Inicio > Historias > El PP denuncia que el Consell no fa demolicions des de l'any 2003\nFont critica la «demagògia» i «poca seriositat» en disciplina urbanística\nQ.TORRES. Palma. El portaveu del PP al Consell, Jaume Font, denuncià ahir que la institució no executa ordres de demolició des de l'any 2003 i instà els responsables del Pacte, que governen des de fa mig any, a actuar amb més «rigorositat i seriositat» i a abandonar la «demagògia» a l'hora de fer complir la disciplina urbanística.\nEl popular recordà que el seu grup ja demanà informació sobre les demolicions executades i la resposta en una Comissió d'Urbanisme fou: «una, dues o cap». Per això, criticà que l'equip de govern anunciï la demolició d'apartaments il·legals a Monport (Andratx) i continuï duent a la Comissió d'Urbanisme ordres de demolició quan no s'han duit a terme les anteriors. Només demà, aquesta Comissió preveu aprovar quatre ordres diferents.\nEn realitat el Consell ordena als propietaris de construccions que s'han fet sense llicència i que no es poden legalitzar que siguin ells els qui enderroquin el que han construït. Si en un mes no ho fan, el Consell té potestat per destruir-ho. Però, el cert és que el Consell no ho fa perquè, des de fa temps, té obert un procés per externalitzar aquest servei i, de moment, cap empresa no se n'ha volgut fer càrrec. El Departament de Territori està contactant ara amb empreses de fora.\nAmb tot, Font advertí que el Consell podria augmentar la partida destinada per fer més atractiu el servei o, fins i tot, ho podria fer la mateixa institució creant brigades específiques i, en canvi, «no dóna exemple» i no actua.\nEn aquest sentit, el portaveu de l'oposició també criticà l'actitud del Consell en el cas de la casa que s'ha construït a Campos el batle socialista de ses Salines. Segons Font, l'obra és «il·legal» i «il·legalitzable» i, per tant, el Consell, en lloc de continuar demanant informació a l'Ajuntament de Campos, ja hauria d'haver obert un expedient de demolició.\nFinalment, criticà la gestió de la consellera del Territori, Maria Lluïsa Dubon, en la urbanització del Guix, a Escorca, paralitzada amb la moratòria. Font demanà a la responsable que «xerri clar» i admeti que la urbanització està en sòl urbà consolidat, és legal i no es pot desclassificar sense fortes indemnitzacions i just en davallaran el volum.\nURL de trackback de esta historia http://disurbia.blogalia.com//trackbacks/55593


un blog imprescindible Descans: el blog d'un home que descansa: Benvingut al 2015, Marty McFly\nPla deia que el millor invent del segle XX és el water.\n21 d’octubre de 2015, a les 4:41\nSempre ens ha agradat posar pals a les coses, sobretot a les rodes.\nGenial post. Molt bo això del PP i la FAES.\n21 d’octubre de 2015, a les 5:22\nquanta rao que tens Jpmerch! sembla l'esport nacional!\n21 d’octubre de 2015, a les 13:15\nHa, ha, ha, m'ha fet riure la comparació dels tres objectes als quals hem posat pals.\nI m'ha tornat a fer riure en Jp... quanta raó teniu tots plegats....\n21 d’octubre de 2015, a les 14:15\nHi ha una cosa que ja podem predir pel futur d'aquí a 50 anys. O 100...\nHi seguirà havent babaus.\nCom deia el gran Ovidi Montllor. "El món no avança, gira"\n22 d’octubre de 2015, a les 0:14\nLa tonteria és infinita.\n22 d’octubre de 2015, a les 3:17\nAls meus fills els hi vaig fer veure la pel·lícula quan eren petits..trobo que es molt bona..i el tema de la paradoxa del temps, que desapareix de la foto, es interessant per a ells, com a repte intel·lectual.\nEl tema dels pals, molt bo.\nI el tema que dius que hi han molts invents que ja podriem utilitzar (video-trucades) però ningú va pensar que no nomes es un tema tecnològic.\nTambé em va fer gracia una altra peli, crec BladeRunner, futurista, on el protagonista necessitava una cabina per poder trucar. No van pensar amb el mòbil.\nEn canvi, a la meva ciutat, sempre anava un boig pel carrer, abans d'inventar-se el mòbil, amb un telèfon fixe a la mà mentre hi anava parlant. El tio trobava normal parlar pel carrer amb un telèfon i la resta de la ciutat ens en reiem d'intentar trucar, sense tenir un fil connectat al telèfon. I mira, al final hi anem tots.\n22 d’octubre de 2015, a les 14:46\nEl futur perd tot l'encant quan esdevé present i, només de vegades, el torna a recuperar quan es transforma en passat.\nEl futur i el passat ja no són el què eren...i nosaltres tampoc!\nI trobo que Pla tenia raó! XD\n24 d’octubre de 2015, a les 2:50


20-10-19 (Sènior Masculí) AE STUCOM B – SAMIS’S CB CUBELLES VERD 60 – 52 – Club Bàsquet Cubelles\n20-10-19 (Sènior Masculí) AE STUCOM B – SAMIS’S CB CUBELLES VERD 60 – 52\nSÉNIOR MASCULÍ (CAMPIONAT TERRITORIAL A –\nFASE REGULAR GRUP 04)\nAE STUCOM B – SAMIS’S CB CUBELLES VERD 60 – 52\nCB Cubelles: Javi (-), Álex (8), Jordi Ferrando (8), Albert (12), Jordi Balanyà\n(4), Raúl (0), Sergi (1), Marc (5), Jordi Garcia (4), David (8), Pol (-),\nMVPs: Albert, Álex, Ferrando i David\nEntrenador: Rubén Hernández\nParcials: 14 – 11, 19 – 15 (33 – 26), 17 – 19 (50 – 45), 10 – 7 (60 – 52)\nBones sensacions tot i la derrota, davant d’un molt bon equip. Al començaments ens\nva costar molt entrar en la faceta ofensiva, en que gràcies a la defensa, estàvem a prop al\nmarcador. Al minut 6 el marcador era 7 – 2, per acabat el quart 14 – 11. Al segon quart, vam\ncomençar amb més encert, al minut 3 el parcial era de 0 – 8 (14 – 19). A partir d’aquí intercanvi\nde cistelles fins al minut 7 (21 – 23) on en 3 minuts els locals van anotar 4 triples, per un dels\nvisitants i deixar el marcador al descans 33 – 26.\nA la represa, un altre intercanvi de cistelles fins al minut 7, deixava el marcador 42 – 35.\nAquí, l’Albert, amb 2 triples (per un total de 4 en el partit) posava el marcador 1 a baix (42 – 41)\ni, a la següent jugada, si li va sortir l’espatlla i va haver d’abandonar el partit per anar a\nl’Hospital. Al final del quart 50 -45). A l’últim quart només vam aconseguir 7 punts (4 de l’Álex,\n2 del Balanyà i un del Sergi), situació que va molt difícil emportar-nos el partit.\nDestacar els 12 punts de l’Albert amb 4 triples, i els 8 punts de l’Àlex, amb un bona\ndirecció d’equip, del Ferrando, amb una gran aportació al rebot, i del David, amb una immensa\ndefensa al seu jugador més determinant.\nLa setmana vinent juguem a casa a les 18:15 davant del CB Alisos, un altre equip de la\npart alta de la classificació.\nPublicada el 21 octubre 2019 Por admin\n13-10-19 (Sènior femení Verd) BF CORNELLA – CB CUBELLES VERD 46-44\n20-10-19 (Mini femení) MVP CERVELLÓ – C.B CUBELLES 43-93


L’entrevista: Josine Heijmans\nInicio / Noticies / L’entrevista: Josine Heijmans\nEl 5 de febrer, es va presentar a Barcelona l’XI edició del Saló Immobiliari Internacional. Aquesta fira, considerada una de les exposicions més importants del sector immobiliari a l’Orient Mitjà, tindrà lloc a Dubai del 30 de març a l’1 d’abril de 2015. Josine Heijmans n’és la directora.\nEn què consisteix exactament el Saló Immobiliari Internacional i a quins mercats es dirigeix?\nEl Saló Immobiliari Internacional (IPS) és un esdeveniment pioner que se celebra anualment a Dubai i s’adreça a aquelles empreses nacionals i internacionals dedicades a la promoció i la venda d’immobles a inversors particulars i institucionals.\nAcreditat per l’Autoritat Reguladora de Béns Immobles de Dubai (RERA), l’IPS constitueix una plataforma ideal perquè els mercats immobiliaris tant nacionals com internacionals puguin exhibir els seus productes residencials, comercials i de caràcter mixt, com també tancar negocis importants. L’IPS brinda als consumidors i als professionals del sector immobiliari de tot el món una oportunitat de compra única per sondejar el mercat, invertir i beneficiar-se de les millors promocions immobiliàries d’abast nacional i internacional.\nLes empreses participants presentaran els projectes immobiliaris de països com ara els Estats Units, el Canadà, el Regne Unit, Turquia, Grècia, Xipre i Espanya, entre d’altres. Adreçat a ciutadans adinerats d’Estats membres del Consell de Cooperació del Golf, com també a comunitats d’expatriats que resideixen a l’Orient Mitjà, l’IPS és una plataforma fantàstica que brinda oportunitats d’inversió en el mercat immobiliari nacional i exterior, com també la possibilitat de trobar una segona residència a l’estranger.\nConcretament, a quina mena d’inversors s’adreça l’esdeveniment i quina mena de productes s’hi presenten?\nL’IPS constitueix una plataforma per a la venda directa d’immobles a institucions i particulars. El Saló s’ha posicionat com una potent plataforma de comerç minorista adreçada a tota mena de compradors potencials que vulguin adquirir una propietat a l’acte. L’esdeveniment està dissenyat per contribuir a promocionar el sector entre inversors, persones amb càrrecs de responsabilitat, visitants professionals i minoristes, de qualsevol lloc del món.\nL’IPS us brinda una oportunitat fantàstica de promocionar els vostres productes i vendre’ls a grups clau d’expatriats que resideixen a l’Orient Mitjà i tenen molt d’interès a adquirir propietats a Espanya, com ara els britànics, els francesos i els russos, els quals guanyen salaris lliures d’impostos i estan buscant oportunitats atractives d’inversió. Així mateix, els inversors àrabs mostren cada cop més preferència pels immobles europeus. Segons CBRE, s’espera que en els propers deu anys els inversors àrabs inverteixin seixanta mil milions de dòlars estatunidencs en mercats immobiliaris europeus com ara França, Alemanya, Itàlia i Espanya. D’una manera similar, observem un cert interès a obtenir la nacionalitat espanyola i migrar gràcies al visat per a inversors, que concedeix permís de residència a qui inverteixi més de 500.000 euros en un immoble a Espanya.\nA banda dels inversors particulars que assisteixen al IPS, el fet que aquest esdeveniment comparteixi ubicació amb l’AIM atrau també inversors institucionals, la qual cosa brinda a Barcelona i a Catalunya en general, una oportunitat ideal de projecció exterior en l’àmbit polític, empresarial, corporatiu i inversor a països de tot el món.\nAl seu parer, quines són les principals raons per assistir a aquesta fira i què la fa diferent de les altres?\nEs tracta d’un esdeveniment exclusiu i són molts els avantatges que el fan diferent dels altres. Per esmentar-ne alguns, fa més d’una dècada que el Saló Immobiliari Internacional és al mercat. Caracteritzat per un concepte de negoci avantguardista, ha esdevingut el principal esdeveniment del sector immobiliari, accessible tant per a consumidors com per a professionals del sector.\nA més a més, l’IPS se celebra juntament amb la prestigiosa Reunió Anual d’Inversions (AIM), sota el mecenatge de Sa Majestat Sheikh Mohammed Bin Rashid Al Maktoum, vicepresident i primer ministre dels Emirats Àrabs Units i també governador de Dubai. L’AIM se centra en les oportunitats d’inversió internacionals i atrau una gran diversitat d’inversors d’alt nivell d’arreu del món. L’any 2014, el Saló Immobiliari Internacional i l’AIM van congregar 58 ministres, a més d’alts càrrecs polítics, representants del món dels negocis i inversors provinents de 112 països diferents.\nVostè ha vingut a Barcelona a presentar aquesta fira, quins eren els seus objectius i quina ha estat, en definitiva, la seva experiència?\nL’objectiu principal era promocionar l’IPS i la Reunió Internacional d’Inversions en aquelles regions d’Espanya que representen un objectiu d’inversió, com Barcelona i Catalunya. També hem observat que la inversió potencial en el sector immobiliari espanyol desperta cada vegada més interès. A banda d’aquest interès creixent a invertir a Espanya que senten tant ciutadans àrabs com expatriats, també hem constatat una participació més gran d’expositors espanyols en el Saló, que aquest any han augmentat considerablement, no tan sols en nombre, sinó també pel que fa als espais que han reservat.\nLa presentació a Barcelona va gaudir d’una bona afluència d’assistents i, indubtablement, ha suscitat encara més l’interès del sector immobiliari espanyol per Dubai i l’IPS com a plataforma de promoció i vendes per atraure inversors internacionals a Espanya. I encara que no tots els assistents s’hagin plantejat participar en l’exposició aquest primer cop, ens plaurà rebre visitants professionals del sector espanyol al nostre Saló.\nCom valoraria la presència actual tant de Barcelona com de Catalunya a les principals fires immobiliàries internacionals?\nTant Barcelona com Catalunya ja tenen presència als esdeveniments immobiliaris més importants d’Europa. No obstant això, gràcies al potencial inversor creixent dels països de l’Orient Mitjà i Àsia, no hi ha dubte que cal incloure l’IPS i Dubai en les seves campanyes promocionals. Especialment, el fet que el Saló comparteixi ubicació amb l’AIM aporta un gran valor afegit, atès que aquesta combinació atrau inversors de l’Orient Mitjà i de l’Àfrica del Nord, com també d’arreu del món. L’any 2014, aquests esdeveniments van presenciar l’arribada d’importants delegacions provinents de la Xina, Rússia, Malàisia, la Índia, com també de diversos països africans, entre d’altres.\nPer acabar, com definiria el panorama actual del sector immobiliari internacional i a quins reptes s’enfronta en el futur?\nEn general, el sector immobiliari ha anat guanyant cada cop més rellevància. Després d’assolir la seva maduresa, ara atrau grans inversions i, especialment, inversió directa estrangera. Cada mercat té uns factors diferenciadors propis i únics.\nDubai, per exemple, s’ha erigit en una destinació de primer ordre per al sector immobiliari l’èxit del qual es deu a la consolidació de diversos factors que atrauen els inversors. El mercat immobiliari als Emirats Àrabs Units és únic i ofereix infinitat de productes i serveis que brinden oportunitats a grans i petits inversors, amb una bona rendibilitat de la inversió.\nD’altra banda, el mercat immobiliari espanyol va créixer l’any passat per primer cop des de l’any 2010, cosa que suggereix que possiblement la baixada en la venda d’habitatges finalment hagi tocat terra. Per tot això, s’espera que s’estabilitzi al llarg d’aquest any. A més a més, els preus relativament baixos dels immobles espanyols fan que siguin més atractius per als països àrabs, entre d’altres, una tendència que es preveu que es mantindrà al llarg dels propers anys.


L'"atotarreu.com" es desplega al Baix Nord\nDesprés de crear l’aMartorell.com, l’empresa de solucions creatives de comunicació “aTotarreu.com”, amplia el radi d’acció i arriba a les poblacions d’Abrera, Esparreguera i Olesa de Montserrat.\nA partir de l’11 de maig, neixen l’aAbrera.com, aOlesa.com i aEsparreguera.com, tres noves propostes per acostar l’actualitat informativa als veïns de la zona nord del Baix Llobregat. Els nous portals també volen esdevenir un punt de trobada de les entitats de cada població, oferint un web propi i gratuït a totes les associacions que ho vulguin.\nEl llançament dels tres nous portals d’informació coincideix amb l’inici de la campanya electoral per a les eleccions del 27 de maig. Per aquest motiu s’ofereix, d’entrada, un especial amb entrevistes als candidats i un recull de les seves propostes electorals.\nAra fa un any, l’empresa va posar en marxa aMartorell.com, que actualment serveix de plataforma a una seixantena d’entitats i registrant cada mes una mitjana de 16.000 visites.\nEls creadors dels nous webs locals són professionals motivats per a oferir solucions innovadores als seus clients. Un equip de joves emprenedors creatius, desenvolupadors i dissenyadors gràfics amb l'experiència d'haver treballat en les tecnologies de la informació des de fa ja més de 10 anys.


Normals, normals... - blogs.flog.cat\nAlgú va dir que vist de prop ningú no és normal. Segurament és prou cert. I en el cas de Catalunya, és molt evident que no és un país normal, tot i que, de tant en tant, pressenta símptomes molt esperançadors. Un exemple, els Premis Català de l'Any que es van lliurar ahir. Si mirem la llista de candidats, veurem que són persones de diferents àmbits, amb un recorregut personal digníssim que, en qualsevol país civilitzat tindrien el reconeixement que la seva exemplaritat demana.\nEn aquest cas, el nostre país es mostra, un cop més, orgullós de persones que hi viuen, hi treballen i són -o haurien de ser- model i referent per a tothom. En això som, o ens hi assemblem molt, a un país normal.\nPerò com que la felicitat completa sembla que pugui existir, ahir mateix es jugaven partits d'aquesta mena de cosa que en diuen Copa Catalunya de futbol i que cada any ens recorda que, en matèria esportiva, no som, ni sembla que vulguem ser, un país normal. Perquè un país normal, només organitza les competicions que tenen sentit, que aporten alguna cosa i que tenen el reconeixement que cal. I en futbol, com en tants altres esports, encara anem fent veure que som el que no som, ni potser volem ser, un país normal, amb competicions normals i amb seleccions normals, no de cartró pedra.\nRes, que som un país només mig normal. La gran sort és que la normalitat ens arriba per les coses serioses, importants, les que tenen valor de debò. I això és el que conta. La meva felicitació a Josefina Castellví, dona i biòloga, i exemple del treball ens els camps de la ciència i dels drets de les dones, en un temps i en un àmbit especialment complicats.\nComentaris (1)14-05-2014 06:34:42\nmiquelpuga , 16-05-2014 19:24:25\nla copa Catalunya,sempre ha estat la "ventafocs"del futbol.


Notícia històrica - PREMSA - Un caçador mor pel tret d’un company a Fogars - Federació Catalana de Caça\nUN CAÇADOR MOR PEL TRET D’UN COMPANY A FOGARS\nUn caçador de 49 anys, veí de Barcelona, va morir ahir al matí en rebre un tret d’un company mentre participaven una batuda del senglar a Fogars de la Selva. La colla caçava el senglar a la zona del Molinet, un lloc de difícil accés al Montnegre, quan un dels caçadors va disparar i va tocar la víctima a la cama. El projectil li va tocar la femoral i tot i que van mobilitzar l’helicòpter del SEM per anar-lo a assistir, no va ser possible salvar-li la vida. Es va activar el protocol judicial i es va fer l’aixecament del cadàver in situ, mentre els Mossos, que van enviar tres dotacions a la zona, es van ocupar de prendre declaració a l’autor material del tret i a la resta de participants en la batuda per aclarir les circumstàncies del fatídic succés, que es pressuposa un accident. Tot i que Fogars és municipi de la Selva, administrativament depèn de Barcelona i el cas el tramitarà el jutjat d’Arenys de Mar.\nNova ser l’únic accident de caça del dia. Un altre caçador va resultar ferit de gravetat també de resultes d’un tret al Baix Pallars, al Pallars Sobirà. L’home té una ferida neta i ha estat traslladat a l’Hospital Arnau de Vilanova de Lleida.


Els bancs cedeixen 36 pisos buits a l'Ajuntament de Girona, la majoria ocupats o en mal estat - El Gerió Digital\nDiumenge, 3 de juliol de 2022\nEls bancs cedeixen 36 pisos buits a l'Ajuntament de Girona, la majoria ocupats o en mal estat\nInicien tràmits per multar quatre bancs que no cedeixen els habitatges\nDijous, 24 d'abril de 2014 18:15h\nTània Tapia / Gironès / Girona\nL'Ajuntament de Girona va aprovar al ple del gener una moció per multar els bancs que tinguessin pisos tancats des de feia més de dos anys i no els cedissin per a habitatge social. Les multes poden arribar als 900.000 euros i l'objectiu era que les primeres sancions poguessin arribar durant el primer trimestre. Segons un estudi de l'Ajuntament de Girona fet al febrer, es calcula que a la ciutat hi ha 590 habitatges buits.\nAquest dijous el regidor de Serveis Socials ha explicat que han enviat requeriments a catorze entitats financeres que tenen seu a la ciutat per tal que els facilitin el nombre de pisos que tenen buits. Segons ha explicat Berloso, en un primer moment van respondre la meitat dels bancs, un total de set, i ja s'han fet les primeres cessions d'habitatge. Concretament, aquests bancs han donat posat a disposició de l'ajuntament 36 pisos.\nPisos ocupats o en mal estat\nAra bé, la sorpresa de l'ajuntament és que bona part d'aquests pisos estan o bé ocupats o bé en mal estat. De fet, el consistori ha hagut de destinar un tècnic perquè vagi avaluant l'estat dels pisos cedits i conèixer quins d'ells són habitables, a quins s'han de fer obres (i quants diners poden costar) i quins estan ocupats. A més, a alguns dels immobles la llum, l'aigua o el gas estan tallats per impagaments acumulats. Això obliga l'ajuntament a establir uns convenis amb les companyies per tal d'acordar un pagament progressiu del deute, a compte de part del lloguer que paguin les famílies.\n"Molts bancs no saben què tenen ni en quines condicions estan els pisos", ha valorat Berloso, que creu que són els bancs "els primers sorpresos" en descobrir que les seves propietats estan ocupades o deteriorades.\nAquestes dificultats fan que només a 4 dels 36 pisos cedits pels bancs hi hagi famílies vivint. Berlos ha explicat que per a cada cas s'estudiarà quin lloguer es fixa però ha avançat que la voluntat del consistori és que no superi els 200 euros.\nLes primeres sancions, en tràmit\nEl regidor també ha explicat que han fet un segon requeriment a les set entitats bancàries que no havien respost en un primer moment i els van donar de termini fins el 15 d'abril per aportar informació sobre els pisos que tenen tancats. Segons ha detallat Berloso, quatre entitats més han respost però n'hi ha tres que continuen guardant silenci. Contra aquestes s'ha donat ordre d'obrir un expedient sancionador. Concretament, es tracta de Cajastur, Banco Popular i Bankinter.\nPer això, ja han donat ordre als serveis jurídics de l'ajuntament perquè iniciïn els tràmits per enviar-los una sanció. La moció aprovada per ple recull que, un cop els bancs faciliten les dades sobre pisos buits, han d'avenir-se a cedir habitatges que fa més de dos anys que tenen tancats per al lloguer social.\nActualment, Girona gestiona uns 300 pisos a la borsa d'habitatge municipal. D'aquests, 62 són de la seva propietat (en aquests els lloguer se situen entre els 100 i els 140 euros) i la resta són o de protecció oficial o de particulars que decideixen cedir-los perquè els gestioni l'ajuntament. Berloso ha reconegut que hi ha més de 60 famílies en llista d'espera per a un pis de lloguer social.\nMés ajudes d'urgència\nAquest dijous s'ha presentat la memòria del 2013 de l'Àrea de Serveis a les Persones. Entre les diferents dades, destaca que l'any passat van augmentar un 59% les ajudes d'urgència a famílies que havien de pagar rebuts de subministraments, lloguer o comprar medicines, entre d'altres. En total, l'ajuntament va destinar-hi 445.160 euros. A més, ha destinat 100.000 euros per pagar rebuts pendents de ciutadans que tenen un pis de lloguer social.\nDes del Centre de Distribució d'Aliments, situat a Pedret, el 2013 es van ajudar 2.208 famílies. Enguany, l'ajuntament ha decidit incorporar productes frescos a la cistella de la compra per a aquelles famílies amb infants (1.280 famílies).\nEspectacular assistència mèdica a la platja de les Barques de l'Escala\nUn ferit en bolcar la caravana que remolcava a la C-35 a Caldes de Malavella\nUnes 150 persones protesten contra la presència d'Elionor i Sofia a Figueres\nPlatja d'Aro construirà una àrea d'acollida de caravanes per evitar estades no permeses al carrer\nFinalitza la primera visita oficial a Girona d'Elionor sense incidents destacables\nDetingut un home per una baralla pels carrers de Platja d'Aro


La Taula del Tercer Sector renova el seu compromís per "fer d'altaveu" de les injustícies en l'aniversari dels 15 anys ! ACN ! directe!cat\nL'actual presidenta de la institució demana a les administracions que "continuïn apostant" per ells com "un aliat imprescindible i estratègic" en les polítiques socials\nACN Barcelona.-La Taula del Tercer Sector Social de Catalunya ha volgut renovar el seu compromís per "continuar fent d'altaveu i denúncia" de les situacions que "empobreixen, discriminen i creen desigualtats i injustícies" en l'aniversari dels seus 15 anys. En el manifest conjunt llegit en l'acte d'aniversari al Disseny Hub Barcelona, la taula s'ha reafirmat en la "defensa activa dels drets de les persones vulnerables" i en la lluita per al "progrés social". Durant aquests quinze anys, la Taula del Tercer Sector considera la societat ha fet "un pas endavant" però que aquest avanç és "insuficient" i alerta que en alguns drets fins i tot s'ha patit un "retrocés". La presidenta de la institució, Francina Alsina, ha afirmat que "mentre hi hagi persones que no poden trencar el cercle de la pobresa, la taula es manté intacta i ferma en el seu compromís de defensa dels drets socials i la lluita per fer decréixer les desigualtats i injustícies en aquest país". També ha demanat a les administracions que "continuïn apostant pel tercer sector com un aliat imprescindible i estratègic a l'hora de coproduir i codesenvolupar les polítiques socials".\nLa Taula del Tercer Sector Social de Catalunya alerta en el manifest conjunt que han passat 15 anys des que es va crear la institució, però que alguns "drets socials bàsics encara són vulnerats i d'altres no tenen ni la mateixa efectivitat, ni la mateixa protecció ni la mateixa garantia legal que la resta de drets fonamentals". Per això, ha centrat el seu missatge d'aniversari en la renovació d'aquest compromís per avançar en "benestar, cohesió i justícia social", amb les persones al "centre de la nostra missió i acció". Alsina també havia incidit en aquesta reafirmació i ha assegurat que la taula continuarà treballant mentre hi hagi persones que "no poden accedir a un habitatge digne, que no tenen feina o és precària, que no poden fer front al pagament dels serveis bàsics o que els falten suports per tenir una vida autònoma i independent i no gaudeixen dels mateixos drets que la resta de la ciutadania". En l'acte d'aniversari hi ha participat el president de la Generalitat, Quim Torra; l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau; el president de la Diputació de Barcelona, Marc Castells, així com el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir El Homrani. Torra ha assegurat a les entitats socials que el Govern estarà al "seu costat" i ha destacat la importància d'un tercer sector "potent, innovador i actiu". El president de la Generalitat també ha denunciat la "constant vulneració de l'estat espanyol amb relació al 0,7% de l'IRPF amb finalitats socials i amb un esforç fiscal que no es retorna de forma justa". En aquest sentit ha reivindicat l'"estratègia conjunta en la defensa del 0,7 de l'IRPF", "el suport de les entitats per accedir a instruments de finançament" i "el codi de bones pràctiques en la contractació pública". Torra ha assenyalat que en els propers dies es reunirà amb representants de la taula en una trobada que volen que sigui "llarga" per tractar molts temes. De la seva banda, l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha reividnicat la "resiliència" i el "teixit associatiu" de la ciutat i de Catalunya com un "tresor que s'ha de cuidar". També ha assenyalat que aquests 15 anys de treball de la taula "valen el doble o el triple" perquè han travessat la crisi econòmica i ha recordat l'exconsellera de Treball, Afers Socials i Famílies, Dolors Bassa, que va ser destituïda pel 155 i que actualment es troba a la presó. El president de la Diputació, Marc Castells, ha subratllat que "no hi ha progrés si hi ha exclusió social". La Taula del Tercer Sector, que va començar a caminar amb 19 ens el 2003, compta ara amb 35 federacions i organitzacions que representen més de 3.000 entitats socials, que atenen 1,5 milions de persones. Les entitats compten amb 87.000 treballadors. 367.000 voluntaris, 559.000 socis i 563.000 donants. Representen 1,3% del PIB.


Mor Neus Català, supervivent dels camps de concentració nazis\nNeus Català, lluitadora infatigable contra la dictadura i per la dignitat i activista de la memòria històrica i el feminisme, ha mort als 103 anys\nRedacció 13/04/2019 - 18.55 Actualitzat 27/08/2019 - 17.53\nNeus Català, supervivent catalana del camp de concentració de Ravensbrück, ha mort als 103 anys. Infermera nascuda el 1915 als Guiamets, al Priorat, i militant del PSUC, va ser víctima del nazisme. Amb la seva mort s'apaga la veu, però no la memòria, d'aquesta catalana supervivent de Ravensbrück.\nLa guerra civil va agafar Neus Català als Guiamets, el poble del Priorat on va néixer el 1915. Va heretar les idees progressistes i d'esquerres del seu pare. I la lluita per la igualtat ja la va portar d'adolescent a fer una vaga al camp perquè les jornaleres cobressin el mateix sou que els homes. Amb la guerra va marxar per defensar la República. Ho fa a la rereguarda, com a infermera, i aconsegueix passar la frontera cap a França amb 180 nens i nenes d'una de les colònies de Negrín.\nA França es va incorporar a la Resistència amb el seu primer marit. Però la van detenir i torturar a la presó de Llemotges i el 1944 va ser deportada al camp d'extermini de dones de Ravensbrück. Torturades, gasejades, cremades... Hi van morir 92.000 persones. Per a la Neus, sobreviure era un deure.\nLa van traslladar al camp de treball de Holleischen, on van boicotejar la construcció de bales per als enemics. Ella mateixa ho recordava el dia que va rebre el Premi Català de l'Any, el 2006.\n"No ens vam sotmetre mai, encara que ens peguessin contínuament, encara que moríssim cada dia, sempre vam guardar aquesta dignitat de l'home enfront de la bèstia nazi."\nEl maig del 1945 va ser alliberada. I es va fer aquesta foto perquè ningú oblidés el genocidi dels nazis.\nEn el seixantè aniversari de l'alliberació, Neus Català va tornar al camp d'extermini. Va ser un referent i una feminista convençuda, i va posar en valor davant de Montserrat Roig el paper de les dones deportades, fins llavors silenciat.\nLa seva memòria històrica ha quedat reflectida en el llibre que ella mateixa va escriure, la biografia "Un cel de plom", que va arribar al teatre. Així ho explicava la seva biògrafa, Carme Martí:\nEnamorada de nou i amb dos fills, Neus Català va haver d'acoblar la vida familiar a la seva intensa lluita política, lligada al comunisme i al PSUC.\nAmb la democràcia, Neus Català va tornar a Catalunya, primer a Rubí i després als Guiamets.\nCatalà havia rebut els últims anys nombrosos reconeixements, com la Creu de Sant Jordi, el 2005, i la Medalla d'Or de la Generalitat, el 2015.\nEl 2012 la van entrevistar al programa "El convidat".\nEl 2013, Neus Català també va parlar a "El suplement".\nNeus Català, supervivent dels camps d'extermini nazis, ha mort als 103 anys


Prieto: “No només no hem vulnerat cap dret fonamental, sinó que sempre hem estat garantistes” | Socialistes / Socialistas de Gandia. PSPV-PSOE\nPrieto: “No només no hem vulnerat cap dret fonamental, sinó que sempre hem estat garantistes”\nHomeNotíciesPrieto: “No només no hem vulnerat cap dret fonamental, sinó que sempre hem estat garantistes”\nEl portaveu del Grup Municipal Socialista, José Manuel Prieto, ha valorat la sentència del Jutjat del contenciós-administratiu número 7 de València sobre el còmput del vot del regidor del PP Guillermo Barber en el Ple de l’Ajuntament on es recusava l’exalcalde Arturo Torró en el procediment de provisió de la plaça de cap d’àrea d’Urbanisme de l’Ajuntament de Gandia.\nUn expedient que el regidor socialista ha qualificat d’extens i enverinat, i que va heretar l’actual Govern local de l’anterior legislatura. Referent a això, Prieto ha recordat que Barber estava recusat, segons indiquen els informes jurídics i el mateix expedient, ja que “res va resoldre mentre va ser el responsable de l’àrea d’instruir l’expedient”. A més, cal recordar que el regidor del PP ja es va abstenir de participar en Junta de Govern on es va abordar el problema perquè era conscient de la situació. Malgrat els informes i l’advertència de la Secretaria, va intentar participar en la decisió del Ple. “Nosaltres sempre procedim segons els informes de l’assessoria jurídica i dels habilitats nacionals. Entenem que sempre hem actuat ajustats a dret”, ha assenyalat el portaveu socialista.\nPrieto ha mostrat altra sentència del Jutjat Contenciós Administratiu de València on se li diu a una de les parts interessades que, tant el decret de suspensió del procés com totes les actuacions de l’Ajuntament de Gandia referents a este expedient de provisió s’ajusten a dret. L’escrit és el següent: “S’impedix entendre que amb la seua actuació, que l’Ajuntament demandat haja vulnerat el dret fonamental invocat en este cas per part d’un dels interessats”.\nCom a valoració de l’escrit, el portaveu socialista ha destacat que “no només no hem vulnerat cap dret fonamental sinó que sempre hem estat garantistes en tot el procediment de provisió. Tenim ja una sentència que ens dóna la raó pel que entenem que les actuacions s’ajusten a dret”.\nPer esta raó, Prieto ha anunciat que l’ajuntament recorrerà la sentència del Jutjat del contenciós número 7 perquè “entenem que tenim la raó, ja que hem actuat de manera escrupolosa. Si hui ens trobem en esta situació, és perquè no es va fer res al respecte durant l’anterior legislatura del PP”.


Curs de llenguatge corporal a Madrid > Teresa Baró\nEl dissabte 28 de setembre impartiré un seminari pràctic i participatiu sobre habilitats de comunicació orientat a professionals de tots els sectors. Està dissenyat per a qualsevol persona que desitgi millorar la seva imatge, les seves relacions socials o professionals i vulgui potenciar la seva seguretat personal i capacitat de seducció i persuasió .\nPrendre consciència de la importància del llenguatge no verbal en les relacions professionals.\nAprendre les pautes fonamentals d’interpretació del llenguatge no verbal per desxifrar missatges conscients i inconscients.\nAprendre a comunicar-se de forma conscient i voluntària en funció d’uns objectius concrets: tenir control sobre la pròpia comunicació per tenir més control sobre els resultats.\nIntentarem manera pràctica tot allò que has pogut veure en els meus llibres , web , articles o en les meves col·laboracions en els mitjans. Seran 7 hores de curs molt intenses, amb exercicis pràctics que t’ajudaran a conèixer-te a tu mateix ia descobrir com la teva llenguatge corporal pot canviar les relacions, fins i tot les teves pròpies emocions. Parlarem de:\nLa importància de la primera impressió en el desenvolupament d’una relació. Com tenir una bona imatge a través del llenguatge corporal.\nQuins són els moviments que ens perjudiquen i quins ens beneficien a les relacions professionals? ( negociació, selecció, etc.)\nEl llenguatge corporal com a eina de persuasió. Lideratge, parlar en públic, atenció al client i activitat comercial.\nPautes bàsiques per llegir els senyals no verbals del nostre interlocutor: obertura, tancament, benestar, malestar, inquietud, tensió, etc.\nLa mentida, l’engany i la dissimulació. Quins són els indicis que hem de tenir en compte?\nCom entrenar-se per millorar les habilitats de comunicació en el dia a dia .\nAmb un màxim de 25 assistents, la dinàmica serà personalitzada. Es lliurarà un exemplar del meu llibre “La gran guia del llenguatge no verbal” i s’explicarà com preparar a patir d’aquest un entrenament personal perquè puguis seguir progressant després del curs.\nProporcionarem material addicional, bibliografia i enllaços perquè puguis continuar la teva exploració per aquest apassionant món. I coneixeràs als altres assistents, professionals de perfils diversos que poden aportar molt al curs.\nDesprés d’aquest curs…\nTindràs una idea clara de la importància que té el llenguatge no verbal en la nostra comunicació i com utilitzar-lo per aconseguir els teus objectius, en l’àmbit que sigui. Seràs conscient dels teus punts febles i com superar-los. I també de totes les eines que tens al teu abast (punts forts) als quals no treus potser suficient profit.\nPer a més informació consulta el programa del seminari:\nPrograma del curs 'Lenguaje no verbal'\nContacta o inscriu-te a: info@teresabaro.com. (últimes places)


Concentració en defensa dels serveis públics, contra la màfia empresarial – Sabadell en defensa dels serveis públics\nConcentració en defensa dels serveis públics, contra la màfia empresarial\nEls propers 22 i 24 de maig 4 regidors i 4 tècnics de l’Ajuntament de Sabadell han estat citats a declarar en motiu de la querella presentada per l’empresa Smatsa. Per això des de la Plataforma convoquem concentració de suport el dimarts 22 de maig a les 9 del matí davant dels Jutjats de Sabadell.\nAquesta querella s’emmarca dins l’ofensiva d’empreses i concessionàries de serveis públics contra els governs locals que els volen retallar els seus privilegis. És per això, que des de la Plataforma volem mostrar tot el nostre suport a les persones investigades.\nÉs intolerable que les empreses que treballen pel servei públic es vengin de la l’Ajuntament per la denúncia de les clares irregularitats vinculades al finançament i les deficiències en el servei, (incompliments en la neteja, en la recollida i incompliments en les seves prestacions de serveis) com és el cas de Smatsa, l’empresa que gestiona la neteja de carrers i recollida de residus a Sabadell. A més de les diverses irregularitats localitzades en els serveis prestats els darrers anys, Smatsa forma part de la peça 28 del cas Mercuri, en la que se l’investiga per formar part d’un cas de corrupció vinculat al finançament irregular del PSC Sabadell.\nAixí doncs, des de la Plataforma, reclamem a Smatsa el compliment del contracte de serveis als quals es va comprometre, la màxima transparència i col·laboració amb l’ajuntament per prestar uns serveis en condicions així com la retirada d’aquesta querella que no té més que una intencionalitat política d’escarment i que només perjudica als serveis públics i als ciutadans i ciutadanes de Sabadell.\nDes de la Plataforma en Defensa dels Serveis Públics de Sabadell convoquem una concentració de suport a les 8 persones citades a declarar el proper dimarts 22 de maig a les 9 del matí als jutjats de Sabadell. Alhora fem una crida a entitats, col·lectius i persones de Sabadell i d’arreu a donar suport adherint-se a la convocatòria i treballant en defensa dels serveis públics i de la ciutadania.\n‘Sobre el Servei d’Atenció Domiciliari (SAD) a Sabadell’, per Rosa Salido


Relaxació i meditació - a Toc de Cor - Girona - La Bisbal d'Empordà\nÉs quan respiro que hi veig clar!\n1 Respir! Un lloc amable on aturar-te un moment, prendre aire, asserenar-te. Respirar i crear, crear calma, crear temps. Eixamplar la ment per descobrir en els ulls una mirada serena. Un Respir, un espai físic que t’acompanya a descobrir tot un món en el teu interior.\nAixò és un Respir, tallers orientats a la generació d’estats de benestar i serenor. Trobades quinzenals on, respir a respir, aniràs descobrint les capacitats de la teva ment quan s’obre i es connecta un pas més enllà de la lògica i la raó, potser deixant-se guiar per la intuïció, deixant-se tocar l’escalfor del cor, o escoltant amb atenció la saviesa de la ment somàtica. Així és com, pas a pas, com qui no vol la cosa, vas creant nous camins d’entrada cap aquest espai interior calmat i lúcid que hi ha dins teu, un lloc amic en el que com més hi entres més creixen les seves arrels que oxigenen la ment.\nSegurament ja has experimentat aquestes sensacions en altres ocasions. Potser en algun moment en que has tingut la sospita íntima de que saps molt més del que penses que saps o, potser, quan has tingut la intuïció de què un món de calma i pau s’estén més enllà de les tensions de la ment i de les emocions que a vegades empenyen en totes direccions. Són estats de puresa, autenticitat i inspiració que potser has trobat passejant entre boscos, entre amistats, vora el riu, dalt la muntanya, pintant, cuinant o potser nadant dins el mar. T’imagines viure amb aquesta connexió en el teu dia a dia?\nAquest és l’anhel que ens mou a cada Respir, la creació d’estats de consciència que t’apropen a la teva essència, a la llavor del teu Ser. Ser més tu, senzillesa, autenticitat.\nEstats que generem a través d’eines antigues i ancestrals adaptades de nou al context d’avui. Eines com la respiració conscient, la meditació o la pràctica de l’atenció plena. Exercicis i pràctiques que t’enduràs amb tu i que faciliten la creativitat, l’agilitat mental, la memòria, l’instint intuïtiu i la profunditat de la calma interior.\nDE NOVEMBRE DE 2021 A JUNY DE 2022\nGRUP ENTRE SETMANA: Trobades quinzenals, els dimecres de 18:30h a 20h\n12 sessions grupals\nDESTINATARIS: Grup obert a persones que estiguin en procés de creixement personal (individual o grupal) a A toc de Cor o que ja l’hagin fet anteriorment i que desitgin mantenir un estat d’harmonia i benestar.\nPREU: Abonament de 12 sessions (30€ la sessió), Abonament de 6 sessions (35€ la sessió), Abonament de 3 sessions (40€ la sessió)\nREQUISITS: Un cop s’adquireix l’abonament, es requereix de compromís d’assistència. Cal comunicar prèviament l’assistència al taller.\nINSCRIPCIONS: Sol·licita la teva plaça a través del formulari de la web, un mail o una trucada.


Al pot petit: Tallarines alla checca. La pasta no engreixa. AIG 2011.\nTallarines alla checca. La pasta no engreixa. AIG 2011.\nLa pasta és un dels aliments més populars en tot el món. Agrada a gairebé a tothom i es pot cuinar de moltes maneres diferents. És un aliment que es situa a la base de la piràmide alimentaria i per tant, hauria de ser de consum habitual, però hi ha la falsa creença de que la pasta engreixa i per això, sovint s’elimina quan es vol fer dieta per perdre pes.\nPerò en realitat 100 grams de pasta contenen poc més de 300 calories i el seu contingut en greixos és pràcticament inexistent. No es pot dir, doncs, que la pasta engreixi, per contra, aporta gran varietat de minerals com el fòsfor, el calci i el ferro, i de vitamines. És rica en fibres, la qual cosa proporciona al organisme un efecte saciant i d’hidrats de carboni d’absorció lenta.\nJa veiem que encara que fem dieta per perdre pes, la pasta és un aliment molt recomanable, en aquest cas, l’única cosa a tenir en compte, serà els aliments que afegim a la pasta i s’haurà de reduir o eliminar aquells que tinguin un alt contingut calòric o en greixos.\nLa recepta d’avui és una recepta sana, lleugera i saborosa, on la pasta es condimenta amb formatge mozzarela, tomàquet natural, especies , tàperes i una mica d’oli, i a més és molt, molt ràpida de fer.\nTallarines alla checca\n- 3 tomàquets madurs sense pell ni llavors tallats a trossets petits.\n- 200 grams de mozzarela tallada a trossets petits\n- 1 culleradeta d’alfàbrega picada\n- 1 culleradeta d’orenga picat\n- 1 culleradeta de farigola picada\n- 6 cullerades soperes d’oli d’oliva verge extra\n- Bulliu la pasta en aigua abundant.\n- Quan estigui al dente, coleu-la\n- Poseu en un bol gran els tomàquets tallats, la mozzarela tallada, les especies, les tàperes, una mica de sal i una mica de pebre.\n- Afegiu la pasta i remeneu bé.\n- Escalfeu l’oli i just abans de que l’oli fumegi, tireu-lo per sobre de la barreja.\n- Tapeu el bol amb la tapadora d’una olla i deixeu que reposi durant 2 minuts.\nFont: “La pasta clàssica “ de Giuliano Hazan.\nM’acabo d’apuntar a la convocatòria del’AIG 2011 és a dir L’amic invisible gastronòmic. És la primera vegada que hi participo, perquè aquest és el meu primer any de blocaire trobo que pot ser una experiència molt divertida i ja estic pensant en què faré. Aquest any organitza la convocatòria el blog Mis recetas bordadas i la Carol de Design with Love ha realitzat aquest logotip tan maco.


La frase de Gerard Piqué que demostra que està implicat al 100 % - XCatalunya.cat\nLa frase de Gerard Piqué que demostra que està implicat al 100 %\nGerard Piqué ho vol guanyar tot\nEl jugador del FC Barcelona, Gerard Piqué, va atendre els mitjans de comunicació en acabar el partit contra el Benfica de la Champions League, que va tenir lloc dimarts passat a la nit. El central català va demostrar galons al vestidor i es va tornar a fer evident que és un líder dins i fora del terreny de joc. El defensa va reconèixer que encara queda molta feina per fer i que anotar un gol en cent vuitanta minuts és un objectiu molt pobre.\n“Els veterans hem de ser un exemple pels joves”, va explicar, demostrant el seu optimisme en els pròxims dies. Piqué també va agrair l’escalf que els jugadors van rebre del públic en tot moment: “mai he vist el Camp Nou d’aquesta manera”, va afegir.\nGerard Piqué també va reconèixer que aquest punt és insuficient i que creu que l’equip hauria merescut els tres punts tenint en compte les grans ocasions de gol de les que ha disposat. “Anem a Munich amb la intenció de guanyar, sabem que és molt difícil però que és possible”. va sentenciar. Assumeix, doncs, que és un partit molt difícil, però no impossible. A més, tot apunta a que Ansu Fati estarà totalment recuperat i el joc en atac millorarà.\n“Moralment, a Xavi li he de donar més de mi”. Aquesta és la conclusió a la que ha arribat Piqué. Una frase que s’ha fet viral a xarxes socials i que ha estat molt aplaudida per tots els aficionats del Barça.\nTags: Gerard Piqué, implicació\n1 pensamiento sobre “La frase de Gerard Piqué que demostra que està implicat al 100 %”\nRetroenllaç: Els 10 fitxatges que faria Xavi: Però la majoria són molt difícils - XCatalunya.cat


Arxiu - Revista infantil Namaka.\nDescobreix els llibres que t'enduràs de regal amb la subscripció anual a Namaka!! No et perdis aquesta promoció, enganxaràs la canalla a la lectura i gaudiran d’estones i estones de diversió!\nEt posem al dia de les últimes notícies de l'univers namakià!! Tria i remena entre totes les novetats i no t'ho pensis més i uneix-te a la família namakiana ;)\nGràcies per un Sant Jordi molt namakià!\nMÓN LLIBRE I ELS NAMAKIANS!\nUn cap de setmana ple de lletres! El pas de Namaka per Món Llibre i un regal pels nostres seguidors!\nHi ha tions despistats que busquen un regal molt orginal i també hi ha rens que tenen la sort d'haver trobat feina per tot l'any. Si els vols conèixer, clica l'enllaç i llegeix les cartes que ens han arribat a la redacció!!\nLa Namaka núm. 4 ja està a impremta!!! Voleu saber de què anirà? Està carregada de confeti, serpentines, música i ball, perquè és una revista molt festiva!! Hi trobareu contes, el superconcurs amb MILAN, consells per ser un bon amic invisible i moltes, moltes coses més!! No us la perdeu!! Volem celebrar-ho amb vosaltres!!\nBusquem escoles, pares i mares que vulguin passar una estona entretinguda amb els seus fills i nens i nenes amb una imaginació desbordant!! No us perdeu l'oportunitat de participar al nostre concurs de portades!!\nSempre, sempre, sempre perdem contes i àlbums il·lustrats pel camí. No és que ens caiguin de la motxilla quan anem cap a casa o que de cop els surtin ales i marxin volant... No, no! Els que ens passa és que quan escollim els títols que finalment inclourem a la secció Què llegim? de la revista n'acabem apartant uns quants.\nJa podeu trobar a les botigues i llibreries namakianes i també a la pàgina web la Namaka núm. 3, una revista molt gastronòmica!\nCan Xic i Petits Camaleons\nComencem a rodar per Catalunya! Si voleu saber on hem estat i què farem proximament, no us perdeu aquesta entrada al blog!


6 min. Arbúcies 30/06/2012 05:39\n260x366 Mishima al PopArb / CÈLIA ATSET Mishima al PopArb / CÈLIA ATSET\nMishima porten uns mesos escampant el seu ambigu amor feliç. Divendres tocava parada al popArb, que pràcticament és la seva segona residència. Jugant com a locals i amb el públic a favor, van saber aprofitar el moment per oferir un concert impecable especialment indicat per a un festival i construït amb la fermesa que proporciona el repertori de 'L'amor feliç'. Van començar amb 'La vella ferida' i van acabar amb 'El camí més llarg', demostrant la confiança que el quintet barceloní ha dipositat en el nou disc.\nLa jornada de divendres al popArb va començar amb el concert dels valencians Litoral a Can Torres. Encara amb llum del dia, es van presentar amb format de septet, amb Pau Roca i Ivan Cuevas al capdavant, i amb Helyette Vercambre tocant l'acordió i els teclats i fent veus en algunes peces, com ara la versió de Mazzy Star ' Fane-toi en toi (Fade into you)' . L'actuació es va moure entre els colors del folk-rock nord-americà de la costa oest i el to més popular i mediterrani, que de fet són els dos eixos del disc 'Incidents melòdics del món irracional'. Cuevas va ser el més xerraire del grup, i va ser especialment amable amb dues noies que van estar tot el concert ballant. "Portem ballarines com Mötley Crüe", va dir. Els moments més animats van venir cap al final, amb cançons com 'Confessions d'un meteoròleg no practicant' i 'El rei pollastre', que va acabar amb tocs de psicodèlia sorollosa.


La cercavila infantil, aquesta tarda a Torredembarra\nComençarà a les set a la plaça de l'Escorxador, on presentaran la samarreta de la Festa Major\nLa Festa Major del Quadre de Santa Rosalia inicia aquest divendres el gruix d'actes festius més significatius de la celebració. Els balls populars prenen el protagonisme ja aquesta tarda amb la cercavila infantil.\nLa plaça de l'Escorxador és el punt d'inici, a les set de la tarda, del recorregut que passarà per la baixada de Sant Antoni, el carrers Santa Rosalia i Gibert per arribar al carrer Antoni Roig, continuar per la plaça de la Font i la plaça de la Vila i enfilar ja el camí de tornada. Serà a través dels carrers Carnisseria i Freginal i, per últim es pujarà la baixada de Sant Antoni per arribar al punt de partida, la plaça de l'Escorxador.\nEs tracta d'una de les cites més esperades per la canalla de la Torre, que tenen en aquesta jornada el seu moment de glòria, de gaudi, i per lluir i mostrar allò que han estat assajant tants dies enrere. L'Aina Recasens, de l'Agrupació de Balls Populars, ho ha destacat en una entrevista a Ona La Torre.\nUn cop arribats a la plaça de l'Escorxador, es donarà a conèixer un dels secrets més ben guardats de la jornada, el disseny de la nova samarreta de la Festa major de Santa Rosalia. Un disseny del que pocs indicis es tenen ara mateix ja que enguany s'ha decidit a través d'un concurs. Ho ha explicat a Ona La Torre, la Marina Hernández, de l'Agrupació de Balls Populars.\nPer altra banda, des de l'Agrupació es demana a qui vulgui participar en la festa major d'una manera activa que s'apunti a fer ballar l'Àliga. Alguns dels seus portadors han deixat el grup i cal nodrir-lo amb nous responsables que puguin fer-la sortir al carrer.\nA la cercavila d'aquesta tarda hi prendran part el Ball de Diables Infantil, la Mulasseta, el Ball de Bastonets, el Ball de Pastorets Infantil, el Ball de Patatuf, el Ball de Cercolets i la Colla Infantil dels Nois de la Torre.


Perafita | Turisme Lluçanès\nEl bonic poble de Perafita està situat sobre una carena elevada entre l’extensa vall de la riera Gavarresa.\nEl bonic poble de Perafita està situat sobre una carena elevada entre l’extensa vall de la riera Gavarresa, i té una forma allargada seguint la direcció de la carena. La part més antiga del poble, està formada per petits carrerons: carrer Major, la plaça Major, la plaça de l’Església, amb l’església de Sant Pere (edifici barroc) i el carrer Nou, amb dos agrupacions de cases a banda i banda: el barri o veral de Montjuïch a l’est i els carrers del Tint i de la Font a l’oest, que daten dels segles XVII, XVIII i XIX. El topònim “Perafita” prové del llatí “Petra-ficta” que etimològicament vol dir “pedra–fita” és a dir pedra col·locada en un indret per indicar els límits de propietat o territori. D’aquesta pedra, però, actualment no en queda cap vestigi.\nEl primer document que parla de Perafita data del 5 de març de 1069 en el Diplomatari de la Catedral de Vic. Des de començament del segle XI a Perafita hi havia una propietat alodial dels senyors de Besora. L’any 1.082, aquesta propietat fou donada al bisbe Berenguer Sunifred de Lluçà en atenció a uns béns que n’havia rebut a Orís, Besora i Torelló. Perafita entrava de ple dins de la jurisdicció del baró de Lluçà. El poble cresqué ràpidament durant els segles XIV i XV i es va convertir en un dels nuclis comercials i artesanals importants del Lluçanès.\nL’any 1396 la reina Maria concedí als homes de la Baronia del Lluçanès la figura del sotsveguer i establia una doble cúria a Perafita i a Sant Feliu Sasserra. Així doncs, Perafita compartí la capitalitat administrativa del Lluçanès encara que de forma intermitent fins el 1661. L’any 1854 el poble comptava amb 850 feligresos i 58 masies, el màxim de pobladors de tota la seva història. El mateix any van morir a Perafita 109 persones per l’epidèmia de còlera.\nLa masia fortificada dels Puig, cremada a principis del segle XVIII per la vinculació dels Puig de Perafita contra Felip de Borbó durant la Guerra de Successió, va estar derruïda durant molts anys. El 1885 s’hi va construir el Castell Nou, d’estil francès, en escarni a la lluita dels Puig contra espanyols i francesos. Va ser reformat l’any 1977.\nTotes les poblacions del Lluçanès\nOfereix un entorn molt especial on podreu gaudir amb tota tranquil·litat i comoditat\nRoca del Mill\nOfereix un entorn molt especial on podreu gaudir amb tota tranquil·litat i comoditat.\nPodreu gaudir de molt bones vistes als Pirineus i equipada amb tot el necessari per passar un cap de setmana rural.\nHem recuperat vells encants com la pedra de la salera que ens dóna el nom, i adaptat a les comoditats modernes.\nAllotjaments rurals Ca l’Estamenya\nDisfruta de la teva estada a prop de la natura al Lluçanès! Un petit plaer!\nApartaments turístics Ca l’Estamenya\nLa casa es troba envoltada de camps de pastura i bosc, en un lloc molt tranquil i bonic a 2 km del poble.\nLa Tria és una gran casa pairal amb més de 300 anys d’història.\nMasia típica de pedra de la zona, es troba situada a 1,5 km. de Perafita.\nÉs de caire tradicional i dedicada al món dels traginers.\nFesta Major de Perafita\nEs celebra el cap de setmana proper al dia 29 de juny, dia del patró de la parròquia (Sant Pere Apòstol).\nAplec de Santa Margarida\nL’aplec es celebra a l’entorn de l’ermita de Santa Margarida de Vilaltella i molta gent de Perafita hi arriba caminant des del poble.\nEs celebra el diumenge proper al dia 10 d’octubre, dia de la Mare de Déu del Remei.\nLa “burricleta” és una empresa de lloguer de bicicletes elèctriques per poder realitzar rutes tranquil·les i relaxades al Lluçanès.\nPerafita-El Santuari dels Munts\nRecorregut entre la poblacions de Perafita i el Santuari de la Mare de Déu dels Munts.\nPerafita-Sant Boi de Lluçanès\nRecorregut entre les poblacions de Perafita i Sant Boi de Lluçanès.\nPerafita-Santa Eulàlia de Puig-oriol\nRecorregut entre les poblacions de Perafita i Santa Eulàlia de Puig-oriol.\nPerafita-Sant Martí d’Albars\nRecorregut circular entre les poblacions de Perafita i Sant Martí d’Albars.\nRecorregut apte per a tothom entre la població de Perafita i l’ermita de Santa Margarida de Vilaltella.\nRecorregut entre les poblacions de Perafita i Olost.\nVoltants de Perafita\nEl recorregut transcorre per els llocs més emblemàtics del ric patrimoni del poble.\nDedica tota una diada amb programació de concerts de diferents grups de grans professionals de l’acordió.\nCursa de Muntanya de Perafita\nLa cursa transcorre per corriols, camins i terreny muntanyós en general, en un territori privilegiat.\nLa font Nova era una de les fonts més utilitzades pels veïns de Perafita.\nLa font Vella de Perafita és datada adel segle XVIII.\nS’obre en el llit del torrent de Cogullers, excavada en roques calices amb els entorns recoberts d’un espès bosc.\nL’Alzina bonica de Busquets\nAlzina (Quercus ilex) de grans dimensions que conserva la capçada completa, molt arrodonida.\nMirador del parc de Perafita\nEl millor moment per gaudir d’aquestes fantàstiques vistes és al capvespre.\nMonòlit Jaume Puig de Perafita\nJaume Puig de Perafita i els seus dos fills, Francesc i Antoni Puig i Sorribes van ser, segurament, els lluçanesos més importants de la Guerra de Successió.\nAquest mas fou la casa de Jaume Puig.\nErmita de Santa Margarida de Vilaltella\nSanta Margarida de Vilaltella pot ser considerada perfectament de finals del segle XI o principis del XII.\nCada any el primer diumenge d’octubre s’hi celebra un aplec.\nEsglésia de Sant Pere de Perafita\nSant Pere és una església de gran dimensions d’estil barroc. A l’interior de l’església es conserva el timpà de l’antiga església romànica decorat amb baix relleu.\nCuina tradicional plena de sorpreses de qualitat\nAgrobotiga del Lluçanès (granja-cafeteria i degustació)\nLes coques més famoses de Catalunya\nLa màxima expressió de la cuina tradicional\nEl Bar 9\nPer redescobrir la cuina de la tota la vida\nGastronomia i productes\nForn Franquesa | L’Agrobotiga\nVenda i degustació de pa i coques, així com altres productes artesans d’alimentació.\nForn del 1900\nForn de pa tradicional fet a mà.\nDe la pastura al taulell.\nPetita botiga que queviures, alimentació i embotits del poble.


Al carrer de Llobet es busca una solució de plataforma única, és a dir, que tot el carrer estigui a un mateix nivell, de façana a façana. Serà accessible per a vehicles d’emergències i per a persones amb mobilitat reduïda, la qual cosa permetrà pacificar el tram on hi ha l’Escola Enric Casassas, sense arribar a fer-lo de vianants. Es conservarà com a mestra la vorada de peces de granit que s’hi va fer el 2009. El tractament superficial es farà amb llambordins de formigó negre, semblants als existents al carrer de les Paus. El disseny té en compte la integració dels embornals en el paviment. Pel que fa al carrer de les Paus, hi haurà una franja de granit gris flamejat.\nEs preveu modificar també les xarxes de serveis de clavegueram i d’aigua, com també es renovaran els llums, que seran a làmpades de LED i se n’ampliarà el nombre.\nJuli Fernàndez, tinent d’alcalde de Cohesió Territorial, explica que\naquest és el primer projecte de transformació que deriva del Pla de millores de la mobilitat i de l’espai públic de l’espai central, que mira de donar més qualitat de vida a la gent que hi viu, primer limitant-hi el trànsit de pas, segon garantint l’accessibilitat amb vehicle i a peu a tots els veïns; i tercer, donant més qualitat a l’espai públic, amb un paviment més adient a una zona on el vianant ha de tenir un paper primordial, perquè tots som vianants i només una petita part anem en cotxe, com demostren els estudis


Esborrar un expedient / document/ espai de licitació a la PSCP? – PSCP\nEsborrar un expedient / document/ espai de licitació a la PSCP?\nUn espai de licitació només es pot esborrar si no té cap fase publicada.\nEn el moment que una fase es passa a estat publicat (i encara que la publicació no sigui visible al Portal) ja no es permet esborrar un expedient. Únicament es podrà cancel·lar la publicació en el cas que encara no hagi arribat l’hora de la publicació prevista (amb el rol Validador). Tot i així, no es podrà esborrar l’expedient de la part privada.\nSi tot i així vols que l’anunci deixi de ser visible per que hi ha algun error, es pot canviar la data de fi de publicació al perfil (Dades bàsiques) per tal que deixi de ser visible. Aquest expedient només serà consultable des de la part privada (Entorn del treballador públic o back).\nAixí mateix, els documents publicats a les fases ja visibles al perfil de contractant, no es poden eliminar. Un document publicat per error només podrà estar substituït a través d’una esmena de la fase. El document inicial, quedarà igualment visible a la versió inicial de la publicació.\nÚnicament és fa possible deixar inaccessible un document al perfil de contractant en el que contingui, de manera errònia, dades de caràcter personal o confidencials, sempre i quant s’hagi publicat prèviament el document correcte al través d’esmena. Si es dona el cas, caldrà informar del document concret que incorpora les dades sensibles, a través d’una petició de suport, per tal que es valori si es justifica la intervenció tècnica necessària per deixar el document inaccessible.\nModificar la data d'obertura de pliques.\nCom es pot donar d'alta un usuari editor o validador a la PSCP?\nGestió de comunicats a la PSCP\nManual usuari e-Contractació - Validador i Editor (v6.21.0)\nAnul·lar un anunci


Sol Luna Bay Obzor Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nObzor 8250, Varna, Obzor, Obzor, Bulgària, 8250 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Sol Luna Bay?\nMés informació sobre Sol Luna Bay\nConvenientment situat a Obzor, Sol Luna Bay és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEls serveis i instal.lacions de primera categoria que defineixen l'experiència de Melia International Hotels us esperen a Sol Luna Bay. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, restaurant, premsa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, te inclòs, armari amb clau, sabatilles, tovalloles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Obzor, el Sol Luna Bay és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


El dèficit i jo som així, senyora (Sebastià Alzamora)\nEl dèficit i jo som així, senyora\n3 min. 04/03/2012 00:00\nA propòsit de la decisió del govern espanyol d'apujar el sostre del dèficit per a l'any en curs del 4,4% (malèvolament fixat pels pèrfids socialistes) al 5,8%, hi ha premsa que hi veu una lloable intenció de Mariano Rajoy de plantar-se davant de les imposicions francoalemanyes. Fins i tot fra Rubalcaba va sortir a beneir la mesura, desmarcant-se encara, i a títol post mortem, d'aquell agrimensor de núvols anomenat Zapatero (de l'executiu del qual, per cert, Rubalcaba va ser vicepresident, tot i que aquesta dada se li ha esborrat de la memòria). Això del dèficit és una matèria altament làbil, que tan aviat pot ajustar-se com relaxar-se, depenent de les condicions climatològiques. Els polítics de la Pell de Brau, pel que es veu, també en són, de làbils, de tal manera que sempre sabem a què ens hem d'atendre.\nLa senyora Merkel i els seus adlàters de l'alta enginyeria econòmica, en canvi, no creuen que la notícia sobre el dèficit espanyol sigui tan digna de celebració: a Brussel·les més aviat se'n lamenten, i anuncien una reacció poc falaguera dels nous titans coneguts com els Mercats. Ves que no s'emprenyin, venien a dir. De manera que al comú dels mortals no ens queda clar si Don Mariano es planta heroicament o més aviat s'escaqueja fugint per la tangent. Si el president del govern d'Espanya marca els seus propis temps (com acostumen a afirmar, amb la boca molt plena, els seus partidaris), o bé si està agafant el camí més curt per convertir-se en un nou Berlusconi en el context d'una UE que no mira amb gaire bons ulls les particularitats ni els personalismes. O pitjor encara, si no està insinuant una finta que pugui dur Espanya a l'horror dels horrors, que és assemblar-se (ni que sigui vagament) a Grècia. Tot podria ser, perquè res no queda clar a hores d'ara. El que els analistes hispànics ponderen com una decisió valenta, a altres analistes menys patriòtics els pot semblar una estripada de la baralla escassament acceptable. I el que és pitjor, envoltada d'aquella aroma d'irresponsabilitat tan característica del sud, allà on les antigues males llengües deien que començava l'Àfrica.\nParlem de patriotisme perquè això és justament el que va fer Rajoy per justificar l'increment de la previsió sobre el dèficit. Va parlar de decisió sobirana, va admetre que no n'havia parlat amb els socis de la UE i que no pensava fer-ho fins al mes d'abril, i, ja que hi era, va tornar a aprofitar l'avinentesa per carregar els neulers dels comptes que no surten a les comunitats autònomes, que, com tothom sap, tenen la culpa de tot. En algunes d'aquestes comunitats, com per exemple Catalunya, el dèficit encolomat per l'Estat és del 3,72% per a l'any 2011, quan la previsió inicial del govern d'Artur Mas era del 2,66% , tot i que l'havia revisat a finals del mateix any i l'havia fixat en un 3,29%. És el que dèiem: el dèficit és una cosa que s'arrufa i s'allarga segons la temperatura (i no buscarem comparacions procaces). I Espanya, ahir, avui i sempre, is different .


Harca: de juliol 2012\nEls codis jurídics de la Corona d’Aragó (III). Els Furs de València\nEn els dos posts anteriors vaig presentar els codis normatius que serviren per consolidar la unificació jurídica de Catalunya i el regne d’Aragó. Territoris amb una tradició jurídica ben arrelada, l’herència dels temps passats influeix de manera directa en la confecció dels respectius cossos legals, en la seua caracterització i la seua aplicació. A Catalunya, la introducció dels preceptes romanocanònics que havien de servir a Jaume I per dur a terme el procés d’homogeneïtzació jurídica es produeix sobre un substrat de lleis feudals que determinen la redacció i el contingut dels Usatges de Barcelona. A Aragó, en canvi, el monarca disposa de major llibertat d’actuació i, de la mà del jurista Vidal de Canellas, aconsegueix elaborar un codi, els Furs d’Aragó, ben favorable als interessos de la monarquia. Es tracta d’una tendència que s’accentua al recent nascut regne de València. Anem a pel plat principal d’aquest menú jurídic.\nJaume I finalitza el procés d’unificació jurídica de les entitats polítiques de la Corona d’Aragó amb la promulgació dels Furs de València en les corts de 1261. Des de 1232, data d’inici de les accions bèl·liques, el monarca havia dirigit la conquesta militar i també el posterior procés de colonització de les terres preses als andalusins. Per dret de conquesta i com a cap de la piràmide feudal, Jaume I s’erigeix en senyor suprem del territori incorporat i crea un nou regne. Forja, així, un escenari favorable per a l’actuació de la monarquia i du a terme una política que consolida el poder reial per sobre de senyors laics i eclesiàstics. I un dels màxims exponents és precisament la formulació d’un codi jurídic exclusiu per al nou regne sota els preceptes romanocanònics.\nEl penó de la conquesta de València (del que ja vam parlar l’altre dia)\nPresa la ciutat de València l’octubre de 1238, al llarg de 1239 el monarca atorga el Costum de València, text que servirà de base per als futurs Furs, i el 1240 sanciona la seua oficialitat. En primera instància, aquest compendi de dret consuetudinari és concedit únicament a la ciutat de València i a la seua zona d’influència més immediata, però en el pròleg s’inclouen dos projectes que prompte es faran realitat: la constitució del nou regne i l’extensió a tot el territori del codi propi de la capital. Se sanciona, d’aquesta manera, una situació de dret, però no de fet, ja que la zona septentrional havia estat pobla a Fur d’Aragó o a Costum de Lleida, mentre que per aquestes dates encara no s’havia ocupat tot el territori existent entre la ciutat de València i el límit fixat com frontera del regne, en la línea Biar-Busot.\nA partir de 1240, aquest cos jurídic s’amplia amb alguns privilegis reials i adquireix una progressiva codificació, gràcies a la introducció dels preceptes romanocanónics, fins que en les corts de 1261 Jaume I jura els Furs de València, estableix l’obligatorietat de fer el mateix per tots els seus successors i ordena a tots els habitants del regne que s’han de regir per les disposicions d’aquest codi. També durant aquests anys el nom de Costum és substituït progressivament pel de Furs. El text del Costum estava format per rúbriques, dividides al seu torn en furs o capítols, però es pren el nom de les lleis concretes per fer referència al conjunt del cos normatiu fins que es produeix la substitució definitiva, a la fi del segle XIII. Així mateix, l’adopció del terme Furs de València s’impulsarà per equiparar el codi als Furs d’Aragó i evidenciar la independència del nou regne, que pretén ser incorporat pels aragonesos als seus dominis.\nEntrada de Jaume I a València després de la conquesta, en les pintures murals del castell d’Alcanyís\nEl jurament del monarca de 1261 es produeix sobre la versió llatina del text i també sobre una altra escrita en català, traduïda uns dies abans per a tal fi, encara que, abans de la seua aprovació, Jaume I realitza les pertinents addicions i esmenes, com consta en els furs corresponents. A la base del codi originari es troba un compendi de dret consuetudinari, redactat ex novo o pres del dret local català i aragonés, i sobre ell es du a terme la introducció de les disposicions del dret comú, especialment del Corpus Iuris Civilis, que impregna quasi tot el cos legal. Ara bé, el contingut del Costum és incorporat als Furs sense fer cap tipus d’indicació i, per tant és impossible discernir quin era el text originari.\nAixò a banda, el preceptes romanocanònics són incorporats literalment al nou codi. De fet, de les 144 rúbriques que componen els Furs, 114 són preses directament del Corpus, sobretot del Codex repetitae praelectionis de Justinià, i en menor mesura de la Digesta sive pandectae i les Instituta. Altres dos no coincideixen en el títol, però sí en el contingut, mentre que només 28 no tenen cap paral·lel amb la llei justinianea. Amb tot, molts d’aquests preceptes deuen adaptar-se a les particularitats pròpies de l’època i el territori, sobretot els furs relatius a dret civil, pena i processal. Així mateix, en un primer moment, el contingut s’estructura en dos llibres, dividits al seu torn en rúbriques, composades per furs o capítols, i no serà fins el segle XV quan s’adopte l’articulació justinianea en nou llibres.\nAlguns furs aprovats per Martí l’Humà\nEl text aprovat en 1261 és reformat en les corts de 1271 per Jaume I a petició dels tres braços que les componen, el nobiliari, l’eclesiàstic i els de les viles reials, amb la ciutat de València al capdavant. El rei corregeix, esmena i addiciona alguns furs, manté la immunitat d’altres i jura de nou la seua oficialitat, la prohibició de ser modificats en el futur, l’obligació dels seus successors de fer el mateix jurament a l’inici del seu regnat i la vigència per tot el territori. Amb aquesta remodelació queda fixat el text primitiu, que serà ampliat de manera successiva amb les disposicions aprovades en corts –furs i actes de cort, com a Aragó– i altres privilegis reials, encara que les addicions són fàcilment identificables perquè s’introdueixen referències cronològiques que permeten establir l’evolució de la legislació valenciana.\nCal fer, tanmateix, una precisió. A pesar de que Jaume I sanciona la unificació jurídica del regne, a la zona septentrional, al Maestrat, es manté la vigència dels Furs d’Aragó i els Costums de Lleida fins mitjans segle XIV, ja que són els codis legals de referència estipulats en les cartes pobla i els habitants dels distints llocs veuen en ells un mecanisme d’evasió a la pressió exercida pels senyors. Açò suposa una ingerència jurídica en l’entramat legislatiu de la monarquia i no serà fins després de la guerra de la Unió i la derrota de les comunitats rurals que han pres part contra el rei, quan s’imposarà l’oficialitat dels Furs i s’unifique jurídicament tot el territori, malgrat les resistències de molts dels llocs afectats i els consegüents plets, que s’allarguen fins ben entrat el segle XV.\nEdició dels Furs de València de 1547\nMitjançant la redacció, aprovació i promulgació dels tres codis, les entitats polítiques de la Corona d’Aragó adquireixen una certa unificació jurídica que serveix per a consolidar la posició de domini de la monarquia. Aquesta unificació es du a terme a partir de la introducció del dret romà i canònica, que es realitza en dues fases ben diferenciades. En un primer moment, s’incorporen de manera literal els preceptes de la llei romana, como ocorre en les addicions fetes als Usatges de Barcelona a partir de la segona meitat del segle XII i en la redacció dels Furs d’Aragó i València, especialment en aquest últim cas, que reprodueix amb gran exactitud moltes de les disposicions del text justinianeu. En canvi, a la segona meitat del segle XIII s’abandona el sistema d’introducció literal i s’opta per fer una importació de conceptes i mètodes jurídics a partir d’una conceptualització dels preceptes romanistes. Aquesta tendència es manifesta en les primeres Constitucions de Catalunya i en les Commemoracions de Pere Albert, així com també en les novetats als codis respectius.\nAixí, doncs, com succeeix a la resta de l’Europa occidental, la cultura jurídica de la Corona d’Aragó es reformula gràcies a la introducció i adaptació del dret comú, creant marcs legislatius de referència amples, fortament romanitzats i amb un vigència general en cadascun dels territoris. Un vigència que roman intacta fins l’abolició dels respectius codis després de la Guerra de Successió, a principis del segle XVIII. És cert que la unió dinàstica que es produeix arran del matrimoni de Ferran i Isabel suposa una pèrdua progressiva de pes de la Corona d’Aragó en favor de Castella, tant en els assumptes peninsulars com en els internacionals, però l’entrament jurídic no sofreix modificació alguna, més que res perquè els emperadors estan més llunyans que mai dels territoris catalanoaragonesos. Després de 1707, en canvi, l’entrament legislatiu i també la vida quotidiana dels habitants de la Corona d’Aragó hagué d’adaptar-se a la força a les directrius imposades des de Castella... fins avui dia. S’esborraven, així, quasi cinc segles de la història jurídica catalanoaragonesa, malgrat la supervivència d’algunes mínimes reminiscències legals i algunes concessions de cara a la galeria que no foren més que això, concessions gracioses de la subsistència d’unes poques lleis buides de contingut entre l’amalgama de normes castellanes. Som al davant, per tant, d’un camp d’anàlisi que mai s’hauria de perdre de vista pels medievalistes valencians, catalans i aragonesos, ja que constitueix la base legal de la societat que estudien.\nEtiquetes: Furs de València, Història del dret, Jaume I, Regne de València, VR\n"Hem obert molt la nostra Universitat a places joves". Entrevista a Flocel Sabaté\nCom us vam anunciar en el darrer post, hui aprofitem per a presentar-vos l'entrevista que realitzàrem a Flocel Sabaté i Curull, catedràtic d'història medieval de la Universitat de Lleida i principal organitzador de l'International Medieval Meeting celebrat a la mateixa ciutat catalana, al qual hem assistit recentment. La trobada ens va servir, a més a més, per enregistrar moltes altres entrevistes que anirem desgranant al llarg dels propers mesos, però volíem començar amb la de l'esmentat professor, atesa la seua relació directa amb tot el que ha envoltat la pròpia reunió. Va ser una conversa distesa i llarga, de més de mitja hora, en la qual vam parlar de molts diversos temes que toquen tant a la vida acadèmica com al futur de la nostra professió o la investigació historiogràfica. Començàrem per parlar de les claus de l'èxit del Grup de Recerca Consolidat Espai, Poder i Cultura, un dels més potents i puixants de tot l'estat espanyol, per passar, a continuació, a comentar la situació actual de la recerca davant la crisi econòmica actual i l'alarmant disminució de la inversió pública. Tot seguit, giràrem cap a les pròpies investigacions de Sabaté al voltant del concepte de feudalisme i la revolució feudal, sobre les quals apuntà nombrosos canvis de visió sobre la base de l'eixamplament heurístic produït en les darreres dècades per al cas català. I, finalment, xarràrem al voltant de la integració del medievalisme hispànic en les xarxes europees de recerca i de les sinergies ocasionades per l'esmentat congrés lleidatà, a banda de la nostra clàssica pregunta sobre la funció dels medievalistes en la societat actual. Sense més dilació, ací la teniu:\nEtiquetes: Congressos, Entrevistes, Flocel Sabaté, Universitat de Lleida, VB\nDivendres va finalitzar el segon International Medieval Meeting de Lleida, alhora que s'anunciava la celebració del tercer per a l'any vinent. Es consolida així, definitivament, aquesta trobada estival del medievalisme, que està caracteritzada per un format anglosaxó que havia estat desconegut fins ara en la península ibèrica, almenys en el camp de la història medieval.\nAquests dies s'ha pogut assistir als 6 congressos simultanis de temàtica diversa, a més de totes les sessions organitzades a banda sobre múltiples temes. Amb la qual cosa, així es poden veure i escoltar, durant els tres dies de durada de la trobada, tota una sèrie de conferències i comunicacions d’acord amb els gustos, afinitats i interessos de cadascú. És, de fet, l'avantatge d'aquest format: la varietat temàtica i la possibilitat d'elegir la sessió, al contrari que en els congressos monotemàtics. L'inconvenient, que moltes vegades les sessions coincideixen en el temps, i no és possible assistir a totes les que voldríem.\nEn conseqüència, és impossible fer un balanç complet de tot plegat, perquè no hi ha hagut un sol congrés, sinó tants congressos com assistents, i aquests han estat més de 400. Per això, ens hem de limitar a oferir-vos unes fotos de les sessions en les que hem participat i d'algunes a les que hem assistit. Amb tot, cal dir que estem molt pagats per l’èxit de públic, tant en la sessió que vam organitzar sobre els discursos del poder, com en la presentació oficial del Grup Harca.\nTambé cal esmentar la presència en el meeting de figures importants del medievalisme, entre d’altres Miguel Ángel Ladero, José Ángel Sesma, o per exemple el nord-americà Paul Freedman, expert en la Catalunya medieval i que tan amablement ens va atendre quan vam parlar amb ell. Amb tot, també cal dir que en molts casos van ser més interessants les sessions i comunicacions d'alguns joves, per les novetats aportades, que no les d’alguns dels convidats expressament. Així mateix, també s’ha d’assenyalar la presentació de grups de recerca durant el congrés, una eina molt útil per a conéixer en què es treballa actualment, i quines novetats hi haurà en els anys vinents.\nFinalment, cal agrair als organitzadors el seu treball, perquè de segur no ha estat gens fàcil coordinar-ho tot amb l'eficiència que ho han fet; felicitar-los per l'èxit de tot plegat, i encoratjar-los a seguir treballant per a l’any vinent, malgrat les retallades en ajudes públiques. Dijous, us presentarem l'entrevista que vam poder fer al cap més visible de tota aquesta organització, Flocel Sabaté i Curull, el director del Grup de Recerca Consolidat Espai, Poder i Cultura de la Universitat de Lleida. Al llarg dels mesos següents, a més, us anirem oferint la resta d'entrevistes que hem pogut realitzar aquests dies, que han estat un bon grapat, i totes elles molt interessants.\nVicent Royo, Vicent Baydal i Frederic Aparisi en la primera part de la sessió “Discourses of Power. Ideology and Leadership in late medieval Europe”\nSusana Aparicio, Diana Pelaz i María Ángeles Martín en la segona part de la sessió “Discourses of Power. Ideology and Leadership in late medieval Europe”\nPresentació del Grup Harca en el Saló Víctor Siurana\nPúblic assistent a la presentació del grup, del qual estem més que satisfets\nArnald Puy responent a una pregunta de Rafael Azuar. Al fons, Helena Kirchner, Jorge Eiroa i Antoni Virgili en la sessió “Una arqueologia agrària de l’Edat Mitjana: dels paisatges rurals andalusins als feudals”\nVicent Baydal en el torn de preguntes d'una altra sessió. Al fons Marina Kleine després de llegir la seua comunicació “La cancellería real de Alfonso X: ¿oficina u oficinas?”\nLeonardo Soler presenta la seua comunicació “Frontera y transformaciones económico-mercantiles en el sur del reino de Valencia (S. XIII-XIV)”\nCarmen Benítez, Juan Coira, Elisabet Bonilla, Vicent Baydal i Miriam Parra en la Taula redona “How to survive your PhD?”\nJesús Brufal mentre parlava de “Huahbala, últim cadí de la Lleida musulmana. L’èlit urbana lleidatana”\nAlbert Martí explicant el contingut de la seua comunicació “La consolidación de los sistemas fiscales y financieros de los municipios catalanes en el s. XIV: el ejemplo de Castelló d’Empúries”\nSandra Cáceres llig el seu text titulat “El precio del gobierno: fiscalidad y sociedad en Valencia a principios del siglo XV”\nVisita al castell Templer de Lleida\nRecreació de la vida en el castell templer\nEtiquetes: Congressos, GH, Harca, Universitat de Lleida


Pep Morella, en representació de la XTAC, va assistir dissabte a Ripollet, a la jornada de debat 'La gestió d'espais escènics, el foment de nous públics i la seva implicació activa'. La trobada buscava mantenir un intercanvi d'experiències entre persones representants de diverses entitats que poguessin explicar el seu punt de vista o el del seu territori en l'ambit de treball de l'entitat.\nDes de la XTAC, Morella va fer una pinzellada del que és la Federació d'Ateneus i el projecte de la Xarxa de Teatres d'Ateneus de Catalunya (XTAC) que ha desenvolupat, i on a hores d'ara hi ha 34 entitats que oferten 38 sales per a 13.680 butaques. El candidat a presidir la Federació d'Ateneus el pròxim 4 de maig, va posar en valor també la importància de teixir una xarxa de teatres que supera en públic (150.000 l'any) recintes importants com ara el TNC (114.000) o festivals com el Sonar (126.000).\nLa jornada de debat va centrar-se molt en explicar el compromís tant de voluntaris com de professionals en els projectes, i també la necessitat de posar-hi ànima per poder transmetre. De l'intercanvi, van destacar dos projectes molt interessants com és el d'El Galliner o l'Associació d'Espectadors de Ripollet, com a exemple d'on l'administració prefereix establir convenis de col·laboració amb entitats per tal de gestionar una programació d'arts escèniques, que no fer-ho el govern mateix; o bé el procés de creació artística d'un espectacle que va explicar Nau Ivanow.\nMés, sobre...: xtac , cultura popular , pep morella , ateneus


DUGi: Item | Recercat - Seguretat clínica: La percepció del risc assistencial pels malalts amb insuficiència renal crònica progressiva\nSeguretat clínica: La percepció del risc assistencial pels malalts amb insuficiència renal crònica progressiva\nLa seguretat del pacient es considera una prioritat en l’assistència sanitària, activitat cada cop més complexa que comporta riscos potencials i en la que no existeix un sistema capaç de garantir l’absència d’efectes adversos, ja que es tracta d’una activitat en la que es combinen factors inherents al sistema com actuacions humanes (8). Els objectius específics s’han dividit en tres apartats segons les variables relacionades amb: la consulta de diàlisi; la satisfacció dels malalts amb el tracte, comunicació i informació rebuda per part dels professionals de la salut que atenen als malalts a la consulta; i amb els errors comesos per part dels professionals metges i infermers : Les dones se senten més satisfetes amb el tracte rebut per la infermera que els homes. Les expectatives dels participants respecte al que esperaven de la consulta superen l’esperada. Els professionals que treballen a la consulta pre diàlisi són persones sensibles respecte a la intimitat. La consulta de nefrologia aporta confiança, seguretat i satisfacció al pacient. Els malalts que no han patit l’experiència d’efectes indesitjables per l’assistència i per la mediació mostren més satisfacció en el tracte infermer que els que l’han patit. Aquesta relació no s’observa en la satisfacció amb el tracte mèdic.: Les dones se senten més satisfetes amb el tracte rebut per la infermera que els homes. Les expectatives dels participants respecte al que esperaven de la consulta superen l’esperada. Els professionals que treballen a la consulta pre diàlisi són persones sensibles respecte a la intimitat. La consulta de nefrologia aporta confiança, seguretat i satisfacció al pacient. Els malalts que no han patit l’experiència d’efectes indesitjables per l’assistència i per la mediació mostren més satisfacció en el tracte infermer que els que l’han patit. Aquesta relació no s’observa en la satisfacció amb el tracte mèdic\nAbstract: La seguretat del pacient es considera una prioritat en l’assistència sanitària, activitat cada cop més complexa que comporta riscos potencials i en la que no existeix un sistema capaç de garantir l’absència d’efectes adversos, ja que es tracta d’una activitat en la que es combinen factors inherents al sistema com actuacions humanes (8). Els objectius específics s’han dividit en tres apartats segons les variables relacionades amb: la consulta de diàlisi; la satisfacció dels malalts amb el tracte, comunicació i informació rebuda per part dels professionals de la salut que atenen als malalts a la consulta; i amb els errors comesos per part dels professionals metges i infermers : Les dones se senten més satisfetes amb el tracte rebut per la infermera que els homes. Les expectatives dels participants respecte al que esperaven de la consulta superen l’esperada. Els professionals que treballen a la consulta pre diàlisi són persones sensibles respecte a la intimitat. La consulta de nefrologia aporta confiança, seguretat i satisfacció al pacient. Els malalts que no han patit l’experiència d’efectes indesitjables per l’assistència i per la mediació mostren més satisfacció en el tracte infermer que els que l’han patit. Aquesta relació no s’observa en la satisfacció amb el tracte mèdic.: Les dones se senten més satisfetes amb el tracte rebut per la infermera que els homes. Les expectatives dels participants respecte al que esperaven de la consulta superen l’esperada. Els professionals que treballen a la consulta pre diàlisi són persones sensibles respecte a la intimitat. La consulta de nefrologia aporta confiança, seguretat i satisfacció al pacient. Els malalts que no han patit l’experiència d’efectes indesitjables per l’assistència i per la mediació mostren més satisfacció en el tracte infermer que els que l’han patit. Aquesta relació no s’observa en la satisfacció amb el tracte mèdic\nDocument access: http://hdl.handle.net/2072/180383\nSubject: Insuficiència renal crònica -- Pacients\nDiàlisi -- Pacients\nServeis sanitaris -- Control de qualitat\nRenal insufficiency -- Chronic patients\nHealth services -- Quality control\nDialysis -- Patients\nTitle: Seguretat clínica: La percepció del risc assistencial pels malalts amb insuficiència renal crònica progressiva\nDret -- Filosofia -- Congressos Imatges -- Processament Educational innovations Multivariate analysis -- Congresses Spanish literature -- Classical period, 1500-1700 Imaging systems in medicine Sewage -- Purification\nSolà i Puig, Miquel Sabater, Sergi Duran i Portas, Miquel Ribas Palom, Anna Universitat de Girona. Departament d’Economia Vila, Ignasi Barceló i Vidal, Carles


Quin és el significat del terme incorporat?\nUna empresa constituïda és aquella que s’ha registrat a l’estat on té la seva seu central per tal de proporcionar-li un estatus jurídic separat dels seus funcionaris i personal. Una corporació té una condició de "personalitat jurídica o jurídica", cosa que la converteix en una entitat jurídica que pot celebrar contractes i ser demandats. Això s’oposa a una forma de negoci de propietat única, que és legalment la mateixa que el seu propietari.\nUna empresa incorporada pot celebrar contractes vinculants legalment, emetre accions, incórrer en deutes i dur a terme altres accions com a entitat jurídica independent. Els funcionaris de la corporació poden actuar en nom de la corporació en lloc del seu propi compte, cosa que separa les seves accions com a agents corporatius dels seus passius i actius personals. Aquesta protecció contra les demandes personals és una de les raons principals per les quals les empreses busquen la seva incorporació. L’acte de constitució real és la presentació de tràmits a l’estat d’origen de l’empresa, que crea la corporació com a entitat jurídica.\nCada estat té el poder de determinar quins tipus de corporacions es permetrà incorporar i la seu al seu territori. La corporació estàndard es coneix com una corporació C, que es forma amb la intenció de vendre accions d’empreses privades o públiques a qualsevol nombre d’inversors i que tributa per separat dels seus funcionaris, empleats i inversors. Entre les formes d’incorporació alternatives s’inclouen societats S i societats de responsabilitat limitada, que estan restringides a algunes de les accions disponibles per a les corporacions C, però que ofereixen estructures fiscals avantatjoses per a algunes empreses.\nLa incorporació és persistent un cop presentada la documentació legal a l’Estat. Una corporació pot sobreviure a tots els seus fundadors i accionistes inicials. Les corporacions persisteixen fins que són dissoltes legalment pels seus oficials o, en alguns casos, dissoltes per l’Estat.\nTotes les corporacions requereixen sol·licituds legals inicials a l’estat on tenen la seu, així com presentacions anuals posteriors per mantenir el seu estatus. Cada estat manté una llista pública de totes les empreses passades i actuals, de manera que podeu determinar si s’incorpora una empresa consultant l’entitat administrativa del seu estat d’origen per veure si figura en aquesta llista.\nEls estats individuals tenen el dret de determinar la mida mínima d’una corporació legislant el nombre de persones individuals que han de formar el seu cos inicial d’oficials. Normalment, només calen una o dues persones per incorporar-se. No hi ha cap límit funcional funcional per a la mida d’una corporació, tot i que alguns tipus alternatius de corporacions tenen un nombre limitat d’inversors que poden tenir abans que se’ls demani que converteixin la seva corporació en estatus de corporació C.


Són a tocar: Els bacteris 'superresistents' que són una amenaça mundial\nLes plantes de tractament d'aigües residuals poden ser focus de superbacteris resistents i perillosos per als humans. | TarragonaDigital\nUn estudi científic elaborat entre dues universitats, una d'elles catalana, alerta que les plantes de tractament d'aigües són incubadores de superbacteris resistents, contra els quals els fàrmacs podrien ser insuficients\nper Oriol Lleonart Padrell / ACN 20/07/2021 12:30h\nINCENDIS AL CARRER | Nit moguda a Tarragona: Cotxes cremats a Sant Salvador i Bonavista\nREUS TINDRÀ BICING | Reus vol tenir un servei de bici pública l'any 2023 emulant la Girocleta de Girona\nELS FORATS A LA MURALLA, DENUNCIATS | Tarragona denunciarà l'empresa que va foradar la muralla i el relleu de Minerva\nUn estudi científic elaborat entre dues universitats, una d'elles catalana, ha descobert el risc que pateixen la majoria de plantes d'aigües residuals. Es poden convertir en incubadores de patògens i gens molt resistents i evolutius, perillosos per als éssers humans per les infeccions mortals que ens poden causar. El resultat de la investigació, realitzada per científics de l'Acadèmia Xinesa de les Ciències i del Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals (CREAF) de la Universitat Autònoma de Barcelona, ha estat una advertència.\nEls sistemes de tractament d'aigües residuals són una «amenaça sanitària»\nLes conclusions de la recerca han estat publicades a la revista 'National Science Review', en un article titulat 'Els super patògens de les biotecnologies ambientals amenacen la salut global': moltes de les plantes de tractament d'aigües residuals que treballen amb biotecnologies ambientals són una font de superpatògens a què caldria prestar més atenció, ja que són un perill.\nJosep Peñuelas, un dels científics del CREAF implicat en la investigació, assenyala que «la pandèmia de la Covid-19 ha demostrat com els virus es propaguen i es detecten en els sistemes de tractament d'aigües residuals». Tanmateix, afegeix, «s'ha fet poc per eliminar l'amenaça sanitària dels superpatògens». Un canvi que és urgent, i que passaria, segons ell, per comprendre que «hi ha una sola salut, perquè la salut humana, l'animal i la dels ecosistemes estan interconnectades».\nEn aquest sentit, un dels riscs de què més ha alertat la ciència en les últimes dècades és l'evolució d'alguns patògens existents al planeta. Virus, bacteris, fongs o protozous, que poden infectar humans, plantes o animals, s'estan convertint en superpatògens o superbacteris. Així, són capaços d'enfortir-se cada cop més i resistir antimicrobians, de manera que tenen més possibilitats de causar infeccions mortals.\nLes plantes purificadores són incubadores dels superpatògens ultraresistents\nPer qüestions econòmiques, moltes plantes de tractament d'aigües residuals que funcionen amb tecnologies ambientals utilitzen microbis per degradar els contaminants. L'article valora el paper d'aquestes instal·lacions en la purificació de les aigües residuals, però alerta dels riscos que comporten. Són incubadores, i per tant focus de patògens i gens de resistència antimicrobiana.\nJosep Peñuelas explica el procés a través del qual microbis es fan forts. «Utilitzen estratègies per sobreviure als contaminants, semblants a les que utilitzen per resistir als antimicrobians», compara. «Per això —explica el científic—, durant el funcionament a llarg termini de les plantes de tractament, els patògens es multipliquen, intercanvien gens i evolucionen per resistir i sobreviure als múltiples contaminants que porten les aigües».\nAcabat el procés, els microbis són molt més resistents als fàrmacs\nAquest fet, conclou, «desgraciadament els porta a augmentar també la resistència als fàrmacs antimicrobians». És aquí on es manifesta el perill més directe per als humans. Per això, els investigadors demanen una estreta col·laboració entre la comunitat investigadora, la indústria i els governs per reduir aquestes possibilitats de contacte i reduir l'amenaça a la salut mundial.\nI és que el contacte amb les aigües procedents de les plantes ja és un risc. Els superpatògens de les plantes de tractament d'aigües poden transferir-se als éssers humans a través del contacte accidental amb l'aigua regenerada —la que surt ja tractada de la planta—.\nPerò també pot ser així amb els bioaerosols, micropartícules d'aigua que passen a l'aire a causa de les bombolles i del moviment de les mateixes aigües. Els aliments contaminats que surten per les canonades de les plantes de tractament que reguen camps de cultiu també suposen un perill.\nNo tot són males notícies: Baixa (i molt) limpacte de la Covid en 4 zones de Catalunya\nUrgent: El toc de queda podria tornar a Catalunya els pròxims dies\nsalut medi ambient