Sí o Què?: de novembre 2011\nSeria estrany que una persona que estudia castellà no sàpigues el nom de Miguel de Serventes. Així mateix, les persones que s´interessen per la cultura anglesa, solen saber qui era William Shakespeare. Nosaltres, els interessats en les lletres alemanyes, hem de conèixer el nom del gran literata i científic Johann Wolfgang von Goethe. És de tal importància per Alemanya que el seu nom va ser triat per l´ institut responsable de propagar la cultura d´ aquest país per tot el món. (Mireu “ Goethe- institut” in google i facebook).\nLa partícula VON davant del cognom alemany indica a la seva noblesa. No obstant, Von Goethe no la va obtenir per néixer en la família noble, però pels seus propis mèrits:\nL'any 1782 el Duc Carles-August va atorgar el títol de noblesa al Johann Wolfgang pels serveis prestats al país. ( De la mateixa manera la reina de Gran Bretanya va distingir al entrenador de Manchester United “Sir” Alex Ferhuson).\nJohann Wolfgang von Goehte es va interessar per ciència i medicina, va escriure novel·les i teatre, no obstant i per sobretot, es coneix entre la gent de lletres com un poeta genial, precursors dels “Romantics” alemanys. Ja sabeu que “ precursor “ vol dir que era el que va marcar els camí pels que el van seguir.\nI no penseu que “poesia romàntica” significa els versos dolços que descriuen el món de color rosa. En el segle dinou aquest corrent literari exaltava la fragilitat de la vida, subratllava la bellesa de la mort i tristesa. Si haguessin de triar alguna tribu urbana d´avui, els romantics, amb tota la seguretat, se identificarien amb els “gòtics”. (Llegiu més endavant el poema “ Ein Fichtenbaum” de Goethe. )\nGoethe va gaudir, en vida, de fama, respecte, prestigi i admiració. Van ser molts els joves que en la maduresa de Goethe s'hi volien apropar i conèixer-lo personalment. Va deixar una llista de frases sàvies una de les quals recordem per acabar aquest article: "Tots els dies hauríem de preocupar-nos per escoltar bona música, llegir bonics poemes, extasiar-nos en belles pintures i parlar paraules raonables."\nVet aquí un poema de Goethe, traduït de manera “ tècnica” al català. Us goseu fer-lo de manera poètica? Les millors traduccions seran publicades a la revista i el seu autor rebrà un diploma del “Poeta Oficial” de la optativa d´alemany de INS. LES VINYES.\nTraum von einer Fichte Tree Somnni d´un pi\nEin Fichtenbaum steht einsam Un pi solitari,\nIm Norden auf kahler Höh’. Al Nord, a la sima calba d`un torró,\nIhn schläfert; mit weißer Decke mig adormit, envoltat en un blanca manta,\nUmhüllen ihn Eis und Schnee. Feta de gel i neu, somnia...\nEr träumt von einer Palme, Somnia amb una palmera\nDie fern im Morgenland què al Orient Llunyà\nEinsam und schweigend trauert sola, trista i silenciosa\nAuf brennender Felsenwand. Viu sobre una roca cremada.\nEstà prohibit llegir això!!!\na totes les persones que no tenen vena de investigació.\nDE CAP MANERA HO MIREU!!!\nSi mai no us ha picat la mosca de curiositat!\nÉs impensable aprendre una llengua sense entendre el poble que la fa servir. Llegir literatura és una bona manera de entendre el poble que la va crear. Per això li oferim uns enigmes literàries que només els més valents gosaran de resoldre. La millor resolució publicarem a la revista. L´autor serà premiat amb un diploma del “Inestigador oficial de la oplativa de l´´ alemany de Ins. Les Vinyes”. Tambè rebrà 1punt positiu sobre la nota final del trimestre, perquè les inquietuds culturals us portaran finalment a saber una llengua amb excelència.\nEnigma 1 ( pels alumnes del 2n curs)\nUn matí de hivern, la gent a un poble de Rússia, es va quedar bocabadada.\nUn cavall penjava des del campanari del poble!!!! ¿Qué va passar?.\nPistes: BARON DE MUNCHAUSEN. Casa de Llibre\nEnigma 2 Pels cursos 3è i 4t.\n... ja va\nPublicat per SÍ O QUÈ? a 1:13 Cap comentari:\nT’ESTIMO TANT QUE ET MENJARIA!!!... I SE LA VA MENJAR!!!\nLes pel·lícules, les cançons, els anuncis, la poesia,… i tot allò que envolta l’amor romàntic, segons i com s’interpreti, pot influir negativament en les relacions de parella.\nAlegrement, s’acostuma a dir que la gelosia és un senyal d’amor. De les parelles es diu que es pertanyen un a l’altre, que sense la persona estimada no es pot viure i fins i tot un amor no correspost es considera, per part de la persona afectada, com una crueltat i una desgràcia.\nAquest univers romàntic aïlla aquestes persones d’altres sentiments o interessos, que sembla que els distreuen de l’entrega absoluta que reclama aquest tipus d’amor.\nRes en contra d’estimar, de sentir desig i afecte i de què tot això provoqui Un preuat benestar físic i psíquic, però és perillós farcir aquestes sensacions d’afany de protecció, ó d’imposicions i, sobre tot, de la necessitat de possessió.\nSovint es confon l’amor amb la necessitat de control d’una persona sobre l’altra, dirigint la seva vida, controlant el seu aspecte i vetant qualsevol altre afecte que es pugui sentir per família, amistats, … i sempre amb l’excusa de protegir la persona estimada.\nVolem posar de manifest que aquest llenguatge i aquesta actitud, tant corrent, acceptat ,cantat i consentit, poden, a la llarga, derivar en autèntiques tortures dins de la parella, parella que s’ha de basar en el respecte, la individualitat i la llibertat d’estar l’una amb l’altre perquè així és desitja, no per coacció, llàstima o por.\nUna companya de la Frontissa, quan li pregunten si ha trobat la seva mitja taronja, sempre respon que el que necessita és una taronja sencera i que ella ja ho és . Hem volgut traslladar aquí aquesta explicació tant gràfica i entenedora.\nAntigament els matrimonis es concertaven, però això no servia de garantia perquè la unió no acabés resultant un infern, majoritàriament per a les dones, a les quals es traspassava de la tutela del pare a la del marit, que també les havia de continuar educant , sempre controlades, sempre menors d’edat i sotmeses a la arbitrarietat.\nEn mols llocs del nostre món, el matrimoni concertat encara està en plena vigència, i ho continuarà estant fins que no s’estableixi legalment que aquesta pràctica, com moltes altres, és un atemptat contra els drets humans i sobre tot els drets humans de les dones i es consideri una forma de maltractament masclista.\nAvui en dia i entre nosaltres, les parelles suposem que s’uneixen per amor, però, casades o no i independentment del sexe dels seus components, es crea un llenguatge al seu voltant que pot portar a confusió.\nAmb el temps i l ’aquiescència social, aquest ambient es converteix en un virus que contamina la relació, convertint aquest amor en diferents tipus de dependències que porten a l’abús de poder i als maltractaments.\nCal que entre totes i tots fem una nova lectura de l’amor romàntic, defugint imatges i paraules que poden donar lloc a confusions de sentiments, rebutjant contundentment res que recordi ni remotament actituds de dret o possessió, deixant ben clar que la parella està formada per dues persones individuals i lliures.\nLa pel·lícula Gilda és un icona del cinema, sobre tot l’escena en que el noi li dona una plantofada a la noia, als aficionats al setè art se’ls queda cara de babau encara i avui en dia, quan ,en realitat, aquesta escena s’hauria de criticar de manera contundent, doncs per més música i parafernàlia que li posin, el que en realitat veiem a la pantalla, és una agressió masclista.\nCal que es faci un estudi en profunditat al respecte i que s’analitzin las conseqüències d’aquest llenguatge, gens innocent i que es remarqui i es promogui sobre tot entre els joves un de nou, que expressi el plaer\nd’estimar amb llibertat i independència.\nDefugim d’expressions com crim per amor o per honor, el crim i els maltractaments físics o psíquics no tenen cap justificació i molt menys per estimar. El que convé és tot el contrari, promoure les relacions sanes, estimant de veritat en igualtat de condicions i sense generar cap perill d’abús o maltractament.\n25 DE NOVEMBRE - - - -DIA INYTERNACIONAL DE LA NO-VIOLÈNCIA CONTRA LES DONES\nAhir dia 20 de novembre del 2011 es van celebrar les eleccions a España.\nEn les últimes eleccions a España va sortir com a guanyador per majoria absoluta el PP; dirigit per Mariano Rajoy. A Catalunya va sortir el CIU i al país Basc el PNB i L’Amaiur.\nEstem envoltats de crisi, i creuen que amb aquest canvi, tot millorarà; però em de ser realistes, això no s’arreglarà tant fàcilment; ni que governi un o un altre.\nEls espanyols, pensem que no és necessari gastar-se tants diners com s’han gastat en una publicitat tant enganyosa que l’únic que fa és menjar-nos el cervell a tothom.\nTot són promeses, diuen que ho arreglaran tot, que canviaran les coses…\nEn fi, res perquè en dos dies no arreglaran les coses que portem uns anys aconseguint.\nKevin Rosas, Nacy Garcia y Irene Salvador.\nPublicat per SÍ O QUÈ? a 0:58 Cap comentari:\nDesprés de molts rumors i informacions contradictòries, Activision ha presentat en societat la seva nova plataforma online per a la saga Call of Duty. Denominada definitivament com Call of Duty Elite i desenvolupada des de zero per Beachhead, el nou estudi d'Activision, Call of Duty Elite inclou innovadores característiques que milloraran de forma significativa l'experiència multijugador de la franquícia, oferint un compromís social a més de 30 milions de jugadors a tot el món. A més, el servei inclourà un valor exclusiu, una nova forma d'entreteniment creada especialment per a la comunitat Call of Duty.\nCall of Duty Elite inclourà innovacions no vistes anteriorment en la indústria, convertint-se en un element diferenciador clau per al joc més esperat de l'any, Call of Duty: Modern Warfare 3. Elite oferirà una comunicació bidireccional entre el servei i el joc, de manera que les eleccions i decisions que els jugadors prenguin en Elite a través de les plataformes mòbils i web, afectaran al seu grau d'experiència en el joc. El servei es trobarà plenament integrat amb Call of Duty: Modern Warfare 3, i estarà disponible a partir del 8 de novembre.\nLes característiques i serveis de Call of Duty Elite involucraran a la comunitat a través de tres pilars fonamentals:\n• Connexió: Call of Duty Elite ofereix als jugadors un control sobre la seva experiència multijugador, com mai s'ha vist abans, convertint-se en una veritable xarxa social. Els jugadors poden competir contra els seus amics, altres usuaris de nivell similar al seu, unir-se a grups, clans i participar en tornejos organitzats. També poden fer un seguiment sobre el rendiment, progrés i activitat de tota la xarxa, tant en el joc, com a través de les plataformes mòbils i web. Elite sempre estarà disponible perquè els jugadors puguin connectar-se amb la comunitat de Call of Duty.\n• Competició: Call of Duty Elite estableix l'entorn de joc multijugador més emocionant i competitiu. Els jugadors tindran a la seva disposició una àmplia varietat d'esdeveniments i competicions en les quals participar, contra altres usuaris amb els que comparteixen habilitats. Els premis virtuals i reals s'atorgaran a jugadors de totes les categories.\n• Millores: Call of Duty Elite serà com tenir un entrenador personal en línia. Ofereix als jugadors una guia d'estratègies dinàmiques que realitza el seguiment de les seves estadístiques i actuacions, fins al més mínim detall. Pot mostrar als jugadors com és el seu joc en comparació amb el dels seus amics, o altres membres de la comunitat. Eines i informació estan disponibles, perquè els jugadors puguin aprendre i millorar el seu nivell de joc.\nCal destacar que si bé moltes de les principals funcionalitats de Call of Duty Elite estaran disponibles per als jugadors de Call of Duty de forma gratuïta, hi haurà un accés Premium, amb una àmplia gamma de serveis i continguts exclusius, amb un preu inferior al que actualment s'abona per altres productes d'entreteniment. El servei estarà disponible en diverses plataformes - a través de navegadors web, dispositius mòbils, consoles i en la pròpia interfície del joc - perquè els jugadors puguin connectar-se a Call of Duty Elite quan i on vulguin.\nSony acaba d'anunciar en la seva conferència de l'I3 2011 el llançament de PS Vita, la nova portàtil de la companyia nipona coneguda fins ara com NGP. PS Vita es caracteritza per comptar amb una potència que rivalitza amb la de la seva germana gran, de manera que la qualitat dels jocs s'assembla bastant a la mostrada en PS3.\nPlayStation Vita és una consola portàtil de nova generació, que portarà la màxima qualitat gràfica a la seva pantalla oled per a què puguem gaudir dels millors jocs tant dins com fora de casa. La consola arribarà a les botigues aquest Nadal en un llançament a nivell mundial, encara que és més que probable que la data de llançament, encara per confirmar, s'avanci al mes de novembre.\nPreu de PS Vita\nSobre el que sí que s'han esplaiat és sobre el preu de PS Vita, detallant el preu de llançament que la consola portàtil de Sony tindrà quan arribi a les botigues. Comptem amb dues versions: el model Wifi arribarà amb un preu de 249 euros, mentre que el model amb Wifi i 3G costarà 299 euros.\nAls Estats Units la connectivitat 3G vindrà de la mà d'AT & T, mentre que es desconeixen les companyies que donaran suport la seva sortida a la resta del món, incloent-hi Espanya.\nLa sèrie inspirada en els còmics de Robert Kirkman i Tony Moore ha tornat batint tots el seus records d 'audiència. Més de set millons d 'nord-americans no van voler perdre l'estrena de la segona temporada de The Walking Dead que ho a obert amb un capítol en què els zombies han seguit complicant la vida a Rick Grimes.\nEl primer capítol de la segona temporada de The Walking Dead, emès aquest diumenge als Estats Units per la cadena AMC, ha aconseguint una audiència de 7.3 milions de nord-americans.\nUna dada a tenir en compte és que, d'entre aquests set milions d'espectadors, més de la meitat-en total de 3.8 milions de persones-són adults d'entre 18 i 49 anys. Una xifra a la qualals EUA només s'acosten un parell de sèries de televisió per cable.\nI per si set milions d'espectadors no fossin suficients, si als que van veure la premiere se'ls suma els que van fer el mateix amb la seva repetició hores després, l'audiència del primer capítol de la segona temporada de Walking Dead es dispara fins als onze milions d'espectadors.\nAquests números milloren amb escreix qualsevol registre anterior de la violenta saga de morts vivents. Així, aquesta emissió supera en un 38 per cent l'audiència de la seva estrena,el 31 d'octubre de 2010-coincidint amb la Nit de Halloween, i en més d'un milió d'espectadors la de l'últim capítol de la primera temporada, que va tenir en suspens a més de sis milions de persones.\nAvui entrevistem a la directora del centre per esbrinar les futures colònies de 3r d'ESO en què explicarà breument amb unes quantes preguntes:\nOn seran les colònies aquest any?\nAnirem a Juneda, província de Lleida.\nQuin projecta es farà?\nEs faran un taller de apicultura, de forn, una visita a la granja i un treball del paisatge.\nQuant dies durarà?\n3 dies, al final de mes de maig.\nEstaran relacionades amb el crèdit de síntesis?\nQuin professorat vindra?\nEncara no es sap.\nDaniel Arana Cevallos.


L'esperança de la utopia: Sobre el càstig\nEscrit per Tals les 16:48\nQuan he vist el títol del post, he pensat en Nietzsche. Fa poc en llegia Humà, massa humà i també n'hi parla.\nI ara faig una pregunta. I si la justícia pogués ser amoral?\n30 d’abril de 2007, a les 20:53\nUn text molt interessant i un tema molt interessant. Una pregunta a Efe; què vol dir que la justicia pugui ser amoral?\n30 d’abril de 2007, a les 22:39\nEfe, et pregunto el mateix que en Ferran, què vol dir que la justícia sigui amoral? et refereixes a que tota la societat accepti que no s'ha de castigar l'assassí per exemple? primer ens hauríem de preguntar en què consisteix la justícia, podriem dir que són les lleis en les quals es posa d'acord una comunitat, però sempre són aquestes lleis justes? No, pot ser que algú fora de la comunitat, o dins, fins i tot, no les trobi justes, per tant, què és la justícia? Com pot ser amoral? seria molt més fàcil que fos imoral, perquè l'amoralitat implica una manca de moralitat, no el fet d'estar en contra de la moralitat acceptada pels altres. Creus que poden existir unes lleis, una justícia que desconegui el que és moral? espero que ens ho aclareixis! tot això dóna per una bona discussió!\nFerran, certament vaig llegir el text i vaig pensar el mateix, són unes línies que donen molt a pensar.\n1 de maig de 2007, a les 12:00\nBuf... Nietzsche!! Cada dia tinc més clar que tu i jo estem fetes de la mateixa pasta, m'encanta aquest home!!\nEstic totalment en contra de la pena de mort i de molts dels mètodes que s'utilitzen en nom de la justícia. I això m'ha fet pensar en la guerra, en les barbaritats que s'han arribat a cometre i es cometen en nom de la llibertat. Potser la diferència amb els assassins, propiament dits, és la manca d'aquesta "bandera" que tot ho perdona, d'aquest lema sota el qual es poden comentre tots els crims impunament.\nJo crec que la justícia tant sols són normes jurídiques, són lleis, papers... però no és el concepte que entenem per justícia. La justícia NO és justa, no es regeix pel sentit comú sinó per les lleis escrites. Partint d'aquí... com pot anar bé el sistema judicial??\n1 de maig de 2007, a les 13:58\nDoncs és una mica això que ha dit la IruNa. Joc crec que la justícia —entenent justícia com el seguit d'institucions que regulen el càstig social— és merament utilitarista. És a dir, no castiga allò que està bé o està malament, sinó que castiga allò que amenaça la societat, l'estat, la col·lectivitat o el que vulgues.\nL'exemple de l'assassí és bo. Està (moralment) malament matar. Però la justícia diu que en determinades circumstàncies ja no. Per exemple, en cas de guerra. Llavors ja matar un altre ja no és assassinat.\nUi, m'he allargat massa, oi? Com déieu això és un debat dels que no s'acaben. En tot cas, vull aclarir que que la justícia siga amoral i pragmàtica ni em deixa d'agradar. trobe que la justícia és una convenció, una mena de pacte entre els ciutadans. I mirat, baix aquest punt de vista, tampoc no em desagrada. En canvi si hagués de despendre de la moral... uff.\n1 de maig de 2007, a les 15:27\nSempre, sempre, sempre, els anomenats tres filòsofs de la sospita (Nietzsche, Marx i Freud) aixequen polseguera i debat. Un tema apassionant que dóna molt de joc i que en concret a mi em fa pensar en la complicada diatriba entre ètica i moral, que no deixa de ser el que comenta Efe. I és que amb la bandera d'una determinada ètica, i d'un determinada justícia o raonament utilitarista, es poden arribar a justificar (i s'arribà de fet a justificar) RACIONALMENT barbàries com ara l'Holocaust, que no hauríem d'identificar amb una espècie d'estat de bogeria col·lectiva transitòria, sinó com a culminació d'una determinada lògica racista, és a dir, científica.\nPotser m'he anat una mica per les branques però m'hi ha fet pensar.\nUn bon article. Salutacions Tals!\n1 de maig de 2007, a les 20:43\nOstres veig que Nietzsche dóna força tema per comentar eh, per alguna cosa és un dels meus preferits i va ser el meu primer filòsof.\nBé, començo amb la Iruna, o el meu altre jo que passaré a anomenar-te jaja! Jo et dono tota la raó sobre la justificació de les guerres quan en realitat són també assassinats, a més, m'has fet pensarsobre això de si la justícia actual és justa, i crec que no, no només a nivell particular d'alguns casos sinó també general, com a lleis en si, amb raó tenim aquest gran sistema judicial!\nEfe, es veu que Mill (tot i que a mi no em convenç gaire) ha tingut molta repercussió amb el seu utilitarisme i això ho podem veure en les lleis, tens raó, no es castiga el fet dolent sinó el fet que perjudica el conjunt de la societat o el màxim nombre d'individus. Per cert, els comentaris com més llargs millors, així que res de dir que si són molt llargs, eh :P\nTarannà ja feia molt que no et veia per aquí, bentornat siguis! Tu també apuntes al tema ètica-moral-justícia i la veritat és que d'aquests conceptes en podria sorgir un debat molt extens ja que ens trobem amb certs filòsofs com Nietzsche que es plantejen si la moral cristiana és la correcta o si en realitat durant tots aquests anys ens hem equivocat, per això es poden arribar a jusificar actituds com la que tu poses d'exemple.\nM'ha encantat que aquest tema hagi donat per tant, un petó per tots!!\n1 de maig de 2007, a les 21:13


Austràlia anul·la la condemna per pederàstia al cardenal Pell, extresorer del Vaticà - Diari de Girona\nAustràlia anul·la la condemna per pederàstia al cardenal Pell, extresorer del Vaticà\nEl número tres de l'Església catòlica va ser condemnat a sis anys de presó per un jurat popular El Tribunal Superior al·lega «dubtes raonables»\nefe 08.04.2020 | 00:33\nEl cardenal i extresorer del Vaticà, George Pell, en una fotografia d'arxiu. foto: reuters\nEl cardenal i extresorer del Vaticà, George Pell, en una fotografia d'arxiu.\nEl cardenal George Pell, extesorer del Vaticà, va ser posat en llibertat ahir després que la màxima instància judicial d'Austràlia anul·lés la seva condemna a sis anys de presó per abusos sexuals comesos contra dos menors en els anys 90.\nEn una sentència emesa ahir i que no es pot recórrer, el ple dels magistrats del Tribunal Superior d'Austràlia han considerat que existeix «una possibilitat significativa que una persona innocent hagi estat condemnada perquè les proves no van establir la culpabilitat amb el nivell de prova requerit».\nEl cas per pederàstia contra l'exministre de Finances del Vaticà, estament considerat com el número 3 de la Santa Seu, es va basar en el testimoni d'una de les dues víctimes, que el va denunciar el 2014 després que l'altra suposada víctima d'abusos morís d'una sobredosi.\nL'advocada Lisa Flynn, qui representa el pare d'aquesta persona que va morir, va dir ahir que el seu client està furiós en veure «que l'home que creu que és responsable d'abusar sexualment del seu fill fos condemnat de manera unànime per un jurat perquè després es reverteixi aquesta decisió i se li permeti sortir en llibertat».\nPel seu costat, George Pell va demanar que la seva absolució no afegeixi més «dolor i amargor» a la qual ja senten les víctimes d'abusos sexuals.\n«He mantingut de manera consistent la meva innocència mentre he patit una greu injustícia i això ha estat resolt per la decisió unànime del Tribunal Superior», va dir Pell en un comunicat en el qual va assenyalar que no li guarda rancor a la persona que el va demandar.\nL'excap de les Finances del Vaticà va remarcar que el seu procés s'ha centrat en els crims que li han estat atribuïts i que no ha comès, i no s'ha tractat d' «un referèndum sobre l'Església catòlica ni com les autoritats eclesiàstiques a Austràlia han abordat els crims de pedofília dins de l'Església».\nL'equip d'advocats de Pell, liderat per Bret Walker, va argumentar que la decisió dels jutges del Tribunal Superior de l'estat de Victòria, que van ratificar el mes d'agost passat la decisió d'un jurat popular, no anava més enllà de tot dubte raonable.\nSegons la defensa, els dos jutges que van ratificar la condemna (mentre un altre va optar per revertir-la) van cometre un error en requerir que Pell demostrés la seva innocència davant dels delictes que se li atribueixen.\nEl Tribunal Superior va considerar, a més, que el jurat «hauria d'haver dubtat sobre la culpabilitat del demandat respecte a cadascun dels delictes pels quals va ser condemnat».Pell va ser condemnat al març de 2019 per cinc càrrecs d'abusos sexuals, incloent un per penetració oral, comès contra dos nens del cor de la Catedral St Patrick's en 1996 i 1997, quan era arquebisbe de Melbourne.


Una topada entre una moto i un tot terreny provoca retencions al centre d'Olot - Diari de Girona\nLa motocicleta va quedar penjada al costat de l'automòbil El caos circulatori es va mantenir entre les onze i les dotze del matí\nxavier valeri 27.07.2019 | 00:38\nUn policia pren dades de l'accident a l'avinguda Camil Mulleras. X.V\nUn policia pren dades de l'accident a l'avinguda Camil Mulleras.\nUna topada entre un vehicle tot terreny i una motocicleta de poca cilindrada va provocar retencions als accessos al centre d'Olot durant bona part del matí d'ahir. El sinistre va tenir lloc a les deu i cinquanta-vuit minuts a l'avinguda Camil Mulleres.\nArran de la vorera que dona a la sortida de l'aparcament de la plaça mercat, la motocicleta va topar frontalment contra el lateral del vehicle tot terreny. La motocicleta va quedar en vertical amb la part davantera en funció de base arran del tot terreny que estava encarat en direcció al carrer doctor Fàbregues, davant de la porta d'entrada a l'antic hospital Sant Jaume.\nEl conductor de la motocicleta va resultar ferit i va haver de ser atès pels Serveis d'Emergències Mèdiques que havien desplaçat dues ambulàncies al lloc dels fets. El conductor va ser traslladat a l'hospital d'Olot i la Garrotxa.\nAl cap de poca estona, va transcendir el fet que l'estat del ferit era menys greu. Un cop traslladat el ferit a l'hospital, el tot terreny va poder marxar del lloc del sinistre i els agents de la Policia Municipal van continuar amb els treballs de l'atestat. Al voltant de les 12 del migdia, la situació va tornar a la normalitat. En l'hora en la qual es van allargar les feines provocades per l'accident, van tenir lloc retencions importants. El motiu va ser que per causa de les obres d'asfaltatge, l'avinguda Sant Jordi està tallada en alguns trams. Així doncs, l'única alternativa per travessar Olot de banda a banda passa per l'avinguda Camil Mulleras. Si bé la policia no va tallar el trànsit per aquesta artèria i va concentrar els treballs a la vorera, van haver-hi estones en les quals part de l'avinguda Camil Mulleres estava sense utilitat.\nEl fet és que per la part nord d'Olot, les retencions es van allargar des de l'avinguda 11 de setembre fins a la rotonda de transports Minguet a la sortida de la ciutat. És a dir, hi havia una cua de quasi quatre quilòmetres.


George Clooney per retirar-se dactuar | CAT.rickylefilm.com\nGeorge Clooney ha anunciat la seva retirada de l'actuació\n"Vaig vendre una empresa de tequila per a un mil milions de dolars f *** ció. No necessito els diners"\nLa llegenda de Hollywood George Clooney ha anunciat que prendrà un pas enrere de l'actuació després d'admetre que ja no és una prioritat per a ell.\nClooney, que va ser vist per última vegada el 2016 Monster Money pel·lícula, va dir a The Sunday Times: "Mira, he actuat durant molt de temps i, ja saps, estic 56. No sóc el tipus que aconsegueix a la noia més", abans afegint que "no ha de ser el tipus que aconsegueix la noia."\nNo obstant això, hi ha una funció particular que tornaria a la gran pantalla per. "Si algú té Paul Newman en el veredicte, em saltaria," el pare de dos afegir. "Però no hi ha que molts d'aquesta manera."\nVa continuar: "L'actuació solia ser la forma en què he pagat el lloguer, però em va vendre una empresa de tequila per a un miliard de f *** ing dòlars no necessito diners.".\nEl joc net - ¿qui pot discutir amb això?\nAquesta no és la primera vegada que el director Suburbicon ha obert sobre els seus plans de jubilació. En declaracions a la BBC de nou en 2016, Clooney va explicar que no volia que els seus devots fans el veiessin envellir. Ell va dir: "Crec que ningú vol veure ningú realment l'edat."\nEt volem a qualsevol edat, George.\nEll va explicar: ". Vostè sap, és una cosa molt implacable, la càmera és, i així l'envelliment es converteix en una cosa que saps, intenta fer cada vegada menys en pantalla Intenta recollir les pel·lícules que funcionen millor per a vostè i amb l'edat es tornen cada vegada menys ".\nParlant del seu desig de centrar-se en dirigir en canvi, George va dir: "A mesura que envelleix a la pantalla s'arriba a aquest punt en el que realment entén que, ja saps, no pot quedar-se al capdavant de la càmera tota la vida I el que és. Molt més divertit, i és infinitament més creatiu, que es dirigeix ".\nEl que ara, a part de dirigir? Una incursió en la política, potser? Sens dubte, no hi ha dubte Amal faria una primera dama perfecta. Només hi ha un petit detall: que en realitat no vol ser un polític.\n"Hi ha molta gent que ja Trump va ser triat realment han estat pressionant a mi a participar més en la política reial, específicament a l'oficina més alta", va dir, abans d'admetre que, "no tinc aspiracions polítiques."\nCom es va dir, però, no és l'abreviatura de canvi per a tot el que fa estem segurs que va a estar molt bé.\nCelebrity Polítics: Què celebritats estan votant per qui?\nCheryl parla amb Alex Steinherr de NOU LOreal lip kits\nDemi Lovato parla francament sobre la malaltia mental - entrevista 2018 - Consell Nacional de Conducta per a la salut del comportament\nLadquisició de Twitter dAmy Schumer - respostes i tweets


Comunicat de la Colla Ecologista l’Arrel sobre els usos de la Finca de Fuset | TV Digital Ontinyent\n17 abril 2021 - 8:23 h\nInici General Comunicat de la Colla Ecologista l’Arrel sobre els usos de la Finca...\nComunicat de la Colla Ecologista l’Arrel sobre els usos de la Finca de Fuset\nA continuació oferim el comunicat emés el dijous 12 de març per la Colla Ecologista l’Arrel sobre els usos de la Finca de Fuset:\nEl nostre grup de defensa ambiental vol manifestar la “total submissió del PP i el PSOE d’Ontinyent, a prendre les seues decisions perquè s’aproximen les eleccions municipals i denunciem la irresponsabilitat a l’hora de gestionar el patrimoni públic d’aquests dos partits convenenciers”, en el tema refent a la finca de titularitat municipal de Fuset. Critiquem el canvi d’actitud de l’Alcalde Jorge Rodríguez, qui ha demostrat que no està capacitat per prendre decisions que afecten al patrimoni públic d’Ontinyent, quan afecten als seus interessos polítics. Si fa un mes el Sr. Rodríguez estava convençut que aquestes activitats no es podien legalitzar, no entenem ara a què es deu aquest canvi de parer, en la línea de prioritzar unes activitats privades en una propietat municipal, quan no és possible fer-la acord a la llei.\nDenunciem la poca solidesa política del PP i del PSOE davant de prendre una decisió que afecta al poble i la gestió d’una finca pública, que s’emmarca dins del Paratge Natural Municipal i on, en els seus usos, resulten incompatibles determinades activitats, encara que s’hagen estat realitzant durant els darrers quaranta anys. Un espai de tots els ciutadans d’Ontinyent i no sols d’uns pocs, com pretenen que així siga, i a més a més, amb la clara intenció de perpetuar en el temps un autèntic desficaci que ja porta en marxa massa temps.\nAquesta decisió implica un fort revés a un procés de participació ciutadana que va començar fa més de dos anys. Quin és el paper del Consell Local del Medi Ambient, la decisió del qual, ara és massacrada per una decisió partidista?… Precisament en un moment en què hi ha obert un procés de suposada participació ciutadana al municipi. Com pot defensar ara el Sr. Rodríguez eixa participació?… Preguntes totes, que requereixen respostes clares per part del consistori ontinyentí, que malauradament, ha decidit deixar de banda a un bon grapat d’associacions ben representatives d’Ontinyent.\nConsiderem que l’Acalde i el PP han mentit a les associacions implicades en la gestió d’aquest espai durant les passades dècades, i que “han promès pagar amb diners públics” les activitats privades d’aquestes associacions, els usos de les quals, no són compatibles amb l’ús públic del Paratge Natural Municipal.\nArticle anteriorL’alcalde Jorge Rodríguez presenta la candidatura socialista a l’alcaldia d’Ontinyent\nArticle següentEl PP d’Ontinyent anuncia que recuperarà la comissió de patrimoni\nTV Digital Ontinyent - 03/05/2012 0\nEl PSPV reclama al PP que demostre el recolzament al Pla...\nTV Digital Ontinyent - 21/02/2013 0\nEl PSPV-PSOE de La Vall d’Albaida ha demanat al PP de la comarca “que demostre amb fets” el seu gir en defensa del Pla...


Raunas Riga Letònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRaunas iela 25, Suburbis de l'Est, Riga, Letònia, LV-1039 - Veure al mapa\n"The owner she is very nice to give me a twin room insted the..."\nSituat en el cor de Suburbis de l'Est, Raunas és un lloc ideal des d'on descobrir Riga. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Centre Comunitat Jueva, Catedral Russo-Ortodoxa, Museu Nacional d'Art.\nRaunas també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Riga. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar, neteja en sec, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, nevera, assecador de cabell, servei de planxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Raunas és una selecció idònia per a la vostra estada a Riga.\nTots els tipus de viatgers (101) Parelles (8) Viatgers en solitari (84) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (1) Grups (5)


Elena Cebrián sobre Intu Mediterrani: "S'ha de garantir la seguretat jurídica i tindre en compte totes les veus" - À Punt\nElena Cebrián sobre Intu Mediterrani: "S'ha de garantir la seguretat jurídica i tindre en compte totes les veus"\nElena Cebrián aposta per la prudència i per analitzar en profunditat tots els vessants implicats en el projecte Intu Mediterrani abans de prendre cap decisió. Així ho ha assenyalat la consellera d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural en declaracions a l’edició del matí d’À Punt Notícies. "S'ha de garantir la seguretat jurídica i tindre en compte totes les veus", ha afirmat. En aquest sentit, Cebrián ha apuntat que la seua responsabilitat és assegurar que tot el procés es faça amb el rigor necessari, encara que ha reconegut que en alguns casos, projectes d'aquest tipus no han funcionat. "Són projectes amb un gran impacte i, per tant, s'ha d'escoltar les persones implicades, especialment aquelles que tenen negocis locals i interessos a la zona".\nLa consellera també ha sigut cauta a l'hora de fer cap tipus de previsió sobre la regeneració de la zona afectada per l'incendi de Llutxent, però ha reconegut que els tècnics són "moderadament optimistes. El bosc mediterrani té una capacitat de regeneració molt elevada, i amb les pluges de la tardor farem observacions d'on hi ha regeneració natural. A partir d'aquestes dades acompanyarem el procés per tal que la recuperació de la zona siga la millor possible", ha assenyalat. De la mateixa manera, Cebrián ha incidit en la necessitat de treballar després de l'incendi per a evitar fenomens futurs similars.\nEn aquest sentit, la responsable de la Conselleria de Medi Ambient ha tingut paraules per als bombers forestals i ha remarcat les seues reivindicacions. Cebrián ha assegurat que s'estan estudiant totes les opcions, i especialment "les qüestions legals perquè la millora de les condicions laborals i de salari d'aquest col·lectiu siguen una realitat al més prompte possible". Malgrat tot, ha reconegut que es tracta d'un procés lent, ja que s’ha de tindre en compte no només el vessant legal, sinó també les dificultats de l'administració autonòmica pel que fa a la situació d'infrafinançament que pateix per part de l'Estat.\nSobre el pla de gestió de la palla de l'arròs, que divideix l'Albufera en dues zones, en què de forma altenativa es retirarà o es cremarà la palla, Cebrián ha apuntat que a hores d'ara es tracta de la "solució més factible després d'haver-la pactada amb totes les parts implicades", però que tanmateix l'objectiu és "trobar alternatives a la palla perquè no siga necessari cremar-la".\nI pel que fa a la compra del cim del Penyagolosa, la consellera ha assegurat que es tracta d'un pas significatiu "que facilita la gestió de la superfície, així com l'organització d'activitats", a més de tindre un important valor simbòlic, ja que "és una qüestió que afecta els valencians i les valencianes, perquè la natura pertany a tots i a totes".


18 maig 2021 10:01\nLa presidenta del Govern, Francina Armengol, ha avisat aquest dimecres que «l'alternativa a un Govern de progrés és de dreta i ultradreta» amb polítiques ambientals, territorials i urbanístiques «infinitament pitjors».\nAixí s'ha expressat Armengol durant una roda de premsa després de ser demanada per si li preocupa que al PSIB li afectin electoralment les crítiques de grups ecologistes com el GOB o Terraferida.\nLa secretària general del PSIB s'ha volgut mostrar «absolutament respectuosa» amb aquests grups i fins i tot ha assenyalat que «gràcies al moviment ecologista» les Balears han tengut «una història millor».\nLa presidenta ha dit entendre els posicionaments d'aquestes entitats, si bé ha recalcat que les polítiques de dreta en matèria d'ecologisme «ja s'han conegut a les Illes».\nMassa sovint el GOB (i ara també Terraferida) ha fet el joc a la dreta (i ara ultra-dreta) devastadora .\nPer cert, la pedrera de Porreres - Montisión escarrufa, l'han vista?\nPer Terrabilly, fa mes de 2 anys\nGràcies al GOB i Terraferida d'aquí pocs anys podrem anar per autopista a LLuc.


Educació castiga STEPV sense rebre les subvencions legals a les quals té dret\nPer primera vegada, els Pressupostos de la Generalitat valenciana de 2010 exclouen les ajudes al Sindicat de Treballadores i Treballadors de l'Ensenyament del País Valencià (STEPV) per formació, promoció de la llengua pròpia i representativitat. Sense donar cap explicació, la Conselleria d'Educació ha decidit suprimir al sindicat com perceptor d'aquests capítols pressupostaris que fins ara arreplegaven els Pressupostos.\nSTEPV és l'única organització sindical eliminada d'aquestes partides. Es tracta per tant d'una situació gravísima de persecució política i d'atemptat a la llibertat sindical contra la representació majoritària dels treballadors i les treballadores de l'ensenyament del País Valencià.\n22/12/2009 01:58 Cultura\nDes que es van conèixer els esborranys de la llei de Pressupostos, STEPV va sol·licitar entrevistar-se amb responsables de la Conselleria i del govern valencià perquè oferiren explicacions de l'exclusió i resolgueren el suposat error. No obstant això, les gestions realitzades per representants del sindicat van confirmar que la retirada de les subvencions obeïa a una decisió política presa a consciència per a castigar a l'organització sindical per la seua oposició a la política educativa del conseller d'Educació i del govern valencià. Es tracta d'una oposició legítima i democràtica i que, com s'ha manifestat en l'últim període, és compartida per desenes de milers de ciutadanes i ciutadans.\nDavant l'agressió governamental, portaveus del Sindicat es van entrevistar amb tots els grups parlamentaris de l'oposició, PSPV-PSOE, Esquerra Unida i Compromís, i els van sol·licitar la presentació d'esmenes per a restituir les ajudes a STEPV en les partides corresponents, petició que van assumir i van materialitzar immediatament. Com resposta, el Partit Popular va rebutjar totes les esmenes plantejades en aquest sentit.\nEls fets denunciats posen de manifest el tarannà autoritari que s'ha instal·lat en l'administració educativa valenciana, una administració que rebutja el diàleg, la negociació, el consens i la recerca d'acords amb el sindicat majoritari de l'ensenyament. Per contra, els responsables de la Conselleria, amb l'únic objectiu de limitar les accions crítiques contra la seua gestió, s'han obstinat a suprimir les dotacions econòmiques que d'acord a dret corresponen a STEPV.\nLa Conselleria perjudica de manera innecessària les relacions amb el sindicat majoritari en un nou acte d'irresponsabilitat política. A més, aquestes retallades en el finançament no beneficien a ningú i qüestionen les actituds democràtiques de les seues instigadores. Amb la seua actuació, el conseller d'Educació col·loca al president Francisco Camps en una situació delicada, en la primera línia de la confrontació. En la seua última mostra de miopía política i actitud provocadora, Alejandro Font de Mora obliga al govern de la Generalitat a assumir la responsabilitat de deixar sense finançament públic al sindicat majoritari de l'ensenyament.\nAquest fet se suma a la campanya repressiva iniciada per la Conselleria contra l'educació pública, amb desafiaments als equips docents, als càrrecs directius i a altres entitats educatives. Les amenaces al professorat de Ciutadania de l’institut Altaia, d'Altea, els expedients a càrrecs directius d'Almoines o Monfort, o les retirades d'ajudes a Moviments de Renovació Pedagògica o la Fundació Sambori són casos puntuals que il·lustren l'obsessió de l'actual equip d'Educació per castigar a qui qüestionen públicament les seues imposicions.\nPerò aquestes mesures repressives són inútils perquè no tindran l'efecte desitjat pels seus patrocinadors: les decisions sindicals en aquesta organització només depenen de la voluntat i la tenacitat de les treballadores i treballadors i de les quotes de les persones afiliades, les quals cobreixen econòmicament l'activitat sindical. Si es pretén silenciar i reduir una veu crítica i incòmoda per a l'actual govern valencià, Camps pot entropessar justament amb l'efecte contrari. De fet, la repressió injustificada contra el STEPV ja està experimentant una ona d'adhesions i solidaritat, un autèntic boomerang contra els seus promotors.\nNo cal dir que STEPV presentarà el corresponent recurs per persecució i atemptat a la llibertat sindical i iniciarà una campanya per a donar a conèixer a la societat aquests fets tan greus. El Sindicat, que seguirà pressionant a la Conselleria i al govern valencià perquè esmenen la seua actitud, ja ha anunciat que demanarà la intervenció de la Sindicatura de Greuges. Si cal, ha advertit STEPV, es recorrerà fins a les més altes instàncies, inclosa l'Organització Internacional del Treball, OIT.


Mislata veu complit el compromís de la Generalitat Valenciana de rehabilitar l’Hospital Militar – RiberaTV\nMislata veu complit el compromís de la Generalitat Valenciana de rehabilitar l’Hospital Militar\nS’inicia la licitació de les obres de la primera fase de rehabilitació per 33 milions d’euros, que convertirà l’antic hospital en un centre hospitalari de llarga estada, crònics i salut mental\nLa Generalitat Valenciana ha anunciat l’inici de la licitació per a les obres d’ampliació i reforma de l’antic Hospital Militar, per un import de 33 milions d’euros. En aquest sentit la reforma i ampliació de l’Hospital Militar permetrà albergar serveis sanitaris que milloren la prestació de l’atenció en matèria de malalts crònics, de llarga estada i de salut mental a la Comunitat Valenciana.\nPer a l’alcalde, Carlos F. Bielsa, “és un primer pas molt important per a aconseguir definitivament la revesión de l’hospital Militar i que la seua gestió siga pública, dependent de la Conselleria de Sanitat a partir de 2024”. Al que ha afegit que “aquesta notícia posa de manifest el compromís i el compliment de la paraula per part del Consell per a complir amb la nostra reivindicació històrica i siga un centre sanitari de referència per a la nostra comarca”.\nA causa de la necessitat de mantindre temporalment algunes de les activitats que el complex alberga en l’actualitat, les obres s’executaran en dues fases. La primera de les fases, objecte d’aquesta licitació, contemplarà la construcció dels edificis de nova planta com l’Edifici Logístic i l’edifici d’Administració i Gerència, així com la rehabilitació d’altres pavellons ja existents, així com la rehabilitació de l’actual centre d’Urgències.\nAlbergaran noves unitats assistencials com a Salut Mental, Rehabilitació i Unitats de Convalescència i Llarga Estada, a més d’un edifici polivalent, entre altres.\nMislata veu complit el compromís de la Generalitat Valenciana de rehabilitar l’Hospital Militar added by Ribera Televisió on 12 juliol, 2021


Xateba celebra demà dissabte "Art al Carrer" - Portal de Xàtiva\nXateba celebra demà dissabte «Art al Carrer»\nL’associació Xateba celebra demà dissabte l’esdeveniment «Art al Carrer» amb motiu del Dia Internacional contra la violència de gènere que es celebra dilluns 25 de Novembre. Demà a partir de les 16:30 hores es duran a terme tallers a càrrec de Gent de la Consolació i recitals de poesia per part de Paraules de Fang. També hi haurà un contacontes organitzat per «Xàtiva renaix de les cendres» y tindrà lloc la presentació d’Art al Carrer Jove.\nRemarcar que hui divendres a les vuit de la vesprada hi haurà una lectura de textos contra la violència de gènere en la llibreria La Costera.\nD’altra banda, el Consell Municipal de la Dona ha organitzat dilluns una marxa a les set de la vesprada. Seguidament es llegirà un manifest a les portes l’Ajuntament. Durant aquest mes de novembre, la Policia Local està duent a terme xarrades de prevenció de violència de gènere en els instituts de la localitat.\nPublicado el noviembre 22, 2013 Autor Portal de XàtivaCategorías Eventos, XàtivaEtiquetas art, carrer, contra, dia, genere, internacional, violencia, xateba, Xàtiva\nAnterior Entrada anterior: Finalitza el Programa d’Atenció Social a immigrants impulsat per l’Ajuntament d’Ontinyent\nSiguiente Entrada siguiente: El Ayuntamiento de Moixent contratará a 40 personas desempleadas


Stockbridge (Vermont) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n43° 45′ 42″ N, 72° 44′ 13″ O / 43.7617°N,72.7369°O / 43.7617; -72.7369\nStockbridge és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia una població de 674 habitants.\nSegons el cens del 2000, Stockbridge tenia 674 habitants, 281 habitatges, i 193 famílies. La densitat de població era de 5,6 habitants per km².\nDels 281 habitatges en un 29,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 27,4% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 37.292 $ i la renda mediana per família de 44.821 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.417 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 21.379 $. Entorn del 2% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Stockbridge_(Vermont)&oldid=21872423»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 ago 2019 a les 07:31.


Filmoteca Valenciana custodia 3 pel·lis porno que va encarregar Alfons XIII\nrodades als anys 20\nLa Filmoteca Valenciana custodia tres pel·lícules porno que va encarregar Alfons XIII\nLes cintes, titulades 'El confesor', 'El ministro' i 'Consultorio de señoras', són les úniques que es conserven de l'àmplia col·lecció eròtica del monarca\nDivendres, 18/01/2019 - 18:14\nLa Filmoteca Valenciana custodia als seus arxius tres pel·lícules pornogràfiques encarregades pel rei Alfons XIII a començaments del segle XX, les úniques que de moment es conserven de l’àmplia col·lecció eròtica del monarca. Les cintes, titulades 'El confesor', 'El ministro' i 'Consultorio de señoras’, van ser dipositades a la Filmoteca per un particular a començaments dels anys 90 i, després de la seva restauració i digitalització, es van incorporar a l’arxiu audiovisual de la Filmoteca.\nAixí ho ha explicat aquest dimecres a Efe la cap de recuperació de la Filmoteca, Inmaculada Trull, que ha indicat que les pel·lícules, rodades a començaments dels anys 20 per Ricardo Baños, no són propietat de la Filmoteca sinó que aquesta institució les custodia.\nSegons ha avançat a la cadena Ser l’exdirector de la Filmoteca i productor José Luis Rado, que va trobar les cintes fa anys i n’és l’actual propietari, van aparèixer en un convent valencià. Es tracta de tres pel·lícules mudes i en blanc i negre, amb un contingut pornogràfic molt explícit, encarregades per Alfons XIII, que va ser rei d’Espanya des del seu naixement (17 de maig del 1886) fins a la proclamació de la Segona República, el 14 d’abril del 1931, als germans Ricardo i Ramón Baños a través de la mediació del comte de Romanones.\nRetrat del rei Alfons XIII / Arxiu\nLa cap de recuperació ha indicat que la catalogació de les cintes es fa basant-se en la historiografia i els manuals de cine que existeixen, ja que les pel·lícules no compten amb títols de crèdit i ni tan sols hi apareix el títol del film. Per la seva part, la responsable del centre de documentació de la Filmoteca, Raquel Zapater, ha assenyalat a Efe que després de la mort d’Alfons XIII es va ordenar la destrucció de la seva col·lecció eròtica personal, però que els germans Baños van guardar còpies d’aquestes pel·lícules.\nDe fet, Trull ha indicat que el que es conserva a la Filmoteca és una de les còpies, i ha explicat que les cintes les pot veure qui ho desitgi al centre de documentació de la Filmoteca, ubicat al barri de Benimaclet, però que no poden ser deixades. Únicament podrien sortir de la Filmoteca en cas que ho demanés un festival o un museu, i després de demanar permís al propietari, ha precisat Trull, que ha indicat que les còpies en DVD només estan disponibles per a treballs d’estudi i recerca.\nZapater ha destacat que hi ha una teoria segons la qual aquestes pel·lícules van ser rodades en prostíbuls valencians, alguns dels quals tenien bastanta fama en aquells moments, i ha assenyalat que les protagonistes dels films són prostitutes.\nEl rei del porno\nTemes: València Porno Cine espanyol Cine


Després de la depuració patida durant el franquisme, els docents de les Illes dels anys vuitanta s’esforçaren per imbuir-se de l’esperit de llibertat del moment\nPalmaL’ inici del curs 1981-82 és el que més bé recorda Rafel Gelabert. A dotze anys havia de començar sisè d’EGB a l’escola pública de Campanet. “Em tocà -recorda- una mestra que nomia Amparo. Tenia uns 32 anys. Era de Palma. Rebutjava la premsa rosa i criticava el servei militar. A més, en comptes de xerrar de misses, ens ensenyava a brodar i a cosir, tant a nins com a nines. Ens feia penjar a les parets retalls de titulars del diari El País i ens encarregava treballs sobre les possessions del nostre poble. Amb ella ja no es pegà pus més a classe”.\nDe la mà d’aquella docent progressista, Gelabert també començà a sentir a parlar de memòria històrica, encara que tímidament: “A partir del llibre de text, realitzàrem un treball sobre la Guerra Civil. Va ser, però, una tasca coixa perquè no es feu cap menció del desembarcament de Bayo a Manacor o de persones com Emili Darder i Aurora Picornell. Igualment a classe poguérem parlar de drets humans, de civisme i de la igualtat de les persones. Amparo ens deia que el rei d’Espanya era com tothom i que, en cas de fer un doi, també seria jutjat. Santa innocència la meva que m’ho creia tot!”.\nEscola mixtaCuriosament les bases de la nova escola de la Transició es posaren durant el franquisme, el 1970, cinc anys abans de la mort del dictador. L’aleshores ministre d’Educació, el valencià José Luis Villar Palasí, impulsà l’aprovació de la Llei General d’Educació (LGE), també coneguda com a llei Palasí. Gabriel Barceló, professor de Pedagogia de la UIB, en destaca les principals novetats: “Calia modernitzar un sistema formatiu que no donava resposta a les necessitats del mercat laboral del moment. La darrera llei educativa de caràcter general era de 1857, la llei Moyano. La LGE suprimia la separació per sexes a les aules, la qual cosa generà una forta oposició per part de l’Església. També feu obligatòria fins a 14 anys l’Educació General Bàsica (EGB), unificà l’educació secundària amb BUP (Batxillerat Unificat Polivalent) i COU (Curs d’Orientació Universitària) i donà un nou impuls a l’educació tècnica superior”.\n“Començàrem guanyant al mes unes 16.800 pessetes, que era poc en comparació a les 30.000 pessetes que es pagaven a l’hoteleria"\nCels Calviño, de 71 anys, és un mestre jubilat que va començar a treballar el 1973 amb aquella “valenta” reforma educativa. “Jo -assegura- encara no tenia la carrera i em varen cridar d’un centre per fer de docent perquè en faltaven. Aleshores tothom que estudiava magisteri acabava treballant en un banc o en un hotel perquè pagaven més”. Un company seu, Miquel Perelló, de 65 anys, recorda les minses nòmines que cobraven els docents al principi: “Començàrem guanyant al mes unes 16.800 pessetes, que era poc en comparació a les 30.000 pessetes que es pagaven a l’hoteleria. Però, així i tot, el professorat estava molt ben valorat per les famílies. Després, amb Felipe González, el nostre sou s’anà dignificant amb relació als altres obrers”.\nMestres vocacionalsDes de l’escola Rafal Vell de Palma, Calviño va ser un dels primers mestres a elaborar material didàctic propi: “Amb Pau Bibiloni, ens dedicàrem a fer sobretot fitxes de ciències socials i naturals. Llavors només s’estudiava la geografia d’Espanya, amb tots els seus rius. Nosaltres volíem que els nins d’aquí començassin per conèixer el seu entorn més immediat. A més, teníem molt present que la motivació era una peça clau per aconseguir un aprenentatge més efectiu”.\nCalviño s’entregà en cos i ànima a aquell projecte tan engrescador: “Era un temps en què crèiem que amb les eines pedagògiques podríem canviar el món. Després de l’estretor patida durant dictadura, teníem unes ganes boges d’innovar. Exercíem la nostra professió amb una gran devoció i amb un clar compromís social. Volíem fugir de la figura del mestre tradicional del franquisme, tan amant de la memorització i del lema ‘ la letra con la sangre entra ’. L’alumne havia de deixar de ser un número per passar a ser el protagonista. També promogueren molt les sortides escolars amb una finalitat pedagògica concreta”.\nEl fet que tota aquesta tasca docent fos en català generà alguns problemes al principi. “Molts dels alumnes del nostre centre -afirma Calviño- eren fills de peninsulars. Hi havia pares que no ens entenien. Però nosaltres vàrem fer molta de pedagogia per insistir en la importància del català com a llengua vehicular. I al final va anar bé”. Avui aquest mestre vocacional troba a faltar l’esperit de lluita d’aquells anys de tantes il·lusions: “Ara impera el conformisme a les escoles. A més, el problema de l’educació és que s’ha burocratitzat massa”.\nQuan el català es normalitzà a l’escola\nDe la mateixa opinió és Jerònia Sampol, de 69 anys. Va coincidir al Rafal Vell amb Calviño. Quan es va jubilar, fa nou anys, també ja estava cansada de tanta burocràcia. “La culpa -diu-és de la Conselleria, que fa perdre molt de temps als mestres omplint paperassa. Jo el que volia era preparar bé les classes”. Sampol també guarda molt bons records dels seus inicis com a docent: “Hi havia gent que estudiava magisteri a Palma perquè no podia anar a Barcelona a fer altres carreres. A la facultat vàrem ser la primera generació que exigírem que homes i dones deixassin d’estar asseguts per separat a l’aula. Érem meitat i meitat. Després, al Rafal Vell seríem pioners a educar per projectes: creàrem un hort escolar i propiciàrem l’intercanvi amb altres escoles de Catalunya”.\nSobre la situació actual del gremi, Sampol fa el següent lament: “Falten més ganes de creure en aquesta professió”. I sobre l’èxit docent, sentencia: “Un mestre s’ha de saber adaptar al que té. Un any tindrà bons alumnes i un altre alumnes a qui els costarà més. Per tenir autoritat, un mestre ha de ser just i saber escoltar. El nin, per part seva, ha d’entendre que té uns drets, però també uns deures”.\nLluites sindicalsEls professors de Secundària també s’imbuïren de l’esperit d’innovació i de llibertat de la Transició. Un d’ells va ser Eusebi Riera, de 70 anys. Es va jubilar el 2011 com a professor de filosofia a l’institut Ramon Llull de Palma, un dels més represaliats durant el franquisme. Un dels directors d’aquest centre, Bartomeu Bosch, catedràtic de Llatí, fou també el president de la Comissió Provisional per depurar els docents sospitosos de ser “desafectes” al Movimiento. Així no tingué cap problema a declarar com a “no aptes” companys seus d’institut com Sebastià Font i Salvà, catedràtic de Filosofia, i Gabriel Alomar Villalonga, catedràtic de Literatura. Altres, com Docmael López Palop, catedràtic de Matemàtiques i polític republicà, serien condemnats a trenta anys de presó -moriria al cap d’un any a l’Hospital Provincial pels seus problemes pulmonars agreujats per les condicions de la vida entre reixes.\nEls mestres depurats de la República\nEl 1976, en acabar la carrera, Riera va ser un dels primers docents que s’afilià a CCOO. Després passà a l’STEI a organitzar el sector d’instituts: “El curs 1978-79 aconseguírem que la contractació de professors fos transparent, amb un barem a la vista de tothom. Fórem de les primeres regions a aconseguir-ho, juntament amb Madrid i Barcelona. Aleshores cada director triava a dit el personal”.\nAls anys vuitanta, a Mallorca, no hi havia tants d’instituts com ara. A Palma, els de referència eren el Ramon Llull, el Joan Alcover i l’Antoni Maura. Riera aviat s’hagué d’embarcar en una nova lluita sindical: “El mateix 1978-79 hi hagué una reducció de places per qüestions pressupostàries del Ministeri. Els interins, que érem un 60% del cos docent, amenaçàrem de fer una vaga si no es garantia feina per a tothom. I al final també ho aconseguírem gràcies a la germanor entre companys. Hi va haver gent, però, que s’hagué de desplaçar a altres comunitats”.\nAquest filòsof combatiu es mostra molt crític amb l’actual moviment sindical de l’ensenyament: “Jo eliminaria la figura de l’alliberat sindical. Bastaria un secretari sindical a cada centre. Jo sempre vaig complir el meu horari. En un primer moment, feia de professor al nocturn del Ramon Llull i al matí em dedicava a voltar pels instituts a recollir les queixes dels companys. Ara els sindicats s’han fossilitzat, són individus que estan a l’oficina tramitant burocràcia”.\nRiera, en canvi, no és tan dur ni amb les noves generacions de professors ni d’alumnes. “He vist companys joves que han sortit de la universitat amb moltes ganes. Es troben, però, amb una realitat que, com és normal, ha canviat. Abans, només cursaven la Secundària els fills d’unes quantes famílies escollides. Ara, com que és un ensenyament que s’ha massificat, el nivell ha baixat. Sovint els dos pares treballen i els nins es passen l’horabaixa a casa seva tots sols. Ningú no els controla, i això afecta el seu rendiment escolar. Ara baixen certs coneixements, però els alumnes en tenen d’altres àrees”. Riera, amb tot, sí que lamenta que l’escola hagi deixat de ser un ascensor social: “Per desgràcia, l’èxit acadèmic d’un alumne sol estar condicionat per la seva classe social”.\nEl BOE del 18 de març de 1978 publicava una llei que suposava el naixement d’una institució important per a casa nostra: la Universitat de les Illes Balears (UIB). Per posar-la en marxa es constituí una comissió gestora que durant quatre anys fou presidida per Antoni Roig, doctor en Ciències Químiques. La primera etapa de l’ alma mater serví per consolidar els estudis que fins aleshores depenien de Barcelona. El 1982 es convocaren les primeres eleccions a rector. Dos eren els candidats: el catedràtic de Geografia Bartomeu Barceló i un desconegut catedràtic de Matemàtiques, Nadal Batle, un felanitxer de 37 anys, que va ser qui va donar la sorpresa.\nUn dels primers objectius de Batle com a rector va ser la creació a Palma d’un campus universitari, prop de la carretera de Valldemossa, on a partir de 1983 es traslladaren els estudis de les antigues instal·lacions de Son Malferit. Seria la pedra angular del seu ambiciós projecte. Així ho assegura el professor Josep Maria Llauradó, autor d’ Els anys incomplets. Biografia pública de Nadal Batle (1945-1997), publicat el 2003 per Documenta Balear: “A imitació dels campus anglosaxons i americans, volgué crear un campus universitari que estigués a l’altura del pes intel·lectual que havia de tenir la institució dins la societat illenca. No volia una universitat de províncies, sinó de primer nivell”.\nLlauradó ressalta la talla intel·lectual de Batle: “Va ser un savi del Renaixement, un científic de primera, que sabia idiomes -cosa poc habitual al seu temps- i amb una gran cultura que impressionava la gent. Va ser un visionari de les noves tecnologies, que aconseguí modernitzar la UIB gràcies als seus influents contactes en tots els àmbits. A part de crear un campus universitari, també tenia la idea de fer un parc tecnològic que fos un potent motor d’innovació capaç d’atreure empreses de fora. És el que després seria el Parc Bit”.\nBatle també es posicionà fort en la defensa de la cultura pròpia. “Va apostar -assegura el seu biògraf- per un bilingüisme català-anglès. Considerava el català com una llengua de cultura com qualsevol altra, que havia de conviure amb l’anglès com a llengua científica”. Tanmateix, la gestió del primer rector de la UIB no estigué exempta de polèmica. Un sector l’acusà d’obscurantisme i de practicar una política massa personalista. Perdria les eleccions de 1995 després de tretze anys al capdavant de la institució. El succeí el menorquí Llorenç Huguet, que encara ocupa el càrrec després d’un parèntesi de deu anys. Aleshores Nadal tornaria a les aules i explotaria la seva faceta d’articulista humanista al ‘Diari de Balears’. També traduiria al català, juntament amb Nina Moll, un dels seus llibres de capçalera, del tot clarivident, ‘Viure en digital’, del nord-americà Nicholas Negroponte. Moriria d’un atac de cor al cap de dos anys de deixar el rectorat. Tenia 52 anys.\neducació TURISTA DE COA D'ULL Illes Balears transició republica


Genius Hack: registra fàcilment l’enllaç amb les pestanyes - Consells Sobre Funcions\nPrincipal Consells Sobre Funcions Genius Hack: registra fàcilment l’enllaç amb les pestanyes\nGenius Hack: registra fàcilment l’enllaç amb les pestanyes\nSempre heu estat superats, de manera que no ens estranya que tingueu diverses inscripcions alhora. (Realment hauríem de donar insígnies per això).\nTant si teniu previst fer un esforç voluntari durant tot l'any com si organitzeu diverses oportunitats per al mateix grup de persones, té molt de sentit enllaçar les inscripcions perquè els participants puguin veure més fàcilment totes les opcions disponibles.\nidees de grups reduïts cristians\nAmb això, els creadors d’inscripció poden fer-ho. Si us interessa coordinar el color, la nostra característica Pestanyes de registre és ideal per a vosaltres.\nPer començar, inicieu sessió al vostre compte DesktopLinuxAtHome, aneu a la icona 'Eines' i seleccioneu 'Pestanya de registre'.\nSi no esteu relacionat amb la pestanya, trieu 'Afegeix un grup de pestanyes nou' i assigneu un nom al grup nou. A partir d’aquí, podreu seleccionar quins registres voleu enllaçar.\nNo us preocupeu: si creeu un registre més endavant que vulgueu afegir, podeu editar el grup de pestanyes a la mateixa ubicació. (També podeu suprimir pestanyes si un registre no és pertinent o no està actualitzat).\nTrieu el vostre pla\nPenseu a utilitzar el tabulador si:\nCoordinació oportunitats mensuals de voluntariat per a la vostra organització sense ànim de lucre.\nPlanificació conferències de professors de pares a la vostra escola.\nOrganització de torns a la feina.\nPlanificant un dia de servei a diversos llocs o recaptació de fons voluntària.\nVeure més consells Genius:\nGenius Hack : Recolliu diners amb DesktopLinuxAtHome Payments .\nGenius Hack : Organitzeu el vostre calendari digital amb DesktopLinuxAtHome .\nGenius Hack : Duplica i transfereix un registre .\nLa càmera de la nevera més intel·ligent de 100 £ us indica si us quedeu sense menjar i suggereix receptes amb el que quedi al refrigerador.\nBaby T-rex revelat com 'adorable i esponjós' en un impressionant remake de vídeo en 3D del dinosaure mortal\njocs ràpids de festa de Nadal\ncom fer que el vostre mode fosc de Snapchat a l'iPhone\nquan tornarà a estar en estoc xbox series x al Regne Unit\nembolcalles els regals d'un àngel?\ncom gestionar un estand de concessió\nlliçons senzilles de l'escola dominical per a joves\nexercicis de bàsquet de formació d'equips


Segur que ja heu llegit alguna cosa sobre les llicències que venen amb la majoria del programari comercial — normalment diuen que només podeu utilitzar una còpia del programari en un únic ordinador. La llicència del sistema Debian GNU/kFreeBSD no és del tot així. Us animem a posar una còpia de Debian GNU/kFreeBSD en cada ordinador de la vostra escola o lloc de treball. Deixeu el vostre mitjà d'instal·lació als vostres amics i ajudeu-los amb la instal·lació als seus ordinadors! Podeu fer centenars de còpies i vendre-les — encara que amb algunes restriccions. La vostra llibertat per instal·lar i utilitzar el sistema us la dóna directament Debian al basar-se en programari lliure.


Sol Meliá reobrirà l'antic Hilton València el 21 de febrer\nActualizado 26/1/2011 15:00:27 CET\nEl Grup Sol Meliá reobrirà el 21 de febrer l'antic hotel Hilton València, que ha tancat les portes el mes de juny passat després de més d'un any immers en el concurs de creditors del seu passat propietari, en virtut del contracte de lloguer subscrit amb el fons d'inversió Continental Property Investments (CPI) per operar l'establiment durant un termini de deu anys prorrogables.\nEl fins ara conegut com a Hilton València és un hotel de cinc estrelles ubicat a l'avinguda de les Corts Valencianes, front el Palau de Congressos, que va estar inaugurat oficialment en febrer del 2008. A penes un any després, el titular del jutjat del mercantil número 1 de València ha declarat el concurs voluntari de creditors de la mercantil propietària de l'hotel, propietat de Lal Bhagwandas Sirwani.\nL'inversor libanès Boutros El Khoury, propietari de CPI, va comprar l'establiment a Sirwani per 42 milions d'euros després de resoldre la "complicada situació concursal i de tancament d'operacions" que es trobava l'hotel.\nEn un comunicat, la cadena mallorquina ha ressaltat que incorpora així "un dels establiments més moderns del país a la seva cartera", que ja incloïa la gestió de cinc establiments a València.\nAmb la reobertura d'aquest "moderníssim hotel de 304 habitacions que ocupa la torre més alta de la ciutat" sota la marca Meliá, la companyia "avança en la seva estratègia de creixement recolzada en les grans oportunitats que ofereix el mercat".\nSegons les mateixes fonts, el nou propietari de l'establiment hoteler ha decidit llogar-lo a Sol Meliá per deu anys prorrogables, amb l'objectiu d'"introduir l'eficiència en la gestió i l'excel·lència en el servei que dotin al magnífic establiment de la merescuda competitivitat i continuïtat".\nDes de Sol Meliá han ressaltat que l'hotel "fins al seu tancament, ha rebut sempre les millors valoracions en els principals portals de viatges a internet" i "té una situació privilegiada en el principal pol de creixement de la ciutat, a l'estar ubicat en plena Avinguda de les Corts Valencianes, front el Palau de Congressos i el futur estadi de Mestalla, a deu minuts del centre".\n"HOTEL DE REFERÈNCIA" PER A OCI I NEGOCIS\nPer aquest motiu, la cadena considera que l'establiment, "sota la gestió i la marca Meliá, deu convertir-se a l'hotel de referència per a viatgers d'oci i de negocis, i un pol de la vida social i el 'afterwork' a València".\nEl nou Meliá Valencia Palacio de Congresos té 269 habitacions de diferents categories, dues suites presidencials i 33 suites, i "serà adaptat en la seva totalitat als estàndards i atributs de Meliá".\nTambé té un gran centre de convencions de gairebé 2.000 metres quadrats, 18 sales de diferents capacitats, dos restaurants, spa, piscina i gimnàs, així com amb un 'Executive Lounge' a la planta 26 que serà reconvertit en un exclusiu 'The Level' en el nou Meliá i amb "algunes de les millors terrasses de la ciutat", tant a la primera com en la trentena planta.


Von der Leyen destaca el paper de l'OTAN com a «paraigua protector» - Diari de Girona\nVon der Leyen destaca el paper de l'OTAN com a «paraigua protector»\nLa presidenta electa de la Comissió Europea reclama «coratge» a la UE i destaca que el Brexit pot ser una oportunitat\nVon der Leyen va afirmar que el Brexit pot fer «més forta» la UE. efe\nVon der Leyen va afirmar que el Brexit pot fer «més forta» la UE.\nLa presidenta electa de la Comissió Europea, Ursula von der Leyen, va reclamar «coratge» als europeus, als quals es va dirigir des de Berlín per explicar els reptes als quals s'enfronta la UE, aprofitant per elogiar el paper històric de l'OTAN com a «paraigua protector» del continent. En el seu Discurs d'Europa, pronunciat a prop de la Porta de Brandenburg en la vigília de la commemoració del trenta aniversari de la caiguda del mur de Berlín, la política alemanya conservadora va elogiar aquesta aportació de l'OTAN «a la llibertat i la seguretat» del continent.\nDesprés de la referència de dijous del president francès, Emmanuel Macron, a la «mort cerebral» de l'Aliança Atlàntica, Von der Leyen va explicar que l'OTAN serà el que els seus socis vulguin que sigui, però va defensar la seva vigència i la seva funció.\nEl discurs de la presidenta electa de la Comissió Europea, pensat com a compendi de línies programàtiques del que serà la seva tasca com a líder de la Comissió Europea, va incloure al·lusions als valors de la Unió Europea, a l'exemple que ha estat per al món en diverses àrees i a l'orgull que ha de representar per als europeus.\nA aquests els va dir que el Brexit abans que una desgràcia és una oportunitat. Va assegurar que el Brexit ha tingut una conseqüència «paradoxal», que consisteix en haver fet «més forta» la Unió Europea, que assumeix sense el Regne Unit «una posició comuna consolidada». Va afegir que la decisió d'aquest país d'abandonar la UE no ha provocat «el començament d'un procés de destrucció de la Unió Europea, al contrari».\n«Així com som diferents, en les negociacions del Brexit els 27 països de la UE estan units. Sense cinisme, sense malícia, una posició consolidada comuna», va assenyalar Von der Leyen. «Tots lamentem que els nostres amics britànics vulguin abandonar la Unió Europea. Però l'experiència del Brexit ha posat en evidència molts que dubten de la UE, el que tenen a la UE», va afegir la presidenta electa de la Comissió.


Re: El perquè del canvi de lloc de la webcam\nTens montat un bon "sarau", pero ya se sap, les cases s'han de mantindre en bon estat, i les auténticament antigues dels pobles (sobretot les dels pobles), encara mes. Suposo que es cosa dels materials i de la forma en que es varen fer en el seu moment.\nT'agraeixo la teva lluita constant per mantindre la webcam en funcionament. A mi personalment m'agrada veura cada dia com está l'ambient per aquestes terres.\nM'he oblidat de dir que, un cop acabades les obres, hi haurà diferents webcams amb vistes absolutament privilegiades, fins ara inaccessibles degut a l'estat de l'edifici. Ja falta menys!\nSi les webcams estan situades on avui sortien a la pàgina "inici" son perfectes i et felicito per l'elecció perquè és el més representatiu del país.\nAprofitant les bastides i el cap de setmana he posat durant una estona les càmeres prop del seu lloc definitiu.\nPui de Lleràs i Sant Joan de Vinyafrescal, per desgràcia amb una càmera de 10€ molt dolenta\nLa càmera principal des de dintre del tub que hi ha a la paret a tal efecte. No és la càmera que toca, tampoc, i no s'ha pogut orientar bé per problemes d'accessibilitat, però dóna una idea d'on és - molt amunt.\nLa càmera de l'Aneto. És molt dolenta i no té zoom, només la ubicació és la correcta. Algun dia tocarà comprar càmeres decents...\nQuote from esbarsabina on 29.10.2006 a les 18:56:14 UTC:\nSí, en principi haurien de ser aquestes, si tingués prous càmeres:\nAl final no hi haurà noves webcams: els veïns s'oposen radicalment a que utilitzi la paret mitjera per a ubicar-les, malgrat que a la seva banda no hi ha cap casa i que les posaria de manera que no poguéssin veure en cap cas altra cosa que les muntanyes i el cel. Haurem doncs de renunciar a la vista cap a l'oest i el nord-oest, que meteorològicament haguéssin estat ben interessants.\nLes ubicacions que has triat son molt bones. Llástima dels veins. Pero no perdo la esperança de que trovis un lloc adient on colocar les cameres. Veien el que ets capaç, no tan sols no ho dubto, sino que estic plenament convençut de que ho facis.\nPer cert, en una de les fotos, m'ha semblat que el llac es bastant ple, o m'hequivoco?\nSí, el llac està bastant ple i va pujant!\nEl tubs deixats dintre les parets per a tenir la possibilitat d'ubicar-hi les càmeres ja no hi són. No em puc estar de posar una foto de la paret amb les "obertures" (que no tenien continuitat cap a dintre la casa, només el foradet necessari per a passar-hi un cable) com éren abans de tapar-les. Sense comentaris.\nEn aquesta foto es pot intuir que, per desgràcia, des d'enlloc més hi ha la visibilitat com a les fotos de més amunt d'aquest fil. Per tant tot l'assumpte queda definitivament enterrat\nSuposo que és algú dels que córre per aquí que m'ha enviat un enllaç d'embalses.net, lloc on es pot seguir la reserva d'aigua dels embassaments de l'estat espanyol. Sota la imatge de la webcam hi ha ara un botó amb el que es pot anar a veure directament el nivell del pantà que s'hi veu.\nEn quant a les vistes, estic esperant una lent d'ull de peix que molt possiblement sigui adaptable a una càmara web. Si aconsegueixo fer-ho funcionar, hi haurà una imatge en directe amb angle de 180º, com a alternativa a les diverses càmeres previstes. Per això durant un temps hi haurà una sola càmera, mentre faig les proves i el muntatge amb l'altra. Si a algú li interessa, es tracta de http://photonotes.org/reviews/fisheye-adapter/\nSegons aquest article, no és de massa bona qualitat per un aparell de fotografia, però en el nostre cas es tracta d'una càmera web de 680x480, segurament la lent aquesta serà més que suficient tenint en compte el petit objectiu de la càmera en si i la baixa resolució comparada amb una càmera de fotografia. Ja veurem.\nDoncs ja està instal·lada la càmera nova amb el gran angular. Abarca des de Montesquiu a l'esquerra fins a Sensui a la dreta, els dos límits corresponen bastant exactament al sur i a l'oest.\nLa càmera registra una seqüència de 24 imatges, una cada hora. La d'avui ha estat d'un dia típic de tardor al Pallars:


És aconsellable la paleodieta per l'esportista? - Revista Sentir\nHome » Nutrició esportiva » És aconsellable la paleodieta per l’esportista?\nLa Paleodieta actual és aquell tipus de dieta que promou una alimentació suposadament semblant a la que varen realitzar els nostres avantpassats abans de que aparegués l’agricultura. Els impulsors d’aquesta corrent asseguren que el seguiment d’una alimentació basada en les pautes que seguia un home, o homínid, del paleolític redueix l’aparició de malalties com la diabetis o l’ hipertensió, entre d’altres factors de risc cardiovascular. Però encara hi ha més, alguns dels seus impulsors han traslladat aquesta dieta dins l’àmbit esportiu, tot assegurant que seguint les pautes que aquesta dictamina, qualsevol esportista veurà notablement incrementat el seu rendiment.\nEls impulsors de la dieta paleolítica en esportistes afirmen que es poden menjar amb total llibertat els següents aliments: carns magres, aus, peixos, fruita fresca i verdures. En canvi, no es poden menjar els següents aliments: cereals i derivats, llet i els seus derivats, fruites i verdures d’alt índex glicèmic, llegums, alcohol, aliments salats, carns greixoses, sucres refinats i aliments processats.\nSegons els defensors de la Paleodieta, hi ha quatre arguments de pes per tal d’implementar aquest tipus d’alimentació en esportistes, ja siguin aquests de nivell amateur o d’elit.\nÉs una dieta rica en aminoàcids de cadena ramificada.\nPromou l’alcalinitat del pH de la sang.\nÉs una font de vitamines i minerals antioxidants.\nIncrementa els dipòsits de glucogen muscular.\nTot seguit anem a comentar cada un d’aquest arguments:\n1.- És una dieta rica en aminoàcids de cadena ramificada (AARR): Si bé és cert que un consum elevat de productes carnis, així com de peix, ens proveirà d’una bona dosi d’aminoàcids ramificats, essencials per al manteniment i la formació de la massa muscular, també és cert que realitzar una activitat esportiva amb un consum baix d’hidrats de carboni només farà que fomentar l’ús d’aquests aminoàcids com a font d’energia. Sense uns dipòsits de glucogen correctament plens, el nostre cos farà servir part de la massa muscular com a font de combustible. Així doncs, aquest punt, segons els experts, no seria justificable per a implementar aquest tipus de dieta en un esportista.\n2.- Promou l’alcalinitat del pH de la sang: Tot i que és ben cert que amb l’exclusió dels cereals en la dieta es redueix la acidificació de l’organisme, i que el fet de fomentar el consum de fruites i verdures en promou la seva alcalinització, a la vegada tan desitjada per al manteniment de la massa òssia, aquest efecte queda molt mitigat en tant que la pròpia dieta recomana que el consum de proteïnes, nutrient acidificant, es situï en torn al 40% de la energia total de la dieta. Així que, d’aquesta manera, aquest argument no seria sòlid.\n3.-És una font de vitamines i de minerals antioxidants: El consum de fruites i de verdures ens aporta vitamines, minerals i fitoquímics que, en combinació amb el de carns magres, riques en zenc i vitamines del grup B, promouen un òptim funcionament del sistema immunològic. Bé, aquesta afirmació, encara que certa, no és completa ja que, quan menys glucosa es consumeix després de l’exercici, més s’incrementen els nivells de cortisol en el organisme i, en conseqüència, menys actiu es troba el sistema immunitari. Pot ser sigui per aquest aspecte, entre d’altres, que els impulsors de la Paleodieta en esportistes, justifiquen, contràriament al que promouen els postulats de la Paleodieta, un consum de d’aliments rics en midons, com la patata o el moniato per exemple, només en alguns moments puntuals.\n4.-Incrementa els dipòsits de glucogen muscular: De la mateixa manera que es permet el consum d’aliments no-Pàleos en la recuperació esportiva, també es permet el consum dels mateixos per tal de preparar la competició. Si no fos per aquesta llicència o modificació que els promotors d’aquesta dieta han realitzat, els esportistes que segueixen aquesta corrent alimentària veurien disminuït, inexorablement, el seu rendiment. Per tal de reomplir els dipòsits de glucogen muscular a partir de verdures, s’hauria d’ingerir quantitats excessivament altes de les mateixes i això no és viable.\nSi bé és cert que es necessita la realització d’estudis que provin l’eficàcia de la Paleodieta en esportistes; fins el moment, els arguments que es presenten com a apologia de la mateixa, manquen de solidesa i no són acceptats per a la àmplia majoria dels experts en nutrició i fisiologia esportiva de tot el món.\ndieta paleo esportista paleodieta


Escriure sense interrupcions...: Desídia 08-04-2013 El Periòdic d'Andorra- La Finestra oberta\nDesídia 08-04-2013 El Periòdic d'Andorra- La Finestra oberta\nMentre la veïna Espanya es debat en el destape d’un mar de casos de corruptela en tots els àmbits –institucional, polític, social, bancari–, que porten a encertadíssims titulars com “Espanya imputada” o “La grip espanyola”, i els seus habitants lluiten amb els mitjans més limitats contra una crisi brutal, els nostres altres veïns, els francesos –un compàs endarrerits– s’indignen justament en descobrir com alguns dels seus polítics i personatges públics practiquen –amb més o menys discreció i més o menys penediment– l’evasió fiscal; paral·lelament, s’inicien desnonaments de persones en situació precària, sense saber si és el principi de la fi o la fi dels principis del benestar, tan arrelats a la seva societat.\nMés enllà, tota l’Europa del sud es troba en un estat de xoc, intentant cercar la catarsi que els pugui fer reaccionar a una realitat de pobresa, de corrupció i d’inoperància, mentre que l’Europa del nord, sempre més distant i reflexiva, mira amb inquietud aquesta onada que se’ls acosta, tot i preparant estratègies per crear uns barratges suficientment forts per aturar la marea.\nMés enllà encara, veiem com les batalles pel poder segueixen fent estralls amb, fins i tot, amenaces de guerres i rivalitats entre països veïns, mentre que el fantasma de les malalties misterioses, com la grip aviar o les recaigudes dels accidents nuclears, fan trontollar economies expansives i tremolar poblacions que amb prou feines sobreviuen.\nMentrestant, a casa nostra la crisi també hi és. De forma més soterrada i amagada –potser per vergonya, cal dir-ho– la ciutadania té una sensació de lentitud, o fins i tot de paràlisi, en molts àmbits; les coses no avancen, les accions tan necessàries deixen pas a la resignació, en veure allò pitjor que passa fronteres enllà, i s’acluca els ulls a una veritat molesta, per conformisme o potser per por. De moment recollim signatures per la despenalització de l’avortament i en pro del matrimoni gai, petites passes que, potser demà ens portaran a algun canvi?


Mandela, en estat greu però estable després de recaure de la seva infecció pulmonar\nNelson Mandela, en una imatge d'arxiu.\nL'exmandatari, de 94 anys, ha recaigut de la seva infecció pulmonar. Mandela ja va haver de ser ingressat al març en un hospital del país pel mateix problema i tractat intensivament durant 10 dies, fins que va ser donat d'alta el 6 d'abril.\nRedacció 08/06/2013 - 08.22 Actualitzat 08/06/2013 - 18.32\nL'expresident sud-africà Nelson Mandela torna a ser a l'hospital a causa d'una infecció pulmonar. L'heroi anti-apartheid, de 94 anys, es troba greu, però estable, segons un comunicat del govern.\nMandela ha ingressat en un hospital de Pretòria després de tenir una recaiguda a causa de la seva infecció pulmonar, segons ha informat la presidència de Sud-àfrica a través d'un comunicat en què ha precisat que es troba "en estat greu però estable".\nLes autoritats del país han informat que hores després de ser ingressat, Mandela ja respira sense assistència, un fet que qualifiquen de positiu.\nAquest és el tercer cop que Mandela ha hagut d'ingressar a l'hospital des del desembre. Fa dies que estava afectat per la infecció pulmonar recurrent, però aquesta matinada l'han hagut de portar a l'hospital de Pretòria perquè el seu estat de salut ha empitjorat.\nL'exmandatari, de 94 anys, ja va haver de ser ingressat al març en un hospital del país pel mateix problema i tractat intensivament durant 10 dies, fins que va ser donat d'alta el 6 d'abril.\nMandela va ser el primer president negre de Sud-àfrica i va governar entre el 1994 i el 1999. L'ex mandatari va estar empresonat durant 27 anys pel seu activisme contra l'apartheid i durant aquell temps va contreure la tuberculosi.


Torrevieja celebra el VIII Certamen Internacional d'Havaneres per a solistes lírics\nEl president i el vicepresident del Patronat Municipal d'Havaneres, José Manuel Dolón i Domingo Soler, han presentat en roda de premsa este matí el VIII Certamen Internacional d'Havaneres per a Solistes que se celebrarà els propers dies 24 i 25 de novembre al Palau de la música.\nJosé Manuel Dolón ha explicat que el Comitè Tècnic de l'Patronat Municipal d'Havaneres, "ha seleccionat a nou intèrprets per a la fase semifinal d'este Certamen després de rebre més d'una vintena de sol·licituds". Els seleccionats són Guillem Batllori Pagès (Barcelona), Sagraments Bleda García (Madrid), Ángela Cano (Ciutat Real), Anna Gomà Curtiella (Barcelona), Marina Penes Chaves (Pontevedra), Nancy Catalina Rodriguez (Colòmbia), Lucía Tavira (Còrdova) , Gemma Soler Arroyo (València) i José Manuel Delicat Villaescusa (Albacete).\nTots els seleccionats interpretaran en la fase semifinal, dia 24 de Novembre a les 19.30 hores al Palau de la Música dos obres de memòria: Una havanera de lliure elecció amb text en castellà, amb acompanyament de piano i una romança de sarsuela (en la tonalitat original), amb acompanyament de piano.\nEn la fase final, dia 25 de Novembre, els cinc seleccionats interpretaran tres obres de memòria: Dues havaneres de lliure elecció amb text en castellà, amb acompanyament de piano, que s'han d'adaptar a la forma musical de l'havanera i una romança de sarsuela ( en la tonalitat original), amb acompanyament de piano.\nJosé Manuel Dolón també ha donat a conèixer a l'jurat d'esta VIII edició que estarà format per: Celestino Varela, Baix -Barítono, Gestor de el Cor de Teatro Real de Madrid, José Vicente Asensi: Director d'Conservatori Superior de Música d'Alacant i Glòria Fabuel : Catedràtica de Cant de l'Conservatori Superior de Música de València.\nDomingo Soler ha detallat que el primer premi de certamen està dotat amb 2.000 euros i diploma i el Premi de l'Públic con1.000 euros i diploma. A més, ha ressaltat que ha este certamen "se li ha volgut donar brillantor traient-lo de l'Certamen internacional d'Havaneres i Polifonia i integrant-lo en la cultural de Torrevieja i en la imatge corporativa de la ciutat ".\nLes semifinals començaran el divendres 24 de Novembre a les 19.30 hores i la final serà el dissabte 25 de novembre a les 20.00 hores. Per a l'adquisició d'entrades poden fer-ho a les Oficines del Patronat Municipal d'Havaneres (C / Patricio Pérez, nº 1 1r C) des d'hui mateix en l'horari habitual (dilluns a divendres de 09.00 hores a 14.00 hores) fins al proper dia 24 que es podran comprar a la taquilla del Palau de Música des de les 17.30 hores. Per al dissabte 25 la taquilla del Palau de la Música obrirà igualment a les 18.00 hores. El preu de l'entrada per a cada vetllada serà de 5 euros.\nAlfonso Ortuño autor de l'cartell\nL'autor de l'cartell anunciador de l'certamen és el pintor, dibuixant i caricaturista Alfonso Ortuño que ha explicat com ha introduït l'humor en el cartell en el qual a través d'un ull de bou es veu un petit illot en el qual hi ha una sola persona que està cantant. Ortuño ha dit que l'obra "és un acudit, una gracieta. És un solista que més sol no pot estar enmig de l'oceà. He introduït un toc simpàtic, que falta està fent últimament ", ha dit Ortuño.


Deltebre enceta el calendari 'Tri Tour' de triatló ~ EbreDigital.cat\nRedacció Ebredigital.cat2019-04-15T20:14:45+02:0015 d'Abril de 2019|Esports| Deltebre|Tri Tour, Triatló|0 Comentaris\nUn miler de triatletes van participar a la primera prova del circuit Tri Tour que va tindre lloc a Deltebre. Dissabte va ser el torn de la distància Sprint de 750 metres de natació, 20 quilòmetres de ciclisme i 5 de cursa a peu i la distància Olímpic, que duplicava les distàncies. A la curta es van imposar Adrià Muñoz i Lacroix Samper. Mentre en la llarga Marta Sánchez, atleta de copa del món, va ser la primera en creuar meta amb 2 hores i 34 segons, fent marca per davant de Tristan Knoph, primer absolut amb dos hores i un minut.\nDiumenge es van disputar les modalitats Short de 950 de natació, 56 quilòmetres i 10 de cursa a peu i la Half que duplicava les distàncies. En short es van imposar Benjamin Feraud i Clara Pastor, mentre en half van guanyar Rod de Kanel i Merce Asencio.\nPodeu completar les classifiacions detallades fent clic aquí.


openSUSE llança la versió 11.3 de la seva distribució - YCOM\nopenSUSE llança la versió 11.3 de la seva distribució\nPublicat el 19 de juliol de 2010\nLa distro alemanya inclou les darreres versions dels principals entorns gràfics d’escriptori, incloent-hi la preview de GNOME 3.0, i un tímid acostament als serveis cloud de la mà de SpiderOak.\nRedacció – Realment, poques novetats inclou la nova versió 11.3 d’openSUSE tret de la versió prèvia de l’esperat GNOME 3.0 que ja porta un cert retard. openSUSE és una de les primeres distribucions (si no la primera*) en incloure aquesta preview.\nLes pantalles tàctils i multitàctils estan cada dia més en voga, i Microsoft ha posicionat a Windows 7 com el sistema operatiu desktop que millor se’n surt amb aquesta mena de dispositius, com en el cas dels HP TouchSmart. openSUSE 11.3 també afegeix suport per a aquest tipus de pantalles, amb la qual cosa si aquest funciona adequadament, openSUSE es convertirà en una distribució de referència en el que fa a aquest aspecte.\nPer als netbooks, la versió 11.3 de la distro patrocinada per Novell també inclou suport millorat. SLED (versió comercial de Novell) ja havia estat emprada per HP en els seus anteriors models Mini Note 2133, però “l’experiment” no va passar d’aquí. Amb aquesta versió, openSUSE sembla voler postular-se com una opció vàlida per als netbooks.\nSpiderOak és un servei cloud que permet sincronitzar fitxers en diversos equips a través d’Internet, una cosa semblant a DropBox i que ha estat inclòs a la distribució.\nEntre les principals novetats que aporta openSUSE 11.3 hi trobem:\nsuport experimental per al sistema de fitxers Btrfs, molt apte per a grans volums de dades;\nKDE SC 4.4.4 i GNOME 2.30.1 com a escriptoris principals;\ncom a escriptoris lleugers inclou Xfce i LXDE, essent aquest darrer novetat en openSUSE;\nRosegarden, editor d’àudio per a GNU/Linux;\nbases de dades MySQL i MariaDB.\nopenSUSE 11.3 ja està disponible per a la seva descàrrega i instal·lació en màquines amb arquitectura de 32 o 64 bits.\nLa preview de GNOME 3.0\n* un dada difícil de conèixer amb seguretat degut a la gran diversitat de l’ecosistema de distribucions GNU/Linux


Rubí trasllada a la Generalitat una proposta de millora de l’Escola Schola — Ajuntament de Rubí\nSou a: Inici / Ajuntament / Sala de premsa / Notes de premsa / Rubí trasllada a la Generalitat una proposta de millora de l’Escola Schola\nL’escola Schola està ubicada al carrer de Sant Pere (Foto: Ajuntament/Cesar Font)\nL’Ajuntament ha fet arribar a la conselleria d’Educació un avantprojecte de modernització de l’Escola Schola. Es tracta d’un document que proposa quatre solucions progressives de millora prioritzades a partir de les necessitats més urgents de les instal·lacions. L’objectiu del projecte presentat és millorar la superfície de les instal·lacions per incrementar la qualitat dels espais del centre.\nAquesta acció respon al compromís assumit per part del consistori arran d’una reunió entre la tinent d’alcalde de Serveis a les Persones, Marta García, i el regidor d’Obra Pública, Juan López, l’equip directiu del centre, l’Associació de Mares i Pares (AMPA), famílies, membres del Consell Escolar i professionals municipals, celebrada a l’octubre.\nL’alcaldessa, Ana María Martínez, ha posat en valor feina feta amb aquestes paraules: “Tot aquest procés l’hem fet de la mà de la comunitat educativa del centre i amb un objectiu comú que és millorar les condicions dels estudiants, docents i treballadors del centre. Aquest era el nostre compromís i ara confiem que la Generalitat tiri endavant la seva part”.\nLa proposta ha estat redactada per un arquitecte extern a partir d’una diagnosi de les mancances i les necessitats de l’escola. A partir d’aquest anàlisi, s’han desenvolupat les accions proposades i s’han prioritzat.\nLa proposta bàsica inclou la creació d’un gran pati central amb un nou nucli d’escala i ascensor. Contempla, a més, la construcció d’un nou edifici destinat a serveis. En paral·lel, s’introduiran millores en l’àmbit de l’eficiència energètica. Aquest projecte de mínims suposa un pressupost de 747.508 euros.\nLa següent proposta en l’ordre de prioritats establert suma a les accions de la bàsica un nou nucli d’escales d’emergència així com la construcció de lavabos i despatxos. Tot això amb pressupost de 874.754 euros.\nLa tercera idea de la llista suma a la proposta anterior un pati a coberta i l’increment de les dimensions de les finestres. En aquest cas, la despesa s’enfilaria a 1.184.352 euros.\nFinalment, la proposta de màxims afegiria a totes les iniciatives anteriors una nova ampliació, totes les aules tindrien una superfície de 50 metres quadrats i el pati de coberta seria més gran. En aquesta situació, el pressupost d'aquesta acció arribaria als 1.673.465 euros.


Des de fa quatre segles...\nLa setmana passada, els ajuntaments de Condado de Trebiño i La Puebla de Arganzón, dos únics municipis del vell comtat adscrit a la província de Burgos, però íntegrament rodejat de territori d'Àlaba, van aprovar per majoria absoluta demanar, una vegada més, la integració en les institucions alabeses i, per tant, en la Comunitat Autònoma Basca.\nNo és la primera vegada que es formula aquesta demanda; la primera es va fer ja al segle XVII, quatre centúries endarrere. L'Estatut Basc vigent, anomenat de Gernika i aprovat el 1979, va incloure la facultat d'incorporar a Euskadi aquest territori i el de Trucíos, enclavament Càntabre a Biscaia, si ho demanaven les autoritats respectives i es manifestava a favor la majoria de la població afectada en una consulta.\nEl moviment i la petició es va tornar a reproduir, però mentre s'iniciava el recorregut i els tràmits, es v a aprovar l'Estatut de Castella i Lleó, amb un article on es limitava aquesta possibilitat a l'acceptació de les autoritats i el conjunt dels ciutadans de la nova comunitat castellana. Quelcom semblant a la previsió constitucional de situar la sobirania en el conjunt dels espanyols, i no en cap de les "nacionalitats o regions".\nEl Govern Basc va presentar recurs al Tribunal Constitucional amb un argument que semblava de lògica jurídica i és que una llei no anul?la una anterior del mateix rang (els estatuts són lleis orgàniques, el rang immediatament inferior a la Constitució, i part del cos legislatiu constitucional). Aquesta argumentació va ser desestimada, i la Junta de Castella i Lleó es va sortir amb la seva.\nEl cas del comtat de Trebiño, però, té connotacions atípiques. Són molt, però molt pocs, els habitants que hi ha nascut. Com la majoria, sobretot en les darreres generacions, vénen al món en materinitats d'hospitals... de Vitòria-Gasteiz. Perquè mentre la capital alabesa està a 8 quilòmetres dels seus pobles, per anar a Burgos els hi cal recórrer més d'un centenar.\nEl prefix per trucar als telèfons dels trebinyesos és el 945 (el d'Àlaba) i no el 947 de Burgos. Això, des que aquests prefix existeixen, també quan Telefònica era una companyia pública de l'Estat.\nUna institució tan poc dubtosa de patriotisme espanyol com l'exèrcit, quan existia el servei militar obligatori tenia registrats i cridava els "mossos" del comtat castellà a la caixa de reclutes... de Vitòria.\nI encara es podrien esmentar més dades, com les visites a metges, o les anades a centres comercials, que explicarien com darrera aquesta voluntat de integrar-se de dret a un col?lectiu i unes institucions obeeix potser més a interessos pràctics que a sentiments, indubtables i ben antics.\nEl futur de la demanda reiterada no sembla tenir més possibilitats de prosperar de les que van tenir les anteriors, amb l'actual majoria del mateix partit en el governs de Castella-La Manxa i d'Espanya. De fet, als ajuntaments concernits, els representants del Partit Popular van ser els únics que van votar en contra de la resolució, aprovada amb el suport, entre d'altres, dels regidors de PNB i de EH-Bildu, que van obtenir representació en els darrers comicis locals.\nDarrerament, una informació oficiosa recollia la possibilitat que la nova llei de governs municipals anunciada pel gabinet Rajoy inclogui el desenclavament de la vintena de contrades que existeixen en l'Estat. Això significaria, per esmentar un exemple relativament proper, que sortís de la Comunitat Valenciana el Racó d'Ademuz, rodejat del tot per la província de Terol, o que es convertís en aragonès Petilla de Aragón, navarrès malgrat el nom i envoltat totalment per territori de l'Aragó. Encara més improbable sembla que Llívia, poble de Lleida enclavat a França i conegut sobretot per la seva farmàcia multisecular, passi a l'administració francesa.\nNota: Un treball de l'autor d'aquest article, "Trebiño en Álava" va ser guardonat amb el premi d'assaig "Ciudad de Vitoria" 1983 i va ser editat per l Caixa d'estalvis local.


Activitats infantils festa final de curs | Final de curs | Plus Arts\nEspectacles i animació per a festes de final de curs infantils\nLes activitats infantils i familiars són les millors propostes de joc per a les festes fi de curs.\nQuan acaba el curs, cada escola organitza la seva festa fi de curs, i ho fa amb una gran festa per a viure amb tota la família. Son festes que a vegades les organitzen des de direcció de l’escola, però d’altres vegades ho fan des del AMPA de cada escola.\nEls nens i nenes i les seves famílies són els convidats de les festes fi de curs, així doncs, no hi ha res millor que gaudir de les festes final de curs amb activitats infantils i familiars, on tothom hi podrà jugar.\nDes de Plus Arts disposem d’un ampli catàleg d’activitats per a festes fi de curs. Activitats infantils i familiars amb les que podrà jugar tothom, des del nen més petit, fins els nens més grans, germans adolescents, pares i mares, i fins i tot, avis i avies.\nAlgunes de les activitats estrella per a les festes fi de curs són: Els jocs gegants, que són jocs tradicionals, jocs de fusta pensats per a jugar als jocs de tota la vida però de mides gegants. També la gran escola de circ, que és una activitat de circ amb material per a jugar nens i pares, tots a la vegada, i convertir-se en grans artistes de circ.\nLes bombolles de sabó, també és una activitat atractiva i divertida per a tota la família. Igual que la festa de l’escuma, una opció genial per a passar la calor de l’estiu.\nI si ho preferiu, també disposem del lloguer d’inflables i atraccions mecàniques, així com també tallers infantils de manualitats i d’altres serveis per a complementar la vostra festa fi de curs.\nPer exemple, la màquina de crispetes o la màquina de núvols de sucre són complements ideals per a esmorzar o berenar a la vostra festa final de curs!