Comença el compte enrere per a la clausura del termini d'aplicacions de Swab Barcelona 2019, que quedarà tancat el 10 de maig.\nEl Comitè de Selecció de l'edició, integrat per quatre comissaris i quatre col·leccionistes, revisarà i avaluarà les propostes artístiques rebudes:\nComissari independent, combina la seva pràctica curatorial amb altres activitats paral·leles com la gestió cultural i la docència. Els seus projectes han pogut veure's a espais d'art contemporani com Caixaforum Barcelona (2008), Matadero Madrid (2010), la Fundació Joan Miró de Barcelona (2012-2013), Fabra i Coats Centre d'Art Contemporani de Barcelona (2014), el EAC - Espacio de Arte Contemporáneo de Montevideo, Uruguay (2015) o Bòlit Centre d'Art Contemporani de Girona (2016). Forma part de l'equip curatorial de BcnProducció (2016-2019) i dóna classes de desenvolupament de projectes a IDEP Barcelona (Escola de Fotografia, Moda i Diseny). Actualment, comissaria una exposició sobre la col·lecció MACBA (2017-2019) i és co-comissari del Pavelló d'Uruguay a la Biennal de Venècia 2019.\nEnginyer executiu i col·leccionista d'art contemporani establert a Bergam, Itàlia. És president del ClubGAMEC, una associació cultural que promou i dóna suport a la Modern and Contemporary Art Gallery of Bergamo, sent també fundador del Club GAMEC Prize. Casarotto és també cofundador de Seven-Gravity-Collection, un grup privat centrat en l'adquisició de videoart i en la promoció de joves artistes de vídeo.\nInicialment, la col·lecció Rebaza es va centrar en art peruà contemporani. Amb el pas del temps, però, es va anar ampliant cap a Amèrica Llatina, i avui abasta art de països europeus, principalment Espanya i Portugal. La col·lecció inclou pintura, instal·lació, fotografia, vídeo i escultura.\nAlberto i Ginette cerquen rodejar-se d'art. Els crida l'equilibri entre contingut i estètica: obres que transmetin reflexions i experiències alhora que mostren interès per la forma i la bellesa.\nAlberto i Ginette Rebaza van crear "La Residencia de Al Lado", un programa que permet la interacció de creadors locals i internacionals, promovent l'escena artística peruana arreu del món.\nPeriodista especialitzada en política internacional, curadora i col·leccionista d’art, és vicepresidenta de la Fundación Foro del Sur i editora a Archivos del Presente y del capítulo argentino de Foreign Policy.\nA Brasil va produir i va ser curadora d'exposicions no comercials tals com "Miles Davis" (coproducció amb la Cite de la Musique); "Estética Punk" (coproducció amb el Festival de Arles); "Argentina Hoy" (primera plataforma de divulgació a Brasil de l'art contemporani argentí); "Obra Gráfica de Antonio Berni" i "Arte Américas" que va reunir 100 artistes de 63 països. A més, és assessora internacional de BIENALSUR – Bienal Internacional de Arte Contemporáneo de la América del Sur, esdeveniment realitzat simultàniament a més de 20 països.\nÉs també Patrona Electa de la Fundació del Museo Reina Sofía i membre de "Vivre en Couleurs", programa de col·leccionistes de la Fundació Cartier.


L'Espai Ter va augmentar els espectadors en un 21% el 2019\nL'Espai Ter de Torroella de Montgrí va registrar l'any 2019 un increment del 21% en el nombre d'espectadors respecte l'any anterior. En números absoluts l'auditori torroellenc va rebre fins a 3.457 espectadors més, dels 16.080 del 2018 als 19.537 de l'any passat.\nLa programació estable de l'Espai Ter va comptar amb fins a 54 espectacles , mentre que la programació d'espectacles d'escoles i centre educatius va sumar 24 funcions més. Entre les escoles usuàries no només hi ha centres de Torroella, sinó que fins a 24 col·legis més de les comarques de Girona van fer ús de l'equipament.\nA l'activitat professional programada directament per l'Espai Ter, cal afegir la que porten a terme el Festival de Torrella, FIMAG, Black Music, Festival Ítaca i Temporada Alta, amb qui es continuen reforçant els lligams com al aliats estratègics. De la mateixa manera, fins a 8 entitats van utilitzar l'auditori, amb l'organització d'11 activitats.\nEn el balanç econòmic l'·Espai Ter segueix una línia sostenible. La inversió en activitats va ser de 131.485 euros en la programació estable i les activitats educatives i la venda d'entrades va generar 134.935 euros, el que va reportar un diferencial de poc més de 3.000 euros en positiu.


"Ha arribat l'hora de la concreció. Per això instem els nostres referents a fer aquest pas i a fer-ho incorporant la pluralitat de tradicions i cultures polítiques que hi ha darrere els centenars de milers de persones que han dipositat la seva confiança en aquest projecte", diu el document.\nEl manifest té 161 adherits inicials, entre els quals hi ha alcaldes, regidors, alts càrrecs de la Generalitat, diputats de Parlament i de Congrés, senadors i professionals.\nEls signants aspiren al fet que les institucions catalanes estiguin governades per "homes i dones compromesos en l'assoliment de la independència de Catalunya, i de manera particular que el Parlament i el Govern de Catalunya continuïn sent un actiu, al costat de la societat, per a culminar que processo que l'1 d'octubre es va expressar tan dignament en les urnes".\n"Sabem que només serà possible si el projecte que avui representa JxCat obté la confiança majoritària en les urnes", per al que demanen prèviament ordenar l'espai a través d'una nova organització política, segons el text.\nI aposten perquè sigui, a més, "una força política útil per a aflorar i donar sortida a les grans potencialitats que Catalunya té", per a ser més eficaces i relligar millor l'actual presència de JxCat en les institucions.\n"Tenim el convenciment que la nostra veu avui representa el pensament i desig de la majoria de persones que s'han sentit representades en un moment o un altre des de 2017 pel lideratge del president Puigdemont. Anem! Ha arribat el moment!", conclou el text.\nTambé han signat els senadors de JxCat Assumpció Castellví, Jami Matamala i Josep Maria Cervera --també president de la AMI i alcalde de Port de la Selva (Girona)--, a més del diputat de JxCat en el Congrés Jaume Alonso Cuevillas.\nDe l'àmbit local, s'han adherit els alcaldes de Castellví de Rosanes (Barcelona), Vic (Barcelona), Ger (Girona), La Pobla de Massaluca (Tarragona), Gandesa (Tarragona), Valls (Tarragona), Borrassà (Girona), Olot (Girona) i Riudoms (Tarragona).\nI en qualitat d'afins a la formació han signat el director de teatre Joan Lluís Bozzo i la cuinera Ada Parellada, entre altres.\nEl manifest és lliure i obert: "Per a adherir-se, es pot fer en les xarxes socials amb l'etiqueta #Junts", com ho han fet la portaveu del Govern, Meritxell Budó, i els consellers Miquel Buch, Jordi Puigneró i Damià Calvet.\nLLEGEIX EL MANIFEST DE JXCAT


IB3N | Comptabilitzats almanco 25.000 casos de Covid-19 a les Balears\nIB3 Notícies > societat > Comptabilitzats almanco 25.000 casos de Covid-19 a les Balears\nComptabilitzats almanco 25.000 casos de Covid-19 a les Balears\nEn les darreres hores s'han notificat 216 contagis més, i també 161 curats\nJa superam els 25.000 casos de coronavirus des que va començar el recompte a les Balears. En les darreres hores s’han notificat 216 contagis més, i també 161 curats. Hi ha 10 morts més, però segons Salut, són pacients que varen morir amb coronavirus però entre finals d’agost i finals de setembre. I ara s’ha actualitzat a la base de dades. De persones que passen la malaltia n’hi ha poc més de 4.000.\nPel que fa als hospitals, a Mallorca davallen els pacients amb coronavirus, tant a planta com a Cures Intensives. També hi ha altes a Eivissa. A Menorca, un malalt ha aconseguit sortir de l’UCI i passa a planta.\nAra mateix, a totes les Illes hi ha 187 hospitalitzats a planta. És la xifra més baixa del darrer mes. I a Cures Intensives hi ha ingressats 42 malalts. També la xifra més baixa, en aquest cas, des del passat 24 d’octubre.


Lògica militar - Col·lectiu Antimilitarista de Sant Cugat\nPortada del sitio > Cultura de Resistència > Bala perduda > Lògica militar\nI es que el Tribunal Supremo ha rebaixat la condemna a un sergent de l’exèrcit espanyol que va pegar a la seva esposa. Un altre cas de misogínia i masclisme a la judicatura pensareu i segurament no anirem errats, però aquesta vegada podem afegir algun altre indicador de com es pensa dins del cap d’alguns togats.\nVaja, que a aquest condecorat sergent, acostumat com estava per la seva feina a fer ús de la força, li resulta normal arreglar certs assumptes amb violència, execrable diu el tribunal, es clar, però empentat per una feina que li exigeix fer-ho. És el preu de la pau, la violència. Si vols estar tranquil·la a casa, millor callat. Si vols implantar la pau, millor fer-ho a bombassos. És la lògica militar que, en aquest cas, li ha servit al valerós militar per a veure reduïda la seva condemna.\nLa Sala Quinta del Tribunal Supremo va rebaixar a cinc mesos de suspensió de feina al entendre que nou mesos era una extensió “absolutamente desproporcionada" analitzats els fets, tot i que el propi tribunal els califica“ de indignos, graves y repudiables”, poc abans d’anomenar a la sentència una llarga llista de condecoracions i mèrits militars del valerós soldat espanyol. L’ardor guerrero manifestat pel sergent ha trobat algú que entengués que necessitava un bon repòs del guerrero.


Les escales mecàniques de la baixada de la Glòria s’aturen constantment | Gràcia TV\nLa Julia utilitza les escales mecàniques de la Baixada de la Glòria per arribar a casa. Però avui no les ha pogut utilitzar. No és el primer dia que estan fora de servei, explica que en els últims mesos és habitual trobar-les aturades.\nMauricio Pérez de Hita i Julia Gómez, veïns: “Hemos dicho poquito a poco por las escaleras mecánicas, pues nada, a parte es un barrio muy agradable, cuando estás arriba.”\nAnna Sabadell i M. Àngels Ibáñez, veïnes: “És molest perquè per nosaltres tots que tenim les cames molt ja fetes malbé, és molt difícil de pujar-hi.”\nÉs l’escala mecànica més antiga de la ciutat i des de fa uns mesos els veïns asseguren que s’atura constantment. Creuen que és alguna persona del barri que para aquest segon tram.\nJordi Graells, veí: “Crec que dia sí i dia no i potser en una setmana 4 o 5 dies.”\nMontse Garcia, veïna: “Potser la Guàrdia Urbana pot venir ara, però al cap d’una hora potser ja marxa i clar, tornem a ser en les mateixes, això s’hauria de pensar algun sistema que anés bé per tothom i per favor que s’acabi ja tots aquells que posen el ditet al botó vermell.”\nEl districte de Gràcia afirma que coneix el problema i que està treballant per esbrinar les causes de les aturades. Apunten que la solució podria ser implementar alguna millora en el sistema perquè, un cop les escales quedin sense servei, s’engeguin automàticament sense la intervenció d’un operari.


Comissió dels Premis ACCA 2020 – 37a edició - Acca\nComissió dels Premis ACCA 2020 – 37a edició\nPer cinquè any consecutiu, els premis ACCA compten amb una comissió de persones convidades que s’encarreguen de formar una llista amb les propostes finalistes per tal que l’assembla les sotmeti a votació. Aquest any la comissió està conformada per:\nÉs comissària d’exposicions amb una trajectòria marcada pel seu interès per les pràctiques fotogràfiques. Doctora en Història de l’art per la Universitat de Barcelona i membre del grup de recerca Art Globalization and Interculturality (AGI) de la UB. Des del 1995 ha comissariat nombroses exposicions per a institucions de prestigi internacional com Magnum Photos, la sala Metrònom o la Fundació Mapfre, amb qui ha portat a terme dues exposicions antològiques: Stephen Shore (2014) i Graciela Iturbide, totes dues amb llargues itineràncies a diverses institucions museístiques de relleu internacional (C/O Berlin; Huis Marseille, Amsterdam; Fotomuseum Wintertur; Pinacoteca de Sao Paulo, Museo de Arte Moderno de México o les Rencontres de la Photographie d’Arles). Més recentment, ha presentat Fotografies com a espai públic. Col·lecció Nacional de fotografia de la Generalitat de Catalunya (Arts Santa Mònica, Barcelona i Bòlit, Girona, 2017-2018), ha co-comissariat Setze barris. Mil Ciutats, El Borsí (2019) per a l’Ajuntament de Barcelona i ha col·laborat amb Fundació “La Caixa” en l’exposició Càmara i Ciutat. La vida urbana en la fotografia i el cinema (Caixaforum Barcelona-Madrid i Palma de Mallorca, 2019-2020). Des del\nMONTSE FRISACH (Ripollet, 1965)\nLlicenciada en Periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona, durant gairebé tres dècades (1989-2018) va ser redactora i crítica d’art a la secció i suplement Cultura del diari Avui i després d’El Punt Avui. Actualment, des del 2018 és col·laboradora freelance de temes artístics en mitjans com El Mirador de les Arts, Catorze i El Temps de les Arts. També realitza feines storyteller i redactora de projectes digitals per a institucions museístiques com el Museu Picasso i el Museu Nacional d’Art de Catalunya, entre d’altres. El 2020 ha comissariat l’exposició virtual Una rapsòdia visual de la Xarxa de Museus d’Art de Catalunya. Membre de l’Associació Catalana de Crítics d’Art, ha guanyat el premi GAC (2014) i el premi ACCA (2016) a la crítica d’art, amb els companys d’El Punt Avui Maria Palau i Jaume Vidal. Ha estat membre del jurat del premi Ciutat de Barcelona d’arts visuals (2014-2016) i dels premis GAC (2018-2019).\nÀNGELS DE LA MOTA (Hospitalet, Barcelona 1957)\nEl 1987 inaugura la primera galeria Àngels de la Mota al carrer Gran de Gràcia. Tres anys més tard, la galeria Àngels de la Mota es trasllada al carrer Goya, també al barri de Gràcia, on restarà oberta fins a 1996. El 1996 es crea la galeria Estrany-de la Mota, al Passatge Mercader 18 de l’eixample barceloní, en associació amb Toni Estrany. El 2019 la galeria Estrany-de la Mota es transforma en Estrany-de la Mota Art Advisor, una consultoria d’art que ofereix servei d’assessorament tant a artistes com a col·leccionistes. L’any següent es crea el 112LAB, una associació sense ànim de lucre, que vol reforçar les oportunitats dels joves comissaris i crítics d’art, produint projectes expositius vinculats a les arts plàstiques i performatives i a la dansa contemporània.\nDAVID BESTUÉ (1980, Barcelona)\nArtista i escriptor, és llicenciat en Belles Arts per la Universitat de Barcelona. Les exposicions individuals del seu treball inclouen ROSI AMOR (Museo Reina Sofia, Madrid, 2017) i Realisme (La Capella, Barcelona, 2015). Ha participat en exposicions col·lectives a Nova York (Biblioteca Pública de Nova York), Buenos Aires (Universidad Di Tella) i Barcelona (MACBA), entre d’altres. Enric Miralles a izquierda y derecha (Tenov, 2010), Formalismo Puro (Tenov, 2011), Historia de la Fuerza (Ca-Iché, 2017) i Viaplana y Piñón o la imposibilitad de una arquitectura (Ponte, 2018), són algunes de les seves publicacions. Ha realitzat residències a Gasworks (Londres, 2010), De_sitio (Ciutat de Mèxic, 2013) i Kunsthalle Sao Paulo (Sao Paulo, 2016).


Assaig a les escoles perquè els alumnes es facin autototests per futurs brots\nDos plans pilot busquen avaluar si és viable que siguin els mateixos alumnes els que es prenguin la mostra i enviïn els resultats perquè els investigadors els validin\nÀgata Fàbregas Gomis / Iacma Monterde Segura\nA l'escola Hortizó de Barcelona es fan el test d'antígens cada dijous (CCMA)\nÀgata Fàbregas Gomis / Iacma Monterde Segura 02/06/2021 - 12.06 Actualitzat 03/06/2021 - 20.36\nArrenquen dos plans pilot per avaluar si és viable que els mateixos alumnes es facin un test d'antígens al centre escolar. Són dues experiències englobades dins del projecte Escoles Sentinella que monitoritza i avalua l'impacte de la Covid a escoles i instituts, que va arrencar al març, i que coordina el Centre d'Estudis Epidemiològics sobre les Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya (CEEISCAT) de l'Institut de Recerca Germans Trias i Pujol (IGTP).\nAutomostreig a l'escola Horitzó de Barcelona\nL'escola Horitzó de Barcelona va començar el pla pilot a mitjans d'abril. Cada dijous, uns 180 alumnes des de 1er de primària fins a 4rt d'ESO es prenen ells mateixos les mostres amb un test d'antígens. També es fan la prova docents i personal d'administració i serveis del centre. Són els alumnes de 4rt d'ESO els encarregats de preparar el material, recollir-ne els resultats i compartir-los amb l'equip d'investigadors de la Fundació Lluita contra la Sida, que ho verifiquen.\nElena Ferrer, alumna de 4rt ESO, destaca que aquesta iniciativa "és una manera que tenim de veure la ciència des d'una altra perspectiva perquè l'estem fent nosaltres, l'estem posant en pràctica. També ens ha fet veure que en un estudi de ciències darrera hi ha hi ha molta feina".\nUn dels professors de ciència de l'escola, Bernat Rios Rubiras, creu que el món científic i educatiu poden treballar plegats més sovint.\n"Si la comunitat científica necessita recursos, ajuda, poder fer ciència sobre el terreny, i tenim un alumnat que té ganes de fer-la, d'aprendre, d'escoltar. Podem fer coses molt interessants plegats."\nEls mestres havien d'intervenir al principi, però, a mesura que passen les setmanes, l'alumnat ha integrat el test com una activitat més a l'escola i no tenen pràcticament cap dubte.\nEs tracta d'una mostra nasal. Un dels alumnes de segon, Tristan Carbonell, reconeix que al "principi va ser una mica complicat, però després ja va ser més fàcil". La seva mestra, Lorena Ginesta, els supervisa: "Al principi sí que jo posava les gotetes per ensenyar-los la precisió però la segona setmana ja ho van fer ells". I què els suposa? "Pessigolles", segons l'alumna de segon Candela Bombí.\nEl pla pilot no busca tant trobar positius, com verificar si els mateixos alumnes s'ho poden fer.\nEls alumnes mateixos recullen els resultats (CCMA)\nAutotest a l'escola Escorial de Vic\nParal·lelament, a Vic, a l'escola Escorial, es posa en marxa un segon pla pilot amb el mateix objectiu. Aquest només dura dos dies, acaba aquest dimecres. Aquí, 240 alumnes des de 3er d'ESO fins a batxillerat i cicles formatius es fan un test d'antígens.\nA banda de l'edat, aquí la diferència és que ells mateixos interpreten i recullen els resultats, que després verificaran els científics del CEEISCAT.\nL'alumnat rep un full amb les instruccions i un breu vídeo explicatiu, i es fa la prova amb la supervisió de personal del CAP. Per una de les doctores de l'Àrea Bàsica Vic Nord, Elisabet Solà: "És intervenir el mínim perquè les persones mateixes puguin tenir la suficient capacitat per poder-ho fer."\nTampoc hi troben dificultat els alumnes, com el Biel Reifs, de primer de Batxillerat:\n"No ha tingut massa dificultat. Estaven les instruccions molt ben preparades i molt ben explicades."\nMaria Prat Canó, també de primer de Batxillerat, ho veu una bona experiència si els han de confinar: "Jo l'he passat i m'he hagut de confinar 4 cops. És molt útil perquè ens ho puguem fer nosaltres mateixes i no haguem d'anar a un lloc a fer-nos la PCR o la prova."\nL'ajuda entre companys és un altre dels elements que ho facilita. "No hi ha hagut cap mena de problema, fins i tot s'ajuden entre ells, però realment el procés és molt simple", destaca Ramon Rial, director de l'escola Escorial Vic.\nEls alumnes s'ajuden entre ells duran el procés i personal del CAP els supervisa (CCMA)\nEn el projecte Escoles Sentinella hi participen docents de dos centres per avaluar la incidència de la Covid als centres escolars des del març.\nA la vegada, docents de les escoles sentinella participen en un pilot en què se'ls envia els tests per fer-los ells mateixos a casa. L'objectiu, com explicaJordi Casabona, investigador principal del projecte Escoles Sentinella, no és trobar positius. Les dues experiències busquen assajar si és viable que els alumnes es puguin fer els testos ells mateixos en determinats casos.\n"No és buscar casos i trobar casos com pugui ser un cribratge epidemiològic, sinó estudiar l'acceptabilitat i viabilitat de fer-ho en aquest context. En alguns llocs evidentment sempre serà millor enviar un equip sanitari, en d'altres potser es pot fer això."\nL'equip del doctor Jordi Casabona, que també és director científic del CEEISCAT, podrà veure l'acceptabilitat i viabilitat d'aquesta intervenció a les escoles i dissenyar-ne la logística necessària: el material necessari, la formació que cal fer als docents, la motivació de l'alumnat.\nEs vol tenir un recurs més, un element més a tenir en compte en el cas que el curs que ve hi hagués un brot o la necessitat de fer un cribratge en alguna zona en concret.\nLa previsió és presentar els resultats d'aquests pilots a final de mes.


Cap Vermell - Sa Comuna de Bunyola\nEls nostres caminaires s’enfilaren, per la boscosa zona de la Comuna de Bunyola, cap al cim dels Penyals d’Honor. Eren 30 els qui devers les onze d’un matí fresquet i assolellat, començaren a pujar pels costeruts carrers de Bunyola cap a la muntanya. La sortida des de davant l’església, comença amb una pujada considerable que permet obtenir magnífiques vistes sobre la vila i els voltants. En arribar a la zona boscosa enllaçam amb el camí des Grau que, si bé tot d’una és aspre, poc després se suavitza. Tot d’una trobam elements d’arquitectura popular: ara una sitja, ara un forn de calç, ara una cisterna..., i així, entre alzines i pinotells, pujam fins arribar a un mirador que mostra el vessant nord dels Penyals d’Honor, tot majestuosos.\nContinua la suau pujada, i ens endinsam en un bosc d’alzines, espès i ombrívol: és el Comellar d’en Cupí. Acabat aquest alzinar es pot dir que ja som a la part alta de la Comuna. El camí ens du a la carretera de la Comuna i trobam els primers cotxes, ciclistes i... els “domingueros” que aprofiten les instal·lacions per fer un dia a la muntanya, això sí, amb el cotxe devora! Nosaltres seguim caminant cap el punt més alt de l'excursió, que assolim després de devers mitja hora de caminar per una senda ampla i de pujada suau; només els darrers cinc minuts hem de prendre un caminoi més esquerp. Val la pena pujar fins aquí dalt, la vista és magnífica. Cap al sud el Pla, Palma i Cabrera. Cap a l'est, la badia d’Alcúdia, es castell d’Alaró i part de la Serra de Tramuntana (amb l’Ofre, la Rateta, el Massanella). Cap al nord la serra d’Alfàbia. Cap a l’oest, Bunyola, la Gubia i part de la serra de Tramuntana (amb el Teix). Una vista magnífica, com hem dit.\nTornam pel mateix camí que hem pujat i en arribar a la carretera de sa Comuna ens dirigim a la casa des Garriguer. Aquesta està plena a vessar de gent que fa el dinar a base de torrada. Nosaltres ens hi afegim i dinam els nostres entrepans, i de la variada secció de dolç.\nEl camí de tornada el feim per sa Coma Gran, que resulta un camí molt agradós, enmig d'un alzinar espectacular, vorejant el torrent. Una baixada contínua, però no massa feixuga. Quan el camí s’estreny, de sobte, ens ofereix la sorpresa de la Cova de Cal Senyor Guillem, que té una casa feta dins una entrada de la muntanya, i que recorda les cases des Cosconar, a Escorca. Des d’aquí sortim de la zona encaixada pels penya-segats i entram a zones de conreu, amb nombroses marjades i olivars. El camí es torna dolç, fins que arribam a a l’asfaltat. D’aquí enllaçam amb la carretera de Santa Maria a Bunyola, prop del cementiri, on ens espera l’autobús a l’hora prevista. Són les 16'30 hores i la caminada ha acabat.


AMICS UAB-L'ICPS comença el curs "Seguretat humana i drets fonamentals"\nInici > > L'ICPS comença el curs "Seguretat humana i drets fonamentals"\nL'ICPS comença el curs "Seguretat humana i drets fonamentals"\nÉs un curs adreçat a totes les persones que tenen interès en les tensions actuals entre els valors de la llibertat i de la seguretat, així com en la cultura de seguretat, en especial aquelles que ho fan per interessos acadèmics o professionals. Aquest curs incorpora reflexions a partir de la crisi de la COVID-19, i compta amb el suport de l'Institut de Seguretat Pública de Catalunya com a curs de formació permanent.\nLes persones inscrites tindran accés en línia a una selecció de materials de lectura per tal d'aprofundir en el contingut de les sessions. Són 20 hores lectives, dividides en cinc sessions de quatre hores en les quals es desenvoluparan ponències i comentaris de casos pràctics.\nLes sessions tindran lloc mitjançant la plataforma Zoom els dies 7, 9, 16 i 21 de juliol de 10 a 14 h.\nEl preu del curs són 180 €, els interessats s'han d'inscriure a través de la web de l'ICPS.\nUniversitat Autònoma de Barcelona cursos ICPS AmicsUAB


juny de 2016 – La Llibreta Vermella\nDimarts de Carnaval, Idees de bombera, Microrelat, Narradora oral\nTercera i última entrega dels textos que vaig escriure en directe durant l’espectacle «Inspirats, escrits i transformats» al Festival EVA de Gurb el passat 5 de juny. L’objectiu de l’espectacle: amb només 90 minuts escriure 3 textos (partint de les propostes fetes pel públic) i a continuació llegir-los en veu alta en una lectura […]\nAgenda, Tallers de creació literària (presencials), VullEscriure\nLes inscripcions continuen obertes: només vosaltres podeu fer-ho possible!\nNecessito la vostra ajuda: només vosaltres podeu fer que el taller d’escriptura d’aquest estiu a la Casa Elizalde sigui possible. Necessitem alumnes, molts i molts alumnes. Em doneu un cop de mà per fer-ne difusió entre amics i coneguts? Raó número 1 – Perquè he preparat un munt de sorpreses (ja em coneixeu: […]\nContinuo amb la publicació dels textos que vaig escriure en directe durant l’espectacle «Inspirats, escrits i transformats» dels Festival EVA a Gurb el passat 5 de juny. Si voleu recordar el funcionament de l’espectacle i rellegir el primer dels textos, podeu fer clic aquí: «Festival EVA a Gurb 2016 – “Estiu fugitiu” (proposta 1)». […]\nSi les casualitats porten sort… El taller d’escriptura de la Casa Elizalde serà un èxit!\nSabeu quin dia és avui? Sabeu quin dia és avui? Sabeu quin dia és avui?! Avui és el meu aniversari! Però no només això… Sabeu quin dia és avui? Avui comencen les inscripcions del taller d’escriptura que conduiré aquest estiu! Sí, sí, ho heu llegit bé: del 4 al 20 de juliol conduiré el […]\nLa 12a edició del Festival EVA de narració oral ja està en marxa! Es va inaugurar el passat diumenge a Gurb, continua aquest cap de setmana al Penedès i acabarà al Pradell a principis de juliol. Tal i com us vaig avançar, vaig tenir l’honor de poder participar en dos espectacles al festival de […]


Santa Teresina missionera\nLluís Romagosa. Palafrugell 2003\nParadoxes: mentre Teresa de Lisieux és reconeguda en tot el món, alhora és desconeguda per a molts. Una vida curta, però plena. Un llenguatge infantil, però ple de la saviesa evangèlica. Visqué nou anys en un monestir de Normandia, desconegut, però Pius XI, l’any 1927 la declara patrona de les missions, juntament amb sant Francesc Xavier. Aquest va caminar fins a l’extrem orient, Teresina no es mogué del seu monestir.\nDéu sempre és sorprenent, si deixem que l’Esperit entri a la nostra història personal i col.lectiva. Teresina avui és actualitat degut a les “relíquies” que són acollides en molts indrets de l’Estat i del nostre País. El millor fruit? Conèixer la seva vida, els seus escrits i viure el seu missatge plenament evangèlic!\n“Teresa, missionera”, respon a la petició de la revista CC de Badalona. L’enunciat és molt complex i extens. Senzillament espigolaré les raons més pregones del seu carisma missioner, intuït per Pius XI quan declarava “patrona de les missions” a aquesta jove carmelita contemplativa.\nEn aquell temps –segle XIX-, colonialisme i acció missionera anaven del bracet. Una imatge ambigua. El cristianisme europeu sempre va conculcar el fet de la inculturació evangèlica. França era un país missioner. La tasca evangelitzadora de molts homes i dones fou heroica.\nLa infantesa i la joventut de Teresina, viscuda en el si d’una família molt religiosa i molt corresponsable amb les inquietuds de l’Església, la condueixen a descobrir el valor de la pregària, l’almoina i els sacrificis com a signes de solidaritat missionera. Teresina, ja abans d’entrar al Carmel, estava empesa per una passió eclesial: la conversió dels pecadors. Per a ella era una autèntica acció apostòlica missionera. Descobreix la “ciència de l’amor”. Recordo la conversió de Pranzini (Ms. A 46r). Més tard, pel Nadal de 1886, la seva vida restarà “marcada” per sempre. “Vol ser carmelita”. La raó d’aquesta opció és el ple convenciment que la “caritat interior” li permetrà anar més enllà de la clausura (Ms. B 3rº).\nLa seva vocació no és anar a segar els camps de blat daurat, sinó fer com Moisès: pregar a dalt de la muntanya amb les mans alçades, pels treballadors de l’Església.\nElla, ja monja madura, acompanya amb la seva pregària i amb la seva vida, l’aventura dels dos “germans”, “fills” missioners: Maurice Bellière i Adolphe Roulland. Les poques cartes que es conserven delaten el testimoni missioner de la santeta.\nFins i tot, Teresina tenia les “maletes fetes” per anar a la fundació carmelitana de Saigón. Però la ràpida malaltia i la seva mort prematura van trencar els seus desigs. “Calia que el gra de blat morís, per donar molt de fruit” (Jo 12,24).\nPius XI fou profeta i “l’estel del seu pontificat”, Teresina, també: volia dir, i ens diu, que les inquietuds missioneres van més enllà de les fronteres. Cap monestir contemplatiu, i d’una manera especial els carmelitans de santa Teresa d’Àvila, no viuen exclusivament “de portes endins”. Tot monestir i tota comunitat carmelitana teresiana “CON-VIU”, ha de “con-viure”, amb plena comunió amb l’Església dels tercer i quart mons.\nTeresina s’emociona quan el P. Roulland li comunica que ha decidit adoptar el vestit i els costums de les persones de la regió xinesa de Su-Tehuén: “Al pensar que heu adoptat la manera de vestir dels xinesos, penso naturalment en el nostre Salvador, que es va revestir de la nostra pobra humanitat i es va fer semblant als homes” (carta 1.11.1896). Teresina tenia davant la carta als filipencs.\nTeresa, quan entra en la nit fosca de la fe, estima més que mai els més llunyans, i està contenta de seure a la taula dels pecadors... (Ms. C F.6rº).\nLa seva germana Paulina declararà en el procés de beatificació-canonització: “Quan més fortes eren les proves de la fe de Teresina, més pregava pels allunyats de la fe” (Proc II, 151).\nResumint: el Carmel, tot vivint el carisma de la pregària que mena a la unió amb Déu, perquè sigui veritat, ha de ser també comunió amb els germans.


Responsabilitat Global: Dóna la lletra! al Banc de Sons de la Marató de TV3\nPer participar-hi, escriu quatre versos que evoquin la regeneració i l'esperança. Emplena aquest formulari amb els teus versos i dades personals. Recorda llegir les condicions, on acceptes que la teva participació és completament altruista.\nEl productor musical Marc Parrot és l'encarregat de construir les cançons a partir de les contribucions que es van enviant al Banc de Sons. També dóna consells i suggeriments per inspirar-se en aquest vídeo.\nEls versos es recolliran fins a finals d'agost, pots consultar-los i fer comentaris en la pàgina de les lletres donades. Quan finalitzi aquesta fase, el Banc de Sons proposarà l'enviament de propostes musicals i s'elaboraran dues versions de la cançó. Per últim, tindrà lloc una votació per triar la cançó definitiva.\nPots seguir l'actualitat del Banc de Sons al seu bloc, on es publiquen les novetats en la construcció de les cançons, les modificacions i les noves propostes.


Així serà el Mercadona del Nou Mercat Central de Tarragona\nEl supermercat inclou millores ergonòmiques pels seus treballadors.\nL'empresa ha decidit renovar el seu aspecte aquest 2017\nActualitzada 14/12/2016 a les 20:27\nLa cadena de supermercats Mercadona posa en marxa un nou model de botiga eficient que millora i optimitza l'experiència de compra. L'empresa té previst invertir 180 milions d'euros a reformar i renovar els seus establiments a partir de l'any 2017.\nLa companyia ha presentat un disseny totalment renovat amb nous colors i materials, tant en la façana exterior d'accés al supermercat com en la distribució de les diferents seccions. Per al disseny del nou moble de caixa, Mercadona ha comptat amb la col·laboració de l'Institut de Biomecànica de València. A banda d'això, la companyia ha redissenyat les zones comunes per als seus treballadors. Pel que fa a l’aspecte mediambiental, s'han pres mesures que permeten reduir fins un 40% el consum energètic, a més el nou model disposa d’un sistema d'il·luminació LED automatitzat que es regula segons les zones i els moments del dia per a una gestió energètica molt més eficient.\nEl nou model de botiga també integra una sèrie de dispositius electrònics i eines col·laboratives amb què es pot compartir informació des de qualsevol secció de la botiga, de manera que es facilita l'autogestió de cada supermercat i s’agilitzen els processos de tota la cadena. Entre els nous dispositius, hi ha la línia de caixes, les balances o les tauletes electròniques que substitueixen el paper per fer gestions administratives, entre d’altres.


Com es poden obtenir punts del programa Punto de Vueling | vueling.com\nAmb Punto, sumar punts és molt fàcil!\nCada 2 € = 1 punt\n(Serveis addicionals no inclosos)\nCada 15 € = 1 punt\nReservant a vueling.com\nCada 10 € = 1 puntHotel Vueling 2 € = 1 punt\nCada 10 € = 1 punt\nPer les compres diàries amb la teva targeta.\nPer la compra o recàrrega de la teva targeta.\nSi t'has oblidat de sumar els teus punts… Recupera'ls\nNo t'amoïnis si a l'hora de reservar t'oblides d'acumular els teus punts: podràs recuperar-los durant els 90 dies posteriors a la compra a l'apartat Recupera els teus punts i reserves del teu compte Punto.\nSi et falten pocs punts per volar…\nAmb Punto pots comprar punts per a tu o regalar-los a qui vulguis. Entra a l'apartat Compra o regala punts del teu compte Punto i compra tots els punts que necessitis.\nRecorda que podràs comprar per a tu, regalar o rebre com regal fins a 10.000 punts durant un any natural (de l'1 de gener al 31 de desembre de l'any en curs).\nEntra al teu compte Punto i bescanvia'l a l'apartat Recupera els teus punts i reserves.\nRecorda que el teu codi de regal i els teus punts tenen data de caducitat. No els deixis escapar!


El peix i el marisc, a "Collita pròpia"\nEl diumenge 1 de març, a les 22.30, just després del "30 minuts", TV3 emetrà un nou capítol de "Collita pròpia".\n27/02/2015 - 13.11\n"Collita pròpia", presentat per Lídia Heredia i Francesc Mauri, porta l'espectador, cada setmana, a redescobrir els gustos de sempre i els productes de proximitat. En aquest nou capítol Heredia acostarà tots els secrets del peix i del marisc a l'audiència.\nCatalunya té gairebé 600 quilòmetres de costa i una tradició marinera de segles. "Collita pròpia" barrejarà en aquest capítol la bellesa del litoral amb les meravelles culinàries que s'hi pesquen.\nLídia Heredia s'embarcarà al port del Serrallo, a Tarragona, per viure una llarga jornada nocturna de pesca amb llum. Amb la tripulació de l'"Avi Juanito" buscarà sardines i seitons. També tastarà gambes de Palamós acabades de pescar, i a la badia del Fangar, al Delta, descobrirà l'encant de les muscleres.\nLa Lídia demanarà consell per trobar peixos poc coneguts per la majoria de consumidors, però molt bons, i en faran un suquet. Per no quedar-se amb gana visitarà un restaurant especialitzat en peix a la brasa d'alzina, a la mateixa platja d'Aiguablava, a Begur. I a la Fundació Alícia aprendrà a fer cebiche i un plat mític: les espines de peix fregides.\nXuriguera i Faixedas no es deixaran perdre una visita a l'Escala per tastar les famoses anxoves, fetes a casa. I a Vilanova i la Geltrú descobriran els cargols punxencs.


El desenvolupament de la Societat de la Informació es veurà frenat pel cànon digital, segons el Consell Assessor de Telecomunicacions | Consumer\nEl desenvolupament de la Societat de la Informació es veurà frenat pel cànon digital, segons el Consell Assessor de Telecomunicacions\nSol·licita, entre altres mesures, que existeixi transparència tant en el cobrament com en el posterior repartiment als seus destinataris\nEl cànon digital “frena el desenvolupament de la Societat de la Informació”, segons l’opinió de tots els membres del Consell Assessor de Telecomunicacions i de la Societat de la Informació (CATSI), que aquest matí s’ha reunit aquest matí per assessorar al Govern sobre l’impacte de la recentment aprovada Llei de Propietat Intel·lectual (LPI) i els principis a incloure en el procés de negociació. “La seva aplicació portaria a un desequilibri econòmic general”, van assenyalar aquestes mateixes fonts.\nLa comissió permanent del CATSI està formada per responsables de l’Administració pública, usuaris, internautes, consumidors, operadors de comunicacions, empreses del Sector TIC, col·legis professionals, mitjans de comunicació, comunitats autònomes i sindicats, i té com a finalitat assessorar al Govern en matèria de telecomunicacions i Societat de la Informació.\nSegons l’Associació d’Usuaris d’Internet i l’Associació d’Internautes, s’hauria de vigilar que el cànon digital sigui proporcional al preu del producte; que sigui obligatori informar al consumidor sobre el que es paga per aquest concepte; transparència tant en el cobrament com en el posterior repartiment als seus destinataris; que s’habilitin procediments d’arbitratge que permetessin resoldre controvèrsies, sense necessitat de recórrer a la justícia ordinària; i que les administracions públiques, empreses i tots aquells sectors que, majoritàriament, no utilitzin continguts amb drets estiguin exempts del pagament. “La falta de transparència en el cobrament i el repartiment i l’excés d’atribucions per inspeccionar a empreses i particulars que aquesta llei atorga a les Entitats de Gestió hauria de revisar-se en el reglament a desenvolupar per evitar els abusos”, va afirmar Víctor Domingo, president de l’Associació d’Internautes.\nPer la seva banda, Miguel Pérez Pujaves, president de l’Associació d’Usuaris d’Internet, va manifestar la seva preocupació per la falta total de representativitat dels usuaris i d’altres “responsables solidaris”, com els comerços, en la taula de negociació, ja que són aquests els que finalment suporten el pagament del cànon digital.\nEn la reunió d’aquest matí també s’ha va parlar de l’avantprojecte de llei de conservació de dades relatives a les comunicacions electròniques i a les xarxes públiques de comunicacions. Els membres de la comissió han sol·licitat que es redueixi a 6 mesos el termini en el qual s’han d’emmagatzemar les dades i que el cost de la seva aplicació sigui compartit per l’Administració.\ncànon digital consell assessor de telecomunicacions desenvolupament información-ca societat


Demanen vuit mesos de presó per provocar un incendi forestal | Diari de Tarragona\nEstava cremant restes vegetals de la vinya, el foc es va escampar i va afectar 2,5 hectàrees\n17/01/2021 13:37 | Actualizado a 17/01/2021 13:38\nEl foc estava al costat d’un camp de vinya, el propietari del qual estaria cremant restes vegetals. FOTO: BOMBERS DE LA GENERALITAT\nUn home que hauria provocat per negligència un incendi forestal al terme municipal de Porrera s’enfronta a vuit mesos de presó, al pagament d’una multa de 2.160 euros i a una indemnització de 15.802,65 euros en concepte de despeses del cós de bombers en les tasques d’extinció. És la pena que sol·licita el fiscal en el seu escrit de conclusions provisionals. El judici es farà en un dels dos Jutjats del Penal de Reus. Encara no s’ha fixat la data de la vista oral\nL’acusat és un ciutadà de nacionalitat espanyola. Segons relata el Ministeri Públic en el seu escrit d’acusació, durant el matí del 3 d’abril de 2019 el processat es trobava a la seva parcel·la, situada a la partida la Plana, al terme municipal de Porrera, en companyia del seu progenitor. Va procedir a cremar restes vegetals de ceps i d’alzina, procedents de la poda de vinyes. «Però contravenint les normes mínimes de prevenció d’incendis forestals a l’haver encès una foguera per a la crema sense observança de la distància mínima de seguretat, de tres metres de radi i net de vegetació al seu voltant», assegura el Ministeri Públic en les seves conclusions provisionals.\nDesprés de finalitzar la tasca, pare i fill van marxar de la finca sense haver apagat la foguera. Elements incandescents de la mateixa, a l’entrar en contacte amb els matolls propers –amb una alçada d’entre 0,4 i 1,4 metres–, va provocar el reviscolament del foc i la seva propagació d’immediat cap a les propietats confrontants.\nL’acusat, cap a les tres de la tarda, es va adonar de l’existència d’una columna de fum i va retornar a la finca, i ell mateix va activar el servei d’emergències.\nEls Bombers de la Generalitat van rebre la trucada a les 15.05 hores sobre l’existència d’un foc a Masos d’en Ferrer. L’alertant era un home que passava per la carretera i va veure foc als marges de la vinya, a prop del bosc. Es van activar nou dotacions de bombers dels parcs de Montblanc, Cambrils, Reus i Falset, a més a més del cap de guàrdia. També van intervenir en l’extinció dues avionetes.\nEl foc va arribar a agafar un front de 200 metres de llarg. Havien dos flancs oberts. Un empès pel mestral, mentre que la cua estava en un barranc. L’incendi es va donar per estabilitzat a dos quarts de cinc de la tarda. A un quart de sis va ploure una mica i a les 19.07 hores estava extingit.\nL’incendi va afectar majoritàriament terreny forestal de propietat privada, en concret dues hectàrees i mitja.


Operen a un nadó acabat de néixer per error\nUna jove mare nord-americana ha relatat el malson que viu des que els metges van operar al seu fill acabat de néixer per error . "No puc dormir, és com un somni horrible que ha arribat a la meva vida " , ha explicat Jennifer Melton, de 31 anys.\nEl petit Nate va néixer el passat 16 de desembre a perfecte estat de salut. No obstant això, a l'hospital van cometre una greu negligència a l'confondre amb un altre nadó a qui havien d'operar del fre.\nPer això, quan el personal de l'hospital va acudir a l'habitació i van començar a explicar-li a Melton com havia anat l'operació, ella no podia donar crèdit al que estava escoltant.\n"Vaig agafar al meu preciós nadó, li vaig mirar la boca, i vaig veure taques de sang sota la seva llengua" , ha relatat al web de People.\nTot i que el pediatre que va operar al petit per error els va assegurar que estaria bé i que aquesta necessària intervenció no afectaria en res al desenvolupament del nadó, Jennifer Melton assegura estar vivint un malson.


La vulnerabilitat dels deutes públics - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa vulnerabilitat dels deutes públics\nEspanya té el setè endeutament més gran de la UE i el tercer que més creix, i el 2014 va registrar el segon dèficit més elevat\njavier cuartas girona 13.07.2015 | 00:00\nEspanya té el setè deute públic més gran dels 28 països de la Unió Europa (UE) i el tercer que més va créixer en l'últim any, i va ser el 2014 el segon país (després Xipre, que va haver de demanar un rescat) amb més dèficit fiscal, segons l'oficina estadística europea (Eurostat).\nTots dos indicadors operen en contra de l'economia espanyola si la crisi grega desencadenés una nova onada de pànic sobirà com les que van esdevenir entre el 2010 i el 2012 a causa precisament de la insolvència grega.\nEl creixement de l'economia espanyola, el sanejament bancari ja realitzat al país i l'ofensiva del Banc Central Europeu (BCE), amb la compra massiva de deute públic i privat (60.000 milions mensuals), haurien d'actuar com atenuants en cas de contagi als països de la perifèria de la por que una suspensió de pagaments de Grècia i la seva hipotètica sortida de l'euro desencadenaria entre els inversors.\nMalgrat això, aquesta setmana els inversors han exigit una rendibilitat al bo espanyol a deu anys en el mercat entre particulars del 2,35% quan el govern va elaborar els pressupostos generals d'aquest any amb una previsió de l'1,3%.\nSi persisteix, aquesta major remuneració suposarà un sobrecost d'uns 1.000 milions aquest any per a l'erari públic i, de continuar, de 2.000 milions el 2016, cosa que farà més difícil assolir els objectius de dèficit per a aquest any i el pròxim, sobre el compliment per part d'Espanya va manifestar dubtes la Comissió Europea abans del contratemps grec i de la tendència alcista dels tipus del deute i de les primes de risc.\nAl tancament del 2014, Espanya tenia un deute públic d'una mica més d'1,033 bilions d'euros, equivalent al 97,7% del la riquesa anual generada pel país (PIB). Es tracta del setè major deute públic dels 28 països de la UE, només per darrere de Grècia, Itàlia, Portugal, Irlanda, Xipre i Bèlgica. El 97,7% d'endeutament (el més alt d'Espanya des de 1902, segons el Fons Monetari Internacional) suposa 5,8 punts de PIB per sobre de la mitjana dels 19 països de l'euro (91,9% al tancament de 2014) i 10,9 punts superior a la mitjana de les 28 economies de la UE, l'endeutament públic era a finals del passat exercici del 86,8%.\nEl deute públic espanyol va ser el tercer que més va créixer a la UE durant l'any passat. El 2014 només van augmentar de forma més intensa les d'Eslovènia i Bulgària. En el que portem del 2015, l'endeutament públic espanyol va seguir creixent en el primer trimestre i es va reduir a l'abril, segons el Banc d'Espanya, tot i que la previsió del govern és que encara creixi aquest any i que pugui arribar al 100% del PIB. Després la previsió apunta a un lleuger descens, al que contribuirà sobretot l'esperada continuïtat del creixement econòmic.\nSegons l'Eurostat, el dèficit fiscal espanyol (-5,8% del PIB) va ser el segon més gran de la UE I de l'Eurozona el 2014, només per darrere del de Xipre (-8.8 per cent). El dèficit de Grècia va ser del -3,5% i les mitjanes de l'euro i de la Unió Europea es van situar en el -2,4% i el -2,9%, respectivament.\nSegons l'FMI, Espanya té el tercer dèficit primari més important (sense comptar el cost del deute) de tots els països avançats (Grècia no va tenir dèficit primari el 2014) i no preveu que l'economia espanyola aconsegueixi l'equilibri primari abans de l'any 2018.


Pirinexus incorpora carregadors per bicis elèctriques | Som Actiu - Natura\nby Som Actiu - Natura · Cicloturisme, Vies Verdes i BTT, Costa Brava, Ecoturisme, Estiu, Hivern, Pirineu de Girona, Primavera, Tardor · 23 set. 2020\nAvui us proposem descobrir la ruta Pirinexus, un camí circular que uneix la Catalunya nord amb la demarcació de Girona, un recorregut que us permetrà conèixer en primera persona algunes de les meravelles del Pirineu de Girona i la Costa Brava.\nLa ruta passa per 53 poblacions, combinant traçats de vies verdes amb altres rutes, com ara camins rurals o carreteres amb baixa densitat de trànsit. Una de les virtuts de la Pirinexus és que us permetrà fer-la en tantes etapes com vulgueu, a cavall de la vostra bicicleta i amb la companyia que vosaltres decidiu.\nLa ruta us farà descobrir racons del Pirineu de Girona i la Costa Brava\nAra, a més, el Consorci de les Vies Verdes de Girona ha instal·lat 11 punts de càrrega elèctrica al llarg de diferents localitzacions de la via, per tal que els amants de les bicicletes elèctriques pugueu carregar les vostres e-bikes en diversos municipis, i així teniu l’opció de recórrer llargues distàncies de forma continuada. Els carregadors es troben als municipis de Castelló d’Empúries, Torroella–L’Estartit, Palafrugell, Palamós, Sant Feliu de Guíxols, Llagostera, Cassà de la Selva, Olot, Sant Joan de les Abadesses, Camprodon i Ripoll. I recordeu que a Girona també hi ha un carregador habilitat per l’ajuntament de la ciutat.\nUn dels carregadors instal·lats pel Consorci de les Vies Verdes al llarg de la ruta\nDoncs va, us animem a descobrir l’Empordà, la Costa Brava, camins de transhumància, espais vinculats al patrimoni miner o poblacions pintoresques. Pirinexus es divideix en diferents trams, que us ofereixen total llibertat per decidir quines etapes voleu recórrer o si voleu fer la ruta sencera. Cadascú, en funció del seu temps, de les seves capacitats físiques o dels seus interessos, pot escollir les etapes que vulgui i crear una ruta a mida.\nAixò sí, us recomanem no superar els 60 km de mitjana diària, per tal de poder combinar la bicicleta amb la descoberta del territori.\nEtapa El Voló-L’Escala\nLa comarca de l’Alt Empordà és la primera destinació catalana de Pirinexus, i allí ens hi esperen molts trams ciclables planers i en molt bon estat. Durant la ruta, hi trobareu des de camins boscosos, passant per vinyes agrícoles, i conreus d’arròs i pomeres. Història, cultura, art i gastronomia amb denominació d’origen són alguns dels atributs que podreu trobar fent aquesta primera etapa. El recorregut és de 59 km, amb un desnivell molt variable i amb especial dificultat entre La Jonquera i Masarac. La resta de trajecte és molt més assequible. L’altura màxima a la que arribareu són 340 metres, al coll de Panissars, i recordeu que a Castelló d’Empúries hi teniu un dels punts de càrrega per la vostra bici elèctrica.\nProperament us explicarem els detalls de la següent etapa pel Baix Empordà, entre Bellcaire i Torrent.\nSi us agrada descobrir el territori pedalant, també podeu donar un cop d’ull a la nostra secció de cicloturisme.\nFotos: Consorci Vies Verdes, Jase Wilson, Arxiu d’imatges PTCBG


Archivo de la Frontera | LA UNIVERSITAT POPULAR I COMUNITÀRIA DE BARCELONA COMENÇA A TOMAR FORMA\nDes del GIMEC tenim sempre les portes obertes a qualsevol projecte que ens presenteu. I tambè pensem que no es pot fer res sense la participació de la societat. No creiem que sigui posible fer xarxa sense coordinació. Fer móns sense camins. Des de l’any passat estem fent un projecte ambiciós amb diferents col·lectius de la ciutat de Barcelona i la seva Àrea Metropolitana aprofitant tambè les xarxes i relacions que teníem a la ciutat. Les connexions fetes al passat, la retroalimentació que es va donar al llarg del temps, avui fa possible aquest project tan especial que estem desenvolupant.\nLa projecció dels primers passos no van ser executables per la situació de pandèmia en que estem. Però, estem reformulant la part que té a veure amb la intervenció, i que esperem estigui finalitzada aquest mes. Les propostes de formacions les estem derivant a través del Programa de Ràdio Què Fan Les Paraules. Aquest programa, realitzat pel Coordinador de l’GIMEC el Dr. Pablo M. Testa, i els investigadors Miguel Ángel Sánchez Gómez, Miguel Extraña Alonso i Guillem Galdiano Zurdo; serveix per poder generar espais de debat y reflexió directes amb la implicació també del barri a través de la seva Ràdio. Un programa on parlarem de tot per tothom i totadona.\nD’altra banda, un altre dels espais que esperem desenvolupar aviat serà el d’arts com eina de transformació social.\nAixí mateix, començarem, quan la situació ho permeti, a establir per tot Barcelona les formacions y debats necessaris amb les entitats amigues i els espais participants d’alguna manera a la #UPiC.\nGràcies a tots i totes pel vostre calor i suport.\nPalabras clave: Barcelona, GIMEC, universidad, UPiC


La Llumenera de Nova York: L'elecció de President (fragments)\nL'elecció de President (fragments)\nAquesta llarga campanya electoral de gairebé dos anys s'ha acabat i Barack Obama ja és el president electe dels Estats Units. L'altre dia, aquí, i a través d'un comentari, em demanaven què en deia La Llumanera de Nova York de les eleccions americanes al segle XIX.\nHe recollit quatre cites d'un article que va aparèixer al periòdic al setembre de 1880 i que fa uns mesos vaig publicar a la secció Divendres de Llumanera. L'article original el podeu llegir sencer, en tres parts, si cliqueu aquí, aquí i aquí.\n«les passions durant quatre anys contingudes o adormides esclaten, i la política de tot s'apodera, tot ho domina.»\n«[los periòdics es fiquen] en la vida privada dels homes públics per a treure los draps bruts al sol, i si no troben res que pugui servir lo seu fi, ho inventen»\n«A banda de tot això, l'interès de la campanya es manté viu constantment per mitjà de grans cartells en tots los llocs imaginables, circulars, anuncis i uns grans estendards que es pengen d'un costat a l'altre dels carrers, i que són com unes xarxes en les quals estan sobreposats los retrats i noms dels candidats.»\n«la indústria treu partit d'eixa excitació política, fabricant tota mena d'articles, ja sien amb los retrats dels candidats, com medallons, cintes, mocadors; ja sia sols donant-li los noms d'aquells com «Barret Hancock» i «Corbata Garfield», que són los candidats democràtic i republicà respectivament.»\n«En los carrers, en les fondes, en los trens i tramvies, en les oficines públiques i dels comerciants no se sent res més que discussions sobre les probabilitats en favor de Hancock o de Garfield. Tant los homes com les dones, tant los xicots com los vells, tant los obrers com los rics, tant los blancs com los negres i los xinesos, discuteixen i defensen les seves opinions amb calor.»\n«Lo dimarts dos de novembre és lo punt culminant de tota aquesta excitació, puix és lo dia en què es resoldrà qui ha de ser President, si Hancock o Garfield. Eix és dia de gran festa. Des de bon matí es veuen als carrers unes barraques de fusta cobertes de grans cartells, i que és on es donen a quants les vulguin, les paperetes amb les candidatures impreses i llestes per a tirar-les a les urnes.»\n«Lo acte de dipositar lo vot és ben senzill, concretant-se lo votant a donar lo seu nom al tribunal, el qual mira si està matriculat, i en cas afirmatiu, diposita aquell la seva candidatura en l'urna respectiva.»\n«Quan arriba la nit tota la gent aflueix als moltíssims locals que hi ha preparats per a rebre les noves sobre lo resultat de les eleccions en tot lo país, i publicar-les per mitjà de grans cartells. La plaça de Madison especialment, des de la posta de sol es comença a omplir, i és que sobre lo terrat d'una casa hi ha un gran quadre blanc en el qual, per mitjà d'una poderosa llanterna màgica, es publiquen eixes noves a mesura que per telègraf es reben, entre los aplaudiments i los visques de l'apinyada multitud.»\nEtiqueta: divendres, polítiques\nLa Intransigent 15 de novembre, 2008 16:47\n1880-2008 Tampoc ha canviat massa res. A exepció de la llanterna màgica.\nAnònim 16 de novembre, 2008 06:45\nDel 'post' d'avui, el que més m'ha agradat és el\n"cliqueu aquí, aquí i aquí".\nAnònim 16 de novembre, 2008 08:51\nDiu: Lo acte de dipositar lo vot és ben senzill.\nAl cronista li havia de semblar una raresa això de votar perquè per aquests rodals encara faltaven un bon grapat d'anys perquè arribessin aquestes novetats i amb adaptacions per millorar-ne l'ús com ara el pucherazo.\nmiq 16 de novembre, 2008 10:55\nAls US no ha canviat gairebé res del sistema electoral des de l'època de La Llumanera. És ben curiós el que explica Artur Cuyàs en aquest text.\nI sí, votar li devia semblar una raresa, com tantes altres coses que no s'està de comparar amb les de casa; sobretot, quan aconsella als comerciants el que haurien de fer per augmentar les vendes.\nTrina Milan 16 de novembre, 2008 13:23\nQuasi el mateix relat que es podria fer ara...interessant\nEls Autors 16 de novembre, 2008 14:18\n"(...)Tant los homes com les dones, tant los xicots com los vells, tant los obrers com los rics, tant los blancs com los negres i los xinesos, discuteixen i defensen les seves opinions amb calor.»"


JxCat considera 'màrqueting' que ERC els ofereixi de presidir la Diputació de Barcelona\nJxCat considera ‘màrqueting’ que ERC els ofereixi de presidir la Diputació de Barcelona\nEduard Pujol assegura que no hi ha una suma possible amb ERC perquè faltaria el suport dels comuns i Isaac Peraire diu que els comuns sí que donaven suport als republicans divendres\nEl portaveu adjunt de JxCat, Eduard Pujol, ha considerat ‘una operació de màrqueting considerable’ que el vice-president del govern i adjunt a la presidència d’ERC, Pere Aragonès, els hagi ofert de presidir la Diputació de Barcelona a canvi de trencar l’acord a què han arribat amb el PSC.\nPujol ha recordat a TV3 que els republicans han pactat amb els socialistes en municipis com Tàrrega, Figueres i Sant Cugat del Vallès per prendre la batllia a JxCat i els ha acusat de voler-los ‘portar a la irrellevància política’. També ha assenyalat que, encara que ERC i JxCat pactessin, no sumen per governar i ha afegit que ‘els comuns no han dit res, no s’han mullat ni se’ls espera’ malgrat que els necessitarien.\nTanmateix, el vice-secretari general d’organització interna, territori i organització, Isaac Peraire, ha contradit Pujol. En una intervenció telefònica, ha explicat que divendres els republicans tenien assegurat el suport dels comuns per a governar la Diputació de Barcelona.\nPrecisament avui, JxCat ha demanat a ERC que reverteixi tots els pactes municipals amb el PSC com a condició per a trencar el pacte amb els socialistes a la Diputació de Barcelona. Dirigents republicans i del PDECat també s’han reunit al migdia a la seu d’ERC, però no hi ha hagut avenços.


És important saber en què consisteix exactament un sinistre i com es gestiona la seva tramitació\nLes assegurances són com uns guardians silenciosos que actuen quan els necessitem i conforme a l'establert en la pòlissa. Aquest moment es diu sinistre i és aquell fet fortuït pel qual estem assegurats en la pòlissa i que, en cas d'ocórrer, activa la protecció de la nostra assegurança, que haurà de restituir total o parcialment el cost que aquest succés hagi pogut tenir per a nosaltres.\nCom s'ha d'actuar en cas de sinistre?\nUn sinistre sempre és un fet fortuït que ens pot provocar nerviosisme i dubtes. En aquests casos és important mantenir la calma i recordar uns senzills passos que de fet, vénen recollits en la Llei 50/1980 sobre el Contracte d’Assegurança.\nIntentar pal·liar el dany: sempre que tingui lloc un sinistre, l'assegurat haurà d'intentar que el dany provocat no vagi a més. Per exemple, si es trenca una canonada en la cambra de bany de la nostra llar, el primer que haurem de fer és tallar la clau de pas i intentar prevenir que la resta de la casa sofreixi les conseqüències d'aquest trencament.\nComunicar el sinistre: una vegada que la situació s'ha estabilitzat, l'assegurat haurà de donar part a la corredoria o companyia, informant-li de la manera més completa possible de tots els detalls que envolten al sinistre.\nUna vegada que la nostra asseguradora o corredoria té coneixement del sinistre, comença un tràmit que sol seguir els següents passos.\nObertura de l'expedient: el client pot comunicar l'alta del sinistre a través del telèfon d'atenció a clients. Quan l'asseguradora o corredoria rep la informació del sinistre, s'obre un expedient que inclourà totes les dades relatives a aquest succés.\nEstudi del sinistre: després de l'obertura de l'expedient, es realitza un primer estudi per comprovar que el sinistre es troba cobert per les garanties de la pòlissa contractada.\nValoració del sinistre: si l'asseguradora es fa càrrec del sinistre, comença la fase de valoració dels danys. En aquest moment, s'estudiaran les causes del sinistre i es quantificarà quin ha de ser la quantia per la qual la nostra assegurança ens ha d'indemnitzar o bé per la qual el client pot reparar el dany sofert.\nResolució del sinistre: tota aquesta tramitació desemboca en la resolució del sinistre mitjançant el pagament d'una indemnització econòmica o bé mitjançant la reparació del dany sofert sempre que el procés hagi transcorregut amb normalitat i d'acord a l'estipulat per la pòlissa. Per contra, l'asseguradora pot rebutjar indemnitzar-nos si han existit irregularitats o el perit determina que els danys no estan coberts per la pòlissa que tenim contractada.


Pensaments curts després del referèndum. Al servei d'aquest poble.\nAvui. Diumenge, 10 de desembre del 1978. Pàgina 7.\nPensaments curts després del referèndum.\nJa que l'abstenció ha estat tan polititzada, ¿per què no ens donen els tants per cent dels vots sobre el cens i no solament sobre els votants? Triomfalisme. El resultat fóra: 59,66 per cent per al sí i 40,34 per cent per a les altres opcions, entre les quals destaca un 32,33 per cent d'abstencions.\nCatalunya té plantejat el mateix problema nacional que Euskadi. Ambdues volen la sobirania que els fou arrabassada. Per què el resultat electoral ha estat tan diferent? ¿On és el nacionalisme dels parlamentaris catalans que, exceptuats tres, han votat i recomanat el si a una Constitució que consolidarà la rebaixa dràstica dels nostres drets?\nEl si a Euskadi és el 31,23 per cent del cens. Les opcions discrepants de la Constitució sumen el 68,77 per cent, del qual el 54,48 són abstencions. ¿Pot obligar aquesta Constitució a Euskadi?\nPer al conjunt de l'Estat ¿val una Constitució, llei fonamental, amb només un 59,66 per cent de vots positius?\nA Catalunya no es féu cap campanya del vot en blanc. ¿Com s'explica que hagi obtingut un percentatge quasi igual al del no, que fou promogut per una campanya important? Algú m'ha suggerit que el vot en blanc, en bona part, ve de la coacció soferta per molts treballadors de part dels seus amos o dels sindicats i partits. Se'ls demanava el justificant d'haver votat. Anar a votar ha estat per força. La protesta ha consistit a votar en blanc.\nEls del si han fet córrer que el no era de Blas Piñar. Això ha espantat molts. No s'ha remarcat que el si era de Fraga. El no català i basc fou de l'esquerra. Però pràcticament no se li ha donat lloc en televisió, ràdio i premsa ni abans del referèndum ni després. Cerimònia de la confusió. En una democràcia totes les opcions tenen dret a defensar abans i a explicar després el seu vot. (L'AVUI, que consti, és una excepció).\n¿Com s'explica que hagi baixat tant la participació en el referèndum (Catalunya un 68 per cent), per comparació a les eleccions del 15 de juny (Catalunya 82 per cent) i àdhuc per comparació al referèndum de ta reforma, fa dos anys (Catalunya 74 per cent)? ¿On ha anat a parar aquella immensa il·lusió que sense tantes campanyes absurdes i antidemocràtiques mobilitzà un tan alt percentatge de votants? L'actuació legislativa dels partits responsables del sí a aquesta Constitució ha decebut la meitat del poble. L'altra meitat, en bona part, ha estat arrossegada al sí, per mètodes que ja he criticat en aquesta columna.\nConstitució de pocs. Voluntarisme impopular. Poc sentit democràtic. Milions de pessetes de tots, que ens feien molta falta, despesos per forçar la decisió del poble. Caldria demanar-ne responsabilitats.\nL'esquerra parlamentària s'ha constituït en la gran propagandista de recomanar moderació «perquè ve l'home del sac». La dreta n'està encantada.\nNo parlem de tupinades o de manipulacions de resultats.


Sis victòries per a l’hoquei formatiu del Barça - FC Barcelona\nHomeSeccionsHoquei PatinsHoquei Patins BaseNotíciesSis victòries per a l’hoquei formatiu del Barça\nSis victòries per a l’hoquei formatiu del Barça\nEl filial blaugrana ha golejat el Santa Maria del Pilar (10-3) i ja és líder en solitari de Primera Divisió La resta dels equips base van resoldre els seus respectius duels amb golejades\nL'equip sub-23 ha guanyat els dos darrers partits davant Vilafranca i Lloret. / FOTO: ARXIU-FCB\nSis partits i sis victòries. Aquest és el resultat dels darrers enfrontaments de l’hoquei formatiu del FC Barcelona, que està vivint un tram inicial de temporada amb resultats d’allò més positius. El filial segueix intractable a Primera Divisió i el diumenge va golejar el Santa Maria del Pilar (10-3), amb gols de David Martínez (4), Pol Macià (3), Adrià Salvadó (2), Ignacio Alabart i Jordi Gabarra. Gràcies a la derrota de l’Alcoi davant l’Arenys de Munt, el Barça B lidera en solitari la classificació de la segona categoria de l’hoquei estatal.\nA la Lliga ACHP sub-23, els blaugranes han tingut el mateix ritme que el primer equip i han guanyat a Vilafranca i Lloret amb certa comoditat. Contra els de l’Alt Penedès, el Barça va guanyar 6-2. Davant els selvatans, aquest dimarts, el resultat va ser d'1 a 4.\nVictòries i golejades\nEl júnior també és líder del seu grup després d’haver guanyat els dos darrers partits. El dimecres 13 de novembre van superar el Mataró (3-12) amb dianes d’Ignasi López, Adrià Salvadó (3), Ignacio Alabart, Joan Farnés i Nil Roca. El dissabte 16 també van golejar el Caldes de Montbui (9-3) gràcies a l’encert d’Ignasi López (4), Marc Palazón (2), Oriol Garcia (2) i Adrià Salvadó.\nEls dos equips més joves de l’hoquei formatiu també van acabar els seus respectius duels amb victòries. El juvenil va superar el Noia 2 a 7 amb gols de Gerard Miquel (2), Joan Galbas, Nil Roca, Sergi Llorca, Marc Palazón i Joan Leal mentre que l’Infantil va guanyar el Congrés (7-1). Els golejadors van ser Pablo Nájera (3), Dídac Llobet (2) i Aleix Borregán (2).\nEl planter, com el primer equip


/Blog/decanoat de nandrolona , Phenylpropionate nandrolona/Pols de decanoato de nandrolona contra pols de fenilpropionato de nandrolona\nby Patrick Young va escriure en decanoat de nandrolona, Phenylpropionate nandrolona.\nQuè és Pols de decanoato de nandrolona(Deca)?\nEl decanoato de nandrolona és un esteroide anabòlic extremadament popular format per l'hormona esteroide Nandrolona i s'adjunta al gran ester de Decanoato. La hormona Nandrolona va aparèixer per primera vegada en 1960 i es va desenvolupar per a ús comercial en 1962 per Organon amb el nom comercial Deca Durabolin. Des de llavors, nombroses versions de Nandrolone Decanoate han arribat al mercat, però Deca Durabolin continua sent la més reconeguda. Aquest no va ser el primer compost de Nandrolona mai creat, que pertanyeria al Durabolin d'Organon, que és específicament el propil·lenat de la nandrolona. La versió de Phenylpropionate és molt més ràpida que actua amb una durada menys activa, i mentre que les formes de Phenylpropionate són populars, Deca Durabolin ha dominat en gran mesura el mercat de Nandrolone.\nEl decanoato de nandrolona és un dels esteroides anabolitzants més utilitzats entre els atletes que milloren el rendiment. És conegut per ser un esteroide massiu tremendament beneficiós fora de la temporada, però també és un dels favorits en molts cercles esportius pels seus beneficis terapèutics. Degut als seus enormes beneficis terapèutics, l'hormona Nandrolona és un dels esteroides anabòlics més beneficiosos en la pràctica mèdica. No obstant això, a causa d'anys de controvèrsia d'esteroides anabòlics, aquest ús ha estat bastant limitat als Estats Units durant molts anys. Fora dels EUA, Deca Durabolin continua sent una mica més popular en els plans de tractament terapèutic que poden cobrir moltes àrees.\nQuè és Fenilpropionato de nandrolona(NPP)?\nEl fenilpropionato de nandrolona és un esteroide anabòlic molt similar al popular compost de Decanoato de Nandrolona. Tanmateix, el Nandrolone Phenylpropionate va ser el primer compost de Nandrolone comercialitzat comercialment. El fenilpropionato de nandrolona va arribar als prestatges dels 1950 i va ser portat al mercat per Organon sota el nom de Durabolin. Poc després Organon llançaria el seu cosí Decanoate sota el nom de Deca Durabolin.\nEl fenilpropionato de nandrolona és un esteroide anabòlic bàsic de base esteril i comunament es coneix com a NPP. Aquest producte mai ha estat tan popular com la versió més gran de Decanoate d'ester, en part a causa de la disponibilitat; no obstant això, en l'era moderna, s'ha començat a veure un ressorgiment tant en l'ús com en la disponibilitat gràcies en part a causa dels laboratoris subterranis.\nQuè és Pols de decanoato de nandrolona?\nNom: decanurat de nandrolona / DECA\nPes molecular: 428.65\nPunt de fusió: 33-37 ℃\nTemperatura d'emmagatzematge: 2-8ºC\nColor: Pols cristal·lina blanca a groga clara\nQuè és Pols de fenilpropionato de nandrolona?\nNom: Nandrolona fenilpropionato / NPP\nPes molecular: 406.57\nPunt de fusió: 85-87 ° C\nTemperatura d'emmagatzematge: -20ºC\nDosatge de pols de decanoato de nandrolona:\nDeca Durabolin és un esteroide actiu molt lent que no s'ha d'injectar amb freqüència. En la majoria dels plans de tractament terapèutic, el compost només s'administra una vegada que cada setmana 2-4 amb cada setmana 3-4 és molt més comú. L'excepció seria en el tractament de l'anèmia; quan es tracta l'anèmia Deca Durabolin s'administra normalment una vegada per setmana. Per a qualsevol seguiment relacionat amb el rendiment, una sola injecció per setmana serà més que adequada. Tanmateix, alguns optaran per dividir-lo en dues petites injeccions per setmana per reduir el volum d'injecció total.\nEl rang de dosificació estàndard de Deca Durabolin normalment cau al 100mg cada rang de la setmana 2-4 per al tractament terapèutic bàsic i 100-200mg per setmana per al tractament de l'anèmia. Per a l'esportista que busca rejoveniment i alleugeriment, 100mg per setmana és un bon punt de partida, però la majoria serà molt més feliç amb resultats 200mg per setmana. Aquesta dosificació garantirà que la recuperació, l'alleujament i la resistència augmentin i proporcionin un lleuger augment anabòlic. Per a veritables guanys anabòlics, 300mg per setmana normalment es considera la dosi de gamma baixa. Molts trobaran 400mg per setmana per ser el nivell de dosificació perfecte, i més important, bé dins d'un nivell controlable. Molts homes poden tolerar dosis tan altes com 600mg per setmana. Això augmentarà el risc d'efectes adversos i sovint 400mg per setmana és més que suficient, però les circumstàncies variables determinaran el resultat individual.\nLa Deca Durabolin no s'ha d'utilitzar durant menys de 8 setmanes quan s'utilitza com a eina de millora del rendiment. El compost és extremadament lent, i l'individu haurà d'utilitzar durant un període de temps prolongat per obtenir una recompensa. Les vuit setmanes haurien de ser el mínim, però un cop suspès, el compost encara estarà actiu al cos durant diverses setmanes. Com que les 8 setmanes són mínimes, les 10-12 setmanes seran molt acceptables per a la majoria dels homes. L'ús es pot estirar més enllà d'aquest punt, però rarament es recomana; la majoria no implementarà cicles molt més llargs que 12-16 setmanes fora dels cercles de rendiment hardcore i, en aquests casos, es recomana una rotació d'hormones esteroides.\nPer a les dones atletes, 50mg a la setmana no més de 4-6 setmanes normalment és tot el que es pot tolerar. Hi haurà alguns que puguin manejar una dosificació de 100mg per setmana, però aquesta dosi normalment produirà símptomes de virilització a la majoria de les dones. Per als plans de tractament terapèutic estàndard, Deca Durabolin normalment s'administrarà a 50-100mg cada 3-4 setmanes. En el tractament de l'anèmia, 50-100mg per setmana és estàndard.\nDosificació de fenilpropionato de nandrolona:\nEn un entorn mèdic, les dosis estàndard de Nandrolone Phenylpropionate masculí normalment cauran al rang 50-100mg per setmana. Per a l'ús femení, encara que no es prescriuen habitualment si es prescriu, normalment serà l'interval 50mg per setmana. En gairebé tots els paràmetres mèdics, la versió de Decanoate és la que es prescriu.\nIndependentment de la dosi, la dosi total normalment es divideix en tres injeccions iguals per setmana o es planifica cada dia per obtenir resultats òptims. Les setmanes 8-12 són el període normal d'ús de la majoria dels atletes. L'excepció és l'atletisme femení que pot utilitzar l'esteroide per a 4-6 setmanes i normalment amb una dosi no superior a 50mg per setmana si s'ha d'evitar la virilització.\nAvantatges de comprar pols de nandrolona des d'AAS Proveïdor de pols de nandrolona:\n1. Els millors esteroides de qualitat amb baix preu de fàbrica\nGarantim la màxima puresa de tots els pols> 98%, i perquè som fabricants no minoristes, tots els productes aquí es venen directament amb el preu més baix.\n2. Lliurament ràpid i segur de matèries primeres d'esteroides\n1) El paquet es pot enviar en un termini de 24 hores després del pagament i, a continuació, proporcioneu el número de seguiment.\n2) Carregador experimentat i ric, garanteix l'enviament segur i discret de totes les matèries primeres d'esteroides. Diversos mètodes de transport, i triar el millor d'acord amb la vostra adreça individual.\n3) La taxa alta de lliurament segur és superior a 98%.\n4) Termini de lliurament dels esteroides en pols: 3-5 dies laborables als EUA i 4-6 dies laborables als països de la UE.\n3. Tenim clients a tot el món\n1) Un servei professional i una gran experiència fan que els clients se sentin còmodes, un inventari adequat de tot tipus de materials esteroïdals i un lliurament ràpid que satisfacin el seu desig.\n2) Els comentaris dels usuaris seran benvolguts, els vostres suggeriments ens guirnaran per millorar el nostre servei, i és la nostra responsabilitat satisfer tots els requisits dels clients.\n3) AAS és un dels proveïdors més fiables de matèries primeres d'esteroides amb productes de millor qualitat, transport segur i ràpid amb un bon servei.\netiquetes: comprar pols de decandato de nandrolona, Pols de decanoato de nandrolona\nTestosterona Undecanoat en pols per al culturisme\t20 coses més importants Necessiteu saber sobre Lorcaserin HCL en pols


Holiday home Hjelmevej Ulfborg IV Thorsminde Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Hjelmevej Ulfborg IV\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bækmarksbro, no busqui més enllà de Holiday home Hjelmevej Ulfborg IV. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Hjelmevej Ulfborg IV també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Bækmarksbro. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, sauna que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Hjelmevej Ulfborg IV és una selecció idònia per a la vostra estada a Bækmarksbro.


Ponce (Lliga Feminista): «A la UIB també hi ha masclisme»\nPonce afirma que «el masclisme està a tot arreu i la UIB no n'és una excepció».\nUn grup de set joves ha constituït la Lliga Feminista de la Universitat de les Illes Balears (UIB) amb l'objectiu de «conscienciar la població universitària del masclisme menys visible» que existeix a la societat.\nUn minut de silenci no és suficient\nLa portaveu de la Lliga, Constança Ponce, considera que «la UIB s'ocupa del masclisme més visible però no fa res per canviar-ne el rerefons, tan sols es compromet a realitzar un minut de silenci quan mor una dona per violència de gènere». Segons Ponce, «amb aquesta actitud no arregles el problema ni crides l'atenció».\nComentaris ofensius i recolzament\nPonce afirma que «el masclisme està a tot arreu i la UIB no és una excepció» i assegura que el masclisme «es veu en els companys i també en els professors».\nLa portaveu reconeix que tant ella com la resta de membres de la Lliga Feminista han estat objecte de «molts comentaris ofensius», sobretot a les xarxes socials i també sobre l'aspecte físic, però sosté que han estat més els comentaris positius. «Cal que gent que no et coneix et defensi per una idea», apunta.\nBona iniciativa. És ben cert el que diu, està per tot el masclisme. I no és estrany: estam immersos en una cultura principalment catòlica (o de fort origen catòlic, pels que pensen que pel fet de no anar a missa ja no n'estan influïts), amb el fonament bàsic d'un sol déu mascle (i si no és catòlica però té un sol déu mascle, passa igual). A partir d'aquí, mentre no canviïs o el fonament o la cultura base, o facis molta feina per què la gent en sigui conscient i per contrarestar-ne els efectes, no hi ha res a fer.


El parèntesi s'inicia sense Olaf Schaftenaar ni Kari Jonsson - Empordà\nEl parèntesi s'inicia sense Olaf Schaftenaar ni Kari Jonsson\nAmb la Lliga aparcada fins la setmana vinent, el Bàsquet Girona perd dos dels seus internacionals\nc.r. girona 18.02.2021 | 06:30\nSchaftenaar, en acció amb el Bàsquet Girona. aniol resclosa\nSchaftenaar, en acció amb el Bàsquet Girona.\nLa pròrroga es va fer massa llarga. Amb tot tan igualat, la balança podia caure d'un costat o d'un altre i al final el vent va bufar a favor del Múrcia. Relliscada del Bàsquet Girona en un partit que hauria pogut ser multiplicat per reactivar les opcions d'ascens. Ara, temps per reflexionar. Costa d'imaginar, venint d'un calendari tan cenyit, amb quatre partits en només dotze dies. Però toca un parèntesi. Hora de carregar les piles, de reflexionar i analitzar, i de preparar el cap i el cos per afrontar els últims i decisius partits. De moment, a Fontajau Carles Marco haurà de treballar sense alguns dels seus efectius. Torn d'una pausa pels compromisos internacionals. Moment perquè Olaf Schaftenaar i Kari Jonsson facin les maletes.\nEl primer va ser un dels jugadors més destacats a Múrcia. Tot i els seus 17 punts, no es va poder evitar la desfeta. Es concentra amb la selecció dels Països Baixos, que s'enfrontarà a Croàcia el proper dissabte, dia 20, i que tindrà a Suècia com a rival dos dies després, el 22. Més aviat li tocarà jugar a Jonsson. Islàndia també afronta un parell de partits en aquesta finestra FIBA. Aquest mateix dijous, torn per enfrontar-se a Eslovàquia. I el diumenge, dia 21, el rival serà Luxemburg. Ve de signar 8 punts a Múrcia amb un percentatge de tirs de camp bastant baix. Només 3 dels 8 tirs van acabar entrant a cistella.\nEl 93-87 de diumenge es converteix en la vuitena derrota del Bàsquet Girona, ara sisè, i amb menys marge d'error si vol tancar la primera fase entre els cinc primers classificats, el que donaria accés al grup de conjunts que lluitaran per l'ascens. Per fer-ho la consigna és clara. Fallar el mínim possible en els tres últims partits que hi ha per davant. El 28 de febrer visita Fontajau el Canoe i el 7 de març, torn per jugar a la pista del Lleida, un rival directe. Entre tots dos enfrontaments se'ls suma un roc a la faixa: el 3 de març es jugarà l'aplaçat contra l'Almansa. Tres finals i un objectiu.


IED Barcelona – Design School | Diploma IED en Màrqueting i Comunicació de la Moda » IED Barcelona - Design School Diploma IED en Màrqueting i Comunicació de la Moda » IED Barcelona - Design School\nPreu: A partir de 11.900 euros anuals.\nEl Diploma IED en Màrqueting i Comunicació de Moda forma a creatius capaços de desenvolupar plans estratègics, de màrqueting i comunicació per a la indústria de la moda, un sector en permanent transformació.\nCom a reflex de realitats socials i culturals vives, la moda evoluciona en tendències i nous models de negoci, es reinventa constantment, per la qual cosa necessita un perfil professional preparat per a adaptar-se i manejar tots aquests canvis, així com treballar en equips internacionals i multidisciplinarios.\nEl curs combina el pensament creatiu, el rigor metodològic del management i l’actitud emprenedora en el sector de la moda, especialment en les àrees del màrqueting i la comunicació. El futur professional aprèn a identificar oportunitats de negoci i desenvolupar estratègies innovadores que diferenciïn a la marca i les seves col·leccions. Per a això, adquireix ple coneixement dels processos — des del disseny fins a la sortida al mercat de la col·lecció–, domina la comunicació 360º, maneja les últimes eines del màrqueting estratègic de moda i coneix les macrotendencias socials, on la sostenibilitat ocupa un lloc prioritari.\nEl programa està dissenyat per oferir uns objectius didàctics evolutius al llarg dels tres anys i concloure amb el projecte de final de carrera per a una empresa real.\nEl primer any es focalitza en donar una base cultural creativa del món de la moda així com introduir a l’alumne en les àrees del màrqueting, el producte, la comunicació i les tendències.\nEl segon any està centrat en l’aprenentatge de la gestió estratègica de les eines de màrqueting, comunicació i management al món de la moda. S’aprèn a analitzar al consumidor, com distribuir el producte, màrqueting, publicitat, periodisme de moda, etc.\nDurant el tercer any s’aprèn a desenvolupar plans estratègics de les diferents disciplines com les finances, la comunicació, compres, noves oportunitats de negoci, etc. sempre basats en casos pràctics. El curs finalitza amb el desenvolupament del projecte de final de carrera.\nLa metodologia didàctica d’aquest Diploma IED prioritza la professionalitat i la preparació acadèmica amb l’objectiu que l’alumne, en un futur laboral immediat, pugui desenvolupar les seves capacitats en un entorn canviant i competitiu, alhora que sàpiga conèixer-se a si mateix i potenciar les seves aptituds tant a nivell creatiu com estratègic.\nTambé es recolza en el know how de l’equip de professionals i de la pròpia escola, en el learning by doing dels estudiants, i en la interdisciplinarietat entre totes les àrees que s’imparteixen a l’escola: Design, Visual Communication, Moda i Management for Creative Industries.\nEl programa de Màrqueting i Comunicació de Moda de l’IED forma a professionals capaços de desenvolupar les seves aptituds i coneixements en un entorn internacional dins dels sectors de producte, màrqueting, distribució, retail, mitjans de moda on line i off line, publicitat, relacions públiques i gabinets de comunicació.\nEn finalitzar els estudis, els alumnes podran exercir els següents llocs de treball:\n-Director de màrqueting\n-Director de comunicació\n-Director de showroom de moda\n-Redactor de moda\nEmpreses amb les que l’àrea ha col·laborat: Levi’s Strauss Iberia, Reebok, Ailanto, MODAFAD, Desigual, The Brandery, Maians, Jose Castro, Friday’s Project, lkxa “La Caixa”, Habaluc, Yerse, Mariona Gen, Privalia, Páez, Desigual, Uterqüe, etc.\nLlicenciada en Ciències Empresarials (UAB), DAF de Màrqueting (ESADE), Disseny de moda (IDEP), Disseny de Teixits (Central Saint Martins School of Art), Màrqueting Relacional (IESE) y Gestió de Projectes (IESE).\nActualment, assessora a empreses textils i de confecció en el desenvolupament de la seva estratègia de producte, així com en l’estructuració de les col·leccions, definició d’estil i desenvolupament de marca a través del producte.


Bocins de paper, màgia i colors: 01/05/16 - 01/06/16\nRes gran s'ha realitzat mai sense entusiasme.\nMolts dies desapareguda del blog i una mica del món... m'haureu de disculpar perquè tampoc he estat molt prolífica en les visites als vostres blogs ni amb els comentaris, però aquest mes d'abril ha estat ple de moltes coses. En especial, d'aquesta Primavera Scrapera que m'ha fet invertir moltes hores i també moltes il·lusions que sens dubte han valgut la pena. Si encara no heu llegit la crònica del dia ho podeu fer aquí.\nAra però ja comença a brillar el solet i ja olorem l'estiu (potser vaig molt ràpida? jejeje sóc una mica la dona veloç jo :)). I això m'anima a canviar una mica d'hàbits i em ve molt de gust apart de sortir, caminar, passejar... també de crear i de treure-li la pols a la meva neurona artística que fa molts dies que tinc amagada.\nDissabte celebràvem l'aniversari de la meva germana i com li agraden molt les arracades i els penjolls originals vaig decidir-me a treure tots els meus papers de quilling (que a hores d'ara ja són molts) i posar-m'hi. Per Reis i pel meu aniversari m'havien regalat alguns "patrons" per fer penjolls i arracades i els vaig començar a seguir, però de cop i volta vaig decidir llançar-me a la improvisació i pim, pam, enrotlla que enrotllaràs... vaig deixar de costat els patrons i aquest va ser el conjunt resultant...\nA ella li va agradar molt i jo estic molt satisfeta amb el resultat. Ara començaré a produir per a mi :).\nPublicat per Montse a 18:25 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Arracades, Quilling


Las promesas femeninas del tenis se citan en la provincia - Levante-EMV\nLas promesas femeninas del tenis se citan en la provincia\nLa provincia acoge, desde mañana y hasta mediados de diciembre, los cuatro torneos que conforman una nueva edición del Circuito Castellón-Spain\nldc castelló 02.11.2017 | 23:01\nEl Circuito Castellón-Spain vivió ayer su acto de presentación. levante-emv\nCastelló ya lo tiene todo preparado para vivir el V Circuito WTA Castellón-Spain, una cita que reunirá a cerca de las 200 mejores promesas del tenis mundial a partir de mañana sábado en las cuatro sedes en las que se disputará esta competición. Benicarló, Vinaròs, Castelló y Nules serán las cuatro localidades que acogerán este destacado torneo.\nLa Diputación de Castelló se encargará de liderará una vez más el mayor evento de tenis femenino de la Comunitat Valenciana. Esta apuesta se inscribe dentro de la iniciativa de la institución Castellón Escenario Deportivo. El Circuito WTA Castellón-Spain también es un recurso económico de primer nivel para la provincia, ya que moviliza a un millar de personas y logra unos ingresos cercanos al millón de euros.\nEl V Circuito WTA Castellón-Spain impulsado por la Diputación de Castelló se compone de cuatro torneos independientes. El primero de ellos arrancará mañanaen el Club de Tenis de Vinaròs y se prolongará hasta el día 12 mientras que del 11 al 19 de este mes el tenis tomará el CT de Benicarló; del 25 al 2 de diciembre se trasladará hasta Castelló y ya, por último, llenará de actividad Nules del 2 al 10 de diciembre.\nDurante la presentación del torneo celebrada en el mediodía de ayer, estuvo presente el diputado de Deportes, Luis Martínez, que destacó la «impronta que deja el torneo en la provincia más allá de su innegable peso deportivo». Además de las 200 deportistas que visitarán Castelló, también se acercarán a la provincia árbitros internacionales y técnicos, junto a centenares de acompañantes de las deportistas que se convierten en un «verdadero acicate para la ocupación hotelera en una época de menos actividad».\nMartínez destacó que la dimensión internacional del Circuito WTA Castellón-Spain «lo convierten en un recurso más dentro de la política de aprovechar el tirón económico y turístico del deporte».\n«La salida del PSPV es una estrategia electoral para visibilizar a su alcaldable»


PRESENTACIÓ CONTE SOLIDARI "EL VIAJE DE JON"\nDivendres es presenta “El Viaje de Jon”, un conte solidari basat en la vida de Jon, fill d'un dels nostres veterans, Iñaki del Portillo, i que està afectat d’Atròfia Muscular Espinal tipus 2, una malaltia degenerativa que ataca al múscul.\nEscrit per Guillermo de los Mozos i il·lustrat per Miriam Raya, la història narra com Jon va destapant, a través de les seves aventures fantàstiques, la solidaritat, la companyonia i la superació entre molts altres valors humans.\nEls beneficis obtinguts amb la venda dels contes aniran destinats per facilitar les despeses en el dia a dia de Jon com els tractaments i material ortopèdic necessaris.\nLa presentació es farà aquest divendres (29 de desembre) al teatre Can Massallera de Sant Boi a les 19h. A més, dissabte es farà una xocolatada al Mercat de la Muntanyeta a partir de les 11h.


Un moment del debat d´ahir al vespre, a la plaça Sant Pere. marc martí\nTurisme. La preocupació per l'existència de pisos turístics a la ciutat de Girona, i en especial al Barri Vell, i en zones com el Pou Rodó i Sant Pere, va en augment entre els els veïns, mentre noves dades posen de manifest que la xifra d'aquest tipus d'habitatges creix setmana rere setmana de manera imparable. Ahir la CUP va reunir diferents parts per parlar dels riscos que això suposa, analitzar la situació actual i buscar possibles solucions.\nirona suma pisos turístics pràcticament cada dia. Ho va posar de manifest ahir la professora de Geografia de la UdG i exregidora Isabel Salamaña durant un debat organitzat per la CUP. Fins ara, les darreres dades oficials que havien trascendit es referien a l'existència de 361 pisos d'ús turístic. No obstant, avui dia, ja són 407, segons dades extretes de la Generalitat. D'aquests, 297 estan concentrats al Barri Vell, entenent-ho com la zona entre la plaça Catalunya i la plaça Sant Pere i gran part del barri del Mercadal. Del 28 d'abril, quan va esclatar a molts mitjans el neguit veïnal per aquest assumpte, el 29 de maig, es va passar de 361 pisos als 400. Segurament molts, van legalitzar-se preveient problemes davant l'inici dels moviments veïnals.


Karicies: ConviElx 2019\nAhir vaig participar en el IV Congrés ConviElx Aprenent a emocionar-nos amb la ponència Karícies per a la igualtat, i vaig plantejar a l’auditori de mestres, profes i alumnat un parell d’exercicis per a evidenciar l’androcentrisme i el desconeixement dels genitals femenins, i per reivindicar la importància del plaer en l’educació sexual. Les activitats consistien a dibuixar un penis, una vulva i un clítoris, i a escriure quins haurien de ser els continguts d’una educació sexual que incloguera el plaer. Ací us deixe la imatge de les vulves i clítoris i les suggerents propostes per al plaer:\nQuè ens dona plaer? Què no ens agrada gens? Què ens molesta? Què ens deixa indiferents? Com podem mesurar el plaer?\nAnafrodísia i anhedonia\nEl plaer sense penetració\nEls mites de la pornografia\nCom donar plaer a les altres persones\nLa pell. Les carícies\nEl plaer a través dels sentits, de forma pràctica, amb experiències com ara tastar sabors, olorar, escoltar, tocar...\nFormes de sentir plaer, sentiments i emocions que hi entren en joc\nLa masturbació femenina i masculina\nLa normalització del plaer sense culpa\nEl plaer com a forma d’autoconeixement del propi cos\nEl plaer en les persones amb diversitat intel·lectual\nCom experimentem el plaer: objectes-subjectes\nEl tabú ancestral del plaer\nEl plaer en la quotidianitat\nEl plaer a través de la paraula\nL’òrgan del plaer no és la pell sinó el cervell\nEl plaer al llarg de la vida i com obtindre’l. Exploració de què produeix plaer en les diferents edats\nEl respecte al plaer de les altres persones\nEl plaer com a fet natural, com a normal en tot el món\nEl dret al plaer. Com reivindicar-lo\nFer-se massatges els uns als altres\nXocolateràpia: degustació, massatges, olors diferents...\nCom perdre la por a allò desconegut: el plaer\nEl plaer com a generador de plaers. Plaer + plaer = +++++ plaers +++++\nEls beneficis per a la salut de fomentar el plaer\nAutoplaer: normalitzar el plaer individual\nLa diversitat del plaers\nEls plaers de la vida, a més del sexual, a través dels quals ens sentim vius i gaudim de la vida\nEl Centre de Congressos du a terme unes Jornades sobre Educació Emocional, promogudes pels representants del projecte Convielx de convivència a l'aula. Durant la mateixa es presenten les experiències d'aquest programa en els instituts de Secundària de la ciutat.\nEls objectius d'aquesta cita són fomentar l'organització del centre educatiu entorn de la convivència i el desenvolupament de l'educació emocional, indispensable per al bon desenvolupament cognitiu dels alumnes i, sobretot, una eina fonamental per a la prevenció, ja que la majoria dels problemes dels alumnes tenen el seu origen en l'àmbit emocional. També es vol promoure que el professorat desenvolupe competències emocionals. Com per exemple la nostra professora Rosa Sanchis, que ha treballat i treballa des de fa temps amb els seus alumnes els mites i tabús del sexe, el masclisme, el feminisme, la sexualitat femenina, la diversitat de gènere…\nRosa va presentar en aquesta ponència el seu blog Karicies per a la igualtat, i va plantejar a l’auditori de mestres, profes i alumnat un parell d’exercicis per a evidenciar l’androcentrisme i el desconeixement dels genitals femenins, i per reivindicar la importància del plaer en l’educació sexual. Les activitats consistien a dibuixar un penis, una vulva i un clítoris, i a escriure quins haurien de ser els continguts d’una educació sexual que incloguera el plaer.\nAlguns dels suggeriments que es van fer sobre quins haurien de ser els continguts d'una educació sexual que incloguera el plaer inclouen: Les zones erògenes, el plaer sense penetració, la masturbació femenina i masculina, la normalització del plaer sense culpa…\nRespecte a les zones erògenes, moltes vegades aquestes donen lloc a confusió, ja que hi ha molta gent que es troba mal informada. Les zones erògenes, tant masculines com femenines, són els llocs del nostre cos que ens poden produir plaer; i no solament els òrgans sexuals com moltes persones pensen. En la dona, per exemple, a part de la vagina i el clítoris, trobem els llavis de la boca, el coll, els pits, els mugrons, les natges… Totes aquestes zones, mitjançant carícies, besos, massatges poden produir plaer i no solament la penetració o la masturbació del clítoris.\nD'altra banda i, també relacionada amb les zones erògenes, m'agradaria comentar o parlar sobre “El plaer sense penetració”. Normalment es considera que el sexe és la penetració, que si no hi ha penetració durant l'acte sexual no has fet l'amor, quan en realitat, el sexe, al meu paréixer, va més enllà. Considerar únicament la penetració com a acte sexual és prioritzar-la per damunt d'altres pràctiques sexuals, com és la masturbació del clítoris. En el cas de les dones, més del 70% no arriben a l'orgasme per la penetració, no obstant això, sí que ho fan mitjançant la masturbació del clítoris. I ací radica una de les moltes raons per les quals ponències com aquestes o blogs són importants perquè aquests temes, la realitat sobre el sexe, és important que es visibilitze i ensenye.\nFinalment, m'ha interessat la proposta de “la masturbació femenina i masculina”. Des del meu punt de vista i experiència com a adolescent, crec que no m'equivoque si dic que els homes són els que més es masturben i que, a més, no tenen gens de vergonya a admetre-ho. En canvi, són molt poques les dones que conec que es masturben o que parlen obertament d'això. Hui dia, en el meu entorn d'amics no és difícil sentir que s'han fet una palla o masturbat, en canvi, mai he escoltat a cap dona, xica, amiga… parlar sobre la masturbació. Crec que la principal causa d'aquest fet resideix en la vergonya que senten les dones en admetre que s'han masturbat, ja que sembla ser una pràctica molt normalitzada per als homes però per a les dones continua sent un tema molt tabú.\nÉs molt important que tant les dones com els homes puguen viure lliurement i plenament la seua sexualitat, que si es volen masturbar o no que siguen lliures de fer-ho, i que si volen mantindre relacions sexuals o no també. D'igual forma, és necessari acabar amb aqueix pensament tan primitiu que la penetració és l'única pràctica, quan el sexe dóna cabuda a molts més. És per això que proposades com aquestes, com “l'IV Congrés ConviElx Aprenent a emocionar-nos “són tan importants, ja que encara que moltes vegades les persones des de la ignorància no s'adonen, hi ha moltes desigualtats i molta desinformació en el tema del sexe, les quals ha de ser treballades i solucionades. Tots ens mereixem gaudir plenament de la nostra sexualitat.\nEl passat 3 d’abril, Rosa va participar al congrés ConviElx 2019, i va proposar als que van participar d’ell una serie de qüestions, a mes de demanar-lis que dibuixaren una vagina, un penis i un clítoris.\nSi analitzem les preguntes realitzades, podem veure què, algunes d’aquestes, potser ens las hem fet a nosaltres mateixos al llarg de la nostra vida, per exemple, haurem pensat encara que siga una vegada el següent: “Què ens dona plaer? Què no ens agrada gens? Què ens molesta? Què ens deixa indiferents? Com podem mesurar el plaer?” o “Quines són les zones erògenes”.\nÉs necessari conèixer la resposta a les qüestions anteriors per tal de tindre una vida sexual en la que el plaer siga el factor fonamental, però, també és necessari donar resposta a altres interrogants que no pensem tant com: “Els beneficis per a la salut de fomentar el plaer” o la normalització del plaer individual.\nAquests dos punts son importants pel fet que, per estrany que resulte llegir-lo, el plaer a un mateix no está ben vist, segurament pel pensament adquirit que ens fa mirar la masturbació com una cosa roïna i bruta.\nPel que fa als dibuixos, jo pense que si ara es demanara a un grup d’adolescents que dibuixaren un penis, quasi tots ho farien bé, però en cas que el demanat fora una vulva o un clítoris, l’exit no sería tan rotund, de fet, la majoría no coneixerien cap part d’aquesta.\nAixó ens confirma la teoría que avala el fet que la búsqueda del plaer està molt centrada en la satisfacció de l’home i no en el plaer mutu.\nHui m'agradaria parlar al voltant de la pell i com es pot convertir en un element que genere plaer mitjançant la sensibilitat.\nMolts són els que pensen que el millor plaer és mitjançant els òrgans reproductors, però no és així, ja que a la pell tenim moltíssima sensibilitat i en concrete en algunes zones com la planta del peu o el coll. Amb açò m'agradaria que la gent començara a explorar la pell, donat que hi ha moltíssims racons on no ens imaginem que poden ser tan sensibles i plaents.\nQue la gent pense que l'única forma de plaer és mitjançant els òrgans reproductors és degut a les pel·lícules, publicitat, etc. On sempre es representa una escena sexual amb penetració, sense explorar i gaudir la sensibilitat de la pell de la parella. Estaria molt bé que les grans plataformes ensenyaren a la població a començar a gaudir la pell de les persones d'altra manera.