupera del pas del Haiya.\nHagupit, descrit per l'Agència Meteorològica del Japó com un tifó "violent", ha portat a l'evacuació massiva a les illes de Leyte i de Samar, les zones que es preveuen es veuran més afectades i les que més van patir la violència de la tempesta fa un any.\nEn Tacloban, van morir gairebé la meitat de les 6.300 víctimes de Haiya, va començar l'evacuació d'unes 78.000 persones, encara que molts dels centres d'evacuació encara no han estat restaurats, ha informat el diari "Inquirer".\nEntre els evacuats es troben les 1.700 famílies que l'any passat es van quedar sense llar i segueixen en els habitatges temporals construïdes pel Govern.\nMentre que l'Ajuntament de Tacloban assegura que està preparant més de 31.000 paquets d'aliments, els residents de la ciutat també han acudit en massa als supermercats i han buidat les seves prestatges en previsió que la ciutat quedi de nou completament destruïda.\nAhir, les autoritats van suspendre les classes i tancar les oficines públiques a gran part del país davant la proximitat de Hagupit.\nD'altra banda, les Forces Armades i el servei de guardacostes han estat posats en alerta, igual que les agències governamentals implicades en la resposta a les catàstrofes naturals i equips d'urgència de la Creu Roja.\nEs preveu que Hagupit afecti 4,5 milions de persones quan entri a l'arxipèlag filipí, segons càlculs de l'Oficina de l'ONU per a la Coordinació d'Assumptes Humanitaris.\nLes autoritats s'esforcen aquests dies a subratllar la possibilitat d'una pujada de la marea del mar que podria arribar als 4 metres, un fenomen que va ser el culpable de gran nombre de morts amb el pas Haiya.\nTambé han alertat del risc d'inundacions i riuades causades per les copioses precipitacions que acompanyen el supertifó, esllavissades i allaus de terra i arbres, pals, teulades i qualsevol altre material arrossegat pels vents huracanats.\nEntre 15 i 20 tifons visiten tots els anys Filipines durant la temporada plujosa, que comença generalment al juny i conclou al novembre.\nL'any passat, Haiya, un dels més potents de la història, va causar 6.300 morts, més de 1.000 desapareguts i 14 milions de damnificats.


Elisabet Parella Mir\nMaig 2011 MATRIU DAFO DE PRISMA\nLes meves pràctiques a l’associació prisma estan encaminades a l’assessorament cap al psicopedagog/a del centre i específicament en l’àmbit de formació dels cursos virtuals. És a dir valorar quin és el paper del psicopedagog/a en l’entorn de formació didàctica a distància d’aquests cursos. I per tant analitzar aquest context, veient quines són les limitacions, quines estratègies i recursos puc proposar i oferir-ho en els formadors d’aquests cursos. Per dur a terme aquesta tasca una de les activitats principals és la co-tutorització d’un dels cursos que l’associació proposa. Factors Interns (controlables pel centre)\nD1- Falta d’estructuració de la pàgina del curs, inicialment és una mica complicada (plataforma moddle) D2- Escassetat de trobades presencials amb tots els professionals que col·laboren en la formació virtual ja que el gran inconvenient és que la majoria dels professionals són de diferents ciutats de Catalunya i compten amb altres tasques laborals. D3- Preus dels cursos\nF1- El departament de formació de cursos online té una bona estructura organitzativa, potenciant la recerca i millora per tal que la formació sigui de qualitat i actual en quant a continguts. F2En quant a la tasca tutorial d'acompanyament, estudiem en tot moment fórmules d'acompanyament actives i significatives per facilitar la formació als alumnes i, que aquesta sigui útil en la pràctica del professional. F3- Difusió extensiva de l’oferta de cursos (Uoc, revista,...) F5- Oferta de cursos de diferents durades i temàtiques que poden ser interessants per a diferents grups de professionals.\nA1- Crisis econòmica generalitzada. A2- Inestabilitat polítiques de consolidació de personal en educació del Departament d'Ensenyament. A3- Aparició de noves empreses que vulguin reproduir/copiar la mateixa línia de servei de formació on-line. A4Dificultat de trobar professionals col·laboradors qualificats i amb experiència afins amb la nostra política i tarannà.\nO1-Participar en projectes de recerca i investigació en les diferents àrees de formació que oferim. O2- Acreditar nous cursos de formació permanent. O3- Cursos especialitzats i de major grau en Ensenyament Superior. Aprofundiment de les temàtiques que tractem als cursos. O4- Expansió i acreditació dels cursos a la resta de l'Estat Espanyol. O5Estudiar noves formes d'accés als aprenentatges oferts a la plataforma, intuïtives i més senzilles.\nPer finalitzar dir que, l’objectiu d’aquesta matriu DAFO és el de dur a terme una prospecció del Departament de formació virtual del centre Prisma, per tal d'avançar estratègicament cap al futur amb directrius clares del què cal fer i del que cal evitar.\nreflexions sobre el centre


S’obre el període d’inscripció per al proper curs de l’Escola d’Adults | Revista de Ripollet\nPosted on 23 juny 2014 by Redacció in Cultura // 0 Comments\nAmb la publicació de les places disponibles el 19 de juny comença el periode d’inscripcions a l’Escola d’Adults. Del 23 al 30 de juny es podran presentar les sol·licituds per tal de poder estudiar el proper curs al centre. El 7 de juliol està prevista la publicació de les llistes baremades que donaran el tret de sortida al sorteig i les reclamacions. Serà llavors quan es publiquin les llistes definitives d’admesos. Les inscripciones definitives seran al setembre.\nA l’Escola d’Adults s’imparteixen ensenyaments inicials però també cicles de secundària, cicles formatius, cursos de preparació a proves d’accès i cursos d’anglès, castellà, català i informàtica. Es pot trobar més informació aquí.


El Ioga en família es una activitat que va dirigida a totes aquelles mares, pares, avis, etc... que vulguin gaudir del ioga al costat dels més petits de la casa.\nEls Infants són els protagonistes, i és a través del joc i la creativitat, que introduirem els exercicis de respiració (pranayama) i postures de ioga (asanes), adaptades a les edats dels petits. També pintarem mandales, cantarem cançons i moltes sorpreses més.\nTreballarem de forma personalitzada en un ambient tranquil i de confiança, on aprendrem a respirar amb més conciència alhora que s'enfortirà el vincle entre l´infant i l'adult.\nBabyogui us proposa un camí amb els vostres fills divertit, respectuós i beneficiós per tota la família.\nLlistat de cursos de IOGA EN FAMILIA\nActualment no tenim cursos IOGA EN FAMILIA


José Maria Ferrero Pastor - L'Enciclopèdia, la wikipedia lliure en valencià\nJosé Maria Ferrero Pastor\nEl mestre Ferrero\nJosé María Ferrero Pastor (Ontinyent, 21 de diciembre de 1926 — 26 de juliol de 1987), va ser un compositor de música, valencià especialisat en música festera de Moros i Cristians.\nCompositor de Musica Festera[editar]\nCom a compositor s'inicià en l'any 1945 en el passodoble titulat "Ontinyent". El fet de nàixer i viure en un lloc tan marcadament fester, va ser sense dubte u dels principals factors que influïren en el Mestre Ferrero per dedicar-se casi per complet al estudi, composició i perfeccionament de la música composta per a la festa de Moros i Cristians. Considerat com el més prolífic, vanguardiste i perfeccioniste dels compositors de Música Festera, arribant una de les seues obres a estar considerada com el verdader himne de la festa, "Chimo". La seua gran passió per la festa de Moros i Cristians i la música, fa que despuix de conseguir variats premis en l'any 1972 compondrà la primera peça simfònica basada en l'història de la dominació àrap i la reconquista creant aixina el poema simfònic "Els Morocristians d’Ontinyent". Posteriorment va fer l'instrumentació de la que seria la primera Missa Festera, composta por el P. Vicente Pérez-Jorge O.F.M.\nEn l'any 1985 compon la seua segona obra simfònica basada en la festa, en este cas "Fantasia Muladiana". Estrenada junt en atres 4 reconeguts autors en el II Congres de la Festa de Moros i Cristians celebrat en Ontinyent eixe any.\nLa seua producció queda resumida de la següent manera: Va compondre, 18 passodobles, 19 marches mores, 3 marches cristianes, 1 marcha fúnebre, 1 vals, 1 madrigal, 1 esbós simfònic, 1 fantasia 1 poema simfònic. Deixa incomplets una marcha cristiana i un passodoble".\nVa faltar en tràgic accident de tràfic, en l'any 1987.\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=José_Maria_Ferrero_Pastor&oldid=141730»\nEsta pàgina fon modificada l'última volta el 2 nov 2018 a les 17:50.


La boda de l'Henar i en Gerard, el dia de Sant Joan - laiayllafoto.com\nLa boda de l’Henar i en Gerard, el dia de Sant Joan\nL’Henar i en Gerard són especials. Són d’aquelles parelles que sembla que estiguin fets un per l’altre, que es complementen a la perfecció. Jo crec que estaven predestinats a acabar junts.\nI parlo subjectivament perquè els conec, perquè abans de conèixe’ls, m’havien parlat molt d’ells, sobretot de l’Henar i la seva germana Judit, les “nenes”. I mira, de comparti platges, a compartir un dels millors dies de la seva vida.\nVan fer un casament delicat i cuidat fins l’últim detall. On res era perquè sí.\nDecoració, detalls per als convidats (kit amb una planta, xapes…), àlbum de signatures, centres de taula, cartelleria, dues coreografies de la núvia (una amb les seves cosines a l’entrada a la ceremònia, i l’altre amb amigues al ball)…uns mestres vaja. Mesos i mesos de dedicació, el dia després de la revetlla de Sant Joan, culminava en aquest sí.\nL’ambientació rústica, en una ceremònia amb bales de palla (sóc molt fan de les bales de palla), tot en tons càlids, i una llum de tarda preciosa. I quan va caure la tarda, amb unes guirnaldes de llum molt boniques. Els nuvis, guapos (mireu la núvia quin estil i quin vestit!), simpàtics, i emocionats, tot i que van aguantar molt bé. Altres, mares, tietes, i amigues, i una servidora, vam haver de respirar fons més d’un cop.\nEl sopar a la fresca va ser a peu dret, mentre els amics van descobrir un parell de sorpreses en forma de vídeo. Els nuvis estàven comodíssims, se’ls veia en la seva salsa, i és que és un dia per gaudir-lo a tope.\nQue sí, que les bodes s’haurien de repetir cada 5 anys, perquè si vius aquest dia intensament, et quedarà gravat a la retina.\nEstic contentíssima d’haver-vos acompanyat, i de gaudir el dia amb vosaltres. Sóc la vostra “guía espiritual” com m’anomena l’Henar, compteu amb mi.\nEncara ens queda el Postboda, que això encara no s’ha acabat!\nVestit núvia: Laure de Sagazan , Flor de Asoka\nRam i corona de flors: Studio Floral\nVideògrafa: Celia Giraldo


Wikiloc | Маршрут Sitges - St. Pere - Montgrós - Cubelles в Sitges, Catalunya (España)- GPS track\nГорный Велосипед (Лучшие Горный Велосипед маршруты в Spain → Catalonia → Sitges )\nSitges - St. Pere - Montgrós - Cubelles\nComabella Все права сохранены\nПросмотрено 2308 раз, скачано 48 раз\nRuta força fàcil. Tot per pista en bon estat o camí enportlanat.\nLa única dificultat es troba en la pujada al Montgrós des de Sant Pere de Ribes\nInformació de viquipèdia sobre Sant pere de Ribes, Montgós i Cubelles:\nCubelles és una vila i municipi de la comarca del Garraf, situada a 50 km de Barcelona, sent l'última població de la zona costera de la província i de la comarca per la part del sud. Hi passa i desemboca el Riu Foix.\nA l'Exposició es poden veure els peculiars vestuaris del pallasso cubellenc, premis, imatges d'actuacions,etc. L'exposició esta ubicada, des del 16 de marc del 2006, en una sala del Castell de Cubelles. Es pot visitar individualment o per grups.\nEl Montgròs és una muntanya de 359 metres al municipi de Sant Pere de Ribes a la comarca del Garraf. És un dels darrers contraforts orientals del massís del Garraf, i cota màxima de Sant Pere de Ribes. Pel vessant de Sant Pere de Ribes el bosc és present fins a dalt de tot del cim, tot i que l'incendi que patí la muntanya el 13 de maig de 1997 l'afectà de manera important. També trobem, a la seva falda, la urbanització els Vinyals. Pel vessant de Canyelles la urbanització Califòrnia arriba fins gairebé dalt de tot del cim. El cim és coronat per un conjunt d'antenes de ràdio i televisió que donen senyal a bona part del Penedès. Entre els ribetans és tradicional hissar-hi la bandera catalana l'11 de setembre i dur-hi un pessebre pels volts de Nadal\nSitges és una vila i municipi de Catalunya a la comarca del Garraf (que forma part del territori históric del Penedès). Sovint és anomenada Blanca Subur. El municipi limita amb els de Sant Pere de Ribes, Olivella, Begues, Gavà i Castelldefels. Aquesta ciutat basa la seva economia en el turisme i la cultura oferint més de 4.500 places hoteleres, la major part d'almenys quatre estrelles. La determinació per aconseguir una alta qualitat a les seves infraestructures turístiques l'ha convertit en una destinació de primera classe per a congressos, conferències, seminaris i reunions empresarials i és la ciutat espanyola que n'acull més si s'exceptuen les capitals d'algunes comunitats autònomes.\nЯ прошел по этому маршруту с Comabella\nПопросите Comabella добавить вас в список попутчиков на этом маршруте.


Cap a una recuperació global més asimètrica\nA mesura que ens acostem al final del 2021, es va confirmant que, malgrat que la recuperació avança, es va tornant més desigual en funció dels països. Aquesta no és, de fet, una novetat absoluta: quan la pandèmia va eclosionar el 2020, i les onades es van anar repetint, fins i tot tractant-se d’un xoc global, va presentar diferents intensitats locals en funció de les característiques sectorials de l’economia; de l’estratègia més o menys agressiva de confinament, primer, i de vacunació, després, i, finalment, del grau d’estímul fiscal adoptat. I si el xoc va ser global, però l’impacte local, quelcom semblant està passant amb el retorn a la normalitat. Ara els factors clau que han definit l’actual 2021 fins avui han estat la variant delta, que s’ha expandit en contextos de vacunació molt dispars, i la disrupció de les cadenes globals d’aprovisionament. Com estan determinant les últimes tendències macroeconòmiques aquests dos elements? L’FMI, en les previsions més recents, dona forma a un escenari que ho sintetitza perfectament.\nL’FMI rebaixa de forma moderada les previsions per al 2021, a causa de la variant delta i de la disrupció de les cadenes globals d’aprovisionament\nA causa d’aquests dos factors, el Fons ha revisat en 1 dècima a la baixa el creixement mundial d’enguany, fins al 5,9%, a causa, fonamentalment, de l’empitjorament de les expectatives als països avançats i en determinats emergents. De cara al 2022, l’FMI manté sense canvis la previsió de creixement global, tot i que, en certa manera, en recompon la composició, amb una revisió a l’alça en alguns avançats i amb una correcció a la baixa en certs emergents. Tot això reafirma el caràcter asimètric de la recuperació, que continuarà liderada per la Xina i per avançats importants com els EUA i la zona de l’euro. Finalment, pel que fa al balanç de riscos, la institució destaca que, a curt termini, es concentren, com és habitual des de fa un any i mig, d’una banda, en la dinàmica de la pandèmia i, en particular, en el risc d’aparició de noves variants abans d’assolir un nivell ampli de vacunació i, de l’altra, en l’evolució de les tensions inflacionistes, que és una amenaça relativament més recent. En relació amb aquesta qüestió, l’FMI interpreta que és el resultat de la conjunció del desfasament entre l’oferta i la demanda relacionat amb la pandèmia i de l’alça dels preus de les primeres matèries.\nComplicacions a curt termini\nLa interpretació predominant entre els economistes és que aquest desfasament entre l’oferta i la demanda i les pressions de preus de les primeres matèries tenen un caràcter temporal. Així i tot, i sense negar el que acabem d’esmentar, cal reconèixer que, a mesura que passen els mesos, aquesta temporalitat és cada vegada més qüestionada. En qualsevol cas, l’hivern s’acosta, com es deia en una sèrie famosa, i amb ell arribarà una major pressió sobre una part del consum (la temporada comença amb el Bachelor’s Day xinès i amb el Black Friday occidental i continua amb el Nadal i amb les rebaixes) i sobre la despesa energètica, que viurà el seu repunt estacional anual. En aquest context, serà complicat pal·liar el desequilibri entre l’oferta i la demanda, el qual, a més de continuar-se traslladant als preus, reforçarà el caràcter asimètric de l’expansió, ja que és més palpable en certs països que en altres.\nUn dels països que exemplifica el caràcter asimètric de la recuperació són els EUA. Així, va ser la primera de les grans economies avançades que, ja en el 2T 2021, va assolir els nivells de PIB prepandèmia. Ara, però, els indicadors dels EUA apunten a una moderació de l’activitat. En concret, el PIB nord-americà va frenar l’avanç en el 3T 2021, afectat per la variant delta i per la persistència dels colls d’ampolla. L’avanç es va situar en el 0,5% intertrimestral (el 4,9% interanual), el menor ritme des de l’inici de la pandèmia. De cara al 4T, els primers indicadors se situen encara en zones compatibles amb creixements significatius de l’activitat, tot i que per sota dels ritmes assolits durant la primera meitat de l’any (l’1,6% intertrimestral, de mitjana) (vegeu la Nota Breve). Per tot plegat, hem revisat a la baixa les nostres previsions per al 2021 (ara en el 5,4%, −0,6 dècimes) i per al 2022 (ara en el 3,5%, −0,6 dècimes). Unes taxes encara considerables, certament, però una mica menys del que s’esperava uns mesos enrere.\nEls riscos nord-americans continuen sent significatius\nEn primer lloc, en un país amb un grau de vacunació elevat, però lluny de la immunitat de grup i amb un percentatge de la població reticent a vacunar-se, l’extensió de les noves variants del virus són un risc important per a l’activitat econòmica. En segon lloc, el rebot de la inflació en els últims mesos s’ha situat molt per damunt del que s’esperava (el 5,4% al setembre la general i el 4,0% la subjacent). Tot i que encara creiem que alguns dels augments de preus seran transitoris, les pressions que es comencen a notar sobre els salaris i la persistència en els retards dels subministraments es traslladaran en certa manera als preus dels consumidors, la qual cosa allarga de forma substancial un escenari en què la inflació nord-americana es pot mantenir en nivells elevats durant un període més llarg del que s’havia estimat prèviament. Finalment, un tercer front de risc, més delimitat en el temps, és el pressupostari, que continua obert com a font d’incertesa, però que, provisionalment, experimenta una treva. Com és sabut, el Tresor no es pot endeutar per damunt del límit establert pel sostre de deute, que estava suspès i que es va restablir l’1 d’agost (fins als 28,4 bilions de dòlars), de manera que el Tresor ha tingut una mica de marge per pagar les seves obligacions amb mesures extraordinàries. Però, a l’octubre, aquest límit ja s’havia assolit. De manera temporal, el Congrés ha augmentat lleugerament el sostre de deute (fins als 28,9 bilions de dòlars), la qual cosa amplia el marge fins al desembre i alleuja el risc a curt termini.\nA la zona de l’euro, efectes locals molt diferents del desfasament de l’oferta i la demanda\nEuropa és una de les geografies on els efectes asimètrics d’aquest desfasament són més prevalents, com ho han posat de manifest, tot i que de forma només incipient, les dades de creixement del 3T. Així i tot, el que preocupa és, sobretot, el final de l’any. Els casos d’Alemanya i de França exemplifiquen aquesta asimetria. Així, l’economia germànica, molt palanquejada amb el comerç mundial i molt integrada en els fluxos de béns intermedis i finals globals, podria passar de créixer l’1,8% intertrimestral en aquest 3T a fer-ho el 0,5% en el 4T. En canvi, França, més orientada cap a l’interior, passarà d’un creixement del 3,0% a situar-se a la vora de l’1% al final de l’any, per damunt, per tant, del registre alemany en els dos casos. La zona de l’euro en conjunt s’assembla més al cas alemany que al francès, amb un creixement que, després de situar-se en el 2,2% en el 3T, s’aproparà al 0,8% en el 4T (vegeu la Nota Breve).\nLa inflació repunta, però el risc és la intensificació de les tensions\nArran del desacoblament entre l’oferta i la demanda i de les tensions en les primeres matèries, en especial les energètiques, la inflació es va situar en el 4,1% a l’octubre (el 3,4% al setembre), i és probable un nou salt en el tram final del 2021. De cara al futur, preocupa, en especial, la dinàmica del preu del gas natural, ja que, al context de demanda estacional creixent, s’afegeix un nivell baix d’existències. En qualsevol cas, la intensitat d’aquest episodi s’hauria de mitigar quan acabi la temporada hivernal.\nEntre els emergents, tota l’atenció centrada en la Xina\nAl gegant asiàtic, els dos grans dubtes se centren en el pols de l’activitat i en els efectes de la crisi d’Evergrande sobre el conjunt del país. Pel que fa a la primera d’aquestes qüestions, el PIB va créixer el 4,9% interanual en el 3T 2021, llastat per la variant delta i pels colls d’ampolla en les cadenes de subministraments. En termes intertrimestrals, l’avanç va ser molt contingut, del 0,2% (vegeu la Nota Breve). Més enllà de l’alentiment durant el trimestre, els indicadors més recents d’activitat mostren un to una mica mixt. Així, per exemple, la producció industrial va decebre al setembre (el 3,1% interanual, en relació amb el 3,8% esperat i amb el 5,2% de l’agost), mentre que les vendes al detall van avançar el 4,4% al setembre (per damunt del 3,5% esperat i del 2,5% de l’agost). En positiu també, les exportacions van mantenir el repunt al setembre, amb un avanç del 28,1% interanual (el 25,6% a l’agost) i el PMI del setembre va mostrar un repunt en serveis, que va compensar el declivi de l’agost.\nEvergrande, un risc gestionable\nPel que fa a la crisi de solvència d’Evergrande, el major promotor immobiliari xinès, amb uns passius equivalents, aproximadament, al 2% del PIB, el principal risc és el contagi al mercat local d’habitatge, que, al seu torn, podria llastar un creixement econòmic ja pressionat. Així i tot, cal recordar que l’Estat disposa de prou capacitat per contrarestar aquest risc potencial i que el banc central ja ha anunciat que l’estabilitat del sector immobiliari és una prioritat que té molt en compte (i això cal entendre-ho com un missatge preparatori de futures intervencions estabilitzadores).


Alcem la veu davant l’estafa de les elèctriques – Coordinadora Obrera Sindical\nComunicats Internacional Notícies Països Catalans\nPublished 4 d'octubre de 2021\nLa coordinadora de la Federació Sindical Mundial dels pobles, de la qual la COS hi participem representant els Països Catalans, ha emés aquest comunicat contra l’augment constant del preu de l’electricitat.\nDurant els últims mesos estem sofrint els màxims històrics en el preu de la llum a l’estat espanyol, situació que repercuteix de manera directa en les ja més que precaritzades condicions de vida de la classe treballadora en ser un bé essencial per tal que les persones puguem viure amb dignitat.\nLa factura de la llum inclou tres conceptes.\n· Peatges (40%): determinats pel govern espanyol per al manteniment de la xarxa i el transport de l’energia,\n· Imposts (21%) IVA, impost a l’electricitat, impost a la generació elèctrica… i al lloguer de comptadors i\n· Preu de l’energia (39%): que es determina per subhasta i on hi ha dos tipus de mercats: el mercat lliure on es pauta el que es paga amb la comercialitzadora; i el regulat, on en el preu es defineix per subhasta de l’OMIE (Operador del Mercat Ibèric de l’Energia).\nEl sistema energètic és insostenible i dependent dels combustibles fòssils. Avui dia, a l’estat espanyol només el 40% de la producció d’electricitat prové de fonts «renovables» i les energies fòssils, específicament el gas natural, condicionen directament el preu de la llum, ja que són les centrals de cicle combinat les que s’utilitzen per a garantir el subministrament. La pujada dels preus del gas natural i la pujada del preu d’emissió de CO₂ són els majors factors que causen la pujada del preu de la llum. Per si no n’hi hagués prou, les grans empreses elèctriques aprofiten la situació per a maximitzar beneficis mitjançant fonts de generació més barates.\nLes empreses Iberdrola, Endesa, Naturgy, EDP i Repsol controlen més del 80% del mercat de les elèctriques i són aquestes empreses les que determinen el preu de la llum i traslladen els sobrecostos a la factura. Estem davant un mercat energètic que funciona com un oligopoli amb evidents portes giratòries entre la classe política i les pròpies elèctriques. Aquestes empreses, a més, acumulen enormes beneficis econòmics com demostren els 1.394 milions d’euros que va acumular Endesa en el 2020 o els 3.610,7 milions d’euros que va acumular Iberdrola. No contents amb aquests enormes beneficis, aquestes empreses rebran abundoses partides dels fons europeus.\nDavant una estafa com aquesta, les mesures proposades pel govern de l’Estat espanyol, tals com la suspensió o reducció d’impostos, no serveixen per a impedir la pujada de preus i en compte de qüestionar l’arrel del problema, apliquen aquestes mesures que es financen amb diners públics. Necessitem mesures urgents que posen en qüestió aquest sistema injust, ja que sense mesures estructurals que aturen l’estafa és impossible fer front a aquest problema.\nPensem que en un sistema ecològicament insostenible i on les elèctriques no fan més que enriquir-se, la transició no pot estar en mans d’aquestes empreses. Per tot això, des de la Federació Sindical Mundial de les nacions sense estat proposem les següents mesures:\n• Perquè una vegada més la pujada del preu de la llum no la paguem els i les treballadores, exigim limitar l’alça de preus i garantir el subministrament a les persones en situació de vulnerabilitat.\n• Desenvolupar estratègies per fer front a la crisi ecològica, propietat i control públic del sector energètic, com per exemple, creant una empresa pública, tal com s’ha fet en diferents estats europeus.\n• Avançar cap a la sobirania energètica dels pobles.\nPer tot això, des de la Federació Sindical Mundial de les nacions sense estat fem una crida al moviment sindical de classe per tal que denuncie l’estafa en el preu de la llum, i al fet que es mobilitze per denunciar aquesta situació. És urgent un canvi de model que pose la vida, el planeta i a les persones en el centre, i per a això és necessari acabar amb aquest oligopoli que condemna a la misèria a la classe treballadora mentre les elits econòmiques s’enriqueixen cada vegada més.\n3 d’octubre Jornada Internacional de Lluita convocada per la Federació Sindical Mundial\nDes de la COS us cridem a realitzar accions de tota mena, el proper dimecres 3 d’octubre de 2012, responent a la […]\nPublished 6 de juliol de 2021\nContra la Llei Iceta, regularització del personal interí ja!\nDavant l’aprovació de la Llei Iceta que preveu poder acomiadar qualsevol treballador o treballadora interina a partir del seu tercer any de […]\nPrevious post 9 d’octubre. País Valencià, Països Catalans! Recuperem els carrers per guanyar la llibertat!\nNext post Espanyolisme és feixisme!


Test covid-19 – Capvespre\nPosted By: Jaume 11 agost, 2020\nAhir vaig passar pel CAP del meu barri perquè em fessin els test covid-19, per comprova i la pandèmia m’ha afectat. És el torn organitzat per Salut a Vilafranca del Penedès i al barri del Fondo, de Santa Coloma. Jo hi vaig anar d’hora, així que s’obria la sessió. No em calgué fer gaire estona de cua, els assistents no érem gaires. I no pertanyíem a una edat concreta sinó a un determinat carrer. És una prova voluntària, s’hi sotmet qui vol. Mentre hi vaig ser hi vaig veure persones grans, homes i dones, també nois i noies, i pares que venien amb els seus fills, alguns, nens i nenes força petits.\nLa comunicació, a part que l’anunci sortia a internet, s’ha fet mitjançant uns cartells que pengen a les portes de les cases del barri. S’hi crida a prendre-hi part les persones que darrerament hagin pres part en una trobada social o familiar nombrosa, o sense la màscara posada, o sense la distància pertinent, una estona llarga. Circumstàncies que he viscut: un dinar amb parelles amigues, dues trobades en una terrassa amb dos amics i un parell de dies amb la família.\nDos dies per saber el resultat. ¿Pot ser que estigui infectat? ¿Cinc llargs mesos de confinament gairebé monacal i només una estona de “relaxament ” i el pèrfid virus se m’haurà colat? Esperem que no! Però no abaixem la guàrdia.\nEl combat encara durarà dies, i és acarnissat.\nSigues el primer en comentar on "Test covid-19"


AEPCFA-Girona: de maig 2014\nEl 23 de març de 1980, 115.000 joves nicaragüencs iniciaven la gesta educativa més rellevant de la Història de Nicaragua: la Cruzada Nacional de Alfabetización, CNA, que culminava el 23 d'agost amb una important victòria sobre l'analfabetisme. De llavors ençà, Nicaragua ha estat un exemple únic i continuat de mobilització i participació popular en la lluita cercant l'eradicació de l'analfabetisme. Avui, no només Nicaragua és un Territori Lliure d'Analfabetisme, no només l'alfabetització ha arribat a les comunitats indígenes de la costa atlàntica, sinó que s'estan assentant les bases de la postalfabetització per tal que l'analfabetisme no retorni mai més i tothom pugui exercir el dret a l'educació al llarg i ample de la vida.\nCatalunya ha acompanyat el poble de Nicaragua al llarg de tot aquest procés, des de la primera brigada de mestres que van participar a la CNA fins a l'alfabetització de les comunitats indígenes de la costa atlàntica que es porta a terme en l'actualitat.\nPer tot plegat, ens podem felicitar. I volem celebrar, juntament al poble nicaragüenc, aquest XXXV aniversari de la gran CNA el proper 23 d'agost de 2015 declarant l'Illa de Rama Cay, Bluefields, RAAS, Isla Azul victoriosa de la batalla del 6º grado.\nAmb aquest motiu, les entitats signants d'aquesta convocatòria conviden a institucions, entitats i persones solidàries amb Nicaragua a una reunió que tindrà lloc el proper dissabte 14 de juny, de les 11 a les 13 hores del matí, al Casal de l'ALBA, carrer Liuva 39-45 de Barcelona (metro L10, parada 11 de setembre) per tal de crear la Comissió pro celebració del XXXV aniversari de la CNA de Nicaragua i elaborar un primer Pla de treball.\nÉs, doncs, una convocatòria oberta que podeu fer a mans de qui estigui interessat en participar. No cal dir que ens agradaria retrobar-nos en una reunió massiva i engrescadora.\nAmics de Puerto Cabezas de Vilafranca del Penedès, Àrea de solidaritat i cooperació de l'Ajuntament de Girona, Associació d'Educació Popular Carlos Fonseca Amador, AEPCFA-Barcelona i Girona, Casa de Nicaragua, Comitè de Solidaritat Sandinista, eldimoni.com de Santa Eugènia de Ter, La Guerrilla Comunicacional, SolidariQuart i Solidaritat Arbúcies-Palacagüina, SOARPAL


Esquíjoring: l'esquí de fons amb gossos - Bloc UFEC | Bloc UFEC\n← Vols venir a la Festa de l’Esport Català? Sortegem 5 invitacions!\nEsport3, el canal públic de l’esport a Catalunya →\nEsquíjoring: l’esquí de fons amb gossos\nPost creat 27 nov., 2013 - per UFEC - amb 0 Comentaris\nConeixes l’esquíjoring, l’esquí de fons amb gossos?\nL’esquíjoring és una modalitat del múixing que consisteix en esquiar darrere del gos amb uns esquís de fons, utilitzant la tècnica anomenada skating o pas de patinador. En aquest cas, el gos impulsa a l’esquiador de la mateixa manera que l’esquiador segueix el seu pas esquiant. Tots dos van units a través d’un arnès de treball especial.\nL’origen de l’esquíjoring prové de les necessitats històriques d’alguns pobles i regions del món en les quals necessitaven l’ajuda de gossos i esquís o trineus per desplaçar-se o caçar. Aquesta necessitat han derivat fins a una modalitat esportiva en els nostres dies, amb federacions a nivell mundial com la IFSS o a nivell europeu com la ESDRA, que regulen i organitzen les competicions internacionals.\nEls màxims representants de l’esquíjoring a Catalunya són Ramon Armengol i Victor Carrasco, ambdós campions d’Espanya i de Catalunya respectivament en els darrers anys i amb nombroses participacions en competicions internacionals: Carrasco va ser 5è en el passat Campionat del Món celebrat a Alaska (EEUU).\nEls propers 27, 28 i 29 de desembre se celebrarà a Salardú la primera edició de l’Escola de Formació Skijoring a Catalunya. Aquesta escola vol ser un campus d’entrenament de la tècnica de fons, perfeccionament i formació en tots els aspectes, tant amb tècniques a nivell d’esquí com amb tècniques de gossos. Tots aquells que hi estiguin interessats poden fer la inscripció fins els proper 8 de desembre. Trobareu més informació a la pàgina web de la Federació Catalana d’Esports d’Hivern.\nEquipa’t bé amb els teus esquís, els bastons, l’arnés i un gos amb ganes de treballar i córrer i prova l’esquíjoring!\nesport , esquí , esquí de fons , esquíjoring , gos , múixing , UFEC\nesport aigua Sport Ona Carbonell Marc Marquez gimnàs ciclisme esport català INSERsport BCN Sports Film Festival córrer entrevista activitat Zona UFEC festa Guanyadors UFEC atletisme cardiovascular natació concurs UFECXics estiu esport federat esquí salut esport adaptat triatló bicicleta Festa de l'Esport Català exercici Rio 2016 FESCAT2014 piragüisme nens Jocs Olímpics waterpolo vela beneficis activitats Olímpics Activitat física català consells bàsquet


Editorial 12 Març, 2018 CatDialeg.cat 0\nInici » Historic » L’hegemonia no la té l’independentisme, sinó el feminisme de gènere\nEls comentaris telefònics, filtrats interessadament, del dirigent d’ERC, Lluís Salvadó, un dels homes claus del procés, exemplifica molt bé que la ideologia hegemònica a Catalunya no és l’independentisme, que en tot cas és un vector polític coadjuvant, i ni tan sols únic, sinó el feminisme de gènere nascut de la ideologia de la perspectiva de gènere, que no cerca tant la igualtat de drets entre homes i dones, sinó un poder del gènere que té en l’home heterosexual l’enemic a batre. I amb ell, tota una determinada antropologia humana que comença per la unitat de la persona, i que passa per la impossibilitat de la família, quan aquesta es fonamenta només en les funcions internes i en el treball remunerat extern. Una ideologia, en definitiva que, com a mínim, posa en qüestió els fonaments de l’Estat del benestar.\nPerò, per què fem aquesta afirmació de la seva supremacia per sobre de l’independentisme? Per dues raons òbvies. La més punyent, les reaccions a la malifeta verbal de Salvadó, que mostra amb els seus comentaris el menyspreu per les dones, i més enllà, per la nul.la importància que atorga a les qualitats que ha de tenir un conseller d’ensenyament. Aquesta mentalitat expressada en una conversa privada, que se sap que ha estat donada a conèixer interessadament i en el moment oportú, just després de la vaga del dia 8 de març, ha merescut una pluja de peticions de dimissió, fins i tot des del seu propi partit, ERC. Aquesta reacció contrasta amb l’acceptació de les reiterades afirmacions davant del jutge, de dirigents del procés, que posen en relleu que tot va ser una immensa ficció i un engany.\nPesa més parlar irrespectuosament de la dona en l’àmbit privat, el que significa un grau de censura molt fort, que la renúncia al procés de la independència dut a terme, i a més amb caràcter públic i formal. En un cas, és la improvisació que calenta la boca i que en tot cas descobreix una mentalitat. En l’altre és una actitud reflexionada i contumaç. Si es demanen dimissions per un cas, amb mes raó cal fer-ho per les altres. I és que la declaració judicial té tot el dret de construir la millor defensa, però mai al preu de fer perdre tota credibilitat a la causa amb la qual hom s’ha compromès a arribar fins al final.\nD’altra banda, aquest fet fruit de la filtració d’una conversa telefònica, era ja evident en el conjunt de textos aprovats pels partits de procés, i que culminà amb l’últim acord frustrat de govern, on la perspectiva de gènere ocupa, junt amb la república, el lloc més rellevant. I tot multiplicat a causa que aquest és també el comú denominador dels partidaris del 155. Vet aquí l’hegemonia. Si res no canvia, Catalunya es mou entre una república o una autonomia de gènere. La qüestió interessant és per què tanta gent -o no tanta- que pensa, passa per alt que anem cap a un estat, o estem instal·lats en una institució estatal, la Generalitat, que no és aconfessional, neutral en matèria de creences, sinó que s’inscriu en una de ben concreta, la perspectiva de gènere. Dubtem que sigui compatible amb una democràcia lliberal i amb l’Estat de dret.\nfeminisme12 Ideologia de genere19 independència255


RAE XLVII: Daixur, les dues piràmides del faraó Esnofru. Faraons, reines, princeses i joies: els recintes funeraris de la dinastia XII\n> RAE XLVII: Daixur, les dues piràmides del faraó Esnofru. Faraons, reines, princeses i joies: els recintes funeraris de la dinastia XII\nLecture about Ancient Egypt\nLUIS M. GONZÁLVEZ\n7 of september of 2020 to 19.00\nA l’oest de Memfis, i durant l’època arcaica i el Regne Antic, es va anar definint l’extensa necròpolis memfita limitada per Abu Roash, al nord, i Daixur, al sud. Comencem el recorregut per Daixur, on visitarem els dos conjunts funeraris destinats al faraó Esnofru, fonamentals per entendre les primeres passes del procés constructiu de les piràmides.\nDe fet, si hi ha un jaciment que mereixi el nom de cementiri reial de la dinastia XII, és el de Daixur, on tres dels seus representants (Amenemhat II, el seu nét Sesostris III i besnét, Amenemhat III) erigiren els corresponents recintes funeraris.\nA més de ser bons exemples de la variabilitat quant a materials constructius, tipus i disposició d’estructures, les seves cambres funeràries (especialment les de les reines i les princeses) han proporcionat el conjunt de joies més representatiu de l’època daurada d’aquestes sofisticades i exquisides produccions.\n© 2020 Clos Archaeological Foundation


Cinc anys de presó per a un guàrdia d'Auschwitz per ser còmplice en 170.000 morts - Diari de Girona\nCinc anys de presó per a un guàrdia d'Auschwitz per ser còmplice en 170.000 morts\nLa Fiscalia considera que Reinold Hanning, de 94 anys, va ser plenament conscient dels assassinats comesos en el camp d'extermini\nberlín | efe/ddg 18.06.2016 | 07:18\nReinhold Hanning va mostrar el seu penediment. efe\nEl membre de les SS hitlerianes Reinhold Hanning, de 94 anys, va ser condemnat a cinc anys de presó en el judici obert contra ell a l'Audiència de Detmold (centre d'Alemanya) per complicitat en l'extermini de 170.000 presos d'Auschwitz. Les morts per les quals va ser processat corresponen al període en què va estar destinat en aquest camp d'extermini nazi de la Polònia ocupada, entre gener de 1943 i juny de 1944, quan tenia 23 anys.\nLa Fiscalia havia demanat per al processat sis anys de presó per considerar que en la seva qualitat de guàrdia d'Auschwitz era plenament conscient i còmplice dels assassinats aquí comesos. La seva defensa va sol·licitar l'absolució, amb l'argument que ni va torturar ni va participar directament en aquests assassinats, a més que no hi ha constància que desenvolupés cap tasca a la "rampa de la mort" o en la selecció dels presos destinats a la cambra de gas.\nDurant el judici, el mateix Hanning, que va assistir a les vistes en cadira de rodes, havia expressat la seva vergonya i penediment per haver vist passar "el mal" davant els seus ulls, sense haver intentat evitar-lo.\nNascut al desembre de 1921, Hanning va ingressar primer a les Joventuts Hitlerianes, després va combatre a França i tot seguit a Ucraïna, fins que va resultar ferit i va quedar inhabilitat per tornar al front. Va ser destinat llavors a Auschwitz i, ja després de la Capitulació del Tercer Reich, va passar una temporada en un camp de presoners aliat, després de la qual va refer la seva vida com un ciutadà normal.\nEs considera que en el més mortífer camp nazi van ser assassinats 1,1 milions de persones, majoritàriament jueus, però també homosexuals, gitanos i comunistes, inclosos dones, nens o gent gran, ja fos en les cambres de gas, de fam o de malaltia. El judici s'inscriu en la sèrie de processos tardans impulsats per Alemanya arran del cas de l'ucraïnès John Demjanjuk, al qual es va extradir des dels EUA el 2009 i que va ser jutjat per complicitat en 28.000 assassinats a Sobibor.


Gestió i usos del temps a les associacions veïnals de Barcelona | favb.cat\nInici » Gestió i usos del temps a les associacions veïnals de Barcelona\nPer primera vegada es fa una investigació que pretén visibilitzar i estudiar la dedicació de les persones activistes de les associacions veïnals. Una gestió del temps voluntari que es fa a cavall de la complementarietat i la competència amb les altres facetes de la vida. Explorar les contradiccions i tensions en les fronteres de la dedicació altruista i treure a la llum la necessitat d'una concepció social i comunitària de cures: tenir cura el barri, tenir cura del món, lluitar per una societat justa.\nLa divisió tradicional del temps i el suposat ideal de dedicar vuit hores per treballar, vuit per al descans i vuit per al lleure, ignorava, tal com ha denunciat el feminisme, el temps dedicat a les cures. I és molt important que el temps d'aquestes cures comunitàries produïdes per la gent voluntària siguin posades en valor i contemplades com un espai més al qual incloure en un model d'organització de la vida social.\nAquesta investigació, plantejada com a prova pilot de quatre associacions veïnals (Maresme, Prosperitat, Sant Antoni i Poblenou), amb voluntat d'escalar-ho a les altres entitats del moviment veïnal, estudia la compatibilitat del treball associatiu amb altres esferes de la vida quotidiana:\n- Treball associatiu i treball remunerat.\n- Treball associatiu i treball domèstic i de cures. Desigualtats de gènere.\n- Conflictes de gestió, organització i relació en el treball associatiu (la pluri-participació, la incompatibilitat dels tempos amb l'administració...).\nEs percep que la implicació i disponibilitat de la gent activista no està degudament reconeguda socialment per un món cada cop més individualista, ni tampoc políticament per part de l'administració, on a voltes la participació és instrumental i de manca de reciprocitat.\nLa lluita contra la desigualtat passa també per les polítiques del temps. Per cercar respostes que permetin a tothom tenir una vida on totes les activitats són possibles i faci possible la participació social.\nAmb aquesta investigació no pretenem tenir respostes. Ens hem limitat a plantejar unes qüestions basades en la nostra pròpia experiència i en una recerca (limitada pels recursos) que ens permet il·lustrar que es tracta d'una qüestió fonamental.


Gamelab lidera el discurs i el negoci del mercat del videojoc - YCOM\nGamelab lidera el discurs i el negoci del mercat del videojoc\nGamelab 2013 tanca la seva novena edició amb magnificència. Més de 1.000 participants han passat durant aquests tres dies per la Filmoteca de Catalunya. Amb el line-up més atractiu d’Europa, la fira ha tingut el seu colofó amb la presentació continental de la nova entrega de Castlevania, un esdeveniment que ha despertat una gran expectació entre els assistents, als quals Enric Álvarez ha mostrat les millores d’aquesta seqüela destinada a repetir l’èxit de la primera. Millores gràfiques, major jugabilitat i un aspecte “més orgànic i real” són només algunes de les novetats d’un dels títols referència del videojoc a Espanya.\nLa Fira Internacional del Videojoc i l’Oci Interactiu ha posat punt i final a la novena edició confirmant el seu paper de llançadora de centenars d’iniciatives espanyoles. “Més de 200 empreses espanyoles i internacionals, entre les que es troben les grans distribuïdores, productores i empreses de serveis, han aprofitat la cita per dur a terme trobades professionals i generar networking”, confirmava Iván Fernández Lobo, director de Gamelab, “un fet que dota la fira d’un valor afegit fonamental per al sector”.\nLa jornada final reservava un dels esdeveniments més esperats, la presentació europea de Castlevania Lords of Shadow 2. Mirror of Fate, un joc “molt més orgànic i real” en paraules del seu creador, Enric Álvarez. El CEO de Mercury Steam ha mostrat amb una espectacular demo i davant un auditori ple, totes les novetats que aquesta seqüela oferirà al jugador. Novetats que passen per una substancial millora gràfica, “hem canviat totalment el motor gràfic del joc” però també s’ha dotat als personatges d’una major expressivitat, gràcies a la captura de “cos i cara al mateix temps”.\nLa psicologia del mercat\nSota el títol “Psicologia + Tecnologia = Destí” el CEO de Schell Games, Jesse Schell, ha aconseguit desgranar les realitats del mercat i la societat actual davant del sector de l’oci interactiu. Per Schell la indústria està recorrent un camí que no era l’esperat inicialment, “abans ens centràvem en el maquinari però això ja no té sentit, és possible que no ho hagi tingut mai”.\nQuan un èxit tecnològic sorprèn, en paraules del nord-americà “no és que no s’entengui la tecnologia, el que no s’entén és la psicologia”, és el control d’aquests dos factors el que permet, segons Jesse, una capacitat de predicció bastant segura . “La tecnologia és la clau però el que importa realment és el pany, la psicologia” concloïa.\nL’espanyol Daniel Sánchez Crespo, CEO de Novarama, va ser un altre dels noms destacats de la jornada de cloenda. El català va repassar la trajectòria de la seva empresa que després d’uns inicis durs “hem aconseguit el que fa 10 anys somiàvem”, un gran èxit fonamentat en Invizimals, un videojoc que ha traspassat les fronteres de l’oci interactiu, generant una “ona expansiva” de cartes , joguines, cromos… La part fonamental d’aquest èxit es deu a la “coherència” segons Sánchez Crespo, un concepte que per a ell porta al creixement ja que segons les seves pròpies paraules “les coses adquireixen volum per repetició”.\nLa simbiosi del fenomen multiplataforma\nEl fenomen Candy Crush també va estar present a la novena edició de Gamelab amb Tommy Palm de King. Un joc que originalment no estava pensant per als telèfons mòbils però “estaven ben adaptats per a aquest canvi”, comentava Palm. Un pas necessari en la societat actual on “la plataforma mòbil està pujant de la forma més ràpida”. Aquesta adaptació permet a un joc créixer exponencialment i en casos com Candy Crush ha aconseguit “no només un augment en el mòbil sinó també en la versió Facebook” apuntava aquest guru de les tecnologies mòbils.\nGamelab 2013 compta amb el suport del Ministeri d’Educació, Cultura i Esport, el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya a través de l’Institut Català de les Empreses Culturals, l’Acadèmia de les Arts i les Ciències Interactives, l’Ajuntament de Barcelona i FICOD i el patrocini de Minijuegos.com, Autodesk, Windows Phone, Arm, Chartboost, Basho, InnoGames i Canada Game Nation, així com amb la col · laboració de Mediapro i EGCA (European Game Conference Alliance). Medi oficial: Rtve.es, Medi Associat: Vadejuegos.com; Mitjans col · laboradors: Gamereactor.es i Gameindustry.biz.


Responsabilitat Global: Microsoft pretén controlar el comportament dels treballadors\nLlegeixo amb astorament la notícia segons la qual el gegant informàtic vol patentar un sistema per controlar el comportament dels treballadors davant l'ordinador. Caldrà saber-ne més detalls, però a partir del que s'explica en aquesta notícia sembla un mecanisme impropi d'una societat avançada, del coneixement.\nNo dic que no s'hagi de controlar, però depèn del perfil d'empresa i de quina cultura interna volen desenvolupar. En tot cas, em sembla que un ull que t'observi i miri quanta estona estàs fent una cosa, amb qui parles, i fins i tot quina roba vesteixes, forma part d'un model de control absolut, i com a tal morbós.\nEl que m'estranya és que Microsoft ho vulgui fer i ho digui amb aquesta claredat. Això la situa més propera a un proveïdor d'empreses antigues, d'un model cultural industrial, que no com a proveïdor d'empreses modernes, amb una cultura avançada, interessants... Crec que els desposiciona. Per complementar la proposta de valor ja es poden dedicar també a oferir màquines de fitxar, segurates, i un servei de gestió d'acomiadaments.\nBarcelona | Actualitzada el 21/11/2011 15:08\nEtiquetes de comentaris: laboral, reflexions, sector tecnològic


TRANSITANT: d’abril 2007\nLes vacances de Setmana Santa són dies propicis per trobar-se amb família i amics i, és clar, per establir converses sobre temes diversos. L’actualitat sociopolítica sempre és un tema recurrent en aquests casos. Aquesta pasqua vaig assistir a un espectacle de demagògia domèstica, és a dir a una reproducció en petit comitè d’arguments poc o gens fonamentats dits amb tanta rotunditat que costava no creure-se’ls.\nEl tema en qüestió era l’excarceració de De Juana Chaos, un tema delicat però que si el “demagog” s’hagués pres la molèstia de llegir algun diari més o menys imparcial no els hagués reproduït mai amb la seguretat que ho va fer. El pitjor de tot és que els contertulians que no sabien massa de què anava el tema assentien amb el cap i es creien de pe a pa tot el que deia el confiat demagog. Sort que algun dels presents, sense defensar a De Juana, va rebatre el falsejat discurs aportant dades demostrables.\nI aquest només és un exemple del que es repeteix cada dia, quan algú proclama falsos arguments per defensar un discurs que ha engegat i que no sap com sostenir. Uns ataquen l’ecologisme (el reciclatge no serveix per a res), altres acusen els immigrants (tots els “moros” són uns lladres), altres condemnen Catalunya (en Cataluña ya no se habla el castellano), etc.\nLa demagògia quotidiana és més perillosa del que sembla. Crea consciències al seu voltant que poden ser una poderosa arma política, sobretot quan s’acosten eleccions.


DR. CARLES FERNÁNDEZ SERRA – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 16è VOLUM. Especialitats mèdiques de Barcelona, I » DR. CARLES FERNÁNDEZ SERRA\nDr. Carles Fernández Serra\nTot allò que és desproporcionat deixa de ser estètic.\nLa cirurgia plàstica actua directament sobre el cos humà utilitzant diverses tècniques, en constant avenç i experimentació, amb l’objectiu de donar forma, reconstruir o millorar teixits amb una doble fita, la millora funcional i l’estètica. Tradicionalment es reconeixen diferents aspectes dins d’aquesta disciplina, com són la cirurgia reparadora i l’estètica, però ha estat aquesta última la que en els darrers anys s’ha revaloritzat de forma espectacular. I és que el valor de la bellesa física ha adquirit tal importància en la cultura occidental actual, que moltes persones arriben a considerar l’aspecte físic com una qüestió fonamental en el desenvolupament de la persona. El doctor Carles Fernández Serra, especialista en cirurgia plàstica i en cirurgia general, ha participat de forma activa en l’evolució de la cirurgia plàstica, reparadora i estètica dels darrers trenta anys.\nNascut a Barcelona i criat a Reus fins als catorze anys, el 1963 es traslladà a Lleida i el 1965 va arribar a Barcelona per estudiar enginyeria industrial. La seva atracció per la música el va portar a vincular-se amb el món de la Nova Cançó catalana, de la difusió de la qual fou pioner junt amb altres companys a les terres lleidatanes. Els estudis d’enginyeria no van acabar de funcionar i va decidir canviar la carrera per una per la qual pressentia que tenia vocació: la medicina. “Els meus pares van voler que cursés la carrera a Saragossa, i això em va fer apartar del moviment social i cultural que arrossegava la Nova Cançó. Aviat vaig començar a involucrar-me en el món mèdic, primer com a intern a algunes càtedres i també com a cap de taula d’anatomia, on rebia ensenyaments dels adjunts. Vaig tenir clar des del primer any que m’especialitzaria en cirurgia, i quan a l’estiu anava de vacances a Lleida feia pràctiques a la clínica del Dr. Biosca.”\nL’interès per la cirurgia plàstica va posar-se de manifest tardanament. Abans d’especialitzar-s’hi va estar tres anys com a metge rural a Àger (Lleida). Però quan va poder entrar de metge intern a l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau va obrir-se-li un nou món de coneixement: “Allà vaig coincidir amb el doctor Serret, cirurgià plàstic de l’Hospital de Sant Pau i company de classe durant molts anys a Reus, i em va convèncer que fes l’especialització en cirurgia plàstica. Va ser definitiu perquè en aquest àmbit s’hi combinava la meva dèria artística amb la medicina. Primer vaig acabar l’especialització en cirurgia plàstica i després vaig completar els estudis fins obtenir el títol de cirurgià general. Entenc la medicina des d’una perspectiva molt àmplia que comprèn una formació generalista.”\nTambé va realitzar formació a l’exterior “per conèixer altres metodologies i formes d’enfocar i pensar la medicina. Avui la medicina espanyola és capdavantera i en alguns aspectes està per sobre d’altres cultures mèdiques pioneres com la nord-americana. En la nostra medicina preval l’ètica i la deontologia, aspectes fonamentals per assegurar una bona praxi mèdica a la societat.”\nEl seu referent mèdic i professional ha estat el doctor Tuca Barceló, qui va ser cap del servei de cirurgia oncològica de l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau i un destacat representant de la cirurgia dels anys setanta i vuitanta. “Oncòlegs i cirurgians treballàvem i discutíem plegats els casos en un comitè que permetia realitzar tractaments globals ben pautats i controlats. A principis dels anys vuitanta aquest sistema era realment innovador i participar-hi va ser molt formatiu. Va ser en aquest servei hospitalari on vaig tenir les primeres responsabilitats amb la complexitat de la cirurgia plàstica. El 1988 el doctor Tuca va morir i amb ell va desaparèixer el servei.”\nA partir d’aquest moment, el doctor Fernández Serra va decidir emprendre una trajectòria mèdica vinculada a la medicina privada. “L’experiència adquirida a l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau fent cirurgia de la mà, cirurgia d’urgències per traumatismes facials i corporals, cirurgia reparadora d’accidents o cremades i cirurgia del càncer i la seva reconstrucció, entre d’altres, va ser molt completa. El cirurgià plàstic arribava allà on no actuaven moltes especialitats mèdiques. Avui, en canvi, oftalmòlegs, traumatòlegs, ginecòlegs, etc. reclamen parcel·les quirúrgiques que des de fa anys realitzem els cirurgians plàstics.”\nAmb consulta mèdica privada a Barcelona i a Vic, va crear el Servei de Cirurgia Plàstica i Reparadora de la Clínica de l’Aliança (avui Clínica de Vic), on va seguir desenvolupant aquella experiència professional. Avui continua exercint a Barcelona, a la Clínica de la Sagrada Família, i a Vic. “La cirurgia estètica és un àmbit que ha pres una rellevància considerable en els darrers anys. Ha estat sempre una part de la cirurgia plàstica. El problema actual és que molta gent identifica cirurgia plàstica amb estètica, i no és així. Els cirurgians plàstics oferim un gran ventall de tractaments entre els quals hi ha els d’estètica.”\nEl cirurgià plàstic i estètic ha de pensar a millorar la persona si allò que demana és raonable i factible. “S’ha d’escoltar el pacient per veure si darrere de la petició hi ha algun tipus de patologia psicològica que l’indueixi a sol·licitar la intervenció. La definició de salut de l’Organització Mundial de la Salut assenyala la importància de l’equilibri físic, psicològic i emocional de la persona. Qualsevol obsessió deixa de ser equilibri i no forma part de la salut. Per tant, no podem donar suport a les obsessions. Com a metge refuso realitzar intervencions que no respectin l’harmonia o les proporcions. Tot allò que és desproporcionat deixa de ser estètic. Hem d’evitar que la cirurgia estètica provoqui la uniformització i uns models de bellesa rígids. Les modes influeixen massa en les demandes de cirurgia estètica. La persona que vol ser operada ho ha de fer per ella mateixa i no perquè cregui que ha d’oferir una imatge concreta, massa sovint estereotipada i innecessària.”\nSón constants les novetats tècniques que han perfeccionat els tractaments de cirurgia plàstica, com els penjalls miocutanis, els penjalls lliures microvascularitzats o els cultius de pell, indispensables per a persones que pateixen grans cremades. També en cirurgia estètica apareixen constants novetats: “Penso que moltes s’han de valorar amb molta cura abans de començar a utilitzar-les. Algunes vegades s’han hagut de retirar productes o canviar tècniques perquè han presentat complicacions a llarg termini. No podem jugar a veure qui és més modern. Per altra banda, moltes de les intervencions actuals de cirurgia plàstica o estètica són molt més segures i ràpides gràcies a la millora de les tècniques anestèsiques.” El doctor Fernández Serra reivindica una concepció ètica de la cirurgia plàstica basada en una praxi mèdica qualificada dirigida a millorar la qualitat de vida dels pacients.\nPrevAnteriorDR. LEOPOLDO ORTEGA-MONASTERIO\nSiguienteDR. PERE PIULACHS CLAPERANext


UNA ESTUDIANT DE 5 PEUS, DE 18 ANYS, TÉ ELS SEUS PITS 28EE REDUÏTS A UNA COPA B EN UN PROCEDIMENT DE 10.000 DÒLARS - FEMAIL\nUna estudiant de 5 peus, de 18 anys, té els seus pits 28EE reduïts a una copa B en un procediment de 10.000 dòlars\nLilli Maki, de Seattle, Washington, va demanar als seus pares l'operació de 10.000 dòlars quan només tenia 16 anys, i el procediment es va dur a terme quan tenia 17 anys.\nUna petita jove de 18 anys ha revelat com finalment no té dolor per primera vegada en anys després de la cirurgia de reducció dels seus pits 28EE, que segons ella eren 'un objectiu enorme per a les burles cruels i l'atenció no desitjada dels nois grans'.\nAmb només 5 peus, Lilli, que és una talla XS sense els seus pits grans, va dir que el seu bust la deixava en constant agonia fins que se li van treure 15 lliures de greix del pit per deixar-la amb una mida de copa de 28B.\nL'estudiant de secundària havia de portar dos sostenidors quan feia animadores o córrer, va dir que la seva roba interior se sentia més com una camisa de força i va admetre que rebria burles cruels dels seus companys.\nLilli Maki (a la foto de la dreta, recentment), de Seattle, Washington, ha revelat com finalment no té dolor per primera vegada en anys després de la cirurgia de reducció als seus pits 28EE (a la foto de l'esquerra), que diu que eren 'un gran objectiu per als cruels'. burles i atenció no desitjada dels nois grans\nLilli (a la foto després de la reducció de mama) va suplicar als seus pares per l'operació de 10.000 dòlars quan només tenia 16 anys, i el procediment es va dur a terme quan tenia 17 anys.\nLilli va dir que la seva autoestima i confiança s'han disparat des de la cirurgia, insistint que se sent com una 'persona nova perquè el pes se'm va treure literalment de les espatlles'.\nRecordant els comentaris que rebria sobre el seu bust més gran, va dir: 'Recordo que vaig ser el cul de les bromes de tothom: es burlaven de mi sobre com tenia.\n'Llavors, a l'altra banda, em van inundar de comentaris i missatges sobre com em semblava 'calent' i 'més gran per a la meva edat' quan era menor d'edat'.\nL'adolescent va revelar que homes fins als 50 anys la colpejarien o intentarien tocar-li els pits de 28 EE.\n'Tenir els pits grans em va convertir en un gran objectiu per a l'atenció no desitjada dels nois més grans, especialment', va confessar. 'Van intentar ser simpàtics o dir-me 'ets tan madur per a la teva edat'.\n'Va ser tan brut i incòmode, però al mateix temps, vaig trobar que el meu cos feia fàstic, i escoltar-lo que a algú li agradava gairebé em va fer sentir bé'.\nAmb només 5 peus, Lilli (a la foto abans de la reducció), que és una talla XS sense els seus pits grans, va dir que el seu bust la deixava en constant agonia fins que se li van treure 15 lliures de greix del pit per deixar-la amb una mida de copa de 28B.\nLilli també va ser sotmesa a burles dels seus companys de classe, amb un grup de nois fins i tot fent un vídeo burlant-se del seu pit abans d'enviar-lo a la gent de la seva escola.\n'Aquell mateix grup de nois m'enviava contínuament missatges i em assetjaven a les meves fotos d'Instagram', va dir.\nAl final del seu setè grau, Lilli tenia 32D, i va arribar als 32DDD quan tenia 15 anys, amb el pes addicional que li posava una pressió a l'esquena i les espatlles.\nElla va recordar: 'Vaig tenir un dolor constant a les espatlles, la part inferior i superior de l'esquena. El meu coll em feia mal constantment per aguantar-me tot el dia. Va ser esgotador.\n'No només em va esgotar el cos, sinó també la meva ment. No podia sortir-me amb la roba que portaven la majoria de les noies de la meva edat i, si ho feia, em cridaven noms, no només dels nens, sinó també dels adults.\n“Físicament, em va costar gaudir d'estar actiu. Córrer i animar eren les dues activitats principals que havia fet, i mai em vaig sentir còmode. Em sentia reprimit constantment pel pit.\nL'estudiant de secundària (a la foto abans de la seva cirurgia de reducció) va haver de portar dos sostenidors quan feia animadores o córrer, va dir que la seva roba interior se sentia més com una camisa de força i va admetre que rebria burles cruels dels seus companys de classe.\nQuan només tenia 16 anys, Lilli va començar a preguntar als seus pares Nona i Mat, tots dos de 45, sobre la cirurgia de reducció de mama i l'abril del 2020 va reservar la seva primera consulta.\nElla va dir: 'Sempre n'havia volgut un, crec que des que era estudiant de segon i em vaig adonar que no anaven enlloc. En aquell moment, just abans de la meva cirurgia, vaig mesurar 28 EE.\nLa Lilli tenia 17 anys quan es va operar l'agost de l'any passat a l'Hospital General de Tacoma, que va valer uns 10.000 dòlars, però principalment cobert per una assegurança.\nActualment porta sostenidors de la talla 28B o C que creu que és 'molt més proporcional al meu cos', i també ha tornat a practicar l'atletisme.\nLilli alleujada va dir: 'Ja no em quedo sense alè és una de les coses principals i puc córrer sense haver de portar dos sostenidors'. Em va semblar que portava una camisa de força i haver d'estar actiu mentre portava això és una bogeria.\n'Mai en un milió d'anys vaig pensar que em compraria un biquini amb una XS, que s'ajustaria tant al meu cos com als meus pits.\n'Tinc una nova confiança i estima pel meu cos. La meva autoestima i confiança són el regal definitiu que he rebut de la meva cirurgia.


The Alchemix, l’elixir de la vida eterna - Bibiana Ballbè\nUna cocteleria gastronòmica que ofereix un creuament entre el millor de la cuina catalana i les especialitats asiàtiques\nThe Alchemix, L’elixir de la vida eterna THE ALCHEMIX\nRespira la il·lusió i l’ambició de la novetat. D’aquell acabar d’obrir les portes. De les idees fresques. De la creativitat. Del tot és possible. The Alchemix acaba d’aterrar a la ciutat de Barcelona amb una idea clara: oferir un gastro còctel bar que fusioni el millor de la cuina asiàtica amb el de la catalana.\nHi entro: el local és acollidor. Tonalitats daurades, fusta, llum que convida a passar. De seguida, un seguici de cambrers joves et donen la benvinguda i et conviden a tastar algun dels còctels que serveixen a la barra que presideix l’entrada. La carta és temptadora i els combinats es fan amb amor. El White Truffle Pisco Sour, amb mel de tòfona blanca, pisco, llimona, bíter i xocolata blanca és antològic. I l’Arashi Spirit evoca el Japó i et prepara per a un menú degustació que, efectivament, és un creuement total entre Àsia i Catalunya: el millor de cada casa.\nI amb dos còctels ingerits, arrenquem amb els aperitius de manera informal. Comencen a desfilar a bon ritme un seguit de plats que respiren estètica i profunditat: un temaki de foie, un tataki de tonyina, unes gyozes de sípia i mandonguilles i això no para. Agafem aire i seguim: un mochi de gamba vermella, un roger al curri i uns porros a la brasa que són de premi. I tot això amb una filosofia clara: no hi ha primers ni segons. El client escull el que li ve de gust, fa i desfà. Una mica d’aquí, una mica d’allà. Sense normes ni protocols. Només hi ha un must : provar les postres estrella. El chai masala amb gelat de xocolata, cardamom i gingebre.\nAl darrere d’aquest local que acaba d’inaugurar hi ha la suma del talent del xef Sergi Palacín i el bàrman Ignacio Ussía. Junts fan equip i fan la força. La força i la màgia de l’alquímia.\nCarrer València, 212 (Barcelona)


» Una qüestió de sís Etcètera\nUna qüestió de sís\n14 novembre 2014 per Núria Puyuelo\nAquest cap de setmana tot serà qüestió de sís, de sís amb accent, és a dir, afirmatius, positius, autèntics, segurs i reals. Aquests sís es diferencien dels sis que s’escriuen sense accent, que són els condicionals, els que estan supeditats, subordinats i dependents. El que separa el sí del si és l’accent diacrític, que diferencia els mots que s’escriuen igual. Amb accent, s’utilitza quan fem referència a l’adverbi afirmatiu sí (“Heu de respondre sí o no”) i quan significa ‘afirmació’ (“Em va donar el sí”, “Cal comptar els sís i els nos”). Etimològicament, aquest sí prové del llatí, sīc (‘així’), i inicialment es feia servir per fer afirmacions combinades amb un verb com ara “sí diu”, “si fa”, “si parla”, fins que es va acabar utilitzant-lo sol i el verb quedava sobreentès. En català, a banda de l’adverbi afirmatiu, tenim altres expressions per manifestar una afirmació, com per exemple “oi tant”, “per descomptat”, “és clar”, “ja ho crec”, “sens dubte”, “no cal dir-ho” o “i tant!”, o bé que emfatitzen l’adverbi sí (“i tant que sí!”, “sí senyor!”).\nL’altre si, el que va sense accent, es fa servir quan fa referència a la nota musical, com a conjunció del condicional (“Si vols venir a passejar, truca’m”, “Si no el vols tornar a veure, no juguis amb ell”) i també com a pronom (“Ho vol per a si mateixa”, “Ho feien per a si mateixos”). Com a pronom, també el trobem en expressions com ara “entre si” (“Parlen entre si”), “fora de si” (“Quan el van acomiadar, estava fora de si”) o “tornar en si” (“Al cap d’uns minuts d’haver perdut el coneixement, va tornar en si”).\nSense accent també s’escriu un si que sovint es confon amb el sí afirmatiu. En aquest cas, la conjunció si introdueix frases exclamatives: “Si n’és, de babau!”, “Si la sap llarga!”, “ Si té geni, la noia!”. Sovint aquestes exclamatives van acompanyades d’un que àton, que intensifica l’exclamació: “Si que n’és, de babau!”, “Si que la sap llarga!”, “Si que té geni, la noia!”. Per diferenciar aquests casos, cal tenir present que l’adverbi afirmatiu sí respon a una pregunta i no a una exclamació, i que exigeix la conjunció que davant del verb o bé posar una coma entre l’adverbi i el verb: “Que la sap llarga?”, “Sí que la sap llarga” o bé “Sí, la sap llarga”; “Té geni?”, “Sí que té geni” o bé “Sí, té geni”.\nEscrivim amb accent l’adverbi afirmatiu sí i, sense accent, la conjunció del condicional si, el pronom si i la nota musical si.\n(Article publicat al suplement “Cultura” d’”El Punt Avui” el divendres 7 de novembre de 2014)


Inici › Estrena del concert de Trobadors de Lluna + Veus de la Terra\nEstrena del concert de Trobadors de Lluna + Veus de la Terra\nTrobadors de Lluna és un grup musical que neix el 2017 a Cambrils, després de temps de treball i preparació. Format per Susanna Sarrà, Olga Prats, Miquel Javaloy, Marcel Pascual i Josep A. Gonzàlez, tots els membres del grup es dediquen a la docència musical a part d'altres activitats relacionades amb la música. Les peces que ofereixen són totes originals de Josep Anton González.\nEl cor Veus de la Terra va iniciar les seves activitats a Reus l'octubre del 2002 per iniciativa de persones provinents de diversos països, que buscaven un punt de trobada per cantar i integrar-se a la ciutat, tot usant la tradició musical dels seus orígens. El seu repertori està dirigit a la interpretació de músiques populars catalanaes, espeirituals, clàssiques i tradicionals d'arreu del món, amb un marcat gust per les llengües minoritàries i la música dels cantautors que evoquen els nostres sentiments.\nEntrada general, 9 €; soci de l'entitat, 6 €, carnet jove de l'Ajuntament de Reus 7 €


▷ ⭐El temps a Masllorenç⭐ - eltemps24.cat\nEl temps 24 » El temps a Masllorenç\nAra pots veure la previsió del clima de Masllorenç per demà, si desitges trobar la informació més actualitzada del temps a Masllorenç en aquest moment tindràs la possibilitat de trobar totes les dades perquè puguis planificar la teva setmana.\nMasllorenç és una població de la província de Tarragona a Catalunya precisament forma part de la comarca Baix Penedès, i té 502 pobladors segons l’últim cens. Seguidament tens la informació del clima per a les pròximes hores a Masllorenç. Tens totes les dades de temperatura, vent i temps i cal destacar que la temperatura màxima serà de graus i la temperatura mínima serà de graus.\nPrevisió del temps a Masllorenç avui\nA continuació tens les dades del clima per a les properes hores a Masllorenç tens tota la informació de temperatura, vent i temps i cal ressaltar que la temperatura màxima serà de ºC i la temperatura mínima serà de ºC.\nPrevisió del temps a Masllorenç demà\nEn aquesta secció pots trobar la informació detallada de la previsió del clima de Masllorenç per demà, tenim informació de les hores següents i pots observar la previsió global per demà.\nMeteorologia a Masllorenç per als propers dies


Advocat al voltant del rellotge - Italià Advocats en línia. La major legal portal italià advocats.\nL'anàlisi de l'ADN\nB Detecció del producte gènic (és a dir, proteïnes)\nCom a vectors, utilitzant els vectors d'expressió, capaç de sintetitzar les proteïnes de la inserit gensProcediment: vectors d'expressió de produir la proteïna d'interès-Que posar en el plat (que es conserva) d'un filtre, el de la cel·lulosa de fibra En el filtre hi ha les colònies en replica que produeixen les proteïnes d'interès-a més d'anticossos del filtre. Explota l'acció d'anticossos (radioactiva), que s'uneixen a les proteïnes d'interès.\n-Vostè fa la funció de raigs x, que mostra la ubicació de les colònies a la qual està lligada a la de la proteïna. Cartografia per a la restricció (a través d'electroforesi).\nels mapes de les restriccions Són representacions indica on enzims de restricció fa un tall.\nProcediment: Digestió del fragment de DNA amb enzims de restricció.\nL'ADN és digerit, ja sigui amb un únic enzim de restricció que amb més enzims junts de. B Seqüenciació de l'ADN L'objectiu de la seqüenciació és conèixer la seqüència exacta de la nitrogenous bases d'un gen, i comparar-lo amb el de les altres òrgans de conèixer tant les proteïnes es produeix.\nPer a la seqüenciació de la utilització d'un únic primer, i després copiar-lo a un sol filament. Els filaments són tractats amb la nucleòtids que falten O en el grup hidroxil. A continuació, els filaments córrer en un gel de polyacrylamide, amb la tènue objecte espectrògraf. Avui seqüenciació mètodes són dos, no obstant això, també hi ha sequenziatoti automàtica. És la identificació dels fragments d'ADN mitjançant la utilització de sondes, i llavors pren avantatge de la capacitat d'un fragment d'unir-se a un altre fragment complementari. En resum, el procediment que estableix per a: -Extracció d'ADN-Tractament amb un o més enzims de restricció-gel d'Electroforesi, en el qual es submergeix el gel en una solució amb TBE X. Carregueu els pous amb l'anomenada ADN i un marcador Amb un V entre el pol positiu i el pol negatiu al DNA migració cap al pol positiu.\nNo obstant això, hi ha molts fragments aquestes vénen en moltes ratlles contínues, pel que és impossible identificació.\n-L'ADN es tracten i obrir-La el DNA està marcada, a través d'un procés concret, en una membrana de niló, per ser inserit en una bossa estèril i tractades amb sondes complementàries a l'fragments d'interès. Les sondes, es carreguin radioactively, a través de l'auto de raigs x de manifest la posició dels fragments.\nNotícies és un diari inscrita en el Registre d'Operadors de Comunicacions.\nPostati poreznim Savjetnikom: evo kako možete raditi u području poreznog savjetovanja - Porezni Lako


Una gran complicitat social\n"Per molt que l'independentisme es faci més visible i més actiu, Catalunya no avançarà nacionalment si no és amb el suport de la majoria de la seva societat"\nper Vicent Sanchis 19 de desembre de 2012 18:02\nAquest 11 de Setembre s'ha convertit en un punt d'arrencada per a tots els sectors socials que volen més sobirania per a Catalunya. Aquells que en volen més, sense limitacions imposades per lleis que s'apliquen de manera coercitiva, i que no estan disposats a esperar més dècades per aconseguir-la. El nou Estatut ha esdevingut un vell desencís. Una vegada més, un esforç polític i social enorme ha tingut com a conseqüència una frustració, que es farà encara més grossa quan el Tribunal Constitucional determini si l'interpreta, el retalla o l'obre en canal. Els sectors més actius del catalanisme han proposat estratègies complementàries per fer evident la protesta i la indignació. Els més passius demanen esperar que es concreti la resposta judicial abans de fer res. Un greu error. Perquè tots els indicis i la trajectòria del Constitucional no permeten esperar cap miracle i perquè quan arribi la sentència les respostes han de ser immediates i encadenades.\nN'hi ha que ja convertiran la Diada en una reivindicació independentista, n'hi ha que demanen d'escampar l'exemple d'Arenys de Munt i desplegar consultes sobiranistes arreu de Catalunya, n'hi ha que proposen una gran manifestació unitària posterior a la sentència i n'hi ha que la rebutgen i demanen una iniciativa molt més contundent. N'hi ha, finalment, que proposen un nou referèndum que rebutgi a les urnes el text que enllestirà el Tribunal Constitucional. Totes aquestes actituds manifesten una sensibilitat social molt més activa i desacomplexada que la que mantenen les direccions de la majoria dels partits, fins i tot les d'aquells que es proclamen nacionalistes i sobiranistes.\nTots aquests símptomes evidencien una falta de liderat. Qui en traurà profit, de la protesta? Qui la canalitzarà políticament? En tot cas, sembla també clar que l'endemà de la sentència, avui mateix, ja no semblen vàlids els mateixos esquemes nacionals que havien estat útils fins a l'aprovació de l'Estatut. Mentre es defineix l'eficàcia de la resposta social i mentre els partits catalans –els actuals i els que vindran- miren d'acomodat l'estratègia als nous moments, hi ha dos punts que tothom hauria de tenir clars i hauria de considerar prioritaris. La Catalunya postestatutària ha d'anar avançant sempre a favor de les urnes. Per això, ni que alguns se l'hagin pres com un gest estèril, és tan important el referèndum d'Areny de Munt. I, dins aquesta lògica, les complicitats i les majories socials són determinants. Per molt que l'independentisme es faci més visible i més actiu, Catalunya no avançarà nacionalment si no és amb el suport de la majoria de la seva societat. Per tant, alguns gestos –i algunes recriminacions- no tenen gaire sentit. Aquest país només serà independent si algun dia així ho volen la majoria dels catalans. I sembla que algunes de les organitzacions entre les milers que aquests dies es mouen com membres d'un vesper trepitjat no ho tenen en compte.


Colau i els militars espanyols\nQuan un candidat o candidata concorre a unes eleccions i els votants, o els pactes fan que governi, sense renunciar al seu programa, fa el salt per representar i servir a tots els ciutadans, independentment de les ideologies.\nPer això, una alcaldessa, com la de Barcelona, ha de ser de tots i cadascuns dels ciutadans, l'hagin votat o no. El respecte, la defensa, la protecció i els esforços de la persona que regeix els destins de la ciutat, no hauria de posar-se en dubte en cap moment.\nL'alcaldessa Colau, que ho és d'una de les ciutats més conegudes, amb més projecció internacional, ha d'exercir d'acord a aquestes premisses li agradi o no. Sinó que es vagi a casa. La manca d'experiència, la sinceritat mal entesa, o el tenir contents al seu "clientela", no justifica una sèrie de coses que està fent malament, molt malament.\nLa penúltima protagonitzada per Colau, al Saló d'Ensenyament, a l'estand que l'exèrcit havia posat a les instal·lacions del recinte firal, com altres institucions per mostrar als joves una possible sortida professional, l'alcaldessa va dir als militars: "preferiria que vostès no estiguessin aquí", al que els dos militars, educadament, li van respondre:" molt bé, fins després"...\nDonya Ada s'ha passat diversos pobles i unes quantes muntanyes. Vostè és l'alcaldessa de tots o senzillament només dels que no volen a l'exèrcit? En aquests moments, estem en un Estat de Dret, en un país democràtic i l'exèrcit que, ara és professional i no obligatori, té els seus drets, no només obligacions. L'exèrcit també representa una sortida professional per als joves que vulguin aquesta opció, li agradi a vostè o no li agradi. Perquè hi ha molta gent a la qual tampoc li agrada la Guàrdia Urbana o els Mossos i no per això els van a suprimir, o sí?\nLa tolerància a les coses que no li agrada, però que sí agrada a altres ha d'imperar en el seu mandat. El contrari és fer el mateix que tant s'ha criticat ... la dictadura d'una ideologia en contra de la llibertat de la majoria ... No s'assembli Donya Ada a algú que va dir: "Sóc democràtic, però a la meva manera". No oblidi que els militars no comencen les guerres sinó que són els polítics els que prenen la decisió de declarar-la i ells compleixen només compleixen ordres ...\nL'exèrcit forma part molt directa d'aquesta societat. "Convivència és, sobretot, compartir, participar en la vida dels altres i fer participar a l'altre en la pròpia", deia Enrique Rojas. Per això, per mostrar el que fan i compartir-lo amb els joves, tenen dret a participar en qualsevol saló que ho sol·licitin i tingui sentit. A l'exèrcit cal tenir-ho al costat, no davant.\nLes transicions d'etapes polítiques s'han de fer amb tranquil·litat, paciència, cautela i procurant molestar el mínim possible a la ciutadania. Les ciutats no es conquereixen en un sol mandat, i molt menys, tenint als ciutadans en contra. Rectificar dignifica les persones que ho fan ...\n• Podem dóna suport a Colau i considera "raonable" excloure alló militar de l'educació


LOCAL A MARE DE DEU DE MONTSERRAT - Finques Gascon\nCategorías: Local, Venta\nAmpli gual i comode accés\nLocal diàfan en forma de» L» en bona finca de 50 anys. Amb bany i despatx. La seva actual activitat és compravenda de vehicles. Disposa d’ampli gual i còmode accés d’entrada i sortida de vehicles, claraboies a l’interior que permeten passar llum exterior. El local està amb un contracte de lloguer de 10 anys, del qual li queden 9 anys i mig.\nLOFT A NAVAS\nCASA A MOLINS DE REY\nGARATGE CARRER D’AMILCAR\nPIS A SANT ANTONI GARATGE A PLAÇA DEL SOL


Cabalà Bnei Baruj: La barreja de les llengües - promotora d’unitat\nEn El Llibre del Zohar, així com en altres textos sagrats, hi ha una força especial que ens influeix durant la lectura i, més encara, si llegim i estudiem amb la intenció que aquesta força afecti canvis positius en nosaltres. Es tracta d'una força provinent dels nostres estats espirituals més avançats, la qual ens va canviant a poc a poc, a mesura que sol·licitem la seva influència internament. És a dir, amb cada lectura, aquesta Llum especial que hi ha en els textos, ens acosta més i més a la nostra realització espiritual.\nEn els últims mesos, des que començarem a estudiar El Llibre del Zohar, hem parlat molt sobre aquesta força que hi ha en El Zohar i molts dels meus alumnes al voltant del món van expressar la seva preocupació respecte al potencial d'influència d'aquesta força. Em van preguntar si existeix un perill que aquesta força disminuís quan es llegeix el text en altre idioma. Aquest article és la meva resposta.\nSi a prop del lector que llegeix el text en hebreu, hi ha persones que només coneixen la seva llengua materna, però tenen el desig d'unir-se entre si, llavors sentiran fins a quin punt les paraules del Zohar els influeixen, els corregeixen i els omplin.\nEn realitat, no estem enfront d'un llibre, sinó dintre d'un sistema anomenat “Zohar”. Cada paraula que llegim és com si “preméssim” algun botó que engega un cert element del sistema. Aquesta funció és desconeguda per a nosaltres i encara que sabéssim la traducció correcta, exacta i clara de les paraules, això no em diria gens ja que “polso” alguna cosa, però no tinc idea de què és el que aquest "botó" engega.\nPer això, encara que tingui una traducció exacta i bonica, no és això el que farà la diferència. És més, a la persona amb l'hebreu com a llengua materna, li resulta encara més difícil que a les persones que no l’entenen. Això es deu al fet que els qui entenen hebreu escolten paraules conegudes i, per tant, no senten la necessitat de penetrar les paraules per a connectar-se amb el seu significat intern, però aquells que no parlen hebreu, no saben de quin significat es tracta i es troben esforçant-se constantment.\nFins i tot durant la lliçó, si no escoltessin la traducció simultània de les meves paraules, estarien escoltant alguns sons, però darrere d'aquests sons, tindrien un desig creixent de conèixer l'espiritualitat. Per contra, aquells que escolten aquests sons i entenen les paraules, semblen omplir-se més fàcilment i, per tant, abandonen l'esforç abans que uns altres. És a dir, el seu desig de rebre plaer se satisfà com si hagués rebut alguna cosa.\nPer això a aquells que entenen les paraules, els resulta més difícil penetrar en el contingut intern que està darrere de les paraules. Un es distreu, pensant en el significat terrenal de les paraules del Zohar, tals com "Abraham", "Isaac", "Árca", "Serp" i d’altres paraules d'objectes o esdeveniments. És a dir, escolten el text i ho representen en la seva ment amb alguna imatge d'aquest món en lloc d'esforçar-se a trobar el seu significat espiritual.\nEn canvi, aquells que escolten un llenguatge desconegut, no entenen les paraules i, per això, poden afegir a aquestes paraules qualsevol desig que tinguin, mantenint el pensament que tot el text es refereix a l'ànima i no a objectes o a esdeveniments del món material. I si ja hem d'imaginar-nos alguna cosa, millor imaginar-nos l'ànima plena de Llum en el seu estat corregit, espiritual.\nPer tant, aquells que no saben la llengua original del Zohar, es troben en una posició millor i encara que ens sembli il·lògic, la barreja de les llengües va ocórrer per a ajudar-nos a connectar-nos els uns amb els altres. Aquest “trencament lingüístic” és justament el que ens durà a la connexió entre nosaltres. En realitat no és un trencament, sinó el descobriment del mitjà que ens ajudarà a restablir la connexió entre nosaltres.\nEns sembla que la barreja de les llengües ens allunya els uns dels altres però, en realitat, si usem aquest mitjà correctament, veurem resultats positius en les nostres vides, ja que això va ser fet deliberadament perquè ens connectem entre nosaltres, però fem de fer-ho en el nivell espiritual en lloc de fer-ho a nivell de lla llengua col·loquial.\nPer això va sorgir la necessitat de confondre les relacions entre tots nosaltres de tal manera, que ja no poguéssim comunicar-nos en el nivell terrenal, perquè hàgim de buscar una altra forma de connexió: la connexió del cor.\nPublicat per mcv a 13:14


Som les i les de 4t.: D'excursió\nUn dilluns ple d'energia!! Tots els de 4t hem gaudit d'un fantàstic matí anant al bosc de Can Salgado. El dia ens ha acompanyat, hem gaudit de sol, energia i bona companyia!!!! Gràcies Roser per poder-nos acompanyar!!!\n4t a Can Salgado - Kizoa Movie Maker\nEtiquetes de comentaris: bosc, Curs 2020-21\nPares de Guiu 2 d’abril de 2021, a les 18:27\nGracies a vosaltres per deixar-me participa, un matí fantastic.


Contractar la visita del Pare Noel a domicili a Barcelona\nJa pots contractar la visita del Pare Noel a domicili a Barcelona. Un servei pensat per a empreses de tot tipus, ajuntaments, col•legis, particulars, centres comercial … tenim una gran experiència en festes infantils de Nadal. El nostre Pare Noel (Santa Claus) vindrà a domicili per entregar els regals, fer-se fotos …\nContacta amb nosaltres i els nostres Pares Noels et visitaran a domicili a Barcelona (Bcn, L’Hospitalet, Badalona, Terrassa, Sabadell, Mataró, Santa Coloma, Cornella, Sant Cugat, Manresa…) i rodalies (Girona, Lleida, Tarragona…). Contacta’ns.\nContractar la visita del Pare Noel\nLa millor opció pels Nadals es contractar la visita del Pare Noel a Barcelona !!! Gaudiràs d’un munt d’animacions infantils i també de festes temàtiques. I si vols contractar els Reis Mags també te’l s portem a casa.\nVisita del Pare Noel a particular: El nostre pare Noel ens visitarà per sorprendre la mainada, saludar-la, fer-se fotos, entregar els regals i omplir les llars de la màgia del Nadal tot explicant-los la història de Santa Claus o del Pare Noel.\nVisita del Pare Noel a empreses: El Pare Noel i els seus follets estaran molt contents de saludar i xerrar amb els nens dels Nadals, els entregaran els regals, es faran fotos amb la mainada i en un ambient bonic i nadalenc.\nVisita del Pare Noel als centres comercials: Petits i grans gaudiran recollint els regals i fent-se fotos amb els personatges mes tendres del Nadal: El Pare Noel i els seus follets que dedicaran especial atenció als més petits.\nRegala il•lusió als teus nens i fes que aquests Nadals siguin d’allò més especials per ells i per a tota la família. Que el pare Noel vingui a casa a portar-te els regal és una experiència única que mai no oblidaran . Tenim una llarga experiència en activitats Nadalenques i això ens permet actuar amb credibilitat, tacte i molta sensibilitat.\nAquests Nadals has de contractar la visita del Pare Noel a domicili a Barcelona (Bcn, L’Hospitalet, Badalona, Terrassa, Sabadell, Mataró, Santa Coloma, Cornella, Sant Cugat, Manresa…) i rodalies (Girona, Lleida, Tarragona…)\nTenim els ingredients màgics per fer feliç els més petits de la casa : un fantàstic equip d’animadors infantils, disfresses de gran qualitat, compromís i experiència. Et facilitem els preus per a contractar la visita del Pare Noel a domicili a Barcelona.


en brut: però... existeix lleida?\nperò... existeix lleida?\nVaig llegir a l'Avui del dissabte o diumenge passat que s'havien donat a Lleida els Premis Vallverdú d'Assaig i Màrius Torres de Poesia. Ho explicava bé, amb una foto dels guanyadors i tot això. I esperava que en parléssin altres diaris del país. I no. I esperava una mica més d'informació en dies successius; sobre les obres premiades, sobre els autors... I tampoc. Després de la notícia ràpida d'urgència, res més.\nÉs que són uns premis de segona fila? Doncs no. Tenen prou història i prou prestigi i els han guanyat autors importants, els jurats són de prestigi i són premis que han fet molta feina en aquest país on l'assaig sobretot és un parent més pobre que les rates.\nÉs que els de Lleida no es preocupen de divulgar el premi i fer-ne ressò? No tinc dades, però m'hi jugaria alguna cosa que hi han posat tota mena d'esforços i de recursos.\nÉs que els guanyadors són mediocres i desconeguts? De cap manera. Pere Ballart ha guanyat el premi Vallverdú. Ballart deu ser un dels pocs homes savis que parla de poesia, i en parla molt bé. El seu assaig sobre la ironia (Eironeia, la figuración retórica en el discurso literario moderno. Ed. Sirmio) i el llibre El contorn del poema (Quaderns Crema) són dues peces essencials per a saber coses de la poesia i de la poètica, i per adonar-se que encara queda gent que pensa i escriu bé. I Júlia Zabala, el de poesia. Amb tres llibres publicats, Zabala és una de les veus joves de la poesia del País Valencia. El premi li serviràsegurament perquè se la prengui més seriosament i pugui ser alguna cosa més que "una jove promesa valenciana". Uns premis, doncs, molt ben atorgats (sense saber, és clar, qui més s'hi presentava).\nDoncs, per què no se'n parla tant com d'altres premis molt menys importants? Perquè es fan a Lleida, segurament. Així de simple, ras i curt. Lleida és tan lluny de Barcelona!!!\nI així ens va. I després direm que ens hem d'acostar a València i a les illes. Si ni a Lleida no arribem!\n# posted by no ho sé @ 11/25/2004


La policia de Blanes enceta els actes de celebració dels seus 100 anys d’existència | Blanesaldia\nLa policia de Blanes enceta els actes de celebració dels seus 100 anys d’existència\nPublicat el 29 de setembre, 2021 - 16:07 CEST\nAvui, coincidint amb la festivitat dels arcàngels Sant Gabriel, Sant Miquel i Sant Rafel ha tingut lloc al Teatre de Blanes la Festa dels Patrons de la Policia Local i Protecció Civil. Després que l’any passat no va ser possible organitzar-la per les mesures de contenció de la pandèmia, aquest 2021 s’ha pogut reprendre la tradició d’acollir-se al recinte teatral per tercera vegada.\nL’activitat s’ha encetat al matí, amb una parada dels agents i oficials arrenglerats en formació a la Plaça dels Dies Feiners, on també s’han exposat els vehicles dels dos cossos municipals que comparteixen la mateixa seu a la prefectura.\nL’alcalde de Blanes, Àngel Canosa, responsable polític dels dos cossos de seguretat i emergències, ha salut els efectius en formació, que han mantingut la tradicional salutació d’honor a l’autoritat.\n1.- Al conductor d’una ambulància SEM: va interceptar un turisme que circulava anòmalament, permetent la detenció del seu conductor com a presumpte autor d’un delicte d’homicidi per imprudència greu per un atropellament mortal.\n2.- 1 sergent, 1 caporal i 4 agents Policia Local Blanes: detenció del presumpte autor de l’atropellament mortal descrit a l’anterior cas.\n3.- 2 caporals i 5 agents Policia Local Blanes: detenció d’un jove presumpte autor de més de 40 robatoris amb força a l’interior de vehicles.\n4.- 2 sergents, 4 caporals i 9 agents Policia Local Blanes: detenció de tres ciutadans com a presumptes autors dels delictes d’entrada en habitatge aliè i homicidi dolós en grau de temptativa.\n5.- 1 sergent, 5 agents i 1 gruista PL Blanes: detenció de 3 menors presumptes autors robatori amb violència i lesions greus a una dona de 82 anys.\n6.- 1 agent Policia Local Blanes: detenció d’un home que estava amenaçant i intentant agredir amb una catana a diferents veïns.\n7.- 1 agent Policia Local Blanes fora de servei: va aturar un home que estava colpejant una dona contra una tanca metàl·lica. La seva intervenció va aconseguir evitar que l’agressió fos més greu.\n8.- 1 sergent PL Blanes fora de servei: es va posar en contacte amb la SCOPL Blanes i va aconseguir separar i immobilitzar dues persones que s’estaven barallant. Una d’elles duia unes estisores amb qui havia ferit l’altre a la cara.\n9.- 1 sergent i 1 caporal fora de servei Policia Local Blanes: el caporal va observar un home que feia una transacció amb un consumidor habitual d’estupefaents. Es va posar en contacte amb el sergent i va coordinar la identificació del comprador, intervenció de la substància venuda, i detenció del venedor com a presumpte autor d’un delicte contra la salut pública.\n10.- 2 sergents i 2 agents Policia Local Blanes: detenció d’un ciutadà que traficava substàncies estupefaents, com a presumpte autor d’un delicte contra la salut pública i falsificació de document.\n11.- El sotsinspector Policia Local Blanes i 1 agent Policia Local Banyoles, tots dos fora de servei: detenció de quatre joves menors d’edat com a possibles autors del trencament de diversos miralls retrovisors de vehicles.\n12.- 2 sergents, 1 caporal i 5 agents Policia Local Blanes: detenció d’un ciutadà pels delictes de maltractaments en l’àmbit de la llar, detenció il·legal, agressions sexuals, contra la salut pública i tinença d’armes i explosius.\n13.- 1 agent Policia Local de Lloret fora de servei: atenció en el cas de l’explosió d’una bombona de gas butà en un habitatge de Blanes que va causar cremades greus a una veïna.\n14.- 1 caporal i 1 agent dels MMEE: detenció de dos homes com a presumptes autors d’un delicte d’amenaces greus i un altre delicte de tinença i ús d’arma prohibida, arran d’una baralla amb armes blanques de grans dimensions (catanes).\n15.- 1 sergent, 1 caporal i 7 agents Policia Local Blanes: detenció de dos homes pel mateix cas anterior.\n16.- 3 ciutadans per la seva col·laboració amb els cossos de seguretat i emergència a la platja de S’Abanell, on un ciutadà alemany de 82 anys va morir a causa d’un ofegament, fora de l’horari del Servei de Vigilància i Socorrisme de Protecció Civil.\n17. -1 caporal + 6 agents Policia Local Blanes van haver de donar resposta a diversos fets succeïts al mateix temps: atenció persona apunyalada amb ferides greus i contenció d’un ciutadà que va comparèixer a la prefectura en estat molt agressiu. Aquest darrer va acabar detingut per un delicte d’homicidi dolós en grau de temptativa, ja que va resultar ser l’autor de l’apunyalament que s’havia atès en primera instància.\n18.- 3 agents Policia Local Blanes: detenció d’un ciutadà per un presumpte delicte contra la salut pública, a qui se li va intervenir 1.000 plantes de marihuana que transportava al seu vehicle.\n← Realitzen treballs forestals d’obertura de franges perimetrals de seguretat en cinc municipis El servicio de limpieza viaria y playas de Malgrat de Mar estrena nueva maquinaria →


Estem encertant l’enfocament?\nA aquestes alçades segur que no li queda cap dubte a ningú, o no els n'hauria de quedar cap, que la nostra ciutat és acollidora d'emprenedoria, i sobretot sensible i col·laborativa amb les noves iniciatives empresarials\nFa anys que des de tots els àmbits de la societat Santcugatenca s’han promogut i ajudat les noves empreses com quelcom important per configurar el perfil que volem per la nostra societat i el nostre futur.\nFins aquí no hi ha cap dubte que s’estan fent les coses de forma impecable. Estem creant les empreses que necessitarem en els propers anys per aconseguir la prosperitat de la nostra ciutat i el treball dels nostres ciutadans, però d’un temps ençà em neguiteja un dubte que no acabo de saber respondre de forma satisfactòria. Estem sent capaços de, al mateix temps de crear empreses, preservar les que ja tenim i tenen futur? Aquestes darreres formen part de l'economia real, de l'ocupació real i de l'entramat sociolaboral que ha fet de la nostra ciutat el que és ara. És cert que en molts casos amb la velocitat amb què creix i canvia tot, han perdut una mica de la potència que han tingut i en aquest moment van a remolc de molts factors que no poden dominar i els desorienta. Sí, finalment estem creant empreses, però en deixem morir d'altres que amb una reorientació tindrien futur; estem malbaratant una quantitat d'energia immensa.\nSegur que és més fàcil i menys costós reorientar el talent existent que crear-ne de nou, cosa que implica, vulguem o no, risc i elevades inversions que, en el cas de l’existent, poden ser substancialment inferiors perquè s’aprofita coneixement existent. Tot plegat ve d'una confusió que arrosseguem amb dos termes que hauríem de clarificar. Sovint no donem el significat adequat i precís a dues paraules clau, que són: innovació i tecnologia.\nLa tecnologia és una eina a l'abast de tothom que millora el coneixement i l'aplicabilitat, mentre que la innovació és transversal i pot aportar millores de rendiment en tots els àmbits de l'empresa. Aquesta darrera és la que pot servir de fonament per la reorientació de les empreses existents i en molts casos hi hauríem d'aprofundir més per tal d'aprofitar al màxim els nostres esforços.\nEn l'actualitat si bé treballem de forma intensiva en la tecnologia, encara no ens apliquem prou en la innovació, en temes com organització i processos, per exemple, que de ben segur seria un enfocament que ens faria millorar molt en l'optimització de l'energia emprada en aquestes tasques.\nPublicat com article de opinio a TOT digital del 04-05-2014\nLluis Godayol Gene\nPublicado por INpulsaempresa en 16:45\n6 respuestas que debes buscarantes de ir a ver a u...\n<!-- Extended New --> Estem encertant l’enfocament...