Seguiment de la Biodiversitat del llac de Can Zam — Institut Puig Castellar\nSou a: Inici / Usuaris / mgarci78 / Notícies / 2016-17 / Seguiment del llac de Can Zam\nSeguiment de la Biodiversitat del llac de Can Zam\nEl seguiment de la biodiversitat del llac de Can Zam és un dels 10 projectes participatius que l'Àrea Metropolitana de Barcelona ha iniciat en col.laboració amb diferents entitats educatives per promoure la participació dels alumnes en la millora de l'entorn.\nEls alumnes de 4rt d'ESO de l'assignatura de Biologia i Geologia del nostre Institut ens hem plantejat elaborar un registre de la fauna associada al llac per tal de valorar el grau de naturalització del llac de Can Zam. Han col.laborat amb nosaltres els tècnics de Galanthus.\nQuè és un llac naturalitzat?\nEl llac de Can Zam és una làmina artificial d'aigua que s'extreu del subsòl i no és tractada amb productes químics, ni amb clor ni amb alguicides.\nLa depuració de l'aigua es veu afavorida per un sistema de recirculació que evita que quedi estancada. La vegetació dels marges i de les illes també ajuda a la filtració natural de l'aigua\nQuina és la nostra hipòtesi?\nLa naturalització del llac i la situació estratègica del parc, entre la Serralada de la Marina i el riu Besòs, presenta les condicions adequades per a la proliferació de moltes espècies faunístiques, tal i com passa a altres parcs urbans de la ciutat de Barcelona. Per això la nostra hipòtesi de treball serà que "el llac de Can Zam té una gran biodiversitat de macroinvertebrats".\nCom desenvolupem el treball?\nAnalitzem els paràmetres fisicoquímics de l'aigua a l'hivern i a la primavera\nRecollim mostres de macroinvertebrats en dues sessions, a l'hivern i a la primavera\nComparem els resultats obtinguts amb els d' altres basses naturalitzades de Barcelona\nCom fem el mostratge?\nEns dividim en vuit grups. Cada grup té assignat una zona del llac. Per fer el mostreig utilitzem un salabre, que passem pel fons de la bassa, fregant el terra, diversos cops.\nFiltrem el material obtingut i aconseguim una pasta de residus sòlids que aboquem a un pot de plàstic. Afegim una mica d'alcohol per tal que es conservi millor la mostra i no desprengui olor desagradable. Aquesta serà la mostra que processarem al laboratori.\nEls paràmetres fisicoquímics són importants per determinar la qualitat de l'aigua. Per fer-ho hem utilitzat unes tires indicadores que hem submergit en l'aigua recollida del llac. Els resultats es llegeixen seguint un codi de colors. Els paràmetres analitzats han estat: ió amoni, nitrats, nitrits, alcalinitat, duresa i pH. La terbolesa l'hem mesurat amb un disc de Secchi.\nCom processem les mostres?\nLes mostres que hem obtingut del llac les portem al laboratori de l'Institut. Tornem a filtrar-les per quedar-nos amb la part sòlida i separar-la de l'alcohol que portava. Posem la mostra a una cubeta . Amb ajuda d'unes pinces busquem macroinvertebrats. Els que trobem els observem a la lupa binocular i els classifiquem amb l'ajut d'una taula de classificació.\nQuina biodiversitat hem observat al llac?\nAl llac de Can Zam trobem espècies aquàtiques característiques que desenvolupen el seu cicle biològic a l'aigua. Tenen una part de la seva estructura vegetativa dins de l'aigua (rizomes) i una part aèria. Són importants per la seva capacitat de depuració. Són un bon suport de microorganismes i refugi de fauna aquàtica. Els seus òrgans submergits extreuen nutrients o càrrega de contaminants. Hi trobem, majoritàriament, canyís (Pragmatites australis), boga (Typha latifolia), lliri groc (Iris pseudacorus), i joc d'estany (Scirpus holoschoenus).\nAl voltant del llac hi trobem arbrat caducifoli, com el plàtan fals (A. pseudoplatanus) les fulles dels quals, en caure a l'aigua durant la tardor, constitueixen una important font de nitrats.\nEn el mostreig que hem realitzat hem trobat algunes espècies de macroinvertebrats en diferents estadis del seu cicle vital:\nEls quironòmids són una espècie de mosquits no picadors. Aquests organismes són insectes voladors que desenvolupen els seus primers estadis de vida dins de l'aigua. En aquesta família trobem també els cucs de sang vermell (larves del gènere Chironomus), que es caracteritzen per la presència d'un pigment respiratori vermell, l'hemoglobina, que és el que els permet viure en medis pobres en oxigen.\nLes larves de Ortherum i Ischura (espiadimonis) són espècies aquàtiques i depredadores. Mengen petits insectes aquàtics o altres larves.\nA l'esquerra, nimfes d'espiadimonis. A la dreta, un odonat en el procés de muda.\nÉs la larva d'un dípter pol.linitzador del gènere Eristalis.\nRespiren aire atmosfèric gràcies a un llarg sifó que tenen en la part posterior del cos. Això els permet viure en aigües contaminades. Els adults, totalment inofensius,mimetitzen les abelles.\nEls barquers són una família d'insectes aquàtics que viuen en aigües quietes on neden prop del fons. Mengen petits insectes.\nLes efímeres són un grup d'insectes. Les seves fases juvenils són aquàtiques. Es caracteritzen per presentar tres pèls molt llargs a l'extremitat de l'abdomen. els adults són molt fràgils, i el seu cicle de vida és mot curt en comparació al de les nimfes (hores o dies), motiu pel qual es coneixen vulgarment com a efímeres. Són bàsicament herbívors i s'alimenten de restes vegetals i algues. Les seves larves són aliment de peixos.\nEntre els vertebrats que hem pogut veure o sentir troben granotes (no hem pogut determinar les espècies), un bernat pescaire (Ardea cinerea), la polla d'aigua (Gallinula chloropus) i l'ànec collverd (Anas platyrhynchos).\nDestaca la presència de tortugues d'orelles vermelles ( Trachemys scripta ) i de carpins (Cyprinus sp), molt abundants. Ambdues són espècies invasores, originàries d'altres zones geogràfiques, i comercialitzades al nostre país com a animals de companyia.\nEsplugabous Tortuga d'orelles vermelles Bernat pescaire Carpí\nCOMPARACIÓ AMB LES BASSES DE TRES PINS I JARDINS DE MOSSÈN CINTO VERDAGUER (BCN)\n-El llac de Can Zam presenta una elevada terbolesa en comparació a les basses de Tres pins i Mossèn Cinto Verdaguer. Les defecacions dels carpins i la bioturbació associada a aquests animals en són responsables.\n-Trobem poca biodiversitat de macroinvertebrats al llac de Can Zam. També apareixen algunes espècies anòxiques, com el cucs de sang vermell, quironòmids adaptats a ambients pobres en oxigen.\n- En el llac de Can Zam trobem espècies invasores, com les tortugues de orelles vermelles i els carpins. De fet, els carpins són l'espècie més abundant que hem trobat. Aquestes espècies disminueixen la biodiversitat del llac i perjudiquen espècies autòctones.\nNo podem parlar d'un llac naturalitzat amb una bona diversitat. Per tant, no s'ha complert la nostra hipòtesi. Les espècies invasores, introduïdes pels humans en aquestes basses urbanes, són una amenaça pels ecosistemes naturals. Malgrat hem vist que hi ha un cartell informatiu que avisa de la prohibició d'alliberar animals a la bassa, aquests són massa petits i, potser, no alerten clarament del perill que suposa aquest alliberament.\nUna possible mesura seria introduir cartells informatius més grans i amb una simbologia més clara per a tothom.\nTotes les fotografies del projecte\nSeguiment del llac de Can Zam


Anuncis INVERSORS VILAFRANCA DEL PENEDèS - Classificats.net\nAnuncis / Lleida / Alt Penedès / Vilafranca del Penedès / Serveis i m´ofereixo / inversors Vilafranca del Penedès\nInversors Vilafranca del Penedès\nAnuncis classificats inversors Vilafranca del Penedès\nDe 1 a 0 de 0 anuncis de inversors Vilafranca del Penedès\nAnuncis inversors Vilafranca del Penedès\nConsulta anuncis classificats de inversors Vilafranca del Penedès. Publica el teu anunci de inversors Vilafranca del Penedès, és gratis a Classificats.net. Contacta amb els anuncis de inversors Vilafranca del Penedès directament, per telèfon o correu electrònic.\nClassificats inversors Vilafranca del Penedès\nConsulta tots els anuncis de inversors Vilafranca del Penedès que han publicat els usuaris\nBusca i troba inversors Vilafranca del Penedès\nEstàs a la secció de inversors Vilafranca del Penedès del portal d'anuncis gratis. Busca, troba, compra, ven, demana, regala, informa, ajuda o coneix gent a Classificats.net. Tots els anuncis de inversors Vilafranca del Penedès són gratis. Busca i contacta.\nGent interessada en inversors Vilafranca del Penedès\nBusca, troba i contacta amb gent que ofereix: Anuncis classificats inversors Vilafranca del Penedès


Un home passa dies agonitzant al soterrani sense poder moure's ni demanar ajuda\nLa Policia Nacional ha rescatat un home que feia dies que estava tirat al terra del soterrani de casa seva a Palma (Mallorca). La dona de la víctima -que es trobava en aquell moment de viatge- va ser la que va alertar les autoritats després de portar diversos dies sense notícies del seu marit. Durant aquell temps, l'home havia romàs ferit i mig atordit al seu domicili sense poder moure's o demanar ajuda.\nEn la nit d'aquest dijous es va rebre una trucada al 091 en la qual una dona comunicava que estava de viatge i no sabia res del seu marit des de feia dies, per la qual cosa podria haver-li passat alguna cosa. Un cotxe ràdiopatrulla va acudir fins al domicili del possible afectat, però no van obtenir resposta després de trucar al timbre en diverses ocasions. Els agents de policia es van entrevistar amb un veí de la finca, el qual va manifestar que feia dies que no el veia.\nQuan van accedir, els agents van comprovar que diversos llums estaven encesos, així com els seus efectes personals a l'interior de la mateixa. El ferit es trobava mig atordit al final de les escales del soterrani, estirat al terra amb el cap recolzat en l'últim esglaó i hi havia un bassal de sang al voltant.\nL'home va obrir els ulls, en encendre els agents el llum, però no va poder articular paraula, per la qual cosa es va procedir a sol·licitar una ambulància, així com la presència dels bombers, a causa de la impossibilitat de l'extracció de la víctima. L'ambulància va procedir al trasllat del ferit a l'Hospital Son Espases.


7 propostes amb maduixes per embogir\nINICI > ACTUALITAT > 7 propostes amb maduixes per embogir\nGaudim de la fruita vermella de l’estiu\nLes maduixes són una de les fruites més consumides un cop arriba la calor. Tenen un gran nombre de nutrients i vitamines i són baixes en calories i sucres, el que les converteix en la fruita ideal per a plats saludables i variats, tant dolços com salats. Al CUINA us fem set propostes amb maduixes per embogir, entre les quals trobareu plats deliciosos com el cebiche de gambes i el pastís de formatge.\nUna versió del tradicional cebiche peruà. En aquesta ocasió el preparareu amb gambes, si pot ser de proximitat, fresques i de qualitat. Les haureu de macerar amb suc de llima i coriandre, que aportarà el toc refrescant característic del plat. Penseu que les maduixes, que són dolces, combinaran molt bé amb el cítric de la llima i la textura i el sabor de les gambes.\nEl mascarpone és un d'aquells formatges crema que no falla mai a les postres. En aquesta ocasió, el barrejareu amb un iogurt natural i maduixes, que prèviament haureu macerat a la nevera amb una barreja tradicional de sucre i vinagre de xerès, que en potencia el sabor agredolç. Refrescant, saborós i fàcil de preparar.\nLes sopes fredes, mentre se serveixin a la temperatura adequada, es poden preparar amb tota mena d'ingredients. Majoritàriament es fan amb verdures i hortalisses, encara que també s'hi pot incorporar formatge o fruites, com és el cas d'aquest gaspatxo de maduixes i síndria, que aprofita dues de les fruites més populars de la temporada. A més, podeu complementar-ho amb cibulet picat i trossets de maduixes i síndria. També podeu afegir-hi uns crostons de pa i llavors perquè tingui un toc cruixent.\nSemblant al flam o la gelatina, la pannacotta és un plat italià típic de la regió del Piemont que va sorgir, segons diuen, gràcies a una immigrant hongaresa que va decidir aprofitar l'excés de producció de llet per preparar aquestes postres delicioses. Res millor que una salsa dolça de maduixes per acompanyar la pannacotta, generalment servida amb fruits del bosc com gerds o nabius.\n'Cheese cake' de maduixa Gemma Clofent\nUn d'aquells pastissos que triomfen quan teniu convidats a casa. I és que aquesta recepta del 'cheese cake' de Gemma Clofent porta llet condensada, formatge crema i nata líquida. A més, inclou una base de galeta maria ben cruixent i saborosa, amb un punt salat que combinarà amb la dolçor del coulis de maduixa, un puré gelatinós que posareu a sobre del pastís.\nAlvocats farcits de maduixes i remolatxa AJJ Estudi\nUna recepta vegana original i senzilla amb la qual gaudireu de tota mena de vegetals de la manera més natural possible. Haureu de tallar a daus les maduixes, la remolatxa, la ceba tendra, els pebrots, els tomàquets i els xilis, que condimentareu amb suc de llima, pebre negre, oli d'oliva i coriandre picat. Aquesta refrescant barreja farcirà el forat que deixarà la llavor de l'alvocat, que marcareu uns segons en una paella ben calenta. Mireu d'acabar-ho amb uns brots verds.\nTàrtar dolç de maduixes amb gelat de crema cremada\nTàrtar dolç de maduixes amb gelat de crema de Sant Josep\nLes maduixes combinen molt bé amb els cítrics, i el suc de taronja és una opció molt comuna, per preparar, per exemple, la macedònia de fruites. En aquesta ocasió fareu servir taronges sanguines, una variació de color vermell temporada primaveral que aportarà el sabor ideal per a aquestes postres, que coronareu amb el dolç del gelat de crema de Sant Josep, un clàssic de casa nostra.


Nucli antic de Miravet — Drets Civils\nNucli antic de Miravet https://dretscivils.paeria.cat/memoria-democratica/itineraris/itinerari-escenaris-de-la-batalla-de-lebre/nucli-antic-de-miravet https://dretscivils.paeria.cat/memoria-democratica/itineraris/itinerari-escenaris-de-la-batalla-de-lebre/nucli-antic-de-miravet/@@images/image/large\nLa batalla de l'Ebre es va iniciar a les 00.15 hores del 25 de juliol de 1938 quan l'Exèrcit de l'Ebre republicà va travessar el riu Ebre del marge esquerre al dret per més d'una desena de punts. Ho va fer nedant i la gran majoria en barques; posteriorment es van habilitar passarel·les flotants i ponts fixes sobre el llit del riu.\nA Miravet, la guarnició franquista es va veure sorpresa per l'atac d'unitats de la 11a Divisió del Vè Cos d'Exèrcit d'Enrique Líster. Davant la magnitud de l'atac, els defensors van atrinxerar-se a l'antic castell templer unes hores fins a la seva derrota definitiva.\nEl dia d'avui, encara es troben traces d'aquest fet històric i els impactes que deixaren la batalla de l'Ebre passejant per la façana fluvial i el nucli antic de Miravet.


10 ubicacions sorprenents de 'Mitjanit a París' - Entreteniment | Febrer 2021\n10 ubicacions sorprenents de 'Mitjanit a París'\nUn dels punts forts de la pel·lícula de Woody Allen el 2011 Mitjanit a París és que funciona com una gira de somni a París aprofitant la manera en què Gil (Owen Wilson) percep i romanticitza la ciutat. Però el París que Allen fotografia és molt real, fins i tot si no està ple dels fantasmes dels anys vint i 1890 que penetren a la pantalla. Aquí teniu una llista de deu ubicacions sorprenents de la pel·lícula, juntament amb informació sobre on es troben i la seva història.\nJardí de Monet\nDesprés d'un muntatge de diversos llocs al voltant de París, la pel·lícula comença realment amb Gil al jardí del pintor impressionista Claude Monet a Giverny. Quan Gil es meravella amb el jardí, el seu promès és ràpid de tancar-lo. 'Estàs enamorat d'una fantasia', li diu.\nPerò els jardins de Giverny no són fantasia. Els jardins de Claude Monet es troben a poc més d'una hora fora de París i es poden veure en públic. Els visitants poden veure Giverny simplement agafant un autobús llançadora a un preu raonable des de París. Un cop allà, passegeu pels jardins que van inspirar algunes de les pintures impressionistes més famoses del món, tot per només 9,50 euros. L'únic element que no us ha proporcionat per recrear aquesta escènica capritxosa és el company romàntic, però és un detall menor.\nUn dia amb l’amic d’Inez Paul es converteix ràpidament en un malson quan aviat queda clar que està disposat a llençar tots els coneixements històrics francesos que tingui, siguin exactes o no. Afegiu-ho a la constant incitació a la novel·la de Gil de Inez i a l’anàlisi insofrible de Paul de l’amor de Gil de la dècada de 1920 i teniu una escena que us fa trontollar les dents mentre us oblida que l’escena es reprodueix davant d’un dels llocs més grans de la ciutat. el món.\nTHOMAS COEX / AFP / Getty Images\ninstagram de promesa de 90 dies de tiffany\nVersalles - el centre de poder polític francès des de 1682 fins als inicis de la Revolució Francesa de 1789 - és un dels llocs més extravagants del món a veure. El palau es troba a només 40 minuts amb cotxe fora de París i també s’hi pot accedir per ferrocarril. Un passi combinat a les tres visites del Château de Versailles, els jardins del palau, els palaus de Trianon i la propietat de Marie Antoinette, costa 18 euros. Per a tota la història i els impressionants llocs que haureu de prendre, això és una ganga.\nA continuació, a la gira de Paul, Gil i Inez viatgen al Musée Rodin. Amb Gil fent una tranquil·litat i Inez mirant admiració, Paul té el nervi de contradir un jove guia insistint que el seu coneixement de les relacions de Rodin és més exacte que el seu.\nPIERRE ANDRIEU / AFP / Getty Images\nEl Musée Rodin, situat convenientment a París, acull la col·lecció més gran de dibuixos i escultures de l'artista francès Auguste Rodin al món. Potser el més famós és el de RodinEl Pensadorescultura. Les entrades són de 10,80 euros, amb entrada gratuïta a totes les exposicions permanents el primer diumenge de cada mes.\nDesprés d'un dolorós viatge d'un dia amb Paul, el grup es retira a la terrassa de l'Hotel Le Meurice amb vistes a la Torre Eiffel per fer una degustació de vins. Mentre Gil intenta beure el dia, Paul continua els seus discursos pedant, aquesta vegada sobre el vi.\nFRED DUFOUR / AFP / Getty Images\nsou de cap de iot\nAquest lloc té un preu: Le Meurice és un hotel de 5 estrelles, situat directament al jardí de les Tuileries, amb balcons amb una vista panoràmica del paisatge de París. Una habitació clàssica a l'hotel comença a partir de 670 euros (906,95 €) per nit, així que comenceu a estalviar-vos ara. En cas contrari, prova de reservar un lloc en un dels millors restaurants o bars de l’hotel per revivir la màgia del cinema.\nEsglésia de Saint-Etienne du Mont\nEs troba als passos de davant de l'Église Saint-Étienne du Mont quan Gil és enviat per primera vegada al món dels anys vint i es troba tornant a totes les nits per viure l'època que ell romanticitza.\nSituada al centre de París, l'Eglise Saint-Étienne du Mont conté el santuari de Saint Geneviève, el patró de París. El que trobeu a faltar a la pel·lícula és l’interior elegant de la catedral, però tingueu compte mentre passeu; encara s'observen masses durant tota la setmana. Després d’haver vist l’interior impressionant, asseureu-vos als passos exteriors per imitar una de les escenes més surrealistes de la pel·lícula. Mai se sap si un misteriós Peugeot podria rodar ...\nÉs a Le Polidor que Gil coneix el seu ídol, Ernest Hemingway, en un emplaçament que realment va albergar alguns dels majors escriptors dels anys vint. No només Gil es troba amb el seu ídol, sinó que també rep consells en la manera clàssica de Hemingway. 'Cap tema és terrible si la història és certa i si la prosa és neta i honesta, i si afirma valentia i gràcia sota pressió', diu quan Gil pregunta si la premissa de la seva novel·la és terrible.\nLuis Davilla / Portada / Getty Images\nEs troba Le Polidor, un històric pub parisenc que abans va visitar figures famoses com André Gide, James Joyce, Ernest Hemingway, Antonin Artaud, Jack Kerouac i Henry Miller. El restaurant, que ha canviat poc durant els darrers 100 anys, encara està obert i està en plena expansió amb els negocis actuals. Atureu-vos a menjar o a copa de vi: podeu trobar-vos assegut allà on ja ho feia Hemingway (i Gil).\nMuseu del recinte firal\nDurant el tercer viatge de Gil a la dècada de 1920, el veiem ballar entre un lloc interior com el carnaval, on es troba amb Adriana i la resta de la colla literària per a una altra nit de diversió. És també aquí on Gil es troba caient per Adriana malgrat els passos de Hemingway a ella. “Alguna vegada has disparat un lleó carregant?”, Li pregunta. 'Voleu saber com se sent?'\nPIERRE VERDY / AFP / Getty Images\nEl Musée des Arts Forains, creat a partir de la col·lecció privada de l’actor i distribuïdor d’antiguitats Jean-Paul Favand, no es va obrir al públic fins al 1996. Ara, l’espai actua com a aparador dels jocs de carnaval i passejades del segle XX (incloent carrusels, els visitants són benvinguts.) Les visites estan disponibles per 16,99 euros, un preu reduït per pagar una de les experiències més capritxoses que hi ha. Tanmateix, no garanteix que trobareu F. Scott i Zelda pel preu de l’entrada.\nDesprés d'una nit de festa amb Hemingway, Fitzgerald i la resta de la colla de la dècada de 1920, Gil i Adriana es passegen per la Quai de la Tournelle. Però la tranquil·la caminada es torna ràpidament caòtica quan la parella descobreix Zelda Fitzgerald disposada a llançar-se.\nLOIC VENANCE / AFP / Getty Images\nHi ha poques coses més romanticitzades que una passejada pel riu Sena de París, però potser amb una bona raó. El Quai de la Tournelle és una coneguda carretera empedrada a la riba sud del Sena. Aquesta vista és fàcil de gaudir, i de franc. Zelda Fitzgerald no hi serà, però pot ser que sigui el millor en aquest cas.\nMaxim és de París\nQuan Gil declara el seu amor per Adriana als anys vint, un carruatge dibuixat per cavalls aviat els recull i els envia encara més cap al passat, la dècada de 1890, que és el que considera Adriana com la més gran època. Des d'allà, són portats a Maxim's de Paris, on coneixen Henri de Toulouse-Lautrec i poc després Paul Gauguin i Edgar Degas abans d'anar al Moulin Rouge.\nJACQUES DEMARTHON / AFP / Getty Images\nEl Maxim's de Paris, fundat el 1893, és un bistrot situat a tocar dels Camps Elisis. Des de la seva fundació, Maxim ha estat un lloc famós que atrau les ments més grans del seu temps. Entre els altres visitants, durant els decennis es coneixen, entre altres, Jean Cocteau, Marcel Proust i Aristòtil Onassis. (També podeu reconèixer el restaurant d’una seqüència estesa a la pel·lícula de Quentin Tarantino del 2009Malditos bastardos.)\nDesprés que Gil es desvinculi definitivament d’Inez amb la realització tan evident que ell i Inez no estan destinats els uns als altres, Gil decideix traslladar-se a París i topar amb el comerciant d’antiguitats Gabrielle al Pont Alexandre III una nit. Gil s'adona que la parella pot ser que sigui quan comenci a ploure i li diu: 'No m'importa que es mulli'. Afegeix, 'París és la més bella a la pluja'.\nJOEL SAGET / AFP / Getty Images\nEl pont Pont Alexandre III, adornat amb escultures ornamentades i fulles daurades, recorre el Sena, al centre de París, connectant el barri dels Camps-Élysées de la ciutat amb el barri de la Torre Eiffel. París és la ciutat de l'amor i, probablement, es tracta de les seves dues seccions més romàntiques. És dubtós que hi hagi un lloc millor per trobar un company d’ànima que aquí!\napicultor Morgan Freeman\nRedacció addicional de Catherine Northington.\nMés informació sobre el full de trucs de Wall St.:\n16 millors escenes de la carrera de Christopher Nolan\n7 històries de beisbol de la vida real obtingudes en pantalla\n8 estrelles que van abatre els papers de la vida\nhistòries de terror de cirurgia plàstica\nval la pena la lana\nestudi de gravació adele\njennifer garner dad


Imatge d'arxiu d'una Tronada, un dels elements més enyorats aquesta Festa Major | Laia Solanellas\nJornada final d'un Sant Pere virtual i adaptat a les circumstàncies\nEl programa reserva encara alguns actes presencials i manté el pes d'Internet i la televisió per acabar la Festa Major\nRedacció dilluns, 29 de juny 2020 - 06:00h\nAvui és 29 de juny, dia de Sant Pere, i a Reus no esclatarà cap Tronada. Acaba una Festa Major completament diferent de la que sol ser habitual. Amb la majoria d'actes suspesos, alguns d'adaptats a les circumstàncies i d'altres de pensats de nou per a l'ocasió, la Processó, traslladada a l'interior de la Prioral, és el darrer acte previst al programa juntament amb la cantada dels goigs i la mostra pirotècnica final.\nEnrere quedarà una Festa Major que es recordarà com 'la del coronavirus', en la qual la Prioral de Sant Pere, i també el seu campanar, hauran estat l'escenari principal, en substitució dels actes que no s'han pogut celebrar de manera habitual als carrers de la ciutat.\nSense el Seguici Festiu anant a l'ofici de Completes, la vigília de Sant Pere es va viure, ahir, de manera més íntima. Sí que es va mantenir, amb l'aforament limitat, l'acte de Les Tres Claus per treure de l'arca de l'altar la imatge del patró. Fora de la Prioral, els Xiquets de Reusvan recordar simbòlicament el pilar caminant que solen pujar des del temple fins al Mercadal.\nNo ha estat l'únic moment que, tot i no formar part del programa, ha volgut recordar els actes habituals de la festa. Reemissions per televisió i xarxes socials del Sant Pere de l'any passat i concerts de gralles gairebé improvisats a la terrassa d'algun bar també han cobert la quota de nostàlgia reusenca.\nPer endavant queda el dia gros de la Festa Major, amb les matinades reduïdes, segons el programa, a l'actuació del grup de grallers Xalocs des del Campanar a les vuit del matí. A les nou l'ocuparan els Campaners, que tornaran a fer sonar el Toc de Festa, mentre des de l'Ajuntament s'avien els 29 avisos pirotècnics per acabar de despertar la ciutat.\nInternet protagonitzarà el tram central de la jornada, amb l'excepció de la veneració de la imatge de Sant Pere i les misses que tindran lloc a l'interior de la Prioral durant el matí. A la tarda, a un quart de set, el Toc de Festa tornarà a sonar per darrera vegada. Un quart d'hora més tard, de nou a l'interior del temple, l'ofici i la Solemne Professó enfilaran la recta final de la festivitat.\nEl Toc General de Festa els acompanyarà, i quan hagin acabat i la imatge de Sant Pere s'hagi tornat a desar, una mostra pirotècnica posarà punt final a la Festa Major de Reus. Una edició molt afectada per les conseqüències de la pandèmia que els reusencs, de ben segur, no oblidaran.\nJa és Sant Pere: Tots els actes de la Festa Major de Reus d'avui dilluns, 29 de juny


El servei d'emergències psicològiques de Dipsalut atén 52 persones en quatre mesos - El Gerió Digital\nLa majoria d'atencions tenen lloc on han succeït els fets\nDimarts, 11 d'octubre de 2016 16:28h\nSimulació d’intervenció del Servei d’Emergències Psicològiques amb dos professionals i una víctima\nEls psicòlegs especialitzats en emergències de Dipsalut han intervingut en dotze ocasions entre els mesos de juny i setembre d'enguany. Han donat suport psicològic a cinquanta-dues persones que havien estat víctimes d’accidents de trànsit, agressions sexuals, robatoris amb força, ofegaments, episodis de pànic col·lectiu i altres esdeveniments traumàtics. La intervenció psicològica es realitza amb la màxima immediatesa possible i, habitualment, en el mateix lloc on han succeït els fets. S’intervé tant amb les víctimes directes dels esdeveniments com amb els familiars o altres afectats.\nL’atenció també s’ofereix als professionals que treballen en emergències i que puguin necessitar-ho. El poden activar alcaldes, regidors, comandants de policies locals, caps d'equips de protecció civil així com responsables dels serveis socials, entre d'altres. L’equip de psicòlegs de l’Organisme de Salut Pública de la Diputació de Girona s’encarrega, entre d’altres tasques, de comunicar de manera adequada les males notícies que sovint cal donar.\nTambé procura minimitzar els danys que el trauma pot causar sobre les víctimes i prepara les persones per afrontar el dolorós procés que gairebé sempre els espera. A banda d’aquesta primera atenció en el lloc de l’emergència, es dóna continuïtat al tractament per als usuaris que així ho necessitin, a través d’un mecanisme de derivació urgent a la Xarxa de Salut Pública.\nEl coordinador del Servei, Jordi Frau, explica que "l’objectiu principal en la majoria de les intervencions és ajudar els afectats a reprendre al més aviat possible el control sobre les seves vides i evitar que desenvolupin patologies post-traumàtiques".\nEl poden activar (les 24 hores i els 365 dies de l’any) alcaldes dels municipis gironins o els regidors en qui deleguin, els comandaments de les policies locals, els caps dels equips de protecció civil, els responsables dels serveis socials i els dels diferents cossos d’emergències de la Generalitat. Ho fan trucant a un número d’ús restringit. L’equip de psicòlegs de Dipsalut està coordinat amb els altres ens que ofereixen serveis similars per evitar possibles duplicitats.


BIBLIOTECA DE SÚRIA: MARIA BARBAL, UNA GRAN AUTORA GUARDONADA\nPREMI TRAJECTÒRIA 2010\nAtorgat per la comissió organitzadora de la\nMaria Barbal, escriptora i mestre va néixer a Tremp el 1949. Tot i la dificultat d'alternar la professió de mestra, l'escriptura i la maternitat, des de l'any 1985 ha publicat cinc novel·les i tres llibres de contes, a més de la producció infantil i la redacció sovintejada d'articles i de reflexions que han estat matèria de xerrades.\nVa passar la seva infantesa al Pallars, un fet que va marcar les seves primeres narracions i que, amb l'amor per la terra que li va transmetre el seu pare, li va ajudar a veure el món d'una altra manera. Més tard, el 1964, es va traslladar a viure a Barcelona, on estudiaria Filologia Hispànica a la Universitat Central.\nLa seva obra editada s'agrupa en quatre apartats: novel·la, contes per a lectors adults. col·laboracions a la premsa i contes infantils.\nLa novel·la és el gènere en el qual se sent més còmoda i pel qual ha rebut molt de reconeixement. Així, Pedra de tartera, a més del premi Joaquim Ruyra 1984, ha estat mereixedora del premi Crexells 1985 i del Premi de Literatura Juvenil Generalitat de Catalunya del mateix any.\nAl seu torn, Càmfora ha estat guardonada amb el Premi Nacional de Literatura Catalana 1993, el Premio de la Crítica Literaria de Narrativa Catalana (España) 1993 i el Premi de la Crítica Serra d'Or, també el 1993.\nL'any 2005 va rebre el premi Prudenci Bertrana per la novel·la País íntim.\nSegons l'organització de la Setmana del Llibre en Català, els temes preferits per l'autora són la maduresa personal en el temps a través de l'experiència provocada pels canvis o migracions (camp-ciutat); la complexitat de les relacions humanes (de parella, pares i fills i d'amistat), i els matisos dels sentiments.\nAls seus últims llibres ha deixat de banda els seus mons d'infantesa i ha tret material per a les seves històries d'un entorn més urbà. Temes com l'emigració, Carrer Bolívia (1999), la bellesa i el pas del temps, Bella edat (2003) o Emma (2008) han convertit Maria Barbal, segons el certamen, en una privilegiada analista de la vida actual, tot sense perdre aquell gust per la paraula i per la prosa ben feta que li jan valgut una gran estimació per part del públic i la crítica.\nPer conèixer una mica millor el seu pensament, cliqueu aquí.\nA la Biblioteca trobareu les Novel·les:\nMel i metzines, on l'autora recrea magistralment l'univers d'un ésser solitari i aparentment anodí; Càmfora, una història d'amors i desamors, de gelosies i d'enveges, de tendreses i de dolor; Ulleres de sol, cinc narracions, cada una d'elles diferents, totes enllaçades per un tènue fil, escrites amb tendresa i concisió, on es mostra l'estil personal i suggestiu de l'autora; Bari, cinc relats quotidians que amb gran ironia volen ser un homenatge als animals, que, amb la seva companyia, ens fan sentir menys sols i més persones; País íntim, on es planteja la difícil relació entre una filla i una mare, que li costa manifestar els sentiments i que està condicionada per uns tràgics esdeveniments familiars ocorreguts durant la guerra civil al seu poble; i Emma, la lluita d'una persona per retornar l'equilibri a la seva vida i per recuperar la filla, en definitiva per trobar el desig de viure.\nDe Pedra de tartera, el relat dels records més punyents de la vida de Conxa (la guerra civil, i els primers anys del franquisme, en un entorn de soledat) en trobareu una edició en lletra gran, una adaptació de lectura fàcil, i u na novel·la juvenil.\nEl llibre d'Itineraris Camins de quietud, un recorregut literari per pobles abandonats del Pirineu. Mostra la quotidianitat d'aquests pobles quan encara eren plens de vida.\nI el llibre per a Infants Pampallugues, també una història d'animals\nPublicat per BIBLIOTECA DE SÚRIA a 19:55


La revolució dels cabells - Diari de Girona\nLa revolució dels cabells\nasha miró 14.09.2016 | 00:00\nEn aquests mesos d'estiu, la Rambla i els carrers de Barcelona són plens de gent de totes les parts del món i moltes vegades, quan la calor afluixa, amb la meva filla Komal ens asseiem en un banc i contemplem la gent passar. És curiós i alhora divertit de veure com, depenent del país d'origen, van vestits i pentinats d'una forma o altra. Però els que més fasci?nen la meva filla són els africans per aquelles indumentàries de colors i estampats i per a?quells cabells rinxolats o aquells cabells tre?nats amb tanta cura. Quan els veu sempre em diu: «m'encantaria tenir el cabell així».\nParlant de cabells, us vull explicar un fet que ha succeït a Sud-àfrica. Fa pocs mesos Zulaikha Patel, una noia de 13 anys, es rebel·lava i sortia als carrers juntament amb moltes companyes del seu institut a la ciutat de Pretòria per protestar davant de les normes de conducta del centre. Es queixaven que al centre els manaven i empenyien a allisar els cabells a favor d'una estètica més acurada i menys excèntrica. Davant d'aquesta normativa tan feixuga han aconseguit recollir prop de 30.000 signatures per frenar el que consideren normes discriminatòries.\nA poc a poc Zulaikha no s'ha trobat sola sinó que s'han unit a ella i a les seves revolu?cions pares, mares i molts altres estudiants que han començat a manifestar-se i a protestar reivindicant els seus drets i llibertat. Cridaven no a la imposició continuada de la cultura blanca al sistema educatiu d'un país dominat fins fa poc més de 20 anys per la segregació de l'apartheid.\nI així un fet puntual d'insubmissió s'ha convertit en revolució. Concretament en la «revolució dels cabells». Tots els diaris s'han fet ressò d'aquest fet i hi apareixen Zulaikha amb companyes alçant les mans en forma de protesta i lluint una cabellera afro exuberant. I sí, han aconseguit una revolució que s'ha estès per altres centre escolars del país.\nAmb el hashtag #StopRacismAtPretoriaGirlsHigh, que també ha arribat als timeline d'Espanya, ha despertat de nou el profund debat a Sud-àfrica sobre els cabells i el significat polític i identitari que té per a la població africana, especialment per a les dones.\nUna famosa bloguera africana afirmava: «el que estem veient a Pretòria és una resposta a la generalitzada narrativa que fa del cabell africà un problema i que empeny que tantes dones arreu del món se sentin pressionades a allisar-se els cabells. Són totes narratives associades amb els cabells llisos, que segueix sent un privilegi i una imposició. Tot el que està passant no és només pels cabells».\nZulaikha, després de passar per moltes escoles i haver patit bullying, va decidir escriure una redacció on expressava el patiment de les dones africanes per part del «privilegi blanc». Aquell text va ser l'inici d'aquesta revolució, que vol trencar amb un codi establert. En realitat el codi de conducta no fa referència explícita al cabell afro, però sí que s'insinua que cal pentinar-se d'una determinada manera, i es nega la possibilitat que moltes estudiants negres vagin a classe amb el seu cabell en estat natural.\nEncara avui a Sud-àfrica gran part de la població sent que els cabells afro segueixen sent motiu de discriminació en un país en què el cabell ha tingut un gran valor simbòlic durant els anys d'apartheid. En aquells temps es feia la «prova del llapis» imposada per l'Oficina de Classificació Racial, en què determinava si la persona era «blanca» o «mestissa» (coloured): si en col·locar un llapis entre els cabells, queia, la persona era classificada com blanca. Però si el llapis es quedava entre els cabells, la persona només podia ser negra o mestissa i, per tant, la seva vida ja quedava condemnada a la llarga llista de prohibicions que el sistema segregatiu li imposava.\nDavant d'aquests fets, potser caldria ser més sensible a les diferències. Ja que succeeix moltes vegades que les qüestions d'estètica tenen poc a veure amb el que és superficial i molt amb la identitat, la repressió, la història, els drets. I com veieu, la reivindicació d'una nena africana per mostrar els seus trets africans en un país africà ho acaba de posar de manifest de nou.


Al Fresco Brunch en un dissenyador d'esdeveniments Geòrgia Home és tan encantador com el que venen | Revista Pa Groc\nAl Fresco Brunch en un dissenyador d'esdeveniments Geòrgia Home és tan encantador com el que venen\nEls jardins de Redwine Plantation, la granja de 1841, a 30 minuts al sud-oest d'Atlanta, on viu el dissenyador de l'esdeveniment, Keith Robinson, s'estenen a 12 hectàrees i contenen una infinitat de fragments de flautes que es transformen en teló de fons romàntics per a l'exuberant Robinson art de vivre. "Vaig proposar de propòsit diferents àrees de muntatge per a entretenir a l'aire lliure", diu.\nKeith Robinson posa els últims tocs a la taula.\nVa allotjar amics i familiars sota les fulles brillants d'un magnòlia, paella cuita en un pavelló ombrívol i, més recentment, va idear un brunch sota un dramàtic arbust de roses senyora Lady Banks. "Tenim els mateixos convidats una i altra vegada, i m'agrada intrigar-los i mostrar-los també el jardí".\nRobinson treu fàcilment els mobles d'interior per utilitzar-los a l'aire lliure, com una taula agrícola feta de fusta recuperada d'una casa abandonada de Geòrgia del Sud: "Té una increïble pátina, amb bells tons de gris càlid". Les cadires són una màscara feliç de diferents mides i formes. "Alguns van arribar del costat de la carretera", diu Robinson. "Hi ha un encant en això -com si heu pres prestat algun per omplir la taula".\nCobertures de boix de creixement vell a Redwine Plantation, part de 12 acres cultivades de jardins.\nPer a la configuració del lloc, segueix el mateix enfocament interior / exterior, escollint objectes de vidre brillant, porcellana antiga i coberts vintage de les seves col·leccions. "L'ús de coses belles al jardí crea màgia", diu. Les roses de Campanella i les dàlies de préssec i crema en una peça central es coordinen amb la xinesa i fan una combinació sorprenent amb tovallons de lli llis i una estovalles amb un motiu floral abstracte de xocolata. "És com una cascada de roses que es converteix en un mar de flors a la taula".\nLa peça central inclou roses Campanella, dahlias de préssec i crema, i fullatge de camèlia i artemisia; estovalles i tovallons, Sferra.\nEl menú dóna nova moneda a la frase granja a taula, i Robinson creix gairebé tots els vegetals imaginables. "Vaig a dormir i escull el que faré servir. Els meus veïns crien el bestiar orgànic i formen el formatge artesanal. El millor de la temporada és tot dins d'un radi de quatre quilòmetres".\nLes col • leccions de la taula de Robinson inclouen antiguitats antigues de porcellana de París i coberts d'etiquetatge.\nPer brunch, un cultiu de llimones Meyer de la casa de vacances de Robinson a Florida va inspirar escons i un aioli per anar amb salmó escalfat en fred. ("Sovint faig el treball de preparació per endavant i serveixo a temperatura ambient, així que també puc gaudir de la festa", diu.) Bacon va venir del costat; la frittata va ser tallada amb espàrrecs justos.\nQuan arriben els seus convidats, Robinson posa una copa a les seves mans i els fa un passeig pel jardí abans de moure's amb ells fins a l'escenificació on espera el menjar. "Passem sobre la taula en un lloc que és completament inesperat, amb sorpresa".\nLa taula està preparada per divertir-se sota un arbre de flors de les roses Lady Banks.\nConsells per plantar i cuidar un brou\nBolets per a l'hivern\nCom cultivar lobelia al jardí\nLes orquídies fan fulles grogues: què fer i com esbrinar la causa del groc\nCréixer hionodoksu al jardí\nMètodes de reproducció bobster\nA l'interior d'un Dreamy Charleston Garden Party


Hi haurà canvis per a les comunitats amb calefacció central? - Api.cat\nHome Api\tHi haurà canvis per a les comunitats amb calefacció central?\nby Anna Gaya April 8, 2016 0 comment\nA Espanya encara existeixen al voltant d’1,7 milions de llars que tenen calefacció central, és a dir, que paguen pel consum comunitari i no pel seu individual. Des de fa anys s’està reivindicant un canvi de paradigma perquè cada veí pugui pagar pel seu consum real. Aquests canvis legals havien d’arribar el 2017, encara que hi ha dubtes. T’expliquem els detalls a les notícies immobiliàries d’Api.cat!\nLes comunitats de veïns que funcionen amb calefacció central a gas, paguen el total del consum de tots els habitatges “l’escot”. Un sistema de facturació que resulta injust, perquè no representa el consum individual de cada llar i perquè fomenta el balafiament d’energia. A més, impedeix que cadascú pugui decidir la temperatura de confort que desitja tenir al seu pis a Barcelona, per exemple, ja que existeix la impossibilitat de triar de forma independent quan i amb quina intensitat escalfar-lo.\nPer aquest motiu instal·lar sistemes de mesurament individuals ha estat un reclam de moltes comunitats que desitgen deixar de pagar la factura del veí i pagar únicament per la calor que han consumit.\nEn aquest sentit, el Parlament Europeu va dictar el 2012 una directiva d’eficiència energètica que obliga a tots els edificis amb instal·lacions de climatització central a instal·lar comptadors de consum individuals.\nL’objectiu perseguit: que a partir del dia 1 de gener del 2017 totes les comunitats afectades es passessin a sistemes de mesurament individuals.\nEl problema: el Reial decret que trasllada aquesta directiva europea (Directiva 2012/27/UE), la data prevista de la qual era juny de 2014, arriba amb 2 anys de retard a Espanya i ara perilla.\nL’Organització de Consumidors (OCU) denuncia que el govern en funcions pretén incomplir la normativa europea i eliminar l’obligació de comptar amb sistemes de mesurament individual de calefacció a partir de l’1 de gener de 2017. Aquesta decisió suposaria un expedient sancionador per a Espanya per incompliment en matèria de consum energètic.\nPer la seva banda, el president de l’Associació Espanyola de Repartidors de Costos de Calefacció (Aercca) declarava en una entrevista al diari El Mundo, que és incomprensible que després de gairebé dos anys de retard, se segueixi insistint en una legislació que no compleix amb les directrius europees, a més que: “S’estaria privant a més d’un milió de famílies del seu dret de gestionar el seu propi consum en energia i estalviar 200 euros a l’any en calefacció”.\nTot apunta al fet que aquest tema no es resoldrà fins que es conformi un nou govern que aprovi la transposició de la directiva europea el més aviat possible. L’inconvenient és la pèrdua de temps que això suposa per a les comunitats de veïns, que després hauran de córrer per no ser sancionades.


Aena ha incorporat una animació digital que crea la il·lusió òptica d'una persona real que ofereix informació als viatgers\n1 min. Barcelona 07/06/2017 15:51\n651x366 Imatge de l'assistent virtual que s'ha instal·lat a l'aeroport del Prat / AENA Imatge de l'assistent virtual que s'ha instal·lat a l'aeroport del Prat / AENA\nL'Aeroport de Barcelona-El Prat ha incorporat un assistent virtual a les terminals T1 i T2B amb l'objectiu d'agilitzar els processos i millorar l'experiència de l'usuari en els filtres de seguretat. L'assistent utilitza tecnologia d'última generació i crea la il·lusió òptica d'una persona real.\nL'animació ofereix als viatgers tota la informació necessària per tal que arribin als punts de control amb tot preparat per superar les inspeccions ràpidament. Els assistents virtuals s'han col·locat abans d'arribar als filtres de seguretat de les sortides d'ambdues terminals i emetran els missatges en cinc idiomes: català, castellà, anglès, rus i xinès.\nEl model instal·lat a l'Aeroport de Barcelona és el reproductor BrightSign HD 1023, un dels sistemes de senyalització digital més innovadors del mercat. Segons el web del fabricant, el dispositiu té un cost d'uns 450 dòlars (401 euros).


El PSM-Entesa reforça el seu compromís amb el projecte de MÉS per Mallorca\nBel Busquets: «El projecte de MÉS per Mallorca i del PSM-Entesa es reforçarà el proper 30 de juny amb el relleu a la batlia de Palma, que serà ostentada per Antoni Noguera».\nEl Teatre Municipal de Llubí fou ahir capvespre l’escenari de celebració del Consell de Direcció Política (CDP) del PSM-Entesa, al qual hi assistiren un centenar de militants de la formació nacionalista. Durant l’acte, la Secretària General de la formació, Bel Busquets, exposà a la militància les principals polítiques impulsades per MÉS per Mallorca a les principals institucions de la nostra comunitat autònoma durant aquests primers dos anys de legislatura, i reforçà el compromís de la seva formació amb MÉS per Mallorca com a eina de transformació de les Balears a través de polítiques progressistes i d’esquerres.\nEn aquest sentit, Busquets destacà la posada en marxa de l’Impost del Turisme Sostenible i l’inici de la regulació del lloguer vacacional, l’augment de professors a Educació, la posada en marxa de la Renda Social, i la reducció de les llistes d’espera a Salut. A més, la Secretària General del PSM-Entesa, també va fer referència a la paralització la importació de fems d’arreu d’Europa per part del Consell, a la posada en marxa del Decret de posidònia per part del conseller Vicenç Vidal, a l’augment del 40% del pressupost de l’IMAS que permetran, entre d’altres, crear 358 noves places residencials, i a la construcció de dues noves residències per a persones dependents.\nBusquets tampoc deixà de banda iniciatives importants impulsades durant aquests primers dos anys dels Acords pel Canvi, com per exemple la Llei LGTBI, la Llei de Fosses, la moratòria a les grans superfícies comercials, el parc natural d’Es Trenc, el requisit del català a la funció pública, la recuperació del Canal33 i del Super3, i la declaració del 31 de desembre com a Diada de Mallorca. A més, la portaveu del PSM-Entesa també recordà que s’ha reclamat davant Madrid la cogestió aeroportuària, un nou REB per les Balears, i una tarifa màxima per als vols interilles, així com també una millora del finançament.\nSegons apuntà la Secretària General de la formació, «totes aquestes mesures impulsades a les principals institucions de Balears demostren el compromís del PSM-Entesa i de MÉS per Mallorca amb la ciutadania de les nostres illes». Busquets apuntà que «el PSM-Entesa és un projecte amb més de 40 anys d’història, i està més viu que mai. En aquest sentit, destacà que «durant els propers mesos, MÉS per Mallorca es reforçarà amb les batlies de Palma, Alaró i Maria de la Salut».\nPer la seva part, la Secretària d’Organització del PSM-Entesa, Joana Aina Campomar, presentà els comptes de 2016 i 2017 de la formació, els quals seran aprovats al proper CDP i publicats a la web www.psm-entesa.cat.


Reflexions sobre la creació de personatges - Talpimon\nReflexions sobre la creació de personatges\nLlegit 2162 cops\nDesembre 03, 2013, 11:24:38 am\nAlgunes reflexions sobre els personatges i el sistema.\nHi ha 3 elements importants. Combat, social i fer el boig pel camp. Ser bo en les 3 és molt difícil. Es pot arribar a ser bo en una i mitjanet en un segon camp, però sense exagerar. En el tercer camp millor que ni et plantegis intervenir-hi gaire.\nEl sistema fa que els personatges siguin mitjanets en combat d’entrada, o sigui que podem triar entre ser bons en combat i mitjanets en un altre camp o mitjanets en els 3 camps amb un que sobresurti una mica.\nUna habilitat útil té nivell 3. A nivell 2 es poden obtenir èxits el 42% de les vegades a dificultat 14 (la normal) (25% si estàs cansat o ferit). Amb 3D tens èxit un 66% de les vegades (42% si estàs cansat), amb la qual cosa la teva estadística millora sensiblement. Invertir a 4D et fa ser brutal en una habilitat, ja que normalment només fallaràs amb la runa de Sauron (8,3% de les vegades), però suposa una inversió tan brutal de punts d’habilitat que no crec que valgui la pena.\nLes característiques bàsiques que tens et permeten arribar a tenir fins a 4 habilitats a nivell 3. Això és el màxim que pots assolir, em sembla. Per tant, és millor no flipar-se massa. Em sembla que invertint punts d’Esperança pots sumar la teva característica associada a l’habilitat a la tirada, per tant es poden incrementar aquests totals, però a costa de gastar un recurs important. No obstant, això fa que una habilitat a nivell 2 sigui útil Una habilitat a nivell 1 només és útil si es una habilitat favorita (les subratllades: que sumen el valor de la característica FAVORITA quan gastem un punt d’esperança) i volem gastar puntes d’Esperança. Per tant, és útil per tirades que no farem massa sovint i amb característiques altes (7 o més).\nTaula de probabilitats d'exit feta a saco segons dificultat: ha quedat fatal, pero si l'enganxeu en un EXCEL es veu perfectament.\nTN Cansat 12 12 cansat 14 14 cansat 16 16 cansat\n1D 3.5 2.5 25,0% 16,6% 8,3% 8,3% 8,3% 8,3%\n2D 7 5 58,3% 41,7% 41,7% 25,0% 25,0% 8,3%\n3D 10.5 7.5 83,3% 58,3% 66,7% 41,7% 50,0% 25,0%\n4D 14 10 91,7% 83,3% 91,7% 66,7% 83,3% 50,0%\nLes habilitats de combat costen el doble d’incrementar. Per tant, la gran decisió en crear un personatge és si ens gastem la milionada de punts que costa pujar una habilitat de combat a nivell 3 (6 punts) o invertim els nostres punts en incrementar altres habilitats. Si invertim en combat, seria bo invertir en Viatjar (per no arribar cansat als combats, especialment si som de cos a cos) i en Batalla, que és una habilitat que ens dona bonus a fer coses al mig d’un combat. Com a habilitat terciària, Alerta probablement sigui una bona cosa.\nLa segona decisió és si volem ser un tipus especialitzat en interacció social o en habilitats campestres. Pot ser que sigui la nostra habilitat primària (si no escollim combat) o secundaria (si hem escollit combat). Els homes de Dale i del llac són bons en habilitats socials, mentre que els homes del bosc i els elf tendeixen a ser millors en habilitats campestres i els costa guanyar molts punts en habilitats de socials. Els beornides, hobbits i nans no ho tinc clar ja que no els he investigat massa.\nHabilitats socials útils n’hi ha 4 sobretot: una de Costums, (generalment cortesia) i les 3 de personalitat. Habilitats campestres n’hi ha moltes, però destaquen Viatjar, Alerta, Sigil i les 3 de supervivència (explorar i caçar amb Curar com a secundària). Destaquen sobretot les 4 útils en la fase de viatge (Viatjar, Explorar, Caçar i Alerta). Aquestes estaria bé que algú les tingues a nivell 3, preferentment personatges diferents (si, això és meta-joc, ho sé). Viatjar és realment útil per tothom, ja que hem de fer tirades de Viatjar per no cansar-nos durant el viatge.\nUn personatge hauria de triar dues de les habilitats del seu camp on vol ser realment bo i deixar les altres a 2, confiant en que pugui fer un bon paper fent servir punts d’Esperança. Combat i Viatjar són bones habilitats o invertir punts sobrers si en teniu 8que ho dubto). Si teniu molts coneixements d'enem,ics o àrees geogràficques, alguns punts en Saber poden ser una bona idea. Sí, he recomanat més habilitats de les que hi ha punts per gastar-se\nUn element clau quan escollim habilitats de COMBAT és la Parada. Es millor que no t’impactin que no pas resistir impactes que ja et fan: De fet resistir cops normals és IMPOSSIBLE en aquest joc (les armadures només ajuden amb els cops crítics) i per tant es basa en que no et parteixin la cara. Una Parada de 7 vindria a ser el mínim per tenir una defensa decent. Amb menys, segur que t’impacten de manera bastant regular. Es pot millorar la Parada adoptant una actitud defensiva en combat (recomanable si tens un valor de Parada baix) però en general, millor que no et donin cops. Els escuts són de PM en aquest punt, i hi ha moltes races que tenen Virtuts racials que ajuden en aquest punt. Els homes del bosc i els elfs tenen valors de Ment elevats (5-7), els beòrnides l’habilitat de ser grossos, els hobbits de ser petits i els homes de Vall l’habilitat de mestre de L’espasa. Els escuts afegeixen també entre 1 i 4 punts a defensa (es pot incrementar la defensa en un +1 fent servir la recompensa de Resistent per l’escut) mentre que els homes tendiran a portar escuts per incrementar la seva defensa.\nLes armadures funcionen d’una manera estranya, o sigui que pot ser més útil que no ens impactin que no pas resistir els cops com diem. De fer les armadures no et fan resistir millor els cops normals que si vas amb la teva roba interior i prou: et fan resistir millor els cops crítics que et puguin fer. No obstant portar armadura redueix moltíssim la teva resistència als cops normals ja que disminueix el teu Aguant (sobrecàrrega de pes). Si esperes que t’impactin molt (per exemple un nan sense escut per fer servir una arma a dues mans) pot valer la pena tenir una bona protecció. De fet pot ser que si anem amb armadura valgui la pena ARRISCAR per a que ens facin més crítics i poder resistir-los millor. Sona molt estrany, però sembla ser com funciona el sistema.\nEls elfs poden ser bons en tot tipus de combat (fletxes penetrants, alts valors de Parada, rodela amb armes a 2 mans...). Els homes del llac millor que es centrin en arc, ja que tenen un factor de Parada baix i això els pot jugar males passades en combat cos a cos. Els homes de bosc tendeixen a ser millors en combat cos a cos (tot i que poden triar bastant) i els nans i beòrnides (virtut: gran) també. Els homes de Vall poden triar, però també penso que destaquen en cos a cos (mestre de l'espasa, guàrdia reial), especialment en lluita defensiva (mestre de l’espasa). Els hobbits ni idea. En general, si tens una habilitat d’armes de 2 i una defensa baixa, millor que disparis. Si tens habilitat de combat 3 pots triar i si la teva parada és alta (8+) pot ser bona idea invertir en cos a cos.\nLes recompenses/habilitats de cada facció són clarament diferenciades i això és molt xulo. Els elfs poden ser bons M’ha agradat. Els homes del Llac són collonuts en habilitats socials, seguits pels homes de Vall. Em sembla que els beòrnides també tenen algunes avantatges i camins en aquest sentit i m'hi jugo alguna cosa que els hobbits molen socialment. Els elfs i homes del bosc no destaquen en aquest punt, però són bastant bons en habilitats de natura. idem dels beòrnides. Els nans i beòrnides són de PM repartint llenya.\nBé, ja ho teniu. Clarament he dedicat massa hores a aquest joc a la darrera setmana.\n« Darrera modificació: Desembre 03, 2013, 11:29:45 am per Elmoth »\nDesembre 03, 2013, 12:41:43 pm\nBon anàlisi, m'agrada la taula de probabilitats\nBé, el tema de les habilitats depen molt de com s'enfoqui la partida i de si es dona més importància a certs temes o d'altres. Però vaja, suposo que al ser una història pensada per aquest sistema de joc en concret la cosa anirà bastant com dius. Per cert, jo el sistema de combat encara no me l'he mirat. Amb quantes hòsties se't carreguen, aproximadament?\nCita de: Elmoth en Desembre 03, 2013, 11:24:38 am\nDestaquen sobretot les 4 útils en la fase de viatge (Viatjar, Explorar, Caçar i Alerta). Aquestes estaria bé que algú les tingues a nivell 3, preferentment personatges diferents (si, això és meta-joc, ho sé).\nHome, això... I tota la resta!!\nDesembre 03, 2013, 04:37:05 pm\nCita de: Nanook en Desembre 03, 2013, 12:41:43 pm\nSi, de fet tens raó\nDesembre 03, 2013, 07:10:20 pm\nOstres, quin Anàlisi. Gràcies, és molt interessant!\nDesembre 04, 2013, 09:51:55 am\nBé, ahir a la nit vaig fer un repàs als hobbits. Haig de dir que són una CANYA de personatges. Les seves habilitats giren al voltant de les habilitats socials, els costums i el sigil, la qual cosa jo diria que és molt adequada. Una cosa curiosa és que la seva selecció d'habilitats i virtuts (especialment small folk i fair shot) fan que puguin ser veritables ASSASSINS en cos a cos o disparant. De fet, un hobbit dispara millor que un elf i és una anguila en cos a cos Em sembla que són un dels personatges més rodons. Això si, no són especialment aptes per a la vida fora de ciutat: la seva àrea fluixa són les habilitats campestres tot i que poden tenir un valor de Viatge bastant bo i ser un guia en una companyia.


L'IMAS dona una solució habitacional a prop de 50 persones sense sostre que han viscut el confinament a Son Pardo - Consell de Mallorca\nnull L'IMAS dona una solució habitacional a prop de 50 persones sense sostre que han viscut el confinament a Son Pardo\nL'IMAS dona una solució habitacional a prop de 50 persones sense sostre que han viscut el confinament a Son Pardo\nLa institució insular ha posat al seu abast tres centres gestionats per la Fundació social La Sapiència per evitar tornin a viure al carrer.\nLes prop de 50 persones sense llar que durant la crisi sanitària han utilitzat les instal·lacions de Son Pardo com a alberg han estat traslladades a altres immobles, ja que està previst que l’hipòdrom reprengui la seva activitat habitual.\nAmb la intenció de seguir fomentant la seva inserció social, l’Institut Mallorquí d’Afers Socials (IMAS) ha re-allotjat aquests usuaris a tres centres que gestionarà la Fundació Social La Sapiència.\nCoincidint amb l’inici de l’estat d’alarma la Direcció Insular d’Inclusió Social de l’IMAS, amb la col·laboració de la direcció insular d’Esports del Consell, l’Institut Hípic de Mallorca i amb l’ajuda de la Federació Hotelera de Mallorca i altres entitats, va habilitar dia 25 de març les instal·lacions de l’Hipòdrom de Son Pardo com a espai d’acollida temporal per a usuaris de la xarxa d’Inclusió.\nUna mesura que tenia com a objectiu protegir del COVID-19 les persones sense llar, que són un dels col·lectius més vulnerables davant aquesta pandèmia. En els dos mesos que ha estat operatiu ha acollit 25 dones i 25 homes en dues sales separades. La seva posada en marxa va suposar la contractació de cinc auxiliars d’inserció i tres de clínica, a més de personal de neteja i seguretat. També han estat fent feina a Son Pardo dues persones que hi eren a l’alberg temporal habilitat al poliesportiu de Sant Ferran i una educadora social de ca l’Ardiaca. En aquest temps s’han dut a terme les oportunes proves PCR i cap dels seus usuaris ni treballadors han donat posisitiu en COVID-19.\nLa Sapiència és una entitat amb experiència en el camp de la inclusió social vinculada al Bisbat de Mallorca que treballa amb l’IMAS. Concretament és responsable de Casa de Família, una de les residències de la xarxa d’inclusió, i gestiona també altres serveis per al col·lectiu de persones en situació d’exclusió social, com Mar Sis.\nL’IMAS fa feina per re-allotjar l’altra cinquantena d’usuaris que ocupen de manera temporal el poliesportiu de San Ferran. La resta dels centres de la xarxa d’inclusió continuen funcionant de forma habitual.


Badanotis :: Una cita esportiva al Port amb la Llarga de Rem\nLa Llarga de Rem convoca demà diumenge al matí els clubs locals i catalans i en aquesta edició aposta per convidar a gaudir del potencial de clubs d'Alacant\nDemà diumenge al matí el Port de Badalona acull la celebració del VI Premi Ciutat de Badalona, conegut popularment com la Llarga de Rem, que consisteix a recórrer en aigües obertes de mar 3.600 metres. Una cita idònia per passar un matí diferent, en família i gaudir dels esdeveniments esportius de la ciutat.\nSerà el passeig del dic de recer del Port de Badalona de nou, el millor mirador per observar les proves de la Llarga de Rem, que en aquesta edició torna a competir-se com a contrarellotge. La línia de sortida i de meta d'aquesta competició, que aplega els tres clubs locals que practiquen aquest esport, equips catalans i en aquesta ocasió incorpora un club d'Alacant, està situada davant de les aigües del Port de Badalona i té la boia on fer la ciavoga davant de les aigües del Club Nàutic Betulo, l'organitzador de la Prova.\nAquesta cita ha estat la que va portar a aigües catalanes per primera vegada les trainieres basques, amb la participació de clubs d'Orio. La competició s'inicia a les 10.30 hores del matí i acabarà cap a les 13.00 hores, després que facin la seves les proves les diferents categories que hi competeixen. Posteriorment, es lliuraran els premis en el recinte portuari i es celebrarà un dinar de germanor entre els clubs participants.


El conseller d'Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, inaugura el Centre d'Interpretació Muntanyes de Prades\nEl conseller d'Innovació, Universitats i Empresa en primer terme, durant la inauguració del Centre d'Interpretació de Prades, i acompanyat de l'alcalde de Prades, del president del Consell Comarcal del Baix Camp i de la presidenta del Patronat Comarcal del Turisme\nEl conseller d'Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, ha inaugurat avui el Centre d'Interpretació Natural i Etnogràfic Muntanyes de Prades, acompanyat del president del Consell Comarcal del Baix Camp, Josep Masdeu, de l'alcalde de Prades, Santiago Pons, i del director dels serveis territorials del Departament a Tarragona, Àngel Xifré. Aquest centre s'emmarca en el Pla de Foment Turístic "Muntanyes de la Costa Daurada”.\nAquest Pla que impulsa el Departament a través de la Direcció General de Turisme, juntament amb el Consell Comarcal del Baix Camp i per objectiu dinamitzar socio- econòmicament 19 municipis d'interior i de muntanya del Baix Camp mitjançant la promoció de l'activitat turística. El projecte comprèn els municipis següents: l'Albiol, l'Aleixar, Alforja, Almoster, Arbolí, l'Argentera, Borges del Camp, Botarell, Capafonts, Colldejou, Duesaigües, la Febró, Maspujols, Prades, Pratdip, Riudecanyes, Riudecols, Vilanova d'Escornalbou i Vilaplana.\nEl pla s'estructura en tres línies estratègiques que engloben propostes d'actuació diferents. La primera línia que es centra en millorar les condicions del territori, vol treballar en les millores en l'accessibilitat, en la senyalització, en l'ordenació del territori per tal de donar valor i afavorir la protecció dels recursos naturals i del patrimoni paisatgístic i arquitectònic dels municipis. La segona línia estratègica fa referència a la creació de productes i desenvolupament d'activitats, fomentant la creació de productes turístics diferenciadors i atractius a partir del patrimoni natural, històric, cultural, artístic, arquitectònic i gastronòmic dels municipis inclosos en el Pla . La tercera i última promourà activitats per millorar l'organització, gestió i la qualitat per a les empreses turístiques i visitants.\nAmb l'objectiu de fomentar el desenvolupament econòmic dels municipis de les Muntanyes del Baix Camp, el Departament d'Innovació, Universitats i Empresa destinarà un total 540.000 euros per a la realització del Pla de Foment Turístic "Muntanyes de la Costa Daurada”, que compta amb una inversió de 1.080.579 euros. La resta es finança amb el Pla Únic d'Obres i Serveis de Catalunya, amb els ajuts FEDER i amb fons propis del Consell Comarcal del Baix Camp.\nEl Centre d'Interpretació Natural i Etnogràfic Muntanyes de Prades\nEl Municipi de Prades acull la seu del Centre d'Interpretació Natural i Etnogràfic de les Muntanyes de Prades, que estarà situat al nou Centre Cívic de la població. Aquest espai té la finalitat d'explicar a fons però de forma amena i atractiva un dels espais naturals més rics i interessants de Catalunya i la forma de vida de la gent que ha viscut en aquest territori al llarg dels segles.\nLes principals finalitats del Centre d'interpretació de les Muntanyes de Prades són:\n• Donar a conèixer la riquesa natural i geològica de la zona. Donar a conèixer les tradicions i la cultura dels municipis de les Muntanyes de Prades.\n• Fomentar el respecte per la natura i el turisme sostenible.\n• Crear un producte nou amb un alt grau d'acceptació i interès pel turista actual.\n• Diversificar l'oferta turística.\n• Donar a conèixer els serveis i els recursos turístics de la resta de l'interior del Baix Camp.\n• Donar a conèixer els altres tres espais de dinamització i promoció turística de l'interior del Baix Camp.\nPer això, l'espai compta amb les següents àrees:\n1. Centre d'Acollida i Informació al visitant sobre Prades i els municipis de les Muntanyes de Prades\n2. Centre d'Interpretació: amb els següents espais\n- Audiovisual: Aquest audiovisual, d'uns 7 minuts de durada, explica resumidament les característiques principals dels municipis de les Muntanyes de Prades.\n- Mòdul assaboreix: S'hi presenten els principals productes de qualitat de les Muntanyes de Prades (Patates de Prades, mel, castanyes, bolets, etc)\n- Mòdul descobreix: Hi ha quatre taules que proposen diversos jocs de percepcions amb els sentits; tacte, olfacte, vista. Hi ha diversos plafons que expliquen les principals característiques geològiques i de la flora i la fauna de les Muntanyes de Prades\n- Mòdul escolta; consta d'una gran esfera amb quatre pantalles en les quals s'hi veuen imatges de boscos, rius, neu i ocells. Dels sostre hi pengen quatre auriculars, un per cada pantalla i ens ells s'hi esclata els sorolls que produeixen els elements abans esmentats.\n- Finestra; el Centre d'interpretació consta d'una gran finestra que dóna a l'exterior. A través d'ella s'hi poden veure horts, boscos, diferents tipus de conreus, etc. A partir d'aquí s'ha aplicat una gràfica sobre la finestra que explica i permet interpretar el paisatge que es veu.\n- Mòdul història; Una gran taula explica resumidament la història de l'home a les Muntanyes de Prades\n- Sensibilització: Amb uns textos posats a la paret es parla de la necessitat de tenir cura del medi, de deixar-lo tal i com l'hem trobat, etc. També es parla de les precaucions que ha de tenir l'excursionista quan va ala muntanya.\n3. Botiga: agrobotiga amb productes tradicionals de la zona.\nLa inversió realitzada ha estat de 1250.000 euros.\nProjecte de senyalització:\nEn la primera anualitat del Pla de Foment Turístic, a més del Centre d'Interpretació de Prades també s'ha executat el projecte de senyalització dels municipis integrants del Pla de Foment. Aquest projecte ha suposat la col•locació de 40 cartells d'entrada als municipis, 26 cartelleres informatives, 102 banderoles direccionals, i 5 taules del paisatge. El pressupost total ha estat 180.000 euros.


Torna la Ruta Gabriel Ferrater 8 anys després | Canal Reus TV\n14:20 - 16 setembre 2020\nAquest dissabte 19 de setembre, els carrers de Reus tornaran a ser l'escenari de la Ruta Gabriel Ferrater. Un itinerari que es va fer per primera i única vegada l'any 2012 i ara, vuit anys després i un abans del seu centenari, torna i no descarta quedar-se.\nEl Centre de Lectura, la plaça del Mercadal o el Raval Santa Anna de Reus són alguns dels indrets per on passarà la Ruta Gabriel Ferrater. Un itinerari que es recupera vuit anys després, gràcies a l'Associació Gosar Poder, i que té per objectiu donar a conèixer la vida i obra del poeta reusenc.\nA hores d'ara, les invitacions per poder fer la ruta ja estan exhaurides. De moment, només una vintena de persones seran les afortunades, però des de l'associació no descarten convertir la ruta en un habitual de la ciutat.\nL'any 2022, el centenari de Gabriel Ferrater\nL'any 2022 serà el centenari de Gabriel Ferrater i des de l'Associació Gosar Poder ja estan treballant perquè la ciutat aculli un seguit d'esdeveniment amb el poeta com a protagonista.\nGabriel Ferrater i Soler associació Gosar Poder


Vídeo. Entrevista de VilaWeb a Oriol Bohigas: “La revolució social ha d’arribar al poder” (2010)\nEs va casar amb Isabel Arnau, amb qui va tenir cinc fills. Més tard, va compartir vida amb l’arquitecta Bet Galí, amb qui l’any 1989 es va traslladar a viure a la plaça Reial, en un acte de reivindicació de Ciutat Vella que feren unes quantes personalitats de la cultura, com ara Maria Aurèlia Capmany i Lluís Llach. Oriol Bohigas anava vestit extremat (les seves corbates eren famoses) i era un temut polemista i provocador. Dormia molt poc i era un activista cultural incansable: va participar en accions antifranquistes com ara la Caputxinada i la tancada d’intel·lectuals a Montserrat i també en manifests que van dur cua, com el que demanava que la Sagrada Família restés inacabada. També va ser un dels exquisits de les nits de la gauche divine. A més de la seva activitat professional al despatx MBM i a l’Escola d’Arquitectura, també fou membre del consell del FAD (Foment de les Arts Decoratives) on va promoure els premis d’arquitectura i interiorisme; fundador i membre del consell de redacció de la revista Arquitecturas Bis, editada per Rosa Regàs; membre del consell directiu de la revista italiana Lotus; membre del consell d’administració d’Edicions 62, editorial de la qual fou president del 1975 al 1999; i també president de la Fundació Joan Miró, entre el 1981 i el 1988. Del 2003 al 2011 va ser president de l’Ateneu Barcelonès, càrrec amb què va emprendre la restauració de l’edifici i de la biblioteca.\nI el seu activisme cultural va anar acompanyat també d’activisme polític. Tot i que es va vincular amb el projecte polític de Pasqual Maragall, no va militar mai ni en el PSC ni en cap partit. I quan es va estrenar el segle XXI es va destacar pel suport a l’independentisme.\nEl 1980 va deixar l’Escola d’Arquitectura per convertir-se en delegat de l’àrea d’Urbanisme de l’Ajuntament de Barcelona, en temps del batlle Narcís Serra, fins el 1984, i després passà a ser conseller urbanístic de Pasqual Maragall. Exercint aquests càrrecs va projectar la política urbanística de grans obres que van permetre a Barcelona de ser la seu dels Jocs Olímpics del 1992. De l’experiència al capdavant de l’àrea d’Urbanisme, en va sortir el llibre Reconstrucció de Barcelona (Edicions 62,1985), en què definia les grans idees urbanístiques de la ciutat, que es podien resumir amb l’eslògan: higienitzar el centre, monumentalitzar la perifèria i recuperar el mar.\nDe final del 1991 al 1994, Bohigas va assumir la regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Barcelona. Van ser anys intensos, en què es trobaven en construcció o reconstrucció els grans equipaments de la ciutat: reforma del MNAC, creació del MACBA, ampliació del Liceu (que després de l’incendi del 1994 s’hagué de reconstruir), construcció de l’Auditori, construcció del Teatre Nacional de Catalunya. Després d’un any al capdavant de la regidoria, Bohigas va publicar l’informe “Gràcies i desgràcies culturals de Barcelona”, en què analitzava la situació de les principals institucions culturals de la ciutat i en proposava un programa de prioritats i actuacions de present i de futur. Era allà on ja definia el Museu del Disseny, que ell volia que s’anomenés Joaquim Folch i Torres de les Arts Aplicades i on també prefigurava el sistema de biblioteques de la ciutat, per exemple.\nVan ser anys intensos en què Bohigas va lliurar grans i pintoresques batalles. La més sonada va ser la del MACBA: mentre els patrons de la fundació es decantaven per un model Kunsthalle de museu d’art contemporani que comencés a la dècada dels vuitanta, impulsat per Jean-Louis Froment i Pep Subirós, Oriol Bohigas i el conseller de cultura d’aleshores, Joan Guitart, van fer un front comú institucional (l’únic que es va veure en aquells anys de gran animadversió entre el batlle Pasqual Maragall i el president Jordi Pujol) i van imposar un discurs museològic que arrencava als anys cinquanta del segle XX. La seva acció política al capdavant de la regidora de Cultura es va acabar el 1994, quan va dimitir, arran d’un pressupost insuficient que impossibilitava de desenvolupar el programa cultural que proposava.\nOriol Bohigas ha escrit una vintena de llibres, bona part dels quals sobre arquitectura i història de l’arquitectura. Però també ha deixat els Dietaris de records, tres volums biogràfics per a comprendre’n la vida i l’obra. Alhora, va ser ben conegut com a articulista, en tot de diaris i revistes, d’arquitectura i generalistes, com ara Serra d’Or o l’Avui.\nAmb tota aquesta trajectòria al darrere, no és d’estranyar que Bohigas hagi recollit també alguns dels reconeixements més destacats que atorguen les institucions catalanes: Medalla d’Or de la Ciutat de Barcelona (2018); Medalla d’Or de la Generalitat de Catalunya (2013); Premi Nacional d’Arquitectura d’Espanya (2006); Medalla Narcís Monturiol (2005); Creu de Sant Jordi (1991); Medalla d’Or de l’Arquitectura (1990); Sikkens Prize (1989); Medalla al Mèrit Artístic de la ciutat de Barcelona (1986). L’Institut de Cultura de Barcelona el 1999 va organitzar al Palau de la Virreina l’exposició Oriol Bohigas, passió per la ciutat, dirigida per Juli Capella.\nAra fa pocs mesos, Bohigas va donar a l’Arxiu Nacional el seu fons documental. Concretament va lliurar 113 capses amb material principalment sobre arquitectura i urbanisme de la segona meitat del segle XX, però també correspondència de gran valor. Tot plegat es podrà consultar ben aviat al portal Arxius en Línia.\nQuan va fer noranta anys, l’editorial Arcàdia va aplegar alguns dels articles més representatius del seu pensament en el llibre Elogi de la modernitat, a partir d’una selecció feta pel periodista Ignasi Aragay: sobre arquitectura, sobre l’escola pública de qualitat, sobre l’acció pública a favor de la cultura i la seva idea de país. En un article del 1983 ja deia: “La lluita per la modernitat (en l’art i en la política, en la ciència i en els costums) ha estat durant molt de temps una lluita difícil i esforçada. […] Han passat els anys i sembla que tots ens haguem convençut que en la predemocràcia i, sobretot, en la democràcia, la batalla era vençuda. […] Però això no és veritat. […] Cal continuar la lluita i cremar totes les disfresses.”


Casa do Rio Arruda Dos Vinhos Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCasa do RioBungalowCasa do Rio Louriceira de Baixo, Arranho, Arruda Dos Vinhos, Portugal, 2630-094 - Veure al mapaExcel·lent8,9Basada en3comentarisCasa do RioVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 29 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a A dos Arcos, no busqui més enllà de Casa do Rio. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Casa do Rio també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a A dos Arcos. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, bany compartit per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Casa do Rio.\nCal que informeu el Casa do Rio de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Actualitzada 01/10/2017 a les 21:33\nSón un total de sis els jutjats que han obert diligències per investigar l’actuació de la policia catalana\n© Cappont / Lleonard Delshams\nSis jutjats de Catalunya han obert diligències per investigar l’actuació dels Mossos d’Esquadra per no haver impedit avui la votació del referèndum d’independència, com ordenava el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC). Segons ha informat el TSJC en un comunicat, les diligències les han obert, en uns casos d’ofici i en altres arran de denúncies de particulars, jutjats de Barcelona, El Vendrell (Tarragona), La Seu d’Urgell (Alt Urgell), Lleida, Cerdanyola del Vallès (Barcelona) i Santa Coloma de Gramenet (Barcelona).\nEn concret, el Jutjat d’Instrucció número 2 de La Seu d’Urgell ha obert diligències als Mossos d'Esquadra per desobediència per no dur a terme les mesures de la Fiscalia contra la preparació del referèndum.\nDe la seua banda, el Jutjat d’Instrucció número 4 de Lleida trenalla 4 querelles presentades per particulars per diversos durant les actuacions policials.\nA més, un jutjat de Barcelona ha obert diligències arran d’una denúncia per lesions presentada contra la policia, per ferides sofertes en l’operació desplegada avui per tancar locals designats com a punts de votació del referèndum suspès pel Tribunal Constitucional.\nPer la seua part, el jutjat d’instrucció número 3 d’El Vendrell investiga la denúncia que un particular ha presentat contra la Generalitat per l’ús de les seues dades en la votació i unes altres dos per "votacions il·legals". Respecte a les investigacions contra els Mossos d’Esquadra, que podrien acabar acumulant-se en una causa comuna, el jutjat d'instrucció número 7 de Barcelona ha obert diligències arran de la denúncia d’un particular que l’ha presentat avui als jutjats de guàrdia de la capital catalana.\nTambé arran de la denúncia d’un ciutadà per la passivitat de la policia catalana davant del referèndum, ha obert diligències el jutjat d’instrucció número 3 d’El Vendrell (Tarragona).\nPer la seua part, el jutjat d’instrucció número 2 de La Seu d’Urgell (Alt Urgell) ha obert, d’ofici, diligències per desobediència a l’ordre de la jutgessa del TSJC Mercedes Armas per haver-se celebrat la votació en almenys set locals, pel que s’ha demanat informació als Mossos d’Esquadra.\nTambé el jutge d’instrucció número 4 de Lleida ha obert diligències d’ofici pel mateix motiu que el de La Seu, en relació amb els espais designats a la ciutat com a centres de votació de l’1-O, i s’ha requerit informació a la policia catalana.\nEl jutjat d’instrucció número 7 de Cerdanyola del Vallès (Barcelona) ha obert diligències prèvies arran de diverses denúncies de particulars contra els Mossos per la seua inactivitat davant del referèndum.\nAixí mateix, el jutge d’instrucció número 2 de Santa Coloma de Gramenet (Barcelona) ha rebut una denúncia d’un particular contra els Mossos per la seua passivitat en el cas d’una escola que estava oberta en aquest municipi com a centre de votació.


Apunts de Filosofia Política: Pogge, Viroli i Agamben - No només Filosofia\nInicio/Apunts de Filosofia Política: Pogge, Viroli i Agamben\nApunts de Filosofia Política: Pogge, Viroli i Agamben\tadmin\t2018-03-05T18:23:55+00:00\nMaurizio Viroli i el republicanisme\nMaurizio Viroli, pensador italià nascut el 1952, qüestiona aspectes de les nostres democràcies com ara els aparells burocràtics excloents amb el seu despotisme i amb la conseqüent manca de participació; repensa el concepte de llibertat política i el reformula amb el que anomena Republicanisme. Autor, entre altres, de Repubblicanesimo (Republicanisme, 1999), Il sorriso di Niccolò. Storia di Machiavelli, (El somriure de Maquiavelo, 2000). Influenciat per la tradició republicana, per l’obra de Maquiavel i Rousseau.\nAS junio 29, 2010 en 7:09 pm\t- Responder\nEstupenda entrada per a introduir-se al pensament d’aquest tres filòsofs de la nostra generació.\nConceptes tal com “llibertat negativa” i “llibertat com absència de subjecció” (ampliant la clàssica distinció de I. Berlin), o la importància estratègica dels “deures negatius”, o la gestió de la vida humana com a camp de control, exclusió o extermini, són tots vies de reflexió molt interessants per a treballar a la classe de filosofia.


INS Antoni Cumella – Granollers abril 2015 - INS Antoni Cumella - Granollers\nGuanyadors al campionat d’Espanya de bàdminton\nEls dies 17, 18 i 19 d’abril es va celebrar el campionat d’ Espanya de bàdminton sub 19 al poliesportiu del Congost de Granollers. El fet és que dels 5 jugadors catalans que hi participaven, 2 són alumnes del nostre institut: la Nerea\nComunicat de repulsa davant l’assassinat del nostre company\nLa comunitat educativa de l’INS Antoni Cumella posem de manifest amb aquest comunicat la nostra repulsa davant l’assassinat del nostre company i les agressions produïdes aquest matí a l’INS Joan Fuster de Barcelona. Davant d’aquests fets terri\nUs convidem a visitar-nos el proper dissabte 9 de maig de 10:00 a 13:00 i a presenciar la xerrada del director a les 11:00.\nCONCURS DE CARTELLS PER A LA CAMPANYA SOLIDÀRIA DE DONACIÓ DE LLIBRES DE TEXT\nL’institut Antoni Cumella de Granollers organitza el concurs de cartells per a la campanya solidària de donació de llibres de text on hi poden participar tots els alumnes de primer i segon cicle d’ESO i batxillerat. La data màxima per presentar-los\nCONCURS DE FOTOGRAFIA MATEMÀTICA. SANT JORDI 2015\nL’institut Antoni Cumella de Granollers organitza el concurs de fotografia matemàtica on hi poden participar tot els alumnes del centre, organitzat en dues categories i on cada participant podrà presentar com a màxim tres fotografies, on cada fotogra


Presó extra al Perú - Altaveu el diari digital d'Andorra\nUn ex-resident condemnat per violació al Principat i que va marxar-ne per no haver de complir la pena fa dos mesos que hauria d’estar en llibertat però continua empresonat al seu país per la deficient comunicació cooperació judicial que hi ha en alguns casos\n16/07/2021 (20:31 CET)\nFa dos mesos que hauria d’estar en llibertat. Així ho va resoldre el 10 de juny el Tribunal de Corts. Però encara ara, cinc setmanes després, un ex-resident peruà de 62 anys continua veient passar les hores en una presó del seu país pendent d’una extradició acordada pels tribunals i el govern peruans però a la qual Andorra ja ha renunciat perquè l’home ja ha complert les cinc sisenes parts de privació de llibertat que hauria hagut de complir a la Comella. La comunicació judicial, diplomàtica, entre el Principat i el Perú és deficient i l’home continua empresonat.\nL’ex-resident i qui al seu dia va ser el seu advocat al Principat i que encara fa algun tràmit per compte seu per accelerar el seu alliberament treuen foc pels queixals. Les autoritats judicials i governamentals han estat tres anys i mig en acordar l’extradició passiva cap a Andorra de l’home que el Principat va posar en cerca i captura l’octubre del 2015 per haver marxat del país sense haver complert els cinc anys de presó ferma que el Tribunal Superior li va imposar per diversos delictes, dels quals els dos més rellevants, sengles agressions sexuals constitutives de violació, na d’elles en grau de temptativa.\nEl 10 de juny el Tribunal de Corts va acordar deixar sense efecte una extradició que les autoritats peruanes havien acordat el 13 de maig després d’anades i vingudes durant més de tres anys i quan quatre dies després el detingut ja havia complert la condemna\nEl diari oficial peruà va publicar el maig l’acord pel qual es podia extradir cap al Principat l’home, detingut el 20 de gener del 2018 al Perú arran de l’ordre dictada pels tribunals andorrans. La cooperació judicial i diplomàtica està sent tan lenta, tan dolenta, que just quatre dies després que les autoritats peruanes acordessin enviar l’home a Andorra, el reclús -perquè des del 20 de gener del 2018 l’home està empresonat- hauria complert el termini de presó efectiva a la Comella. A banda dels tres anys i mig que porta entre reixes al Perú, entre març i desembre del 2012, just després de la violació consumada, l’home ja havia estat a la presó a Andorra.\nArrelat al Principat i amb família encara avui al país, quan va sortir en llibertat provisional l’home, que havia arribat l’any 2000 al país i havia treballat de forma ininterrompuda, va mantenir aquí. Fins que al 27 de març del 2015 la sala penal del Tribunal Superior va dictar la sentència condemnatòria ferma. L’únic que li estalviava era l’expulsió. Per a la resta, hauria d’ingressar a la presó pels episodis violents que havia protagonitzant amb qui havia estat la seva parella durant un temps, una dona vint anys més jove, i amb la qual ja no mantenia relació sentimental quan la perseguia, l’amenaçava i segons van considerar els tribunals, la va arribar a violar amb un fill menor d’ella jugant en una estança adjacent a on es van produir els fets.\nEls fets són recriminables i així ho va considerar el tribunal. Amb la sentència ferma sota el braç, l’home va marxar del país i gairebé tres anys després, va ser detingut al Perú arran de les mesure internacionals dictades per Andorra. Tres anys i mig ha trigat a resoldre’s l’extradició i el 10 de juny el Tribunal de Corts fets els càlculs i considerant que el 17 de maig l’home ja hauria d’haver sortit en llibertat condicional, va decidir desistir de l’extradició. Però la decisió, que deu anar a peu d’Andorra la Vella a Lima, encara no ha arribat al Perú. I l’home continua empresonat. Abonant presó extra al seu país. A vegades la cooperació judicial és molt rapida i efectiva. Però hi ha d’altres cops, lamenta l’afectat i la seva defensa, que les autoritats van a pas de tortuga.


EDUCACIÓ I FORMACIÓ A EUROPA: LA DESIGUALTAT CONTINUA SENT UN REPTE - Hiperbòlic - Revista digital jove i universitària\nL’edició del 2017 del Monitor de l’educació i la formació de la Comissió Europea demostra que els sistemes educatius estatals són cada vegada més inclusius i més eficaços. Tot i així, també confirma que el nivell d’estudis que assoleixen els estudiants depèn en bona mesura del seu entorn socioeconòmic.\nLa Comissió Europea ajuda els estats membres a garantir que els seus sistemes educatius funcionin correctament i les dades que recull el Monitor anual de l’educació i la formació contribueixen a fer-ho possible, però l'última edició del Monitor posa de manifest que, encara que els estats membres estiguin fent progressos per aconseguir la majoria dels objectius de la UE pel que fa a la reforma i la modernització de l’educació, calen més esforços per aconseguir la igualtat d’oportunitats en aquest àmbit.\n«La desigualtat continua privant massa europeus de l’oportunitat d’aprofitar al màxim les seves vides. La desigualtat també suposa una amenaça per a la cohesió social, el creixement econòmic a llarg termini i la prosperitat. A més, molt sovint els nostres sistemes educatius perpetuen la desigualtat quan no s’ocupen de les persones provinents d’entorns desfavorits o quan l’estatus social dels pares determina el nivell de formació i fa que la pobresa i l’escassetat d’oportunitats en el mercat de treball es transmetin d’una generació a l’altra. Hem de fer més per superar aquestes desigualtats. Els sistemes educatius tenen un paper important en la construcció d’una societat més justa perquè ofereixen les mateixes oportunitats a tots els ciutadans», segons el comissari europeu d’Educació, Cultura, Joventut i Esports, Tibor Navracsics.\nEl nivell d’estudis determina de manera molt important el nivell de progrés social. Les persones que només tenen un nivell d’educació bàsic tenen gairebé tres vegades més de probabilitats de viure en la pobresa o de caure en l’exclusió social que les que tenen estudis superiors. Les dades més recents del Monitor europeu també demostren que el 2016 només havien trobat feina el 44 % dels joves entre els 18 i els 24 anys que havien completat el primer cicle de secundària. Entre la població compresa entre els 15 i els 64 anys la taxa de desocupació també és molt més alta en el cas de qui només ha fet l’educació bàsica que en el dels qui tenen estudis superiors (un 16,6 % davant d’un 5,1 %). D’altra banda, l’estatus socioeconòmic determina els resultats dels alumnes: fins al 33,8 % dels alumnes provinents d’entorns socioeconòmics desfavorits obtenen rendiments força pobres davant del 7,6 % dels seus companys més privilegiats.\nUn dels objectius de la UE de cara al 2020 és reduir al 15 % el percentatge d’alumnes de 15 anys amb un baix rendiment en lectura, matemàtiques i ciències. Tot i així, la realitat és que la UE s’està allunyant d’aquest objectiu pel que fa a les ciències, on el nombre d’alumnes amb un rendiment pobre va créixer del 16 % el 2012 al 20,6 % el 2015.\nLes persones nascudes fora de la Unió són especialment vulnerables. Aquest grup de població es troba sovint exposat a molts riscos i desavantatges com ara tenir uns pares pobres o amb un nivell molt baix de competències, no parlar la llengua local a casa, tenir accés a menys recursos culturals, patir aïllats de la societat d’acollida i disposar de poques xarxes socials en el país al qual hagin immigrat. Els joves d’origen immigrat tenen més risc de fracàs escolar i d’abandonament precoç dels estudis. El 2016 el 33,9 % de les persones entre 30 i 34 anys residents a la UE, però nascudes fora tenien un nivell de competències força pobre i com a molt només havien acabat el primer cicle de secundària. En el mateix grup d’edat només el 14,8 % de les persones nascudes a la UE es trobaven en aquesta situació.\nA tota la UE la inversió en educació s’ha recuperat de la crisi financera i ha augmentat lleugerament (un 1 % interanual en termes reals). Aproximadament dos terços dels estats membres han registrat un augment. Quatre països han augmentat la seva inversió en més d’un 5 %.\nEl 17 de novembre, a Göteborg, els dirigents de la UE debatran sobre educació i cultura en la marc de la iniciativa «Construir junts el nostres futur». La Comissió Europea hi presentarà les dades d’aquest any en matèria d’educació i formació. Els debats de Göteborg serviran per donar més visibilitat a la reforma educativa i per destacar la seva importància política.\nEl 25 de gener del 2018 el comissari Navracsics serà l’amfitrió de la primera cimera de la UE dedicada a l’educació, en la qual representants d’alt nivell de tots els estats membres debatran sobre la manera de fer que els sistemes educatius nacionals siguin més integradors i eficaços.\nEl Monitor de l’educació i la formació de la Comissió del 2017 és la sexta edició d’aquest informe anual, que recull l’evolució dels sistemes d’educació i formació europeu aplegant un ampli ventall de dades. Concretament, s’hi mesuren els progressos assolits per la UE pel que fa a sis objectius d’educació i formació que caldria assolir de cara al 2020: 1) el percentatge d’abandonament entre els joves de 18 a 24 anys que estudien o es formen hauria de ser inferior al 10 %; 2) el percentatge de persones entre 30 i 34 anys que hagin fet estudis superiors hauria de ser com a mínim del 40 %; 3) almenys el 95 % dels alumnes entre el 4 anys i l’edat de començar l’educació primària haurien d’estar matriculats en un centre educatiu; 4) el percentatge de joves de 15 anys amb un pobre rendiment en lectura, matemàtiques i ciències hauria de baixar del 15 %; 5) el 82 % dels titulats recents de secundària o ensenyament superior (entre 20 i 34 anys) que no continuïn estudiant o formant-se haurien de poder trobar feina; i 6) almenys un 15 % dels adults (entre els 25 i els 64 anys) haurien de poder participar en activitats d’aprenentatge formal o no formal.\nEl Monitor europeu analitza els principals reptes a què han de fer front els sistemes educatius europeus i presenta mesures per adaptar-los a les necessitats actuals de la societat i del mercat laboral. L’informe inclou una comparació entre països, un informe exhaustiu sobre cadascun dels vint-i-vuit estats membres i unhttp://ec.europa.eu/education/policy/strategic-framework/et-monitor_en" style="font: normal normal normal 11px/normal Verdana; background-color: transparent; color: rgb(51, 51, 51); font-weight: bold; text-decoration: none; "> web amb informació i dades addicionals. El pla d’inversions per a Europa, el programa Erasmus+, els fons estructurals i d’inversió europeus, la iniciativa d’ocupació juvenil, el cos europeu de solidaritat, el programa Horitzó 2020 i l’Institut europeu d’innovació i tecnologia contribueixen a fomentar les inversions i a donar suport a les prioritats polítiques en l’àmbit de l’educació.


El PP critica ara el projecte de Els Clots que és públic des de gener - PSOE\nEl PP critica ara el projecte de Els Clots que és públic des de gener\nLa Segona Fase actua en tres carrers. Els tècnics determinen que amb la subvenció de la Diputació sol es pot dur a terme aquesta actuació.\nEl mes de gener passat es va anunciar i va publicar l'actuació de la segona fase del barri de Els Clots, un projecte realitzat amb una subvenció de la Diputació i que amb 132.385 euros que servirà per a millorar el clavegueram, els embornals, les voreres, l'asfaltat i l'accessibilitat dels carrers calles Pintor Laporta, Pare Vitòria i Llibertat. Aquest projecte realitzat pels tècnics municipals, que van ser els que van valorar que es podria realitzar amb eixa quantitat, ha sigut criticat pel Partit Popular quasi set mesos després de la seua publicació. Ha passat tot l'hivern, mesos de confinament i no ha sigut fins ara que han vist en què consistia aquesta actuació.\nLa notícia va ser publicada el 16 de gener i es va facilitar el pla dels carrers en les quals s'anava a actuar a tots els mitjans de comunicació i Associació de Veïns. Va ser publicat tant en les xarxes socials com en la web municipal, on es pot comprovar el tram en el qual s'anava a actuar https://www.alcoi.org/ca/portada/noticias2/noticia_0922.html. Així mateix, cal ressaltar que tots els grups polítics estan en les Meses de Contractació.\n“Que algun veí no conega el projecte és normal, però no és normal que el portaveu del Grup Municipal del PP no conega el projecte el que demostra el seu poc interés per conéixer l'activitat que es realitza a l'ajuntament. És curiós que durant tant de temps haja estat el projecte publicat i si tan malament ho veuen, no hagen dit res. El PP ens acusa de manca de transparència i ací podem veure que el seu interés no és treballar i estudiar els projectes, la seua intenció és criticar al PSOE i una vegada més als tècnics municipals, ja que amb les seues declaracions donen a entendre que no saben fer el seu treball i que amb eixa subvenció es podria haver actuat en tots els carrers. Convide als regidors del Partit Popular al fet que realitzen quan hi haja plaça les oposicions corresponents per a optar a entrar com a enginyers municipals per a realitzar ells els projectes, perquè pel que sembla saben més que els tècnics de l'ajuntament. Mentre isquen aquestes places el que podrien fer és llegir els projectes que es publiquen en el moment i no set mesos després. Han demostrat que no fan el seu treball quan correspon i que amb la condició d'atacar-nos utilitzen qualsevol argument, una vegada més ha sigut el tècnic, cosa que és habitual i que considere injust perquè per a mi l'ajuntament compta amb un personal tècnic excel·lent", explica el portaveu del Grup Municipal Socialista, Jordi Martínez.


Número del document JUS/0364/2012\nNúmero de control 12060090\ninstitució d'utilitat pública (16)\nRESOLUCIÓ JUS/364/2012, de 29 de febrer, de declaració d'utilitat pública de diverses associacions.\nAtès que s’han instruït els corresponents expedients relatius a la sol·licitud de declaració d’utilitat pública de dues associacions competència de la Generalitat de Catalunya, en els quals consten els informes favorables preceptius;\nAssociació Orphanaid Àfrica, número d’inscripció 26940, secció 1a, de la demarcació de Barcelona.\nAssociació Banc dels Aliments de Lleida, número d’inscripció 32125, secció 1a, de la demarcació de Lleida.\nEQMON, Associació pel Quart Món, número d’inscripció 39285, secció 1a, de la demarcació de Barcelona.\nContra aquesta Resolució, que exhaureix la via administrativa, les persones interessades poden interposar, amb caràcter potestatiu, recurs de reposició davant d’aquest òrgan, en el termini d’un mes, d’acord amb el que estableix l’article 77 de la Llei 26/2010, de 3 d’agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya, i els articles 107, 116 i 117 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú; o bé poden interposar directament recurs contenciós administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, en el termini de dos mesos, de conformitat amb el que disposen els articles 10, 14, 25 i 46 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa, ambdós terminis a comptar de l’endemà de la notificació d’aquesta Resolució.