El crític de televisió publica 'Historia de las series', volum que repassa la ficció de TV des dels anys 20 fins a l'actualitat\nToni de la Torre fa més d’una dècada que parla i escriu de sèries de TV. Col·labora a La Vanguardia, El món a RAC1 i Arucitys, a més de ser professor de guió de sèries a la UB. Entre els seus llibres destaquen Las series que no me dejan dormir (Now Books, 2010), La vida según Sheldon (Timun Mas, 2014), J.J. Abrams: la teoría de la caja (Minotauro, 2015) i Series de culto (Minotauro, 2015). Ara, recull (en majúscules) la Historia de las series (Roca Editorial), que ofereix un recorregut panoràmic i enriquidor de l’evolució de la narració serial desde la literatura per entregues fins a les sèries contemporànies. De la Torre dedica entre quatre i sis hores diàries a veure capítols, ho fa prenent notes i confessa que, tot i que el seu visionat és més analític que la d’un espectador qualsevol, gaudeix de la seva feina com el primer dia.\nAl teu llibre fas referència a Los papeles póstumos del Club Pickwick, de Charles Dickens, com l’inici del fenomen de la literatura serial. Podem trobar aquí l’embrió del que després seran les sèries de TV?\nAl primer episodi m’interessava localitzar els origens de la narració serialitzada. No tant per fer una associació directa entre la literatura serial i les sèries d’avui (ja que la ficció televisiva és més deutora, per diferents motius, del teatre i del cinema que de la literatura), com per localitzar elements comuns entre la producció de literatura serial i sèries de televisió. Molts dels dilemes que tenen els guionistes d’avui pel que fa a la narració per entregues ja se’ls van trobar els autors d’aquella època i els van expressar per escrits en cartes, memòries… Em va semblar interessant observar les similituds, que també són industrials, socials i culturals, entre els dos mitjans.\nDe fet, parles del personatge de Sherlock Holmes com un dels primers canvis dràstics que va haver-hi en una narració serial com a conseqüència de la pressió del públic.\nEl paper de la pressió del públic en el cas de la ressurrecció de Sherlock Holmes té un paral·lelisme molt evident amb altres casos de pressió de l’audiència que s’han anat produïnt regularment en el món de les sèries. Als anys 80, per exemple, els seguidors de Cagney & Lacey van fer una campanya enviant cartes a la CBS quan la cadena la va cancel·lar. Aquest tipus d’accions s’han anat repetint, de vegades sense èxit però de vegades aconseguint ressuscitar la sèrie en qüestió.\nImagino que la irrupció d’Internet va facilitar aquesta tasca…\nInternet ha tingut un paper molt important en aquest sentit perquè permet als espectadors organitzar-se en comunitats i també fer campanyes a la xarxa que poden tenir molt de ressò. Actualment vivim una època en què l’audiència té un paper cada cop més rellevant perquè té a través de les xarxes socials una gran capacitat per explicar què pensa de cada episodi emès a la televisió. El retorn és instantani, i pot tenir una influència molt gran en l’evolució de la sèrie. El grau d’aquesta influència depèn de la importància que donin creadors, productors, la cadena… Hi ha posicions oposades en aquest tema. Per exemple, David Simon no vol sentir ni parlar del que vol l’audiència. En canvi, J.J. Abrams i Damon Lindelof van matar dos personatges a Lost perquè no agradaven al públic.\nQuina podem considerar que va ser la primera sèrie com a tal?\nLa primera serie televisiva és The Love Nest, de 1936. Va formar part de les emissions no comercials de la NBC. Va ser realitzada en directe, com era habitual en aquella època, i protagonizada per Eddie Albert (autor del guió) i Grace Brandt. Originalment no va ser concebuda com una sèrie, pero en emissions posteriors, els dos actors van reprendre els mateix personatges (en dues emissions més del mateix any), de manera que tècnicament és la primera ficció seriada de la televisió, encara que les tres entregues tinguessin títols diferents, contenen els elements de repetició característics de la sèrie.\nQuan es produiex l’època daurada de les sèries de TV?\nHi ha moltes sèries que han marcat un punt d’inflexió en l’evolució del mitjà (en diversos aspectes) com a forma narrativa. Si parlem de sèries modernes tal i com les coneixem avui, la més influent és Hill Street Blues (Canción triste de Hill Street) perquè la seva estructura, combinant diverses trames alhora (amb longituds diferents) constitueix la base del que entenem com a sèrie contemporànea.\nPer a molts, Lost (Perdidos) va significar un punt d’inflexió, potser perquè va ser una de les pioneres en crear comunitats a Internet on compartir opinions, teories…?\nLost és rellevant en molts aspecte. És la sèrie que va despertar l’interès de les cadenes nord-americanes per la ficció amb un element serial molt marcat (en comptes de la fórmula auto-conclusiva, que és l’aposta segura). És també important per la seva habilitat per construir al seu voltant una comunitat online (gràcias als misteris de les trames i a l’ús que es va fer d’estratègies transmèdia i continguts a la xarxa). I també és important que J.J. Abrams captés l’atenció dels mitjans interessats pel fenomen. Se’l va identificar com a autor (encara que en realitat fos co-autor juntament amb Damon Lindelof) i principal responsable de l’èxit, reevaluant el paper dels creadors de sèries i la seva importància. El que era habitual era que els guionistes quedessin a l’ombra, i no que fossin coneguts pel públic. Hi havia hagut casos previst, però des d’aleshores els noms i cognoms que hi ha darrere d’una sèrie són més importants que mai.\nCom han canviat la forma de narrar les plataformes VOD (“Vídeo on demand”), com Netflix i HBO? Ens trobem enfront un nou model d’espectador?\nEl principal canvi que ha introduit Netflix és la manera que té l’audiència de consumir les sèries. En comptes de fer-ho en dosis setmanals, veiem temporades senceres seguides (binge-watching). Els creadors ho tenen en compte ja que no els fa falta, per exemple, fer recordatoris a l’espectador què va passar tres episodis més enrere per introduir un personatge o una nova trama. L’espectador té molt present el context. Al mateix temps, com que Netflix és un servei de pagament, ha heretat les llibertats creatives i de continguts que, anys abans, ja havia introduit l’HBO. Des de la nostra perspectiva, evidentment, l’arribada de plataformes com Netflix o HBO vol dir un augment molt gran en la facilitat d’accés a les sèries i per tant un augment del consum. En mirem més, en sabem més, exigim més.\nTambé ens obren la porta a descobrir sèries d’altres nacionalitats. Quines ens recomanes?\nAquestes plataformes es poden permetre riscos que un canal generalista no s’atreveix a prendre, i la presència de sèries europees i d’altres nacionalitats és un dels seus punts forts. A Netflix podem veure sèries com la israeliana Fauda, a HBO d’altres com la xilena Prófugos, i a Movistar+ ara estrenen la frances Le Bureu des Legendes. De tota manera, també hi ha canals en obert que comencen a apostar per sèries d’altres països: 8TV està emetent la italiana Roma Criminal i aviat estrenarà la danesa Borgen.\nQuina és la teva opinió sobre revivals tipus Las cuatro estaciones de las Chicas Gilmore o Madres Forzosas?\nA Netflix treballen pensant en nínxols d’audiència i ressuscitar sèries que ja tenen un públic molt devot però que és insuficient per una cadena tradicional perquè és minoritari és una manera molt intel·ligent de fer-ho. Aquesta és l’estratègia que hi ha darrere del retorn de Las chicas Gilmore o Arrested Development. El cas de Madres Forzosas es diferent perquè forma part del recurs de recuperar èxits del passat que abunda a la televisió i no és exclusiu de Netflix. Personalment no sóc gaire amic de retorns ni revivals. Amb sort, mantenen l’essència de la sèrie original i aporten una injecció de nostàlgia. Però el més habitual és que no estiguin a l’alçada i vulguis eliminar-los de la memòria.\nTreballes com a professor d’un curs sobre crítica de sèries a Showrunners BCN. Quines àrees ha de dominar un bon crític?\nRequereix coneixements de crítica de l’art i de periodisme cultural, a més del que és específic del mitjà, que en aquest cas són les sèries de televisió. Al curs, els alumnes aprenen a identificar els elements que formen part de cada obra (en aquest cas un episodi d’una sèrie) i analitzar com s’han treballat els diversos elements que la conformen (estructura, personatges, diàlegs…) en relació a les intencions del seu autor i en el marc de la indústria en la que es desenvolupa.\nQuina és la clau per valorar deixant de banda la subjectivitat?\nAl meu parer, un bon crític de sèries s’ocupa principalment d’avaluar la distància entre les intencions de la sèrie i la plasmació d’aquestes intencions, i no de dir si una sèrie és “bona o dolenta”, com es fa habitualment en les converses que podrien tenir els espectadors. Al mateix temps, espero que, a través dels seus coneixements, aporti al lector quelcom que li serveixi per observar l’obra des d’una perspectiva nova que enriqueixi el visionat.\nA Barcelona ja s’han celebrat dues edicions del “Saló del cinema i de les sèries”, en el que vas participar impartint algunes conferències. Quina valoració fas d’aquesta iniciativa?\nLa valoració és molt positiva perquè s’estan construint espais que serveixen com a punt de contacte per la comunitat d’aficionats a les sèries, que ha estat tradicionalment desconnectada (a diferència del que passa amb el cinema, mirar sèries ha estat sempre una activitat solitària, no col·lectiva). Es tracta de trobar espais on la comunitat que s’ha trobat online es consolidi i on hi hagi intercanvi de coneixement. El que voldria és que combinessin l’àmbit professional amb el dels espectadors, que totes dues poguessin coexistir, tal i com passa al Festival de Sitges. De moment, el Saló del cinema i les sèries ho està aconseguint i l’experiència, crec, ha estat molt positiva.\nQuines són les sèries que no ens deixaran dormir al 2017?\nÉs molt difícil d’anticipar, però jo no perdria de vista a Castle Rock i The Deuce. També les noves temporades de The Leftovers i Game of Thrones, entre d’altres. I el retorn de Twin Peaks, és clar. Ara m’estan agradant molt The Good fight i Legion, però són estrenes molt recents. A veure què passa quan acumulin més episodis.\nHBOJ. J. AbramsNetflixPatricia TenaRoca EditorialToni de la Torre\nCinema i televisióLLIBRESPERSONATGESSÈRIES


Tanie Noclegi Kielce Kielce Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nul. Piekoszowska 27, Czarnow, Kielce, Polònia - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Tanie Noclegi Kielce\nAl visitar Kielce, vosté es sentirà com a casa a Tanie Noclegi Kielce, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Teatre Żeromski, Museu Nacional, Catedral a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Tanie Noclegi Kielce és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar.\nL'ambient de Tanie Noclegi Kielce es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, plat de dutxa, bany compartit són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Tanie Noclegi Kielce és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Kielce.


Empreses i ODS – Premis Blanquerna Impulsa\nFinalització lliurament dels projectes\nBlanquerna-URL convida les entitats i el món empresarial a sumar-se a projectes que van més enllà de cada institució perquè junts puguem arribar a l’assoliment d’un món més sostenible.\nEls Premis Blanquerna Impulsa busquen crear aquesta xarxa entre empresa, universitat i escola, tot seguint l’esperit del darrer objectiu dels ODS que, en el seu apartat 17, ens diu: “Encoratjar i promoure la constitució d’aliances eficaces en els àmbits públic, publicoprivat i de la societat civil, aprofitant l’experiència i les estratègies d’obtenció de recursos de les aliances.”\nPer a totes les institucions interessades a treballar a favor dels ODS, adjuntem uns fragments extrets dels documents La Contribució de les empreses espanyoles als objectius de desenvolupament sostenible. Primer i Segon Informe, elaborats per l’Observatori dels ODS creats i dirigits per la Caixa i Esade.\nAdjuntem aquí també el Annex al Pla nacional per a la implementació de l’Agenda 2030 a Catalunya que, amb una visió transversal, té com a objectiu principal assegurar I’assoliment, al nostre país, dels 17 Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) de l’Agenda 2030, mitjançant les polítiques públiques impulsades i gestionades per la Generalitat de Catalunya.\nEmpreses col.laboradores i entitats amigues IV edició:


Aquest dimecres, 22 d’abril, a les 16 h, es farà una trobada virtual amb el dramaturg vilafranquí Jordi Casanovas i les persones participants a l’activitat de “Llegir el teatre” per parlar del text teatral “Sopar amb batalla”.\nLa sessió, moderada per Valeri Laguna, consistirà en una videoconferència on els integrants de Club de lectura tindran l’oportunitat d’intercanviar opinions amb el seu autor i aprofundir en l’obra que han tingut el privilegi de llegir.\nL’activitat és exclusiva per als inscrits a les sessions de “Llegir el teatre” i està organitzada per la Biblioteca Torras i Bages de Vilafranca i el Teatre Cal Bolet de Vilafranca.\nL’espectacle Sopar amb batalla amb totes les entrades exhaurides s’havia d’estrenar el dia 24 d’abril, al Teatre Cal Bolet, però a causa del COVID-19 s’ha ajornat al dia 11 de desembre, a les 20.30h, al Teatre Cal Bolet.\nLes entrades ja adquirides seran igualment vàlides per a la nova data. Les persones que no puguin assistir a la data reprogramada es retornarà l’import de les entrades. S’informarà del procés de devolució quan es pugui normalitzar el servei.\nPropostes culturals en temps de confinament\nD’altra banda, el Teatre Cal Bolet i l’Auditori de Vilafranca durant tot el temps de confinament presenta diàriament una proposta d’arts escèniques i musicals als seus seguidors i amics. La idea del Servei de Cultura és oferir un recull de les nombroses iniciatives per continuar connectats amb el món cultural. Es poden seguir les recomanacions a les xarxes socials:\nFacebook Teatre Cal Bolet: teatre.calbolet


Joan Losada titular, i Afa Tauli, suplent davant Geòrgia |\n2 març 2018 RugbyCat 0 Comment\nEl capità del Barça saltarà amb el “13” a l’esquena a Tbilissi\nLosada i Tauli volen fer-se un lloc en una selecció que té mig peu al Mundial 2019\nSense complexes a Geòrgia\nLa selecció espanyola de rugby a “XV” viu el moment més dolç de les últimes dècades. El combinat de Santiago Santos és a la capital de Geòrgia, on afrontarà demà el partit contra els Lelos no pas com una càrrega o un tràmit incòmode, sinó com una oportunitat. Els jugadors conovocats, poc habituals en les llistes del seleccionador per al Sis Nacions “B”, han de fer-se valdre si volen comptar per a futurs enfrontaments.\nEls Leones que jugaran demà a Tbilissi. Foto FER\nEn aquest context, Joan Losada saltarà al terreny de joc amb el “13” a l’esquena, compartint la posició de centre amb un especialista defensiu com Thibault Álvarez. El capità del FC Barcelona ha de demostrar que la seva experiència en la màxima competició de sevens mundial també pot servir en el rugby a XV, i demà tindrà 80 minuts per fer-ho davant la potent Geòrgia, clara dominadora de les nacions “B” d’Europa i amenaçant cada vegada amb més força la posició d’Itàlia.\nL’experiència a les sèries mundials de seven i als JJOO han de servir a Losada. Foto FER\nDes de la banqueta esperarà el seu moment Afa Tauli. El número “8” de la Santboiana és un dels jugadors de més qualitat de la Liga Heineken i pot (si vol) ser una peça de la selecció de Santos. La seva capacitat per avançar amb la pilota i una visió del rugby privilegiada des del final de la melé, converteixen el novazelandès en una opció interessant i diferent per als Leones. La voluntat de sacrifici en defensa del “kiwi”, en un equip molt organitzat i agressiu en defensa, serà l’element definitori per a futures convocatòries.\nAixí doncs, demà a les 15h de la tarda (per Teledeporte), dos dels millors jugadors de Catalunya buscaran fer-se un lloc en una selecció que, si no es produeix un desastre, serà al Mundial del Japó 2019.\n← Horaris del cap de setmana 3 i 4 de març\nMarcadors del cap de setmana del 3 i 4 de març →


L'Ajuntament de Cambrils proposa l'adjudicació de 17 guinguetes a les platges de Cambrils\nEl govern municipal ha valorat molt positivament la participació de les empreses.\nLa Mesa de Contractació ha puntuat les 19 ofertes presentades al concurs públic per l'explotació dels espais\nActualitzada 27/09/2021 a les 22:16\nLa mesa de contractació de l'Ajuntament de Cambrils ha proposat l'adjudicació de 17 guinguetes a les platges de Cambrils a les diferents empreses que van presentar ofertes en el procediment obert per regularitzar aquestes instal·lacions. Ara els licitadors seleccionats han d'aportar la documentació requerida i dipositar la garantia per poder formalitzar l'adjudicació definitiva.\nEl govern municipal ha valorat molt positivament l'èxit de participació de les empreses a la convocatòria, ja que s'hi van presentar 19 ofertes i només han quedat deserts 4 dels 21 lots de la licitació. Cal tenir en compte que aquest estiu hi havien 18 guinguetes en funcionament.\nLa renovació de les guinguetes per la temporada 2022 respon a la voluntat de regularitzar la situació d'aquest tipus d'instal·lacions, d'acord amb les obligacions que estableix la llei. El procediment de licitació, que limitava la presentació d'ofertes a un màxim de 3 lots per persona licitadora, ha garantit el compliment dels principis legals, pel que fa a la lliure concurrència, la no-discriminació i igualtat de tracte entre els licitadors.\nEl termini de l'adjudicació es va establir en quatre anys, que és el màxim que permet la Llei 8/2020, de 30 de juliol, de protecció i ordenació del Litoral, que en el seu article 11.g) fixa «el termini de vigència de les autoritzacions que es puguin atorgar i de l'explotació dels serveis de temporada que es puguin adjudicar, que no pot excedir els quatre anys».\nLes actes de la mesa de contractació i informes tècnics es poden consultar en aquest enllaç del perfil de contractant. La puntuació de les proposes ademeses es mostra a la següent taula:\nComenta el contingut : L'Ajuntament de Cambrils proposa l'adjudicació de 17 guinguetes a les platges de Cambrils


Kuća Za Odmor Gabriella Janjina Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Kuća Za Odmor Gabriella\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Janjina, Kuća Za Odmor Gabriella és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Janjina. Els clients de l'hotel poden gaudir de instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia, àrea de TV/saló compartit, cuina compartida.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí, esports d'aigua (no motoritzats). Si buscau un allotjament còmode i adequat a Janjina, faci de Kuća Za Odmor Gabriella la vostra llar.


27 classes confinades al Baix Empordà després d’una setmana de segon trimestre • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl municipi amb més impacte de coronavirus a les escoles és, amb diferència, Sant Feliu de Guíxols, que té 15 classes confinades. El segueix Palafrugell, amb 4 grups en quarantena\nFa una setmana els alumnes del Baix Empordà van reprendre el curs escolar amb el començament del segon trimestre. Set dies després, cal fer un repàs de com està la situació als centres educatius de la comarca i del nombre de classes confinades al Baix Empordà (segons les dades que els mateixos centres introdueixen a la pàgina web d’Educació).\nEl municipi amb més impacte de coronavirus a les escoles és Sant Feliu de Guíxols. Entre 5 centres de Sant Feliu hi ha un total de 15 classes confinades. L’Institut de Sant Feliu de Guíxols concentra 5 d’aquests grups confinats, mentre que l’Escola l’Estació en té 4; l’Escola Mossèn Baldiri Reixach en té 3; el Cor de Maria – Sant Josep en té 2 i l’Escola Gaziel, 1.\nEl següent municipi amb més grups confinats és Palafrugell, tot i que amb molts menys casos que Sant Feliu. Hi ha 4 classes confinades, repartides entre l’Institut Baix Empordà (2 grups), l’Institut Frederic Martí i Carreras (1 grup) i el Vedruna Palafrugell (1 grup).\nLa resta de classes en quarantena de la comarca estan bastant repartides entre diferents municipis, amb un centre afectat cadascun. Aquests són:\nCorçà: Escola El Rodonell – 2 grups (34 persones)\nLa Bisbal d’Empordà: Escola Mas Clarà – 2 grups (37 persones)\nSanta Cristina d’Aro: Escola Pedralta – 1 grup (22 persones)\nPalamós: Institut Palamós – 1 grup (20 persones)\nTorroella de Montgrí: Institut Montgrí – 1 grup (24 persones)\nCastell Platja d’Aro: Institut Ridaura – 1 grup (28 persones)\nAixò és un total de 27 classes confinades al Baix Empordà. Tot i ser un nombre important, cal destacar que no és gaire més elevat que les 22 classes confinades a la comarca al mes de setembre, dues setmanes després que comencés el curs escolar.\nPer seguir l’evolució dels casos a les escoles del Baix Empordà i de Catalunya en general es pot consultar la web del Departament d’Educació (la pàgina de referència, on els centres actualitzen les dades) o el mapa interactiu de la incidència als centres de la CCMA.\nArticle anteriorTemps amb pocs canvis i descens en la temperatura màxima\nArticle següentEleccions sí o eleccions no… És aquesta la verdadera qüestió?


La consellera de Sanitat i Seguretat Social ... - Govern.cat\nquery_builder 1 març 2004 14:00\nLa consellera de Sanitat i Seguretat Social ha presentat la campanya una poma per la vida\nMarina Geli ha anunciat un Pla estratègic per reordenar els serveis de rehabilitació\nLa consellera de Sanitat i Seguretat Social, Marina Geli, ha presidit avui la presentació de la campanya “Una poma per la vida” organitzada per la Fundació Esclerosi Múltiple i Supermercats Champion. Durant la seva intervenció la consellera ha anunciat que d’ara a final d’any es portarà a terme l’elaboració d’un Pla estratègic per reordenar els serveis de rehabilitació que s’incorporarà al nou mapa sanitari de Catalunya. El Pla estudiarà, entre d’altres, els actuals serveis de rehabilitació que es porten a terme des dels hospitals generals i valorarà la possibilitat de rehabilitació del malalt en el domicili d’aquest.\nLa campanya “Una poma per la vida” tindrà lloc els dies 5 i 6 de març en els 107 establiments que Champion té a Catalunya i a la Comunitat de Madrid, on es distribuiran 50.000 pomes solidàries.\nLa campanya consisteix en vendre durant aquests dos dies pomes als establiments Champion al preu de 1,50 euros. Els diners que es recaptin amb aquesta iniciativa aniran destinats als projectes que porta a terme la Fundació Esclerosi Múltiple, així com als quatre centres de dia ubicats a Barcelona, Girona, Lleida i Reus als que aquesta Campanya donarà suport. La recaptació efectuada durant aquests dos dies també es destinarà a l’ajuda diària que reben 300 persones afectades d’esclerosi múltiple.\nUn altre dels objectius que es persegueix amb “Una poma per la vida” és el de la participació ciutadana. Amb aquesta iniciativa es pretén sensibilitzar l’opinió pública respecte la situació amb la que conviuen prop de 4.000 famílies a tota Catalunya i que afecta a 30.000 malalts a tot el territori espanyol.\nEls dies 5 i 6 de març prop de 600 voluntaris de la Fundació Esclerosi Múltiple estaran presents a tots els punt de venda convidant els ciutadans a participar de la campanya. Els voluntaris col•locaran la poma comprada pel client en una bossa de paper on hi ha imprès el codi de barres, aquest producte passarà directament per la caixa de l’establiment i l’import del preu de la poma s’abonarà a la Fundació Esclerosi Múltiple.\nLa Fundació compta també amb la col•laboració de productors de fruita a través de l’Associació Catalana d’Organitzacions de Productors de Fruita. Catalana Qualitat i ASOFRUIT participen solidàriament cedint les pomes necessàries per poder celebrar la jornada.\nA l’acte han assistit també la presidenta de la Fundació Esclerosi Múltiple, Rosa Maria Estrany, el responsable de l’Oficina de Taules Sectorials del Departament d’Agricultura, Josep Presseguer, el director operacional de Supermercados Champion, Jordi Fernández, el president d’ASOFRUIT, Josep Panadés, el president de Catalonia Qualitat, Antoni Badia, el cap de la Unitat de Neuroimmunologia clínica de l’Hospital Universitari Vall d’Hebron, Xavier Montalban, el director d’Estratègia i Coordinació del Departament de Sanitat, Manel Balcells i els padrins de l’acte Asha Miro i Joan Lluís Bozzo.


Indignació a la xarxa perquè Setién no convoca Riqui Puig - La República Esportiva\nL'entrenador es mig desdiu de les lloances que va fer-ne en arribar i el dilueix "entre tots els joves del filial"\nConvocatòria del Barça per al partit contra l'Eibar\nQuan al Barça hi ha poca estabilitat, tot és notícia, fins i tot l’anunci de la convocatòria per al proper pertit. Plou sobre mullat. Hem tingut un canvi abrupte d’entrenador (esquitxant il·lustres ex-jugadors i possibles futirs entrenadors), retrets públics entre l’equip tècnic i els jugadors, una plantilla curta i en lloc de fitxar a l’hivern es venen jugadors, lesions de llarga durada sense recanvi que porten a fitxar de pressa i corrents un substitut apre solament per a les competicions estatals, un remena que remenaràs al filial a veure què hi ha… per no esmenar altres aspectes extraesportius (importantíssims també), com l’afiliació del Barça a Foment del Treball o la pèssima gestió en la “monitorització de les xarxes”.\nEn uns moments així, Tothom opina, tothom se sent entrenador i Quique Setién, a la roda de premsa, ha dit que “hi ha molts jugadors al filial als que ha de donar entrada paulativament, i no només a Ruiqui Puig”. Deu ser veritat, ja que a la llista (a més de Braithwaite) hi ha el jove Akieme, lateral esquerre del filial.\nDoncs qui per a molts culers hauria de ser el jugador franquícia per als propers anys, Riqui Puig, ha quedat de nou fora de la convocatòria, i la xarxa ha esclatat.


Manifestació-casserolada contra les retallades i la dictadura dels mercats - Portal de Xàtiva\nManifestació-casserolada contra les retallades i la dictadura dels mercats\nEl proper dimecres 31 d’octubre, a les 18h, des de la Plataforma en defensa dels serveis públics de la Costera, de la qual l’assemblea de la Costera d’Endavant en formem part,s’ha organitzat una manifestació-casserolada per protestar per les retallades en els serveis públics i drets socials que estem patint, a conseqüència de la crisi i de les mesures imposades per la Unió Europea i el Banc Central Europeu. La marxa partirà a les 18h des des l’estació de RENFE de Xàtiva.\nQuan les úniques conseqüències de la crisi són retallades en els serveis públics i en els drets socials de la població, mentre s’utilitzen diners públics per salvar els bancs que fan fallida; quan les polítiques dutes a terme pel govern espanyol i l’autonòmic únicament estan aconseguint que cada cop més treballadores engrossen les llistes de l’atur; Quan la resposta dels governants davant les protestes ciutadanes són càrregues policials…..la ciutadania tenim l’obligació de rebel-lar-nos: contra la injustícia, contra els abusos, contra aquesta dictadura vestida de monarquia parlamentària.\nEns han buidat els perols a base d’atur i de retallades, per alimentar l’avarícia dels bancs i els especuladors. Ha arribat l’hora de fer-los sonar!! El proper dimecres agafa el perol, i vine a la manifestació!!\nSi lluitem podem perdre, sinó lluitem ESTEM PERDUTS!!\nPublicado el octubre 30, 2012 octubre 30, 2012 Autor Portal de XàtivaCategorías Economía, Educación, La Canal de Navarrés, La Costera, La Vall d'Albaida, Solidaridad, Subvenciones, XàtivaEtiquetas Educación, manifestacio, perolada, pltaforma, recortes, renfe, sanidad, Xàtiva\nAnterior Entrada anterior: Mostra «25 anys ocupats” del Centre Ocupacional d’Ontinyent\nSiguiente Entrada siguiente: Bomberos del parque de Xàtiva colaboran con Renfe en un simulacro de accidente ferroviario


Notícies Ripple i XRP\nRecentment, cada vegada hi ha més gent que utilitza el terme capitalització de mercat com a argument contra l’augment del preu XRP. He investigat més a fons sobre aquest tema. És un argument correcte d’aquells que l’utilitzen? Veurem la resposta en aquest article i, al final, formareu una opinió. Aquest article ha estat escrit especialment per a aquells que tenen una mica d ‘experiència al Mercat criptogràfic i utilitzar el límit de mercat. A continuació he fet una breu descripció per a aquells que no saben la importància de la capitalització borsària.\nAixí és com El límit de mercat d’Investopedia es defineix: “La capitalització borsària és només un nom elegant per a un concepte senzill: és el valor de mercat de les accions pendents d’una empresa”. Estic plenament d’acord amb aquesta caracterització.\nCapitalització de mercat o majúscules és el valor de mercat de totes les monedes. Es calcula multiplicant el nombre de monedes pel preu de la moneda actual.\nEl càlcul de majúscules és senzill, a partir d’aquesta fórmula:\nCapitalització de mercat = preu actual X nombre total de monedes\nPer exemple, si una moneda cotitza a 78 dòlars i el nombre total de monedes és de 10 milions, la seva capitalització serà de 780 milions de dòlars..\nDesprés de saber com es calcula el límit de mercat, anem a l’estudi.\nEn general, al Mercat criptogràfic, s’utilitza la fórmula del límit de mercat per assolir el preu objectiu en comparació amb BTC o altres empreses estrangeres, si és possible en el futur. En aquesta fórmula, introduirem el preu objectiu al qual creiem que podria estar la moneda en lloc del preu actual. D’aquesta manera, tindrem un límit de mercat. El límit de mercat que resultarà del càlcul es compararà amb el Capitalització del mercat de Bitcoin, o altres empreses cotitzades a la Borsa. Per tant, podem adonar-nos de si el nostre objectiu de preu és realista o no.\nD’acord amb la coinmarketcap.com lloc el capitalització de mercat a XRP és actualment: 9.771.586.214 dòlars\nAquest resultat va sorgir de: 0,253000 dòlars X 38.343.841.883 XRP = 9.771.586.214 dòlars\nD’acord amb la lloc oficial de Ripple, el límit de mercat de XRP és actualment: $20.662.155.801\nAquest resultat va sorgir de: 0,253000 dòlars X 99.994.462.654 XRP = 24.662.155.801 dòlars\nPer què tenim aquesta gran diferència en el límit de mercat XRP? A la coinmarketcap.com lloc, el càlcul de la capitalització de mercat es fa mitjançant “subministrament circulant” mentre que al lloc oficial de Ripple es calcula utilitzant el “nombre total de monedes actualment instal·lades”.\nEn conclusió, molts fan referència a un gran Capitalització de mercat XRP, perquè fan el càlcul amb la fórmula dels 99.000 milions. De fet, la moneda en circulació és d’uns 38.000 milions.\nLLEGIR Swiss Crypto Asset Manager 21Shares anuncia l’eliminació de XRP dels seus ETP\nQuin seria el càlcul correcte? No ho sé exactament, però per tenir algunes dades de referència iguals, utilitzarem la fórmula a coinmarketcap.com amb “subministrament circulant” al següent article, ja que el límit de mercat de BTC encara es calcula d’aquesta manera.\nLa frase més habitual que escolto als fòrums és la següent:\n“XRP mai no assolirà el preu d’1 dòlar perquè hauria de tenir un límit de mercat de 38.000 milions de dòlars.”\nAquests 38.000 milions de dòlars serien un mercat més gran que ETH, actualment uns 30.000 milions de dòlars. Sabem molt bé que al maig, durant un breu període de temps, XRP era el segon al límit de mercat que superava l’ETH en aquell moment.\nVoldria assenyalar que la fórmula del límit de mercat conté un element variable: el preu.\nSi augmenta el preu > Creix i capitalització de mercat\nNous inversors (Fiat Money) > El preu creix > Creix i capitalització de mercat.\nEn aquesta relació, la capitalització del mercat Bitcoin i la capitalització del mercat Crypto funcionen.\nTambé cal destacar que la capitalització del mercat total del mercat Crypto augmenta constantment. El mercat criptogràfic és un mercat jove en creixement i atraurà cada vegada més diners d’altres mercats de capitals, especialment del mercat de valors. Segons, el límit de mercat total d’aquests actius digitals va augmentar fins als 172.200 milions abans CoinMarketCap.\nAquesta xifra representa més de Increment del 850% del seu valor de 17.700 milions a principis d’aquest any. Actualment, hi ha més de 60 fons de cobertura que se centren en aquestes monedes, segons les dades proporcionades per la firma d’anàlisi Fintech Autonomous NEXT i comunicades per Business Insider.\nAra, ja que hem aclarit que tenim un element variable a fórmula de capitalització de mercat, està malament assumir-ho en algun moment del futur Capitalització de mercat XRP serà tan gran com el límit de mercat de BTC? No crec que sigui exagerat en absolut, tenint en compte que el límit de mercat de BTC serà molt més gran en el futur que el límit de mercat actual.\nEn conclusió, si XRP arribaria a Preu de 2 $, hauria de tenir una capitalització de mercat una mica més gran que l’actual capitalització de mercat de BTC, o 76.000 milions de dòlars. La quota de mercat actual de BTC és de 75.000 milions de dòlars. Potser alguns dels que han llegit aquest article creuen que aquestes xifres són utòpiques.\nPodem dir que aquestes xifres són, de moment, pura especulació. Tot i això, si Ripple ens dóna la notícia tan aviat, aquests càlculs es poden convertir en realitat.\nLLEGIR Anàlisi tècnica XRP / USD 01/09/2018\nHem de ser molt objectius i realistes quan fem servir la capitalització borsària. És cert, no ens podem creure que XRP sigui 1.000 $ en el futur. Hauríem de tenir una enorme capitalització de mercat. Però la limitació va pensar que XRP no pot arribar als 2 $ perquè el límit de mercat no és bo.\nQuant era el límit de mercat de BTC quan era de 100 dòlars? Utilitzant aquest tipus de pensament limitat i basat en el mercat, moltes persones van vendre BTC i es van mostrar satisfets amb un petit benefici. Durant diversos anys, es van adonar que havien comès l’error més gran de la seva vida.\nDeixeu-me que us expliqui un secret. Se sap que una quota de baix cost i de baix preu produirà un rendiment anual molt millor que les empreses de primer nivell que són costoses i lideren el mercat. Al mercat de valors, alguns inversors busquen empreses de renda variable a baix preu. Si són bones i fonamentalment, compraran aquestes accions.\nSe sap que una quota de mercat de baix preu i de baix preu produirà un rendiment anual molt millor que les empreses de primer nivell amb una quota de mercat elevada. Té XRP les habilitats necessàries per ser adquirits per molts inversors a la borsa que voldrien obtenir un millor randame? Sens dubte, la resposta és afirmativa.\nAra us proposaria un exercici d’imaginació. Tinc un rànquing de mercat entre les deu millors empreses del món. Les xifres de “Capitalització de mercat”Són en milers de milions de dòlars. Us adoneu on es troben XRP i BTC comparant-los amb aquestes deu empreses més importants del món? Cal recordar que les dues monedes tenen un gran potencial per atraure diners. La capitalització de mercat XRP representa ara aproximadament l’1% de la capitalització de mercat d’Apple. BTC representa ara el 9% de la capitalització de mercat d’Apple.\nSímbol Empresa Cap Rank Cap de mercat\nAAPL poma 1 837,2\nGOOGL Alfabet 2 652,3\nBABA Grup Alibaba 7 432,1\nAra ja heu vist on XRP i BTC són en comparació amb els millors. Potser cap d’ells assolirà els deu primers llocs. Crec que tenen totes les possibilitats d’entrar al top 20 de capitalització de mercat en el futur. Quants anys necessitaran les dues monedes per aconseguir aquest top? Difícil d’estimar. Veurem.\nNotícies Ripple i XRP/\nAvui el món envia 155 bilions de dòlars a través de les fronteres. Actualment, el monopoli en aquesta àrea és propietat de SWIFT. Una transferència bancària mitjançant SWIFT triga entre 3 i 5 dies. Ripple, una nova empresa amb només 200 empleats, té grans ambicions. Quines són les seves ambicions? Es tracta de revolucionar mitjançant […]\nA Internet, noto molta ignorància respecte a Ripple i el seu XRP. Per això vaig decidir escriure aquest article. Intentaré explicar aquí què és exactament la tecnologia Ripple i quin és el paper de XRP. Hi ha molta gent que utilitza XRP només per a transaccions especulatives, sense saber res sobre la tecnologia i el […]


La Diputació d'Alacant inverteix 182.000 euros en el desenvolupament d'activitats culturals d'especial relleu - LOBLANC\nLa Diputació d’Alacant destinarà aquest any 182.000 euros al desenvolupament d’activitats culturals d’especial relleu en els municipis de la província. Mostres de teatre, recitals, festivals de música o cicles de cinema són algunes de les diferents propostes que es duran a terme gràcies a aquest programa d’ajudes que aconseguirà a 33 localitats.\nLa vicepresidenta i diputada de Cultura, Julia Parra, ha explicat que “l’objectiu d’aquesta iniciativa és fomentar i acostar la cultura a tots els ciutadans de la província, amb propostes molt variades per a arribar a tots els públics”.\nEntre elles estan la Mostra de Teatre d’Alcoi, la Mostra de Teatre de l’Alfàs del Pi, el Concurs de Música de Benidorm, el Festival de Música Tradicional i Popular de Dénia, la Primavera Hernandiana d’Orihuela, el Festival Internacional de Guitarra José Tomàs de Petrer o el Festival d’Arts Escèniques d’Estiu de Villena, tots ells dotats amb més de 7.000 euros d’ajuda per activitat.\nA més, la Diputació ha destinat ajudes que ronden els 6.000 euros cadascuna al desenvolupament i organització d’esdeveniments com el Certamen Comarcal de les Arts Benejúzarte, Febrer Musical de Cox, el Festival Elx Jazz, el Festival Música a l’Estiu de Xàbia, la Setmana Musical d’Aigües, la Setmana Cultural Música a la Sang de L’Orxa o Els Concerts de Cambra de la Vall de Gallinera.\nEl Misteri dels Reis de Gata de Gorgos, el Certamen de Curtmetratges de Crevillent o el Festival de Cinema en L’Abdet de Confrides, són unes altres de les diverses propostes culturals que es duran a terme gràcies a aquesta convocatòria de subvencions, els imports de les quals oscil·len des dels 250 fins als 7.900 euros.


Jordi Abayà 13:47 15/01/20\nL'empresa Expertus, que feia fins ara el servei, ha entrat en concurs de creditors\nEl personal de neteja dels equipaments municipals i de les consergeries de les instal·lacions esportives de Mollet segueixen amb problemes per cobrar. Des del passat mes d’octubre l’empresa Expertus, que és a qui l’Ajuntament de la ciutat subcontracta el servei, no els paga. Tot i això han anat cobrant perquè l’Ajuntament de la ciutat, d’acord amb el comitè d’empresa, va decidir avançar-los les quantitats que l’empresa els devia. L’Ajuntament s’ha fet càrrec de les nòmines d’octubre, novembre i la paga extra de Nadal i actualment, expliquen, s'està treballant per abonar la nòmina de desembre. El personal d’Expertus, per la seva banda, ha fet, i segueix fent la seva feina als equipaments municipals.\nAra, l’empresa s’ha declarat en concurs de creditors, el que sembla que pot complicar encara més el cas, ja que serà l’administració concursal qui decidirà sobre el moviment de caixa de l’empresa.\nTot i la complexitat del moment, l’Ajuntament de Mollet ha indicat aquesta setmana en un comunicat que seguirà “vetllant perquè es compleixin els drets laborals dels treballadors i treballadores i continuarà defensant els interessos del personal davant els reiterats incompliments de l’empresa contractada”. Amb aquest objectiu, anuncien, té previst en els pròxims dies obrir una nova licitació per procediment d’urgència per contractar una altra empresa que es faci càrrec del contracte de forma immediata.\nMOLLET EN COMÚ RESPONSABILITZA EL GOVERN\nAquest dimarts Mollet en Comú, en un comunicat, mostrava la seva solidaritat amb el conjunt de treballadors i treballadores de l’empresa Expertus i demanava “una ràpida sortida a la difícil solució que estan vivint”. Mollet En Comú explica que ha estat fent seguiment del conflicte, dels passos fets, així com ha mantingut contacte amb els serveis municipals per obtenir informació i "lamenta que des de l’equip polític no s’hagi mantingut de forma proactiva, a tots els grups municipals, al dia de la qüestió". Aquest grup afirma que des de setembre, per part de l’ajuntament es té coneixement de la situació, i on s’acabaria arribant, “i no s’ha gestionat de la millor manera, tenint això en compte”. Pensen que “hi havia alternatives i un marge d’actuació que estalviés una part de les dificultats actuals i evités la dilació en les respostes als treballadors, i les accions”.\nFinalment el grup municipal pensa que cal treballar en “alternatives de futur duradores i estables, que s’apropin a una gestió municipal directa del servei”.\nEL GOVERN AFIRMA QUE ÉS POPULISME\nEl PSC Mollet i Podem Mollet han qualificat la posició de Mollet en Comú de “populisme” amb un tema que afecta molts treballadors i els recorda que fa unes setmanes van votar en contra d’uns pressupostos “que permeten fer front, entre altres coses, a les nòmines de les i els treballadors afectats tot i no ser un problema generat per l'Ajuntament”.\n“Creiem que és pot ètic fer política amb temes tan sensibles i fer populisme amb els sous i el patiment de la gent”, afirmen aquests grups que acusen Mollet en Comú, amb el seu comunicat, únicament “de buscar titulars”. “En comptes de buscar rèdit electoral propi, fóra bo que ajudessin a defensar els drets dels treballadors i treballadores fent costat a l'Ajuntament en un tema del qual no en té la culpa i d'interès comú”, afirmen els grups de govern.


Quarter de la Guàrdia Civil - COOLTUR Turisme Cultural\nCategories: Què visitar a Catalunya, Patrimoni Contemporani, Patrimoni Neoclàssic, Què visitar a Vilassar de Mar, Què visitar al Maresme\nEl Quarter de la Guàrdia Civil, conegut, antigament, com a Estudi de Pilots, o Cal Monjo, està situat al carrer Santa Eulàlia, 80, al centre urbà de Vilassar de Mar, a la comarca del Maresme.\nAquest edifici es va construir el 1876 quan Joan Monjo Pons va fundar l’Escola Nàutica de Vilassar.\nAquest edifici consta d’una planta baixa, i dos pisos d’alçada. A cada pis de la façana principal, hi ha cinc obertures, i a les façanes laterals, hi ha quatre obertures per pis.\nEl més destacat d’aquest edifici, són les quatre pilastres que recorren el primer i segon pis de la façana principal, així com el frontó triangular que corona la façana.\nQuarter de la Guàrdia Civil was last modified: maig 2nd, 2020 by cooltur


Domènec Font, la memòria fèrtil. Albert Elduque i Alan Salvadó\nAlbert Elduque i Alan Salvadó, professors del Departament de Comunicació de la UPF.\nQuan parlava de Murnau, el mític director alemany de Nosferatu (1922) i Amanecer (1927), Domènec Font solia dir, amb sorna, que les seves pel·lícules eren més antigues que les mòmies d’Egipte. Es referia així a una distància emocional entre les obres del passat i els estudiants del present, una distància que condemnava la història del cinema a ser una mena de catacumbes polsegoses i inexpugnables, quan no un territori idealitzat al qual ja mai podrem tornar, com el Hollywood clàssic.\nDomènec Font, catedràtic i professor dels Estudis de Comunicació Audiovisual, no és més antic que les mòmies d’Egipte. Ara bé, quan es compleixen deu anys de la seva mort, és inevitable que ens preguntem què queda d’ell en nosaltres, al marge de la distància temporal i, també, de les anècdotes nostàlgiques. És a dir, com les seves idees bateguen en els nostres textos; com els seus gestos sobreviuen en les nostres classes; de quina manera els seus impulsos vitals poden, encara avui, electrificar-nos.\nAls anys 80, ben abans de la creació de la Universitat Pompeu Fabra, va dirigir a Televisió Espanyola La Memoria Fértil, un programa de perfils d’intel·lectuals i artistes espanyols i llatinoamericans del segle XX; un repertori sorprenent que incloïa a Josep Pla, Margarida Xirgu, Ramón Gómez de la Serna... i que, per sort, els valents poden consultar en l'arxiu digitalitzat de RTVE (https://www.rtve.es/alacarta/videos-audios/la-memoria-fertil/). Dels diferents capítols, destaca especialment el de Buñuel, on el mateix Domènec Font apareixia a l’inici, dirigint el seu equip de rodatge. Començava amb la recepta d’un dry martini segons les instruccions del mestre de Calanda, i acabava amb Buñuel carregant un revòlver. Declaració d’intencions irreverent, activa, guerrera, si es vol. El cinema com a beguda i el cinema com a arma.\nDomènec Font era sempre partidari del diàleg, o més aviat de la discussió. Discussió que circulava entre camps de coneixement, transdisciplinària i intermedial, però massa ingovernable com per sotmetre’s a qualsevol d’aquestes paraules. Discussió amb altres autors i entre crítics i creadors, com va quedar clar en la seva organització de les quatre edicions del Congrés-Mostra de Cinema Europeu Contemporani (MICEC, 2005-2008), esdeveniment híbrid entre el simposi i el festival on va aconseguir portar a Barcelona cineastes de la talla de Manoel de Oliveira, Béla Tarr, Alexander Sokurov o Chantal Akerman. Com els seus admirats Orson Welles o Stanley Kubrick, Font era un megalòman i sempre va considerar el MICEC la culminació dels seus deliris cinematogràfics. Són igual d'impressionants el planter de noms que va aconseguir dur a Barcelona i la llista d’aquells a qui va tractar de seduir amb la seva proposta de fòrum de debat cinematogràfic de cinema europeu, malgrat li acabessin dient que no (Haneke, Moretti, Scorsese...). Eren cineastes als quals admirava, però sempre va resistir-se a quedar-se bocabadat davant de les seves imatges: veia en les pel·lícules espais de diàleg, provocació activa i present.\nEn efecte, quan parlava del passat, Domènec Font era contrari a qualsevol mena d’idealització. Sovint era irreverent i juganer, com també ho van ser els seus admirats Buñuel i Godard. La memòria que Domènec Font feia de la història del cinema era, sí, una memòria fèrtil, orgànica, productiva; una memòria arborescent que havia de desbordar els límits del jardí acadèmic. Poques persones podien ser tan seductores explicant l’argument d’una pel·lícula, fent-lo seu d’una manera tan visceral, amb la pulsió d’un narrador que ens hipnotitza i ens atrapa. No en va una de les seves pel·lícules preferides era La nit del caçador (1955): una faula tenebrosa que, com la cançó que va taral·lejant Robert Mitchum, ens aterra però ens encisa, un cant de les sirenes que el professor entonava amb misteri.\nGiorgio Agamben va escriure fa uns anys que “el joc com a òrgan de la profanació està arreu en decadència. L’home modern ja no sap jugar”, i assenyalava la necessitat essencialment política de profanar per reapropiar-se de les coses, per trencar amb la seva sacralitat i fer-nos-les nostres. Les classes de Domènec Font eren jocs fílmics, trencaclosques cronològics, misses bàrbares, contes de terror a la llum de la lluna, convulsions al cel·luloide; ens ensenyaven que la millor manera de prendre les pel·lícules és profanar-les, agitar-les, creuant-nos amb elles, perquè en fecundi el pensament.\nPrecisament, en la I Jornada Científica de la Investigació en Comunicació a Catalunya (2009), celebrada a l'Institut d'Estudis Catalans, Font va iniciar la seva intervenció amb una proclama bel·licosa: "la propera guerra a la universitat serà entre els que utilitzen el Power Point i els que no". Domènec Font era d'aquests últims i, com altres "guerres" que va lliurar, aquesta també l'acabaria perdent. No obstant, darrere aquesta frase s'hi amaga una crítica a les classes, presentacions o conferències prefabricades, que darrere el desplegament visual de la tecnologia maquillen l'absència de contingut o pensament a transmetre. Font mai es va amagar darrere les acolorides diapositives d'un Power Point, i la seva figura i la seva paraula eren el seu principal combustible de transmissió d'idees. Més que arribar al punt de destí a través de la línia recta, s'estimava el deambular, el rizoma, un tipus de pensament i de discurs en vies de desaparició avui dia però que ell, amb la seva personalitat, era capaç de sostenir davant de qualsevol auditori.\nAquesta és la memòria fèrtil de Domènec Font, la que encara germina dins nostre. La que ens anima a profanar els santuaris de les mòmies del cinema, perquè, com va passar amb Tutankamon, ens embruixin amb les seves malediccions.


Arròs sucós amb tonyina, hortalisses i sabor del Japó | Gastronosfera\nInici > Receptes > Arrossos i pastes > Arròs sucós amb tonyina, hortalisses i sabor del Japó\n- 300 g d'arròs bomba\n- 250 g de bolets xiitake tallats a la juliana\n- 100 g de porro a la juliana\n- 50 g de pastanaga a la juliana\n- 50 g de pebrot verd a la juliana\n- 50 g de pebrot vermell a la juliana\n- 30 g de mirin\n- 1.600 g d'aigua mineral\n- 400 g de tonyina fresca (llom) a talls de 2 cm\n- 30 g d'oli d'oliva extra verge\n- Minifulles de shiso púrpura\nLa chef Carme Ruscalleda comparte con Gastronosfera una receta tan deliciosa como saludable: arroz caldoso con sabor de Japón.\nCarme Ruscalleda, la xef amb més estrelles Michelin del món (7 en total), comparteix una recepta amb sabors del Japó: arròs sucós amb tonyina, bolets i hortalisses. Una proposta deliciosa, fàcil de preparar i molt saludable.\nPreparació: - En una cassola fonda d'uns 30 cm diàmetre aproximadament, poseu-hi oli i sofregiu durant uns minuts les julianes de porro, pastanaga, pebrot verd i vermell. - Afegiu la juliana de bolets i continueu el sofregit 5 minuts més. Salpebreu. - Aboqueu a la cassola el mirin i la salsa de soja. Deixeu-ho coure tot junt 2 minuts més. - Incorporeu l'aigua ben bullent. Deixeu arrencar el bull i tireu-hi l'arròs. Deixeu-lo coure a ritme potent durant 5 minuts. - Abaixeu el foc i continueu la cocció 8 minuts més. Afineu el punt de sal i deixeu-lo reposar tapat durant 2 minuts. - Mentrestant, marqueu la tonyina en una paella antiadherent ben calenta, fregada amb un xic de sal i oli. Ha de coure només volta i volta. Després talleu-lo a daus de 2 cm aproximadament. - Serviu l'arròs en plats fondos. Per sobre, repartiu-hi els daus de tonyina acabada de marcar i poseu-hi les minifulles de shiso.\nAportació nutricional: - L'arròs és l'aliment més consumit al món a més del blat, però amb més bona acceptació entre la població perquè, mentre que sí que hi ha al·lèrgies al blat, no es té cap notícia d'intoleràncies a l'arròs ni derivats. A més, la població que viu més anys, l'oriental, en consumeix a totes hores perquè és com el seu pa i acompanya tots els plats. - Es recomana menjar-ne tres o quatre cops a la setmana, però també pot ser cada dia, perquè és un cereal fàcil de pair. També és apte per a celíacs perquè no té gluten.\nRecepta de Carme Ruscalleda per Trinitat Gilbert de etselquemenges.cat\nSempre prepares la mateixa lasanya de carn? Atreveix-te amb aquesta mussaca\nRisotto d'espàrrecs de marge i bolets de temporada


Pedro Sánchez rebutja les exigències que li vol imposar Rivera per a l'abstenció de Cs\nCiutadans reclama que no pacti amb Bildu ni apugi impostos i doni suport a un 155 i descarti indults || Casado continua en el ‘no’ a la investidura, i el rei conclou avui la ronda de contactes\n© Aitor Esteban (PNB) i el monarca es disposen a iniciar la trobada, ahir.\nEl dia en què el rei va començar la consulta amb els partits per sondejar si hi pot haver una investidura o la repetició d’eleccions és inevitable, el líder de Ciutadans, Albert Rivera, es va convertir en protagonista amb una proposta inesperada. “Si Sánchez diu sí a un govern constitucionalista, al respecte a les sentències del procés i a no indultar els condemnats i es compromet amb l’economia”, va assegurar Rivera en una roda de premsa a la seu estatal, Ciutadans està disposat a desbloquejar la investidura. A la pràctica, reclamava que el PSOE no governi a Navarra gràcies al suport de Bildu, que estigui disposat a aplicar de nou el 155 a Catalunya i descartar l’indult dels presos i que no apugi impostos a les famílies ni quotes als autònoms.\nPedro Sánchez va contestar a Rivera subratllant que no existeix “cap obstacle real” que impedeixi als taronges i al PP abstenir-se per facilitar la investidura del líder socialista. En declaracions als mitjans de comunicació des d’Almansa (Albacete), va assenyalar que en l’hipotètic cas que els independentistes catalans trenquessin l’Estatut i la Constitució, va dir, el seu Govern “actuaria amb la mateixa contundència i proporcionalitat” a aquest “desafiament”, com el PSOE va fer estant a l’oposició després del referèndum de l’1 d’octubre, quan es va aplicar per primera vegada l’article 155. “No hi hauria cap dubte sobre això”, va asseverar. Va negar a més l’existència d’un pacte ocult amb Bildu a Navarra i va insistir que el seu programa no preveu incrementar la pressió fiscal sobre les classes treballadores.\nERC creu que l’oferta de Rivera suposa “seguir amb la repressió” i el “cordó sanitari” al sobiranisme\nA la tarda, Rivera es va reunir amb el líder del PP, Pablo Casado, per transmetre-li la proposta que havia fet al matí d’aquesta abstenció patriòtica en la qual volia incloure els populars. Pablo Casado no es va comprometre amb l’abstenció amb condicions i exposarà avui al rei la seua posició, una cosa que també hauran de fer els líders dels grans grups al Congrés. La reunió sí que va servir perquè, una vegada més, Casado i Rivera coincidissin a culpar Pedro Sánchez del bloqueig polític i subratllessin que és ell el que ha de moure fitxa.


Les institucions solsonines se sumen a la reivindicació de la despatologització trans — Ajuntament de Solsona\nSou a: Inici / La Ciutat / Notícies / Les institucions solsonines se sumen a la reivindicació de la despatologització trans\nLes institucions solsonines se sumen a la reivindicació de la despatologització trans\nEl 24 d’octubre és el Dia per la Despatologització Trans i es recorda que encara hi ha reptes per afrontar\nEl Consell Comarcal del Solsonès i l’Ajuntament de Solsona se sumen avui a les reivindicacions del Dia per la Despatologització Trans per fer efectiu un nou model de salut que no considera la transsexualitat una patologia. Alhora, recorden al col·lectiu LGTBI que disposa del SAI (Servei d’Atenció Integral) a les dependències dels Serveis Socials.\nLa llei catalana 11/2014 del 10 d’octubre estableix que les administracions públiques de Catalunya han de vetllar perquè la política sanitària sigui respectuosa envers les persones LGTBI i no tracti la seva condició, especialment de transgèneres i intersexuals, com una patologia. El 2016 a Catalunya es va aprovar el marc que despatologitza el fet trans. Enguany, a més, l’OMS ha tret del catàleg de malalties mentals la transsexualitat per posar-ho a debat entre els seus estats membres durant l’any que ve amb la previsió que sigui efectiu a partir de l’1 de gener de 2020.\nAmb tot, malgrat aquests avenços, les institucions són conscients que encara hi ha molts reptes per afrontar a fi d’eradicar completament la vulneració de drets, i que cal fer-ho amb les entitats dels col·lectius afectats. Des del SAI del Solsonès es vol aprofitar aquest dia per reivindicar que “un poble es reconeix a si mateix quan assumeix la veu de tots i totes”. “Avui el Solsonès assumeix també la veu de les persones trans”.\nDes d’aquí es faciliten els enllaços a dos vídeos sobre com es viu aquesta qüestió al nostre país. El primer recull el testimoni de com s’han sentit tractades algunes persones trans pel sistema sanitari català. El segon explica com diverses entitats, aplegades sota la plataforma Trans*forma la Salut, van presentar el 2016 una queixa i propostes al Síndic de Greuges per reivindicar un nou model d’atenció a la salut del col·lectiu i el dret fonamental a la identitat de gènere.


Protecció Civil demana extremar la precaució per l'augment de morts per ofegament | Onda Cero Radio\nProtecció Civil demana extremar la precaució per l'augment de morts per ofegament\nAmb l'arribada de l'estiu comença oficialment la temporada de banys, tant a la platja com a les piscines i en espais naturals habilitats al bany. Una temporada que ha causa de les altes temperatures ja s'ha iniciat aquest mes de juny a les comarques de Lleida amb conseqüències fatals, amb la mort de dos menors ofegats, a Lleida i al Solsonès i un altre que es recupera després de caure al canal Segarra-Garrigues al seu pas per Tàrrega. Per prendre consciència i prevenir aquestes situacions a La Ciutat Lleida parlem amb Montse Font, cap del servei de Gestió d'Emergències de Protecció Civil.\nLleida | 22.06.2021 10:06\nAquest mes de juny han mort dos menors ofegats a les comarques de Lleida. El passat 12 de juny, el Grup d'Actuacions Especials (GRAE) dels Bombers localitzava el cadàver d'un noi de 15 anys que s'havia ofegat mentre es banyava al canal de Balaguer del riu Segre, al parc de la Mitjana de Lleida. El menor s'havia llençat a l'aigua des del pont del ferro i ja no va poder tornar a sortir. L'endemà diumenge, un nen de set anys va estar a punt d'ofegar-se al canal Segarra-Garrigues a Tàrrega. Estava amb uns amics en un tram als afores de la capital de l'Urgell i un home el va poder treure de l'aigua, segueix recuperant-se a l'hospital. La darrera víctima és un altre menor de 12 anys que va morir ofegat el passat 17 de juny mentre es banyava al pantà de la Llosa del Cavall, a Sant Llorenç de Morunys. El menor participava en una activitat de caiac amb un grup escolar i el succés ha tingut lloc en finalitzar l'activitat. Davant d'aquesta situació, des de Protecció Civil s'alerta de la necessitat d'extremar la precaució en aigües interiors. Segons explica a La Ciutat Lleida Montse Font, cap del servei de Gestió d'Emergències de Protecció Civil, "cal prestar molta atenció als infants i a la gent gran, que són els col·lectius més vulnerables" i insisteix que "aprenem a nedar a les piscines però quan ens posem en una platja, o en un embassament les condicions són molt diferents i això dona falsa sensació de seguretat".\nAnar en grup i tenir cobertura de 112\nEn entorns naturals, on es preveu que aquest estiu hi hagi molt volum de visitants, com l'any passat, es recomana anar en grup i estar en llocs on arribi la cobertura del 112 per poder donar avís a emergències. Segons explica Font, arribat el cas d'un accident es recomana avisar de seguida al 112 i no llençar-se a l'aigua "perquè en la majoria dels casos acabariem comptabilitzant dos morts per ofegament". Destaca que en platges, la recomanació és "banyar-se en platges vigilades i consultar-ne l'aforament i la bandera en línia" i afegeix que cal "una una normativa per homogeneïtzar el nivell de seguretat de les platges" perquè ara cada ajuntament ho gestiona de forma autònoma.


COMPROMÍS per Ontinyent exigeix que s’aplique d’immediat la sentència del TJS respecte al càlcul dels 3km pel transport escolar – Portalcomarcal\nInicio>La Vall d'Albaida>Ontinyent>COMPROMÍS per Ontinyent exigeix que s’aplique d’immediat la sentència del TJS respecte al càlcul dels 3km pel transport escolar\nCOMPROMÍS per Ontinyent exigeix que s’aplique d’immediat la sentència del TJS respecte al càlcul dels 3km pel transport escolar\n10 octubre, 2014 Portal Comarcal1560\nLa coalició demanava en la seua petició davant els tribunals que s’anul•larà tant la referència al càlcul “en línia recta” com l’ús de l’expressió “es podrà”, mentre que l’administració valencià va defensar que el contingut de l’article s’ajustava a dret.\nAmb aquesta sentència es posa en evidència la injustícia del govern valencià davant del desigual tracte que ocasiona un càlcul on no es té en compte que l’alumnat ha de transitar per carrers, places, camins… i no de forma recta o lineal com indicava l’ordre. De vegades centres educatius propers, l’alumnat ha de superar diferents dificultats urbanístiques ocasionant una injustícia en el seu càlcul de proximitat, doncs el desplaçament no es correspon amb la distància lineal.\nDes de COMPROMÍS exigen l’aplicació immediat d’aquesta sentencia durant aquest curs escolar i demanen a la Conselleria que no recurrisca per no allargar en el temps l’aplicació d’aquesta norma, pensen que ja s’ha danyat bastant a l’alumnat en aquestes circumstàncies durant els cursos passats. COMPROMÍS presentarà a les Corts Valencianes una proposició no de llei per la immediata execució de la sentència.\nTagged COMPROMÍS per Ontinyent exigeix que s’aplique d’immediat la sentència del TJS respecte al càlcul dels 3km pel transport escolar\n2.500 assistents converteixen en “èxit” la V edició del Meruts Festival a Ontinyent\nEl Festival començava amb una vesprada d’espectacles i tallers per a totes les edats i públics. Segons explicava el regidor\nBaix el títol de "Fibromiàlgia, eixa gran desconeguda", s'organitzaven tot un seguit d'activitats que començaven a les 10:00 amb un\nEscola d’Estiu Centre E. Danza Ópera\nContamos con un proyecto educativo personalizado que se caracteriza por una metodología propia y diferenciada, con monitores diplomados en magisterio,\nEls socialistes de Xàtiva avalen per ampla majoria a Roger Cerdà com a candidat a l’alcaldia de la ciutat


El noi del Fairy – Tocat del Bolet\nAquest noi, amb un rictus solemne a l’alçada dels millors actors clàssics, es va treient, impertèrrit, una ampolla de l’esfereïdor miracle antigreix.\nEl tuit, publicat per l’Ana Pepi, ha estat compartit per més de 700.000 persones… i pujant. El noi del Fairy s’ha convertit en tota una celebritat i en un digne aspirant als premis de l’acadèmia d’enguany, deixant l’actuació de Joaquin Phoenix a la pel·lícula Joker força enrere. Poques vegades una interpretació tan sobèrbia ha eclipsat tant l’actor principal, un tal Santi Cid (el periodista que dóna la notícia, del qual, malgrat ocupar un primer pla, ningú se’n recorda).\nAmb la mirada fixa i insondable va treient, sigilós i solemne, el que l’anterior delegat de govern a Catalunya (imposat per l’article 155) va insinuar al judici de l’1-O que podia ser una arma perillosa.\nCal destacar també l’acció de la noia del fons, que es tapa la boca, a més del petó que llença el noi de la dreta de la pantalla. Aquesta coreografia és plena de poesia. Tot plegat és una autèntica obra d’art.\nEl miracle antigreix que, segons l’esmentat delegat del govern espanyol, es col·locava a les portes de les escoles perquè els policies rellisquessin, passava a ser així una amenaça. Ja sabem que tot val per a criminalitzar la disidència política, fins i tot les ampolles de Fairy. La deformació de les lleis per encabir-les en tipus penals és tan absurda, que sovint ens regala perles com aquesta.\nEl fet va succeir a Noticias 1 d’Antena3, durant una connexió en directe amb la plaça Sant Jaume, on hi havia una concentració d’estudiants.\nLlavors, darrere del periodista, sense que ningú s’ho esperi, apareix una de les actuacions més estelars que mai s’han vist en una connexió en directe. Riu-te’n de Hollywood! Aquest noi, amb un rictus solemne a l’alçada dels millors actors clàssics, es va treient, irònic però impertèrrit, una ampolla de l’esfereïdor miracle antigreix, com si fos una amenaça.\nEn un context d’abús de poder, denunciat per Human Rights Watch, Amnistia Internacional i fins i tot un Comité de les Nacions Unides, val la pena recórrer a l’humor. Fa la injustícia una mica més suportable. Poques vegades un gest tan seriós havia sabut transmetre tanta ironia.\nNo cal dir que l’absurditat del Fairy va generar una quantitat enorme de memes. Aquí en teniu tres exemples:\nMeme fairy amenaçant en perpetrar l’acte de votar\nMeme Fairy inspirat en la pel·lícula Pulp Fiction\nMeme Fairy confiscació\nPer acabar, comentar que en anglès Fairy vol dir fada (terrorífic, oi?).\nPublicacions que potser t’agradaran:\nLes millors dites catalanes (Rànquing)\n20 acudits breus i bons en català\nD’on ve el pa amb tomàquet?\nGuia il·lustrada de les banderes catalanes\nMicrorelats (relats mida meme)\nEl caganer. Sabies que existeix un caganer francès i un caganer alemany?\nN’hi ha per a llogar-hi cadires en altres idiomes\nTreure de polleguera en altres idiomes\nExpressions típiques de l’anglès britànic traduïdes al català (post en anglès)\nAu vinga, ara sí…\nAuthor tocatsdelboletPosted on October 19, 2019 December 21, 2019 Categories HumorTags El noi del Fairy, el xaval del fairy, humor, humor català\nPrevious Previous post: Top 10 Paraules més curioses del món\nNext Next post: 20 acudits curts i bons en català


L’aliat del temps – Ámbit d'Investigació i Difusió Maria Corral\nL’aliat del temps\nHo deia un home bo que era molt savi, matisant la dita popular: «No és el temps el que cura o arregla les coses, sinó l’amor».\nTornar tot sovint a aquesta idea, ajuda a ressituar algunes experiències, pròpies o alienes. I porta a copsar que l’aliança amor-temps és molt fecunda.\nCertament, no és pas deixar passar el temps passivament el que fa que les dificultats, les circumstàncies o les relacions canviïn. El temps està relacionat amb la capacitat d’evolució de la realitat, però perquè així sigui efectivament, cal que hi hagi un ús actiu del temps.\nL’acció és un exercici de la llibertat que, per a estar ben dirigida, requereix reflexió, responsabilitat, determinació, creativitat i constància. Tanmateix, actiu no significa activista. És a dir, no cal estar sempre fent alguna cosa, perquè llavors tampoc no es respecta el ritme natural dels processos: i les persones som animals processuals, que fem processos en totes les dimensions de la vida.\nUn ús actiu del temps implica posar en marxa iniciatives, encetar converses, prendre decisions o fer gestos. Però també inclou els moments en què cal simplement restar atent per si passa res, i no pas caure en el parany de provocar que passi alguna cosa. Això últim és una dinàmica que genera una certa ansietat, mentre que l’anterior fomenta la confiança.\nL’aliat del temps és, doncs, l’amor, perquè aquest és el que inspira, orienta i duu a terme tot el que pugui semblar convenient. Per això, no és el temps en si el que arregla o cura les coses, sinó l’amor amb què vivim aquest temps i que fa que esdevingui un moment propici per a encaixar totes les peces que el present ens porta.\nPerò dir que el temps en si mateix no arregla les coses no implica pas deixar de reconèixer que és un gran aliat perquè adquireixin la seva veritable dimensió. Els dolors propers, immediats, són tan aguts, que sovint impedeixen veure tot el context vital en què tenen lloc. Per cert, sembla que amb les alegries no ens passa tant, cosa que no deixa de ser curiosa.\nEl pas del temps no anul·la el dolor, però sí que permet guanyar perspectiva per a veure que aquest sentiment i el motiu que l’origina, no són l’única cosa que marca la nostra vida. N’és una d’important, segurament. Fins i tot pot ser de les més importants que arribarem a viure. Però no és mai l’única ni es dóna mai sola; i convé que no ho perdem de vista, això. El patiment, la pèrdua, el dol, són elements cabdals en la vida, però es donen en diàleg amb la resta d’experiències que també succeeixen. I és en el context que poden prendre algun sentit i, sobretot, que perden la capacitat de destarotar-nos de tal manera, que no en trobem cap, de sentit, enlloc i en res.\nPer això, deixar passar temps activament és invertir molt d’amor en aquesta mena de present continu que és la nostra vida. És l’amor el que fa que el dolor es transformi en saviesa de vida.


El jutge perdona a una família de Lleida un deute de 824.900 euros\n14/11/2020 a les 05:18\nS'acullen a la llei de Segona Oportunitat al tancar la seua empresa i atendre els pagaments amb el seu patrimoni || Avui dia ja han pogut crear un altre negoci\nEl Jutjat de Primera Instància 6 de Lleida ha perdonat a una família lleidatana deutes per valor de 824.900 euros a l’haver de tancar la seua empresa a causa de la crisi econòmica del 2007 i acollir-se a la llei de Segona Oportunitat. Segons explica l’advocada Marta Bergadà, de Bergadà i Associats, que els ha representat, la família tenia una empresa de fontaneria i electricitat i va començar a patir impagaments per part de clients i proveïdors, de forma que no podia fer front a les obligacions de pagament. L’empresa finalment va haver de tancar i acomiadar els treballadors. Segons la lletrada, el matrimoni es va hipotecar i va avalar els deutes amb el seu patrimoni personal. També van tenir problemes per poder mantenir els seus tres fills i van poder subsistir gràcies a l’ajuda de familiars.\nPer poder afrontar els deutes, la família es va acollir a la llei de Segona Oportunitat. La sentència del Jutjat Mercantil de Lleida accepta la sol·licitud d’aquesta família al considerar els informes presentats per l’administrador concursal, que constaten que el concurs presentat no és culpable i que és un deutor de “bona fe”. Així mateix, també compleix requisits, com sotmetre’s a un pla de pagaments de quantitats que sí que s’han d’afrontar en un termini no superior a cinc anys. La família en l’actualitat ja s’ha recuperat, no té deutes i ha pogut crear una nova empresa que, segons constata l’advocada, “suposarà nous llocs de treball i crearà riquesa”, la qual cosa no hauria estat possible sense poder acollir-se a l’exoneració dels deutes pendents. Per a la lletrada, aquesta llei, encara que arriba tard, “és un mecanisme ideal perquè empreses i persones que s’han vist sobrepassats pels deutes, puguin començar de nou”.\nLa família va avalar amb el seu patrimoni els impagats a l’empresa de fontaneria, que va haver de tancar\nLa setmana passada es va fer pública una altra sentència, del Jutjat Mercantil 11 de Barcelona, que perdonava a un veí de Lleida deutes de prop de 168.000 euros a l’acollir-se a la llei de Segona Oportunitat. En aquest cas, el deutor, d’origen coreà, havia acumulat deutes amb 10 entitats bancàries i de crèdit, a banda de deure més de 20.000 euros a Hisenda. El jutge va considerar que complia els requisits per acollir-se a l’exoneració dels deutes a través d’aquest procediment judicial, malgrat que tenir uns ingressos mensuals alts, amb una nòmina de 1.800 euros i uns altres 2.000 euros al mes per la seua col·laboració com a metge en una clínica.


PRÈVIA - El Girona viatja a Gijón per recuperar el rumb de la victòria lluny de Montilivi | Girona - Web Oficial\nPRÈVIA - El Girona viatja a Gijón per recuperar el rumb de la victòria lluny de Montilivi\nEls de Francisco juguen avui en El Molinón a partir de les 19:30h.\nGairebé un any després d'haver donat el tret de sortida a la competició, contra l'Sporting de Gijón a Montilivi el passat mes d'agost, el Girona visitarà avui dilluns el Molinón (19:30h. en obert per GOL) amb l'objectiu de mantenir les bones sensacions que l'equip va oferir en el debut de Francisco i recuperar el rumb de la victòria lluny de Montilivi. L'equip asturià és tretzè a la classificació amb 49 punts, té força enllestida la permanència i fins i tot s'ha enganxat a la lluita pel play-off, que actualment marca el Girona amb sis més. La irregularitat ha estat una constant en la temporada dels asturians, que des de la tornada a la competició han fet vuit dels divuit punts que s'han jugat. La setmana passada van perdre a Almeria per la mínima amb un gol als darrers instants de César de la Hoz, i és que lluny del seu estadi és on més problemes han tingut per puntuar. A El Molinón, en canvi, s'han convertit en el sisè millor equip de la categoria, amb 31 punts en 18 partits, i des de l'arribada del tècnic serbi al desembre només s'hi han deixat cinc punts dels 21 que hi han disputat.\nMiroslav Djukić va arribar a l'equip blanc-i-vermell concretament el 23 de desembre per substituir un José Alberto López que havia deixat l'equip quinzè amb 25 punts un cop acabada la primera volta, més a prop del descens que de l'objectiu de l'ascens. Amb ell a la banqueta n'han fet 24 en setze partits i ha posat el seu segell a un conjunt segur defensivament, agressiu, que pressiona a camp contrari però que a la vegada també sap replegar-se molt bé al darrere i defensar amb les línies molt juntes. Els asturians, partidaris d'un joc directe en atac i amb important participació dels jugadors de banda, són la segona esquadra menys golejada de la categoria (33) només per darrere del Màlaga, però a la vegada també són la cinquena menys anotadora (37). Si el seu punt fort és l'aspecte defensiu, el dèbil és l'últim terç de camp, on els costa tenir el dinamisme i la profunditat necessàries per generar perill i materialitzar ocasions. El gol ha estat el seu gran problema des de l'inici de curs i, de fet, aquesta segona volta ja s'han quedat en fins a sis ocasions sense marcar.\nEl punta Uros Djurdjevic és la gran amenaça dins l'àrea per la seva capacitat física i rematadora però amb sis dianes està lluny de les dotze que va anotar la temporada passada. Juntament amb l'extrem Aitor García són els màxims anotadors de l'equip i els segueix l'exdavanter de l'Espanyol Àlvaro Vázquez, amb quatre. Els asturians, a més, compten a les seves files amb jugadors contrastats i amb experiència al màxim nivell com el porter Mariño, els centrals Babin i Marc Valiente o els migcampistes Javi Fuego i Manu García, timó a la medul·lar. L'última visita dels gironins a El Molinón, la temporada dels 82 punts, va acabar amb empat a un gràcies a un gol de Juncà a l'afegit que va permetre esgarrapar un punt d'un estadi on el Girona mai ha guanyat, amb tres derrotes i un empat. Més equilibrats estan els registres en el còmput global, amb dues victòries, tres empats i tres derrotes, i és que a Montilivi, en canvi, els asturians tampoc s'hi han imposat mai. L'últim precedent entre ambdós conjunts, en el duel inaugural de la temporada, va acabar també amb 1-1 al marcador.


La incansable lluita dels veïns en defensa de l'Hospital de Bellvitge\nDesprés d'evitar el tancament d'un ambulatori amb una llarga ocupació, els vells guerrers del barri van tornar a donar guerra i no estan disposats a deixar-ho córrer\nVeïns de L'Hospitalet protesten cada setmana per defensar l'Hospital de Bellvitge / SANDRA LÁZARO\n21 de noviembre de 2014 06:00h\nPlogui o faci una calor sufocant. Cada dimecres, un grup d’usuaris de la sanitat pública i veïns de l’Hospital de Bellvitge es concentren a les portes del centre per protestar contra les retallades en sanitat. Sempre tenen alguna cosa nova per la que aixecar la veu, quan no és el tancament d’una unitat són els retards a les llistes d’espera, la desaparició de llits aprofitant les vacances d’estiu o, l'última, els col·lapses a les urgències que, tot i estrenar edifici fa poques setmanes, mantenen els mateixos recursos insuficients per pics de demanda d’un hospital que atén a una població potencial de més d’un milió de persones.\nSindicats de metges i d’infermeria són visibles a totes les manifestacions però el paper del moviment veïnal és fonamental per mantenir viva la flama de la protesta. Estan acostumats a lluitar. El barri de l’Hospitalet de Llobregat que dóna nom a l’hospital l’han millorat durant 50 anys a base de protestes i tenen clar que no pensen deixar de concentrar-se setmanalment fins que no cessin les retallades del govern català en matèria de sanitat. De fet, quan les protestes dels professionals iniciades fa més de tres anys van començar a fluixejar, ells van agafar el relleu i des de llavors no han abandonat.\nMantenen la força de quan van tancar-se dia i nit en un ambulatori del barri que la conselleria de Salut volia tancar en la primera tongada de retallades del govern de CiU. Van obligar a que Boi Ruiz donés marxa enrere i mantingués alguns serveis en un ambulatori que volia convertir en oficines. Va ser una victòria del moviment veïnal i alhora el va reactivar després d’anys en els que havia perdut pistonada. Els vells guerrers del barri van tornar a donar guerra i no estan disposats a deixar-ho córrer.\nUna persona que exemplifica bé això és Roque Fernández, president de l’associació de veïns de Bellvitge. “Estem fins el gorro de les retallades”, diu amb contundència abans de passar a enumerar un memorial de greuges que tampoc s’oblida de la situació professional dels treballadors de l’hospital, que “també són víctimes de les retallades, pateixen un gran estrès però estan donant la cara i fent tot el que poden”. Fernández recorda que l’hospital de Bellvitge ha estat sempre a les primeres posicions dels rànquings espanyols i reconegut a nivell internacional: “Bellvitge era la joia de la corona i s’està perdent la qualitat a passes de gegant”, resumeix. Fernández, armat amb un megàfon, és dels que es fa escoltar, però al seu costat hi ha una quarantena de veïns que no fallen mai recollint signatures, fent cartells o donant a conèixer als usuaris de l’hospital la situació per la que travessa el centre.\nTot i que són els que ho tenen més a prop, els veïns de l’Hospitalet no són els únics implicats en la defensa de Bellvitge. Els municipis del Baix Llobregat que també tenen aquest hospital com a centre de referència han vist que la batalla també va amb ells. Va quedar palès a la darrera gran manifestació que va concentrar un miler de persones el dissabte passat, amb tres centenars de persones arribades a peu des del Prat de Llobregat, la ciutat veïna que també depèn de l’hospital de Bellvitge. “La sanitat no es ven, es defensa”, és un dels crits de guerra d’Antonio Moreno, un veí del Prat que ha tingut la seva lluita personal des de fa dècades contra la sanitat privada per una mala praxis que va patir. Des de llavors és un ferm defensor de la sanitat pública i no està disposat a que perdi qualitat.\n“La sanitat pública és de tots, ens l’estan desmantellant i no podem fer una altra cosa que lluitar per l’hospital de Bellvitge”, diu a les portes de l’hospital, a on es desplaça cada dimecres i quan les circumstàncies ho requereixen. Ell va ser un de les desenes de persones que van fer guàrdies durant els mesos d’estiu per evitar els tancaments de llits a la força plantejat per Salut. Els veïns són conscients de que el seu paper té efectes positius. La mobilització de fa uns mesos va aconseguir frenar el tancament de llits i, el més important, per primer cop en molts anys han aconseguit que totes les unitats que es van tancar per vacances tornin a obrir.\nEl president de la Federació d’Associacions de Veïns de l’Hospitalet, Manuel Piñar, posa el punt d’autocrítica: “Ens falta gent jove en aquesta mobilització però estic convençut de que algun dia això canviarà”. L’altre repte en el que treballen és en el de unificar les diferents propostes relacionades amb la defensa de la sanitat pública a Barcelona i el seu entorn per ser més forts.\n21 de noviembre de 2014 - 06:00 h\nMás artículos de David Guerrero\nMás artículos de David Guerrero @davidguerrero\nLa mujer apuñalada por su ex pareja en Castelldefels había sido atacada por él antes\nLa dona apunyalada per la seva exparella a Castelldefels havia estat atacada per ell abans\nEl colapso y las listas de espera en el Moisès Broggi encienden el Baix Llobregat\nVíctor Gibanel niega su participación en el caso 4F


Thu Kha Hotel Pakokku Myanmar - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMyoma Road , in front of Pakokku General Hospital, Pakokku, Pakokku, Myanmar - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Pakokku, no busqui més enllà de Thu Kha Hotel. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 0.3 km. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nThu Kha Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, mini bar, balcó/terrassa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Thu Kha Hotel no troba competidors en cap categoria.\nnowy miejski hotel”\npołożenie, duży pokój i miła obsługa\nbyłem 1 noc i było ok, prąd i ciepła woda cały dzień


Aïllar casa, pis i habitatge - Material d'aïllant tèrmic - Suro projectat aïllant tèrmic parets\nEl suro per projectar (suro projectat) és un revestiment compost per una barreja de materials basats en el suro triturat en pols. El suro en pols es dissol en una solució amb cel·lulosa, una emulsió acrílica en base aigua i amb els pigments orgànics i inorgànics que li atorguen el color segons catàleg.\nKLIUCORK és un revestiment natural basat en grans de SURO procedent de les sureres i emulsió a l'aigua d'un copolímer acrílic (resina). Es presenta sota la forma d'una pasta espessa molt fàcil d'aplicar, i es transforma en una membrana elàstica i impermeable, útil per a la protecció d'elements constructius contra la humitat, el salnitre, la condensació, la millora tèrmica, millora d'aïllament acústic, a més de ser un material decoratiu, càlid, i resistent.\nLa gamma KLIUCORK s'utilitza per a:\n2.1 Impermeabilització de tot tipus de cobertes (metàl·liques, fibrociment, etc.) d'edificis,\ntransitables o no, terrats, teulades, coberta invertida, o terrasses, tant en obra nova com en rehabilitació.\n2.2 Revestiment de façanes, parets, murs, soterranis, pilars i tota classe de paraments. 2.3 Millora l'aïllament tèrmic, amb l'estalvi energètic, tant si es projecta en paraments interiors com en paraments exteriors, és a dir, façanes i cobertes.\n2.4 Millora d'aïllament acústic, tant per impacte com reverberancia.\n2.5 Decoració noble i natural de paviments, parets i sostres.\n2.6 Trencament de ponts tèrmics.\n2.4 Protecció i decoració de paviments, en camins i zones costat de piscines, així com\nen vestuaris, gimnasos, patis, etc., per la seva resistència a l'abrasió i als el desgast, i la seva trepitjada suau, silenciosa i amortiguant.\n2.5 Encapsulat de fibrociment, escumes PUR, làmines minerals i materials contenint fibres, amiant, i partícules despreses, als que consolida i impermeabilitza.\n2.6 Protecció en vaixells al no deixar passar el salnitre.\nEl suro per projectar o suro projectat s'aplica amb una pistola de polvorització industrial i un compressor de manera que poden tractar-se múltiples superfícies ja siguin façanes, terres, teulades, terrasses, parets, etc. La capa de suro queda enganxada a la superfície i aporta una solució de llarga durada tant per a les humitats, com per a la protecció termoacústic i impermeabilització.


Mascherano: “La pilota no ha volgut entrar” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesMascherano: “La pilota no ha volgut entrar”\nMascherano: “La pilota no ha volgut entrar”\nEl jugador argentí ha lamentat la falta de punteria de l’equip i ha apostat per mirar endavant i centrar-se en la final de la Copa del Rei “A vegades és difícil trobar una explicació, ho hem fet tot per marcar”, ha valorat Iniesta\nMontoya ha tornat a la titularitat / FOTO: MIGUEL RUIZ - FCB\nEl central argentí Javier Mascherano ha comparegut en zona mixta després de la derrota contra el Granada i ha lamentat les ocasions desaprofitades: “La pilota no ha volgut entrar, però no podem buscar excuses, crec que hem tingut situacions per marcar, però el futbol és així, guanya l’equip que marca”. Mascherano ha reconegut que la Lliga està ara més difícil: “Ara ja no està a les nostres mans”. “No crec que la derrota a la Champions ens hagi afectat, hem generat joc i perill, hauríem pogut marcar tranquil·lament”, ha valorat l’argentí.\nEl Barça afrontarà dimecres la final de la Copa del Rei contra el Reial Madrid, i Mascherano ha apostat per mirar endavant: “Crec que per a dimecres l’equip es mereix un gran partit. Hem d’aixecar-nos i mirar endavant, perquè dimecres tenim una final i no podem fallar ”\nA continuació detallem les declaracions d’altres protagonistes del partit:\n“És un pas enrere. Hem fallat a la jugada del seu gol i això ens ha castigat molt”.\n“A vegades és difícil trobar una explicació, ho hem fet tot per marcar, ens ha faltat finalitzar les jugades que és com marques la diferència”.\n“Ens fa mal haver fet aquest pas enrere just ara, quan queda tan poc per acabar la Lliga”.\n“Estem mentalment bastant fotuts. Hauríem pogut guanyar, però no hem pogut materialitzar les ocasions”.\n“L’equip ho ha donat tot, però no ha pogut ser”.\n“Hauríem d’haver guanyat però hem donat la cara sempre”.\n“Lluitarem la Lliga fins al final, encara queden partits i esperem que els rivals punxin”.\n“Demanaria a l’afició que dimecres animi com mai, els volem dedicar la victòria”.\n“Portava temps sense jugar, volia demostrar que puc jugar en aquest equip”.\nNo vol entrar (1-0)\n“L’equip ho ha intentat de totes les maneres”\nL’escalfament a Granada


Quina diferència hi ha entre el francès canadenc, el francès suís i el francès a França?\nEn primer lloc, l’accent. També podeu afegir el francès de Bèlgica. En segon lloc, les paraules que s’utilitzen són diferents, sobretot al Quebec, a causa de la distància amb França. Mantingueren el tipus de llenguatge que s’emportaven amb ells durant el període d’emigració (començat el segle XVII) i utilitzaven paraules i expressions que han desaparegut a França durant un temps. Hi ha poques expressions molt específiques al francès suís i al francès de Bèlgica.\nEl francès i el francès suís són bàsicament el mateix. Hi ha acotacions petites, però veure l'accent varia també entre els francesos, gairebé ningú pot endevinar que som suïssos fins que els expliquem.\nHi ha algunes expressions i paraules pròpies dels francesos suïssos, però no són moltes i no són suficients per notar-les (tret que la persona visqui profundament al camp).\nEl francès canadenc, però, és un altre tema. No podem entendre la meitat de vegades. Normalment necessitem subtítols per obtenir el que signifiquen a causa de l’accent i de moltes expressions i paraules que no tenim. És una cosa sobre la qual es queixen sovint perquè ens poden entendre, de manera que pensen que també els hauríem d’entendre, però sincerament és difícil a vegades. Hi ha una broma habitual entre altres persones de parla francesa (inclosos els belgues també), que l'accent canadenc és divertit! No hi estem acostumats, així que ens dóna una impressió particular.\nEntre parèntesis, el francès belga té el mateix nivell d’entesa per als francesos que el francès suís. Un mateix llenguatge, poques variacions, no són suficients per distingir la diferència.\nDesprés també hi ha el francès que es parla a Àfrica o en alguns llocs que França havia colonitzat. De vegades / sol ser molt semblant al francès estàndard (jo anomeno aquell francès de França), però no sé prou la seva extensió i particularitats per dir-ne més sobre aquest tema.\nQuina diferència hi ha entre ser autocrític i ser autodepenedor?Quina diferència hi ha entre actuar ignorant i actuar innocent?Quina diferència hi ha entre un pen drive i una unitat flash USB?Quina diferència hi ha entre el servei d’atenció al client i l’atenció al client superior?Hi ha alguna diferència entre DALF C1 i C2 pel que fa a la pràctica? C1 serà suficient per a la majoria o hauria de seguir endavant i obtenir C2 mentre pogués?Quina diferència hi ha entre deo, perfum i colònia?Quina diferència hi ha entre judo i jujitsu?


El Tribunal Constitucional declara inconstitucional el confinament del primer estat d’alarma per implicar una suspensió de drets més que una limitació\nLa sentència permet reclamar les multes imposades per saltar-se les restriccions, però no els perjudicis per cessament d’activitat de negocis\n16 de de juliol del 2021. 19:57\nLa proposta de sentència del Tribunal Constitucional aprovada per la majoria del ple en la qual es declara la inconstitucionalitat del confinament domiciliari, amb el qual el Govern de Pedro Sánchez va combatre la primera onada de Covid per haver-se decretat a través d’un estat d’alarma i no d’excepció, desgrana les diferències entre els estats excepcionals que preveu la Constitució.\nDesprés d’un any i mig de Covid\nJutges, advocats i catedràtics veuen necessària una legislació específica davant pandèmies\nEl text, al qual ha tingut accés EL PERIÓDICO i que es notificarà en els pròxims dies, quan siguin redactats els vots particulars dels cinc magistrats que no comparteixen aquest criteri, declara que la suspensió de drets que es va produir entre el març i el juny del 2020 va superar una limitació, per la qual cosa només podria haver tingut empara legal amb l’estat d’excepció.\nAquests són els principals punts de la nova doctrina sobre els estats d’alarma, setge i excepció que estableix:\nSens dubte, del motiu\nLa sentència deixa clar en els seus fonaments jurídics que «no està en qüestió la decisió política» adoptada pel Govern, «al qual no s’atribueix cap rebuig d’inconstitucionalitat», perquè ni els mateixos recurrents «discuteixen la concurrència del pressupost que permet declarar l’estat d’alarma». Per això, el Govern primer i després el Congrés dels diputats, «amb les seves autoritzacions, van estimar que s’estava davant una circumstància extraordinària en la qual era impossible el manteniment de la normalitat mitjançant els poders ordinaris de les autoritats competents, resultant necessària la declaració de l’estat d’alarma ‘per protegir la salut i seguretat dels ciutadans’.\nDiferent incidència en els drets\nLa sentència posa cura de precisar com a premissa d’inicia que «la declaració d’un o altre estat té una diferent incidència sobre alguns drets fonamentals», en la «limitació» que preveu per al supòsit de l’estat d’alarma; i la «suspensió», per als altres dos supòsits. Per a la demanda, la «derogació» o «ablació» de determinats drets fonamentals per les disposicions impugnades hauria suposat una ilegítima «suspensió» de tals drets, ja que aquesta mesura pot només adoptar-se quan es declari l’estat d’excepció o el de setge», criteri que fa seu el tribunal.\nEl tribunal limita la seva anàlisi a «si les limitacions o restriccions incloses en la norma impugnada superen l’abast constitucionalment possible de l’estat d’alarma; la qual cosa suposaria, senzillament, una vulneració dels drets afectats. «L’alteració –sempre temporal– en el règim d’exercici dels drets fonamentals afectats tindrà la intensitat i generalitat que demanin les concretes circumstàncies determinants de la declaració d’aquest estat de crisi en cada supòsit, respectant certs límits».\n«El primer, genèric: que les condicions i requisits d’exercici del dret no suposin la «suspensió» del dret fonamental, incompatible amb l’estat d’alarma; i d’altres, específics, derivats de l’obligat respecte als principis de legalitat i de proporcionalitat. En l’estat d’alarma, i malgrat la seva possible limitació extraordinària, els drets fonamentals mantenen, doncs, aquesta condició».\nQuè va passar durant el primer estat d’alarma\nPer determinar-ho, la proposta de sentència acudeix al mateix diccionari i recorda que «suspensió» implica una «aturada» o privació «temporal», que «impedeix temporalment l’exercici d’un dret». «Pel que fa al concret àmbit dels drets fonamentals, la suspensió –que és, sens dubte, una limitació– sembla configurar-se com una aturada, tot i que temporal, de l’exercici del dret i de les garanties que protegeixen els drets (constitucionalment o convencionalment) reconeguts; i que en certs casos, i respecte de certs drets, pot venir emparada per l’article 55.1 CE. Per contra, la limitació admet moltes més formes, al marge de la suspensió», afirma.


El Berga supera l'Avià als penals en el matx pel trofeu Alfons Gonfaus - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAvià 0 0 Berga\nEl Berga supera l'Avià als penals en el matx pel trofeu Alfons Gonfaus\nEl clàssic partit de festa major es va decidir des de la pena màxima en què el Berga va ser molt eficaç\njosep parera | avià 29.08.2016 | 08:02\nLa igualtat entre els dos equips berguedans va portar el partit als penals Mireia Arso\nEl Berga va aixecar ahir el trofeu Alfons Gonfaus després de derrotar l'Avià en el clàssic partit de festa major. Un partit en el qual no es van veure gols i es va decidir a la tanda de penals, on el Berga va donar una lliçó d'efectivitat en transformar-los tots. En el matx d'ahir es va rendir un minut de silenci per Gabriel Pérez, recentment fitxat per l'Avià i mort aquesta setmana passada a causa d'una infecció provocada per una apendicitis.\nPel que fa al partit, avianesos i berguedans van mantenir un duel molt igualat, on l'Avià va gaudir de més ocasions, però les del Berga van ser més clares. En el primer temps els visitants van disposar de dues oportunitats, gairebé seguides, per obrir el marcador. Però llavors va aparèixer Sergi Porcel, el porter de l'Avià, que va realitzar un gran partit i va impedir el gol berguedà, primer en un xut de fora l'àrea i després en una rematada de cap. L'Avià també va disposar d'una ocasió molt clara en el primer temps amb una falta efectuada per Marc Guijarro, que se'n va anar fregant el travesser.\nA la represa, els locals van seguir tenint el control de la pilota i generant més ocasions que el Berga. En una de les aproximacions locals, el conjunt berguedà va cometre penal sobre un jugador de l'Avià. L'encarregat de xutar la pena màxima va ser Guijarro mateix, però el porter berguedà Juan Muñoz li va endevinar les intencions. Els avianesos van tenir una altra ocasió clara per marcar en un xut de fora l'àrea, que també va marxar fregant el pal.\nEl partit va acabar amb taules al final dels 90 minuts i s'havia de decidir un campió als penals. El Berga va convertir els cinc que va xutar, mentre que l'Avià va fallar el cinquè i definitiu. El porter berguedà Muñoz va aturar dos penals en el matx.\nD'aquesta manera, els berguedans prenen el segon trofeu en una setmana als avianesos, després d'aixecar la copa Queralt dijous passat.\nPer als avianesos aquest era el setè partit de la pretemporada. En el primer matx, els del Berguedà van empatar a casa amb el Nàstic juvenil. La primera victòria va ser a casa contra la Unificació Bellvitge (3-2) en el segon partit de preparació. A partir d'aquí, l'Avià va perdre als camps de Cassà (1-0) i Viladecans (2-0), i va guanyar al camp del Gironella (1-2)\nMentre que per al Berga, aquesta està sent una pretemporada molt positiva, on, a banda de l'Alfons Gonfaus i la copa Queralt, també han guanyat el trofeu Ciutat de Manresa, superant per la mínima l'equip local, el Gimnàstic juvenil (0-1).


Acte de lliurament de les Beques per a estudiants universitaris — Doctorat en Enginyeria Òptica — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nA l'acte, presidit pel Regidor d'Universitats el Sr Josep Forn, es varen lliurar 12 beques a estudiants de Doctorat, Treball Final de Màster i Treball Final de Grau dels diversos centres de Terrassa. Entre ells, cal mencionar l'estudiant de doctorat del nostre programa, Maria Ballesta García qui, sota la supervisió del professor Santiago Royo, està desenvolupant una tesis que porta per títol: "Propagació de feixos polaritzats en mitjans dispersors: aplicació a sistemes òptics polarimètrics actius en entorns de boira per al vehicle autònom", al Centre de Desenvolupament de Sensors, Instrumentació i Sistemes (CD6). Aquesta tesis forma part d'un projecte més ampli "Sensors làsers millorats en medis dispersors mitjançant polarització" que pretén investigar com l’ús de la propietat de polarització de la llum podria aportar millores significatives en alguns aspectes dels sistemes òptics adaptats a situacions climatològiques adverses i a teixits no transparents per aplicacions biomèdiques (medis tèrbols i dispersors).\nLes beques es concedeixen després de valorar diversos aspectes dels treballs, entre ells l'originalitat, la multidisciplinarietat o la innovació i aplicació pràctica. El tribunal avaluador dels treballs es troba format per professors investigadors dels diversos centres de la ciutat, entre ells el professor Genís Cardona, com a representant de la FOOT.