María José Villa: “Un ha de saber d'on ve per saber a on va”\nInicio Entrevista María José Villa: “Un ha de saber d’on ve per saber a...\nMaría José Villa: “Un ha de saber d’on ve per saber a on va”\nEl principal repte de l'alcaldessa d'Asp és que el seu municipi tinga un pla de mobilitat com a estratègia de desenvolupament urbà\nMaría José Villa Garis és l’alcaldessa d’Asp des de l’any 2017. Militant del PSOE des de fa més de 30 anys, abans de ser alcaldessa ha estat regidora de Mercat, Participació Ciutadana, Informació, Comerç i Consum entre els anys 1999 i 2003. Té estudis de delineació i va estar treballant al voltant de 1989 a l’àrea d’Urbanisme i Patrimoni de l’ajuntament que dirigeix en l’actualitat. D’aquesta etapa de delineant també es va centrar al programa de rehabilitació urbana aconseguint fons de la Generalitat per restaurar el centre històric de la seua ciutat. Una altra de les tasques que ha realitzat per a l’ajuntament, al que coneix molt bé, ha estat el d’elaborar un inventari municipal per saber les pertanyies que tenia el consistori. Per a aquesta alcaldessa tot terreny, mare de dues filles universitàries, la seua il·lusió és el de construir un municipi on els joves pensen quedar-se formant famílies i vincular-se amb les seues arrels.\nQuin és la seua valoració des que va agafar recentment la gestió de l’ajuntament d’Asp?\nUn ha de saber d’on ve per saber a on va. En aquests últims set anys la meua responsabilitat ha estat la de gestionar l’àrea d’Urbanisme i de Patrimoni, i ara com a alcaldessa, estic molt satisfeta perquè estem continuant una línia que s’ha sembrat durant moltíssim temps, fins i tot amb una legislatura del Partit Popular en el qual es van paralitzar moltes coses importants i que va suposar una reculada en la història d’aquest municipi, és una valoració personal. Crec que en aquest moment Asp és un poble en el qual ha apostat molt fort per somnis que estem a punt de complir. Somnis com per exemple el Nou Centre de Salut, que està a punt d’iniciar-se les obres, on Vinalopó Salut i la Generalitat Valenciana van a signar l’acta de replanteig a la fi d’agost, per iniciar l’execució de l’obra en el mes de setembre i que el seu objectiu de veure-la realitat venia des de l’any 2007. Un altre dels somnis que perseguim, encara que encara no s’ha materialitzat però sí que tenim les eines, és la substitució d’un col·legi públic que tenim a Asp, que és el Doctor Calataiud. És un col·legi de la Segona República de l’any 1931, i que ha de ser substituït, perquè sent un edifici escolar té moltes deficiències quant a estàndards i necessitats del mateix col·lectiu. Per sort, és un edifici emblemàtic per a Asp que pot ser recuperat i lloc en ús per a altres menesters. Els col·legis públics estan als afores del municipi, a pesar que ha de ser un servei molt proper, aspirem al fet que el nostre poble siga sostenible i el que volem és que tant els nens com els pares puguen anar caminant als centres escolars. Que estiguen els col·legis als afores del municipi és un inconvenient que intente solucionar. La meua valoració és positiva de tot el treball realitzat i que em va a donar l’oportunitat, com a alcaldessa, de prendre determinades decisions per concloure determinats projectes que jo considere que no tenen més espera en el municipi, hi ha moltes coses que estan en marxa que sense ser urgents, són importants.\nL’obra del Centre de Salut que acaba d’esmentar, per què s’ha demorat tant i quin ha estat el motiu de tota aquest ajornament?\nQuan l’ajuntament d’Asp es va plantejar que necessitava un nou Centre de Salut que substituís a aquest edifici que té quasi 30 anys i que va ser inaugurat per Joan Lerma, tots els partits estaven units en aquesta decisió i van anar a la conselleria de Sanitat a demanar en aquell moment un Centre de Salut per a Asp. Va haver-hi un canvi al govern municipal i un canvi en la política sanitària a la Comunitat Valenciana, que derivava a empreses la gestió de la sanitat pública. Aquest poble, per desgràcia, va ser incorporat dins d’un territori la gestió del qual de la sanitat va ser directament a una empresa, Vinalopó Salut, prestant el servei sanitari i una de les seues obligacions era la construcció del Centre de Salut. El que ténia a fer Asp era posar a la disposició de la Generalitat Valenciana uns terrenys amb condició de solar. Quan en el 2012 jo ocupe la regidoria d’Urbanisme i l’alcaldia Manuel Díez Díez, ens posem a treballar en això i comencem a veure quals són els inconvenients per no haver complert amb aquesta obligació municipal en el seu desig de tenir un nou edifici. El problema principal és que havia estat paralitzat amb una excusa, i aquesta era que l’empresa que s’encarrega de la llum elèctrica deia, que no hi havia suficient potència per a subministrar aquest nou edifici i que per tant, no podrien signar aquest certificat necessari de suficiència de potència. L’alcalde en aquell moment es va anar a Iberdrola posant-se en contacte amb el director i resolent l’assumpte amb la signatura d’un conveni marc aprofitant unes necessitats d’unes unitats d’execució de sectors urbanístics que també necessitaven potència. A la signatura d’aquest conveni, Iberdrola va desbloquejar el problema de potència amb el Centre de Salut i comencem a treballar. El que va ocórrer després és que va haver-hi una sentència sense sentit en el qual el sector on havia de construir-se el Centre de Salut deixava de ser sòl urbanitzable i passava a ser sòl rural. Això va ser un cop tremend per a les aspiracions del municipi d’Asp, per què evidentment nosaltres no podíem oferir un altre sòl que no fos aquest, perquè era l’únic que estava catalogat en el nostre pla general com a sòl apte sanitari. No hi havia altres sòls amb aquestes característiques en el municipi, si havien altres espais destinats a equipaments però hagués suposat el començament d’una modificació del pla general. En ser un pla antic de més de trenta anys vam haver de fer un pla general nou, en aquest moment no es donaven les condicions com es donaven avui, per parlar d’un pla general complet. Vam ser a la cassació sols, la Generalitat Valenciana no es va presentar a pesar que la sentència anava contra un acord que la Generalitat va prendre al seu moment, guanyem i es va resoldre aquest problema passant al segon punt, i aquest punt era que el sòl on s’anava a instal·lar el Centre de Salut formava part d’un sector l’urbanitzador del qual era la Generalitat Valenciana a través de l’antic IPSA. La nostra intenció i la nostra voluntat era avançar-li aquesta obra a aquest urbanitzador que encara estava en procés de reparcel·lació, i para això teníem l’obligació per qüestions de sentit comú, que devien ser pagades pels veïns, hauríem d’establir exactament del cost d’aquesta obra com anava a ser aprofitable per a aquest sector en un futur. Aquest conveni es va estar treballant amb l’antic IPSA durant molt temps, es va depurar pel que podia considerar-se com un cànon que l’ajuntament podria passar-li als veïns, però a pesar que el text estava pactat i beneït per tots els juristes d’ambdues administracions es va ficar en un calaix que no va tornar a obrir-se fins que Ximo Puig va arribar a la Generalitat. Una vegada que el nou govern nascut del pacte del Botànic va entrar al Govern de la Generalitat, una de les primeres accions que van fer va ser treure aquest conveni, aprovar-ho i signar-ho. A continuació vam haver de fer l’obra d’urbanització, es va haver de licitar el projecte i una vegada que les obres estaven fetes, primer vam haver d’aconseguir el sòl dels veïns. La família Alberola Carrión va tenir predisposició per cedir els terrenys a l’ajuntament a canvi d’un aprofitament urbanístic. Tenint la disponibilitat del terreny i aconseguit la disponibilitat del solar d’aquesta obra el que vam fer va ser anar a la Generalitat per dir-los que ja teníem el terreny. Mentrestant, ells ja havien estat treballant amb el pla funcional i quan li vam cedir aquest terreny van veure que era viable i els procediments es van allargar en el temps, des del 2014 i feliçment la conselleria va acceptar aquests terrenys el passat mes de juny i va sortir publicat en el butlletí, això va ser en el mes d’abril d’aquest any, i la conselleria ja ha signat el document pel qual una vegada acceptats aquests terrenys els posa a la disposició de Vinalopó Salut en el qual també van pactar la quantitat que ells han de gastar. Una vegada que s’ha resolt tot això, que comencem l’any 2014 i ja estem en el 2018, ens ha costat quatre anys de gestió amb totes aquestes vicissituds i la signatura de les quals es donarà a la fi d’agost o principis de setembre per iniciar les obres.\nEl col·legi de la Segona República, per a què s’usaria?\nAquest col·legi està en ús i l’Ajuntament d’Asp, com altres municipis, s’han adherit al pla Edificant, i la conselleria ja ens ha donat les competències per a la gestió de la construcció del nou edifici. Aquest nou edifici té una valoració de més de quatre milions d’euros. La ubicació del col·legi Doctor Calataiud està en el nucli històric i el col·legi nou per prestar aquest servei va a ser situat en una zona d’eixample del municipi, precisament és la zona on més densitat de població hi ha. Una zona nova on parelles joves han decidit anar-se a viure i que com tot en el procés en aquesta vida estan en un moment de crear família. És una bona notícia que ve a més de la mà d’altres aspiracions que és eliminar la precarietat del menjador del col·legi del Castell que està situat en un barracó, aquest ajuntament ha decidit llevar-ho per construir un edifici a través del pla Edificant, que ja tenim la memòria preparada i que aviat, anirà a un ple extraordinari abans de l’1 de setembre, si no hi ha gens que ho impedisca. També hem sol·licitat les competències per construir un altre menjador i un gimnàs en el col·legi de la Serranica, que d’altra banda, està donant el servei de menjador en un local que l’ajuntament va haver de llogar, ja que no hi havia manera d’encaixar aquest espai per a aquest servei.\nVosté va comentar el novembre de 2017 que pel 2019 estaria finalitzada l’obra de la Biblioteca del barri de la Nia Coca, encara creu que estarà per a aquest any?\nAixò és un altre de la nostra quadrada de cap, la Biblioteca del barri de la Nia ha d’estar acabada en el 2019, perquè és el termini que té el pla Camps, després de dos prorrogues. L’ajuntament ja té el vistiplau de conselleria i adjudicat el projecte que el que fa és actualitzar aquest projecte inicial pel qual es van iniciar les obres que a causa del temps que ha transcorregut, s’ha quedat desfasat amb l’entrada en vigor de noves lleis, sobretot, quant a eficiència energètica. Esperem rebre aquest projecte a la fi del mes d’agost i el que farem serà traslladar-ho a la conselleria perquè licite les obres, nosaltres anem a posar tota la carn en el rostidor perquè les obres puguen iniciar-se en el 2019. Tenint en compte que té un termini d’execució d’un any, perquè esperem que si no estan finalitzades per a aquesta data, estiguen pràcticament finalitzades, aquest és el nostre objectiu i aquest és l’objectiu pel qual estic treballant. Les eleccions de l’any que ve no tenen per què afectar, ja que, anem a rebre el projecte ja!, i serà l’eina amb la qual conselleria licitarà les obres i no tenen perquè no adjudicar-se en el primer trimestre del 2019, per tant, una vegada iniciat el procés electoral no té per què afectar.\nEn què es va a emprar la dotació dels pressupostos participatius d’aquest any?\nAixò l’ha de dir la ciutadania, per tant, no ho sé. En aquest any 2018 no hi ha una quantitat de diners per a pressupostos participatius, la qual cosa sí que es va fer va ser una consulta a la ciutadania a través d’assemblees. El que si ha fet aquest equip de govern en aquest any ha estat incorporar les necessitats que la ciutadania ténia, d’aquestes trobades que ha posat damunt de la taula, i les regidories han assumit aquestes propostes. Estem immersos en un procés per al pressupost del 2019, que es van a destinar 70.000 euros, i la ciutadania ha tingut l’ocasió de fer propostes a través de la regidoria de Participació Ciutadana que s’han recollit per veure quals podrien ser factibles de poder escometre o no, perquè de vegades els ciutadans no són conscients del cost de les coses. Per exemple, que s’arregle l’accés a la carretera al poble a través de la carretera de Monfort, clar això no val 70.000 euros ni 700.000 tan sols, però això no significa que no es vaja fer, aquesta proposta aquí queda, es valora i es fica dins de la gestió. Les coses dins d’aquests 70.000 euros és el que cal prioritzar, i en aquest procés estem immersos. Aviat comencessen les assemblees, els ciutadans tindran l’oportunitat de conéixer quals són totes les propostes ciutadanes i enfocarem la manera de prioritzar i apareixeran amb nom i cognoms al pressupost. Aquestes assemblees estan prevista que se celebren a la fi d’agost en col·laboració amb la regidoria de Participació.\nAsp compleix finalment els requisits per rebre l’ajuda EDUSI?\nAsp ha estat un poble molt valent, en aquestes convocatòries solament poden optar els pobles de més de 20.000 habitants, nosaltres tenim 20.500 aproximadament, és la segona vegada que ens presentem. En aquesta ocasió et puc dir, que ens presentem per guanyar, vam fer un projecte molt bé que ha obtingut una molt bona valoració, però també han estat molts més els pobles que han optat i els recursos eren menys que les primeres convocatòries, això ha fet que ens quedàssem els vuitens i solament hi ha hagut diners pels cinc primers, ens hem quedat a escassos tres punts de l’últim, que ha aconseguit els fons. Però això lluny de desencantar-nos o desil·lusionar-nos, la qual cosa fa és valorar molt positivament aquesta experiència, que Asp tinga una estratègia de desenvolupament urbà sostenible ens obre les portes per a moltíssimes possibilitats d’aconseguir subvencions europees, perquè Europa avui el que fa és destinar diners per aconseguir objectius, que ja vénen des d’una planificació, i per descomptat la participació ciutadana té un paper fonamental. L’estratègia de ciutat que Asp té ha estat aprovada per unanimitat per tots els grups polítics. S’ha realitzat un diagnòstic ciutadà i tècnic a través del personal de l’administració local, ha requerit un esforç sobre humà. Un equip dirigit per Estefania Martínez, directora de l’àrea d’Urbanisme, aquí es parla d’objectius a complir, de calendaris, de pressupostos… Estan basats a donar solució a uns problemes que la ciutadania ens ha exposat i que s’ha prioritzat en com resoldre’ls. La guia que es va fer està planificada fins al 2023. Hem descobert que els ciutadans tenen un problema amb la neteja, ells no estan conformes amb la neteja dels espais públics, és un tema a resoldre, això ens ha ajudat al fet que dins dels fons financerament sostenibles que l’ajuntament ha anat incorporant al seu pressupost, hàgem anat comprant maquinària per posar-la a la disposició dels empleats públics per millorar l’eficiència i l’eficàcia. Que estan preocupats pel patrimoni cultural, pel patrimoni del nostre, això ens ha ajudat a prendre la decisió de fer un nou catàleg de béns a protegir en el qual estem treballant i que a més ens ha ajudat a prendre la decisió de rehabilitar el Castell de l’Aljau, posar aquestes ruïnes en valor per convertir-ho en un museu arqueològic a l’aire lliure que està en els limítrofs del nostre riu Tarafa i molt prop del museu. Una altra subvenció que ens va ajudar a rehabilitar és l’aqüeducte dels cinc ulls, aquest aqüeducte està dins del nostre paratge natural municipal els Algezares i que en aquest moment, és imatge de la ciutat. El no haver aconseguit els fons als quals optem no significa que no haja servit de gens el treball realitzat, ja que, és un esforç que es va fer en un temps rècord per part del departament d’Urbanisme recolzat amb alguns professionals externs i amb molt pocs diners. A la vista dels resultats quant a la valoració, puc dir amb la boca plena, que és un treball molt bo, molt seriós i que ens pot servir i que ens va a servir, com a guia per a la gestió municipal, no solament per a aquest equip de govern, sinó per als equips de governs esdevenidors.\nCom va sorgir la campanya contra l’assetjament i abús de l’alcohol a les Festes i aquesta mesura, era només per conscienciar o també tenia caràcter sancionador? A més d’aquesta campanya, que altres novetats hi ha hagut a les festes de moros i cristians d’aquest any?\nEl tema de l’alcohol, del botelló s’està convertint en un veritable problema, la nostra preocupació té a veure molt amb la salut dels nostres joves. El que ens ha preocupat des de fa molt temps era com conscienciar o com aconseguir que siguen conscients ells i les seues famílies de com els pot afectar. Ja l’ajuntament va fer una ordenança de consum de begudes alcohòliques en la via publica, en el qual es va establir la possibilitat que aquells menors que anassen sancionats per beure en la via pública poguessen commutar aquesta multa econòmica amb una formació i estem treballant en això, va formar part principalment de la campanya a més de fer una labor de comunicació al carrer a través del nostre principal element de convivència, que van ser les festes patronals i que la regidoria de Sanitat amb molt bon criteri va utilitzar per donar-li major rellevància. El més important és que hem aconseguit asseure’ns tots en la taula, professionals del gabinet psicopedagògic, professionals del benestar social, professionals de la unitat de prevenció de conductes addictives, que d’altra banda, tenim un professional a Asp subvencionat per la Generalitat Valenciana, en aquesta mateixa taula estava també el cap de la policia local, la tinent de la Guàrdia Civil, i per descomptat, l’alcaldia juntament amb la regidoria de Sanitat buscant la manera d’establir un protocol d’actuació per quan es detectés a un menor bevent al carrer. La qüestió era com establir aquest protocol perquè la família es veiés abrigallada per l’administració i poguéssem oferir-los totes les eines que estan al nostre abast. La campanya formava part d’un procés que evidentment després ha de completar-se amb aquest tipus d’accions, determinant que activitats cal oferir-li a aquestes persones que estan en edat de divertir-se i buscar-los com cobrir el seu temps d’oci de manera sana. Això forma part d’una estratègia transversal que també hem detectat a través de l’estratègia de desenvolupament urbà sostenible, hem escoltat als nostres ciutadans i tenen la mateixa preocupació que nosaltres, per aquest motiu la regidoria de Joventut haja potenciat juntament amb la regidoria de Cultura activitats en la via pública als espais públics, activitats més obertes on no existisquen aquestes normes que encotillen el funcionament d’una casa de joventut, que d’altra banda, aquesta fent una labor estupenda, però que ha de ser complementada amb un altre tipus d’accions. Els elements sancionadors existeixen ja, però evidentment les sancions soles no funcionen. La nostra voluntat és arribar a oferir a qui ho necessite totes les eines que tinguem a la mà, com a preventiu a un possible problema o per solucionar un problema que ja existeix. La nostra intenció era aprofitar les festes per a conscienciar que un pot divertir-se, perquè si un es passa l’hi perd, i per descomptat unit a una campanya que em sembla necessària que és la del “no és no” i la de poder oferir ajuda a persones, especialment dones, que puguen sentir-se assetjades o aquelles persones que estan veient una assetjament i puguen trobar l’eina per poder denunciar, al final ha estat una campanya al carrer i un acostament d’aquestes polítiques. Aquest any els Moros i Cristians han celebrat el seu quaranta aniversari i la veritat és que ells s’han posat a la disposició de la regidoria de Sanitat i d’Igualtat per col·laborar activament en aquesta campanya, i totes les novetats dels Moros i Cristians han tingut a veure amb la celebració d’aquest quaranta aniversari.\nQuant a empreses i turisme motor de l’economia en un municipi, en quina situació es troba Asp?\nAsp des de fa molts anys va saber que per ser un poble amb futur calia diversificar l’economia, calia apostar per l’agricultura, clarament com l’estem fent ara, recolzant a les comunitats de regants en tot el que necessiten per aconseguir de manera estable aquest ben tan necessari com és l’aigua. També es va apostar pels polígons industrials, aprofitar els recursos que la societat estatal de la SEPES com a generadora de sòl industrial barat. Tenim a Asp una xarxa important d’industrials que estan sent recolzats, aquests polígons a través de l‘IVACE acaba d’aconseguir subvencions importantíssimes, vénen a millorar aquests polígons industrials quant a paviment, il·luminació, zones enjardinades, amb la idea que siga un polígon industrial atractiu, un sòl industrial que atraga més inversions de fora i que animen a les de dins a instal·lar-se en aquests polígons industrials. D’altra banda, el turisme és un altre dels elements que intentem dinamitzar. El Turisme d’Asp aquesta en una ubicació immillorable perquè pràcticament estem a vint minuts de totes les platges dels focus turístics, i el que nosaltres oferim és un poble acollidor, un poble on tenim patrimoni que al llarg d’aquest temps com el Castell de l’Aljau o l’aqüeducte dels cinc ulls estem fent valdre. No fa molt, acabem la restauració de la font de la Penya, ara estem acabant la restauració de la Posada i hem comprat l’ermita de la Concepció per a la seua restauració. Asp està molt prop d’Alacant, d’Elx, de Santa Pola, de pobles turístics per excepció que nosaltres podem complementar perfectament amb tot el que oferim. A més tenim el llit de riu Tarafa que aquesta totalment restaurat amb fons FEDER que és un espai preciós per al gaudi en família, en contacte amb la naturalesa. Tenim el paratge natural municipal dels Algezares que és un espai preciós amb uns valors ambientals que no tothom pot presumir de tenir.\nEmpresaris d’Asp que han apostat pel seu poble i que han estat capaços de generar unes trobades, que ja estan establerts i que estan esperats per la seua clientela, clientela principalment que ve de fora i que són considerats pels experts com les millors trobades gastronòmiques de la Comunitat Valenciana i que ja ens està donant nom fora de la nostra comunitat. Tot això cal seguir potenciant-ho, tenim molt sembrat i pot ser el complement el fet que hi haja una associació de camins de Santiago que amb el suport municipal estan intentant que Asp forme part de l’itinerari cap a Santiago, aprofitant el corredor natural del Tarafa i totes les accions que s’han fet entorn del nucli històric. El Patronat Costa Blanca esta treballant braç a braç amb la regidoria de Turisme i esta, aprofita qualsevol eina que el patronat li posa a la seua disposició.\nAmb l’arribada de Pedro Sánchez ha notat algun canvi?\nEncara és aviat, però si és veritat que estic bastant satisfeta amb totes aquestes mesures socials que està engegant i que havien estat paralitzades o penalitzades pel Partit Popular, perquè no dir-ho. El fet que per fi, el cinema tinga un IVA no abusiu que impedia la difusió d’aquest element cultural, doncs és un dels elements que en poc temps s’ha pogut aconseguir i que tant temps s’ha trigat en això. Nosaltres realment notem el canvi en la Generalitat Valenciana amb l’arribada de Ximo Puig que va ser una glopada d’aire fresc que ens va donar l’oportunitat d’aconseguir els somnis que teníem paralitzats. Enfortir les nostres polítiques municipals a escala del Benestar Social i del Foment d’Ocupació això ha significat molt per a aquest municipi i per als municipis de la Comunitat Valenciana per aquest principalment. El fet de poder contractar a persones menor de 30 anys i donar-li una primera oportunitat, tenir els tallers del T’AVALEM per a persones que havien deixat de costat ja la seua vida laboral i els seus estudis. Aconseguir que estiguen formant-se i al mateix temps que tinguessen ingressos suficients per a poder subsistir, mentrestant, se’ls està donant una nova oportunitat, una segona oportunitat que jo estic convençuda que els primers del taller del T’AVALEM, com el que s’està realitzant en l’actualitat, van a valorar molt per a nosaltres els contractes que anem a subscriure a través del EMPUJU i del ENCUJU, per a aquestes primeres persones menors de trenta anys també és un bon motiu de satisfacció. Les polítiques d’igualtat i les d’unitats de prevenció de conductes addictives que va aprovar Zapatero, llei de dependència que es pot aplicar a Asp pot accelerar tots els processos. Hem aconseguit moltes subvencions i hem apostat fort el fet tenir un departament de Benestar Social molt reforçat quant a personal, subvencionat íntegrament per la Generalitat Valenciana, doncs la veritat, és que ens ha donat un bufit d’aire fresc davant una situació tràngol que estàvem sofrint de la negativa per la negativa i que només ens quedarà la Diputació com a administració recolzen-te. He de dir, que Asp en aquest temps, ha aconseguit molts objectius. L’educació permanent d’adults on s’ha aconseguit que es tingués el segon cicle, per a aquelles persones que decidissen acostar-se a aconseguir el seu graduat escolar, el seu certificat d’estudis que no van poder aconseguir en un moment determinat, cadascun, per les circumstàncies personals que li envoltassen. Agrair a la conselleria, ja que, sense Ximo Puig no estaríem parlant del Centre de Salut, no estaríem parlant de centres educatius, no estaríem parlant de la rehabilitació del Castell del Aljau, i no estaríem parlant de programes d’ocupació, no estaríem parlant de Benestar Social ni de dependència, estaríem parlant d’una altra cosa. Amb l’arribada de Pedro Sánchez esperem que pense en els municipis com l’administració local més propera al ciutadà i que ens lleve totes les cotilles que des del ministeri d’hisenda del Partit Popular ens va posar i que ens està complicant molt la possibilitat de poder treballar directament amb els ciutadans i les seues necessitats. Això és el que esperem de Pedro Sánchez pel que fa a l’administració local.\nCom li agradaria acabar aquesta legislatura i amb quin projecte?\nJo no tinc cap projecte preferit, però aquesta legislatura va a acabar amb molts projectes que es poden fer realitat. Una de les meues aspiracions és aconseguir que Asp tinga un pla de mobilitat com a estratègia de desenvolupament urbà. Començar a pensar de manera global en el municipi com un municipi accessible, un municipi amable, on prevalga les persones per damunt dels vehicles, on puguem tenir carrils de bicis, on puguem tenir un transport públic, on nostres carrers i places formen part d’itineraris accessibles o practicables en la mesura que fos i que es puguen anar planificant. Amb aquest tipus d’accions, m’agradaria saber després d’aquest diagnòstic, si la ciutadania vol o no vol que el seu nucli històric est pres pel vehicle, o si es prioritza o no al vianant. Com comunicar-nos millor amb els pobles veïns, estem parlant que entre Asp i Elx tenim un flux de vehicles de més de 18.000 al dia, això significa que tenim moltes coses en comú i que els ciutadans d’un municipi i un altre s’interrelacionen de manera important. Al meu m’agradaria acabar la legislatura amb aquest projecte, la qual cosa significa que seria un punt i seguit, perquè els projectes comencen i s’acaben però cal començar a mirar la ciutat de manera global solucionant els problemes globals dels ciutadans, perquè puntales ja es van fent dia a dia amb la gestió dels diferents equips de govern, les seues necessitats i els equips el que fan és emplenar el que es demanda per part de la ciutadania. En el calaix tinc moltíssims projectes ja redactats, està la rehabilitació del carrer Verge de les Neus, esta la rehabilitació del carrer Ramón y Cajal, estic preparant el projecte d’accessibilitat de l’avinguda d’Elx tenim en aquest moment en marxa projectes d’asfaltat, d’arranjaments de camins rurals que és un dels nostres greus problemes, que ha vingut per la instal·lació de reg per degoteig i que ha deixat als nostres camins intransitables. A poc a poc anem solucionant però al final cal apostar pels projectes importants. La carretera de Monfort és un projecte que millora l’accés per la ciutat i m’encantaria si no veure-ho acabat, almenys, si veure-ho iniciat. Tinc el projecte de la rotonda que necessitem enfront del quarter de la Guàrdia Civil. Al final, no és posar punt final, és posar un punt i seguit, pensar que la ciutat no acaba quan jo acabe sinó que contínua i que hem de deixar les coses la més fàcil possibles pel qual haja d’assumir la responsabilitat al govern següent.


Cap de setmana Tocat pel bolet a Prats de Lluçanès\nEl cap de setmana del 14 i 15 d'octubre Prats celebra la Festa Tocats pel Bolet amb degustacions, tallers, parades o la caminada\nL'Ajuntament de Prats de Lluçanès i la Unió de Botiguers i Comerciants de Prats de Lluçanès han farcit d'activitats relacionades amb el món boletaire el cap de setmana del 14 i 15 d'octubre. La festa s'aixopluga sota el nom de Tocats pel bolet i conté una programació familiar i per a tots els públics.\nLes activitats comencen dissabte al matí amb el taller Guarnim-nos com bolets, d'elaboració de màscares i barrets. A la tarda, Julita Solanellas farà un taller de conserva de Bolets i a les 6 de la tarda, els gegants de Prats sortiran a buscar Bolets pels carrers de Prats. L'activitat principal serà a partir de 2/4 de 8 de la tarda, on els establiments alimentaris de la població oferiran degustacions. L'àpat anirà acompanyat de la música dels locals 71 i mig i Ferran Soler.\nL'endemà diumenge 15, la tradicional caminada popular de la Unió Excursionista Prats s'uneix a la iniciativa, i enguany recorrerà per les fonts del municipi. També, el mercat dominical, aquell qui tingui bolets hi podrà fer parada. A les 11 del matí, es farà l'activitat familiar Coneixem els bolets amb el Cel·lí.\nDurant tot el cap de setmana, les botigues oferiran preus de tardor, activitats, promocions i aparadors "tocats pel bolet". També, els bars i restaurants del municipi oferiran plats i menús del bolet.\nAquesta activitat ha sorgit després d'anys de no organitzar-se La festa del bolet. La nova iniciativa neix amb la voluntat de recuperar la festa, però amb un altre caire, amb la d'oferir un valor afegit al món del boletaire.


A Europa és necessària més comercialització de la innovació: Notícies, reportatges i entrevistes de tot el Sistema català de ciència, tecnologia i innovació\nINICI > Catalunya RDI > Al dia > A Europa és necessària més comercialització de la innovació\nActualment, l’R+D tecnològica és considerada un avantatge competitiu per tots els països i cada cop més universitats reben més pressió per aconseguir un impacte econòmic. Així ho ha afirmat Karl Koster, director executiu de l’Oficina de Relacions Corporatives del Programa d’Enllaç amb la Indústria del prestigiós Massachusetts Institute of Technology, a la segona jornada del BDigital Global Congress que té lloc fins al 20 de maig al CaixaForum de Barcelona.\nD’esquerra a dreta, José Eduardo Fiates (CERTI),\nLaura Dingwall (ILP), Carles Fradera (BDigital) i\nJan Annerstedt (Copenhagen Business School)\nFins ara les relacions entre empresa i universitat no han estat prou transparents i segons Koster és necessari augmentar els esforços per facilitar la comunicació en l’àmbit universitari i governamental o privat i formalitzar marcs de treball que facilitin aquesta relació. Cada cop més empreses són conscients de la importància de mirar més enllà del seus propis laboratoris d’R+D i aprendre i observar a tercers; és per això que algunes d’elles s’apropen al MIT.\nA Europa es dóna la denominada ‘paradoxa europea’, ja que la innovació no aconsegueix impactar o transferir a la empresa i a la societat. La falta d’universitats amb ingressos per patents i la mobilitat relativament baixa dels treballadors europeus són alguns dels factors que influeixen en el flux de la innovació i en la seva comercialització.\nSegons Koster, el Japó és un exemple de la promoció de la innovació a les universitats, on la inversió pública en aquest camp ha anat en augment. Des de que les universitats van passar a ser independents compten amb polítiques de transferència tecnològica i amb oficines per a la comercialització dels avenços que es realitzin a la pròpia universitat.\nL’Índia és un fenomen relativament nou i el govern està començant a regular els règims de propietat intel·lectual i la inversió a R+D. Per la seva part, a la Xina és debat el paper de la universitat a la comercialització de la innovació.\nCharles Cooney, professor d’enginyeria química i bioquímica de Deshpande Center, ha destacat la necessitat de connectar les innovacions dels centres R+D amb el mercat i la societat mitjançant el recolzament a la universitat. En aquest sentit, Cooney remarca la importància en la gestió de riscos i probabilitats d’impacte d’una idea, tenint en compte cadascun dels actors principals per al desenvolupament d’una nova tecnologia aplicada: agents investigadors, acadèmics, mentors i inversors de capital risc.\nLa segona sessió de la jornada s’ha centrat en la Transferència tecnològica i innovació a l’empresa, amb Laura Dingwall, membre de l’ILP i del grup Regional Competitiveness de les Highlands & Islands Enterprise. Aquesta ha detallat com s’ha transferit l’experiència del MIT a Escòcia. Els programes de mentoring, coaching i networking, programes de creixement i desenvolupament per a emprenedors i tallers d’acceleració sectorial, entre molts d’altres, han facilitat el procés de creixement d’un entorn d’innovació i transferència tecnològica en aquesta regió. Jan Annerstedt, professor a la Copenhagen Business School, ha explicat com ha evolucionat la innovació dins de l’empresa a través de l’anàlisi dels casos de dues companyies líders com Nokia i Apple.\nPer finalitzar la sessió, José Eduardo Fiates, director d’innovació de la Fundació CERTI, ha explicat com s’ha desenvolupat un ecosistema per a la promoció de la innovació a la illa de Santa Catarina (Brasil). A partir d’un procés d’innovació après d’Standfort, MIT i Barcelona, i després de la creació de la seva primera universitat als anys 60, la regió compta ara amb més de 450 empreses de base tecnològica i ha esdevingut una de les zones més dinàmiques del món i un entorn únic per a la promoció i comercialització de la innovació.\nLa tercera sessió de la jornada ha destacat el paper de la ciència i els parcs tecnològics de l’economia i ha detallat els reptes que té Catalunya en aquest sentit. Alhora, la sessió ha analitzat la importància de garantir la transferència tecnològica entre les empreses catalanes i la creació d’empreses spin-off a partir dels centres tecnològics que hi ha a Catalunya. Com a exemple, Miquel Barceló, President de la Fundació B_TEC, ha valorat la contribució del districte 22@Barcelona i també del camp científic i tecnològic de Diagonal Besòs com models a seguir. Karl Koster ha posat punt i final al workshop MIT-ILP amb una invitació a enfortir les relacions entre empreses a qualsevol part del món i crear així una xarxa de networking global.\nEl futur del ‘Cloud Computing’\nNou marc legislatiu que garanteixi la seguretat i la privacitat de les dades\nProfessionals TIC: a la recerca de la feina perduda\nCatalunya vol captar més fons europeus per a la recerca


La Klosca acull a dos joves en pràctiques del programa Arrelem – Maresme Continuum\nLa Klosca acull a dos joves en pràctiques del programa Arrelem\nCarla2021-05-17T13:10:47+00:005 de maig del 2021|\n“Arrelem” és un programa formatiu en l’àmbit agroecològic empès per Mataró Jove, de l’Ajuntament de Mataró. Està destinat a persones que no tenen accés altres recursos formatius i ocupacionals i que es troben en situació de vulnerabilitat social.\nL’objectiu és ajudar-les a millorar les seves competències i habilitats a fi de que puguin aconseguir la inserció laboral. A banda de la formació teòrica, els i les joves que tenen la oportunitat, realitzen pràctiques a empreses agrícoles d’Economia Social de la comarca. Així, tenen un primer contacte amb el món laboral.\nL’experiència de viure el dia a dia a La Klosca\nLa Klosca s’ha ofert per acollir a dos joves d’aquest programa. Cadascun d’ells ens acompanyarà durant 6 dies formant part de l’equip i col·laborant en diverses tasques de les que realitzem. Entre elles, fer feines de manteniment de la granja, com la neteja i la posta a punt dels abeuradors i les menjadores, recollir els ous, omplir de pinso les menjadores; i també tasques a l’obrador com classificar els ous per mida, envasar-los o preparar comandes.\nAquesta setmana ja gaudim del suport de la Valentina. Una experiència enriquidora per ambdues parts. Ella aprèn com treballem i, així, viu en primera persona el que és formar part d’una empresa agrícola i nosaltres comptem amb la seva ajuda i la visió fresca de tot/a aquell/a que comença.\nSempre és un plaer acollir a persones que inicien el seu recorregut en el món laboral i oferir el nostre granet de sorra per ajudar a que la inclusió plena d’aquelles que es troben en situació de vulnerabilitat sigui una realitat.


Representants dels 17 municipis del Camp de Túria preparen junts la Carrera dels Arbres i Castells - Noticias CAMP DE TURIA\nEls representants dels 17 municipis que componen la comarca del Camp de Túria, s’han reunit en la seu de la Mancomunitat Camp de Túria per a ultimar detalls de la IX Edició de la Carrera dels Arbres i Castells.\nD’aquesta manera, les localitats preparen totes juntes aquest esdeveniment tan destacat per a la localitat.\nCal recordar que fa unes setmanes s’anunciava que aquesta propera edició canviava la seva data de celebració per al present exercici. Així, la cursa donarà el seu tret d’eixida el 10 i 11 de març.\nDes de l’organització s’ha acordava traslladar aquest esdeveniment al mes de març. La finalitat és universalitzar aquest esdeveniment i atraure el màxim nombre de participants en la seva novena edició. En 2017 van participar 25 equips, procedents de diferents punts de la Comunitat Valenciana.\nLes inscripcions romanen obertes, des del passat dilluns 15 de gener.\nLa cursa es una iniciativa esportiva de gran complexitat organitzativa. Doncs, en un cap de setmana es recorren prop de 200 km a través dels 17 municipis que formen part de la comarca. És a dir, Benaguasil, Benissanó, Bétera, Casinos, Domenyo, Gàtova, l’Eliana, Llíria, Loriguilla, Marines, Nàquera, Olocau, la Pobla de Vallbona, Riba-roja de Túria, Serra, Vilamarxant i Sant Antoni de Benagéber. El recorregut travessa dos parcs naturals, el Parc natural de la Serra Calderona i el Parc Natural del Túria.\nLes etapes combinen proves de trail i asfalt. Aquestes, han estat dissenyades per donar a conèixer la naturalesa, la història i l’arquitectura del Camp de Túria.\nEl tret d’eixida serà el dissabte 10 de març a Domenyo, a partir de les 08:00 hores. Aquesta iniciativa finalitzarà, després de disputar les 15 etapes, el Diumenge 11 de Març a les 13:15 hores a Benissanó.\nA la IX Cursa dels Arbres i els Castells, tindran accés totes les persones, federades o no, sempre que tinguen complerts 16 anys el dia de l’inici de la prova.\nCada equip es compon de mínim 8 corredors / es i un màxim de 15. Cada corredor / a pot disputar com a màxim 2 etapes, sempre que, aquestes etapes no siguen consecutives.\nEn els supòsat que hi haja equips que tinguen menys de 15 corredors / es, hi ha d’haver integrants que completen les 15 etapes, sense superar el màxim de 2 etapes per corredor / a.\nTots els equips poden tenir dos suplents, els quals podran suplir cada un d’ells una sola etapa. El nombre màxim d’equips participants ha quedat fixat en 60.


Amb aquest servei, ASPID ofereix un espai de Rehabilitació Neuropsicològica, incloent el conjunt de processos terapèutics encaminats a millorar les funcions cognitives (atenció, memòria, llenguatge, raonament,...), la conducta i els trastorns emocionals que poden presentar les persones afectades de dany cerebral (traumatismes crànio-encefàlics, ictus, infeccions del sistema nerviós, tumors cerebrals, etc.).\nL’objectiu que es persegueix amb aquest servei i amb la neuropsicologia, és afavorir el millor funcionament possible de la persona en la seva vida quotidiana.\nEs realitzen diferents tipus d’abordatges, en funció de les necessitats de cada persona:\nSessions Individuals de Rehabilitació Neuropsicològica: Tractament que aborda els dèficits cognitius derivats de la lesió cerebral mitjançant la pràctica d’estratègies basades en la restauració, substitució o compensació de la funció alterada.\nAtenció psicològica individual: Intervenció destinada a abordar els problemes emocionals, d’afrontament i/o de conducta relacionats amb el dany cerebral.\nGrup d’Estimulació Cognitiva: Taller grupal on es realitzen activitats que potencien i estimulen les diferents funcions cognitives, amb un enfocament lúdico-terapèutic, per tal de millorar-les o prevenir el seu deteriorament. Freqüència setmanal.\nCurs de millora de la memòria: En aquest curs s’explica què és i com funciona la memòria, s’aprèn a analitzar i entendre la causa dels oblits i s’ensenyen estratègies per poder millorar la memòria en les diferents situacions de la vida quotidiana. Té una durada de 3 mesos.\nPREVIRNEC: Sistema de rehabilitació cognitiva per ordinador, desenvolupat per l’Institut Guttmann que permet un abordatge individualitzat, que permet adaptar el nivell de dificultat de cada tasca en funció del rendiment de cada sessió.\nGrup Psicoeducatiu per a afectats de Dany Cerebral: Té per objectiu dotar d’eines i coneixements per entendre els canvis experimentats després del dany cerebral i es practiquen estratègies d’afrontament efectives per les diferents situacions del dia a dia. Freqüència quinzenal\nGrup Psicoeducatiu per a familiars: L’objectiu d’aquest grup és dotar a les famílies de coneixements que els permetin millorar la comprensió de les dificultats o problemes que presenta el seu familiar afectat pel dany cerebral, així com abordar directament les pròpies emocions i pensaments, per tal de facilitar canvis en les actituds i conductes. Freqüència quinzenal\nAdreça't a ASPID per més informació o consultes d’aquest servei


El blog Ciutat Sonora publica un recorregut artístic i personal pels sons de Tarragona | TINET - Tarragona Internet\nEl blog de Ciutat Sonora acull tots els vídeos i arxius sonors relatius a la intervenció artística ideada per Miquel Àngel Marín dins d’aquest projecte d’El Teler de Llum. El Centre d’Art de Tarragona va encarregar l’any passat aquesta acció sonora al músic i escriptor, que va dibuixar un mapa d’afectes de Tarragona mitjançant el traç d’una ruta per diverses cases d’amics seus.\nRedacció TINET / Premsa Ajuntament de Tarragona La major part de vegades la visió que tenim d’una ciutat i dels llocs que hi visitem ve determinada per motius molt subjectius, com, per exemple, les amistats que hi mantenim. Així, doncs, les ciutats es presenten amb unes rutes oficials que ens mostren les “meravelles” que contenen, però alhora enclouen multitud de circuits alternatius dictats per les emocions de cadascú de nosaltres.\nEn el marc del projecte Ciutat Sonora d’El Teler de Llum, es va voler fer visible una d’aquestes rutes interiors i durant el 2014 es va convidar Miquel Àngel Marín perquè dibuixés aquell recorregut que conforma la seva imatge personal de Tarragona. Marín va escollir 7 localitzacions de 7 amistats i, en el procés de treball, va voler descobrir la relació que aquests amics estableixen amb el carrer, és a dir, la manera com ells relacionen el seu àmbit domèstic amb l’àmbit públic. Aquesta relació de l’àmbit domèstic i l’àmbit públic, la va veure a través de la música, i, en concret, d’un instrument sonor carregat de simbologia: l’intèrfon, un aparell que delimita les fronteres entre l’interior i l’exterior de casa nostra i que va servir com a fil conductor per articular les intervencions dels participants.\nEl projecte es va concebre en 2 fases: una fase presencial, corresponent a una passejada que es va fer el passat 29 de novembre des de l’Antiga Audiència fins a Casa Gasset (al c. Anselm Clavé) i durant la qual els participants de les set cases van fer discursos, actuacions i concerts a través dels seus intèrfons, i una fase virtual, que és la que ara es presenta.\nD’aquesta manera, el blog de Ciutat Sonora (http://ciutatsonora.wordpress.com) inclou ara un mapa on es pot veure la ruta i, fent clic sobre cada localització, accedir als audiovisuals de les 7 intervencions artístiques que es van realitzar i als diversos arxius sonors (entrevistes, converses, monòlegs, assajos) que les complementen i que Miquel Àngel Marín va enregistrar prèviament a aquell dia.\nLa ruta, doncs, ara també és virtual i es pot gaudir directament en aquest espai, des de la pantalla del propi dispositiu.\nEn aquest enllaç, d’altra banda, trobareu l’explicació literària de Ciutat Sonora: https://ciutatsonora.wordpress.com/2015/02/23/ruta/


Va de teca: Si estàs refredat, menja't una taronja\nÉs per tothom sabut que les taronges van bé per prevenir els refredats. Sempre sentim a dir que sinó et vols refredar mengis una taronja i això malgrat no se cert del tot no va mal encaminat.\nRecents estudis han demostrat que la taronja no fa que no et refredis però si que fa que els símptomes del refredat sigui més lleus.\nÉs a dir que tota la temporada d'hivern hauriem d'incorporar almenys una taronja al dia, sobretot si estem refredats i també per a beneficiar-nos del seu alt contingut en vitamina C. Recordem que la vitamina ens serveix com a antioxidant, és a dir ens ajuda a ser més joves i ens reforça el sistema immunològic, augmentant les defenses.\nA més si ens fem un suc de taronja contribuim a hidratar el cos, cosa que ens ajudarà a fluidificar les secrecions mucoses i per tant a extreure més fàcilment el virus del refredat.\nI és que l'alimentació és un tema important per a la nostra salut i ens pot ajudar molt, tant en casos de virus com en altres tipus d'enfermetats.\nLes Dietistes recomanem "5 al dia", és a dir que entre fruita i verdura consumim cinc racions. Això significa que una de les fruites que podem triar per ajudar a la ingesta diària recomenada és una taronja, sobretot ara que en coneixem alguns dels seus beneficis.\nPublicat per Lídia a 16:43:00\nTags: fruita, publicitat, taronja


L’aposta pel mercat asiàtic impulsa el port de Barcelona | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL’aposta pel mercat asiàtic impulsa el port de Barcelona\nEn l'últim trimestre la institució ha augmentat un 36,8% el moviment de contenidors\n29 OCT 2017 - 20:35\tCET\nContenidors al port de Barcelona. REUTERS\nEl port de Barcelona ha experimentat en els últims mesos un creixement que el situa en una bona posició tant en trànsit de passatgers com de mercaderies. L'aposta del port pels mercats asiàtics i pel tràfic de productes a granel, com el gas natural o el gas liquat, han propulsat la institució. Durant els nou primers mesos de l'any han passat per les seves instal·lacions 2,2 milions de TEU (contenidors de 20 peus de llarg), un 31% més que l'any passat. El creixement s'ha accentuat de juliol a setembre, mesos en els quals l'augment ha estat del 36,8%. El port més gran d'Espanya, el d'Algeciras, va gestionar 2,1 milions de TEU entre gener i juny d'aquest any.\nEl Port de Barcelona arriba als 2,68 milions de creueristes\nEl port de Barcelona ha estat protagonista en els últims mesos per conflictes laborals i per qüestions polítiques. El significatiu creixement de la seva activitat ha passat desapercebut davant la vaga dels estibadors de principis d'any i, sobretot, davant l'arribada de dos ferris -un d'ells amb el Piolín estampat en el casc- carregats d'agents de la Policia per tractar d'impedir el referèndum independentista de l'1 d'octubre. L'activitat només es va paralitzar en alguns dies puntuals de febrer i juny per la vaga dels estibadors, que va afectar tots els ports de l'Estat i que va acabar amb un acord amb la patronal i el Ministeri de Foment. L'últim dia en el qual no va haver-hi activitat va ser durant la jornada de vaga general a Catalunya, el passat 3 d'octubre, motivada per la protesta contra les càrregues policials que va haver-hi durant el referèndum independentista.\nMalgrat tot, el port ha vist com incrementava el seu trànsit en tots els àmbits. Si el gener d'aquest any el president del Port, Sixte Cambra, augurava bons resultats que aproparien els objectius del Pla Estratègic, el creixement dels últims mesos encara els fa més assumibles. “Les raons principals d'aquest creixement radiquen en l'aposta pels mercats asiàtics i en la bona marxa del tràfic de contenidors amb productes a granel”, expliquen fonts portuàries.\nEn relació al mercat exterior, el port barceloní va registrar l'últim trimestre un increment del 9,3% en les importacions, que van arribar als 434.146 TEU, i del 3,5% en les exportacions, amb 523.326 TEU. El mercat amb el qual més contenidors es comercia des de Port de Barcelona és l'asiàtic, especialment amb Xina, on el comerç va pujar un 9,6% o amb Corea del Sud (increment del 14,2% en el comerç). També és significatiu el creixement de l'11,3% de les exportacions amb la Unió d'Emirats Àrabs, o el comerç amb Índia (+13%), Japó (+10%) o Vietnam (+6,2%). Precisament, Port de Barcelona, Mercabarna i la patronal AGEM s'han aliat aquesta setmana en un programa conjunt per oferir el que consideren “la major oferta de fruites i verdures d'Europa” i ampliar els mercats , especialment amb Àsia. El port té 50 rutes regulars de contenidors i al juliol va obrir 5 línies més cap a destinacions estratègiques com Índia, Estats Units o Brasil.\nEl trànsit total del port ha suposat un moviment de 45,3 milions de tones. Fins al mes de setembre s'han registrat 10,6 milions de tones de líquid a granel: en els tres últims mesos, el gas natural ha crescut un 59%, la gasolina un 25% i els productes químics un 24,4% en relació al mateix període de l'any anterior. Les autoritats portuàries destaquen el positiu avanç de l'activitat del transbord de contenidors, els que són descarregats per tornar a ser embarcats cap a la seva destinació final. Aquest moviment ha crescut un 129,8% en l'últim trimestre.\nPer bé que en l'últim mes quatre creuers de la companyia TUI van decidir no fer escala a Barcelona o escurçar-la per por de disturbis pel procés independentista, el Port de Barcelona també ha registrat bones xifres en el nombre de passatgers. Durant els nou primers mesos de l'any, el port ha rebut més de 3,2 milions de viatgers, entre ferris i creuers, un increment del 2,7%. La xifra de creueristes s'ha reduït un 1,9%, i se situa en els 2 milions de passatgers. El bon funcionament del port el situa en uns nivells anteriors a la crisi que, segons els seus responsables, permet reduir el deute. A l'espera de les dades financeres de 2017, la reducció del deute va ser el 2016 d'un 3% menys que l'any anterior, i es va situar en els 303,9 milions d'euros.\nEl port de Barcelona registra el millor trimestre de la seva història


Programació per Dies - MIRA 2017 (9,10,11 Novembre)\nPrograma per Dies – MIRA 2017\nAvui anunciem la Programació per Dies del MIRA 2017, que es celebrarà els pròxims 9, 10 i 11 de novembre a la Fabra i Coats. La setena edició del festival -on estrenem la 3D Sound Room by SON Estrella Galicia, un segon escenari enfocat a la nostra visió de l’electrònica de ball-, també tindrà shows audiovisuals, DJ sets, cinc instal·lacions de gran format, VJ sets, conferències, i cinc screenings 360º al MIRA Dome by adidas Originals.\nLes instal·lacions i els screenings 360º s’exhibiran de forma permanent durant els 3 dies del festival. El dijous 9 de novembre obrirem portes amb diverses conferències, el show fulldome AV de DJohnston + Marcel Bago; i, a l’escenari principal, els shows AV de Darío Alva + Diego Navarro, patten i Visible Cloaks.\nEl divendres 10 de novembre la 3D Sound Room by SON Estrella Galicia començarà a bategar musicalment amb els shows de Khidja, Pumarejo, Skygaze, Tolouse Low Trax i Vril. I l’escenari principal serà territori audiovisual pels shows d’Ash Koosha, Espinoza, James Holden and The Animal Spirits, Julianna Barwick, Powell, Suso Saiz amb visuals de Human Produce, The Bug vs Dylan Carlson of Earth i el DJ Set de Tzusing amb visuals d’Onionlab.\nI el dissabte 11 de novembre tancarem el festival amb un menú igual de potent que tindrà, a l’escenari principal, els shows AV d’Emptyset, Dedekind Cut + Micki Pellerano, m-Ziq amb visuals de Florence To, Paranoid London, Shackleton + Anika amb visuals de Pedro Maia, Shoeg, Visionist (també amb visuals de Pedro Maia) i William Basinski. I a la 3D Sound Room by SON Estrella Galicia: Edward, Essaie pas, Ferenc, Kelly Lee Owens, Màgia Roja i Voiski.\nAconsegueix ja la teva Entrada de Dia o Abonament (de 3 o 2 dies) pel MIRA 2017 aquí. Publicarem els horaris de les actuacions a finals d’octubre.


Cada dilluns ‘Quin Orgull’ mira enrere per analitzar i parlar del col·lectiu LGTBI. Avui Joaquim Roqueta, president de Gais Positius ha volgut explicar com va ser l’arribada del VIH i Sida a la ciutat de Barcelona ara fa 40 anys. Què va suposar per la població i el col·lectiu? Com va créixer l’estigma?\nEn aquest post:batalles lgtbi, portada\nComparteix Cada dilluns a ‘Quin Orgull’ es parla de la història de col·lectiu LGTBI a la ciutat de Barcelona. Avui, amb l’ajuda de l’activista...\nRedacció5 dies ago\nComparteix L’Armand de Fluvià fa cinquanta anys va fundar el Movimiento Español de Liberación Homosexual, la primera organització LGTBI de l’estat. El pròxim dia...\nRedacció21 desembre, 2020\nComparteixNazario Luque és considerat el pare del còmic underground al nostre país. Avui ha explicat a ‘Quin Orgull’ com van ser els seus inicis, com va...\nComparteixEl passat divendres a Barcelona es va presentar ‘Maricones de antaño’, el nou llibre de Ramón Martínez i avui ha estat a ‘Quin Orgull!’...\nRedacció30 novembre, 2020


Fàbregas | Escola bressol Fàbregas\nAvui hem fet pa amb tomàquet, mmm….\n02/13/2018 02/13/2018 / Escola Bressol Fàbregas\t/ Deixa un comentari\nEl Pallasso Tito arriba a l’escola\n02/13/2018 / Escola Bressol Fàbregas\t/ Deixa un comentari\nHa arribat el mes de febrer i amb ell el carnaval…per aquestes dates arribaba a l’escola el Pallasso Tito, és el protagonista d’un conte del circ molt bonic i especial per nosaltres. Aquests dies l’explicarem als infants i amb els grups de més grans farem també la representació de la història. Cap a finals de febrer, també farem la representació amb les famílies, ja que amb l’AMPA de l’escola farem el Taller de Carnaval.\n02/08/2018 / Escola Bressol Fàbregas\t/ Deixa un comentari\nL’Atelier, experimentar i expressar-nos.\n02/05/2018 02/05/2018 / Escola Bressol Fàbregas\t/ Deixa un comentari\nL’atelier és un espai al que sempre estem disposats a anar-hi. Ens permet experimentar diferents sensacions amb materials diversos.\n02/02/2018 02/02/2018 / Escola Bressol Fàbregas\t/ Deixa un comentari\nAquests dies del gener ha estat amb nosaltres en Patufet. Els infants han gaudit del conte i del teatre amb els seus personatges: la mare Rosita, el pare Antonio, el bouuuu i en Patufet.\nPatim, Patam, Patum…homes i dones del carrer…\nGENER, ANY NOU AMB “NOVETATS” I IL.LUSIÓ!\n01/31/2018 01/31/2018 / Escola Bressol Fàbregas\t/ Deixa un comentari\nDonem la benvinguda al David, la Martina i en Jan.\nIniciem el joc imitatiu amb noves joguines i material: la cuineta, el pàrquing, el bressol i el cotxet de les nines…


Busquem un cuiner o cuinera per l'intercanvi juvenil a Vilanova del Vallès - Servei Civil Internacional de Catalunya\nBusquem un cuiner o cuinera per l’intercanvi juvenil a Vilanova del Vallès\nSi tens ganes d'estar amb joves amb menys oportunitats de diferents països d'Europa i t'agrada cuinar, anima't a donar-nos un cop de mà! Busquem una o vàries persones que vulguin venir a fer de cuiners/es entre el 28 de juny i el 7 de juliol.\nLa feina consistirà en cuinar el dinar de cada dia amb el suport dels joves i ajudar durant els sopars culturals que organitzarà cada país.\nEstarem a Can Rabassa, una casa de colònies amb tot el material i equipament necessari, al mig de la natura i a prop de Barcelona.\nDurant el temps lliure, podreu participar de les activitats amb la resta de coordinadors/es i participants. Si voleu viure aquesta experiència, escriviu a activitats@sci-cat.org


L'Spar Citylift Girona jugarà la final de la Lliga Catalana a Fontajau - Empordà\nL'Spar Citylift Girona jugarà la final de la Lliga Catalana a Fontajau\n?Les gironines s'enfrontaran el cap de setmana del 6-7 d'octubre al vencedor del Cadí-Sant Adrià\nDDG 10.07.2018 | 06:30\nRosó Buch en acció durant la final de la Lliga del curs passat. fcbq\nEl pavelló de Fontajau serà l'escenari el cap de setmana del 6-7 d'octubre de la final de la 30a edició de la Lliga Catalana Femenina de bàsquet. La competició, una temporada més, comptarà amb l'Spar Citylift Girona, el Cadí La Seu i l'Snatt's Femení Sant Adrià com a protagonistes. Les gironines passaran directament a la final, mentre que els altres dos equips hauran de buscar el seu lloc pel partit decisiu en una eliminatòria prèvia.\nAquest duel previ entre els altres dos equips catalans de la Lliga Femenina està previst per al dimecres 3 d'octubre a Santa Coloma de Queralt (Tarragona). El guanyador del partit accedirà a la gran final davant l'Spar Citylift Girona, vigent campió, en un partit que es disputarà el cap de setmana del 6-7 d'octubre (data i horari a determinar per Televisió de Catalunya) a Fontajau. L'equip gironí és el vigent campió després de superar, a l'edició anterior disputada a Reus, el Cadí La Seu per un 63-71 i assolir el seu 6è títol.\nLa Federació Catalana de Bàsquet també va anunciar l'organització d'una nova edició de la Lliga Catalana ACB, que tornarà a disputar-se, 15 anys després, a Lleida. En aquesta ocasió, la competició recuperarà el format de Final a Quatre (semifinals i final) amb la participació del FC Barcelona, el MoraBanc Andorra, el Joventut i el BAXI Manresa.\nEl Pavelló Barris Nord de Lleida serà l'escenari d'aquesta competició, que es disputarà el cap de setmana del 8 i 9 de setembre. Dissabte dia 8 es jugaran les semifinals entre el Barça i el Manresa, per una banda, mentre que l'Andorra i el Joventut protagonitzaran l'altra. Els guanyadors s'enfrontaran a la Final prevista pel diumenge 9 de setembre (horaris a determinar per Televisió de Catalunya). El Barça és el campió de les nou últimes edicions.


HomeFansTOP5: Els millors hat-tricks de Messi\nLeo ho ha tornat a fer una altra vegada. Sembla que l'argentí té ficat entre cella i cella trencar tots els rècords que pugui, i també el d'un dels mites del nostre futbol, Telmo Zarra. Amb el hat-trick que va obtenir davant el Llevant, iguala els 31 aconseguits per la llegenda basca en totes les competicions. Així mateix també l'iguala en la Lliga, empatant amb ell amb 22 hat-tricks, només en la competició domèstica. Sens dubte estem davant una altra fita històrica que Leo ha aconseguit i que fa que nosaltres també ens traiem el barret.\nL'homenatge que proposem és molt senzill. Anem a veure els cinc millors hat-tricks que Messi ha aconseguit en la seva carrera. I encara que la fórmula que proposem és molt senzilla, quedar-nos amb tan sols cinc no ha estat una tasca fàcil. Però ho hem fet encantats, després de tot, això és una celebració.\nEls 10 millors gols de Messi en 2015/16


Badanotis :: Desmantellat un clan familiar que perpetrava robatoris violents a Badalona amb menors d’edat\nAgents de la Policia - Mossos d'Esquadra han desarticulat una banda que es dedicava a realitzar estrebades de penjolls d'or al barri de la Salut de Badalona. Les víctimes sempre eren dones d'uns 60 anys d'edat de mitjana. Els autors del fets eren menors que seguien la persona triada i, quan arribaven a un lloc discret i que permetés la fugida posterior, es llançaven sobre ella i d'una estrebada li prenien els penjolls i les cadenes d'or que portava. En cas d'oferir resistència, els nois no dubtaven en clavar-li nombroses puntades de peu i cops de puny.\nEls investigadors van localitzar dos pisos del barri de la Salut de Badalona en què possiblement residien la major part del delinqüents. Aquests domicilis eren compartits amb d'altres compatriotes i, en ocasions, hi vivien fins a 15 persones.\nEl passat 11 de maig es van realitzar entrades i escorcolls, per ordre judicial, als dos domicilis, amb la intervenció d'una trentena d'agents. Es van detenir tres menors d'edat d'origen romanès. En aquesta operació no es va poder detenir dos majors i dos menors més que els mossos havien identificat com a d'altres membres de la banda, per no trobar-se en aquells moments en els habitatges , però es va iniciar la seva recerca immediatament. El dia 17 de maig aquesta va donar els seus fruits amb la detenció dels dos adults.\nDins del grup hi havia una separació de tasques, de manera que els majors d'edat, per tal d'eludir l'acció penal, no intervenien directament en els robatoris. Però, un cop comesos els il·lícits, es beneficiaven dels objectes sostrets.\nPer realitzar la venda dels penjolls sostrets tots els implicats s'adreçaven junts, als establiments on compren or, on els adults aportaven la seva documentació, imprescindible per poder vendre i, els menors en ocasions negociaven el preu de les peces a vendre i es quedaven els diners. Posteriorment els lliuraven als seu pares, que eren els que els gestionaven.\nLa investigació conclou que el modus vivendi de tots ells provenia de l'activitat il·lícita dels menors. Els ingressos que aquests aportaven dels robatoris eren els únics de tots els residents en els dos domicilis del barri de Salut on es va actuar.\nEls mossos imputen als menors 46 robatoris violents comesos des de principis d'any i, als dos majors d'edat detinguts el dia 17 de maig, se'ls imputa un delicte de receptació. Després de passar a disposició judicial el dia 19 de maig van quedar en llibertat amb càrrecs.


Matinal de futbol base per celebrar la primera temporada complerta amb els nous camps de futbol del Morrot en marxa – #Garrotxa #Olot #Girona\nMatinal de futbol base per celebrar la primera temporada complerta amb els nous camps de futbol del Morrot en marxa\n10 Juny, 2018 Redacció Garrotxa 0\nProp de 200 jugadors de futbol base han participat aquest diumenge de la matinal als camps poliesportius Pla de Baix. Les instal·lacions del Morrot tanquen la temporada amb 442 partits.\nEn els parlaments que aquest migdia han tingut lloc al Morrot, l’alcalde d’Olot Josep M. Corominas ha destacat “la posada en marxa del complex esportiu per donar resposta al futbol base i als 543 jugadors de les diferents categories i equips que hi ha a la ciutat”. Corominas ha assegurat que amb “la construcció dels dos terrenys de joc i el nou edifici de serveis podem oferir unes millors instal·lacions als nostres jugadors i, al mateix temps, hem pogut implantar un model de gestió” a través de l’Institut Municipal d’Esports i Lleure de l’Ajuntament d’Olot. Els camps poliesportius del Pla de Baix consten de dos camps de gespa artificial, de nous vestidors (que han duplicat la capacitat dels anteriors), un bar, una zona de reunions i un espai exterior destinat a l’escalfament dels jugadors. Eduard Callís i Guillem Moliner (unparelld’arquitectes) són els autors del projecte, que ha estat seleccionat pels premis FAD i acaba de rebre una menció dels premis d’Arquitectura de les comarques de Girona.\nLa 2017-2018 ha estat la primera temporada sencera en què Olot ha tingut en marxa els camps poliesportius del Morrot. El número de partits han augmentat de forma considerable: els 267 que es van disputar durant la temporada 2015-2016 al Morrot han estat 442 en l’actual. Els nous camps del Morrot han resolt la sobresaturació de les instal·lacions que, fins al moment de la posada en marxa dels dos camps de gespa artificial, estaven al 170% de la seva capacitat. Per poder acollir tota l’activitat de futbol base, a més de l’antic camp de futbol de gespa artificial, s’havia d’utilitzar l’antic terreny de joc de sauló. Amb els dos nous camps de futbol que es van construir durant la temporada passada, l’Ajuntament d’Olot ha ampliat les instal·lacions municipals dedicades al futbol base amb l’objectiu de fomentar la pràctica i formació de futbol com a element de cohesió de la ciutat.\nVÍDEO i FOTOS: Trobada solidària de vehicles clàssics a Olot\nVÍDEO i FOTOS: Bona matinal esportiva a Sant Jaume de Llierca amb la VI Cursa de Muntanya i VII Espardenyada


BLOCANTARRACO: marzo 2010\nPrimera escalada de l'any, amb Berni, Aina, Lluis, David i el menda, fent recopilació de fotos, m'he trobat més fotos d'en Berni, aquest cop a Margalef al sector Espadelles, bones sensacions i colors. Maikel David i Lluis escalfant motors a la dreta del sector\nProvant el de la dreta del sector\nPosted by Blocantarraco at 19:26 No hay comentarios:\nVisita a Montroig del Camp a principis d'any amb en Berni i Aina. Bones fotos d'en Berni, a veure si ens veiem per Magic Wood. Maikel\nBerni a la trave la primera de Montroig\nSostre de Caja de Pandora\nEscalfant motors al bolus de la Límite\nProvant la nova trave Standby, línea de dreta a esquerra que va per sota de la Límite vertical, sobre monos, bidits i romos, tècnica de peus i aguantar la pila, molt bona.\nAina a la part final de la trave Foc verd\nPeguecín a la Foc verd\nBerni a la Foc verd.\nPosted by Blocantarraco at 10:30 No hay comentarios:


Xavi Munera rememora com va viure per dins el GR10-Xtrem: en el seu debut va finalitzar en la 13a posició\nPoques vegades el núm. 13 ha sigut un nombre amb tan bona sort. Xavi Munera, atleta i entrenador del Club Tripuçol, portava temps donant-li voltes a participar en una prova tan exigent com el GR10-Xtrem. Enguany, per fi, es va decidir. Van ser 94 quilòmetres plens d'anècdotes, amics i esforç. Ens conta la seua experiència en primera persona i aprofita per a agrair el seu suport a tots a què li han tirat una mà per a fer realitat un somni.\nFeia ja uns anys que em rondava una idea pel cap, córrer este durultratrail: este era l'any. Uns dies previs rars, moltes coses que organitzar, per a abordar una carrera tan llarga fa falta un suport molt gran… una cosa que he pogut comprovar en primera persona.\nEl divendres 8 de gener toca l'arreplegada de dorsals, sopar, preparatius d'última hora i al llit… encara que siga per a dormir poc i mal.\nEl dissabte comença molt prompte. A les 4:30 del matí en peu i cap al poliesportiu, on vaig quasi tots els dies… encara que anar a estes hores i amb esta prova per davant és algo rar...\nÚltimes conversacions amb amics i, quasi sense donar-nos compte, comença el GR10-Xtrem València UT a les 6:00 del matí.\nEixida amb un ritme controlat —és fàcil eixir molt fort en el primer tros— junt amb Raúl Moreno Calvo, a què tot el que li puga agrair és poc per la gran ajuda que em presta: moltes hores de patiment junts, estirant i animant-me en molts moments.\nRaúl i jo ens convencem de que ha de ser així, controlant, però en el primer pas per Segart ja portem huit minuts d'avanç sobre l'horari previst...\nEns quedem sorpresos, però decidim seguir al mateix ritme i ja veurem més avant què succeïx.\nAl pas per Serra seguim amb un poc d'avanç sobre l'horari. Arriba el moment d'agafar els pals i afrontar el que pot ser el pitjor tram: una llarga, llarga pista que decidim fer caminant, per a guardar en esta zona un dels primers moments de davallada físic i mental.\nEn eixos moments estem desitjant arribar a Gátova per a veure a Elisa Andreu Ribera i Mariano Munera.\nUn incís obligat: el seu, com el de molts altres, és un treball impecable; arribem als controls sense haver de preocupar-nos per res, només per córrer, ho tenen tot preparat, a ells els dec mitja carrera.\nJunt amb Elisa i Mariano estan Lorena Renau, les llargues conversacions que del qual m'han sigut de gran ajuda degut a la seua àmplia experiència, i Nacho Henarejos Beltran. Ambos em donen els últims ànims.\nA l'eixir de l'avituallament les forces tornen. Agafem la pista, encara junts Raúl i jo, i posem un trot alegre i còmode. El següent punt és Montmajor, on la sorpresa és que a uns cinc quilòmetres abans d'arribar... les abelles decidixen participar en la carrera: em comencen a picar per tot el cos en la costa més empinada de tota la carrera… com per a eixir corrent estava la cosa. Aconseguisc eixir. Raúl em revisa i no tinc cap més amagada en la roba.\nContinuem corrent fins al control i a l'arribar li dic que faça la seua marxa. Necessite un temps per a menjar i beure tranquil.\nEixir novament em costa. Jorge Garbi me anima com només ell sap fer-ho; és un dels trams claus i he d'enfrontar-me a ell a soles.\nTambé és el moment per a córrer amb el cap.\nDiversos quilòmetres en solitari amb una altra xicoteta davallada.\nNomés pense a arribar a Sacanyet, on no puc tindre millor recepció: alçar el cap i veure a Sergio Rada Ruiz (només ell sap el treball que ha fet amb mi i que és difícil d'agrair), Mario García (amic i conseller especial en esta carrera, a qui alguna que una altra pregunta li ha tocat respondre) i José Vicente Viadel Blasco (que no sols és soci, sinó també amic).\nArribats a l'avituallament de Sacanyet, decidisc no parar molt perquè fa molta calor dins. Carregue aigua, gels (gràcies a Juanjo Lopez Esteve de Like SPORT by PENYO pels consells amb l'alimentació i els ànims en els dies previs) i seguim avant.\nJosevi es ve amb mi i parlant anem fent un gran camí. Veiem Raúl sense sabatilla, curant-se un dit com pot, i seguim cap al punt més alt de la prova.\nEn eixe punt, no puc haver-hi un millor record a falta de deu quilòmetres: ja veiem La Pobleta. Comprove que porte aigua i decidisc no parar.\nEm trobe molt bé. Em pose a córrer junt amb Raúl. No sé si seran les ganes d'arribar o que ho veig prop, però puc córrer baixant i en les xicotetes pujades que ens trobem. Recorrem un últim parcial que em deixa amb un molt bon sabor de boca.\nArribem a Andilla i decidisc relaxar-me. Ja toca disfrutar. Arribant a La Pobleta escolte el speaker i alguna llàgrima ix. Sé que ja ho tinc.\nM'espera el meu cosí per a entrar de la mà en meta i, com no podia ser de cap altra manera, Mari Carmen Díaz, Carla Munera Díaz, Pablo, Begoña Díaz i Toni.\nCreue la meta en 11h35' i el 13é de la classificació general. Una cosa impensable. Ens fonem Raúl i jo en un abraç increïble.\nHem completat els 94 quilòmetres entre Puçol i Andilla!\nMoltes gràcies a tots en general pel gran suport que he rebut. No vull deixar-me a ningú i és que inclús va haver-hi alguns que, encara que estaven corrent, anaven pensant com me n'anava a mi. Toñi Sanchez y Mckinley, Boro Oron, “gràcies pels ànims constants”.\nUna crònica llarga per a una carrera llarga, amb molts moments bons, amb molts moments roïns, però amb l'objectiu aconseguit: creuar la línia de meta.\nJa puc pensar en el següent desafiament. De moment a l'agost ens n'anem a l'OCC de Mont Blanc… però fins a la data alguna cosa caldrà fer.\nI deixe per a una altra ocasió comptar-vos l'altra recepció, el de l'endemà a la carrera. Que gran família tinc!\nInforma: Xavi Munera | Fotos: Andrés Núñez i Alejandro Lostado


Do you want to know a secret?: d’agost 2009\nVacances a LA TROPICAL\nAvui hem tornat de vacances. Podríem parlar de moltes de les coses maques que hem fet o que hem vist, o del bé que, en general, hem estat. Però hem decidit per unanimitat –fàcil i difícil a la vegada, al ser dos- que parlarem de LA PENSIÓN LA TROPICAL.\nLa idea inicial era dormir-hi dues nits. Les dues últimes nits. Només dir-vos que, al veure-la, vam intentar fugir a l’instant. Vam buscar un altre lloc on dormir, però la jugada no ens va sortir bé. Hi hem hagut de passar una nit. Evidentment doncs hem decidit tornar un dia abans cap a casa...\nPrimer de tot, les fotos penjades a internet enganyen i, de vegades, no fa falta ni que s’hagin retocat amb el fotoshop. Fa dues setmanes que teníem aparaulat dormir-hi dues nits. A les fotos semblava una pensió petitona, acollidora, ubicada al casc antic del poble. Una merda gran com un piano de cua! Allí, una rata de claveguera- però de la claveguera més putrefacta i rònega de la ciutat més bruta de l’univers- disposaria de la dignitat suficient per no posar-hi ni les potetes de davant.\nCom dèiem, les fotografies sumades al preu baixíssim de l’habitació –ja vam descobrir perquè- ens van entabanar. Aquí podeu disfrutar de les imatges que vam veure nosaltres per internet:\nI aquesta és la foto que nosaltres vam poder fer en viu i en directe. No és que la façana cuca i acollidora no existís, sinó que també existia una altra cara de la pensión La Tropical... el lado oscuro... Uoh! Les habitacions tenien bany! Quin luxe!\nPensem que necessitaríem fer un blog únic dedicat a aquest lloc, ja que en cada ronyós racó del petit edifici s’hi amagava una història terriblement esfereïdora diferent. Així que us explicarem només allò que més fàstic ens ha fet, o allò que amb un sol dia hem pogut captar.\nQuan ahir al matí hi vam arribar ens va rebre una dona/home. Per què home? Per la vestimenta (pantalons i camisa), panxa, cabell curt, veu ronca... Per què dona? Perquè es deia Maria José. Ens va guiar fins a l’habitació. Les escales d’accés al primer pis estaven pràcticament destrossades. Cruixien tant al posar-hi el peu que si arribem a portar unes calces més a la maleta s’esfondra l’edifici per excés de pes. Val a dir que vam tenir l’honor de poder escollir habitació, evidentment totes estaven disponibles. Sànset va triar la que menys mala pinta feia, amb l’excusa de “tiene balconcito”. Balconcito? Ja et fotran! Unes portes d’accés al balcó de la façana, compartit amb altres habitacions, on només sortir t’hi trobaves un forat al terra, flors de plàstic pansides i una mena de pica-safareig amb taques sospitoses amb un mitjó brut dins... Era evident que pel balconcito entra aigua quan plou i es queda estancada al terra de l’habitació fins que s’asseca (deducció feta a partir d’una taca blanca que descoloria el terra de l’habitació).\nCom era l’habitació? Dos llits amb llençols blancs d’olor a Flit, mantes amb boletes d’aquelles de gastat, i cobrellits grisos (bé, blanc brut). Una tauleta de nit amb un cendrer Amstel al mig i un paquet de Ducados obert dins el calaixet. Darrera la porta hi havia penjades dues camises de màniga curta descolorides... En un racó hi havia un sofà-plegatín més brut del que us podríeu imaginar i el terra cruixia com les escales a cada pas. El lavabo era d’obra més nova. Però no ajudava gaire si sumem que estava brut (vam haver-lo de netejar amb toallitas húmedas que per sort se’ns va acudir de comprar), que a l’endoll no podies endollar l’assecador de la brutícia enganxada que hi havia i que a l’armariet hi havia una pinta de plàstic blanca... de qui devia ser? Del senyor del Ducados i les camises? Misteri! Per sort o per desgràcia hi havia tovalloles, sí sí, tovalloles de quan Franco encara es reclenxinava el flequillo! La gran sorpresa ve quan demanem la clau i la dona-home ens explica no se quin rotllo... total, que no tenia clau, que a la tarda ja la tindríem... Vam decidir passar tot el dia fora. Primer Santander i després Santillana del Mar. Vam intentar arribar tan tard com vam poder per haver-hi de passar el mínim d’hores possible.\nNo cal dir que, quan vam tornar a l’antro els companys d’habitació ens estaven esperant –per sort, eren invertebrats. Vam fer un parell de partides a cartes, vam tancar la porta de l’habitació amb una clau que ens havia facilitat la dona-home que, per cert, no era la clau original de l’habitació i Utnoa va haver de fer pràcticament un màster en enginyeria per aconseguir-la tancar (Sànset, proveït més aviat de força que de manya, va desistir després d’uns quants grinyols de patiment que va fer la porta, que devia ser de la mateixa quinta que les tovalloles).\nCal dir-vos que haver vist Hostel una setmana abans no ajudava gaire a passar una bona nit en aquest “cutxitril”. Utnoa ho va batejar com “la nit de la por”. I, és que, la dona-home no estava sola. A LA TROPICAL també hi dormien els que, vam suposar, devien ser els seus pares, d’avançada edat. El pare (o la mare o la dona-home mateix) quan dormien soltaven un so similar al que devia proferir l’ogre Polifem quan Ulisses el va deixar cec. Utnoa no va poder dormir en tota la nit entre tos d’ogres, ansietat i por a una imminent mort a lo Saw. Vam falcar la porta amb la tauleta dels ducados i el cendrer Amstel i vam esperar que passessin les hores.\nAbans de les 7 del matí ens disposàvem a fugir cames ajudeu-me, però quedava la darrera prova: sortir de l’habitació, baixar per les escales, trobar els interruptors de les diferents estances, obrir la porta de la cuina i sortir al carrer. Imagineu-vos l’aventura. Ho vam fer com si fóssim comandos militars en plena guerra mundial. El darrer pas era la cuina. Una olor infernal, que feia venir basques, quasi ens tomba. L’oli de fregir devia ser de la mateixa promoció que les tovalloles i la porta de l’habitació. Finalment, vam aconseguir sortir. Sense dir res vam entrar al cotxe i vam prémer l’accelerador espitosament fins Catalunya.\nPer acabar, només dir-vos que LA PENSIÓN LA TROPICAL està al bonic i pintoresc poble “pasiego” de Puente Viesgo que, des d’ahir, ha estat rebatejat com a Puente Riesgo.\nSi us agrada l’aventura ja no cal que marxeu al cul d’Àfrica o que bellugueu per l’Amazones més tropical. Més barat, més a prop i adrenalina garantida: PENSION LA TROPICAL, en PUENTE VIESGO, un RIESGO TOTAL!\n*Utnoa i Sànset*\nPublicat per sànset i utnoa a 14:04 9 secrets compartits\nEtiquetes de comentaris: estiu, fàstics, realitats, sortides i viatges


Plors i molt sentiment en l'operació retorn\nEl conseller Antoni Garcias i el director general Pere Fullana, reben mig centenar d'illencs emigrats\nLl.Llorenzo | 20 octubre 2000\nEntorn de les set i mitja del vespre el Govern balear i quasi un centenar de persones varen rebre ahir una cinquantena d'illencs que anys enrere varen emigrar a Amèrica o que mai no havien estat aquí, a pesar que els seus pares fossin naturals de les Balears.\nAquesta acció s'emmarca en l'operació retorn que organitza la Conselleria de Presidència, els caps de la qual, Antoni Garcias, que la presideix, i Pere Fullana, el seu director general de Protocol, eren ahir en tan esperada ocasió. Si bé durant un temps el debat polític entorn del cas Formentera va crear confusió de la imatge dels illencs exiliats, ahir la política va passar a un segon pla per donar pas als plors i als sentiments manifestats en abraçades de familiars que feia anys que no es veien.\nDe fet, va cridar l'atenció que entre la cinquantena de balears retornats no n'hi hagués cap que tingués el lloc de procedència a Formentera, segons la llista de la Conselleria de Presidència. Sí que n'hi havia quatre de la pitiüsa major, altres tants de Menorca i la resta de Mallorca o nascuts a ultramar, però descendents de les Balears. D'aquesta manera, l'acte protocolari quedà immediatament diluït en abraçades i besades, incloses les d'Antoni Garcias i Pere Fullana.\nEn general, cap dels vinguts no era més jove de 60 anys ni més vell de 90. Precisament aquesta edat tenia Esperança Llabrés Torres, natural de Ciutadella, que ens va contar que «vaig sortir de Menorca quan tenia un any dins el vaixell 'Alfonso XIII'» en espanyol de l'Argentina, que és on resideix, tot i que després va gosar dir unes paraules en menorquí: «En parl un poc, no molt».\nDels qui nasqueren a Mallorca els més veterans són Ramona Grimal Servera, de Palma, que havia vingut el 1980; i Francesc Jaume Salvà, de 85 anys, que des que se n'anà el 1919 mai no havia tornat. El grup estarà 10 dies a un hotel de Can Pastilla i «re/coneixeran» les Balears amb les famílies.


Brussel·les anul·la ajudes milionàries a Telefónica, Santander i Iberdrola | Economia | EL PAÍS Catalunya\nBrussel·les anul·la ajudes milionàries a Telefónica, Santander i Iberdrola\nLa Comissió obliga a retornar deduccions facilitades pel Govern espanyol\nAbertis i la filial d'AXA també han de tornar diners a Hisenda\nBrussel·les 13 OCT 2014 - 22:21\tCEST\nEl vicepresident de la Comissió Europea, Joaquín Almunia, a la dreta, saluda el ministre d'Economia, Cristóbal Montoro. Fernando Alvarado EFE\nEspanya està obligada a recuperar ajudes fiscals multimilionàries atorgades pel Govern de Mariano Rajoy a algunes de les seves grans empreses. La Comissió Europea tancarà aquest dimecres amb un sever revés l'expedient contra Espanya per ajudes que es consideren “il·legals” per facilitar l'adquisició de companyies estrangeres per part d'algunes de les multinacionals més importants amb passaport espanyol, segons les fonts consultades. El vicepresident de Competència, Joaquín Almunia, exigeix a Hisenda que recuperi tots aquests diners. Telefónica, Banc Santander i Iberdrola –tres de les firmes més importants de l'Ibex–, a més d'Abertis i la filial espanyola de l'asseguradora francesa AXA, són cinc de les empreses que hauran de reingressar les “ajudes il·legals” percebudes, segons confirmen a EL PAÍS fonts de la Comissió.\nSegons fonts coneixedores del cas, la quantitat en joc és de diversos milers de milions d'euros en deduccions fiscals, tot i que Brussel·les i el Govern central prefereixen no parlar encara de xifres definitives i fonts properes a les empreses assenyalen que fins ara només s'ha fet servir una part petita d'aquestes deduccions, que serà el que caldria retornar. Tan sols en el cas de Telefónica, l'import de les deduccions que arribaria a poder aplicar-se arran de la compra de la brasilera Vivo ascendeix a 4.000 milions, segons els càlculs de tres fonts coneixedores del cas, però fonts properes a l'empresa indiquen que la xifra és inferior i que en tot cas fins ara només s'ha utilitzat una part molt petita (entre 20 i 30 milions) de les deduccions potencials. Afegeixen, a més, que aquestes deduccions no s'han reflectit comptablement pels dubtes sobre el seu reconeixement final. Fonts oficials de l'empresa van declinar fer comentaris fins que no se sàpiga la decisió de Brussel·les. Iberdrola i el Banc Santander tampoc van facilitar les quantitats en joc en els seus respectius casos.\nTres mesos després d'arribar a la Moncloa, el 21 de març del 2012, l'Executiu de Rajoy va aprovar aplicar retroactivament ajudes fiscals per la compra de participacions financeres en empreses de fora de la UE. L'equip del ministre Cristóbal Montoro va aprovar una interpretació “innovadora” –segons la descripció de Brussel·les– de les regles d'ajudes d'Estat, que permetia deduccions multimilionàries a diverses multinacionals per la porta de darrere: a través d'una consulta vinculant de Telefónica a la Direcció General de Tributs que, segons Brussel·les, reinterpretava amb efectes retroactius la llei de l'Impost de Societats. Aquesta llei havia estat aprovada 10 anys enrere pel Govern de José María Aznar, amb Rodrigo Rato com a vicepresident econòmic i amb Montoro a Hisenda.\nEl canvi d'interpretació va arribar just quan l'Executiu començava a aplicar dures retallades: poc després d'aprovar la reforma laboral i uns dies abans d'anunciar retallades en sanitat i educació. I enmig d'una crisi oceànica que va culminar amb la nacionalització de Bankia i el rescat financer d'Espanya per part dels socis europeus. Les fonts consultades destaquen que Telefónica, Santander, Iberdrola, Abertis i AXA es van beneficiar d'aquest xec fiscal tot i que anava en la direcció contrària a la bateria de mesures aprovades posteriorment pel Govern central per apuntalar la recaptació de l'Impost de Societats, enfonsada des del principi de la crisi, i en un context internacional marcat per una disminució de la permissivitat amb l'enginyeria fiscal de les multinacionals.\nAquestes ajudes –que tècnicament permetrien l'amortització fiscal del fons de comerç (la diferència entre el valor en llibres d'una empresa i el preu que finalment se'n paga) tant per a les compres directes com per a les indirectes, a través de societats interposades– ja estaven terminantment prohibides. Brussel·les, no obstant això, havia accedit al fet que les empreses europees no retornessin l'import en les operacions fins al 2007 per l'aplicació del principi de confiança legítima: les companyies tenien indicacions que aquestes deduccions eren acceptables fins llavors.\nHisenda va aprofitar aquesta escletxa: va accedir a la petició de les empreses perquè poguessin beneficiar-se retroactivament de les deduccions a través d'adquisicions indirectes com la de Vivo, malgrat que la interpretació correcta de la llei espanyola no les permetia, segons Brussel·les. Després d'aquest moviment, Competència va obrir expedient a Espanya el juliol del 2013. I rematarà demà aquest expedient declarant il·legals les ajudes i exigint a Hisenda que recuperi tots els diners, com ja va passar amb les drassanes. Fonts de Brussel·les expliquen que Telefónica, Santander, Iberdrola, Abertis i AXA són les cinc empreses que han presentat al·legacions. Però n'hi pot haver d'altres que se n'hagin beneficiat. L'Executiu està obligat ara a indicar l'import i el nombre d'empreses que es van acollir a aquestes ajudes fiscals\nLa llarga batalla pel fons de comerç\nOctubre del 2007. La Comissió Europea obre una investigació formal sobre l'amortització fiscal del fons de comerç financer en l'adquisició de com a mínim un 5% d'una empresa estrangera.\nOctubre del 2009. La Comissió declara ajudes il·legals aquestes deduccions quan es fan per a compres d'empreses dins de la UE i demana la recuperació només parcial per l'existència de confiança legítima en les empreses.\nGener del 2011. Es declara il·legal també amb caràcter general el règim d'amortització fiscal del fons de comerç per a adquisicions d'empreses fora de la UE.\nMarç del 2012. Hisenda adopta una nova interpretació més laxa que amplia amb caràcter retroactiu l'àmbit de les ajudes, en estendre-ho a compres indirectes, després d'una consulta vinculant presentada per Telefónica davant de Tributs.\nDe juliol a desembre del 2012. Brussel·les demana a Espanya aclariments sobre la nova interpretació.\nAbril del 2013. La Comissió insta Espanya a revisar aquesta nova interpretació.\nJuliol del 2013. Brussel·les conclou de forma preliminar que la nova interpretació que va ampliar a les compres indirectes l'àmbit d'aplicació de la mesura que ja havia estat declarada ajuda il·legal constitueix també ajuda il·legal i obre un expedient.\nOctubre del 2014. La Comissió es disposa a tancar l'expedient.\nEl Govern espanyol sosté que no es pot parlar d'aplicació amb efectes retroactius. En una entrevista a aquest diari ja fa un any, el secretari d'Estat d'Hisenda, Miguel Ferre, apuntava que la interpretació de la normativa espanyola “va canviar després de les decisions referents a Brussel·les el 2009 i el 2011”, i després de diverses denúncies de les empreses als tribunals: “Tributs, davant d'una pregunta d'un contribuent, aclareix, basant-se en les decisions de la Comissió, que no cal recuperar aquesta ajuda. No és concedir-la amb caràcter retroactiu. No és un acte nou o una devolució d'impostos. El canvi del criteri interpretatiu està motivat per la mateixa decisió de la Comissió. No va ser per donar premis milionaris a multinacionals sinó per interpretar millor la norma”, deia Ferre.\nFonts europees destaquen que encara no hi ha hagut decisions judicials als recursos citats per Ferre. I davant de la sorpresa del secretari d'Estat, Brussel·les respon: “El procediment contra aquest muntatge jurídic es tanca amb decisió negativa per a Espanya i amb l'obligació de recuperar les ajudes, que eren il·legals amb els tractats”.