Salt del Molí d'en Salt - Senderismo autoguiado\nUna ruta circular per un ambient forestal, ens portarà fins al salt del Molí passant pel pont romànic de Salgueda, sobre el riu Ges, fins a arribar a les runes del molí vell, just sota el bonic salt. De tornada, encara veurem un altre molí i gaudirem d'un paisatge amb alternança de prats de pastura i boniques fagedes a les vessants més obagues.\nRecordeu que ens trobem al bell mig de l'Espai d'Interès Natural de les serres de Milany-Santa Magdalena i Puigsacalm-Bellmunt.\nFont: Consorci de la Vall de Ges, Orís i Bisaura.\nLa ruta surt de l'aparcament de sobre el Roure singular de l'Arç per baixar fins al mas del Cavaller de Baix, passant pel costat del camp de futbol. La pista, passada la barrera de la depuradora, es tornarà en corriol que va baixant cap al riu Ges tot travessant una roureda amb boix.\nDesprés d'anar planejant cara avall, amb petits trams de roca, arribem a una torre elèctrica on nosaltres hem girat a l'esquerra per estalviar-nos la baixada més dreta. Si feu dreta, arribareu igualment al pont romànic de la Salgueda.\nPassat el bonic pont ens endinsem en una fageda amb boix i arribem a les runes del Molí Vell de la Salgueda. El salt és a pocs metres riu amunt.\nDesfarem el camí, entre avellaners i faigs fins a un punt on, després d'una pujada entre algun roc, trencarem a la dreta per baixa novament al riu i creuar-lo. Aquí tenim al davant les runes també del molí nou i la gran bassa.\nAra al paisatge forestal s'hi afegeixen camps de pastura on podeu trobar bestiar pasturant o fins i tot, si teniu sort, sorprendre algun animal salvatge.\nAbans de creuar el torrent dels Rònecs, deixarem a la dreta el camí que va de Vidrà al Puigsacalm, per una bonica fageda amb avellaners. Un cop creuat el torrent, ara pel solell, anem a buscar un altre cop el riu Ges.\nPassem uns prats més recollits i, un cop creuat, pujarem també per una fageda obaga en un tres i no res fins a Vidrà.\nAl poble trobarem molts pals indicadors. Seguiu el track. Marxem per sota el camp de futbol direcció el Salt i Sant Pere de Torelló.\nEn arribar a la torre elèctrica, nosaltres baixem per l'esquerra. Es pot baixar per la dreta però és més dret i pedregós.\nDel pont de la Salgueda fins al molí vell i el salt, és un tram compartit d'anada i tornada. Seguim senyals de PR blanques i grogues que formen part del PR C47 o Camí Vora Ges, de Torelló a Vidrà.\nOmpliu al poble.\nPrudència als trams amb roca si ha plogut. Poden relliscar.\nTanqueu els filats i portes de bestiar que trobeu.\nSi ha plogut, als passos del riu Ges us podeu mullar els peus.\nAneu amb compte en visitar les runes dels molins.\nEl Salt és perillós si hi aneu per dalt.\nEls trams de pista poden estar transitats. Pareu atenció.\nCamí fàcil però amb trams amb roca.\nEsglaons de roca sobretot de baixada.\nPals de tresc us poden donar estabilitat a les baixades amb roca.\nAl poble hi ha plafons interpretatius, QRs amb imatges antigues, pals amb indicacions de camins i rutes a cavall, etc.\nRecorregut de l'arboretum pel poble amb plafons.\nAneu al mirador de la Creu de l'Arç. (sobre el restaurant)\nVisiteu el nucli vell al voltant de l'església.\nVeinat de Ciuret.\nEl mas del Cavaller de Vidrà\nQue ver en: Salt del Molí d'en Salt\nQuercus humilis. El Roure de la Creu de l'Arç, rep el nom pel seu emplaçament.\nAquest roure va ser catalogat d'interès local l'any 1991, i també declarat monumental per la Generalitat de Catalunya el\nSi mireu el marge de roca, veureu que és de color gris i es desfà a làmines. Des del punt de vista geològic, els materials dominants són llims, gresos i margues que es dipositaren en un antic sistema\nMés endavant parlarem del bosc, però aquí, els arbrets com els avellaners, els aurons, algun freixe, i arbusts com el boix o el ginebre que hem vist abans, es fan ben presents.\nAquesta vegetació és la\nÉs el tipus de bosc dominant a la muntanya mitjana plujosa de sols calcaris. Més o menys rica en altres arbres caducifolis acompanyants en funció de la humitat del terreny (aurons, freixes, avellaners\nRep el nom del mas de la Salgueda s.XVIII, que hi ha a llevant, al solell de la serra de Curull, sota el puig de Collsaplana (1235 m).\nEl pont és descrit com a romànic. Trobareu però gravat a la\nEl microclima frescal de l'obac i la humitat afavoreixen l'establiment de la fageda. També és singular per estar en substrat calcari de gresos. És una mostra de bosc centreeuropeu i per això té elevat\nSom al molí vell o de la Salgueda. Uns metres més amunt podeu trobar el salt. És un molí fariner, associat als masos propers. L'existència de molins a les ribes dels principals rius del Vidranès és\nAquest molí fariner hidràulic, es troba a l'aiguabarreig del riu Ges, que acabem de creuar, i la riera de Sant Bartomeu. Un centenar de metres, aigües amunt hi ha la resclosa que derivava l'aigua cap\nQué hacer: Salt del Molí d'en Salt


Les ONGs d’Andorra obren una campanya per ajudar als afectats per les explosions a Beirut - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEls donatius es poden fer als comptes oberts a totes les entitats bancàries del país o bé trucant al telèfon 141\n11/08/2020 (20:01 CET)\nEl cartell de la campanya. Plataforma d'ONG\nLa plataforma d’ONG d’Andorra ha iniciar una campanya per ajudar els afectats per les explosions a Beirut (Líban) el passat 4 d’agost, que han provocat, de moment, 200 morts i més de 5.000 ferits. A més, s’estima que unes 300.000 persones han perdut casa seva. D’aquests, aproximadament 80.000 són menors. És per aquest motiu que des de les associacions fan una crida a la ciutadania a fer un donatiu per pal·liar “els devastadors efectes que està patint la població”.\nEls donatius es poden fer als comptes oberts a totes les entitats bancàries del país o bé trucant al telèfon 141, que permet fer un donatiu amb la trucada. El cost és de 2 euros més IGI. Moltes altres instal·lacions de la ciutat han patit danys, incloent els tres hospitals principals a Beirut. Ja desbordats per la situació de la Covid-19, els hospitals de Beirut estan arribant a la seva màxima capacitat i estan avisant de falta d’equips per atendre els ferits i cuidar els pacients en estat crític.\nAlguns ferits són traslladats a hospitals d’altres parts del país. També s’han vist afectats magatzems de subministraments sanitaris, centres d’atenció primària, centres d’atenció maternal, d’immunització i de primera infància que donaven serveis a gairebé 120.000 persones. Pel que fa a les instal·lacions educatives, per ara, se sap que 34 escoles tenen desperfectes deguts a l’explosió i no poden ser operatives.


El PP Europeu tria Manfred Weber com a candidat a president de la Comissió\nS'ha imposat amb gairebé el 80% del vots a Alexander Stubb\nL’alemany Manfred Weber serà el candidat conservador per a presidir la Comissió Europea després de les eleccions del 26 de maig, quan Jean–Claude Juncker deixarà el càrrec . El PP Europeu ha triat el seu candidat en un congrés a Hèlsinki, on Weber s’ha imposat amb el 79.2% dels vots al seu rival finlandès, Alexander Stubb.\nWeber, de quaranta-sis anys, és membre de la Unió Social Cristiana de Baviera i és eurodiputat des del 2004, on ha escalat posicions fins a esdevenir el líder del PPE a la cambra el 2014. La victòria de Weber suposa també la victòria de les tesis més conservadores dins del PPE. Stubb, d’altra banda, representa un tarannà més centrista.\nWeber ha comptat amb el suport de la cancellera Angela Merkel, el president del PP espanyol, Pablo Casado, el president d’Hongria, Viktor Orbán i el cap de Forza Italia, Silvio Berlusconi.\nEl darrer president alemany de la Comissió fou Walter Hallstein, entre 1 de gener de 1958 i el 30 de juny de 1967.\nA banda de l’elecció de Weber, el congrés a Hèlsinki també ha estat marcat per la presència d’Orbán, una volta part dels membres del PPE votessin al parlament a favor d’activar el procediment marcat a l’article 7 dels tractats europeus per suspendre els drets de vot a la UE del govern hongarès com a resposta al ‘risc de violació’ de l’estat de dret en aquest país.\nEl mateix Weber va votar a favor al setembre d’aquesta resolució assegurant que no veia ‘cap disposició per part del primer ministre hongarès a fer un moviment cap als seus socis de la UE’ respecte a les seves preocupacions sobre la seva deriva antidemocràtica. Tot i això, Orbán ha declarat el seu suport per la candidatura de Weber.\n‘Si estàs en contra de l’estat de dret i la independència del poder judicial, no ets un democratacristià’, ha afirmat el president del Consell Europeu Donald Tusk en el seu discurs aquest dijous davant els líders conservadors. També ha criticat aquells qui ‘toleren la xenofòbia, l’homofòbia, el nacionalisme i l’antisemitisme’.


Sergio García: "Per a mi, és molt més fàcil escriure un l...\nEnginyer fotovoltaic i autor novell. || Q. PASCUAL\nAmb només 14 anys ja va escriure la seva primera novel·la. Ara, amb 26, publica ‘El despertar del ángel’, de Caligrama (Talento Caligrama). Aquest divendres farà una presentació a La Centraleta\nEl trobareu a www.sergioescritor.com\n· Per què t’has decidit a escriure un llibre i publicar-lo?\nAixò d’escriure ha estat una cosa que he necessitat fer. Jo, des de ben petit, he llegit, i tot l’ambient literari sempre m’ha agradat molt, però va arribar un moment que necessitava alguna cosa més que llegir. Em venien idees al cap i vaig dir-me: necessito plasmar-les. I vaig començar a escriure.\n· Per què et decideixes a fer-ho?\nAl principi, només escrivia per a mi, tenia un nivell literari molt baix, només eren idees que volia transmetre. Ho vaig compartir amb els meus amics i els va agradar, sobretot a l’Oriol, el meu millor amic. Em van animar i, als 14 anys, vaig escriure la meva primera novel·la, però era bastant dolenta [riu]. No la vaig voler publicar perquè considerava que no era prou bona. Es deia El último elegido. Amb 17 anys vaig començar a escriure El despertar del ángel, i vaig deixar-ho quan vaig estar a la universitat. Ara que ja estic treballant, he aprofitat l’època de pandèmia per acabar-la. Ara tinc 26 anys.\n· És una novel·la de fantasia?\nPer a mi, és molt més fàcil escriure un llibre de fantasia, en què t’ho inventes tot, que fer-ho de realitat. Sempre he llegit fantasia i ciència-ficció, com a referents tinc autors com George R. R. Martin, Joe Abercrombie i Brent Weeks.\n· De què tracta la novel·la?\nEl protagonista és el Daniel. Després de tenir un accident, es desperta al cap de quatre anys sense saber què li ha passat. Descobreix que té la capacitat d’aturar el temps. Gràcies a aquest incident, és acollit per una agència o una orde, per persones que tenen qualitats humanes. El seu líder, Ezra, li demana ajuda i, a canvi, diu que li explicarà què li ha passat durant aquests quatre anys. És una novel·la de misteri, acció i amor. Jo sempre he intentat escriure de forma realista, i per tant, hi ha part de fantasia però, encara que tingui màgia, també busco una pauta de realitat. Hi ha algunes coses surrealistes però n’hi ha d’altres de versemblants.\n· Com estructures el llibre?\nEl llibre està dividit en dos móns diferents. Hi ha una part de l’acció que transcorre a la Terra, és el món de ciència-ficció, i n’hi ha una altra que transcorre en un món de fantasia. Passa a l’època actual, tot i que hi ha portals espaciotemporals i elements de ciència-ficció. M’he fet un mapa, un dibuix del món de fantasia. L’he escrit en castellà perquè és la llengua amb la qual em sento còmode.\n· Com es diu, el món fantàstic?\nEs diu Elamer. Vaig crear la geografia i la història de cada civilització, i les sis races que hi explico.\n· Per què publiques amb Caligrama i on el podem trobar?\nVaig contactar amb ells per demanar-los el pack de correcció i màrqueting. Ells m’han fet la distribució. No és ni publicació tradicional, quan envies el manuscrit a una editorial, ni autopublicació. La portada l’he triat jo, però a partir d’un banc d’imatges. Ja es pot trobar a l’FNAC, Amazon, Casa del Libro i El Corte Inglés. També a les llibreries. El presento aquest divendres 3 a La Centraleta i el dia 16 de juny a la Biblioteca Municipal Antoni Tort.\n· Aquest llibre és únic?\nAquest llibre forma part d’una trilogia, que es diu Salvadores del futuro I. Ja tinc els tres llibres al cap, però no tinc temps d’escriure’ls. Segurament faré una preqüela. No ho considero feina, m’encanta. El proper llibre trigarà dos anys, mínim. Si aquest funciona, ja m’esforçaré més per afanyar-me. Seguiré escrivint, això segur.\n· Professionalment, ets enginyer.\nSí, enginyer fotovoltaic, m’encarrego de fer el disseny i construcció d’instal·lacions fotovoltaiques, plaques solars. M’agrada el món de les energies renovables, de tenir aquella consciència que ho estàs fent bé per intentar millorar les coses.\n· I practiques el vòlei.\nJa fa set anys. M’agrada perquè és un esport de cohesió, has d’estar compenetrat amb l’equip. Al principi, em vaig apuntar pels companys, però a mesura que han anat passant les temporades ha vingut gent nova que ha anat molt bé.\n‘El ojo fragmentado’, de Brent Weeks\nQue algú s’emocioni llegint el llibre tant com jo m'he emocionat en escriure'l


Palma i Maó com a símbol de la involució que cal aturar | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nLa croada del PP contra la identitat i la llengua catalanes ha adquirit la màxima expressió de l’absurditat després que el batle de Palma, Mateo Isern, i la batlessa de Maó, Águeda Reyes, hagin decidit impulsar el canvi de nom de les seves pròpies ciutats. El principal objectiu sota el qual s’amaguen és el d’adaptar la toponímia local als desitjos i necessitats del turisme espanyol i de la resta del món, independentment del nom real, històric o tradicional d’aquestes ciutats. L’objectiu de fons, però, és el de sempre: acabar amb la llengua catalana i amb els elements autòctons i de cohesió social del nostre país.\nLa iniciativa del PP menorquí és, en primer lloc, profundament autoritària: volen fer un referèndum per decidir si el nom ha de ser Mahón-Mahó o Mahón-Maó. És a dir, que sota el paraigua d’un concepte tan democràtic com el d’una consulta popular pretenen imposar el terme en espanyol, tant si es decideix una cosa com l’altra. Alhora, es nega la possibilitat que la ciutat continuï anomenant-se i escrivint-se com sempre, segons la normativa vigent i en funció de com ho fan els menorquins i menorquines.\nMentrestant, i en el marc d’un despropòsit lingüístic i toponímic semblant, l’equip dirigit per Mateo Isern ha proposat canviar el nom de la ciutat de Palma. En el cas de la capital de Mallorca, però, el PP no ha trobat la forma d’espanyolitzar el nom, ja que Palma s’escriu igual en les dues llengües llatines. Així, la proposta és especificar l’illa a la qual pertany la localitat en el mateix nom d’aquesta: el Parlament balear haurà de decidir ara si ha de passar-se a anomenar-se oficialment “Palma de Mallorca”.\nEl més greu d’aquest segon possible falsejament de la nomenclatura rau en el fet que en aquest cas no existeix ningú a Mallorca que utilitzi el terme. Ni tan sols la gent castellanoparlant. Palma de Mallorca és un terme que s’utilitza únicament i exclusiva fora de l’illa. Si bé és cert que en molts cercles de la zona peninsular dels Països Catalans (i de l’estranger) hom es refereix a la ciutat com a Palma de Mallorca, no ho és menys que és pràcticament impossible sentir aquest topònim entre els palmesans i palmesanes o entre qualsevol mallorquí o mallorquina.\nDe fet, Palma de Mallorca és un terme imposat per la política territorial centralista espanyola que ha estat contundentment combatut pels filòlegs catalans i historiadors locals. Sense pretendre endinsar-nos en la qüestió, val a dir que els dos únics topònims que s’han acceptat com a vàlids són els de Ciutat de Mallorca i Palma, essent el segon el que es considera més antic i també el d’ús més habitual avui en dia.\nResulta esperpèntic que en la seva guerra contra el català el PP opti per elevar la ignorància i l’analfabetisme al cim de l’oficialitat, promovent termes ortogràficament incorrectes i/o socialment inexistents, contra l’opinió de la gran majoria de filòlegs, historiadors i experts en la matèria. La possible nova nomenclatura podria ser aprovada, com moltes altres qüestions en aquest arxipèlag, sota l’únic pretext de la imatge turística i amb l’objectiu d’adaptar el país a l’imaginari col·lectiu madrileny i de la burgesia espanyola.\nEl més greu de tot, però, és que les rocambolesques propostes sobre la nomenclatura pròpia han provocat també una resposta acadèmica, cultural i política que ha hagut de recuperar debats i posicionaments del passat, la qual cosa indica la preocupant necessitat d’haver de rescatar lluites que es creien ja superades des de feia temps.\nDe fet, i malgrat el to de broma i satíric utilitzat en defensa de Palma i Maó a les xarxes socials, el cert és que les dues possibles imposicions toponímiques del PP, ara hegemònic a les Illes, marquen l’inici d’una etapa d’involució i regressions, que aniran molt més enllà de la simple passivitat d’altres moments en que el català ja es trobava en perill. En aquests moments podem tornar a retrocedir i, per tant, cal posar en marxa noves formes de defensar la llengua. I, com sempre, cal fer-ho absolutament al marge de les subvencions, que ara mateix tornen a ser en mans de l’enemic.\nCategoria: Editorial Visualitzacions: 1264


Banyoles. Banyoles, Ciutat del bàsquet català 2022\nPublicat el Dilluns, 14 Febrer 2022 15:27 Escrit per Ajuntament de Banyoles\nLa ciutat organitzarà durant l’any diferents activitats per reconèixer els valors del bàsquet i les persones implicades en aquest esport. L’acte de presentació es farà el proper dissabte 26 de febrer al migdia a l’Auditori de l’Ateneu\nBanyoles ha estat designada com a Ciutat del bàsquet català 2022, per la Fundació del Bàsquet Català. Durant tot aquest any l’Ajuntament i el Club Bàsquet Banyoles organitzaran diferents activitats per commemorar la designació. L’acte de presentació serà el proper dissabte 26 de febrer al migdia a l’Auditori de l’Ateneu.\nL’alcalde Miquel Noguer ha agraït la designació de Banyoles com a Ciutat del bàsquet català 2022 i ha destacat que “el bàsquet és una de les peces del motor de l’esport a la nostra ciutat”. En aquest sentit, ha remarcat que la designació com a Ciutat del bàsquet català és un “reconeixement a totes les persones que participen del bàsquet a Banyoles, no només com a jugadors i jugadores, sinó en tots els àmbits d’aquest esport i especialment al Club Bàsquet Banyoles que treballa fortament a la nostra ciutat representant els valors del bàsquet”.\nPer la seva banda, la presidenta del Club Bàsquet Banyoles, Montse Sitjà, ha assegurat que és “un privilegi que Banyoles sigui la Ciutat del Bàsquet Català 2022” i ha afegit que “convidem a tothom a participar activament d’aquesta celebració a partir de les diferents activitats que s’organitzaran durant tot aquest any”.\nEl tret de sortida a la celebració es donarà el proper dissabte 26 de febrer a l’Auditori de l’Ateneu en un acte. La banyolina Júlia Soler serà la padrina d’aquesta celebració i durant l’acte es desvetllarà el calendari d’activitats que han organitzat conjuntament l’Ajuntament i el Club Bàsquet Banyoles per celebrar aquesta designació amb l’objectiu d’impregnar de bàsquet la ciutat.


Ascensi� al Cap Llitzet (La Gallina Pelada), el cim de la Serra d'Ensija, en ruta circular des del Pla de la Creu de Fumanya - Narhinan\nEstas en � Weblog de Monta�a � Archivo de rese�as � Excursionismo � Ascensió Al Cap Llitzet (la Gallina Pelada), El Cim De La Serra D'ensija, En Ruta Circular Des Del Pla De La Creu De Fumanya\nExcursionismo | Prepirineo - Bergued�\nAscensió al Cap Llitzet (La Gallina Pelada), el cim de la Serra d'Ensija, en ruta circular des del Pla de la Creu de Fumanya\n1 visitas La Serra d'Ensija �s una de les serralades prepirinenques m�s desconegudes, segurament a causa de la major popularitat i al�ada de les seves ve�nes del Nord: El Pedraforca i El Cad�. Tampoc no resulta enlluernadora per la seva vegetaci� o l'aigua, poc abundant, per� l'espectacularitat de les vistes, la diversitat paissatg�stica i dels trajectes a realitzar, b� la fan mereixedora de millor consideraci� en l'�mbit excursionista.\nLa ressenya d'aquest ruta es basa en l'excursi� realitzada el diumenge 11 de desembre de 2005 per Cristina Segura, Jordi Caza�a, Joan Portell, Josep Puig, Neus Arisa i jo mateix, i tamb� en el treball previ de recerca que vaig realitzar per preparar la sortida. Es tracta de fer l'ascensi� al cim conegut popularment com La Gallina Pelada, per� per una ruta diferent i m�s llarga i accidentada respecte a la tradicional que t� inici i final a la Font Freda, per la banda de Saldes.\nRoc i el poble de Peguera van quedant enrera, mentre el sol s'al�a lentament (Foto Jordi Caza�a) Can Ferr�s, la roca petita i la gran, determinen la ruta, fins a superar el coll de l'Estret, al fons. (Foto Cristina Segura L'ascesi� per Les Llosanques �s una de les parts m�s dif�cils del recorregut (Foto Jordi Caza�a) Des del cim Roca Blanca cal caranejar fins al Cap llitzet, al fons. (Foto F�lix Camprub�) Baixant del Cap Llitzet, abans d'arribar als rasos i el refugi, ja es veu el coll al fons a la dreta. (Foto Neus Arisa) La ruta consisteix en un recorregut circular des de la falda sud de la Serra d'Ensija, al Pla de la Creu de Fumanya, passant per Peguera, Ferr�s, L'Estret, Les Llosanques, Roca Blanca, Cap Llitzet (La Gallina Pelada), refugi Delgado �beda, plans d'Ensija, rasa dels Pedragassos i tornada al Pla de la Creu de Fumanya, amb uns 14 km de recorregut total i uns 800 m. de desnivell. L'excursi� la vam realitzar amb neu, un pam a Peguera i prop de mig metre a partir dels 2.100 m. Vam invertir-hi 7 hores, amb parades incloses -que van ser moltes i llarguetes, en un dia magn�fic, molt assolellat, una visibilitat excelent i cap exc�s de fred. Sense neu aquesta excursi� s'ha de poder realitzar perfectament en les 5,30 o 6 que hav�em previst de m�nima, fins i tot amb neu s'hauria de fer b� en 6 horetes, per� hi havia tant per badar i per fotografiar que... La aproximaci� normalment es realitza per la C-16 (Eix del Llobregat), direcci� nord, fins uns 10 o 12 Km. despr�s de Berga (60 de Manresa i 120 de Barcelona), ben passada la Central T�rmica de Cercs, prendrem una carretereta a l'esquerra direcci� Sant Corneli, F�gols i segurament Vallcebre. Els 3 Km inicials pugen uns 300 m, fins a Sant Corneli (1.000 m). Despr�s la carretera continuar� pujant, primer encara fort, despr�s m�s suaument fins als 1.600 m. Passats els disseminats de F�gols i Fumanya i, recorreguts uns 10 Km, ignorem la pista de terra que mena a Vallcebre, per� si tenim temps sempre podrem entrar-hi dos o tres-cents metres per apropar-nos a les antigues mines de carb� a cel obert per observar els centenars de petjades de dinosaures fossilitzades. Un parell de quilometres m�s i ja sens acaba l'asfaltat (encara que a l'Alpina s'indica que acaba 1 Km. m�s enrera, l'asfaltat arriba just fins a la trifurcaci� del cam�) al Pla de la Creu de Fumanya (1.650 m), on ja podrem anar aparcant els vehicles i anar-nos preparant per comen�ar l'excursi�. 0h 00' Comencem a caminar tot prenent la pista que ens queda m�s a l'esquerra i que aviat comen�a a baixar i s'assenyala com a PR C-73 (de Berga i Queralt a Sant Corneli). 0h 10' Ben just si haurem fet mig quil�metre (i algunes caigudes per la neu gla�ada a les roderes) conflu�m amb el GR - 107, El Cam� del Bons Homes (de Queralt a Montsegur) que prendrem cap a la dreta (ara GR i PR, avancen plegats). De seguida trobem a la dreta la Font de Cal Coix, on normalment hi podrem fer aigua, i tot seguit les ru�nes d'aquesta i d'altres masies i, de seguida el pintoresc poble abandonat de Peguera (0h 20' - Km 1,2) a la dreta, just dessota el roc que en rep el nom i a l'esquerra la petita ermita de Sant Miquel. Si anem d'hora i el temps ens acompanya podrem veure com el sol vol veure Peguera tot traient el cap entre la Solana de Peguera i la Baga de Noucomes. Deixem enrera Peguera, ara la pista planeja i puja lleument pel bellmig de la preciosa vall de Peguera (els Planells en diuen a l'Alpina) procurant no oblidar-nos d'admirar el roc que, des d'aquest cant�, pren tota la seva dimensi�. Aviat ens deixa per l'esquerra el PR C-73 (0h 50' - km 3,1). Ara el GR.107, tot sol, torna a baixar i aviat es torna a trifurcar (1h 05' - km 4,2). Sense deixar el nostre Cam� dels Bons Homes, tirem pel mig, planejant i endinsant-nos en el bosc de pi roig. (El cam� de la dreta ens retornaria directament al cotxe, fent drecera, per� si hagu�ssim pres aquesta opci� ens haur�em perdut el poble, el roc i la travessa per la vall de Peguera) (Compta aqu�! la millor pista �s la de l'esquerra, i tamb� �s un GR, concretament la variant 107.1, per� ens aniria apartant de la ruta) Just despr�s de la conflu�ncia a ma dreta i pocs metres per sobre del cam�, si cal, haur�em de trobar la Font de la Bruixa i mig quil�metre m�s endavant, ara vora el cam�, la Font de la Teuleria. 1h 20' (Km 5,5) Roc i casa de Ferr�s, mig enrunada. A partir d'ac� el Cam� dels Bons Homes esdev� sender i comen�a a pujar, uns 300m en un parell de quil�metres, primer de cara a la imponent Roca Gran de Ferr�s que sembla que ens tibi, despr�s per sota d'aquesta, en paral�lel, i finalment per la canal de L'Estret. 2h 30' fins a 3h (Km 7,5) Al collet de l'Estret hem de deixar les marques blanques i vermelles del GR per prendre un viarany a la dreta fitat i pintat amb marques grogues i vermelles (encara que no gaire ni d'una cosa ni de l'altre) que ens pujar� tot d'una al cim de Roca Blanca, altres 300 m. per sobre. Aquest tros que deu fer poc m�s d'un 1 Km, caldr� agafar-se'l amb calma. Tamb� �s un bon lloc per a fer el primer mos del dia que ens ocupar� una estona m�s. Si triem b� l'espai, podrem contemplar totes les serralades interiors de Catalunya, des del Montseny al Port del Compte, passant pel Montcau i la Mola, Montserrat i, fins i tot, m�s enll� els Ports de Beseit. 3h35' fins a 4h (Km 8,5) Roca Blanca (2.289 m), aquest �s el tercer cim en altitud de la Serra d'Ensija, rera el Creu de Ferro (2.294) i el Cap Llitzet (2.317). Abastar-lo des del sud �s espectacular, doncs, si tot pujant-hi ten�em unes vistes impressionants en un radi superior als 180�, en fer cim se'ns obre una panor�mica espectacular de 360� que abasta dos-cents quil�metres dels Pirineus, nom�s interromputs pels m�s immediats Pedraforca i Serra del Cad� i d'altres serres adjacents. Som d'alt la Serra d'Ensija ara les marques grogues i vermelles s'haurien de fer m�s presents, per� en temps de neu... De tota manera cap a l'est La Gallina Pelada es fa prou evident i per anar-hi nom�s cal carenejar, per� amb molt de compte. 4h 15' a 4h 45' (Km 9) Cap Llitzet (2.317 m) No hi ha cap dificultat entre un i altre cim, i nom�s mig quil�metre esc�s, per�, si el dia acompanya, �s dif�cil no encantar-si. Despr�s seguim cap a l'E pel sender que deu estar marcat en groc i vermell, tot descendint, remuntant i tornant a baixar fins al refugi. 5h 00' (10,1 Km) Refugi Serra d'Ensija (2.156 m) i Font d'Ensija, on podrem aprofitar per tornar a fer aigua, doncs ja no en trobarem m�s. Tot i que far� poc m�s de dues hores que em fet el mos, sembla el lloc m�s escaient per dinar. 5h 40' Deixem el refugi anem seguint (gaireb� intuint en el nostre cas) el sender marcat amb algunes estaques amb punts vermellosos, sempre direcci� E, cap al collet que es divisa clarament al fons, m�s a la dreta del Creu de Ferro i del pic anterior. Quan es bifurca prenem l'opci� m�s E o SE (el sender que va cap al N ens conduiria, pel recorregut convencional, cap a Saldes). Ara el nostre sender transcorre pels rasos d'Ensija i puja lleugerament cap al SE fins el collet. 6h 15' (12 Km) Passat el collet que no t� nom, per� que podr�em anomenar Collet dels Rasos d'Ensija, es comen�a a baixar, primer suau i aviat m�s marcat, durant prop d'un 1 Km, sempre en direcci� E i SE, i sempre per la rasa que, a poc a poc s'haur� d'anat endinsant en el bosc. Probablement en el primer quil�metre ja haurem trobat el sender fitat que transcorre pel fons d'aquesta rasa, tamb� sense nom, que condueix les aig�es cap als Pedragassos. 6h 35' (13 km) Ara, a les envistes d'un serrat anomenat del Pal, i que hem de tenir davant nostre, el sender i la rasa tomben cap a la dreta, prenent direcci� S. Dos o tres-cents metres m�s endavant el sender deixa el fons de la rasa i se'n separa progressivament per l'esquerra, encara que no massa. Continuem baixant, creuem una pista en des�s i poc m�s avall desenvoquen en una altra que, per l'esquerra, de seguida ens apropa al cotxe. 7h (14 Km) Fi de la ruta. Ressenya: F�lix Camprub�Mapa i trajecte: Joan PortellFotos: Jordi Caza�a, Cristina Segura, Neus Arisa i F�lix Camprub�.RELAT A: http://www.madteam.net/usuarios/aventuras/relato.php/UnplaerperalssentitsA.../201.htmlPIADA A: http://www.madteam.net/foro/piadas.php?ops=22GALERIA A: http://www.madteam.net/fotografia/galeria.php/1601ALTRES CONTACTES D'INTER�S: Per a qui no vulgui matinar es pot fer nit a preus raonables: Refugi Delgado �beda o Serra d'Ensija www.feec.org/Informacio%20Gral/Refugis/refugi.php?idRef=1163 - 934120777 o 616855535 (Eduard) Turisme rural Cal Barbut (Fumanya) 938240102 Fonda Cal Maco (Cercs) www.spainmountains.com/detalleber.asp?cod=3722&ba=smhoteles&idi=6 - 938248283 Hotel Estel (Berga) www.hotelestel.com - 938213463 Altres informacions d'inter�s: Consorci de Turisme de l'Alt Bergued�: www.altbergueda.com - 938221500 Museu de les mines de Cercs (a Sant Corneli): www.rutaminera.diba.es - 938248187 Petjades de dinosaure fossilitzades (Fumanya) lamalla.com/municipi/article.asp?id=125660 - www.apabcn.es/nweb/informatiu/infor-heme-act.asp?num=222&sec=30&ord=3 2 Comentarios Enviado por Neusle el lunes 15 de febrero de 2010\n�Genial esta cr�nica!!!Gracias, ser� muy �til para este pr�ximo s�bado. Saluditos!�\nEnviado por Jose Lu�s Franco el lunes 7 de febrero de 2011\n�Gracias por la descripci�n, nos sirvio de mucho para efectuar la excursi�n�


Marlaska defensa la seva actuació: "No dimitiré" - CATzona\nDesprés de rebre el suport dels seus companys al Consell de Ministres, Fernando Grande-Marlaska s’ha enfrontat a les peticions de cessament de la dreta. “No dimitiré”, ha deixat clar el ministre de l’Interior durant la sessió de control al Senat. Després que s’hagi conegut que el coronel Diego Pérez de los Cobos va ser cessat per no informar sobre la investigació del 8-M, Marlaska ha defensat la seva actuació i la del seu equip. Si la directora general de la Guàrdia Civil va interessar-se per aquest informe és perquè s’havia filtrat a un mitjà de comunicació després de ser entregat a la jutgessa Carmen Rodríguez-Medel. “Sap que una filtració és un delicte revelació de secrets?“, ha respost al senador del PP Fernando Martínez Maíllo.\nEn el document al qual ha tingut accés El Confidencial, signat per la directora general de la Guàrdia Civil, María Gámez, es reconeix que el motiu de la destitució del coronel Diego Pérez de los Cobos és la negativa a informar-lo sobre investigacions judicials. Fonts del Ministeri de l’Interior han insistit davant la publicació del document que el cessament va ser per “una pèrdua de confiança” derivada, “entre d’altres, perquè es va incomplir el procediment de comunicació d’actuacions, als sols efectes de coneixement, no del contingut d’aquestes”.\nSetién segueix crític amb el VAR per les decisions que afavoreixen el Madrid\nFOTO Letícia cull préssecs a Múrcia i ensenya les mans venoses i molt envellides\nCorinna: els 2 objectes de casa seva que va amagar en saltar l’escàndol del rei\nEl Govern presenta la llei que preveu l’associació obligatòria a eixos comercials o polígons industrials


L'ajoblanco és un plat típic de la cuina andalusa, nutritiu i calòric, molt adequat per a dies d'estiu i complet per la seva densitat de vitamines i minerals. El salmó, per exemple, és un peix blau ric en omega-3, que ajuda a disminuir els nivells de colesterol i triglicèrids plasmàtics; així mateix, augmenta la fluïdesa i conté vitamines B2, B3, B6, B9 i B12. El meló de gripau, per la seva banda, és un referent nutricional pel seu alt contingut en sucres i aigua, vitamines i minerals, com el fòsfor, potassi i sodi així com vitamines B3 i B5, molt importants per al metabolisme, creixement i la reproducció. Un plat ideal per pal·liar la set, nodrir-se i hidratar-se.


El PP denuncia que la futura Llei de biodiversitat conté il·legalitats\n16 abril 2021 04:00\nEl Govern ho nega i afirma que s'han subsanat les incorreccions\nQuim Torres | 14 desembre 2002\nEl PP va denunciar ahir que el projecte de Llei de biodiversitat es va aprovar en Consell de Govern malgrat comptar amb informes jurídics en contra que detecten «incorreccions, errades i il·legalitats» que no s'han subsanat. El portaveu del Govern, Antoni Garcías, ho va negar però va admetre que el projecte arriba al Parlament amb petits serrells que es poden resoldre amb al·legacions.\nSegons la diputada del PP, Maria Salom, el Govern va portar al Parlament un projecte de Llei de biodiversitat que no ha resolt «bona part» dels problemes denunciats pels serveis jurídics de diverses conselleries i pel departament jurídic de la pròpia Comunitat, com la invasió de competències d'ajuntaments i consells en matèria urbanística, la concurrència de competències entre Medi Ambient i Obres Públiques o l'absorció de competències d'Agricultura.\nLa diputada popular va qualificar el projecte de «bunyol» que és «intervencionista amb els afectats, ajuntaments i Consell, retalla llibertats, no respecta la propietat privada i crea problemes burocràtics». Salom assegurà que la futura llei no compta amb cap informe favorable i només té l'aval d'un catedràtic de Dret Administratiu de Saragossa, Fernando López Ramón, que presideix alhora la «Fundación Ecologia y Desarrollo».\n«Els Verds s'han hagut de desplaçar a la Península per trobar un altre Verd que l'avali». Per a la conservadora, «el Pacte ha perdut el nord aprovant aquesta llei», que respondria només al «xantatge polític» d'Els Verds cap a la resta de forces progressistes, en funció del «mercadeig» que, segons la diputada, caracteritza el Pacte.\nEl conseller de Presidència, Antoni Garcías, va negar ahir les acusacions i va assegurar que el projecte de Llei de biodiversitat s'ha anat modificant durant el darrer any per subsanar les incorreccions detectades pels serveis jurídics del Govern. El portaveu va admetre que queden «divergències» relacionades amb competències d'Agricultura que es recullen en les esmenes presentades al Parlament.


Compromís posarà en marxa una borsa d’habitatges socials per a garantir una vivenda digna a persones en situació d’emergència – Compromís per Castelló\nPublicat el 8 Maig 2015 en Ensenyament i sanitat, Sanitat i Benestar Social, Urbanisme i vivenda\nCompromís per Castelló ha presentat aquest matí, amb una roda de premsa protagonitzada pels candidats a la llista municipal Aida Artola, Ignasi Garcia i Enric Nomdedéu, l’últim dels tres pilars fonamentals del seu programa electoral, el de drets, dins del qual s’han anunciat les propostes en temes d’educació, benestar social, sanitat, habitatge, cultura, oci, festes, patrimoni, esport i memòria històrica.\nIgnasi Garcia, candidat a les pròximes eleccions municipals de Compromís per Castelló ha anunciat una de les propostes estrella del programa electoral “posar en marxa una borsa d’habitatges socials, fent que l’Ajuntament siga un intermediari per a buscar possibles llogaters i garantir que la gent puga tindre una vivenda a preus dignes”.\nGarcia també ha anunciat que des de Compromís per Castelló “ajornarem l’impost de l’IBI durant sis mesos a les persones que estiguen en un procés de desnonament; si després d’eixe període la seua situació econòmica no haguera millorat, bonificarem el pagament a través d’un ajut social perquè no volem què l’Ajuntament siga un càstig més per a la gent que ha passat per eixe procés”.\nPer la seua part, Aida Artola, ha presentat les propostes en matèria de serveis socials i sanitat, dins les quals destaquen la de “coordinar des de l’Ajuntament a les empreses que vetllen per les persones què estan en situació d’emergència, com ara els bancs d’aliments per tal que el repartiment siga just i igualitari o negociar amb les empreses de subministrament d’energia i aigua per tal que no els tallen la llum o l’aigua a famílies en risc d’exclusió social”.\nA més, Artola també ha explicat que des de Compromís per Castelló volem “garantir l’atenció integral a famílies amb malalts crònics dependents, creant centres de dia específics en lloc de retallar les ajudes destinades a aquesta causa com el PP ha estat fent fins ara”.\nPer últim, Enric Nomdedéu, candidat a l’alcaldia de Compromís per Castelló ha presentat la proposta estrella en matèria d’educació què és la construcció de la ‘Ciutat Educadora’: “una ciutat pensada i dissenyada per a ser amable, perquè totes les coses que passen tinguen retorn a la mateixa ciutat i on siga la mateixa ciutadania la cree els engranatges necessaris per a solucionar els problemes reals del dia a dia”.\nLa ‘Ciutat Educadora’ què proposa Compromís per Castelló “no tracta només d’ensenyament, també vol fer un urbanisme inclusiu i amable per contraposició a l’actual model agressiu i inconnex. Vol dir també crear un transport de qualitat, què no necessàriament haja de ser radial: no té cap sentit que s’hi haja de passar pel centre per a desplaçar-se d’un barri a un altre”, ha comentat Nomdedéu.\nA la ‘Ciutat Educadora’ que ha presentat Enric Nomdedéu, també es parla de la creació dels ‘Camins Escolars’, què no és altra cosa què “el disseny físic i humà d’un camí segur perquè els xiquets i xiquetes vagen a les escoles, amb senyals, semàfors i agents de mobilitat, si fóra necessari”.\nArxivat en: Ensenyament i sanitat, Sanitat i Benestar Social, Urbanisme i vivenda\n← Verònica Ruiz: “Crearem un viver d’empreses a Tetuan XIV per fomentar l’emprenedurisme cultural”\nEnric Porcar: “Crearem una ‘Ciutat Educadora’ on tothom eduque, les escoles, els instituts, però també la família, la societat i, fins i tot, la mateixa ciutat” →


Després que les contractacions de la campanya de Nadal donessin un respir el mes de desembre, al gener l’atur registrat ha tornat a créixer al conjunt de la vegueria. L’augment, però, ha estat lleuger. En concret, de 180 persones, cosa que deixa una xifra global de 34.412 desocupats. Malgrat augmentar el nombre de parats, la pujada ha estat la més baixa registrada en un mes de gener...\nAquest passat cap de setmana es va disputar la primera jornada de la segona volta de l’Ok Lliga. Un dels partits més emocionants i intensos va ser el derbi baixpenedesenc Vendrell-Calafell, que va finalitzar amb empat a 4. Els verd-i-blancs van anar per davant en el marcador durant gran part dels cinquanta minuts, però un gol dels locals en el darrer minut va deixar el partit en taules....\nAquest dissabte, a les vuit del vespre, es disputarà l'última jornada de la primera volta de l'Ok Lliga i cinc equips es troben en condicions d'aconseguir la setena i última plaça que dóna accés a la Copa del Rey, que se celebrarà a Lleida del 27 de febrer al 2 de març. Tres d'ells són el Noia Freixenet, el Vilafranca Capital del Vi i el Calafell Tot l'Any. El conjunt de la...\nEl Noia Freixenet ha escrit aquest cap de setmana una nova pàgina de la història del club. L’equip s’ha classificat pels quarts de final de la Copa CERS en guanyar al Braga portuguès a casa seva per 0-1. Un resultat que junt amb l’aconseguit el 14 de desembre al pavelló olímpic de l’Ateneu (4-3) ha deixat l’eliminatòria a favor dels sadurninencs per un global de 5-3...\n20/01/2014 - 11:46\nLa figura de bestiari festiu de La Fura de la Vegueria se’n va dissabte a Castelló amb motiu de la 8a Trobada de Bestiari Domèstic que organitzen els Botafocs. Totes les activitats tindran lloc a l’entorn del Grau de Castelló (barri marítim) i del seu Casal Jove. La Fura de La Fura o Fura de la Vegueria Penedès va ser construïda l’any 2002 per un grup de lectors i lectores del...\nEl Club Patí Calafell Tot l’Any rep aquest dissabte, a les 8 del vespre, el Monbús Igualada en un partit transcendental per als verd-i-blancs. Més que per mirar cap amunt, l'equip té una oportunitat d’or per deixar mig resolta la temporada: sumar els tres punts els deixaria molt a prop d’assegurar la permanència quan encara no ha acabat la primera volta. Més encara, quan s...\nLes curses de Sant Silvestre prenen el protagonisme\nEntre Nadal i Cap d’Any, les curses de Sant Silvestre que s’organitzen arreu van agafant el protagonisme. I cada vegada al Penedès n’hi ha més. Per tercer any consecutiu, el Vendrell viurà la San Silvestre El Vendrell amb algunes novetats respecte edicions anteriors i que conclourà amb una xocolatada entre tots els participants. Serà el 26 de desembre a partir de les 10 del...\nUn Jané Ventura, millor cava de menys de 10 euros\nEl cava “Reserva de la Música” Brut Nature 2010 del celler vendrellenc Jané Ventura ha estat valorat com el millor cava del mercat de preu inferior a 10 euros, segons la “Guía del Vino Cotidiano 2013-2014”, dirigida pels responsables de la revista “Vinum” i “Mi Vino”. Jané Ventura també col·loca en sisena posició de la guia el “Reserva...\n17/12/2013 - 19:04\nEls rivals portuguesos en competició europea dels equips penedesencs han estat un os dur de rosegar. Vendrell i Noia jugaven a casa, i si els primers van caure amb claredat, en la seva primera derrota a la Lliga Europea, els segons només van poder treure un gol de renda de cara al partit de tornada de la CERS. El Benfica va passar literalment per sobre de CE Moritz Vendrell. Els lusitans tenen...\nLes quatre ciutats de l’Eix Diagonal es proposen crear la primera regió smart de Catalunya\nVilanova, Vilafranca, Igualada i Manresa han decidit aprofitar les oportunitats que els brinda l’Eix Diagonal, després de dos anys de la seva posada en marxa, per sumar esforços i crear la primera regió “smart” de Catalunya. El projecte, anomenat Smart Eix Diagonal, preténconvertir les quatre capitals de comarca en ciutats intel·ligents amb l’objectiu de millorar...\n12/12/2013 - 21:40


Com llogar i rendibilitzar el teu habitatge de manera segura | Ser on siguis\nCom llogar i rendibilitzar el teu habitatge de manera segura\nEl preu del lloguer a les principals ciutats ha caigut, però l'immobiliari pot ser un actiu segur per obtenir rendibilitat. La contractació d'assegurances per impagaments i l'atenció a les noves necessitats dels llogaters poden ser clau per mantenir els ingressos.\nEn els últims anys, adquirir un habitatge per destinar-lo al lloguer amb l'objectiu de guanyar-hi diners s'havia convertit en un dels actius més rendibles. No obstant això, el 2020 començava amb un refredament del mercat de lloguer d'habitatges. El primer trimestre de l'any, la rendibilitat bruta del lloguer es va situar en un 3,8 % i, durant el segon trimestre, va baixar a un 3,7 %, segons les dades publicades pel Banc d'Espanya. Ara, davant els temors d'una crisi econòmica derivada de la pandèmia de la COVID-19, que amenaça el mercat immobiliari, molts es pregunten si invertir en habitatges amb l'objectiu d'obtenir-ne beneficis continua sent rendible.\nTot i que sembla que l'interès inversor pel mercat residencial ha baixat durant la primera meitat de l'any, l'excés de liquiditat i l’elevada volatilitat dels mercats, juntament amb uns tipus baixos que podrien allargar-se en el temps, fan que el sector immobiliari es mantingui com un dels pocs actius rendibles, segons l'informe de KPMG “Real Estate post-COVID: un futur heterogeni”. Els inversors continuaran recorrent a aquest mercat cercant seguretat i retorns més alts, segons el document esmentat. Amb tot, la situació d'incertesa i els canvis en els hàbits i estils de vida que ha portat la pandèmia fan necessari atendre nous requisits abans de posar un immoble a lloguer.\nA l'hora de llogar un habitatge, l'estabilitat i la protecció són les dues qüestions clau, tant per als propietaris com per als llogaters. La forma més sòlida perquè el contracte de lloguer i el gaudi de l'habitatge es desenvolupin d'una manera estable i segura és la concordança entre l’arrendador i l’arrendatari. Com poden les dues parts aconseguir aquests dos objectius? Un factor crucial és comptar amb una cobertura de responsabilitat civil adequada, amb danys a tercers ocasionats per l'immoble i protecció jurídica, explica José Manuel Veiga, director d'Assegurances de Protecció de BanSabadell Assegurances.\nComptar amb una cobertura de responsabilitat civil i jurídica adequada serà vital per a la tranquil·litat i seguretat, tant econòmica com penal\nDisposar d'aquesta cobertura evitarà futurs problemes relacionats amb tots els danys que estiguin vinculats amb el continent de l'immoble; és a dir, el conjunt d'elements que formen part de la construcció de l'habitatge (com parets, teulades o terres), així com amb les instal·lacions fixes (com canonades, cablejat, calefacció o sanitaris). Però també relacionats amb el contingut, que poden pertànyer al propietari de l'habitatge (com mobles o electrodomèstics) o al llogater (com objectes personals, ordinadors o televisor). Cadascuna de les parts ha de contractar aquesta cobertura de responsabilitat civil, ja que disposar d’aquesta mateixa cobertura cobrirà els danys ocasionats als béns que siguin propietat de cadascú. "En el cas de no disposar d'una assegurança, comptar amb una cobertura de responsabilitat civil i jurídica adequada serà vital per a la nostra tranquil·litat i seguretat, tant econòmica com penal", afegeix José Manuel Veiga.\nAixí mateix, per a la tranquil·litat econòmica de les dues parts, en cas que es disposi d’una assegurança de la llar, Veiga recomana "revisar que les seves cobertures s'adeqüin a les nostres necessitats. No té sentit tenir capitals elevats de contingut o objectes de valor si la casa la lloguem buida o amb un mobiliari mínim".\nQueda clar que per evitar futurs problemes és fonamental la prevenció. I la prevenció en el lloguer és especialment important a l'hora d'escollir els llogaters. El propietari d'un habitatge que es lloga ho vol fer a persones que puguin complir amb els pagaments de la renda que es pactin i que tinguin cura de l'actiu com si fos seu. El punt principal que cal tenir en compte és la solvència econòmica de l'arrendatari per cobrir, dins dels terminis, tant el pagament de fiances com les quotes mensuals que s'estipulin. En aquest sentit, és habitual demanar als possibles llogaters les tres últimes nòmines i el contracte de treball. A Espanya, els arrendataris han de fer front al pagament d'un o dos mesos de fiança, del mes en curs, més un mes d'agència immobiliària (en el cas que n’hi hagi), en el moment de la formalització del contracte. No és tan habitual demanar un aval bancari en el cas del lloguer; una mica més oportú quan es tracta d'una compra.\nPot interessar-te: Els impagaments del lloguer continuen creixent. Com ens podem protegir com a propietaris?\nTambé cal tenir en compte que, fins que arribi el moment en què es trobin els llogaters idonis, l'habitatge estarà buit. Durant aquest període, que pot ser més o menys llarg depenent de les condicions, la ubicació i el preu de l'immoble, José Manuel Veiga aconsella "no posar-hi grans cartells, ni identificar-lo amb l'adreça exacta en webs, per evitar que l'immoble sigui ocupat il·legalment". Si l'habitatge està buit i no habitat (encara que sigui temporalment), una ocupació no suposaria un delicte de violació de domicili sinó d'usurpació, i és en aquests casos que el procés judicial es pot estendre en el temps i ser realment tediós.\nAddicionalment, han sorgit noves fórmules per protegir els propietaris (i els llogaters). Es tracta, per exemple, de l'anomenada clàusula COVID-19, prevista per al cas de possibles futurs confinaments. Amb aquesta clàusula, els arrendadors poden incloure determinats annexos en els contractes de lloguer que inclouen, entre altres, que el llogater pugui donar per finalitzat el contracte en qualsevol moment, mentre que, en contrapartida, el propietari pugui exigir-ne el desallotjament. En qualsevol cas, l'opció de contractar un administrador professional que gestioni tot el que està relacionat amb el lloguer és l'opció escollida per molts propietaris per assegurar-se que el procés inclou totes les garanties necessàries.\nQuina és la millor aposta per a la 'nova normalitat'?\nEl moviment migratori que s'havia produït en els darrers anys cap a grans ciutats com Madrid i Barcelona havia convertit aquestes dues localitats en un dels principals focus de l'inversor immobiliari. Els preus de compra dels immobles situats a la zona central de cadascuna d'aquestes urbs han pujat en els últims anys, amb el consegüent repunt en els preus del lloguer. No obstant això, la COVID-19 hi ha irromput com en altres mercats, i ha provocat un gir de les tendències anteriors. El preu del lloguer ha caigut a Madrid i Barcelona al mes de juliol, amb descensos interanuals molt acusats a districtes de la Ciutat Comtal com Horta-Guinardó (-9,2 %), les Corts (-8,9 %) o l’Eixample i Ciutat Vella (-8,8 %); o als districtes madrilenys d'Usera (-7,8 %), Puente de Vallecas (-6,7 %) o Latina (-5,8 %), segons les dades de Fotocasa.\nEl centre de les grans ciutats perd protagonisme en favor de zones més residencials i menys dependents del transport públic massiu\nAixí, cal plantejar-se si el centre de les ciutats deixarà de concentrar tota la demanda de lloguer i passaran a guanyar protagonisme altres àrees més residencials. En aquesta línia es pronuncia PwC al seu informe “Emerging Trends in Real Estate”, que fa referència a la creixent popularitat de les zones que ofereixen serveis bàsics (accés a botigues, supermercats i entreteniment, zones de vianants, etc.) i que, alhora, conserven els beneficis tradicionals de l'estil de vida dels barris perifèrics. A més, segons l’anàlisi esmentada, el context actual podria portar els millennials en procés de formar una família a aquestes zones perifèriques o àrees metropolitanes més petites, que tendeixen a ser menys dependents del transport públic massiu. Aquests dos fets podrien impulsar el sector del lloguer d'habitatges unifamiliars, ja que són més assequibles per a un ampli nombre de llars. Així mateix, el document elaborat per PwC destaca que les urbanitzacions de les ciutats de mida mitjana i els seus voltants podrien ser una tendència a l'alça.\nPot interessar-te: Ciutats emergents: on viurem després de la COVID-19?\nLa 'nova normalitat' porta nous conceptes pel que fa a la forma en què els ciutadans es relacionen, i aquest canvi comporta també una nova forma d'entendre l'habitabilitat. En aquest context, per ara, sembla probable que tant les persones com les empreses busquin flexibilitat abans de prendre una decisió a llarg termini, la qual cosa aporta avantatges per al lloguer enfront de la inversió que suposa comprar un habitatge.\nDiferenciar l'habitatge amb millores i condicionament pot revalorar-lo i ajudar a aconseguir un rendiment més alt\nEn un mercat complex com el del lloguer, la diferenciació també és important i influeix en la fixació del preu. Així doncs, hi ha aspectes determinats que poden impulsar la revaloració de l'habitatge. A més de les característiques intrínseques de l'immoble, com ho són la ubicació, les dimensions, si és un primer, un tercer o un cinquè sense ascensor, o si té terrassa o piscina, la presentació de l'habitatge també hi juga un paper clau. Abans d'incorporar l'actiu al mercat, és recomanable posar-lo a punt, reparar tot allò que estigui deteriorat (manetes, endolls, parets...) i fins i tot millorar-lo per tal d'oferir més comoditat als futurs inquilins (comptar amb unes bones finestres que ajudin a controlar la temperatura, per exemple).\nPer emprendre aquestes millores i condicionar l'habitatge, cal valorar primer el context en què es lloga i a quin públic està dirigit l'immoble. Per al primer punt, cal tenir en compte que les necessitats i els interessos actuals han variat respecte dels que existien abans de l'arribada del coronavirus. Després de mesos de confinament i davant de possibles noves limitacions al moviment, els espanyols busquen cases amb espais més amplis i oberts. Així ho reflecteix l'estudi sobre el mercat immobiliari en el primer semestre de l'any realitzat per Tecnocasa i la Universitat Pompeu Fabra (UPF) de Barcelona, que assenyala que el balcó ha estat un dels requisits principals a l'hora de buscar habitatge. Per altra banda, no és el mateix llogar una casa a la platja a una família que un pis al centre de la ciutat a una parella sense fills. L'impacte que ha tingut la COVID-19 en el turisme ha propiciat que molts inversors que destinaven els seus habitatges a l'ús turístic hagin canviat a altres modalitats, com el lloguer residencial, per compensar les pèrdues que ha suposat la pandèmia. En concret, des que va començar l'estat d'alarma i fins al mes de juliol, al voltant d'un 20 % de l'oferta d'habitatges de lloguer turístic ha passat a la modalitat de residencial, segons les dades de www.pisos.com.\nI és que el lloguer temporal, que sol ser predominantment el destinat al turisme, pot oferir a la llarga més rendibilitat, però en contextos d'incertesa com l'actual per la crisi sanitària, el lloguer a llarg termini d'ús residencial pot suposar més estabilitat i una recurrència d'ingressos. En el primer cas és fonamental tenir en compte la ubicació, ja que en la situació actual un immoble ubicat en una gran ciutat pot ser menys rendible que un que estigui ubicat a les illes, on l'impacte del virus pel que fa a contagis ha estat més petit i on la concentració de persones és més baixa.\nAmb tot, una anàlisi del mercat ajudarà a fixar millor el preu de l'habitatge, de manera que no sigui ni molt superior ni molt inferior al preu de mercat. Un preu per sobre de la realitat pot generar rendes més altes, però també pot suposar una demora en el temps que es triga a tancar un contracte, així com atraure possibles impagaments.\nFotografia de Denzel Victory a Unsplash\nProtecció Seguretat Lloguer\nEls estralls econòmics de la pandèmia de la COVID-19 han conduït a una profunda


OCUPACIÓ FRANQUISTA DE CATALUNYA. FA 75 ANYS: 13 de gener de 1939\nLa Vanguardia ens parla de com es veu el conflicte a Catalunya a nivell internacional. La premsa italiana parla de "la frontera de los Pirineos es una frontera italiana", i de la part ben positiva que resultaria per a Itàlia si a Catalunya s'imposen els seus "camaradas" fascistes. I la inconveniència per a França si això arriba a passar.\nI tot això en un ambient prebèlic a nivell europeu. L'eix Roma-Berlin s'està fent fort davant del de Paris-Londres. I el resultat de la Guerra Civil a Espanya i del seu front de Catalunya serà ben determinant.\nPodeu lleginr-ne més a l'Hemeroteca de La Vanguardia.\nPublicat per TANA a 11:42


La crisi deixa en l'aire el futur de l'estació de l'AVE a la Sagrera - Albert Ollés/Xabier Barrena\nEl Periódico 12/12/08\n• Hereu reclama a Foment que "assumeixi" el cost total de l'obra perquè no es paralitzi el projecte.\n• El 62% del pressupost de la terminal s'havia de finançar amb unes plusvàlues ara devaluades.\nEl futur de l'estació de la Sagrera, la pedra sobre la qual s'assentarà l'operació urbanística i d'infraestructures més important que es porta a terme a Barcelona des dels Jocs Olímpics, torna a estar en suspens. La caiguda del preu del sòl derivada de la crisi immobiliària amenaça de deixar el projecte al calaix pel fet que un 62% del seu finançament depèn de les plusvàlues dels terrenys ubicats a sobre de la terminal i al seu entorn. Les reticències in crescendo de Foment a afrontar l'operació en aquesta nova conjuntura econòmica, tal com ja va avançar el Govern central el juliol passat després de l'última reunió del Consorci Barcelona Alta Velocitat, han encès el senyal d'alarma a l'ajuntament, fet que va portar ahir l'alcalde, Jordi Hereu, a reclamar al ministeri que "assumeixi" el cost total de l'operació en els seus pressupostos.\nAUGMENT DE SOSTRE\nSegons el pacte firmat el juny de l'any 2002 entre Foment, Generalitat i ajuntament, una part significativa del cost de l'obra de la terminal s'havia de costejar amb la venda dels terrenys que Renfe té al voltant de la futura estació. Una complexa trama que inclou fins a 11 plans urbanístics. El seu espai més significatiu està just a sobre de la instal.lació --que serà sub- terrània--, on es preveu construir una city d'oficines i serveis. Per facilitar l'operació, l'ajuntament va augmentar llavors el sostre edificable d'aquests terrenys de 390.000 metres quadrats a 545.000, és a dir, un 40%.\nActualitzant les xifres en aquests moments, dels 592 milions d'euros de cost previst, 223 ja estan contemplats com a aportació del ministeri a través dels seus pressupostos, mentre que els 369 milions restants correspondrien a les plusvàlues abans esmentades. La crisi, amb tot, ha engegat en orris aquesta mena de conte de la lletera urbanístic i Foment es troba ara que, si vol construir l'estació, haurà de rascar-se la butxaca més del que preveia. "No podem esperar a la primavera del 2009, quan Adif té previst aprovar el projecte constructiu final, per decidir aquest tema. En aquell moment ja ha d'estar consensuada la solució econòmica", va assegurar ahir Jordi Hereu a aquest diari.\nA diferència d'ocasions precedents, com l'adjudicació de les obres del túnel de l'AVE per sota de l'Eixample, la tramitació del projecte sembla estar encarrilada. Malgrat això, l'alcalde va mostrar la seva preocupació perquè l'agreujament de la crisi desemboqui en un nou retard de les obres. Davant d'aquesta situació va considerar "secundària" la discussió entre Foment i la Generalitat sobre com s'ha d'encarrilar tècnicament el problema financer: "L'únic que demano és que tots tinguin en compte que l'estació és prioritària per a Barcelona i Catalunya".\nUna de les opcions passaria per incloure l'estació en el paquet d'obres beneficiades per la disposició addicional tercera de l'Estatut. Segons aquesta disposició, l'Estat es compromet a invertir a Catalunya durant set anys el 18,85% de la despesa estatal en infraestructures. Si un any no s'invertís aquest percentatge, l'Estat està obligat a pagar la diferència entre aquest 18,8% i la mitjana executada a tot Espanya.\nSET ANYS DE 'BONUS'\nEl 2007, el primer dels set anys de bonus, l'Estat va invertir un 13,5% menys de la despesa convinguda, uns 500 milions d'euros. Aquests diners, que l'Administració central està obligada a tornar en un termini de dos anys, poden acabar a Catalunya de dues maneres. O destinant aquests 500 milions a un altre pla --sempre que siguin obres que hagi de fer l'Estat a la comunitat-- o bé abonant la diferència a la Generalitat.\nAquesta opció, no obstant, comptaria amb la més que probable oposició del Govern català, ja que el 62% del pressupost de l'estació no forma part de la inversió de l'Estat a Catalunya sinó que es costeja amb els beneficis immobiliaris abans citats. I si s'inclou l'estació com a inversió de l'Estat, això repercutiria en altres obres que es deixaria sense finançament.\nCal recordar que el 30 de juliol passat la Generalitat va entregar a l'Executiu central la llista d'infraestructures dependents de l'Estat que volia que s'executessin al més aviat possible. La inversió total suma 31.000 milions que s'hauran de repartir en set anys. Incloure-hi l'estació de la Sagrera (592 milions d'euros de cost) podria significar, per exemple, no emprendre el tan necessari desdoblament de la xarxa fèrria Barcelona-Vic (250 milions) o bé no resoldre els accessos per tren al port barceloní (300 milions). Preguntats per aquesta possibilitat, fonts municipals van afirmar que primar l'estació de la Sagrera no ha de perjudicar els altres projectes a la resta de Catalunya.\nTampoc la situació econòmica de la Generalitat --a l'espera d'un acord de finançament-- permet tenir gaires alegries ni grans luxes, com podria ser el de fer-se càrrec d'alguna de les obres de la llista presentada al Govern. Les partides destinades a infraestructures es troben pràcticament ofegades per la llosa que suposa la construcció de la L-9, amb més de 6.000 milions d'euros de cost. Com a mostra, la Generalitat ha adjudicat 26 estacions de la mateixa L-9 a la iniciativa privada, perquè les construeixin i, a canvi, les explotin durant un període de temps.\nPrecisament aquest model, el de la participació de les empreses privades, és una de les opcions amb què treballa un sector minoritari --pel canvi de model que comporta-- de l'ajuntament. Es tractaria de cedir l'explotació de la city d'oficines a una o diverses empreses privades (una UTE de grans constructors i fons d'inversió) a canvi que construïssin l'estació. Les administracions sempre conservarien alguna mena de control sobre el que s'hi construeixi, per tal de vetllar per la qualitat de l'obra.


L'OPEP augmentarà la producció de petroli amb set-cents mil barrils diaris\n01 octubre 2020 21:16\nEls ministres neguen que hi hagi existit pressions externes\nUn moment de la reunió de l'OPEP a Viena.\nL'Organització dels Països Exportadors de Petroli (OPEP) acordà ahir per unanimitat augmentar la producció de cru del càrtel amb prop de 700.000 barrils de petroli diaris per aturar l'escalada dels preus del cru, segons anuncià el secretari general de l'organització, Rilwanu L'Jukman, en finalitzar la reunió oficial que se celebrà ahir a Viena.\nEl nou nivell global de producció de l'OPEP quedarà establert en 25'4 milions de barrils diaris, així com havien avançat el ministre iranià del Petroli, Bijan Namdar Zangeneh, i el ministre algerià de l'Energia, Chakib Kkhelil. Lukman anuncià també que els ministres dels onze països membres de l'OPEP celebraran una nova reunió el proper 10 de setembre.\nSegons l'Agència Internacional de l'Energia, actualment es produeixen 500.000 barrils diaris més permesos en les quotes oficials de l'OPEP, la mateixa xifra que, segons els experts, anava a aprovar-se en la reunió d'ahir com increment de la producció petroliera, cosa que tan sols suposaria oficialitzar aquest excedent en el mercat.\nEls analistes consideraven menys probable que els ministres de l'OPEP aprovassin l'increment d'un milió de barrils que reclamaven els Estats Units. Finalment, l'augment acordat és una quantitat intermèdia que pot deixar relativament satisfetes les expectatives de la majoria dels països importadors de cru.\nL'acord «és unànime i només ens queda formalitzar-lo», afegí Zangeneh. «Sempre hem considerat que el preu de 25 dòlars (pel barril de Brent, cru de referència) era el que necessitàvem», continuà Khelil. «No hi ha hagut cap pressió per part dels Estats Units» per arribar a aquest acord, confirmà pel seu costat el ministre kuwaití del Petroli, Saud Al-Sabah. «Hem observat els preus, hem observat el mercat petrolier i hem pres la decisió apropiada», afegí.


RECURSOS PER A EMPRENEDORS LOCALS | Sant Feliu Innova\n20 febrer, 2009 6 Novembre, 2014 / Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat\nSegur que ja sabeu que el Departament de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de Sant Feliu, concretament el Servei d’autoocupació, ofereix:\nSuport a la realització del pla d’empresa (anàlisi de la viabilitat tècnica i econòmica).\nSeguiment de l’empresa constituïda.\nFa pocs dies hem descobert, gràcies a la Paloma del Telecentre del Solsonès, que des del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya, a banda d’un servei gratuit d’assessorament empresarial, han posat a disposició de la Xarxa un blog orientat a la comunitat d’emprenedors.\nAquest blog disposa d’un recull d’ajuts, notícies, aplicatius, plans d’empresa i recursos formatius.\nUn altre recurs interessant és el que ens va donar a conèixer en Jordi del Centre d’Empreses de Les Preses.\nEs tracta de d’una eina virtual per realitzar el pla d’empresa que han fet des de la La Garrotxa.\nConcretament han dissenyat una eina virtual de diagnòstic per ajudar als emprenedors i teletreballadors. Una eina on-line a què es pot accedir des de qualsevol ordinador amb Internet, que ajuda a l’emprenedor o emprenedora a realitzar el pla d’empresa i el pla de màrqueting del seu projecte de negoci.\nCom bé expliquen des del centre de teletreball de Les Preses “realitzar un pla d’empresa és vital per qualsevol negoci que es vulgui posar en marxa, ja que, ajuda a conèixer els punts forts i febles del projecte. D’aquesta manera, es poden introduir els canvis necessaris perquè la iniciativa esdevingui un negoci amb èxit“.\nVa sorgir d’un projecte europeu en què va participar el centre d’empreses de Les Preses juntament amb la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), l’Ajuntament de Manresa, l’Ajuntament de l’Hospitalet de Llobregat, la Fundació CECOT i la Diputació de Tarragona, en el marc de la iniciativa comunitària EQUAL de la Comissió Europea.\nUn tercer recurs d’interès per a persones que volen emprendre és EMPRENDEDORES TV, un canal fet per i per a emprenedors.\nEs defineixen com “Un canal de televisión por Internet pensado y dirigido íntegramente a los emprendedores y a todas las pequeñas y medianas empresas españolas“.\nEMPRENDEDORES TV es basa en testimonis reals que, en plataforma Web-Tv, utilitzen la força dels mitjans audiovisuals per narrar històries. També us ofereix la possibilitat de participar en el canal explicant la vostra pròpia historia d’emprenedoria o votant a les ja existents.\nL’objectiu és promoure les TIC a l’empresa catalana i així millorar la seva competitivitat mitjançant la introducció i la utilització eficient de les TIC.\nAltres enllaços informatius d’interès:\nElaboreu el Pla d’empresa (ACC10).\ncp’Ac, Fundación Privada para la Promoción de la Autoocupación de Catalunya\neines TIC, emprenedors, emprenedors de base TIC, micropimes i TIC\n← És Sant Feliu una Ciutat Digital ?!?\nLes Guies d’Empresa de PIMESTIC: aplicació concreta de les noves tecnologies al món de l’empresa !!! →


El nostre pitjor enemic: El comandant\nEl comandant és el protagonista d'aquesta novel·la. Com ja deia en un apunt anterior, es tracta d'un dels meus típics personatges, secundari, perdedor.\nAquí teniu la del protagonista, a la pàgina 9. Jo em vaig inspirar, aproximadament, en una persona real. A veure qui si algú l'endevina.\nPublicat per Jesús M. Tibau a 1:04


Absolen una menor perquè els Mossos d'Esquadra la van pressionar perquè confessés – l'actualitat.cat\nAbsolen una menor perquè els Mossos d’Esquadra la van pressionar perquè confessés\nEl jutjat anul·la la declaració i diu que els agents la van interrogar sense informar-la dels seus drets i sense advocat\n12 de juliol de 2020 Redacció\nJutjats de Girona. / GM\nAbsolta una menor perquè els seus pares i els Mossos d’Esquadra la van pressionar perquè confessés que havia robat una bossa en uns vestuaris d’un centre esportiu de Girona i havia utilitzar una targeta furtada en un establiment. El cas va arribar a judici al jutjat de menors de Girona.\nLa defensa de la menor va sol·licitar com a qüestió prèvia la nul·litat de les actuacions perquè sostenia que s’havien vulnerat els drets de la menor investigada. En concret, argumentava que els Mossos d’Esquadra l’havien interrogat sense informar-la sobre els seus drets i sense presència lletrada, aconseguint que la noia reconegués els fets i retornés la bossa que s’havia endut. El jutjat ha donat la raó a la defensa i ha anul·lat la prova.\nEls fets que van arribar a judici al jutjat de menors de Girona es remunten al 12 d’agost passat. La sentència conclou que ha quedat provat que la víctima tenia una bossa amb objectes personals a l’interior als vestuaris d’un centre esportiu del barri de Santa Eugènia i, cap a dos quarts d’una de la tarda, “va ser sostreta per persona desconeguda”.\nA l’inici del judici, la defensa encapçalada per l’advocat Jordi Colomer, va sol·licitar la nul·litat de les actuacions perquè entenia que s’havien vulnerat els drets de la menor. Segons argumentava la defensa, en el curs de la investigació, els Mossos d’Esquadra van anar a casa de la menor “per interrogar-la sobre els fets” i “per obtenir la motxilla que havia estat sostreta”. Unes diligències que van fer “sense fer-li informació de drets i sense presència lletrada”.\nEl jutjat dona la raó a la defensa. La magistrada recorda que la jurisprudència “ha declarat sempre nul·les” les manifestacions extraprocessals i autoinculpatòries “que no són espontànies, sinó conseqüència d’un interrogatori preliminar, més o menys formal, de la força policial”.\nEn aquest cas concret, la sentència conclou que la confessió de la menor “no es poden entendre” com declaracions espontànies perquè es fa “sota un interrogatori i un el curs d’una investigació”: “Va ser una declaració provocada pels agents amb un excés de zel”.\nLa sentència conclou que després d’escoltar els mossos i la menor “és evident” i “no hi ha dubte” que la confessió la “provoquen els agents”. “En un primer moment la noia nega els fets, i no és fins després d’insistir que, amb la pressió d’aquests i dels pares, manifesta que va agafar la bossa i va utilitzar la targeta en un establiment”, apunta el jutjat que també detalla que la menor va reconèixer els fets en veure’s acorralada perquè els agents li van dir que “estava gravada”.\nEl jutjat estima l’al·legació de la defensa d’anul·lar la prova: “Haurem de prescindir d’aquesta declaració i de l’entrega de la bossa per part de la menor”.\nCom que les imatges de les càmeres de videovigilància o el registre d’entrades i sortides del centre esportiu no es van aportar a la causa, el jutjat sosté que no hi ha proves que fonamentin una sentència condemnatòria “per molt que es pugui tenir per part de la jutjadora un convenciment personal de la implicació de la menor en els fets enjudiciats”. “No hi ha bagatge probatori suficient”, conclou el jutjat.\nPer això, absol la menor del delicte lleu de furt i del delicte lleu d’estafa dels quals l’acusava la fiscalia. L’advocat de la defensa, Jordi Colomer, subratlla que aquesta sentència ajuda a apuntalar la jurisprudència que fixa límits en l’actuació de la policia per “fer front a declaracions provocades pels agents de l’autoritat amb aparença de declaracions espontànies”.\nTres detinguts a Girona i una trentena a tot Espanya en una operació contra el tràfic d’haixix\nLa Guàrdia Civil ha detingut tres persones a la Jonquera, a Girona, i ha dut a terme altres 26 detencions a Cantàbria, Sevilla, Jaén, Huelva i Màlaga pertanyents a una organització dedicada al tràfic d’haixix […segueix llegint]\nQuatre encaputxats amb pistoles roben en un restaurant d’Estanyol i lliguen els propietaris\n8 de juliol de 2017 Redacció\nQuatre encaputxats armats amb pistoles han aconseguit un botí de més de 6.000 euros al restaurant Estanc Nou, al nucli d’Estanyol, al municipi gironí de Bescanó. Els delinqüents han lligat als propietaris, als quals han […segueix llegint]


estoig triple REVERSE by DIS2\nestoig triple REVERSE by DIS2 21,0 x 11,0 x 5,0 cm.\nestoig triple REVERSE esta decorada amb una tela de color blau marí amb una forma desdibuixada de color verd clar que ocupa la meitat. Etiqueta de goma amb el logotip de reverse. Tiradors personalitzats i corretges negres.\nestoig triple REVERSE té tres compartiments amb tancament de cremallera per poder distribuir el material d'esciptura de manera ordenada. Material: 600D polièster impermeabilitzat.


Cinc responsables per un homicidi per imprudència greu\nSucesos\t 11 Enero 2021\t Visto: 772\nUn conductor va morir el juliol a l’A-2 quan el camió que conduïa va patir un greu accident com a conseqüència del\ndeficient estat dels neumàtics\nAgents de la Policia de la Generalitat - Mossos d’Esquadra de l’Àrea Regional de Trànsit de la Regió Policial Metropolitana Sud van denunciar el 23 de desembre davant el Jutjat de Primera Instància número 6 de Rubí cinc homes, de nacionalitat espanyola i colombiana, entre 26 i 75 anys i veïns de Salou i Tarragona com a presumptes autors d’un delicte contra els drets dels treballadors i un altre per homicidi per imprudència greu.\nEls fets van tenir lloc el 3 de juliol quan un camió articulat que circulava per l’autovia A-2, a l’altura de Castellbisbal va patir un greu accident. El conductor del camió va perdre el control del vehicle, el qual va agafar una trajectòria a l’esquerra, creuant el tercer carril de l’autovia i xocant amb la mitjana de formigó.\nEl conjunt articulat, sense cap tipus de control del seu conductor, va rebotar amb la tanca de formigó per novament anar cap a l’esquerra i tornar a xocar amb la tanca de formigó de la mitjana. En aquest últim xoc la cabina de la tractora va impactar contra el suport d’un pòrtic (panell informatiu). El suport del panell informatiu és una biga de ferro de grans dimensions la qual va produir greus deformacions en la cabina de la tractora que van provocar la mort del conductor.\nL’informe pericial emès per l’Àrea Central d’Investigació d’Accidents de Trànsit va certificar que el motiu de l’accident havia estat el deficient estat dels neumàtics de la tractora accidentada.\nDavant dels indicis els investigadors van fer un acurat històric de reparacions i manteniment del vehicle sinistrat, un camió que portava fets més d’un milió de quilòmetres i van trobar greus anomalies, començant perquè el semiremolc accidentat no tenia la ITV vigent (feia dos anys que li havia caducat), fins determinar que el manteniment no havia estat l’adequat i podia ser la causa directa de l’accident que va patir el vehicle, motiu pel qual van denunciar els responsables de l’empresa de serveis i obres titular del camió sinistrat per un presumpte delicte contra els drets dels treballadors i un presumpte delicte d’homicidi per imprudència greu.\nAixí mateix, els investigadors van poder comprovar que aquestes irregularitats i incompliments eren pràctica habitual de l’empresa denunciada i el seu parc mòbil, vehicles de transport i gran tonatge, patia greus retards en les revisions tècniques obligatòries motiu pel qual havien estat denunciats i immobilitzats en repetides ocasions per dotacions de trànsit.\nA més, la investigació va recollir com els responsables de l’empresa havien acomiadat anteriorment algun xofer per negar-se a conduir camions als quals els havien muntat neumàtics rebutjats per vells per altres camioners, davant la negativa dels responsables a pagar-ne de nous com era necessari. De fet, el xofer que va ser víctima mortal de l’accident havia decidit que justament aquell era el seu darrer dia de treball en aquella empresa, davant el neguit que li suposava treballar amb aquells mitjans.\nEl jutjat informat dels fets i receptor dels informes pericials de l’accident citarà a declarar als denunciats sobre els fets punibles.


Club Bàdminton Vilanova del Vallès: de desembre 2007\nDarrers resultats 2007\nAmb una mica de retràs passem a fer recompte dels resultats obtinguts a les darreres competicions d’aquest primer trimestre de la temporada 07-08. La setmana del 10 al 16 de desembre, desprès del super pont de la Puríssima , tots els jugadors en actiu del CBVV van poder gaudir del bàdminton en primera persona.\nEn primer lloc els nois i noies de l’equip sub-15 tenien en joc l’últim punt de la Lliga de Clubs que celebrava la última jornada a casa dels granonellins del IES Antoni Cumella. Ens vam desplaçar tots els integrants de l’equip per jugar, recolzar-nos i procurar-nos calor dins el fred pavelló Congost. Es van jugar partits interessantíssims i molt ajustats, de la mateixa manera que va quedar el marcador final de l’encontre: 4-3 a favor dels de Granollers que ens van tornar a guanyar en l’últim partit, el mixta. Així s’acaba la competició per equips sense que ens haguem pogut endur cap punt, però si que ens emportem un sac de bons moments que ens fan créixer com a jugadors, com equip i com a club. La propera temporada tornarem a la Lliga de Clubs amb els ànims renovats i ja poden tremolar!\nL’altre competició de la setmana va tenir lloc a Viladecans i consistia en la 2a prova del Circuit Català II, com ja sabeu és una prova individual en què estan convocades totes les categories inferiors i també els veterans d’iniciació, com són alguns dels integrants del nostre club. Al llarg del matí 9 jugadors del CBVV van suar la samarreta amb esforç i dedicació, fet que ens va donar un grapat de recompenses i satisfaccions.\nLes veteranes es van disputar el primer lloc a un únic partit que va guanyar la Marga; l’Elena va quedar en segon lloc. Els veterans Lluís i Josep no van coincidir en sorteig de grups i es podrien haver trobat en semifinals, malgrat que no va poder ser. La final la van disputar en Josep i en Bartolomeu de Granollers, enfrontament a 3 sets que es va endur el veterà granonellí.\nI tampoc no ens podem deixar el “campionat” familiar que vàrem organitzar el divendres 21 de desembre amb l’objectiu d’acomiadar el 2007 amb una trobada badmintonista d’oci familiar. Guanyar no sabem qui va guanyar, però de ben segur que tots ens ho vam passar d’allò més bé. Alguns pares van poder jugar per primera vegada amb els seus fills i compartir l’esport que tant els agrada.\nAra comencem un nou any, la segona part de la temporada 2007-2008 i esperem seguir gaudint del nostre esport i sobre tot del bon ambient que es respira al club.\nFeliç 2008 !!\nEii, recordeu que dimecres 9 de gener tornem a tenir entrenaments!!\nDrop de Patrícia el dissabte, de desembre 22, 2007\n3a Jornada dels JJEE\nLa 3a Jornada dels JJEE ha tingut lloc al nostre Pavelló, qui ens ho anava a dir quan l'any passat per aquestes dates encara teniem 3 úniques pistes de bàdminton pintades.\nDes de les 9,30h del matí es van disputar un total de 76 partits, entre els quadres previs, semifinals i finals de les categories més petites: benjamins, alevins, infantil i cadet, pel masculí i pel femení. Com sempre van haver-hi resultats per tots els gustos. L'Anna Pujol, en Joan Pujol i el Raúl Benítez s'estrenaven en la competició i ho van fer com uns valents, defensant el terreny de joc en cadascú dels partits que els va tocar jugar.\nLa categoria benjamí masculí la va guanyar l'Enric Vera, el nostre futbolista-badmintonià que sempre que pot no deixa passar l'oportunitat de jugar les competicions de bàdminton. Seguidament, com a segon classificat, va quedar en Pol Bellot que aquesta temporada té més difícil això d'emportar-se el primer lloc i n'ha d'estar agraït perquè és la segona millor manera de millorar en el bàdminton (la primera és entrenar, és clar!).\nL'aleví masculí va ser la competició més curta de la jornada amb només 3 inscrits. Sigui com sigui l'Oriol Bellot va tornar a sumar els seus 120 punts que s'emporta com a primer classificat, fet que el segueix col·locant en el primer lloc de la classificació general.\nL'Anna Rovira es va estrenar als JJEE desprès d'una lleu lesió que l'ha tingut en repòs uns dies, coincidint amb les dues primeres jornades d'aquesta competició. Ahir va aprofitar de valent la seva participació conseguint el primer lloc en la categoria aleví femení.\nL'infantil masculí encara se'ns resisteix, en Fran Corbera està acomodat al 3r lloc però tal com van les coses és qüestió de temps que doni el salt per a jugar la final, i fins i tot per ser primer. El partit de semifinals va ser molt disputat, es van jugar 3 sets ajustadísims que finalment van donar la victòria a Xavier Arteaga de La Garriga. Tot i això no hem de ser ambiciosos, s'ha de valorar moltíssim aquest 3r lloc en la jornada d'ahir i també en la classificació general.\nLa propera cita és el 15 de desembre a Viladecans amb la 2a prova del Circuit Català II, fins aleshores a entrenar ben fort!\nDrop de Patrícia el diumenge, de desembre 02, 2007


15/04/2020 Àngel Soro\nT’han llençat als peus dels cavalls a lluitar per les vides dels pacients que estan a una unitat de cura intensiva. Pujar la canalla, resistir un marit emocionalment llunyà, formar-te i lluitar. Sense dormir. Amb la cara marcada per les ulleres i la mascareta, arrapades a la cara com una paparra. Pacients que necessiten aire. Aire que a tu et manca.\nT’han llençat a l’arena dels gladiadors i tots t‘aplaudeixen perquè ets una heroïna. Mai es van preguntar quantes nits sense tancar els ulls has emprat en salvar vides o en criar-ne d’altres. Fins i tot el veí envejós, d’aquests que no fan res de profit, aturat des de l’esclat de la bombolla del maó, t’ha fet quatre fàstics renegant com una ratapinyada. Treballaves a un hospital i és clar, eres una privilegiada i calia fer-te saber que l’enveja se’l menjava. Però no volia veure el teu esforç per pagar-te els estudis. Totes les hores dedicades a aprendre. Totes les forces dirigides a fer una feina que és per ajudar els altres. Treballar. Estudiar. Treballar. Dormir poc. El nen plora. L’olla bull. No he dormit. Però volies ser infermera, tècnica, auxiliar, educadora, treballadora social, aprendre bé la tasca del camp, les nits de fer pa, tenir cura dels que no la poden tenir d’ells mateixos, gent gran, gent especial, gent amb dificultats de veritat.\nTu segueixes a primera línia de foc i els anuncis tergiversen la vida: volen fer-nos creure que a les vuit del vespre aplaudim cuidadores i homes armats. Aquells que van enviar a la porta de l’hospital a atonyinar-vos sense recança per defensar els serveis que, finalment, van retallar. Els que ara no teniu i no tenim. I ara amb sorna, surt a fer el paperot, fent-nos creure que tots els mals vénen d’Almansa i en to burleta, es guanya els imbècils amb allò del gobierno español.\nTu aniràs a salvar vides arriscant la teva. No hi ha material. No hi ha recursos. Però veig homes armats amb mascaretes. Veig diners lliurats als mitjans privats. Tu aniràs a salvar vides arriscant la teva. I encara quan arribis a casa desfeta, et trobaràs el veí recaragolat en la seva misèria humana, que et mirarà malament. Aquest veí que no va lluitar per defensar la sanitat. Que no va lluitar per defensar el seu lloc de treball. Que cobra uns diners perquè d’altres van a treballar i paguen impostos i cotitzen i aporten a una bossa de què ell n’és beneficiari. Una bossa que tu també li emplenes. Aquell veí que no surt a dir-te si necessites res. Aquell veí que va aplaudir els qui us van fer blaus als braços a la porta de l’hospital, aquell dia en què defensàveu el seu respirador.\nI així seguim en la roda d’aquesta estafa infinita. Defensant el respirador d’aquell qui no lluita, d’aquell que aplaudeix la repressió i no col·labora en omplir el rebost però que és el primer que pidola el seu plat. Això sí, sempre, com a bon lacai vol el botí esquifit que li pertoca pel sol fet de besar els peus del monarca i la seva cort de carronyers.\nAra t’aplaudiran però quan això passi ja ningú ho recordarà. Potser hauràs lluitat per la vida del veí rancuniós i dels indiferents que mai van venir a donar suport a la porta dels hospitals. A la porta dels mercats de proximitat. De les botigues de queviures del barri. Als tractors dels pagesos dels pobles. A la porta dels centres on acaronen la vida les persones grans. Als horts. A la llarga nit dels forners. A la porta de l’escola. Aquest repic de mans arribarà a l’horabaixa i fugirà sense retorn. Retornaran les nits sense dormir i el nen malalt. Els contractes de mes i les no vacances.\nI tot i això, avui em dius que el veí ha de tenir el seu respirador. I jo admiro la teva passió per la vida, la teva força.\nQuan marxes per la porta torno al meu pensament. Tens raó però, es fa pesat lluitar pel respirador dels qui no lluiten ni protesten, perquè com deia Pedrolo, cal protestar fins i tot quan no serveix de res.


Catalunya registra l'hivern més sec dels últims 100 anys\nLes pluges dels últims 3 mesos són les més baixes des del 1914\nLes escasses pluges i nevades dels últims tres mesos trenquen rècords. És l'hivern més sec des del 1914, segons dades de l'Observatori Fabra. La sequera es podria allargar durant el mes de març.\nMIQUEL BERNIS BARCELONA. Actualitzada el 03/03/2012 00:00\n260x366 L'estat de les reserves d'aigua del pantà d'Oliana, que és al 62% de la seva capacitat. / DAVID BESORA / EFE L'estat de les reserves d'aigua del pantà d'Oliana, que és al 62% de la seva capacitat. / DAVID BESORA / EFE\nSi ens fixem estrictament en els números, no hi ha dubte que aquest hivern serà més recordat per la falta de precipitacions que no per l'onada de fred siberià de principis de febrer. Acabat el febrer, els climatòlegs ja donen l'hivern per tancat -per a ells l'estació la componen el desembre, el gener i el febrer sencer- i arriba el moment de fer els càlculs.\nLes xifres són de rècord. A l'Observatori Fabra de Barcelona la suma de les pluges de desembre, gener i febrer és la més baixa des que s'hi recullen dades, és a dir, des del 1914. En total hi han caigut 15,9 litres per metre quadrat, una xifra que trenca l'anterior rècord de 16,5 que datava de l'hivern 1937-38. La sequera és igual d'intensa a la majoria de comarques. A Lleida, amb dades des del 1959, només hi ha hagut un hivern similar a aquest, el del 1999-2000 que també va registrar una pluja de 5 litres en tres mesos, la mateixa dada que enguany. A Girona les dades de l'Agència Espanyola de Meteorologia comencen el 1920, i en aquest cas només l'hivern del 1952-53 va registrar menys pluja que el d'enguany. Llavors van caure només 14 litres en 3 mesos i aquest any n'hi han caigut 26.\nI així podríem trobar registres similars a la majoria de comarques. Les úniques excepcions a aquest hivern extremament sec són el vessant nord del Pirineu i en menor mesura les Terres de l'Ebre. Tot i així, Tortosa ha acumulat en tres mesos 23 litres per metre quadrat, i des de l'hivern del 1994-95 no hi plovia tan poc.\nUna sequera prevista\nLa situació comença a ser preocupant per als conreus, i els embassaments mostren un optimisme enganyós: els pantans de les conques internes de Catalunya són al 84% de la seva capacitat, però aquest any no rebran gairebé cap aportació de neu del Pirineu durant la primavera. Per citar-ne dos exemples, amb dades d'ahir, l'estació de Meteocat situada al vessant nord del Cadí, a 2.150 metres, tenia només 2 centímetres de neu acumulats, quan el normal seria que en tingués 90 en aquesta època. La sequera d'aquest hivern es va preveure. Un dels índexs més fiables de pronòstic a llarg termini a Europa és l'anomenada oscil·lació de l'Atlàntic Nord o NAO. És un càlcul entre la pressió atmosfèrica que hi ha a les Açores i la que hi ha a Islàndia. Segons els resultats, es pot deduir com serà la circulació atmosfèrica a Europa les pròximes setmanes, i si això ajudarà o no que hi hagi pluges.\nEnguany, tots els models climàtics apuntaven un hivern anormalment sec, com ha estat. Els mateixos pronòstics indiquen que el març serà un mes amb menys pluja de la que caldria esperar.


Els espanyols conservaven en el seu poder un total de 1.654 milions d'euros en pessetes sense canviar a octubre de 2015, l'equivalent a 275.202,44 milions de pessetes, dels quals 852 milions d'euros (141.760,87 milions de pessetes) es guarden en bitllets, i 802 milions (133.441,5 milions) en monedes, segons dades del Banc d'Espanya.\nA l'octubre els espanyols van canviar un milió d'euros, l'equivalent a 166.300.000 de pessetes. El 2014 es van canviar 11 milions d'euros, 1.830 milions de pessetes. La conversió es va fer principalment en bitllets, amb un bescanvi de 9 milions d'euros (1.497 milions de pessetes), mentre que en monedes es van canviar 2 milions d'euros (332 milions de pessetes).\nEl Govern espanyol va fixar en tres mesos el període de convivència per a les dues monedes, des de l'1 de gener de 2002, quan va començar a circular l'euro a la butxaca dels espanyols, fins al 31 de març del mateix any, i, des de llavors i fins al següent 30 de juny, va establir un període de canvi de les monedes i dels bitllets en pessetes a les oficines bancàries. A partir de l'1 de juliol d'aquest any, els espanyols han d'acudir al Banc d'Espanya si encara conserven l'antiga divisa nacional.\nEl Banc d'Espanya deixarà de canviar pessetes a euros de manera definitiva el dia 31 de desembre de 2020, per la qual cosa els espanyols encara tenen una mica més de cinc anys per retornar els 275.368,8 milions de l'antiga moneda nacional i aconseguir els 1.655.000 d'euros que valen avui dia.


La portada - 21-12-2016 • Ràdio Capital de l'Empordà\nLa portada – 21-12-2016\nEm temo que en matèria de turisme, cada vegada ens posarem menys d’acord. Que el turisme és la principal indústria del país i també de l’Empordà, és una obvietat. Però a casa nostra, sempre hi ha hagut aquell recel cap a la gent que ens visitava, que sovint eren vistos com a invasors, més que no pas com a visitants.\nA la gent de Barcelona els hi diem xaves, pixapins, camacus o altres lindeses i no és pas en to afectuós precisament. Però tot plegat ha quedat sempre en aquesta relació de vol i dol. En aquesta burla cap als hostes, bo i contenint el to, no fos cas que se’ns en vagin.\nD’un temps ençà, hi ha però un canvi del discurs. o millor dit, l’aparició d’un nou relat, hostil cap al turisme i que expressa sense embuts que el turisme fa nosa. Que ens està envaïnt. Canibalitzant els nostres espais, cases, pisos de lloguer. Des del gremi dels allotjaments, s’atribueix als nous moviments polítics d’esquerres (CUP, PODEM, BCN en comú, etc…) aquesta nova “turismofòbia” i alerten que afegir traves, farà minvar el turisme i conseqüentment els ingressos i la riquesa que genera.\nEn aquesta mateixa portada, hem repetit manta vegades, la necessitat de mesurar el turisme per l’afectació que té sobre el territori. Hem parlat de la necessitat d’evitar port aventurització de l’Empordà, però sabent sempre, que a falta d’indústria, investigació o sector primari, ara mateix és la millor font de riquesa que tenim.\nTot plegat ve a tomb, perquè la Generalitat ha decidit apujar un 100% l’import de la taxa turística, però només als pisos i apartaments turístics, deixant al marge a càmpings i hotels i és clar, els primers s’han posat en peu de guerra. Tot plegat diuen, és culpa de la CUP que pressiona el govern per la via de la dimonització del turisme. Doncs d’aquest tema, en parlarem avui amb el president de la Federació catalana d’apartaments turístics en Lluís Torrent\nArticle anteriorLa CUP reclama a la Diputació que reformi ja el Consorci de la Costa Brava\nArticle següentLluís Torrent: “Si no es canvia l’augment de la taxa turística, ens plantegem desobeir”


Queda totalment prohibit accedir a la sala amb armes de foc, artefactes pirotècnics, matèries explosives, inflamables o insalubres.El contractant haurà de respondre davant la llei si no compleix aquesta normativa.\nQueda totalment prohibit l’ utilització de qualsevol tipus de COMFETI o similar.\nNo està permesa l’entrada d’animals de cap tipus a la sala.\nNo està permès fumar a dins de la sala; així com tampoc el consum de substàncies estupefaents o psicotròpiques en cap espai del recinte.\nQueda prohibida la realització d’activitat il·lícites, contràries a l’ordre públic, la moral, els usos o els costums del lloc. El contractant s’obliga a respectar i fer respectar les normes de seguretat, les ordenances municipals i les normes de comunitat en les quals s’integra el local, responent dels danys que l’incompliment de tals preceptes pugui ocasionar.\nL’entrada de menors a la sala haurà de ser supervisada per adults majors d’edat, que es responsabilitzaran de la vigilància dels menors. TOTALMENT PROHIBIT DEIXAR SOLS ALS MENORS D’EDAT,ADOLESCENTS INCLOSOS.\nLa zona infantil, inclòs el parc de boles, són espais vulnerables. Si-us-plau, no mengeu ni deixeu que mengin en aquest espai. L’ higiene és primordial.\nELS MAJORS DE 12 ANYS NO PODEN ENTRAR A LA ZONA INFANTIL.\nCom a mesura d’higiene i seguretat els nens i nenes no podran accedir al parc de boles amb calçat i hauran de portar mitjons.\nL’espai infantil ha d’estar supervisat per un adult/a que vetlli per la seguretat dels infants.\nSi accedeixen menors de 3 anys s’han de posar els sistemes anti-caiguda del parc infantil (L’equip de La SúperFesta us donaran les indicacions pertinents).\nEn el cas de voler posar cap tipus de decoració que s’hagi de subjectar a les parets o al sostre el nostre equip us indicarà la seva ubicació.\nTot el material que hi ha a la sala es pot fer servir, recorda que has llogat la sala com a espai per una celebració i tens una responsabilitat amb el seu contingut, així que en abandonar la sala tot el material ha de quedar en òptimes condicions.\nNo està permès llençar cap tipus d’element al vàter que no sigui el propi paper de vàter. (La resta s’ha de llençar a les papereres).\nPer a un ús correcte de l’espai, quan acabeu de fer la celebració, heu d’escombrar si el terra us ha quedat brut i recollir les escombraries al marxar.\nTambé haureu de deixar la sala neta i endreçada com l’heu trobat a l’arribar: sala de jocs, sala d’estar, parc infantil, cuina, etc.\nNo està permès parar o estacionar cap vehicle a la vorera de davant de la sala.\nSi sortiu a fumar dipositeu les burilles a un recipient adient, no les llenceu a terra.\nA l’hora de sortir de la sala, respecteu el descans dels veïns.


Com anar a les platges d'Orpesa de manera segura\nConeix les mesures de seguretat per a gaudir de les platges d’Orpesa aquest estiu\n17/08/2020 - Marta Ferrer Rodrigo\nMoltes platges estan patint aquests dies aglomeracions de gent, malgrat les recomanacions i les mesures que imposen les autoritats. És per això que l’Ajuntament d’Orpesa ha establit una sèrie de normes per a gaudir de les platges de manera segura.\nEn primer lloc, s’ha d’accedir a les platges pels passejos habilitats i complir amb les indicacions sobre l’aforament i el servei de salvament i socorrisme, per a evitar aglomeracions. És obligatori mantenir la distància social de 2 metres amb persones no convivents i, a més, s’ha d’utilitzar calçat per a entrar i eixir en les passarel·les habilitades, així com parar atenció als cartells informatius i circular per la dreta.\nLes ombrel·les no es poden instal·lar a una distància menor de 4 metres entre si i tampoc es podrà col·locar ombrel·les o altres elements en primera línia de platja sense que els seus propietaris siguen presents. De fet, les persones que realitzen aquesta pràctica per a assegurar-se un lloc, seran sancionades amb una multa que pot ascendir fins als 750 euros.\nEls passejos en la riba hauran de garantir un distanciament social i s’ha de circular per la dreta. De la mateixa manera, els banyistes han de guardar 2 metres de distància entre si.\nTampoc és recomanable la realització d’esports col·lectius, ni romandre més de 4 hores a la platja.\nEs recorda, de la mateixa manera, que no s’ha d’accedir a les platges si es tenen símptomes de malaltia. També s’informa sobre la implantació de sistemes de megafonia, perquè els usuaris de la platja puguen estar informats al moment sobre qualsevol esdeveniment, aforament o mesures de seguretat. El servei estava disponible a la platja la Concha, però s’ha ampliat a les platges Morro de Gos i Amplàries.\nDesenes de persones participen en Ares en la primera marxa guiada de 'De ruta amb la Dipu'


‘Memòria de la Modernitat’ arriba a la capital del Camp de Morvedre amb obres de Sorolla, Pinazo i Equipo Crónica, entre altres, després d'acumular 50.000 visites al seu pas per Requena, Alzira, Gandia i Ontinyent\nLa mostra, amb peces vinculades a Sagunt d'artistes com Francesc Domingo i Isabel Tristán, podrà visitar-se fins al 14 de juliol de 17 a 21 hores els laborables i tindrà horaris especials els caps de setmana i festius\nL'exposició itinerant ‘Memòria de la Modernitat’, que recull els tresors artístics de la Diputació de València, obri les seues portes al públic a Sagunt amb novetats destacades com ‘L'últim dia de Sagunt’, de Francesc Domingo, ‘Conte d'hivern’, d'Isabel Tristán, o ‘Retrat d'una dama’, d'Agustí Esteve.\nLa mostra, que inclou obres de Sorolla, Pinazo i Equipo Crónica, entre altres artistes que engrandeixen la col·lecció de la Diputació, podrà visitar-se fins al 14 de juliol a la Sala Glorieta de la Fundació Bancaixa, cedida per aquesta entitat a l'Ajuntament per a albergar aquesta selecció del patrimoni artístic provincial, en horari de 17 a 21 hores els dies laborables, els dissabtes de 10 a 14 hores i de 17 a 21 hores, i els diumenges de 10 a 14 hores.\nEn l'obertura han estat presents tres dels comissaris de ‘Memòria de la Modernitat’, Rafael Gil, Ester Alba i Felipe Jerez, que s'han encarregat de la visita guiada per a explicar els detalls d'aquesta selecció de 62 obres procedents del patrimoni de la Diputació. El president de la corporació, Toni Gaspar, l'alcalde de Sagunt, Quico Fernández, el president de la Fundació Bancaixa, Rafael Alcón, i el director general de Saggas, Santiago Álvarez, han visitat la mostra a la sala situada en la Plaça Cronista Chabret.\nObres vinculades a Sagunt\nEn aquesta selecció no podien faltar peces vinculades a la capital del Camp de Morvedre, com ‘L'últim dia de Sagunt’, de Francesc Domingo, o ‘Somni sobre les ruïnes de Sagunt’ (1953), d'Agustí Albalat, obres inspirades en l'època romana d'aquesta ciutat; així com els quadres ‘Conte d'hivern’, d'Isabel Tristán, i ‘Joan a la taula’, de Victoria Civera, totes dues artistes procedents del Port de Sagunt.\nUna altra de les novetats d'aquesta mostra és la incorporació, per primera vegada, de ‘Retrat d'una dama’ (1806), d'Agustí Esteve, considerat un dels millors retratistes espanyols de finals del segle XVIII i principis del XIX. De la mateixa manera, reuneix fins a quatre Sorollas, entre aquests ‘El Palleter’; ‘El guardavia’, d'Ignacio Pinazo i Camarlench; ‘Escola de París’, d'Equipo Crónica; ‘El crist crucificat amb la Mare de Déu i Sant Joan’, de Francisco Ribalta; o ‘Retrat de l'Arquebisbe de València Francisco Ximénez del Río’, de Vicent López, entre altres quadres rellevants.\n‘Memòria de la Modernitat’ fa un recorregut per la història de l'art valencià des del gòtic fins a l'actualitat, amb especial atenció als segles XIX i XX. Així mateix, dedica un espai per a donar visibilitat a les dones artistes, moltes d'elles becades per la Diputació. En aquest sentit, la selecció de Sagunt és la que inclou més peces de dones artistes, amb fins a nou obres.\nEn paraules d'un dels comissaris de ‘Memòria de la Modernitat’, Felipe Jerez, el que caracteritza la mostra és precisament “la seua riquesa i varietat tants d'estils com d'èpoques”. Es tracta de “un constant diàleg entre el passat i el progrés, que agrupa en el mateix espai una combinació d'obres d'artistes tan variats com Equip Crònica, Francisco Ribalta o José María Yturralde”, segons explica el comissari.\nDes que va obrir les seues portes a Requena i després de fer escala a Alzira, Gandia i Ontinyent, prop de 50.000 persones han pogut gaudir dels tresors artístics de la Diputació, a través d'una variada selecció del patrimoni de la corporació provincial, que compta amb més de 4.500 creacions artístiques entre pintures, dibuixos, escultures i gravats.\n‘Memória de la Modernitat’ es complementa amb una sèrie d'activitats paral·leles gratuïtes, com a visites guiades, taules redones, diàlegs amb les obres o tallers didàctics familiars i escolars, així com visites comarcals que, en aquest cas, aproparan l'art a tota la comarca del Camp de Morvedre.\nFelipe Jerez, comisari de 'Memòria de la Modernitat'\nEster Alba, comisària de 'Memòria de la Modernitat'\nIsabel Tristán, artista becada Alfonso Roig