L'espectador, amb Gemma Nierga\nGemma Nierga ha conversat amb Eva Piquer, una ferma defensora de la cultura, que acaba de publicar "Evasions", un llibre de pensaments i reflexions il·lustrat per Eva Armisén. Amb ella també hem parlat del seu pas fugaç per la política, durant quatre mesos, com a diputada independent per les llistes d'ERC en les eleccions del 2012.\nBob Pop: "Vaig ser homoemocional molt abans que homosexual"\nGemma Nierga ha conversat amb Roberto Enríquez, molt més conegut com Bob Pop, subdirector del "Late Motiv" d'Andreu Buenafuente. Acaba de publicar el llibre "Un miércoles de enero", en què relaciona titulars i notícies aparegudes a la premsa en un sol dia, el 10 de gener d'aquest any. Amb Bob Pop hem parlat dels canvis polítics dels darrers mesos, de la defensa d'un referèndum acordat per poder votar no... i d'emocions íntimes.\nÀlex Rigola: "No m'interessen gens els personatges, m'interessen les persones"\nGemma Nierga ha conversat amb Àlex Rigola i Ariadna Gil, director i una de les actrius del muntatge "Vania (escenas de la vida)", que es pot veure dins del Grec a la Sala Muntaner fins al 29 de juliol. En aquest espectacle, quatre actors que s'anomenen entre si pel seu nom real, tancats dins d'una caixa de fusta amb només 60 espectadors, pronuncien les frases de Txékhov com si els sortissin de dins, sense impostar.\nClàudia Cedó: "La mort és un tabú; la d'un nonat, encara més"\nGemma Nierga ens ha presentat la Clàudia Cedó, autora de l'obra de teatre "Una gossa en un descampat", que es pot veure a la Sala Beckett fins al 29 de juliol dins del Grec. La Clàudia ha escrit aquest text basant-se en la seva història: el setembre passat va haver d'afrontar la mort perinatal de la criatura que esperava, obligada a parir un nadó sense vida. Hem volgut parlar d'un tema que afecta moltes dones, però del qual se'n parla ben poc, a partir d'un muntatge teatral que no furga en el drama, sinó que busca il·luminar les parts fosques dels descampats que tots portem a dins.\nCristina Gallach, sobre la crisi dels refugiats: "Cap solució és ràpida o matemàtica"\nGemma Nierga ha conversat amb una de les catalanes més influents en la diplomàcia internacional, Cristina Gallach, que ha estat mà dreta de Javier Solana a l'OTAN, secretària general adjunta de les Nacions Unides i ara consellera d'Igualtat d'Oportunitats de la Unió Europea. Gallach ha parlat amb nosaltres de la política migratòria dels Estats Units i de les opcions de diàleg entre Quim Torra i Pedro Sánchez. De passada, hem sabut que George Bush era més afable que Barack Obama en el tracte personal.\nMossèn Peio Sánchez: "Actualment la influència del papa sobre el poder no és gaire gran"\nGemma Nierga ens ha presentat mossèn Peio Sánchez, rector de la parròquia de Santa Anna de Barcelona, on s'organitza un hospital de campanya que durant el dia atén persones sense sostre. Amb ell hem parlat de solidaritat, de la responsabilitat de l'Església... i de cinema, una de les seves grans passions.\nÍñigo Errejón: "No es pot governar Espanya contra Catalunya"\nGemma Nierga ha conversat amb Íñigo Errejón, diputat al Congrés i secretari d'Anàlisi Estratègica de Podem, que parla un català perfecte perquè va viure i estudiar durant un parell d'anys a Girona. Li hem demanat l'anàlisi dels darrers canvis inesperats en la política espanyola i la seva recepta per a Catalunya. D'entrada, considera que el nou fiscal general hauria d'anar desfent les mesures d'excepció.\nComençar de zero a partir d'una xocolatina\nGemma Nierga ha conversat amb Marta Magaña, autora del llibre "La xocolatina", i la seva germana Maria Lluïsa. Són protagonistes d'una història increïble de superació. Un accident de moto a la Costa Brava li va treure a la Marta tots els seus records i la possibilitat d'expressar-se com abans, però no pas les ganes de lluitar i recuperar la seva vida al màxim possible. Fins i tot més enllà del termini de dos anys que li van donar els metges. Quan estava ingressada a l'hospital, el seu cunyat, l'actor Jordi Boixaderas, va aconseguir la seva primera reacció conscient després d'oferir-li una xocolatina After Eight.\nCelebrem els 25 anys de "Tres senyores i un senyor"\nAvui hem estat nosaltres qui li hem portat dues convidades i bones amigues a la Gemma Nierga: Susanna Griso i Fina Brunet. Totes tres van presentar un dels programes més recordats de la història de TV3, que just ara ha fet 25 anys. Parlem de "Tres senyores i un senyor", amb l'aparició sorpresa d'un dels senyors que hi van passar, Ramon Pellicer.\nJavier Clemente, sobre ETA: "N'hi ha que estan posant pegues a una cosa que és bona"\nEn l'espai de la Gemma Nierga hem pogut saludar Javier Clemente, que es troba a Girona per jugar a golf. L'entrenador basc s'ha mostrat disposat a tornar a entrenar un equip de Primera Divisió, sobretot si fos l'Athletic de Bilbao o l'Espanyol. Amb Clemente, un home acostumat a parlar sense pèls a la llengua, també hem repassat l'actualitat política, especialment l'anunci de dissolució d'ETA i el procés català.\nMarcos Ariel Hourmann: "Jo no defenso l'eutanàsia, defenso la llibertat"\nGemma Nierga ha conversat amb Marcos Ariel Hourmann, el primer metge condemnat a l'estat espanyol per un cas d'eutanàsia, per haver administrat una substància letal a una pacient de 82 anys a l'Hospital de Móra d'Ebre, l'any 2005. La pacient presentava un quadre complex i la sedació es va pactar de mutu acord amb la família, però el Marcos va ser denunciat per la direcció de l'hospital. Tot i que continua pensant que en la mort no cal patir, assegura que no tornaria a actuar de la mateixa manera, pel cost professional i personal que li va suposar.\nVíctor Amela: "Tots estem contínuament dialogant amb els morts"\nGemma Nierga ha arribat a l'estudi amb el periodista i escriptor Víctor Amela, que acaba de publicar "Los inspiradores de Amela", un llibre on condensa la saviesa de 99 personatges de totes les èpoques que l'han ajudat al llarg de la seva vida amb els seus pensaments. Amb ell hem parlat de la vida i la mort, de la felicitat... de tots aquells temes de què s'ha ocupat la filosofia, amb el to distès i divulgatiu habitual d'Amela.\nOlivia Rueda: "Valenta? Jo només tenia una opció"\nLa Gemma Nierga ha conversat amb una dona que passats els 40 anys va haver de tornar a aprendre a parlar i escriure, després d'un ictus causat per una malformació al cervell. L'Olivia Rueda ha aconseguit convertir aquesta experiència en un relat carregat de sinceritat i ironia, al llibre "No sabes lo que me cuesta escribir esto".\nBarbero: "Els Maristes han conviscut amb pederastes perquè ho han volgut"\nGemma Nierga ens ha portat una persona valenta, el Manuel Barbero, pare del Toni, un dels nois que presumptament va patir abusos sexuals als Maristes de Sants-Les Corts per part del seu professor d'educació física, Joaquim Benítez. El Manuel també va rebre abusos d'un desconegut quan tenia 11 anys i no ho va explicar a ningú durant 30 anys, fins que ho va compartir precisament amb el seu fill.\nL'opinador titulat Jair Domínguez ens parla de títols i màsters\nAmb Jair Domínguez hem analitzat la funció dels màsters, títols, cum laudes i altres qualificacions acadèmiques. És la secció que Cristina Cifuentes hauria necessitat escoltar temps enrere...


Alliberament animal a Sants - Indymedia Barcelona\nAlliberament animal a Sants\nper cso la farga\t 27 jun 2007\nDemÃ dijous 28 de juny al nou Centre Social Ocupat La Farga a les 18:00 es passarÃ el documental Earthlings, que repassa les diferents formes en que els humans sometem als altres animals a una situaciÃ³ generalitzada de persecuciÃ³ i explotaciÃ³.\nA mÃ©s de projectar el documental hi haurÃ una parada amb material divers sobre el tema i pizzes sense productes d'origen animal.\nC/ Rossend ArÃºs 36 (davant del parc)\nMetro L1 i L5 Pl Sants\nAquests quatre gossos van neixer a una gÃ bia, i van viure en ella fins que van morir a mans dâ��uns â��cientÃficâ�? que els utilitzaven per provar pesticides i altres productes quÃmics. El seu Ãºnic crim va ser no neixer humans, en concret de formar part dâ��una raÃ§a de gos especialment dÃ³cil, menys agresiva que la resta, mÃ©s incapaÃ§ de defensar-se de la brutalitat dels laboratoris dâ��experimentaciÃ³ animal. I el seu cas no Ã©s una excepciÃ³, es la norma per a milers i milers com ells.\nEn un mÃ³n on els animals son tractats com mercaderia i objectes sotmesos als capricis dels sistemes humans, ens plantejem quin es el nostre grau de participaciÃ³ en tot el que estÃ passant, en tota aquesta barbarie, en totes aquestes morts innecessÃ ries. Si tu tambÃ© tâ��ho preguntes, et convidem a veure amb nosaltres Earthlings, un documental nominat als oscar que analitza el paper dels humans en la situaciÃ³ extrema que a dia dâ��avui viuen les altres especies animals. Potser aixÃ, veient el que hi ha, podem comenÃ§ar a trobar respostes.\nRe: Alliberament animal a Sants\nper in the other nations\t 28 jun 2007\nearthlings es una de las obras contemporaneas del género documental más imprescindibles..\nmenus mal que hi ha gent encara que se'n recorda i lluita per l'alliberació animal!!\nsalute als santsencs


L'arquitecte, una espècie en extinció? | Esteve Bonell (AxA) - arqxarq\nL'arquitecte, una espècie en extinció? | Esteve Bonell (AxA)\nMalgrat el constant interès que històricament ha despertat l’Arquitectura a Catalunya, la greu situació econòmica i la seva deriva en el món immobiliari han fet evident una sèrie de contradiccions que posen en crisi el treball de l’arquitecte i la qualitat de l’Arquitectura.\nEn voldria senyalar algunes:\nLa majoria d’arquitectes treballen en despatxos professionals de petita o mitjana dimensió i desenvolupen el procés de pensar, dissenyar i controlar la construcció de l’edifici. El seguiment d’aquesta triple funció és el que històricament ha garantit la qualitat arquitectònica. Ara bé, actualment s’està posant en qüestió aquest procés amb l’intent de limitar el ja precari treball de l’arquitecte.\n– La prolongació en el temps del procés projectiu, l’augment de la càrrega burocràtica, el pes de les diferents normatives i el control de comissions innombrables deixen poc marge a la creativitat, alenteixen les obres i les compliquen.\nAquestes contradiccions, i d’altres que s’hi podrien afegir, com l’organització de concursos —que massa sovint amaguen justificacions burocràtiques i on moltes vegades té prioritat l’estalvi per damunt de la qualitat— o les adjudicacions a empreses constructores amb reduccions exagerades del pressupost, o la proliferació d’intermediaris en el procés constructiu, ajuden a configurar el marc en què es mou l’arquitectura catalana.\nLa figura de l’arquitecte va perdent pes i el seu camp d’actuació es va quedant cada vegada més delimitat. És per això que hi ha un cert desassossec sobre el futur de la professió i la previsible repercussió en la qualitat de les obres.\nEls moments de crisi haurien d’afavorir situacions de canvi. La cultura, en tots els seus àmbits, hauria de tenir, en aquests moments, una gran oportunitat. Pel que fa a l’arquitectura catalana, caldria impulsar unes reflexions que permetin consolidar el paper de l’arquitecte i el seu compromís amb la societat i que ajudi a mantenir el nivell que sempre ha tingut l’arquitectura. Tot i saber que les coses ja no seran les mateixes que abans.\nPermeteu-me reflexionar sobre algunes qüestions;\n1. Recuperar el paper de l’arquitecte\nÉs evident que la construcció de la ciutat és un treball col·lectiu, fruit de la col·laboració de diferents professionals; enginyers, sociòlegs, economistes, advocats i un llarg etcètera, dirigits i aprovats per la voluntat política dels nostres gestors. Però és també en bona part, gràcies al treball, la dedicació i la responsabilitat dels arquitectes el que ha portat a l’arquitectura catalana i barcelonina al prestigi que avui té.\nAquest reconeixement ha demostrat en la majoria de casos la capacitat de síntesis que tenim els arquitectes per interpretar la complexitat urbana i lligar els criteris funcionals i programàtics amb els criteris constructius i la definició formal dels edificis per tal d’aconseguir el lògic equilibri entre qualitat i economia.\n2. Recuperar la confiança del client\nD’altra banda, no s’ha d’oblidar que la confiança del client (públic o privat) cap a l’arquitecte que pensa, projecta i dirigeix la construcció d’un edifici és el que històricament ha garantit la qualitat i la creativitat de l’arquitectura. Qualitat i creativitat són criteris que el nostre país no pot menystenir perquè pertanyen al món de la cultura.\n3. Potenciar la qualitat\nÉs necessari planificar més i millor, l’especulació ha de perdre pes en l’aspecte econòmic i formal.\nLa construcció ha de ser més rigorosa i més respectuosa amb el medi ambient.\nS’ha de construir bona arquitectura amb menys diners i ajustar pressupostos, el qual no significa que no ens arrisquem en la recerca de noves idees i noves solucions per les noves necessitats.\nS’ha de promoure l’esforç i l’interès per les coses ben fetes.\n4. Sobre els concursos\nÉs un dels grans temes a resoldre pel pes que tenen en el treball dels despatxos d’arquitectura. Crec que val la pena valorar el què planteja Arquitectes per l’Arquitectura.\n5. Sobre la manera de gestionar les obres\nUn altre dels temes importants a solucionar és el procés de construcció dels edificis i el fet de controlar els excessius costos de construcció i la inadmissible desviació a l’alça dels preus finals. És fonamental reconsiderar la manera d’adjudicar i gestionar les obres per part de l’administració.\n1. Amb un major rigor a l’organització de concursos\n2. Escollint l’empresa constructora amb el mateix rigor, controlant les baixes econòmiques i exigint-li un millor coneixement del projecte.\n3. Assumint que els terminis i els preus han d’anar d’acord amb la realitat constructiva, i no estar condicionats per la pressió política dels terminis electorals.\n4. Agilitzant el control de l’obra per fer-lo més eficaç i menys burocràtic, disminuint el nombre de persones que intervenen al procés constructiu i atorgant a cadascú la responsabilitat professional que li correspon, sempre amb la condició d’actuar pel bé de la qualitat arquitectònica.\n5. S’ha de fer atenció a la proposta del Ministeri de Foment per potenciar les subhastes com a criteri únic en les licitacions.\n(referència article EXPANSIÓN, març 2013)\n6. Enfortir la formació de l’arquitecte\nAprofitar la difícil situació actual, sobretot de les Universitats Públiques, per repensar la dimensió i el model de l’Escola d’Arquitectura prioritzant la formació de l’Arquitecte que vol construir.


Manifest i activitats del Col·lectiu 8 de Març\nConcentració i lectura del manifest del 8 de Març, aquest divendres 6 de març, 12 h. en la plaça de la Vila, davant l'Ajuntament de Cocentaina • A més al Centre Ovidi Montllor, c/Vistabella, 8 a Alcoi, i fins el 31 de març continua l'exposició SOM\nEnviat per Redacció en 5 de març de 2015.\nTags: Alcoi, Cocentaina, Dona\nConcentració i lectura del manifest del 8 de Març, aquest divendres 6 de març, 12 h. en la plaça de la Vila, davant l’Ajuntament de Cocentaina, per denunciar les injustícies infligides a les dones i a difondre els seus drets amb activitats obertes a tota la societat, perquè necessitem dones i homes feministes per acabar amb les discriminacions per raó de sexe.\n“Raons i sentiments entorn del debat de l’avortament”, conferència a càrrec de Cristina García Pascual,\nprofessora de filosofia del dret de la Universitat de València, el divendres 6 de març, 20 h al Club UNESCO, c/Cid, 12 a Alcoi. Després de la conferència de Cristina García, totes i tots esteu convidats a compartir amb nosaltres el tradicional soparet de coca amb farina i amb tomaca.\nA més al Centre Ovidi Montllor, c/Vistabella, 8 a Alcoi, i fins el 31 de març continua l’exposició SOM és una mostra d’obres de pintura, dibuix i escultura que vol manifestar el compromís dels alumnes de l’Escola Municipal de Belles Arts d’Alcoi amb els valors igualitaris que es propugnen el 8 de Març, contra la violència de gènere, les diferències salarials, la pobresa, el sexisme i els estereotips que encara condicionen i afecten les dones.\nLes obres són un homenatge a les dones de distintes generacions a través de la mirada interior de cada artista i dels seus records, sentiments, idees i vivències. Visites dimarts i dimecres de 19 a 21 h; dijous, divendres i dissabte de 18 a 21 h.\nCicle de cinema dedicat a les dones al Club UNESCO, c/Cid, 12 a Alcoi. Coorganitzen el Cine-club La Petita Cinemateca i el Col·lectiu 8 DE MARÇ\nDia: diumenge 8 de març, 19 h\n“La sal de este mar”, dirigida per Annemarie Jacir. Soraya i Emad són dos palestins que tenen metes diferents: ella, que s’ha criat als Estats Units, vol viure i lluitar a Palestina; ell, en canvi, vol fugir i viatjar al Canadà.\nDia: diumenge 15 de març, 19 h\n“Promises”, dirigida per Justine Shapiro, B.Z. Goldbert i Carlos Bolardo. La pel·lícula documenta les trobades d’uns xiquets palestins i israelians que, malgrat ser veïns, habiten móns radicalment diferents.\nDia: diumenge 22 de març, 19 h\n“Jane Eyre”, dirigida per Cary Joji Fukunaga. Adaptació de l’obra de Charlotte Brontë, de 1847, considerada una de les primeres novel·les feministes.\nDia: diumenge 29 de març, 19 h\n“El Cairo 678”, dirigida per Mohamed Diab Basada en la història real de tres dones que s’uneixen contra l’assetjament sexual a Egipte.\nNovament arriba el 8 de Març i, un any més, commemorem la lluita de les dones per aconseguir els seus drets.\nPerò si agafem el calendari i rasquem en els altres dies de l’any, com si fóra un rasca i guanya, descobrirem que darrere de cadascuna de les dates hi ha molts 8 de Març, que cada dia és 8 de Març perquè la lluita de les dones és diària i amagada. Sempre ha estat oculta, callada, però no per això és menys perseverant i, en aquests moments, dramàtica. Diuen que les retallades que fa el govern arriben a tothom, i és veritat, però novament les pitjors conseqüències les paguen les mateixes (les dones).\nEn tots els moments de la història el poder ha jugat amb els nostres drets segons li ha convingut. Quan han necessitat mà d’obra o ens han volgut en el mercat laboral per a abaratir els salaris, ens han contat les meravelles de l’emancipació de la dona a través del treball i com de positiu és que els fills vagen a les guarderies pràcticament des que els parim, o que els majors, quan ja no són autosuficients, quedem magatzemats en residències amb mancances de pressupost.\nAra, mentre el poder rescata bancs amb diners públics i abandona les persones, tornen a adreçar-nos discursos reaccionaris sobre la grandesa dels treballs domèstics de cura dels xiquets i dels ancians. I aquest xantatge moral ens arriba quan l’excusa de la crisi ha assentat el mercat laboral en la precarietat i en els treballs mal pagats, quan moltes dones no treballen per tindre un salari propi que les faça independents sinó perquè sense el seu sou la seua família no podria subsistir. La càrrega de la doble jornada s’intensifica. La desregulació dels horaris fa molt dura la conciliació del treball extern i del treball intern. Els avis ja no van a les residències, bé perquè les places públiques són escasses i les privades tenen un preu inaccessible, bé perquè les famílies necessiten les seues migrades pensions. Lleis com la de l’atenció a la dependència, que tantes esperances havia creat en la societat, s’han deixat de banda.\nLa lluita de les dones contra tantes amenaces és tan transversal, inclou tants matisos i queda sovint tan silenciada que és imprescindible que, encara que siga només un dia a l’any, la fem eixir al carrer.\nEl 8 de Març ens ha d’aprofitar per cridar ben fort que si el món funciona no és gràcies a l’1% que acapara la meitat de la riquesa de la terra. No. El món funciona perquè hi ha gent que treballa per fer-lo funcionar i, en aquest grup, les dones som majoria. Però no volem homenatges tramposos que ens empresonen en el paper d’heroïnes abnegades. L’honor de treballar perquè el món funcione ha de ser compartit, ha de ser de tots i de totes.\nFont: Col·lectiu 8 de Març./\nMilers de visitants al Campament Reial dels Reis Mags\nEls alumnes de La Salle senten la música en viu i en directe


Apartment Arbanija 4320b Slatine Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Arbanija 4320b\nConvenientment situat a Trogir, Apartment Arbanija 4320b és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Arbanija 4320b asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Arbanija 4320b no troba competidors en cap categoria.


patrimonio olvidado, cuento de barrio, un creativo 2.0 en apuros: visita a la torre de l´amo de Viladomiu Nou\nvisita a la torre de l´amo de Viladomiu Nou\nViladomiu Nou, la gran colònia de Gironella, que va crèixer fins els 80`s a reser de l´èxit del seu fil de cotó i dels seus llençols i camises.\nLa colònia que encara perdura el seu gran encert d´haver fet un grup humà de treballadors que encara s´estimen el seu lloc de treball i vida, i és que molts d´aquells encara hi viuen, després que amb els deutes que l´amo va deixar en els seus darrers sous, van poder disposar de les seves cases per preus molt asequibles a canvi.\nCal Viladomiu, a reser del riu, a sota de la seva predecesora Viladomiu Vell, la de l´amo Tomàs, i ella amb propietaris amb nom de Jacint i Josep i Marc, fills d´aquell.\nLa del teatre, la que tenia escola bressol, escola per treballadors, economat, esglèsia, casa de monjes i que podia presumir que tohom que volia podia feinejar i tenir cura dels seus en una casa pròpia.\nLa torre del que va ser el seu amo, el senyor Marc, es una casa de dos pisos, amb cotxera i dependencies de servei a la planta baixa, uns baixos sota terra coberts amb volta catalana que van servir de carbonera, i una escala principal que pujava fins al rebedor de la part superior rodejat de totes les cambres nobles, la cuina i la sala de planxa, amb escala de fusta propia per separar servei dels accesos privats dels amos.\nCom a culminació de la construcció tenim gal.leria ampla de cara al sud, i un terrat amb mirador al que s´accedeix per una escala de ferro forjat.\nFaçada de pedra i totxo, finestrals amb perfil acabat amb totxo decoratiu i pedra sorrrenca decorada en la façana principal, sostre de fusta de teix, a quatre cobertes, amb teula i mirador merlat de totxo i balconada generosa, galeria porticada de finestrons de fusta. Escales de pedra amb terres de pavés hidràulic, menys en la de pujada la terrat. Sostres alts i ventilats, lavabos amb aigua corrent i aixetes daurades, paper pintat a les parets i vidres a les portes del rebedor. Cuina econòmica, rentador de marbre i escala de servei de cargol en fusta.\nFAÇANA PRINC. NORD\nDETALL FAÇANA EST\nMENJADOR 1ª PLANTA\nMOBLE MENJADOR DETALL\nTot un luxe que va rebre bisbes i visitants en dies d´estiu i visites esporàdiques als directors de la fàbrica, algun cotxe de luxe, i senyors i senyores d´altres temps més favorables per l´economia catalana.\nPublicat per miguel angel valero lopez a 3:22


La Setmana Taurina de Llíria 2018 arranca demà amb el sorteig de cadafals i la presentació del cartell de la present edició. Esta jornada serà l'inici d'una sèrie d'actes taurins, que s'allargaran fins el 12 d'octubre. Les penyes taurines de Llíria oferiran sis nits de festejos i cinc sessions diürnes, en què presentaran un total de 21 animals braus. Entre els diversos actes que se celebren, hi haurà quatre entrades de bous i cavalls, el 8é Concurs de Ramaderies autòctones de la Comunitat Valenciana i un "encierro" de bous i altre de vaques embolades, a càrrec de la penya V.A.C. que enguany celebra el seu dècim aniversari.\nLa programació de la Setmana Taurina 2018 es completa amb una vesprada de carretons i concurs de retalls per als infants i un acte cultural, que se celebraran el dijous 11 d'octubre. A més, la Federació de Penyes Taurines de Llíria ha volgut promoure l'agermanament entre les agrupacions amb dos sopars de germanor a la plaça Major.\nAmb la celebració de la XVI Setmana Taurina, la localitat de Llíria tanca la Fira i Festes de Sant Miquel 2018. Els festejos taurins estan organitzats, un any més, per la Federació de Penyes Taurines de Llíria, conformada per 12 agrupacions, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Llíria.


Aplicació web i mòbil\nPots utilitzar Dinantia des de qualsevol dispositiu. Accedeix a la versió web per gestionar els grups, configurar les dades i escriure missatges còmodament. Accedeix a la versió mòbil per escriure un missatge ràpid des de qualsevol lloc o passar llista des de classe.\nMissatges il·limitats sense cost afegit\nEscriu a pares, alumnes o personal del centre tants missatges com vulguis, sense cost per missatge. Pots escollir quins usuaris del centre tindran permís per escriure missatges i pots decidir, a més, a qui poden escriure.\nAmb la nostra plataforma, enviar missatges és fàcil, intuitiu i instantani. A més pots incloure preguntes de tot tipus. Escull qui pot escriure al centra i qui rebrà els missatges. Oblida't de trucades, correus electrònics, papers i intranets. Utilitza Dinantia com el teu sistema de gestió escolar.\nFes preguntes i rep les respostes de forma centralitzada\nSol·licita autoritzacions amb validesa legal per a una sortida, convoca reunions d'una manera pràctica, permet que els pares justifiquin les absències dels seus fills, verifica l'assistència a esdeveniments, fes enquestes per recaptar opinions de professors, pares i alumnes, etc.\nLes possibilitats amb la nostra plataforma són infinites quan pots fer preguntes de forma tan senzilla.\nAdjunta qualsevol tipus d'arxiu\nPots adjuntar qualsevol tipus d'arxiu a l'enviar un missatge. Pares i alumnes se'l podran descarregar i compartir. Si l'arxiu és una foto, vídeo o PDF el podran visualitzar directament, sense sortir de Dinantia.\nGestiona els enviaments de manera flexible\nCrea grups de manera molt àgil, i ordena'ls de forma jeràrquica. Podràs enviar fàcilment un missatge a un o varis grups, a una sola persona, a tot el centr, a varis nivells, etc. I també podràs definir els permisos d'enviament per grups. Un professor que només pugui enviar missatges als pares de la seva classe, un altre professor que pugui enviar missatges a tot primària, l'entrenador de futbol només al seu equip, la responsable de secretaria a tot el col·legi, etc.\nAl crear un esdeveniment podràs indicar a quin grup afecta. D'aquesta forma, els pares només veuran els esdeveniments que afecten als seus fills. Els alumnes només veuran els esdeveniments que els afectin directament.\nEls pares amb diversos fills veuran clarament diferenciats mitjançant colors els esdeveniments que afectin a cada fill. Qualsevol usuari podrà fàcilment sincronitzar un esdeveniment del calendari amb el seu propi calendari d'Android o iPhone.\nPassa llista des de qualsevol dispositiu\nPassa llista quan vulguis, des de l'ordinador, mòbil o tablet, gràcies al módul d'assistència de la nostra plataforma. Trigarás menys d'1 minut a passar llista.\nSi vols, els pares dels alumnes absents rebran una notificació automàtica avisan-los de l'absència del seu fill. Podran justificar l'absència des del propi mòbil adjuntant un comprovant.\nTindràs estadístiques amb els percentatges d'assistència de cada alumne, de cada grup, per períodes, resums per assignatura, etc.\nLa nostra plataforma posa a la disposició dels centres educatius l'eina Stop Bullying, que permet a alumnes i pares reportar al centre qualsevol cas d'assetjament escolar i rebre assessorament a través del xat. El centre nomena un responsable de bullying que s'encarregarà de gestionar els casos.\nLa comunicació a través d'aquesta eina és anònima i és l'usuari qui decideix si vol revelar la seva identitat. La comunicació és sempre encriptada per garantir la confidencialitat.\nEncara tens dubtes? Prova Dinantia de forma gratuïta en una o dues classes del teu centre i MESURA la satisfacció dels pares abans d'acabar la prova\nIntrodueix el menú escolar i els pares el podran consultar des del mòbil. De forma molt senzilla veuran el menú del dia per a cada un dels seus fills. Pots incloure les variants de menú que vulguis, és totalment personalitzable.\nLa secció del menú escolar és una de les més consultades pels pares, introdueix el menú i aconseguiràs augmentar la seva satisfacció i la seva vinculació amb l'app del teu centre.\nTu controles la comunicació\nEt vols comunicar amb pares, amb alumnes o amb els dos? Vols que els pares i alumnes també puguin enviar missatges al centre? Si actives la bidireccionalitat també podràs decidir a qui poden escriure (als tutors dels seus fills, secretaria, administració, etc.). En aquest cas, els professors i personal del centre podrà configurar en quines franges horàries volen rebre missatges.\nA més, si ets administrador, podràs revisar tots els meissatges enviats des de Dinantia. Amb Dinantia, tu controles la comunicació.\nConfirmació de lectura i estadístiques\nAmb Dinantia podràs saber en tot moment, per a cada meissatge, qui l'ha llegit i quan l'ha llegit, tant si tenen l'app instal·lada com si reben els missatges per email. Podràs veure estadístiques de lectura per grups i enviar recordatoris a aquells usuaris que no hagin llegit un missatge.\nQuan formules una pregunta també tindràs estadístiques amb les respostes, i et podràs baixar les dades en format Excel. Envia un recordatori a aquells usuaris que no hagin contestat encara, i aconsegueix ratis de lectura i resposta propers al 100%.\nDecideix qui pot enviar missatges\nEscull fàcilment els membres del centre que poden enviar missatges: professors, administració, AMPA, monitors d'extraescolars, etc. Limita els seus destinataris perquè només puguin escriure a qui tu decideixis.\nDades de contacte sempre confidencials\nTot i ser una app móvil, a Dinantia no necessites el número de mòbil de ningú. Únicament necessitaràs el correu electrònic de pares i professors per donar-los d'alta en el sistema. I a més aquesta dada sempre serà confidencial. Ningun usuari pot veure l'email de l'altre. Únicament els administradors tenen accés a aquesta dada.\nA més, utilitzem un sistema de registre novedós, que fa que no tenguis que donar als pares ningun codi ni contrasenya. Els pares únicament necessiten el seu email per poder-se registrar.\nDinantia està disponible per al teu centre tant en la versió genèrica com en versió personalitzada, amb el logo i nom del teu col·legi. Amb la versió genèrica pots gaudir de tota la funcionalitat de l'aplicació a un cost reduït. La pots descarregar des de Google Play y App Store.\nAmb la versió personalitzada, publiquem la teva pròpia app a Google Play y App Store amb el nom, logotip i colors corporatius del teu centre. Mostra una imatge d'innovació, destaca de la teva competència i potencia el sentit de pertinença amb la teva pròpia app personalitzada.\nVols que t'expliquem amb detall com et pot ajudar Dinantia a millorar la comunicació en el teu centre?\nUnifica TOTA la comunicació del teu centre amb Dinantia. Crea atractius newsletters de forma senzilla, i així no hauràs d'tilitzar diversos programes per gestionar la comunicació. Podràs enviar newsletters als pares dels teus alumnes, als ex-alumnes, als pares interessats en apuntar als seus fills al teu centre, etc. Podràs gestionar els enviaments per grups, de tal manera que no necessàriament hauràs d'enviar el mateix contingut a tot el món.\nIgual que amb els missatges, aquells usuaris que tinguin instal·lada l'app rebran els teus newsletters directament en el mòbil, i la resta d'usuaris el rebran per correu electrònic. En tots els casos tindràs confirmació de lectura.\nPublica notícies al mur\nPublica notícies i novetats sobre el teu centre en el mur. Cada notícia que publiquis anirá associada a un o diversos grups, de tal forma que el mur s'adapta als interessos de cada persona. Podràs adjuntar fotografies i arxius en cada notícia del mur.\nIgual que els missatges, les novetats del mur enviaran una notificació d'avís al mòbil, per tant és ideal per a tot aquell contingut al que vols donar visibilitat.\nRealitza el seguiment diari de l'aula\nAmb el mòdul de seguiment podràs definir aquelles activitats o habilitats que vols registrar en el dia a dia de l'aula. Poden ser habilitats positives (col·labora amb els seus companys, participa a classe, ha fet els deures, etc) o negatives (amonestació, expulsió, molesta als seus companys, etc). Tu decideixes què és el que vols registrar, i per a cada activitat podràs decidir si es comunicarà als pares en el momento de registrar-la o no.\nMillora la participació dels teus alumnes i augmenta la seva motivació mitjançant el reforç positiu i la gamificació.


Relat "MIRADES INQUIETADORES"\nInici > detall del relat: MIRADES INQUIETADORES\nQuan de bon matí ha sonat el meu mòbil, la primera intenció ha estat la de no contestar. Però m’ha picat la curiositat de saber qui gosava trucar a aquelles hores i en veure que era el meu millor amic no he dubtat a respondre... —Bon dia!... Què passa noi?— Amb una veu insegura, tremolosa i en un to baix m’ha dit... —Perdona que truqui a aquesta hora... però es que les dues darreres nits he tingut el mateix malson i, pitjor encara, durant el dia d’ahir em va continuar mortificant i encara segueix avui... No sé que fer... i t’ho voldria explicar... però ja sé que ara no és un bon moment... potser... Què podríem veure’ns aquesta tarda?— Naturalment li he dit que si i hem quedat cap allà les set al lloc de costum.\nDe malsons n’hem tingut tots en algun moment o altre de la nostra vida,. però al despertar-nos els malsons s’esvaeixen prou de pressa, tot i que potser uns han costat més que uns altres. Per això m’ha deixat força intrigat la trucada del meu amic. Quina mena de malson pot neguitejar-lo tant fins el punt d’haver de compartir la seva por amb algú altre? Perquè he notat que estava veritablement atemorit.\nA l’hora convinguda ens hem trobat... —A veure... explica’m de que va tot plegat? Quan m’has trucat t’has embarbollat molt i això no és normal i em preocupa. Digues, doncs, que t’està passant— L’he deixat parlar, sense interrompre’l, perquè el que calia era escoltar-lo. Ha començat dient... —Ja saps que no em prenc les coses massa seriosament i que no em preocupen les qüestions transcendentals com ara la mort i el més enllà, ni els aspectes morals ni la virtut ni el pecat ni res d’allò que pugui condicionar la meva vida.\n—Tu em coneixes i saps que sóc una bona persona que només vol viure i gaudir dels plaers de la vida... sense fer cap mal, és clar, però sense limitacions que em restringeixin la llibertat de fer el que a mi em sembla que he de fer... Passar-m’ho bé, sortir, gaudir tan com sigui possible... viure la vida sense pensar i sense qüestionar-me res. M’entens, oi ?—\n—Si, noi, t’entenc i sé perfectament com ets, però el que voldria ara és que em diguessis què és el que fa que estiguis tan capficat. M’has dit que has tingut un malson i, doncs... Quin és aquest malson que, fins i tot, s’esdevé durant el dia?— Només de fer-li l’esment, la seva cara ha reflectit el pànic que l’envaïa.\nLlavors ha començat a balbotejar... —He somniat que era a casa, tot sol, i que s’apoderava de mi una intensa sensació de ser observat constantment per uns ulls invisibles... i he pensat que potser eren els de Déu que, segons diuen, tot ho veu—... Se m’ha escapat un somriure mentre li deia... —I aquest és el famós somni?— Encara amb el seu balbuceig ha respòs... —No, aquest no és tot el somni... això no m’hagués preocupat gens... Però tot d’un plegat m’he vist envoltat per milers d’ulls propers que m’estaven mirant fixament... I s’estaven allà sense bellugar-se gens ni mica, absolutament estàtics... I n’he començat a reconèixer alguns... eren els ulls dels meus pares, els dels meus avis, els dels amics, parents, familiars, coneguts i, a més a més, tot un estol de mirades de desconeguts. Tots eren allà observant-me. Ulls d’esperits d’un altre món, d’una dimensió distinta. I tots em miraven alhora de forma inexpressiva... I jo m’he trobat, i em trobo encara, sense intimitat, sense llibertat, avergonyit, nu, feble, indefens davant d’aquelles mirades inquietadores.—\n— I sempre son allà on jo sóc... i ara, faci el que faci, em sento observat... i el que realment en preocupa és que el somni hagi ultrapassat l’àmbit que li era propi mentre jo dormia i s’hagi instal•lat en el meu cap, tot i estar ben despert, com ara mateix que parlo amb tu... Els veig i només em miren a mi, com si tu no hi fossis... I no han desaparegut ni un moment tota aquella infinitat d’ulls aliens tant inquietants..... No ho puc suportar més temps... M’entens, oi ?—\nJo entenia la seva preocupació, però no sabia pas que dir-li per ajudar-lo a fer desaparèixer aquestes cabòries... Li he proposat que vingués a sopar i a dormir a casa... però m’ho ha rebutjat... —M’ho he de resoldre tot sol això, i ha afegit... Però tenia la necessitat de comentar-ho amb algú de confiança.—\n—Podem fer una cosa, si et sembla bé... li he proposat. Deixa’m que concerti una visita per demà mateix... d’acord ? —Si, d’acord... endavant. He fet una trucada i en acabar l’hi he dit... —A les vuit del matí estigues a punt que passaré a recollir-te... Entesos? —Si, si, d’acord. L’he acompanyat a casa seva, li he preparat una mica de sopar, ja que ell n’era incapaç pel seu estat, i ens hem acomiadat fins demà.\nM’he sentit capficat i entristit per la situació que està vivint el meu amic. Ell sempre tan eufòric, alegre, rialler, optimista, positiu i segur de si mateix i mira’l ara, abatut, enfonsat, esporuguit, fràgil.... Te tot el meu suport, és clar, però no sé quina és la millor manera d’expressar-lo ni com el puc ajudar . No m’ho han ensenyat això i no voldria fallar-li ara que em necessita.\nMe’n vaig a dormir reflexionant sobre tot plegat, intuint que jo tampoc passaré una bona nit...


JxCat demanarà a Elena que es "restableixi" el servei d'escorta a Puigdemont com a expresident La República\nACN Barcelona.-JxCat demanarà al conseller d’Interior, Joan Ignasi Elena, que es “restableixi” el servei d’escorta a l’expresident Carles Puigdemont. Ho ha explicat el secretari general del partit, Jordi Sànchez, que […]\nACN Barcelona.-JxCat demanarà al conseller d’Interior, Joan Ignasi Elena, que es “restableixi” el servei d’escorta a l’expresident Carles Puigdemont. Ho ha explicat el secretari general del partit, Jordi Sànchez, que considera que aquest és un “tema pendent de resolució”. Per això demanarà en les pròximes hores una petició perquè “de manera immediata es pugui restablir el que tots els expresidents tenen dret, que és gaudir del servei d’escorta per disposar de la màxima seguretat, tant d’espais de treball i habitatge personal com de la seva persona física”. D’altra banda, ha qualificat d'”inacceptable” que la Fiscalia demani presó per a l’exconseller Miquel Buch i Lluís Escolà per nomenar com a assessor un mosso que feia d’escorta de Puigdemont.\nSànchez ha carregat perquè la petició arribi en un moment en què s’aborda “com encarar democràticament el conflicte polític”. “És inacceptable que ara planntegin peticions de presó per a dues persones que no van fer res més que complir amb el seu deure”, ha afegit. El dirigent de JxCat ha dit que la petició de pena és “una prova més que la repressió no s’atura” i una mostra que l’Estat espanyol “no té cap voluntat d’encarar una solució política al problema polític”. Sànchez ha dit que segur que trobaran, en abordar aquesta qüestió, “la complicitat del conseller d’Interior”. La proposta al nou Govern arriba quan el Departament està ara en mans d’ERC. Sànchez nega “en absolut” que la petició sigui per “posar pressió” a Elena des d’una “posició de comoditat de qui no gestiona Interior. “Som absolutament lleials al conseller Elena, i a tot el Govern”, ha ratificat Sànchez.La formació de Carles Puigdemont vol buscar la “fórmula” i són conscients, afirmen, que no ho van poder fer mentre encapçalaven el Departament, amb l’exconseller Miquel Sàmper.


DIA MUNDIAL DEL TEATRE - 12€ 'Qüestió d'honor' - Dau al Sec - Teatre Barcelona\nFinalitzada: 12€ per ‘Qüestió d’honor’ de Carla Torres Danés a Dau al Sec\nTorna a la sala Dau al Sec l’espectacle de Carla Torres Danés Qüestió d’honor. Una peça protagonitzada per intèrprets joves que es planteja fins on som capaços d’arribar per defensar el nostre honor, allò que ens fa merèixer el respecte i l’amor propi i dels altres.\nEntrades a 12€ per les funcions del 28, 29, 30 d’abril i 1 i 2 de maig. Promoció vàlida per a compres realitzades fins el 28/3. El preu de l’entrada sense descompte és de 18€.\nPer aprofitar la promoció només has de clicar al botó COMPRAR que trobes a continuació i seguir amb el procés de compra. Un cop seleccionada la funció, haurias de seleccionar al desplegable Oferta Dia Mundial del Teatre.


CLASSE DELS CAVALLS: d’octubre 2017\nDITA DE TOTS SANTS\n"PER TOTS SANTS...\nBUNYOLS, CASTANYES I CARAGOLS AMB BANYES"\nPublicat per Vicky a 8:09 Cap comentari:\nCom marca la tradició, quan som damunt la festa de Tots Sants l´oloreta de bunyols es sent a cada cantonada. I l´escola manté el costum de berenar de bunyols amb mel o sucre.\nEls fillets de P5 ahir van elaborar la pasta i avui ens han fet una bona explicació de quins ingredients hem de menester per fer bunyols.\nDesprés, hem berenat tots junts al pati!\nPublicat per Vicky a 3:50 Cap comentari:\nEXCURSIÓ A MAÓ\nSom sa classe dels cavalls i, anem on anem, tenim els ulls posats en aquest tema. Ves per on amb l´anada a Maó vam trobar aquesta escultura de tres cavalls. Preciosa! I no podíem fer altra cosa que fer-nos-hi la foto de grup de rigor...\nI per Maó, va anar de primera. L´itinerari va ser:\n- Visita a la biblioteca de Maó acompanyats de la seva bibliotecaria.\n- Berenar i estona de joc pel Parc Rochina\n- Visita al Mercat del peix i del Claustre del Carme.\nPublicat per Vicky a 0:23 Cap comentari:\nAudició a la sessió de música\nASSEGUTS-DRETS I GENOLLS EN MOVIMENT-CAMINAR\nPublicat per Vicky a 4:13 Cap comentari:\nHOLA, COM ESTEIS?\nQuan arribam a la sessió de música, què és el primer que feim? Saludar, és clar!\nPublicat per Vicky a 2:46 Cap comentari:\nSón vertaderes obres d´art. i tant!\nLes pintures dels vostres fills i filles embelleixen el replà de l´escola.\nUn bon aplaudiment!\nPublicat per Vicky a 2:40 Cap comentari:\nA música estan cantant:\nMIRAU ALLÀ DALT\nEN LES ESTRELLES HI HA\nQUE EN BICICLETA VA...\nD´entre tota la informació que heu duit a s´escola sobre en Joan Miró, alguns explicau la vida d´aquest pintor.\nAquí teniu un vídeo, molt apte per infants, que explica a grans trets la seva vida.\nPublicat per Vicky a 2:57 Cap comentari:\nAvui, d´un en un, han observat la imatge i havien de dir el que trobaven que en Joan Miró volia dibuixar amb aquest quadre. Açò és un exercici ben complicat, perquè no està prou a la vista el que significa. Havíem de fer volar la imaginació.\nNingú ha escoltat què deia s´altre. Mirau les respostes que han donat, ben curioses totes:\nEmma: una girafa amb un troç de formatge.\nAlejandra: negro, azul, blanco... Agua i una pilota.\nSergi: una cadira, una pilota i un quadrat.\nCarme: un quadrat i un elefant.\nNura: la mar, estrelles, rotlos, una girafa i un vestit.\nCarla: un cavall i es seu llit. I piquets.\nLuca: es pallasso i es capell.\nMarta: va pintar blau, va fer pics i també va pintar açò (blanc i negre).\nAina C.: és un pato en el estanque de los patos. I té menjar i estrelletes.\nPol: blau, el cel. I una girafa.\nBiel: azul, la mar i papel negre i blanc.\nAbril: es color blau, es negre, es blanc.\nAina F.: Era un cavall? Un cavall amb una panxa. I els cabells.\nDaniel: es negre, un quadrat. Es blanc, unes retxes. Círculos pequeñitos. I blau.\nPublicat per Vicky a 6:17 Cap comentari:\nIdò sí! En Joan Miró és l´artista que va pintar es quadre misteriós...\nMolts a casa ho heu esbrinat\ni alguna informació heu portat.\nPublicat per Vicky a 6:05 Cap comentari:\nCOM AGAFAR LA PINTURA CORRECTAMENT...\nAgafar el llapis correctament és una destresa que no sempre apareix de forma natural en els infants. Però és molt avantatjós a l´hora de millorar la nostra habilitat en el camp de la psicomotricitat fina.\nUs compartesc un article per vosaltres, els pares, per veure la importància d´aquest hàbit i per poder acompanyar els vostres fills, també des de casa, en l´assoliment d´aquest repte.\nPublicat per Vicky a 0:21 Cap comentari:\nEN JOAN SE´N VA A PARÍS\nUna cançoneta que els ha encantat amb tot aquest bloc dels cavalls és una que es canta amb el fillet assegut damunt les pròpies cames i s´acompassa el moviment que li feim fer a la proposta que ens diu la mateixa cançó. Es va posant el nom del fillet o filleta que "cavalca" en aquell moment.\nUs puc assegurar que hi ha coa per anar a París...!\nPublicat per Vicky a 9:11 Cap comentari:\nJa sabeu qui és l´autor d´aquest quadre?\nVos donaré una pista per poder arribar a la solució:\nes tracta d´un pintor que en el seu nom té aquestes lletres\nA O N J\ni en el seu llinatge\nO M R I\n(Açò sí, estan desordenades...)\nDilluns xerrarem d´ell a s´aula. Si l´identificau podeu dur algun quadre seu fotocopiat o alguna mena d´informació sobre aquest pintor.\nPublicat per Vicky a 8:24 Cap comentari:\nAvui en Grillo ens ha vingut a veure a s´aula. Què qui és en Grillo? És es cavall d´en Joel de P5 a qui, molt amablement, se li va ocórrer deixar-nos-lo per qualcar donat que som SA CLASSE DELS CAVALLS.\nA més de repassar les parts que té un cavall ens ha anomenat tot el que duu un cavall quan està preparat per sortir a ses festes de Sant Bartomeu...\nTots hi hem pujat en es pati i ens hem pogut impulsar fent botets amb el culet i empenyent els estreps.\nTambé volem donar les gràcies a en Max, un alumne de 1r de la nostra escola, que també ens ha deixat per una temporadeta el seu estable de cavalls: estable, tribuna per al públic i zona d´entrenament.\nMoltes gràcies, Joel i Max!\nDurant aquest 1r trimestre la cara és la part del nostre cos que més miram en detall.\nEns agrada fer feina amb la nostra CARA!\nPublicat per Vicky a 4:48 Cap comentari:\nAvui, a anglès hi ha hagut els colors en roda...\nPublicat per Vicky a 3:20 Cap comentari:\nCANÇONS DE CAVALLS\nROJITO EL CABALLO\nPublicat per Vicky a 7:28 Cap comentari:\nAvui, divendres, hem anat de visita a la biblioteca de Ferreries. El motiu ha estat anar a cercar algun llibre que parli de cavalls per poder-lo dur a escola i mirar-lo en calma. Na Tònia, sa bibliotecaria, ens ha atès amb molta calma i ens ha deixat dos llibres per mirar i aprendre!\nPublicat per Vicky a 4:01 Cap comentari:\nDimecres d´aquesta setmana vam tenir la visita de l´avi Toni d´en Sergi. I ens interessava que vingués perquè fa feina a Son Martorellet, i de cavalls en veu molts cada dia i coneix moltes coses d´ells.\nLi vam anar comentant aquella conversa que vam tenir a l´aula i ell ens anava explicant el que duiem mal entès i ens aplaudia allò que sí sabíem cert.\nGràcies, l´avi Toni, per venir a escola!\nPublicat per Vicky a 3:58 Cap comentari:\nAvui hi ha hagut sessió d´anglès... i hem parlat de qui era BOY i qui era GIRL.\nPublicat per Vicky a 5:18 Cap comentari:\nI també vam gaudir de la primera sessió de música, amb en Damià. A més de presentar-nos vam experimentar i jugar amb el so i el silenci. Fabulós!\nPublicat per Vicky a 7:02 Cap comentari:\nAquesta setmana tot ho hem estrenat! A la primera sessió d´anglès amb na Tònia vam aprendre una cançó per saludar la mascota que ens acompanyarà sempre: en Bob.\nApreniu-la amb noltros!\nPublicat per Vicky a 6:52 Cap comentari:\nEsteim molt contents de ser sa classe dels cavalls, i començam a xerrar de quines coses sabem d´ells i de quines altres voldríem conèixer...\nPer simbolitzar l´inici d´aquest projecte hem elaborat a s´aula una titella d´un cavall. I amb ella aprenem que té una coa, uns cabells que els podem anomenar crinera i potes! Comptau-les a veure si en trobau 4!\nPublicat per Vicky a 6:44 Cap comentari:\nQuan comença es curs, prest la tenim armada. I és que la festa del nostre patró, Sant Francesc d´Assís, és dia 4 d´octubre.\nEnguany vam tenir la visita d´en Joan Febrer que ens va venir a explicar qui era Sant Francesc. I després vam gaudir d´un berenar de festa: xocolati i ensaïmada!\nUna manualitat elaborada a l´aula ens vam endur a ca nostra... Visca Sant Francesc!\nPublicat per Vicky a 3:22 Cap comentari:\nA música estan cantant: MIRAU ALLÀ DALTEN LES EST...


Las «superabuelas» del Puig Campana | Sense Límits Aventura\nHome » CRONIQUES TRAIL » Las «superabuelas» del Puig Campana\nTenen 94 anys -entre les dos, 50 de Yolanda i 44 de Miryam-, molts anys corrent i molts km a l’esquena -i alguna arruga al rostre-. Fan servir bastons, però que ningú s’enganye, corren com les que més, o directament: són les que més corren. Tant com per haver arribat les primeres al Desafio Lurbel Aitana Puig Campana de passat dissabte. Vora 13 hores de batalla per a fer els 85 km 5500+ entre estos grans cims. Però no hi ha muntanya ni desnivell que puga amb elles. Són Miryam Talens (Marathon Crevillent) i Yolanda Valiente (CA Petrer Running Cid): les «Superabueles» de Crevillent i Sax.\nVa ser una de les imatges més emotives de passat cap de setmana. Vore com, ja caiguda la nit, arribaven juntes a meta dos dones que havien estat durant 13 hores corrent, patint i lluitant entre elles per arribar primer a la meta. Ho feren juntes en una abraçada sincera i emotiva a un metre que no podran oblidar mai. Tampoc ho farà el públic que les esperava a Finestrat i va esclatar en crits i aplaudiments. «Tota la gent es va emocionar molt, nosaltres les primeres perquè va ser una abraçada molt sentida» ens reconeix Miryam Talens, «jo sóc molt competitiva i mai havia fet una cosa com esta, però hi ha vegades que guanyar no és el més important, sinó poder compartir sentiments i emocions. Ens ho mereixíem les dos».\n«Tota la gent es va emocionar molt, nosaltres les primeres perquè va ser una abraçada molt sentida. Ens ho mereixíem les dos» (Miryam Talens)\n«Sóc molt competitiva i mai havia fet una cosa com esta, però hi ha vegades que guanyar no és el més important, sinó poder compartir sentiments i emocions» (Miryam Talens)\n60 km com el gat i el ratolí\nCompartir sentiments i emocions després de 13 hores corrent i competint en bona lluita. «Anavem com el gat i el ratolí» explica Miryam de forma molt gràfica. «Vaig començar al principi a contemplar, perquè estem a finals de temporada i a més hi havia molta boira i feia fred, però a mesura que les sensacions eren bones vaig anar cap endavant. Yolanda venia darrere i ens anàvem controlant. A cada pujada se m’acostava i després jo me n’anava en les baixades».\nAixí estigueren vora 60 km fins que arribaren al punt clau, l’última pujada a Orxeta, a només 5 km de meta. Allà Yolanda li va fer un oferiment molt generós a Miryam. «Em va dir que tirarà jo endavant. Que com que baixava millor que ella, que fora jo la primera a arribar a meta a Finestrat. I li vaig dir que no. Que després de tanta lluita millor juntes, perquè 30 segons no anaven a cap lloc».\n«Em va dir que tirarà jo endavant. Que com que baixava millor que ella, que fora jo la primera a arribar a meta a Finestrat. I li vaig dir que no. Que després de tanta lluita millor juntes, perquè 30 segons no anaven a cap lloc» (Miryam Talens)\nUna admiració mutua\n«Jo ho vaig fer de tot cor» assegura Yolanda Valiente, «Per a mi era un honor haver estat corrent amb Miryam que per a mi és un referent, un dels meus ídols» ens confesa la corredora nascuda a Ronda (Màlaga) però alacantina d’adopció des de fa més de 4 dècades. I quan parla de Miryem intuïm com se li il.luminen els ulls, tot i els seus 50 anys. «El primer premi a la fi li ho han donat a d’ella, perquè se li havia de donar a alguna, però jo això ho done per bó, perquè per a mí ja era un premi haver entrat amb ella».\n«Ho vaig fer de tot cor. Per a mi era un honor haver estat corrent amb Miryam que per a mi és un referent, un dels meus ídols» (Yolanda Valiente)\nMiryam Talens és el referent de Yolanda i de molt altres corredores. És una de les més corredores de muntanya més veteranes a la Comunitat Valenciana. «Duc 15 anys corrent. Quan vaig començar quasi que no hi havia ni carreres, i quasi que no hi havia dones corrent». Als seus 44 anys està en un estat de forma increïble que l’ha dut esta temporada a ser la subcampiona del circuit d’Ultres SkyNational Series només superada per l’estratosfèrica Nuria Picas. «Hi ha qui em pregunta que com és possible que estiga en tan bona forma amb 44 anys, i em diuen: ‘quan arribe a la teua edat vull estar tan bé com tu!!’. Jo els dic que el secret està en entrenar molt, i entrenar tant intensitat, com volum, distància… perquè cada vegada la gent apreta més. I després està la qualitat de la persona. A Aitana vaig acabar buida perquè vaig donar-ho tot».\n«Duc 15 anys corrent. Quan vaig començar quasi que no hi havia ni carreres, i quasi que no hi havia dones corrent. Hi ha qui em diu: ‘quan arribe a la teua edat vull estar tan bé com tu!!'» (Miryam Talens)\nAhir encara li feien un poc de mal les cames. Tampoc molt. Esta setmana descansarà, el que li deixe el seu treball com a administrativa. El descans és altra de les claus. «Ara necessite més temps de recuperació, és veritat. Una més jove en tres dies igual ja està recuperada d’un Ultra, però jo igual necessite 6. A més també controle molt l’alimentació i la suplementació. El cos també necessita ajuda per a poder recuperar-se i descansar». També ajuda per a entrenar. En el cas de Miryam i Yolanda comparteixen entrenador, Octavio Pérez, que està aconseguint traure d’elles el millor rendiment. «Jo sempre em queixe que ja no tinc la «chispa» de la gent jove. I Octavio em diu que entrenant es pot aconseguir. I això faig entrenar» indica Miryam.\nBTT, Ironman i ara… Ultres\nTampoc li passen factura els anys a Yolanda Valiente. Al contrari. Esta veterana esportista afincada ara a Sax cada temporada té més ganes, sobrepassats ja els 50 anys. «Sóc la primera que em sorprén de com de bé estic. Hi ha gent que quan passe al costat corrent diu: ‘fotre amb la iaia», però jo puc i cada vegada estic millor. Tinc unes ganes i una motivació molt gran, la mateixa que vaig començar ara fa 20 anys».\nYolanda du moltes batalles acumulades, però a diferència de Miryam ha anant alternant molts esports i tots a molt bon nivell. «Vaig ser 5 anys campiona d’Open BTT a la Comunitat Valenciana, i després també he fet dos IM, el de Calella i el de Lanzarote en 2011». A Lanzarote va patir la ira del vent, una de les característiques que el fan un dels IM més durs del món. «Al km 25 se’m va volar el dorsal. I després l’aire em va arribar a tirar de la bici». 14 hores va tardar. I no descarta tornar a fer-ho.\n«Hi ha gent que quan passe al seu costat corrent diu: ‘fotre amb la iaia», però jo puc i cada vegada estic millor. Tinc unes ganes i una motivació molt gran, la mateixa que quan vaig començar a fer esport fa 20 anys» (Yolanda Valiente)\nAmb la família a la UTMB\nArriba als Ultra ja veterana, i i amb la bona experiència dels èxits aconseguits quan al 2007 tornà a la muntanya sent campiona de la Lliga i la Copa de la FEMECV. I ara gaudint dels Ultres. També en família perquè a casa de Yolanda tots corren: la seua filla Lorena, el seu fill Juan Manuel, -amb qui va compatir experiència al IM de Calella- i al seu home Juan Andrés, que també va estar corrent al Desafio Aitana, això sí fent dos hores més que Yolanda. «No li acaba de fer gràcia, la veritat» diu i somriu. «Ara el meu home també està entrenant amb Octavio perquè diu que això que li guanye la dona no pot ser» i esclata en rialles.\nEn família tenen idea de fer el UTMB al 2015, «la llarga, la llarga» aclara de seguida Yolanda abans quasi de poder fer la pregunta. 160 km en la prova de les proves. Mare, pare, fills… i també nets: Alma i Eneko. És altra de les grans motivacions de Yolanda. De fet amb ells s’ha fet alguna de les fotos més sentides que recorda quan va aconseguir el pòdium a la Perimetral de Benissa. I allà dalt que va pujar amb Eneko.\nAcí queda la història d’estes dos corredores especials, Miryam Talens i Yolanda Valiente: les «Superabueles» de Crevillent i Sax. 94 anys sumen entre les dos. I encara els queda molta corda. «No sé quan de temps duraré a este ritme de competicions i entrenaments, però la muntanya, córrer i fer esport és el que em motiva. I mentre puga, ho faré» conclou Yolanda Valiente.\n«No sé quan de temps duraré a este ritme de competicions i entrenaments, però la muntanya, córrer i fer esport és el que em motiva. I mentre puga, ho faré» (Yolanda Valiente)\nFotos: ExtremPhoto / agrupafotobenissa /\nDesafio Aitana, encara més Ultra | SLA - […] la victòria en homes va ser per a Dani Martínez i la victòria femenina va ser compartida per a…\nEl Río Mundo epicentre del Trail | SLA - […] Esta malaguenya afincada a Sax (Alacant) des de fa molts anys és tot un exemple de constància i sacrifici,…\nPablo Ramírez reina en la calor de la Marina | SLA - […] En categoria femenina la primera classificada ha estat Yolanda Valiente (Club Atletismo Petrer Running Cid), la corredora andaluça afincada…\nEl Desafio Lurbel Aitana calfa motors | SLA - […] les opcions per als amants del Trail. A les dos proves de 40km 2600+ i 80km 4500+ que tingueren…\nLa selecció FEMECV a per Peñalara | SLA - […] les representants valencianes son l’incombustible Miriam Talens (Club Marathon Crevillent), guanyadora l’any passat del Desafio Aitana, i Belen Agut…\nUna ‘abuela’ en el UTMB | SLA - […] http://senselimitsaventura.com/2014/11/11/las-superabuelas-del-puig-campana/ […]\n1000 vegades Aitana | SLA - […] dones, Miryam Talens (Marathon Crevillent) demostrà que continua sent la reina de l’Aitana i el Puig Campana. La corredora…\nValencians a la TransGrancanaria | SLA - […] ambició acudeix Yolanda Valiente, la superabuela de Sax, que aspira a fer un gran paper a la TransGranCanaria 123…\nSebas se consagra en la TransGrancanaria | SLA - […] s’esgoten els qualificatius per a parlar de Yolanda Valiente (Like Sport-Lurbel), la superabuela de Sax, que ha a acabat…\nValencians al Pirineos FIT | SLA - […] femenina, encapçalada per Jessica Mataix (Aper Alcoi) i per l’alacantina adopción Yolanda Valiente, la superabuela. Les dos estiraran el…\nValencians al Tor des Gegant | SLA - […] més que l’altra tot siga dit. Valiente, la superabuela del Trail, passats els 50 i continuant en el seu objectiu…\nConsejos para el Desafío | SLA - […] Las “superabuelas” del Puig Campana […]\nLa Penyagolosa Trails més esperada | SLA - […] Marian Bertolo (Mur i Castell-Tuga) top 10 a la passada edició de la TDS o la sempre combativa Yolanda…


Publicat a Terres de l'Ebre el 4 juny 2009\nL’estimat Jordi López està portant a terme un projecte tan engrescador com la posada en marxa de l’Estació Nàutica de Sant Carles de la Ràpita, amb un marcat compromís pel territori. Ens ha convidat a les Jornades de Portes obertes, i s’han programat diverses activitats per a tot el cap de setmana. Em sembla particularment […]\nNits a l’àtic: Continguts lliures, innovació distribuïda\nL’última Nit a l’àtic, es realitzarà el 29 de maig de 2009 al Consell Comarcal del Montsià d’Amposta, amb la presència de Carles Basteiro, que realitzarà la xerrada “Continguts lliures, innovació distribuïda” Continuarà la taula rodona casos d’exit empresarial amb llicències lliures: Bernadette Farriol, Vila-seca, http://www.enraona.com David Romaní, Amposta, http://www.gruasromani.com Organitzada per Atictes. Com és […]\nAquesta setmana llegia al bloc de Vent de Dalt que s’acaba de presentar la construcció i posada en funcionament el 2010 d’un nou llaüt turístic, amb base a Miravet, que suposa una aposta de la Generalitat pel turisme identitari a l’Ebre. Actualment, el sector turístic compta amb el llagut benifalletenc. He recordat el que ens […]\nAquest divendres Nits a l’Àtic és part de l’Ebre Sud Lan Party\nXerrada de Nits a l’Àtic sobre Drets d’Autor Ho he vist al blog de Gamoia i ho copio per fer-ne difusió: Tornen les Nits a l’àtic amb “Drets d’Autor i Propietat Intel·lectual en entorns digitals“, realitzada per Jaume Llambrich, filòleg en Llengua Catalana, editor de la Universitat Rovira i Virgili, i membre d’atictes. La xerrada […]\nDivendres a Jesús : Compartir lectures a l’hora d’internet\nNits a l’àtic fa una una xerrada i una taula rodona el 17 d’abril: Compartir lectures a l’hora d’internet dins a la III FIRA DEL LLIBRE JOAN CID I MULET JESÚS (Baix Ebre) 17, 18 i 19 D’ABRIL DE 2009 Hora de la xerrada 21h. Taula rodona enfocada al gust per compartir lectures i com […]\nPublicat a Terres de l'Ebre el 24 març 2009\nEl proper diumenge, tenen lloc dos actes blocaires per poder triar: CDigital a Granollers i Hanami Ebrenc a Paüls. Com a part de les segones jornades de la Catosfera, participarem en un debat amb altres xarxes catosfèriques a partir de les 11 del matí. Pots veure’n l’agenda i inscriure-t’hi. DIUMENGE 29 11H. XARXES CATOSFERIQUES Ponents […]\nNits a l’àtic: De la meva guitarra al itunes\nLa propera Nit a l’Àtic que organitza l’associació Atictes serà el marc on es presentarà oficialment La Barraca del músic, nascuda al marge de l’Associació de Músics de les Terres de l’Ebre(AMTE) per servir “ de plataforma per a dur a terme qualsevol tipus d’iniciativa cultural d’interès i de bon rotllo”, segons es defineixen ells […]\nPublicat a Terres de l'Ebre el 15 febr. 2009\nphoto credit: cote Ernest Benach, la segona institució del país després del President de la Generalitat, és precisament una de les persones més habituals i actives a la xarxa i, en concret, al Facebook. És per això que ens parlarà de la seva presència a la xarxa a partir de la seva experiència personal, principalment […]\nEn alguna ocasió he comentat que vaig descobrir els blocs el 2005. En aquell moment vaig descobrir un bloc sobre turisme en castellà, el de Javier García Cuenca, però va costar fins que en vaig trobar més. Fa poc més d’un any es discutia al seu bloc sobre la importància de la marca i la […]\nEnguany, havíem posat molta il·lusió en la preparació de l’Ebrebloc, un motiu més per alegrar-nos del resultat. Quan les coses van bé, tot l’esforç paga la pena. El programa, molt més ampli que en edicions anteriors, respon al nivell que trobem en els blocs de l’Ebresfera. A les nostres terres, comptem amb escriptors de molta […]


Llagostera Ràdio - El Govern amplia a 10 persones per taula a l'interior de restaurants i autoritza el 60% de públic als grans espais\nEl Govern amplia a 10 persones per taula a l'interior de restaurants i autoritza el 60% de públic als grans espais\nArticle Anterior S'aprova la pròrroga dels ERTO fins al 28 de febrer de 2022\nSegüent Article La Costa Brava i el Pirineu de Girona tanquen l'estiu amb 3,18 milions de turistes\nEl Procicat ha autoritzat que els grans espais amb capacitat per a més de 10.000 assistents puguin acollir fins al 60% del seu aforament.\nDe la mateixa manera, també ha aprovat que l'interior de la restauració pugui tenir taules de fins a 10 comensals, deixant enrere així la restricció de fins a 6 persones.\nAquesta nova resolució entra en vigor aquest dijous i té una vigència de 8 dies.\nEn aquest sentit, Plaja ha confirmat que, tot i que després de la sentència del Suprem sobre Galícia es podria fer servir sense problemes, el Govern té previst portar al TSJC l'ús del passaport covid per entrar als locals d'oci nocturn que no tenen espai exterior.\nD'aquesta manera, ha dit, l'executiu vol blindar jurídicament la mesura i evitar nous sotracs a les decisions del Govern. "És la millor manera de tenir totes les garanties jurídiques, que són complexes", ha comentat. Segons Plaja, el Govern no contempla de moment cap "altre escenari" que no compti amb l'aval del passaport covid per part del TSJC.\nEn relació a l'oci nocturn, la Federació Catalana de Locals d'Oci Nocturn (Fecalon) ha exigit concretar d'una vegada l'obertura de l'oci nocturn i ha carregat contra la "miopia política" del Govern. L'entitat acusa l'executiu català de "falta de diàleg i d'un total desconeixement del sector" per encarar una obertura progressiva dels espais interiors i exteriors de bars i discoteques, com estan fent la resta de comunitats autònomes.\n"Volem remarcar que el botellot és un acte prohibit i que denota la manca de control a la via pública tot i l'evident perillositat, lamentablement ja no només a nivell epidemiològic", ha assenyalat la Fecalon, que reclama tornar als horaris habituals de tancament, amb ús de la pista de ball i aforaments "econòmicament viables".\n"Si no és d'aquesta manera no es podran combatre els greus problemes d'aldarulls públics que s'estan produint amb els botellots", ha remarcat la Federació Catalana de Locals d'Oci Nocturn, que ha recordat que la setmana passada ja va impugnar al TSJC l'última pròrroga de les mesures del Govern.\nLa Fecalon insisteix en la reobertura immediata de l'oci nocturn amb l'ús del passaport covid, amb els mateixos criteris establerts pel Tribunal Suprem. "Si l'administració catalana volgués implantar el passaport covid no hauria de fer res més que no oposar-se a la mesura cautelar", ha assenyalat l'entitat.\nFinalment, la Fecalon denuncia que el Govern està incomplint acords amb el sector d'una cinquena línia d'ajuts per una "picabaralla" entre els departaments d'Economia i Empresa. "Acumulem ja més de 18 mesos de tancament i amb les ajudes rebudes només hem pogut sufragar, com a màxim, entre el 5 i el 15% de les despeses fixes", ha conclòs l'entitat.


La Caldera, un lloc on crear dansa\nNúria Feixas, nova directora del festival Ésdansa, ens parla de la importància d'aquest centre de creació per a ballarins i coreògrafs tan lluny de la seva terra natal, la Garrotxa\nDimarts, 02/07/2019 - 19:30\nPasses per la porta de La Caldera (Eugeni d’Ors, 12) i el primer que llegeixes és: Taquilla. I unes fletxes indiquen que pugis unes escales. No t’has equivocat d’edifici, tranquil@. El projecte que es va crear originalment a la Vila de Gràcia el 1995 es va traslladar a Les Corts anys més tard, en concret al que antigament eren els Cines Renoir. Els espais que abans funcionaven com sales de cine ara serveixen per crear i ballar. «Jo he escollit aquest lloc perquè no soc de Barcelona [va néixer als Hostalets d’en Bas el 1990]», confessa entre rialles Núria Feixas, la nova directora del festival Ésdansa, que aquest any, a l’agost, arriba a la 37a edició. “Hi he vingut de petita, però no la conec molt bé. En canvi, aquest lloc sí, és el meu racó preferit de la ciutat”, afegeix.\n“Vam pensar que era un lloc on els artistes podien venir a crear, així que ens va semblar molt bona idea començar a presentar el festival aquí”, valora Feixas. Però la seva relació amb la dansa va començar fa molt temps a la Garrotxa, la seva llar. “Vaig començar més o menys amb 16 anys allà, durant els estius feia alguna cosa”, recorda, com si fos ahir.\n¿Qui li hauria dit llavors a Feixas que acabaria com a directora del festival? Ella està preparada. “Assumir aquest càrrec és un repte a nivell laboral i personal”, explica. “Fins fa poc anava fent, aportava coses, tenia responsabilitats, i ara és un grau més”, afegeix.\nActualment, La Caldera “aposta per ser un centre estable de creació de dansa i arts escèniques”, com anuncien en la seva pàgina web. El centre és un espai que serveix com a base per a creadors i ofereix l’espai per a nous artistes que vulguin desenvolupar les seves trajectòries artístiques.\nA més, La Caldera fa tres anys que acull la roda de premsa de presentació de l’Ésdansa, que aquest any es durà a terme entre el 19 i el 25 d’agost a les Preses (Garrotxa).


El turisme s'entesta en el ‘low cost' | Francesc Muñoz | barcelona | Focus | L'Econòmic\nEl turisme s'entesta en el ‘low cost' El turisme s'entesta en el ‘low cost' El turisme s'entesta en el ‘low cost' El turisme s'entesta en el ‘low cost' + El turisme s'entesta en el ‘low cost' E-mail\nManifestació convocada a Tossa per CCOO amb l'objectiu de defensar els drets dels treballadors del sector turístic . ARXIU/QUIM PUIG.\nEl turisme s'entesta en el ‘low cost' Arxiu.\nEl turisme s'entesta en el ‘low cost' El turisme s'entesta en el ‘low cost' El turisme s'entesta en el ‘low cost' El turisme s'entesta en el ‘low cost' El turisme s'entesta en el ‘low cost' E-mail\nEls sindicats subratllen que els marges hotelers no paren de créixer\nLa reforma laboral del 2012 va facilitar l'esclat de les externalitzacions La precarització del treball en el turisme s'allunya del model que volem\nUn director d'hotel pot treballar amb tot el personal d'una altra empresa\nL'externalització no és per racionalitzar sinó per eludir el conveni col·lectiu\nNo hi ha turisme de qualitat sense treball decent, és un tema de base\nEl consistori de Barcelona vol fer aflorar el problema i ha demanat estudis\nExternalització, sí; però si és de forma indiscriminada ens podem equivocar\nNo hi ha discussió possible sobre el fet que el turisme és un sector motor de creació de llocs de treball. Ara bé, les estadístiques posen de manifest que –malgrat que cada cop ens arriben més turistes que es deixen més diners– a l'hostaleria hi ha els treballadors més mal pagats i els que més precarietat tenen, una situació que s'ha agreujat els darrers anys fins al punt que han transcendit no pocs casos d'hotels que tenen els treballadors en condicions gairebé d'explotació. La gravetat del fenomen ha portat els mateixos hotelers a fer un toc d'atenció al seu sector per frenar la deriva. Des d'una perspectiva més general, tot això sembla donar la raó als economistes que defensen que el nostre és un model turístic de preus baixos que ens empobreix.\nAquest és el context en el qual s'ha de negociar el nou conveni col·lectiu d'hostaleria i turisme de Catalunya que hauria d'establir el marc de relacions laborals per als pròxims anys. Els sindicats ja han procedit a denunciar l'anterior conveni, que expirava el 2016, i adverteixen que seran durs en la negociació del nou. Paco Galván, responsable d'hostaleria de CCOO, promet mobilitzacions per intentar revertir el procés de pèrdua de les conquestes laborals que s'havien assolit en les darreres dècades anteriors a la crisi. Per a Jesús Lodeiro, de l'àrea d'hostaleria i turisme de la UGT, ara és el moment, perquè els indicadors de rendibilitat dels hotels parlen de la bona salut empresarial: “El sector s'està guanyant molt bé la vida i amb el nou conveni hem de fer un canvi radical a la situació dels treballadors; nosaltres hem posat l'espatlla en els moments complicats i ara l'empresari ho ha de compensar”, diu.\nÉs cert que el sector es guanya molt bé la vida? La qüestió es planteja en un moment ben dolç per al turisme perquè el 2016 ha estat un any especialment bo, amb increments del 8% en el nombre d'hostes i del 6,4% de les pernoctacions (són dades de l'any fins al novembre).\nEls ingressos per habitació disponible (RevPar) –un dels indicadors bàsics del negoci- oscil·len molt d'un mes de baixa ocupació com ara el gener a un de màxima entrada de clients com és el cas de l'agost (vegeu gràfic). Al conjunt de Catalunya s'observa que els ingressos en temporada alta s'han recuperat de manera àmplia, en canvi, encara no els de la temporada baixa. Ara bé, l'anàlisi de la situació depèn de cada establiment. Miquel Homs, responsable d'hotels de la cadena catalana City Hotels, assegura: “Les rendibilitats han millorat però no nedem en or com algú ens vol fer creure.” Homs posa de referència l'any 2000, quan el preu mitjà de la nit a l'hotel que la cadena té a Barcelona estava en uns 115 euros i que va caure fins a uns 82 euros el 2009; ara està en 99 euros: “S'ha recuperat, però no als nivells del 2000”, assegura.\nEn el cas de Barcelona, cal pensar que l'augment de la demanda ha anat paral·lel a un increment de la planta hotelera i dels apartaments turístics legals i il·legals. Això ha controlat els preus fins l'any passat quan la moratòria ordenada pel govern municipal ha aturat l'obertura de nous hotels, fet que està incidint en els preus pressionant-los a l'alça.\nLa satisfacció per la marxa del negoci també és compartida pels hotels de la costa. Roberto Torregrosa, director general de Guitart Hotels, amb diversos establiments a la Costa Brava, explica que encadenen dos anys satisfactoris i qualifica el 2016 de “molt bo”, el mateix que espera per al 2017 i 2018 “sempre que no passi res excepcional”, puntualitza.\nAmb tota la prudència que es vulgui, sembla que tenir un hotel avui dia, sobretot si és a Barcelona, és un bon negoci, i n'és la prova la cua d'inversors que malden per obrir el seu establiment a la capital catalana.\nAra bé, la directora de l'escola CETT de turisme, Maria Abellanet, pensa que és un error establir un vincle entre marges empresarials i salaris dels treballadors, com pretenen els sindicats: “Les rendibilitats han d'estar relacionades amb el retorn de les inversions que s'han fet en la construcció o la renovació dels hotels, però no amb els salaris, que estan relacionats als convenis pactats entre empresaris i treballadors, o, en tot cas, a l'assoliment d'objectius”, assegura.\nEl problema d'aquest argument és que no aguanta l'escenari contrari. Com s'ha vist, l'any 2008 la demanda va caure i, en conseqüència, també ho van fer els preus de les habitacions, i els comptes de resultats no acabaven de quadrar, aleshores alguns hotelers van mirar de salvar la situació passant costos fixos a variables transferint plantilla a empreses multiserveis, amb convenis menys favorables per als treballadors en salaris i condicions que els que estableix el conveni d'hostaleria i turisme. Dit amb altres paraules, van mirar la manera d'eludir el conveni de turisme, que constituïa un obstacle per afrontar la guerra de preus que es va desfermar al sector. Moltes empreses es van apuntar a l'externalització perquè els preus de les habitacions no es quedessin fora del mercat.\nHoms explica que a partir del 1995 i fins a l'esclat de la crisi els hotels havien consolidat unes plantilles estables perquè la demanda fins a cert punt també ho era: “Els hotelers havíem configurat unes plantilles molt lineals perquè la realitat era previsible, però a partir del 2008 a mesos plens els succeïen mesos buits i a això amb una plantilla estable era difícil de respondre-hi, ens trobàvem amb unes condicions contractuals i de convenis molt rígides”, explica el responsable d'hotels de la cadena City.\nEl fenomen de les externalitzacions no és nou en la indústria hotelera. Ja a finals del segle XX les ETT (empreses de treball temporal) van significar un primer intent de subrogar treballadors fins que les pressions van portar a modificar la llei que les regulava. De fet, algunes ETT es van transformar en empreses multiserveis, que amb la crisi, però sobretot després de la reforma laboral del 2012, han respost massivament a la crida del sector d'externalitzar part de les seves plantilles.\nInicialment va afectar activitats auxiliars (seguretat, manteniment, etc.), però posteriorment es va estendre a àrees centrals com els departaments de pisos o bugaderia i avui dia pot afectar qualsevol professional que treballa en un hotel. “En l'actualitat un director d'hotel pot treballar amb tot el personal d'una altra empresa”, assegura Juan Carlos Sanjuan, fundador i màxim responsable de Casual Hoteles, una cadena valenciana d'establiments urbans i econòmics.\nErnest Cañada investiga des de fa anys aquest fenomen i el fruit del seu treball està recollit en llibres com Las que limpian los hoteles (2015) i, més recentment, Externalización del trabajo en hoteles (2016). Cañada dona per bones algunes estimacions que s'han fet sobre la incidència de les externalitzacions als hotels espanyols que parlen que a finals del 2014 representaven al voltant del 30% dels treballadors del sector i que el 2016 haurien assolit el 60% de les plantilles, amb independència de les estrelles: “Des del 2012, que entra en vigor la reforma laboral, fins al moment present, la gestió dels recursos humans en els hotels canvia radicalment; passem a un model d'empresa on cada cop hi ha menys treballadors que hi estiguin vinculats”, explica. “Estem anant cap a un altre tipus d'hostaleria”, afegeix Galván.\nEn aquest procés una fita molt important van ser els ERO que NH Hotels va fer el 2013 per reduir la plantilla en unes 500 persones i subcontractar el servei, sobretot el de cambreres de pis. Aquest cas va significar el tret de sortida perquè altres grups s'apuntessin al carro. El que als treballadors afectats se'ls plantejava com un canvi poc més que de nom de l'empresa que signava les seves nòmines, en la pràctica i de forma gradual ha significat una pèrdua de salari, de drets i condicions per a un nombrós col·lectiu professional, de tal manera que la percepció que tenen els treballadors, molts d'ells dones, és que han estat víctimes d'una estafa. També ha estat la porta d'entrada de moltes irregularitats legals i anomalies laborals que s'expliquen per la por dels treballadors de perdre la feina i no trobar-ne cap més. “Hi ha empreses de multiserveis que fan convenis d'empresa de manera irregular sense que ni se n'assabenti la plantilla, signen uns quants i s'aplica a tothom; ja hem tirat enrere 46 convenis d'empresa des que van aflorar aquest tipus de negocis”, explica Jesús Lodeiro, de la UGT, a tall d'exemple. També ha aparegut la pràctica de pagar a preu fet: és a dir, per nombre d'habitacions, de tal manera que les jornades laborals s'han allargat de manera interminable (vegeu també pàgina 8).\nEl novembre passat, el president d'AC by Marriot, Antonio Catalán, va fer unes declaracions sobre la transformació que estava experimentant l'hoteleria que van provocar sorpresa. Algunes de les perles que va compartir en un fòrum del sector van ser aquestes: “Si s'ha de guanyar més a base de sacrificar el personal, prefereixo guanyar menys”; “Nosaltres no externalitzem els pisos, no es pot pagar tres o quatre euros per habitació, acceptar això suposa un deteriorament del producte i de la imatge”; i respecte a la reforma laboral va dir: “Avui puc acomiadar pagant 20 dies per any i començar a subcontractar, això és el que fan els que exploten les cambreres de pis, i ho dic amb totes les lletres: exploten.”\nNo es pot saber què n'opina, d'aquestes afirmacions, el Gremi d'Hotels de Barcelona perquè ha declinat participar en aquest reportatge; en canvi, els hotelers consultats lamenten que les pràctiques d'alguns acabin afectant l'aposta per la qualitat i per millorar el producte en què estan immersos molts hotelers. Sembla clar que a Catalunya es podria fer un llibre de bones pràctiques hoteleres i de casos no en faltarien, però també sembla evident que les situacions que denuncien sindicats i empresaris palesen un problema de model evident. Per a l'economista Miquel Puig, autor de llibres com La sortida del laberint (2013) o Un bon país no és un país ‘low cost' (2015), on critica el turisme de masses i els efectes negatius sobre tota l'economia, el que està passant no fa sinó donar-li la raó: “Tenim molts tipus de turisme, de negocis, urbà, de sol i platja, rural, etc., però només un únic model per donar servei a totes aquestes modalitats: mà d'obra barata; el problema de l'externalització és que no s'està utilitzant per aportar racionalitat a l'activitat, sinó que és la manera d'eludir el conveni col·lectiu perquè els treballadors i les feines són els mateixos, però pagant menys, això sí.”\nPer això Puig culpa principalment els polítics que ho permeten: “El turisme és una activitat subvencionada, amb baixos sous, baixes cotitzacions i elevats costos socials. És un disbarat que se sosté per la miopia dels polítics i l'egoisme dels implicats”, assegura categòric. Del mateix parer és Ernest Cañada, que també és investigador d'Alba Sud, un centre de recerca en turisme, i membre del consell de turisme i ciutat de l'Ajuntament de Barcelona: “La situació per la qual estan passant molts treballadors externalitzats és una bomba de rellotgeria, les condicions s'han deteriorat tant que estan perdent la salut física i psíquica i el problema l'acabarà assumint la sanitat i les pensions públiques, això clarament és una privatització dels beneficis i una socialització dels costos”, assegura.\nEs parla de l'hoteleria com una única cosa però en realitat és una amalgama de models de gestió i de propietat que suposen una complexitat afegida a aquest tema. Hi ha empreses de fora del sector que hi han arribat per invertir-hi per les rendibilitats promeses, però també n'hi ha moltes que són familiars i que pensen ser-hi per molt temps. Aleshores ¿és realista aquesta imatge de l'empresari explotador que només cerca la rendibilitat immediata? Segurament no seria ni justa ni de sentit comú sinó més aviat una mica ingènua. Potser seria més adequat veure l'hoteler com un gestor en un sector en plena convulsió que assaja fórmules i que en alguns casos s'equivoca dramàticament.\nAbellanet, del CETT, reconeix que el context està fent que les empreses se centrin més en parts del negoci com ara la venda: “Ja no vens el que tens sinó que has d'interpretar el que una demanda canviant vol en cada moment i has de saber adaptar-te.” I també a tenir eines de comercialització adequades. “Abans les habitacions tenien un preu en temporada alta i un altre en temporada baixa, en l'actualitat els preus poden variar fins a deu vegades en un dia” –explica Laurent Gauze, el franquiciat més gran de la cadena Accor a l'Estat. “El negoci hoteler ha canviat radicalment, hi ha llocs que s'externalitzen però també s'han generat altres feines”, assegura.\nAixò ho sap molt bé Patrick Landman, responsable de Xotels, una tecnològica que ajuda hotels independents en la tasca de comercialitzar el seu producte. “Abans el director comercial o de vendes de l'hotel es limitava a tancar contractes un cop l'any, ara els preus són dinàmics i evolucionen com les cotitzacions de la borsa, és un tema molt tècnic”, explica Landman, que subratlla que poden millorar els ingressos dels seus clients entre un 10% i un 25%.\nEl cofundador de Xotels reconeix que el sector estava format per moltes petites empreses familiars amb un concepte de l'hoteleria molt centrat en el servei al client, però ara molts hotels són propietat de fons d'inversió que els posen en mans de cadenes internacionals a canvi d'un rendiment.\nSigui com sigui, el món hoteler ha basculat d'un negoci centrat en les persones a un altre més de tipus tecnològic, i aquí també hi pot haver part de l'arrel del problema.\nPotser això pot explicar altres neguits afegits a la precarietat com la desprofessionalització o els dèficits en formació. Jesús Lodeiro, de la UGT, recorda que el conveni va significar un intent de professionalitzar el sector: “Vam signar que la professió anés amb el treballador i increments salarials associats a cicles formatius, però tot ha quedat en paper mullat.” A més, els sindicats i Turisme de Barcelona també van pactar el 2015 un compromís en reconeixement del turisme que, entre altres coses, apostava pel reforçament de la professionalitat i el compliment dels convenis, però la realitat ha anat en la direcció contrària, segons reconeix el mateix Ajuntament de la ciutat. “La dinàmica de precarització del treball en el turisme s'allunya del model que volem: sostenible des del punt de vista mediambiental, social i també laboral”, diu Agustí Colom, regidor que té la cartera de Turisme al consistori.\nColom explica que han demanat diversos estudis per “fer aflorar” el problema en tota la seva dimensió. “Els sous baixos estan associats a poca formació i poca estabilitat i això té conseqüències negatives per a la qualitat del turisme”, assegura el regidor. “No hi ha turisme de qualitat sense treball decent, és un tema de base”, afegeix Ernest Cañada.\nTransferir o internalitzar, aquesta és la qüestió\nCity Hotels, de la família Ganduxer, va decidir provar l'externalització del departament de pis només en el nou hotel que van inaugurar a Mataró el 2012: “No ho vam fer per raons econòmiques sinó per flexibilitat i el resultat és positiu amb matisos”, puntualitza Miquel Homs. Com que compensen els sous més baixos que té l'empresa de multiserveis no els surt més barat però sí que els ajuda a fer front al problema de l'envelliment de les plantilles. Per contra, l'elevada rotació no els permet fer formació com voldrien, “tot i així ho veiem com una opció de futur per nosaltres i per al sector”.\nEl procés invers ha fet Casual Hoteles, una cadena valenciana amb hotels a diverses ciutats espanyoles; a l'inici de la crisi van acomiadar els treballadors i els van subcontractar. “Posteriorment les coses van millorar i vam veure que sortia a compte interioritzar”, diu Juan Carlos Sanjuan, màxim responsable. Assegura que tenir els treballadors en plantilla els surt rendible “amb mesos que l'estalvi pot arribar al 19%”. “¿Servei de més qualitat? A mi el que m'importa és la qualitat de l'ocupació i si els treballadors cobren bé, estan més contents, treballen millor i els clients estan més satisfets”, afirma.\nLa teoria diu que deixar un servei no fonamental en mans d'una empresa especialitzada, amb treballadors ben formats i no negligir en el control pot ser un factor de competitivitat. Fins al punt d'estar disposat a pagar més per aquesta subcontractació. Roberto Torregrosa, de Guitart Hotels, que ha optat per treballadors en plantilla, pensa que l'externalització pot ser una eina útil si es fa servir amb seny i sense discriminacions. Per a Maria Abellanet, del CETT, no hi ha una fórmula única, totes les alternatives poden ser bones, “els límits han de ser l'excel·lència en el servei i la sostenibilitat futura, amb especial menció de la formació del treballadors”, afirma.\nUna ETT letona cerca treballadors a Europa\nWork Europe es presenta com una alternativa a l'externalització. Aquesta ETT letona cerca dèficits de treballadors en un punt d'Europa i els omple amb treballadors d'una altra part. A l'Estat espanyol ha trobat un forat en el sector turístic que busca perfils de professionals poliglots, segons diu el responsable per a Espanya, Sergi Poch. Com que la Seguretat Social del treballador es paga al país d'origen (sempre un país amb costos inferiors), pot oferir estalvis de fins a 2.500 euros l'any en treballadors de jornada completa, pagant el mateix sou que a un treballador local de la mateixa categoria. “Quan aquest estalvi es vol aconseguir amb outsourcing, aquí rau el problema”, diu Poch. No obstant això, el directiu pensa que no es pot demonitzar les externalitzacions i insta a promoure eines de flexibilitat al sector que no acabin afectant els treballadors. “Tenim un sistema laboral que no funciona, hauríem de passar d'un sistema que penalitza a un altre que premia fer les coses bé amb incentius fiscals, per exemple”, apunta. Coneixedor del sector a Europa, Poch pensa que l'actitud proteccionista ens resta ambició.\nMultiserveis i multiorigens\nTal com explica Ernest Cañada en el seu llibre Externalización del trabajo en hoteles, una part de les empreses multiserveis que operen a l'Estat es van crear per aprofitar la porta que s'obria amb la reforma laboral del 2012, però altres van ser impulsades per grups que ja funcionaven. Es distingeixen cinc grans tipus d'empreses multiserveis en funció de la naturalesa de la matriu: ja siguin procedents de grans ETT, d'empreses de serveis integrals o facility services, d'empreses de neteja, d'empreses de seguretat o d'empreses de logística i serveis a la indústria. Moltes tenen convenis propis que rebaixen les condicions del conveni col·lectiu. La reforma laboral del 2012 trenca la prevalença del conveni col·lectiu.\nL'econòmic 15-01-2017, Pàgina 4


Comunicat del dijous, 2 juliol 2015\n1. L’Ajuntament informa als interessats, que s’ha obert el termini per participar en el procés de selecció d’un tècnic superior o mestre d’educació infantil per a l’Escoleta Municipal per al proper curs 2015-2016. El termini de presentació d’instàncies finalitzarà el proper 13 de juliol.\n2. La Regidoria de Medi Ambient informa a tots els interessats en participar en el «Voluntariat Ambiental de Prevenció d’Incendis», que poden passar a inscriure's per l’Ajuntament fins al divendres.\n3. El Club de Pilota Simat junt a l’Ajuntament de Simat convida al poble a participar en els actes del «Dia de la Pilota» que se celebrarà dissabte dia 4, amb una partida de pilota a l'avinguda Jaume I a les 19:30h, Sariero i Vilare contra Sagasta I i Sagasta II, i a la 1:00h verbena a la Font Gran.\n5. La Regidoria de Cultura, dins el programa d'activitats culturals 2015, convida al poble a gaudir de l’actuació de «Café Teatre», que tindrà lloc demà a les 23:00h al Bar Sagasta.\n6. L’Associació de Jubilats i Pensionistes informen que demà el sopar serà a les 21:30h. Es recorda que s’ha de dur el tiquet.\n7. La Mancomunitat de la Valldigna informa que aquest dissabte s'ha programat una ruta senderista per recórrer les Neveres de Barx. L'eixida serà a les 8:00h del matí des de la Plaça Major de Barx. Les persones interessades en assistir s'hauran d'inscriure a l'Oficina Tourist-info de Simat fins al divendres a les 12:00h. L'organització es fa càrrec de l'assegurança d'accidents dels participants.\n8. El Grup Muntanya Valldigna informa que aquest dissabte es farà la popular pujada nocturna al Mondúver. L'eixida serà a les 20:00h des de la Font Nova de les Foies. Es recomana dur calçat adequat, entrepà i llanterna. Les inscripcions es faran en el lloc d'eixida de la ruta.


El principi d'acord entre els treballadors de BPA i l'AREB es tornarà a modificar - FÒRUM.ad\nEl principi d’acord entre els treballadors de BPA i l’AREB es tornarà a modificar\nEl 04/08/15 16:49\nTot i que estava coll avall, el principi d’acord al qual van arribar els representants dels treballadors de BPA i l’AREB es tornarà a modificar. Tal com assegura l’advocat dels treballadors demà és prevista una nova trobada entre les parts on es podrien modificar alguns aspectes del text inicialment treballat fins divendres.\nLa proposta sobre el futur laboral s´exposarà entre avui i demà als treballadors,i demà es tractaran a la que es preveu que sigui la darrera reunió entre les parts per acordar el futur dels treballadors del banc.\nLa plantilla negocia amb la voluntat de recol·locar el màxim nombre de treballadors i que les indemnitzacions per als acomiadats siguin les més altes.\nA tot això, avui es preveuen canvis en la direcció de BPA. Fernando Vàzquez de Lapuerta serà nomenat com administrador únic mentre que David Betbesé deixarà el càrrec i es mantindrà vinculat a l´entitat Vall Banc.\nNotícia Anterior: Obertura gradual de l’Aparcament del Parc Central d’Andorra la Vella\nSegüent Notícia: La ‘Purito Andorra’ supera les previsions amb més de 1.000 inscrits


Viatjar sobre raïls :: El Periódico\nEmbassaments d’aigües tranquil·les, espectaculars formes de la serra del Montsec, camps a l’infinit, pobles pintorescos, antics ponts i túnels... Tot es pot veure des de la comoditat del Tren dels Llacs, que serpenteja des de la ciutat de Lleida fins a la Pobla de Segur, al Prepirineu. I un dels grans atractius d’aquest viatge és poder-lo fer a bord d’un comboi històric, amb l’encant de passar dues hores a bord de vagons d’època i assaborir un trajecte absolutament fotogènic.\nAl llarg de 90 quilòmetres de recorregut, el Tren dels Llacs passa per quatre embassaments, i travessa 40 túnels i 75 ponts. Aquest és un viatge que transcorre per la línia fèrria de Lleida-Balaguer, des de la plana fins al Prepirineu, en una via única que travessa les comarques del Segrià, la Noguera i el Pallars Jussà.\nS’ofereix també l’opció de viatjar en un modern tren panoràmic encara que la visita és encara més espectacular si es fa a bord del tren dels anys 60.\nEl punt de partida del trajecte és l’estació de Lleida Pirineus encara que també fa parada a la pròxima Balaguer. A partir d’allà es disfruta del panorama que ofereix la Plana del Segre, ja que el Tren dels Llacs acompanya el riu seguint el seu curs, amb els colors dels camps fruiters a l’horitzó.\nEl trajecte continua fins a descobrir la singular serra del Montsec. Túnels, ponts i viaductes permeten avançar pels penya-segats d’aquesta serralada calcària de més de 40 km de longitud i de fins a 1.676 metres d’altura. Aquí s’observen els espectaculars congostos de Mont-rebei i Terradets. Precisament els embassaments de Sant Llorenç de Mongai, Camarasa, Terradets i Sant Antoni donen nom a aquest tren que, amb les seves aigües tranquil·les i transparents, s’han guanyat l’apel·latiu de llacs.\nEl tren històric funciona els dissabtes d’abril a octubre i el panoràmic només al juliol i l’agost. El tiquet d’anada costa 33 euros per als adults i 18,10 euros els nens més grans de 4 anys. El dia de tornada es pot elegir i el passatge és vàlid per agafar un tren regular de tornada a Lleida. L’estada es pot allargar durant sis dies.\nMés informació www.trendelsllacs.cat\nTotes les mirades convergeixen sempre cap a la Seu Vella. Pujar fins a l’antiga catedral permet disfrutar de les seves magnífiques vistes. Edificis com la Paeria, la Catedral Nova, l’Antic Hospital de Santa Maria o les cases modernistes del centre, són un altre dels atractius de la capital de la província.\nLa Noguera Pallaresa és un riu de corrents ràpids que s’ha convertit en tot un atractiu turístic, així que són moltes les empreses d’esports d’aventura que ofereixen ràfting i barranquisme. Als embassaments de la zona es pot practicar canoa, piragüisme, surf de vela o passejades en llanxa.\nLa farmàcia, l’ultramarins i colonials, la barberia, l’estanc, la impremta, la merceria-perfumeria, el quiosc i el cafè. Salàs de Pallars mostra vuit botigues històriques amb el seu mobiliari original, productes d’altres èpoques i cartells. Es tracta d’una visita museïtzada, en la qual tornem a temps passats.\nAquesta localitat té un petit casc històric de muntanya. El seu principal atractiu és la seva situació, que permet iniciar una infinitat de rutes pel Prepirineu, ja sigui a peu, en bici o en embarcacions pel riu. Una altra opció és anar d’excursió al Montsec o bé cap al nord, al Parc Natural d’Aigüestortes.\nAquest comboi recupera una ruta històrica de 90 km, passant per 4 embassaments, 40 túnels i 75 ponts\nSeguint a la locomotora ‘ie-ie’\nUn dels encants del viatge és retrocedir en el temps a bord del tren històric dels anys 60\nViatjar en un tren històric afegeix un toc d’encant, de glamur i fins i tot d’aventura, a un recorregut encara més fotogènic. El Tren dels Llacs torna a la seva versió dels 60 amb aquest comboi. Expliquen que els maquinistes sevillans, que van ser els primers a conduir aquestes locomotores, les van batejar com a ie-ie coincidint amb la moda de l’època, per l’alegria que demostraven en les arrencades. Aquestes potents màquines dièsel 10817 i 10820 són les que arrosseguen quatre vagons d’època. Construïdes el 1968, estaven concebudes per prestar serveis mixtos de línia i maniobres, i encara avui se les coneix popularment com a ie-ie. Aquest tren, totalment restaurat, compta amb comoditats com un cotxe-bar.