- Tàndem edicions :: David Navalón guanya el XXV Premi Carmesina de la Safor -\nDavid Navalón guanya el XXV Premi Carmesina de la Safor\nLa senyora Neus, de l’escriptor David Navalón, ha sigut l’obra guanyadora del XXV Premi Carmesina de la Safor, un certamen literari consolidat que convoca La Mancomunitat de Municipis de La Safor amb la col·laboració de Tàndem Edicions. L’obra, que serà publicada per Tàndem Edicions, va ser escollida per unanimitat pel jurat format Gonçal López-Pampló, Francesc Gisbert, Arantxa Bea, Joan Portell i Artur Ahuir.\nLa senyora Neus és una història plena de tendresa protagonitzada per una dona molt peculiar que ha decidit viure sola per a escapar de les seues pors i allunyar-se de tot allò que li desagrada.\nEn aquesta història absorbent, la senyora Neus té por de la vergonya. Detesta, entre altres coses, els animals, el soroll o les sorpreses, però més encara els xiquets i qualsevol cosa relacionada amb ells. Per fugir de tot allò, viu sola, sense amics ni interrupcions. Entre els plecs i les mànegues de la seua roba, un fet inversemblant posarà el seu món cap per avall i l’obligarà a enfrontar-se a tot el que odia i tem.\nDavid Navalón (Albaida, 1978) és professor d’Audició i Llenguatge al CEIP San Jaume d’Onil. Ha publicat diversos articles de caràcter pedagògic en revistes especialitzades, a més de llibres infantils. En 2013 va guanyar el XVIII Premi de Narrativa Infantil Vicent Silvestre amb l’obra El guardià dels cinc secrets, publicat en Bromera.


El Tempir presenta �La Melodia del desig�\nAquest dijous, coincidint amb el Dia del Llibre Valenci�, es presentar� la novel�la de Ferran Garcia-Oliver a la llibreria Ali-i-Truc\nEscrit amb un llenguatge ric i sumptu�s, La melodia del desig �s un passeig per la ciutat de Val�ncia dels anys 20 del segle XV �la Val�ncia fabulosa, riallera, rica, miserable, funesta, noble i canalla- centrant-se en la hist�ria d�amor entre un jueu convers constructor d�orgues i una monja del convent de la Sa�dia, Magdalena de Bordils, que es rebel�la contra els prejudicis i codis morals del moment.\nEl 20 de novembre de 1490 es publicava la primera edici� del Tirant lo Blanc. Actualment aquesta data s�ha convertit en el Dia del Llibre Valenci�. Amb motiu d�aquesta efem�ride i alhora celebraci� de l�esmentada diada a les nostres terres, El Tempir organitza, amb la col�laboraci� de Bromera Edicions i la llibreria Ali-i-Truc la presentaci� de La melodia del desig de Ferran Garcia-Oliver, Premi de Narrativa en Valenci� Alfons el Magn�nim 2013.\nD�lia Amor�s ser� la persona encarregada de presentar-lo a Ali-i-Truc. La presentaci� tindr� lloc a les 20 h.\nFerran Garcia-Oliver (Beniopa, 1957) �s escriptor i historiador. La seua obra liter�ria gira entorn els viatges i els dietaris: Oc, Par�s particular, Per espaiar la malenconia o El vaixell de Genseric, que va guanyar el XVII Premi d�Assaig Carles Rahola. A Bromera, ha publicat la traducci� al valenci� del t�tol de Joan Fuster Contra Unamuno i tots els altres. Tamb� �s autor de la novel�la La Veu d�Odil�. Catedr�tic d�hist�ria medieval a la Universitat de Val�ncia, ha escrit nombrosos articles i llibres d�investigaci�, entre els quals destaquen Ausi�s Marc i La vall de les sis mesquites. El treball i la vida a la Valldigna medieval.


Torneig de volei – Escola Pia Granollers\nDurant aquest trimestre hem organitzat i hem portat a terme un torneig de volei on han participat alumnes de 2n ESO i de 1r ESO. La idea va sortir d’un grup de nois de 2n ESO, com vam estar practicant el volei en hores de EF, vàrem veure que podria ser bona idea fer un torneig en les estones de pati i d’aquesta manera promocionar l’esport Volei.\nEn l’inici del torneig, vam dividir els equips entre dos grups perquè tots els equips poguessin jugar entre ells i d’aquesta manera poguessin perfeccionar la tècnica. Després d’una setmana i mitja els grups ja havien jugat entre ells i va sortir una classificació que més endavant ens ajudaria a fer la fase eliminatòria. Fa algunes setmanes es va jugar la fase eliminatòria on s’eliminaven alguns equips. La setmana passada es van jugar las semis i la final. Un equip de 2n ESO ha estat el guanyador del torneig.\nNosaltres creiem que el torneig ens ha ajudat a ser millors en l’esport volei i ha fer un pati més actiu. També, creiem que fer un esport com aquest ens pot ajudar a treballar en equip i prendre decisions amb rapidesa. El públic és un element molt important, ja que així estem preparats per jugar sota pressió i per altres sentir que es pot guanyar.\nHem de felicitar a tots els jugadors per participar i no ens oblidem dels organitzadors i dels àrbitres per ajudar a que el torneig hagi estat un èxit!\nBerta Gordo i Guillem Gelabert


Roberto Saviano: "Amb 'Gomorra' em vaig suïcidar'\nRoberto Saviano: "Amb 'Gomorra' em vaig suïcidar"\nL'autor napolità, que viu amenaçat per la Camorra, dissecciona en 'La banda de los niños' els violents adolescents que ara lideren la màfia\nMadrid - Dimarts, 12/09/2017 | Actualitzat el 14/09/2017 a les 09:48 CEST\nEls mafiosos de Nàpols ara són xavals de 15 anys addictes a les xarxes socials. Maten per diners. O per aconseguir taula en un restaurant. Poden segar la vida a tres persones en un mateix dia. No els tremola el pols. No temen la mort ni tampoc la presó. Són la nova Camorra i es caguen –literalment– en els seus enemics. Després de l’èxit planetari de 'Gomorra', Roberto Saviano (Nàpols, 1979) fixa ara la seva mirada en els nens de la seva ciutat natal a 'La banda de los niños' (Anagrama). L’autor, que viu amenaçat per la màfia i no pot fer ni mig moviment sense que ho aprovin els seus escortes, visitarà Barcelona demà (Biblioteca Jaume Fuster, a les 19.00 hores).\n–Els xavals sempre han estat en la Camorra. Però ara manen. ¿Què és el que ha passat?\n–Que els antics capitostos, els grans, estan tancats a la presó o a casa seva. Per primera vegada, la màfia té caps de 15 o 17 anys. Això implica la gestió econòmica del clan, l’extorsió i la imatge. Ells són els que concedeixen entrevistes.\n–¿A mitjans de comunicació?\n–Sí, amb un passamuntanyes. També pugen vídeos a YouTube i dominen les xarxes socials. En algun sentit, són semblants a les maras de l’Amèrica Llatina.\n–En les primeres pàgines del llibre els defineix com a «cadells famolencs».\n–És que són nens. N’hi ha que disparen amb 10 anys. Per a ells és un joc d’acció. Maten com si fos un joc, però, en realitat, saben que o fots o estàs fotut.\n–No tenen por de morir.\n–La mort ja no és un risc de la feina, és part de la feina. És la prova que has arribat, que has arribart a la meta. Això és el que més m’ha sorprès de tota la investigació que ha comportat el llibre. En realitat, és el mateix que passa amb els joves gihadistes, que moren matant-ne altres. Els mafiosos moren per diners. Els diners són la cosa més important de la seva vida. ¿Per què agrades a les dones? Pels teus diners. ¿Per què t’estima la teva mare? Pels teus diners.\n–Els diners han sigut sempre molt llaminers per als joves, sense necessitat de convertir-los en mafiosos, ¿no?\n–Ja, però ara, amb les xarxes socials, s’ha posat més en relleu. Parlem de nens que arriben a disparar per no fer cua en un restaurant. Es defineixen a si mateixos com el champagne Moët & Chandon: una vegada l’has obert no el pots tancar. Estan obsessionats amb el Moët, per cert.\n–¿Què ha fallat? ¿El sistema, la societat, els polítics, l’educació?\n–No és un error, sinó la perfecta conseqüència de com les mares eduquen els seus fills.\n–¿Les mares? ¿Per què?\n–Poden educar-los en l’amor i en la democràcia, però no. Les mares eduquen els seus fills perquè siguin guanyadors, perquè estiguin ben posicionats en la societat, que desenvolupin negocis i tinguin diners.\n–¿També tenen pares, no?\n–D’acord (rialles). Però és que, a Itàlia, el monopoli de l’educació el tenen elles. Els pares són molt febles. De tots els casos que he investigat, només en un vaig veure un pare i una mare denunciar el seu fill, al qual van dir: preferim anar a veure’t a la presó abans que al cementiri.\n–Vostè ja no pot trepitjar els carrers per exercir el periodisme, però segueix tenint ànima de reporter. ¿Què opina del maltractament que pateix avui dia el periodisme?\n–Temo per la supervivència del periodisme seriós. Abans, un bon reportatge tenia una clara defensa: els milers i milers de còpies venudes. Però ara, un article sobre l’amant d’un ministre provoca molta més atenció. El periodisme seriós necessita l’ajuda dels lectors. A Itàlia i a Turquia, per exemple, el periodisme seriós està desapareixent.\n–Des que la Camorra el va amenaçar de mort arran de Gomorra, vostè ja no pot viure a la seva ciutat natal. Resideix als EUA, però hi torna de tant en tant. ¿Què hi troba?\n–Gent que m’escup, que escriu pancartes en contra meva. No passa res, m’espero coses pitjors.\n–¿La seva mare i el seu germà tampoc viuen allà?\n–No, la pressió era massa. I no només per part de la Camorra. L’esquerra, la dreta i el centre m’acusen d’haver difamat la ciutat, d’inventar-me el que escric per guanyar diners. Em diuen bocamoll.\n–¿Ha valgut la pena?\n–Va escriure 'Gomorra' amb 26 anys. Si pogués retrocedir en el temps ¿de debò que no el publicaria?\n–Ho faria de manera prudent, protegint la meva vida. No ho vaig fer així i em vaig suïcidar. He perdut tot el que tenia. D’acord, tinc fama mundial i guanyo diners amb els meus llibres. Però, miri’m, soc a Madrid i sense poder sortir de l’hotel per fer un tomb. Només em conec els hotels i les comissaries dels països on vaig.\nTemes: Màfia Llibres


L'empresari Jaume Fàbrega opta a presidir la Cambra de Comerç de Girona - Diari de Girona\nacn | girona 19.03.2019 | 18:48\nL'empresari Jaume Fàbrega opta a presidir la Cambra de Comerç de Girona. Fàbrega ja forma part de l'actual Comitè Executiu –és vicepresident- i assegura que vol que la seva sigui una candidatura "de consens". Destaca que les eleccions d'aquest maig serviran per renovar el ple i fer que els representants de les empreses que en formin part siguin "una fotografia de l'actual teixit econòmic" que té el territori. Entre els seus objectius, es fixa impulsar la digitalització de les empreses i la formació professional. A la demarcació, les eleccions a les tres cambres de comerç (Girona, Palamós i Sant Feliu de Guíxols) permetran renovar entre un terç i la meitat dels seus membres i incrementar la presència de dones.\nLes eleccions a les cambres de comerç estaven pendents de celebrar-se des del 2014. A les comarques gironines, aquests comicis suposaran un relleu al capdavant de les tres que hi ha al territori: Girona, Palamós i Sant Feliu de Guíxols. I és que cap dels actuals presidents (Domènec Espadalé, Xavier Ribera i Joan Puig, per aquest ordre) repetirà en el càrrec.\nEls comicis per escollir les empreses que estaran representades al ple se celebraran presencialment el 8 de maig. Per bé que aquelles que ho vulguin, per primer cop, podran votar telemàticament (entre els dies 2 i 7).\nEl ple de la Cambra de Comerç de Girona té 30 vocals que representen els diferents sectors empresarials. A Palamós n'hi ha catorze. I a Sant Feliu de Guíxols, tretze. A aquests s'hi sumen els representants de les patronals (Pimec i Foeg) i, per primer cop, també els d'aquelles empreses que hagin fet més aportacions voluntàries al pressupost de les cambres.\nSigui com sigui, però, aquestes eleccions es preveuen plàcides. Ara, la junta electoral ja ha avalat les diferents candidatures. I en moltes de les categories econòmiques hi ha hagut consens (és a dir, que les empreses ja han assignat quina els representarà al ple i, per tant, no caldrà votar-la).\nDe fet, només s'hauran d'escollir cinc representants al ple de la Cambra de Comerç de Girona i un a la de Sant Feliu (perquè en aquestes categories, hi ha més empreses que hi opten que no pas llocs). A Palamós, hi ha hagut acord al 100% i s'han proclamat directament totes les candidatures.\nEntre un terç i la meitat\nLes eleccions a les cambres gironines, però, sí que suposaran renovar bona part dels membres dels plens. En concret, entre un terç i la meitat. A més, s'incrementarà notablement la presència de dones (ja que es calcula que representaran una de cada tres empreses).\nA Palamós, com que no caldrà fer eleccions, el ple de la Cambra de Comerç es constituirà al maig. I a Girona i a Sant Feliu de Guíxols, a mitjans juny. Serà aleshores quan els membres del ple escolliran els nous comitès executius i nomenaran els presidents.\nDe moment, els noms de candidats a presidir les cambres s'havien mantingut en la incògnita. Però avui ja se n'ha conegut un per encapçalar la de Girona. L'actual vicepresident segon, l'empresari Jaume Fàbrega, ha anunciat que farà el pas.\nFàbrega, que fa uns deu anys que forma part de l'actual Comitè Executiu (abans havia estat tresorer) assegura que vol que la seva sigui una candidatura de consens. "Un cop s'hagin celebrat eleccions i constituït el ple, presentaré la meva candidatura amb la voluntat de buscar acords i anar a la una", subratlla.\nL'empresari afirma que les eleccions d'aquest maig permetran renovar el ple de la Cambra de Comerç de Girona i fer que les empreses que en formin part "siguin una fotografia" del teixit econòmic gironí. Entre d'altres, destaca que per primer cop hi haurà representades entitats del tercer sector (la Fundació Ramon Noguera) i empreses mèdiques (la Clínica Girona). "El plenari respondrà a la riquesa i a la diversitat del teixit econòmic gironí, i també s'incrementarà la presència de les dones", explica Fàbrega.\nL'actual vicepresident segon de la Cambra de Comerç de Girona ja avança que, si surt escollit, entre les seves prioritats hi haurà la defensa de "les petites i mitjanes empreses" (que suposen més del 90% del teixit econòmic gironí). "Volem ser la seva veu", subratlla Fàbrega.\nL'empresari assegura que ha decidit presentar candidatura com a president després de rebre la proposta de l'actual Comitè Executiu de la cambra. "Tindré una preocupació especial per les infraestructures, la internacionalització de les empreses, les persones i la formació", explica. "Cal adequar l'FP a les necessitats i perfils laborals que demanden les empreses", concreta.\nJaume Fàbrega és llicenciat en Filosofia i Ciències de l'Educació per la Universitat de Barcelona. Té un màster en Formació de Formadors per la Pompeu Fabra (UPF) i està al capdavant de dues empreses.\nLa 3a edició de la Fira TreballemGi incrementa el nombre d'ofertes de feina.


Els comerciants de Democràcia i Remolins organitzen el II Mercat Romà d’Ilerda - TOTLLEIDA\nSe celebrarà de divendres a diumenge amb l’objectiu de dinamitzar aquesta zona de l’Eix, més propera a l’estació de Renfe, on es troben les termes romanes\nEl tinent d’alcalde i regidor de Promoció de la Ciutat, Rafael Peris, ha acompanyat l’Associació de Comerciants dels carrers Democràcia i Cardenal Remolins en la presentació del II Mercat Romà d’Ilerda que se celebrarà de divendres (23 de març) a diumenge (25 de març) amb l’objectiu de dinamitzar aquesta zona de l’Eix, més propera a l’estació de Renfe, on es troben les termes romanes de Remolins.\nDurant tot el cap de setmana hi hauran instal·lades 50 parades d’alimentació, artesania i gastronomia als dos carrers, així com activitats ambientades en l’època romana. Cal recordar que en la primera edició els comerciants de Democràcia i Remolins van instal·lar un mural que recrea les termes romanes de Remolins a la tanca del solar i que, també, és un dels grans atractius del Mercat Romà d’Ilerda.\nEl II Mercat Romà d’Ilerda s’inaugurarà divendres a les 18.00 hores de la tarda i comptarà amb l’actuació de Dancescape que farà una exhibició de ball. Dissabte, al matí, es farà l’activitat “Escola Romana per als infants?” a càrrec dels alumnes de 2n de Batxillerat del Gili Gaya i “Dibuixos al carrer” de la mà d’Urban Sketchers Lleida. A les 11.30 i a les 13.00 hores, l’arqueòleg municipal Xavier Payà farà una xerrada per explicar “Com era Ilerda fa 2000 anys?” en què es projectarà un audiovisual davant de les Termes Romanes. A les 18.00 hores els Armats dels Dolors faran una desfilada. Així mateix, durant tot el dia el Mag Adriaco oferirà espectacles de màgia pel carrer.\nDiumenge, a les 11.00 hores, es representarà l’obra de teatre “La llegenda d’Orfeó i Eurídice” a càrrec dels alumnes de 2n de Batxillerat del Gili Gaya. A les 12.00 hores, Batucada amb el Grup Band Tokades. A la tarda hi haurà demostracions de centres florals a càrrec de Flors Carol\nEl II Mercat Romà d’Ilerda estarà obert divendres de 18.00 a 21.00 i dissabte i diumenge de 10.00 a 21.00 hores.


2012 Juny « Joaquim Nadal i Farreras\nEL TERCER CARRIL I LA VARIANT\nÉs imminent la finalització de les obres d’ampliació de l’AP-7 a tres carrils des de Girona fins la frontera. Aquesta obra completa la que ja es va acabar fa més d’un any dels tres carrils de Maçanet a Girona. En el seu conjunt significa la reparació d’una anomalia i un greuge històrics. Ara ja fa més de vint anys que els tres carrils arriben des de Barcelona a Maçanet. Però tot es va aturar aquí i durant molts anys, tant les autoritats del Ministeri de Foment com els responsables d’Abertis no van creure que fos necessària l’ampliació fins a la Jonquera.\nAny darrere any el trànsit s’anava incrementant i la densitat dels vehicles pesants feia més i més perillosa l’autopista, els avançaments entre camions eren un motiu de risc i d’alentiment de la velocitat mitjana dels vehicles. Tothom recorda, encara, la feixuga lentitud dels avançaments entre dos grans tràilers amb una cua de vehicles lleugers esperant la culminació de l’operació per recuperar una velocitat de creuer raonable. És evident que no ho plantejo en termes de velocitat; ho faig en termes de seguretat i de qualitat de la conducció.\nFinalment es va imposar la lògica dels fets i es va desencallar una vella reivindicació que ara feliçment arriba a la seva culminació. Em sembla que no som prou conscients de l’avenç que representa aquesta millora, i de l’eficàcia dels treballs d’ampliació que aquests darrers dies estan culminant amb les darreres capes d’asfalt i la corresponent senyalització. No solament això, sinó que per a finals d’any i potser a primers de l’any que ve es preveu la finalització dels nous enllaços amb l’autopista des de Fornells pel sud i Sant Gregori i Domeny pel centre. Aquests nous enllaços signifiquen un canvi radical en la mobilitat de Girona, completen l’anella de circumval·lació i faciliten l’accés a la xarxa d’alta capacitat des de diferents punts de l’àrea urbana.\nTotes aquestes millores passen ara desapercebudes pels moviments i plataformes de rebuig al pagament de l’autopista que dominen, en part, l’escena mediàtica i situen en un segon pla les modificacions esmentades. La idea que tot és gratis o que hauria de ser-ho és una idea fal·laç que amaga un vell dilema. Paguem tots o només paguen els usuaris? Si és gratis paguem tots i si es paga peatge només es paga per ús. Més enllà de les circumstàncies injustes que concorren en el sistema de peatges, que és desequilibrat i ha perjudicat històricament Catalunya, si anéssim a la problemàtica general, a la tendència a Europa i a la necessitat imprescindible de la cura i el manteniment de les infraestructures hauríem d’admetre que pagar per ús és una norma raonable i que es justifica plenament. Quedi clar que no justifico ni el greuge històric ni els beneficis excessius. Plantejo només que la queixa, amb un mapa de peatges desequilibrat i discriminatori amb Catalunya, no hauria de portar necessàriament a la supressió dels peatges, ni ara ni en el moment del venciment de la concessió. Si ens volguéssim emmirallar en el País Basc sabríem que un cop vençudes les concessions se segueix cobrant un peatge tou, i que s’ha fet càrrec de les infraestructures una societat de manteniment vinculada al Govern Basc.\nPerò tornem a l’àrea de Girona. Tot aquest debat del moviment “no vull pagar” no concerneix l’autopista en aquesta àmbit. Res no hauria d’eclipsar el fet que, des de Fornells fins a Medinyà, l’autopista té ja ara quatre carrils (tres més un per banda) i que quan estiguin fets els enllaços corresponents totes les circulacions entre aquests punts seran gratuïtes, com ja ho és ara el trajecte Girona nord – Girona sud. D’aquesta manera, l’ampliació de l’autopista porta incorporada, en aquest trajecte, una mitja variant o el que és el mateix, la part que hauria correspost al desdoblament de la variant de Sant Daniel. No ens n’acabem de fer el càrrec perquè l’anella es desdobla meitat per l’est i l’altra meitat per l’oest. Però en el còmput total de carrils, en aquest tram als sis de tota l’autopista des de Barcelona a La jonquera hi hauríem de sumar els quatre (dos per l’est i dos per l’oest) de la variant de l’A-2 desdoblada en dues meitats que esdevé com si res, sense saber-ho, el tram més llarg d’N-II desdoblada de tota la província. Completem així un sistema de circumval·lació de la ciutat i la forma de fer-se ha estalviat un desdoblament pur i dur per Sant Daniel, que alguns donaven ja per fet amb l’argument que si ja n’hi havia dos, dos més no farien cap mal. Però aquest era el compromís que en el seu moment vam prendre i que malgrat tots els intents vam considerar innegociable.\nAquests dies fa, ja fa o només fa, quaranta-un anys que l’autopista va arribar a Girona. Les vicissituds i els entrebancs de la xarxa viària han estat múltiples. Però, ara, el comptatge dels vehicles que passen per la variant i els que passen per l’autopista en el tram gratuït de Girona nord a Girona sud ens donaria la justa dimensió del problema històric que la ciutat havia patit històricament i que en molt bona mesura s’ha resolt.\nPer alguns és evident que tot es pot continuar mirant en clau negativa. Però ara que ja s’acaba una obra d’envergadura que beneficia directament la ciutat de Girona i la seva àrea urbana, convido tothom a gaudir-ne, a valorar-ho en positiu i a trencar el negativisme atàvic amb una actitud constructiva que, sense renúncia a ni un mil·límetre d’exigència i autocrítica, com a mínim tingui la valentia i el coratge de reconèixer els avenços que s’han fet ,sobretot des de les tribunes més exigents del món de les corporacions i institucions empresarials que han fet sempre bandera d’aquestes qüestions. Armats moralment tindrem més força per continuar exigint el compliment de tots els compromisos amb la resta de l’N-II a tota la província.\n22 Juny 2012 Posted by Joaquim Nadal | ARTICLES D'OPINIÓ, Diari de Girona\t| autopistes, comarques gironines, infraestructures, peatges | Comentaris tancats a EL TERCER CARRIL I LA VARIANT\nL’OMBRA ALLARGADA DELS PEATGES\nEl debat sobre els peatges, al qual he dedicat altres articles en aquest mateix diari, ha generat un moviment de rebuig als peatges i, per extensió, algun equívoc premeditat, o potser no, amb relació als anomenats peatges a l’ombra.\nEl nostre pensament sobre els peatges ja ha quedat prou explicitat. No està, però, de més recordar-ho. Pagar per ús i fer-ho amb harmonització a totes les vies de gran capacitat de l’Estat és just i necessari en un context com l’actual. Ja han quedat acreditats els greuges i les injustícies que han patit els usuaris catalans. Però val més no enganyar-nos i considerar aquest mètode de pagament el més just que pot haver-hi. No cal un judici d’intencions ni als concessionaris ni a les administracions. Regeix el principi de l’equilibri financer de la concessió i aquest és el principi de seguretat jurídica que s’ha de preservar. El que cal és garantir per harmonització general un mapa homogeni que compensi Catalunya del greuge retrospectiu. També és evident que les autopistes de peatge no incideixen de cap manera en el nivell d’endeutament de les administracions i totes les inversions que s’hi fan són a càrrec del concessionari i pel període de vigència de la concessió.\nResulta, però, que amb ànim d’embolicar la troca, alguns responsables governamentals i alguns partits polítics han volgut assimilar al debat dels peatges explícits l’impacte dels peatges a l’ombra en un error conceptual que no és admissible perquè compara elements no homogenis.\nEls peatges a l’ombra no tenen res a veure, més enllà de la terminologia, amb els peatges que han generat el moviment de rebuig. El peatge a l’ombra és una de les formes de pagament d’inversions públiques amb la col·laboració del capital privat sense, però, cap repercussió directa sobre l’usuari, sinó sobre els pressupostos públics. Es tracta de tornar a terminis la inversió inicial feta per un concessionari privat que no cobra peatge, sinó que cobra de l’Administració. D’acord que el mètode recorre al còmput dels trànsits, però només com un camí per retornar amb l’interès corresponent la inversió feta. Les obligacions que es deriven dels peatges a l’ombra s’afegeixen al volum del deute d’una Administració, com totes les altres fórmules de pagament a terminis que les administracions han utilitzat. Quin sentit té demonitzar el peatge a l’ombra, per la connotació terminològica, si no és per un aprofitament polític per desacreditar una determinada política d’inversions i de dotació d’equipaments públics?\nConvé, doncs, retenir que el peatge a l’ombra és assimilable a la multiplicitat de mètodes vigents. I en cap cas no hi ha mètodes que signifiquin la vigència del pagament ajornat més enllà, per terme mig, de trenta anys. Fem-ne un repàs ràpid. 1. Drets de superfície, on un privat construeix sobre un terreny propietat de l’Administració un equipament que el privat manté i explota per un període d’entre 20 i 30 anys a canvi d’un lloguer. 2. Cens emfitèutic bé sigui com a 2a) Leasing financer (adquisició d’un immoble amb un cens contra el qual s’obté el finançament amb els interessos corresponents), o bé 2b) Leasing back amb obtenció de recursos d’un privat contra un edifici que ja és propietat de l’Administració. 3. Confirming, pagament amb data assegurada que pot ésser descomptat bancàriament (pagat pel banc) i retornat per l’Administració al banc. 4. Titulació d’ingressos futurs, cedir drets sobre el rendiment de crèdits o hipoteques concedits a tercers. 5. Pagament per tercers, pagament de factures per una entitat financera amb anticipació i el compromís de cobrar-la l’exercici següent amb l’interès corresponent. 6. Mètode alemany, és a dir, cobrament per obra finalitzada amb abonament del preu total tot de cop i per una sola vegada o com a màxim amb un termini de deu anys i els seus corresponents costos financers. Encara podríem parlar de l’arrendament operatiu o de la participació en el capital de societats privades que té un àmbit i una incidència pressupostària i patrimonial diferent i que no es tradueix en endeutament per a l’Administració.\nEl peatge a l’ombra no és assimilable als altres peatges, sinó als diversos mètodes que hem apuntat de pagament ajornat amb aportació inicial del capital privat i, en aquest sentit, hem de dir que hem de situar en el conjunt de les inversions fetes per aquests diversos mètodes les escoles i instituts, les presons, els palaus de justícia i jutjats, les comissaries, els parcs de bombers, els hospitals, els CAP, les residències de gent gran, les depuradores, les dessaladores, les potabilitzadores, les carreteres, les autovies, els trens, els metros, els tramvies, i una relació que podria ser més llarga i que s’inscriu en la llista de les realitzacions dels governs de la Generalitat, com a mínim en els darrers quinze anys, i que en una proporció variable es van tornant de la mateixa manera que tothom torna els crèdits que fa quan vol comprar alguna cosa amb pagament ajornat.\nEn el cas, doncs, del peatge, l’usuari i només l’usuari compensa el concessionari, que és el que ha avançat els diners de la inversió. En tots els altres casos i també en el cas del peatge a l’ombra, els pressupostos públics atenen els compromisos de les administracions. Partint, esclar, del principi democràtic bàsic que ens recorda que tots els serveis públics, tots, i el conjunt de les administracions són atesos i pagats per tots els ciutadans amb els seus impostos. Si el sistema fiscal és just i equitatiu, si paga més qui més té, si no hi ha ni frau ni evasió fiscal, el conjunt dels ciutadans atenem al conjunt de les despeses de la col·lectivitat a partir del filtre de la democràcia, amb el qual hem decidit des de fa ja una colla d’anys quin model d’Estat i de serveis públics volem. El volum del deute té a veure amb el problema del pacte fiscal, sí, però barrejar el problema dels peatges amb el deute i el peatge a l’ombra és embolicar la troca confonent conceptes.\n16 Juny 2012 Posted by Joaquim Nadal | ARTICLES D'OPINIÓ, El Punt Avui\t| finançament, Govern, infraestructures, oposició, peatges | Comentaris tancats a L’OMBRA ALLARGADA DELS PEATGES\nEls mitjans de comunicació s’han fet ressò aquestes darreres setmanes d’alguns canvis imminents en la geografia dels equipaments de la ciutat. En primer lloc s’ha recordat, i els gironins ho poden veure quan van a l’Auditori o quan simplement fan servir el pont de Fontajau, com ja fa uns mesos que és a punt el nou Palau de Justícia de Girona, davant per davant del Palau Firal, i ocupant un lloc preferent en l’illa que havia ocupat fins no fa gaire anys l’antiga plaça de braus.\nEn segon lloc fa molt pocs dies aquest Diari s’ha fet ressò de l’impacte de la nova Biblioteca Pública de Girona, al carrer Emili Grahit, el canvi que comportarà en el servei i la novetat que representa l’edifici en termes arquitectònics en aquesta part de l’Eixample.\nI, finalment, si bé tot està més endarrerit, és evident que en els terrenys de Fontajau, on hi havia hagut fa uns anys les instal·lacions provisionals de la Facultat de Dret i on després els antics barracons van acollir fins no fa gaire l’associació de veïns i les entitats de l’entorn, s’ha fet una neteja i explanació i que el solar és a punt per a la construcció del futur Arxiu Històric de Girona.\nEn tots tres casos hem de remarcar l’oportunitat de nous edificis d’equipaments en terrenys del patrimoni municipal del sòl, que han permès captar inversions de les altres administracions -Estat i Generalitat- i executar unes obres singulars que han de contribuir de forma immediata a una millora substancial dels serveis que s’hi han de prestar.\nPel que fa el Palau de Justícia és del tot evident que, un cop en funcionament, la majoria dels jutjats en el nou edifici de l’avinguda de Ramon Folch quedava pendent el problema de l’Audiència Provincial durant molts anys a l’edifici de la casa Pastors, a la plaça de la Catedral. Construir una nova Audiència era una assignatura pendent per tal de completar la nova geografia judicial de la ciutat que, malgrat tot, té ara nous jutjats en edificis privats i en instal·lacions de caràcter provisional.\nEn el cas de la nova Biblioteca de Girona ens trobarem que s’acaba la provisionalitat heroica, i eficaç, que en el seu moment va saber definir, a cop de tenacitat, el Sr. Enric Mirambell en l’edifici de l’antic Hospici o Casa de Misericòrdia, i els fons de la Biblioteca tindran la unitat i la funcionalitat que fa temps reclamaven per a uns fons bibliogràfics i d’hemeroteca de primeríssim nivell. La convivència amb la Casa de Cultura ha sigut, durant molts anys, una convivència fructífera, però ara havia esdevingut una convivència incòmoda i calia separar els dos equipaments.\nFinalment, l’Arxiu en un nou edifici deixaria el peu forçat d’un convent desamortitzat, l’antic convent de Sant Josep, i que amb anterioritat a acollir l’Arxiu havia sigut durant molts anys un catau que feia les funcions de Delegació d’Hisenda.\nEls nous edificis són, doncs, noves oportunitats que s’han d’aprofitar. Ja aprofitades en el marc de l’atracció d’inversions externes que han contribuït a enriquir el patrimoni en equipaments de la ciutat, i per aprofitar en la prestació dels mateixos serveis en condicions de modernitat i eficàcia fins ara insuficients.\nEn darrer terme sorgeixen unes altres oportunitats. L’antiga Audiència, Casa Pastors, amb els seus testimonis arqueològics i monumentals, amb el seu encaix en el perímetre de la Força Vella, quedarà buida. Algú ja ha avançat que podria ser la seu d’una oficina de turisme. Però de quina mena d’oficina parlem? No hi ha oficines a l’estació de la plaça d’Espanya, al carrer Joan Maragall a la seu de la Generalitat i a la Sala Municipal de la Rambla? Quins turistes atendrà l’oficina de l’Audiència? Com hi arribaran? I si ja hi ha arribat i tenen al davant la barroca evidència de la gran escala monumental de la Seu, què més poden necessitar? És evident que una funció didàctica i d’acompanyament, que per altra banda també fa el punt de benvinguda, pot ésser necessària. No discutim, doncs, aquesta funció. Discutim que pugui o hagi de ser la funció única. L’edifici és immens, les oportunitats moltes i potser entre tots hauríem de pensar en alguna activitat generadora de valor afegit, bé sigui en el terreny universitari, cultural o hoteler, i si pot ser amb capacitat de generar una ara imprescindible col·laboració público-privada amb el sector privat apostant també per inversions productives en aquest camp.\nLa Casa de Cultura sense la biblioteca podrà respirar. Ja no caldrà tirar endavant un projecte grandiloqüent i, en part, innecessari. Els temps no estan per floritures. Però és evident que la rehabilitació, adaptació i ampliació dels serveis de la Casa de Cultura en els espais alliberats per la biblioteca permeten el disseny d’un nou pla estratègic que, per altra banda, seria convenient que per tal d’evitar redundàncies amb la Mercè fos acordat i consensuat entre l’Ajuntament i la Diputació.\nQuedarà més temps per pensar un destí últim per a l’antic convent de Sant Josep i, aquí, jo m’apunto a les tesis dels que creuen que aquest edifici ha de ser cedit a l’Ajuntament perquè aquest completi la seva xarxa d’equipaments i estructuri de forma definitiva una gran illa administrativa, cultural, social i de serveis en el rovell de l’ou de la ciutat antiga.\nEls reptes són grans, les oportunitats immenses. És hora de planificació, d’estalvi i de prudència, però també d’ambició i imaginació. Els metres quadrats que ara s’alliberaran no s’han pas d’ocupar de seguida i amb voracitat d’espai. Hi ha temps per pensar-los amb intel·ligència, de disposar dels projectes i d’anar definint, a poc a poc, un horitzó de futur raonable, creïble i d’efectes dinamitzadors sobre la ciutat.\n8 Juny 2012 Posted by Joaquim Nadal | ARTICLES D'OPINIÓ, Diari de Girona\t| ciutat, cultura, equipaments, Girona, justícia | Comentaris tancats a GIRONA, NOVES OPORTUNITATS


L'espai annex a l'Hospital de Bellvitge tindrà finalment 64 llits per a malalts de covid-19 La República\nACN L’Hospitalet de Llobregat.-L’espai polivalent que s’està construint al costat de l’Hospital de Bellvitge tindrà 64 llits per a malalts de covid-19. La xifra redueix les 112 places que inicialment […]\nACN L’Hospitalet de Llobregat.-L’espai polivalent que s’està construint al costat de l’Hospital de Bellvitge tindrà 64 llits per a malalts de covid-19. La xifra redueix les 112 places que inicialment va anunciar el Departament de Salut, un cop els responsables del centre han redimensionat el projecte, segons apunten fonts de l’hospital a l’ACN. L’espai també acollirà les Urgències per covid-19 i es preveu que funcioni a principis del 2021. Situat davant l’antiga Escola d’Infermeria, aquest annex tindrà quatre plantes i una superfície total de 4.500 m2. La planta baixa i la primera es destinaran a l’atenció i el seguiment de les urgències respiratòries i de pacients amb sospita de coronavirus, mentre que les plantes 2 i 3 acolliran 24 i 32 llits, respectivament.\nEl projecte també inclou un pont de connexió que comunicarà aquest annex amb la resta d’edificis de l’hospital, per tal de facilitar el trasllat dels pacients i la mobilitat dels professionals.Aquest nou espai és un dels cinc nous edificis que el Servei Català de la Salut ha impulsat en temps rècord a diversos hospitals per millorar la resposta a la pandèmia. Un cop passi la crisi sanitària actual, la previsió és consolidar l’annex com un espai més de l’Hospital de Bellvitge. Durant la primera onada de la pandèmia -març i abril- el centre va arribar a tenir ingressats al mateix temps fins a 542 malalts de covid-19 i fins a 186 pacients en llits de crítics i semicrítics. Actualment, es troba a l’entorn dels 70 pacients ingressats amb aquesta malaltia.A causa del constant increment de casos, l’hospital ha restringit temporalment l’entrada de visites i acompanyants per garantir la seguretat de pacients, familiars i professionals, alhora que ha reforçat el protocol de canals alternatius d’informació als familiars.


Rajoy demana el vot per una Catalunya unida i espanyola, "no dividida, fora del món i aïllada"\nEl president del Gobierno, Mariano Rajoy, ha demanat aquest dissabte el vot per al PP per lluitar per "una Catalunya unida, espanyola i europea, i no per un Catalunya dividida, fora del món i aïllada".\nHo ha dit en un míting a Barcelona davant 2.000 persones i ajunto el candidat del PP a les eleccions europees, Miguel Arias Cañete; el dels populars catalans, Santi Fisas, i amb l'assistència del ministre de l'Interior, Jorge Fernández; el sotssecretari d'Organització i Electoral del PP, Carlos Floriano, i la presidenta del PP català, Alícia Sánchez-Camacho.\nTambé ha dit que el vot del PP és per una Europa "unida, en llibertat i en convivència i per una Europa en progrés", i ha començat el míting destacant que Barcelona és una ciutat amb un important congrés de mòbils i, per tant, és un aparador global de tecnologies.


Pujar la Fita i cap a Campdasens pels Holandesos, per anar-nos a mà esquerra cap a la carretera de la urbanització RatPenat a la Plana Novella, passant la cadena.\nUn cop a la carretera, s’ha de pedal·lar en direcció a Castelldefels fins a arribar a l’entrada de les antenes que hi ha a dalt de tot, es passa la tanca i seguim recte. Vigilar amb els cotxes, hi ha una estona de carretera, però és l’opció més ràpida.\nUn cop al cim, hi ha una vista espectacular des de Barcelona fins tot al Parc Natural del Garraf. Després es baixa i puja per una pista on hem hagut de posar peu a terra, la pujada es dura i amb pedra.\nUn cop a dalt es baixa fins a arribar al pi solitari que marca a la dreta cap al Purgatori, a l’esquerre cap a la pista que va de la Plana Novella a Begues i recte cap a Begues.\nHem baixat cap a la pista per anar cap a la plana Novella. D’allà per pista fins al desviament que va a Vallgrassa i un cop a la carretera de RatPenat a la Plana, hem fet en sentit contrari els primers kilòmetres que havíem fet un parell d’hores abans.\nLa ruta és del 25 d’agost del 2013\nTotal distance: 43112 m\nDownload file: RatPenat.gpx\nGarraf en BTT > Rutes pel Garraf > Menys de 25km > RatPenat


Jornades pel Foment de l'associacionisme juvenil de la demarcació de Lleida, l'Alt Pirineu i Aran — Ajuntament d'Artesa de Segre\nJornades pel Foment de l'associacionisme juvenil de la demarcació de Lleida, l'Alt Pirineu i Aran\nJornades pel Foment de l'associacionisme juvenil de la demarcació de Lleida, l'Alt Pirineu i Aran http://www.artesadesegre.cat/actualitat/noticies/jornades-pel-foment-de-lassociacionisme-juvenil-de-la-demarcacio-de-lleida-lalt-pirineu-i-aran http://www.artesadesegre.cat/actualitat/noticies/jornades-pel-foment-de-lassociacionisme-juvenil-de-la-demarcacio-de-lleida-lalt-pirineu-i-aran/@@download/image/0FF321CE-B4D9-4AEC-A28F-5A70CC84BBCD.JPG\nEls passats dies 8 i 10 de juny es van dur a terme les Jornades pel Foment de l'associacionisme juvenil de la demarcació de Lleida, l'Alt Pirineu i Aran, organitzades conjuntament entre la Coordinació Territorial de Joventut a Lleida, el CNCJ (Consell Nacional de la Joventut de Catalunya) i la Diputació de Lleida.\nUnes jornades que van tenir per objectiu crear un espai de trobada on poder reformular la manera en què l'administració, els seus responsables i professionals de joventut, donen suport a la creació i a la continuació de les associacions juvenils a la demarcació.\nLes jornades van tenir una durada de dos dies. El primer, el dia 8 de juny, es va dur a terme la inauguració en un format virtual amb una ponència compartida amb l'Edgar Iglesias i en Pere Soler de la UDG i una posterior taula rodona amb la presència de 4 entitats i col·lectius juvenils del territori, sobre processos d'autoorganització de les persones joves.\nEl segon dia en un format presencial a l'Espai Transmissor de Seró, va acollir dos espais paral·lels de treball.\nUn primer espai on es buscava el com enfortir les associacions juvenils i l'interassociacionisme i un segon on es donaven eines i suports per a fer créixer les associacions juvenils.\nUnes jornades exitoses que van servir per crear sinergies i un full de ruta per assolir els objectius marcats.


Tetrao, una start up amb base a Neàpolis, guanya la Hackathon Internacional de BNP Paribas a París – Crea&co\nL’start up Tetrao, empresa amb base Neàpolis i Luxemburg, ha estat la guanyadora absoluta de la Hackathon internacional convocada per la banca BNP Paribas. L’equip de Tetrao va convèncer en els tres minuts assignats per al seu pitching l’alta direcció del banc convertint-se així en la guanyadora d’una de les més importants Hackathons Fintech del món.\nEl pitching (presentació) de Tetrao va tenir lloc el dia 1 de desembre a París. Allà van presentar el desenvolupament de la seva proposta, una solució tecnològica per a simplificar i accelerar, mitjançant intel·ligència artificial i anàlisi automàtica de textos, el procés d’obertura de comptes bancaris per a empreses. Les solucions de Tetrao permeten de facilitar la vida de la gent, disminuint els esforços del usuaris i accelerant els processos.\nAquesta proposta va resultar la guanyadora a la ronda prèvia del certamen que es va celebrar el juny passat a Luxemburg a la seu del banc BGL, que pertany al grup BNP Paribas. A aquesta ronda prèvia es van presentar més de 160 propostes d’empreses de tot el món aplegades en un certamen celebrat simultàniament a 10 capitals: Luxemburg, Berlín, Brussel·les, Paris, Istanbul, Nanjing, Roma, San Francisco, Singapur i Varsòvia. Al final d’aquest procés nomes 16 van ser seleccionades per fer un coworking de 4 mesos amb el banc i presentar el seu treball final a París.\nBNP Paribas convoca aquest certamen com a forma d’alinear el banc amb les polítiques punteres d’innovació. Això constitueix una oportunitat per a l’entitat financera en plantejar reptes i processos de millora de la seva operativa i oferta de serveis per als seus clients. En aquest camí utilitzen les empreses tecnològiques emergents per promoure solucions tecnològiques que al mateix temps permetin accelerar els processos de transformació bancària i impulsen la recerca i el desenvolupament i creixement de les mateixes empreses emergents que hi participen.\nTetrao és una startup que va ser fundada fa 3 anys a Luxemburg per en Christian Gillot. Fa dos anys es va crear l’equip de Vilanova i la Geltrú, que consta ara de 3 persones: l’Alfonso da Silva, l’Abert Razquin i en Marc Marcé. Aquesta jove iniciativa afronta ara el repte de l’expansió, creixement i consolidació del projecte. L’equip de Tetreo consta de 7 persones que s’han especialitzat en el desenvolupament de tecnologies d’intel·ligència artificial per automatitzar processos humans en entorns web i PDF.\nLa divisió vilanovina gestiona des de l’Agència d’Innovació Pública Neàpolis, milers de servidors Web i es responsable del desenvolupament de tota la infraestructura que permet l’execució dels processos automàtics d’intel·ligència artificial amb alt nivell de disponibilitat i seguretat, començant per les tasques d’administració de sistemes, seguint amb programació de frameworks i eines de suport, fins a desenvolupament web, sempre amb les tecnologies més actuals del mercat i amb un ferm compromís amb el programari lliure.\nGuanyadora del Hackathon International, Tetrao comença una nova fase del seu desenvolupament amb un projecte de 18 mesos amb el grup BNP Paribas per facilitat la vida de la gent gràcies a d’intel·ligència artificial.


Incident a Malaco – Lleonard Muntaner Editor\nIncident a Malaco\nMalaco no té res a envejar a d’altres ciutats per tots conegudes: els mateixos governants mediocres, els mateixos intel·lectuals patètics, els mateixos capitalistes recreadors d’un modern esclavatge, la mateixa lluita a la desesperada i, al cap i a la fi, la mateixa il·lusió per un futur que sembla que se’ns escola. Herranz, amb un to que té un regust marcadament pessimista i agre però allunyat de qualsevol idea que comporti la desil·lusió o l’abandonament de l’acció, se serveix de la literatura precisament per mostrar com Malaco, com tantes d’altres zones geogràfiques, literàries o no, és la víctima del seu propi sistema. L’autor, així, es proposa bastir una literatura digna, estèticament revulsiva, per combatre aquesta realitat.\nIncident a Malaco quantity\nPresentació d’Antoni Serra\nAliorna / 2\nFotografies Sant Jordi 2018 – Barcelona\nLluís Calvo recomana…\nSocialismo y utopía en Mallorca. Jeroni Bibiloni (1802-1876)\nPadrins i repadrins a les Balears. Una societat de quatre generacions davant el 2000\nSebastià Portell recomana…\nAnna Gual i Jaume C. Pons Alorda recomanen…\nJoan Carles Palos recomana…\nFotografies Sant Jordi 2017


Com podem redefinir la noció d’identitat en l’era de la globalització? Sembla que en comptes d’una imatge estàtica o una identitat absoluta, les identitats del nostre temps són un concepte molt dinàmic que s’assimila i reacciona constantment entre sí. D’aquesta manera arribem a la identitat de Catalunya a través d’una lent alternativa, un diàleg constant entre Urbanus (extern) i ETSALS (coneixedor), creant noves inspiracions i conseqüències no planificades al final del procés de disseny.\nCatalunya és un petit estat amb molts segles d’història que ha realitzat moltes accions per preservar la seva identitat durant els últims 300 anys. La identidad del pabelló divideix les dues grans places actuals, recuperant l’antiga plaça que hi havia el 1714 i mostrant l’evolució de la bóveda catalana d’arc romà. El nou pabelló genera un nou punt de trobada en la ciutat, un lloc de congregació i intercanvi que albergarà diverses activitats que mostren la identitat catalana.\nL’espai es va configurar mitjançant un sistema d’abstracció tradicional de bóveda catalana. Amb l’ús de petits trossos de bambú en una estructura de forma cohesiva s’arriben a aconseguir grans distàncies. La naturaleaa cohesiva d’aquest sistema redeix la necesitat d’apuntalar l’estructura, i això elimina la necessitat de suports temporals. També permet la creació d’una estructura transversal amb un gruix de només 10 mm, utilitzant peces estàndard de bambú, produïdes industrialment i portades des de Xina. Aquest tipus de sistema de construcció comparteix similituts amb les estructures conceptuals de les torres com “construcció cohesiva” en la que diferents individus s’uneixen per a una finalitat comuna.


Huit consells per a evitar l'ansietat i la depressió en bebés - À Punt\nHuit consells per a evitar l'ansietat i la depressió en bebés\nAssociacions i professionals consultats per À Punt Notícies denuncien la falta d'estudis sobre la salut mental dels menors de 5 anys\nQuè cal fer per a cuidar la salut mental dels bebés\nMayte Aparisi Twitter @apuntnoticies\n25 d'abril 2021 - 06:30\nDes de l'inici de la pandemia els i les especialistes han vist noves i preocupants conductes entre els nadons. Menors de 18 mesos arriben a la consulta i es mostren retrets, sense curiositat ni interés per l'entorn, d'una manera anòmala. Tot i que encara no s'ha realitzat cap estudi, totes les veues expertes consultades per À Punt Notícies coincideixen a assenyalar la Covid-19 com un factor important.\nPsicòlegs, pediatres i comares observen bebés estressats, hipervigilants, amb una falta de motivació i excessiva necessitat de protecció. És l'evidència del dia a dia, sense xifres perquè la franja perinatal, segons denuncien, és la gran oblidada.\nEls nadons són "esponges emocionals"\nMerche Becerra, psicóloga especialitzada en la franja perinatal i primera infància (que comprén des de la gestació fins als cinc anys) explica que arran de la pandèmia ha vist "un augment de la simptomatologia depressiva i d'ansietat tant en les dones embarassades com en les que acaben de donar a llum i, per tant, també en els nadons". Aquesta observació també es compartida per l'Associació Espanyola de Pediatria (AEP) i l'Associació Espanyola de Comares.\nEls nadons són "esponges emocionals" i s'impregnen molt fàcilment de totes les emocions que els envolten, explica Becerra. "Si els progenitors estan tristos, el bebé estarà trist o s'inquietarà. Si la mare o el pare van accelerats, el bebé estarà estressat".\nCita ''Els bebés són esponges emocionals. Si els progenitors estan tristos, el bebé estarà trist o s'inquietarà. Si la mare o el pare van accelerats quan l'agafen, el bebé estarà estressat''. Merche Becerra - Psicòloga especialitzada en la franja perinatal i primera infància Cita\nLa pediatra Gema Ochando, en representació de l'AEP, afirma que a causa de la pandèmia i a les seues restriccions molts bebés no han estat diagnosticats a temps. "Tot el que no es detecta durant els primers mesos de vida pot derivar, a partir dels 18 mesos, en trastorns de conducta, d'ansietat, d'aprenentatge en parlar i, a llarg termini, podria aparéixer un trastorn per dèficit d'atenció amb hiperactivitat (TDAH)."\nQuan hi ha una carència d'estimulació poden aparéixer, a llarg termini, conductes pseudoautistes que podrien derivar en un trastorn espectre autista, explica la doctora Ochando. Per això és important per als pares i les mares saber què cal fer per a no tindre bebés deprimits i tristos.\nSegons la neuropediatra Ana Abeledo Gómez, pediatra d'Atenció Primaria al Centre de Salut Pare Jofre a València: "Crida molt l'atenció que en la revisió dels sis mesos, que habitualment transcorria entre somriures i ganes d'explorar l'entorn i jugar amb el fonendoscopi, ara els bebés es mostren alerta, hipervigilants, sols busquen el progenitor".\nCita "Tot el que no es detecta durant els primers mesos de vida pot derivar en trastorns de conducta, d'ansietat, d'aprenentatge en parlar i, a llarg termini, podria aparéixer un trastorn per dèficit d'atenció amb hiperactivitat (TDAH)" Gema Ochando - Pediatra i membre de l'AEP Cita\nLa comare Isabel Castelló, vicepresidenta de l'Associació Espanyola de Comares i comare a l'Hospital Lluís Alcanyís de Xàtiva, ha experimentat el mateix: "En l'últim any hem vist moltes més dones estressades i deprimides, i la vivència de la mare repercuteix en la futura salut del nadó". Les comares, a causa de la pandèmia, han hagut de fer-se càrrec, també, de l'aspecte emocional i psicològic de les futures mares.\nEvidència en un estudi de l'Incliva en edats majors a la perinatal\nUn recent estudi de l'Institut de Recerca Sanitària (Incliva) ha demostrat que l'estrés patit en edats posteriors a la perinatal, és a dir, dels 6 als 18 anys, des de la infància fins a l'adolescència, també modifica el cervell, i afecta particularment les dones.\nSegons els resultats d'aquest estudi dirigit pel catedràtic de Biologia Cel·lular de la Universitat de València, Juan Nàcher, ''les experiències adverses que ocorren durant la infància o l'adolescència poden causar alteracions a llarg termini en les connexions de les nostres neurones i el seu funcionament i en els comportaments associats''.\nL'etapa perinatal és una etapa oblidada / À Punt NTC\nSerà la salut mental la següent pandèmia?\nL'etapa perinatal és fonamental per al nadó perquè és quan s'assenten les bases del sistema nerviós en el seu conjunt. I tot i això, les especialistes Abeledo i Becerra reconeixen que és molt complicat trobar xifres al voltant l'etapa perinatal, ''perquè és una etapa oblidada''. "Es parla molt de l'etapa escolar, de l'adolescent, però ens oblidem d'aquesta etapa, que va des de la prenatal fins als 5 anys, que és quan el desenvolupament del sistema nerviós és més vulnerable", afirmen les doctores.\nTotes les especialistes consultades coincideixen en el fet que si no prevenim i cuidem la salut mental dels nostres bebés, que són els futurs adults, la salut mental serà la següent pandèmia. ''Hem de cuidar especialment que la base del seu jo és construïsca amb un bon desenvolupament emocional", conclou Becerra.


CE « Toni Mestre\nPàgina d'inici » Posts tagged 'CE'\nUna democracia amb aluminosi.\nOctubre 21, 2019 8:00 pm / Deixa un comentari\nAçò trontolla! Açò no s´aguanta! Açò cau! De fet “açò” mai no ha estat un edifici sòlid. Es va bastir en quatre dies, amb materials de segona mà i de dubtosa consistencia. Això sí, la inauguració va ser magnífica. Magestàtica, Banderetes de les de sempre, discursos aparentment Nous que amagaven el vell, cares antigues i algunes inèdites, però amb els mateixos collars de tota la vida…i un públic, el poble en dèiem, entusiasmat i ingenu, que no feia ni quatre dies rebia amb les mateixes demostracions delirants les visites del dictador que el va envilir durant quaranta anys. Era la tan alabada “transición española”. Alabada sobre tot pels qui n´han viscut a cos de rei els ultims anys o per personatges tan tristos i tan sinistres com el “nostre” don Emilio.\n“Aquellos polvos, trajeron estos lodos”, diuen els castellans. Els valencians diem: “Ahir rialles, avui ploralles”. Ve a ser el mateix. Les dues parèmies ens venen com anell al dit per tal d´analitzar la situació política actual. Els “polvos” o les rialles de la concorxa entre franquistes vergonyats i demòcrates vergonyosos, es concretaren en la impresentable Constitució que patim, hereva de la divisa imperial “Una, grande y libre” del nacionalisme espanyol, i han esdevingut “lodos” i ploralles molt més prompte del que els interessats s´hi pensaven. L´escàndol original que molts hem estat denunciant des de els primers moments, i que ens ha costat ser perseguits, calumniats, vetats i marginats, ha esclatat finalment aquests dies. Els ha esclatat als nassos als que es diuen, una manera de mentir com un altra, socialistes. Als qui governen l´Estat Central i als qui pul.lulen pel País Valencia, com es diu popularment, fent la mà.\nEl soterrament de la “ruptura” amb la dictadura i l´alegre substitució per la “transició”, la rima és un subratllat sarcàstic, va empudegar des de l´origen el naixement de la Democracia. Després de tants anys d´horror i mala vida sota el pont del franquisme, es va bastir un edifici, llampant i ple de coloraines modernes, que tenia els fonaments i l´estructura afectats d´aluminosi. Algú, alguns, ens havien fet trampa. Ara s´ha vist: ens han fet marro. Clar i ras: ens han estafat. D´una barraca infecta hem passat al pis amb goteres, clivells i esquerdes que amenaça amb matar-nos qualsevol nit, si no ix el sol.\nI sembla que la predicció del temps assenyala oratge per a molts dies. Anys. “Han fet malbé les ànimes”, com escrigué el princep di Lampedusa en les pàgines d´”El Guepard”, on descarnà fins a l´os les sevícies i les corruptel.les d´un altra transició itificada, la de la reunificació d´Itàlia. Si aquella farsa portà la Màfia, Mussolini i l´actual desgavell que capitaneja Berlusconi, no sé que ens durà a la pell de toro l´estafa de la nostra transició i la falsa Democracia que, els autoanomenats socialistes sobre tot, ens obliguen a consumir. Encara que els seus fonaments trontollen, la cas estiga plena de merda-merda i el seu nivell haja arribat a l´altura del ventilador.\nToni Mestre. Maig 1994.


Pis en venda a Andorra la Vella amb 1 habitació , Ref-1661\nPis en venda a Andorra la Vella amb 1 habitació\nIDEAL INVERSORS. Actualment llogat i amb bona rentabilitat. Acollidor pis completament reformat i amb un estil modern a la parròquia d'Andorra la Vella. Pis de 39 m2. Entrant a la propietat trobem la zona de dia amb una cuina oberta i una illa central ideal per fer els àpats. El saló menjador te accés a una bonica terrassa. La zona de nit compta amb una habitació doble i un bany complet.


Fins a 28 infraccions administratives per maltractament animal a Xixona | ARA Multimèdia\nUn dels gossos trobats en l'explotació.\nEls animals patien malalties a conseqüència de les condicions insalubres on vivien. L'home tampoc havia registrat l'explotació, no tenia documentació dels animals i no els havia facilitat cap tractament veterinari.\nEl SEPRONA investiga un home de 32 anys de Xixona com a presumpte autor d'un delicte de maltractament animal. Tenia gossos i cabres en dolentes condicions, amb malalties i ferides.\nAgents del SEPRONA de la Guàrdia Civil investiguen una instal·lació ramadera "de xicoteta capacitat" de Xixona, per reincidència en els últims anys en infraccions en ramaderia i animals domèstics. També, expliquen, tenen queixes de particulars que trobaven de forma habitual gossos i cabres "deambulant per la carretera adjacent, o que inclús atacaven ciclistes i caçadors".\nI en aquesta nova inspecció, feta amb la inspectora de l'Oficina Comarcal Agrària, han corroborat el mal estat tant d'animals com de les instal·lacions. Des del SEPRONA expliquen que crida especialment l'atenció una gossa de raça mastí espanyol, "moribunda amb ferides i laceracions en la pell"; una altra gossa mestissa, "amb extrema primesa", i una cabra que agonitzava, sense menjar, i amb ferides en la zona del braguer, amb la que tractava d'alimentar dos cabretes.\nEn la investigació s'adonen que els animals pateixen malalties com la brucel·losi i l'equinococ, dos malalties que, segons expliquen els agents, poden estendre's als humans. Segons la investigació del SEPRONA, les malalties i ferides són conseqüència directa de la "desatenció generalitzada, la falta d'higiene, la deixadesa en atenció sanitària i la falta d'alimentació adequada".\nEntre totes les irregularitats administratives que s'han detectat, l'explotació no està inscrita en el Registre d'Explotacions Ramaderes, i els animals no tenien ni documentació, ni tractament veterinari per a les malalties que patien. Les infraccions administratives interposades són un total de 28, 7 en matèria de ramaderia, 20 respecte a animals de companyia, i 1 referent a la Llei de Residus de la Comunitat Valenciana.\nEn el mateix comunicat, el SEPRONA també informa una altra investigació a Xacarella, Oriola, a un home de 22 anys per maltractar al seu gos de raça American Staffordshire Terrier, "en un pèssim estat de salut, amb multitud de ferides en extremitats i orelles (que havien sigut tallades), i que a penes podia moure's". El propietari tampoc havia dotat l'animal de xip, i tampoc tenia segur ni llicència per a tindre un gos inclòs en la llista de Gossos Potencialment Perillosos.


Com estalviar més del 50% del rebut de la llum | Des de la Mediterrània\nPàgina d'inici › Ciència i Tecnologia › Com estalviar més del 50% del rebut de la llum\nEl 30% de l’energia utilitzada en una casa es perd de forma innecessària\nAmb aquestes 6 mesures estalviem més del 50% de l’energia elèctrica, un estalvi amb fort impacte mediambiental i econòmic:\n1 .- Hem adoptat la il·luminació LED: La tecnologia LED ens interessa, una bombeta LED de 10W fa més llum que una bombeta de filament incandescent de 100W.\n2.- Aprofitem el llum natural i apaguem el llum en sortir de les habitacions.\n3.- Hem reduït la potencia contractada al mínim en funció dels electrodomèstics que habitualment tenim connectats simultàniament.\n4.- Ens hem acollit a l’opció Discriminació Horària i ens hi hem adaptat. Centralitzem la major part del consum (rentadora, forn, …) dins la franja més barata, de les 22.00h de la nit a les 12.00h del matí del dia següent. Centralitzant com a mínim el 30% del consum en aquesta franja, ja et sortirà a compte. Per acollir-te a la Discriminació Horària cal adaptar el comptador, demana-ho a l’empresa subministradora. El preu del Kw varia entre companyies distribuïdores; Som Energia, a data 24 de febrer de 2014, a la seva web, té publicats aquests preus:\n0,059030€/Kw de 22.00h de la nit a 12.00h del migdia del dia següent\n0,151938€/Kw de 12.00h del matí a 22.00h de la nit\n0,126621€/Kw sense Discriminació Horària\n5.- Desendollem! Hem liquidat el consum fantasma generat pels aparells pel fet d’estar endollats, encara que estiguin apagats. Les regletes d’endolls ens hi ajuden, amb un sol botó desconnectem diversos aparells: monitor, torre de l’ordinador i la impressora; la TV, la minicadena i el dvd, …\n6.- Ens hem apuntat a Som energia.\nAmb aquestes 6 mesures hem aconseguit estalviar més del 50% de la factura de la llum. Una bona recepta per reduir la despesa domèstica i l’impacte ambiental de l’energia que consumim.\nDocumentat a: Com estalviar electricitat?\n‹ Jordi Évole: operación falaz\nBarça, Barça, Barça ›\n7 comments on “Com estalviar més del 50% del rebut de la llum”\n24/02/2014 a les 23:48\nGràcies per l’article, totes les suggerències són molt certes, i anem descobrint el gran estalvi amb la “discriminació horària”. Si algú en vol saber més, un article molt complet a : http://solartradex.com/blog/ahorrar-en-la-factura-de-la-luz-es-muy-simple-pasalo/\nI per descomptat, fer-se soci de Som Energia (ja en som 13000 !)\n25/02/2014 a les 8:24\nEns interessa estalviar en energia i la informació sobre la tecnologia LED i sobre la tarifa amb discriminació horària és escassa i farragosa, ens interessa fer-la més entenedora i fer -la córrer. Gràcies per comentar, Joan.\n25/02/2014 a les 10:15\nSi no vaig errat i la memòria no em falla, la “bombeta” LED més gran que fan, és de 200 W. Dies enrere havia de comprar una làmpada de peu nova per a la sala d’estar i vaig pensar de posar-hi una LED. Només la bombeta de 200W costava prop de 100€. Me la van deixar provar a casa meva, i la gran decepció fou que, havíem d’anar a les palpentes. Feien més llum dues espelmes que aquella bombeta LED. Finalment vaig optar per una bombeta de baix consum, amb la qual fins i tot ens permet llegir-hi.\nPel què fa la resta de consideracions per a l’estalvi energètic, tinc entès -almenys així vaig interpretar-ho d’un reportatge que van fer a la tele-, que aquells que no tenim “comptadors intel·ligents”, tant se val l’hora que es faci la despesa, perquè sempre es paga igual.\nSi que estic d’acord en allò de tancar tots els aparells que tinguin una llumeta “d’Standby”, i que no sigui necessari que estiguin enceses tota la nit.\n25/02/2014 a les 10:37\nPoder et vas adreçar a un establiment d’escassa confiança.\nA casa nostra, una bombeta LED de 10W ens fa més llum que una de 100W de filament incandescent. Hem optat per les de 4W i 6W i ens sobra llum; i ens van costar uns 7€ cada bombeta.\nPel que fa al comptador del consum d’electricitat, habitualment és propietat de la companyia subministradora, els consumidors el tenim llogat. Com consumidors tenim dret a acollir-nos a les tarifes que més ens convingui, si el comptador no ho permet. que el canviïn. Si la companyia no et dóna sol·lució, pots adreçar-te al departament de suport als consumidors que hi ha a tots els ajuntament.\nA la distribuïdora l’interessa cobrat-nos l’electricitat com més cara millor, i als consumidors ens interessa pagar-la el més barata possible, per això hi ha les normatives de consum, per possibilitar l’arbitratge davant conflictes d’interès que es puguin ocasionar.\n25/02/2014 a les 10:54\nL’establiment era de plena confiança. És més, és l’establiment de tota la vida. Pensa que visc en un poble petit i allà ens coneixem tots. Vull dir que, normalment, en aquests llocs no hi valen els enganys. Més a més, el meu gendre és lampista, i ell mateix en veure la llum que feia, va ser el qui em va fer el suggeriment de posar-ne una de baix consum.\n25/02/2014 a les 11:02\nHi ha misteris. Poder aquest n’és un.\n25/02/2014 a les 18:56\nJordi, puc donar fe que tinc a l’habitació una bombeta LED de 4W que em fa més llum que la que feia una de 40W de convencional que substitueix. Alguna cosa li passaria a la bombeta que et vas comprar, desconec el què…


Sexe, mentides i pen drives | Des de la Mediterrània: Ciència, tecnologia i més\nPàgina d'inici › Altres › Sexe, mentides i pen drives\nSexe, mentides i pen drives\nPosted on 29/11/2011 by Àlex\nTots tenim emmagatzemats a la memòria moments en els quals hem fet el més absolut dels ridículs. En el meu cas, va ser quan era petit. Ho resumiré molt per intentar no recordar massa detalls: en el cole un nen em va vomitar a sobre. Sort que encara no existien les Blackberrys, ni els iPhones.\nAquesta setmana ha estat la setmana fantàstica dels ridículs. Ja vam començar somrient quan ens vam assabentar que a la pregunta que li van formular a Miss Guipúzcoa sobre qui era el seu personatge històric va respondre Victòria’s secret. No estic gens d’acord. En la meva opinió és el senyor Whopper… doble, és clar.\nPerò el moment ridícul de la setmana ha estat el protagonitzat per una professora argentina de biologia, com no podia ser d’una altra manera. Pel que ens han explicat els diaris, la docent va lliurar un pen drive als alumnes perquè fessin un treball de la seva assignatura. No recordava, però, que dins hi havia una carpeta anomenada “Vacaciones”. Tanmateix, no guardava fotos d’excursions a la muntanya o vídeos de llargues jornades a la platja. El que van poder veure els seus estudiants va ser una escena de sexe explícit protagonitzada per ella mateixa i la seva parella com a estrella convidada, en un d’aquells vídeos que surten a les paginilles. Ja m’imagino als alumnes dient “che, boludo” o “la concha de su madre” (s’ha de llegir amb accent argentí). Sé que l’interès d’aquest post hauria augmentat si tingués el link però no l’he aconseguit… de moment. Això sí, si voleu poso el de Ronaldinho en el seu particular moment d’autoestima. Sabeu a què em refereixo? Pregunteu, pregunteu…\nPerò canviant de tema: que aixequi la mà qui no tingui por a fer el ridícul. No, senyor Peces-Barba, vostè no compta. El cas és que la por a fer el ridícul, la por a provocar el riure aliè, té un nom: gelotofòbia. No cal ser psicòleg per intuir que afecta a persones, sobretot joves, amb tendència a la inseguretat o amb por a ser refusats. Tot i així, hi ha moments en els quals desitjaríem que el terra s’obrís i fes un forat on poder desaparèixer durant una temporada. He seleccionat tres vídeos que tornarien gelotofòbics a qualsevol persona.\nEl primer és el d’una noia que comet dos errors: el primer, intentar cantar l’himne americà si no et saps la lletra. El segon és més greu encara: tornar-ho a intentar.\nEl segon vídeo és el de Federico Trillo, aquell Master Commander del PP que va realitzar la proesa bèl·lica de l’illot de Perejil. Si crides amb totes les forces “VIVA HONDURAS” t’has d’assegurar que els soldats que tinguis davant siguin hondurenys. És tot un detall. Alguns catalans sentim el mateix quan algú semblant a Bono crida “VIVA EJPAÑA”. A mi m’agrada més quan Bono canta “I still haven’t found what I’m looking for”. No hi ha color!\nEl tercer vídeo demostra que els polítics, tot i que no sempre ho semblin, són humans. El governador de Texas i candidat republicà a la presidència, Rick Perry, va oblidar en un debat quina era la tercera agència que volia suprimir. Reprodueixo el moment:\nPerry: Són les tres agències que s’aniran quan arribi al govern: comerç, educació… i quina és la tercera… a veure…\nÉs, més o menys, el que dirà un que abans era el nebot perfecte: Vull dir-vos, primer, que no he robat res. Segon, que no he robat res. I tercer: que no recordo on ho he guardat.\n‹ Kyle Cooper: l’art dels títols de crèdit\nLa Maruja planta el senyor alcalde ›\n4 comments on “Sexe, mentides i pen drives”\n29/11/2011 a les 15:10\nQuan Rajoy en una entrevista no era capaç d’entendre la seva pròpia lletra, tot i que a mi em passa el mateix, tinc una lletra horrible, però a ell ja li podíen haver escrit les notes a màquina. També Rajoy quan va dir allò del “coñazo” referint-se a la desfilada de les forces armades.\nDe les misses encara recordo quan li van preguntar a una d’aquestes noies sobre Confuci i ella el va relacionar amb la confusió. Belén Esteban ha estat una font de ficades de pota:\nBelén Esteban també va dir sobre Roma: “Fui a Roma pero no me gustó porque está aun a medio construir” i sobre el Coliseu “Al Coliseo Romano le falta una mano de aguaplás”. Haig de dir que opinions semblants a aquestes però en viu i en directe les vaig poder escoltar jo personalment d’un manobre que treballava en una obra al costat de l’Ajuntament, en un edifici del carrer de la Ciutat, crec que era el número 3. Vaig llegir que havien descobert als fonaments de l’edifici les restes d’una església romànica i vaig voler informar-me i si m’ho permetien fer un parell de fotos, vaig preguntar al manobre que hi havia a la porta i la seva resposta era que “solo son unas piedras viejas”. Doncs, si, és evident que si eren les restes d’una església romànica fossin pedres velles, no vull ni imaginar que deu pensar aquest home de les piràmides, segurament també li posaria una mica d'”aguaplás”, a poder ser de la mateixa marca que el que la Esteban li posaria al Coliseu. I ja que estem amb piràmides i disbarats, us en recordeu de David Bisbal quan va opinar sobre la revolta contra Mubarak i va dir que ” Nunca se han visto las piramides de egipto tan poco transitadas, ojala que pronto se acabe la revuelta”.\n29/11/2011 a les 20:20\nSi els líders, que deuen haver anat tots a escoles “de pago”, diuen les barbaritats que diuen, no m’estranya que estem com estem.\n30/11/2011 a les 12:47\nI els que no ens fa por sinó que al damunt ens fem un panxó de riure, aquests no tenim nom?\nJa ho va dir el torero: “hay gente pa tó!”\n01/12/2011 a les 19:03\nJo crec que tothom ha tingut el “seu moment” o, en el meu cas, “els meus moments”. No som perfectes.


Obrim Carrers: Espai per a vianants Sants-Creu Coberta | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Obrim Carrers: Espai per a vianants Sants-Creu Coberta\nSensibilitzar sobre els efectes del transport motoritzat en la salut i en la contaminació.\nVisualitzar els usos alternatiu s de l´espai públic.\nPlantejar un canvi d´hàbits en mobilitat: menys ús del transport privat i aposta per la mobilitat sostenible i el transport públic.\nHi haurà diverses propostes lúdiques amb dos escenaris, un a cada extrem, amb programació organitzada pels comerciants i les entitats locals.\n, 1r Dissabte de mes de 16:30h a 21:30h Tall viari\nde 17:00h a 21:00h Activitats ciutadanes\n"Mercè 2020": Setantena edició del Concurs de Colles Sardanistes


La Fundació Alzheimer crea una eina on line per als cuidadors de majors | Consumer\nLa Fundació Alzheimer crea una eina on line per als cuidadors de majors\nUn terapeuta ocupacional assessorarà a aquestes persones sobretot tipus de qüestions que concerneixen als malalts d'Alzheimer\nLa Fundació Alzheimer Espanya (FAE) ha creat una eina on line, denominada programa TERAPEUT@FAE, concebuda per a cuidadors de persones majors, malalts d’Alzheimer i familiars. L’objectiu d’aquesta iniciativa és assessorar a aquestes persones sobretot tipus de qüestions concernents als pacients d’Alzheimer .\nLes consultes atendran en temps real per un terapeuta ocupacional a través d’un sistema de videoconferència per Internet. Les qüestions es plantejaran de manera estratificada per facilitar el treball del professional, segons va explicar la Fundació. En un primer mòdul de preguntes, es resoldran dubtes sobre la psicoestimulación del pacient al domicili. El següent bloc de qüestions està basat en les activitats bàsiques diàries, com són la condícia, l’alimentació o la mobilitat.\nTambé es facilitarà ajuda sobre l’adaptació domiciliària i les ajudes tècniques, en les quals s’oferiran recomanacions per a un entorn segur i adaptat. L’últim mòdul de preguntes estarà dedicat a l’oci i temps lliure.\nPer poder accedir a la plataforma Terapeutafae.org, és necessari ser soci de la FAE i donar-se d’alta en el servei amb un nom d’usuari i una contrasenya per accedir. Es precisa, a més, disposar dels mitjans tècnics informàtics que fan possible la comunicació amb els terapeutes, com són un ordinador, una web cam, altaveus i connexió a internet. La webam i els altaveus no són imprescindibles, ja que les consultes també es poden fer per xat.\nalzheimer cuidadors personas mayores-ca psicoestimulación terapeuta


Notícies del PCC: Lourdes Carreras (ICV-EUiA): “El regidor Albert Sáenz (CiU), denunciat per agressió, ha de ser cessat"\nLourdes Carreras (ICV-EUiA): “El regidor Albert Sáenz (CiU), denunciat per agressió, ha de ser cessat"\nLourdes Carreras, portaveu del grup municipal d’ICV-EUiA de Castelldefels, ha expressat el desacord de la seva coalició amb la decisió de l’alcalde de Castelldefels, Manuel Reyes (PP), d’intentar tancar el greu cas de despotisme, agressions i autoritarisme del regidor Albert Sáenz (CiU) contra una treballadora, amb un trasllat dins el govern.\nPer ICV-EUiA, el regidor Albert Sáenz ha de dimitir o bé l’alcalde, Manuel Reyes, l’ha de cessar. Els fets són molt greus tal i com va expressar la regidora Lourdes Carreras al darrer Ple municipal: “La tresorera explica que va ser insultada, increpada, amenaçada… És a dir assetjada i atacada en la seva dignitat de persona i en qualitat de treballadora per l’actual regidor Albert Sáenz Coromina”.\nSobre aquests fets tan greus Joana Miralles, la tresorera que va ser amenaçada, ha presentat denúncia als mossos d’esquadra. Els treballadors/es testimonis dels fets -a través d’un escrit- han manifestat la vulneració de drets viscuda. Les seccions sindicals de CCOO i UGT han denunciat els fets. Els treballadors i les treballadores es van manifestar divendres passat a la Plaça de l’Ajuntament pels greus insults i amenaces per part del regidor Albert Sáenz.\nPer ICV-EUiA el regidor Albert Sáenz ha de marxar o ser cessat, no ser traslladat a una altra àrea de l’ajuntament. El trasllat suposa el reconeixement de que els fets van succeir i, per tant, la seva actitud dèspota i autoritària no s’ha de traslladar d’una àrea a una altra àrea municipal. El màxim responsable de que això no es produeixi és l’alcalde Manuel Reyes.\nICV-EUiA no callarà, com va fer al Ple, i no caurà en el silenci davant d’un abús de poder. Els treballadors són persones amb drets i no súbdits. Tot polític electe que comet una injustícia d’aquesta dimensió, com ha fet Albert Sáenz (CiU), ha de plegar i els fets no poden quedar impunes. Aquesta és l’única possibilitat de restablir la normalitat política a l’Ajuntament de Castelldefels i les relacions malmeses en les darreres setmanes amb els treballadors de l’àrea i de l’ajuntament.\nDe mantenir, per part de l’alcalde, la proposta d’una remodelació interna per passar pàgina als fets, la nostra responsabilitat ens porta a continuar denunciant-ho políticament i mantenir-nos al costat de la Joana Miralles i dels treballadors/es de l’ajuntament.\nPer ICV-EUiA, l’alcalde Manuel Reyes (PP) és el màxim responsable de què situacions com la viscuda no es tornin a produir i, per tant, demanem que cessi al regidor Albert Sáenz (CiU).\nLourdes Carreras, portaveu del grup municipal d’ICV-EUiA de Castelldefels


Marxa per la Via Verda per a celebrar el Dia Mundial de la Salut Mental - Alcoi23\n«Realment Alcoi», l’Associació per l’empoderament dels persones amb problemes de Salut Mental, ha organitzat una marxa per la Via Verda per a celebrar el Dia Mundial de la Salut Mental, el diumenge 29 d’octubre.\nL’eixida serà a les 9.00 des de Batoi. Els participants donaran 2 euros en benefici de l’associació. Es pot realitzar la inscripció de forma anticipada en ralmentalcoi@gmail.com o el mateix dia de la prova en el punt d’inici a partir de les 8.30 hores, on hi haurà que pagar la participació. Al arribar al poliesportiu hi haurà un esmorzar gratuït per a totes les persones inscrites.\nL’activitat compta amb la col·laboració de la Generalitat Valenciana, l’Àrea de Serveis Socials d’Alcoi, el departament de Salut d’Alcoi, Obra Social La Caixa i Bebialiment cash.\nL’associació «Realment Alcoi» està formada per persones amb diferents problemes de Salut Mental. Tenen com objectiu principal ser portaveus en primera persona de les seues idees i defendre els seus drets i interessos en tots els àmbits i llocs on es decidisquen les estratègies i actuacions en salut mental.\nAnteriorAlcoi presenta el seu “DUSI’ en Aranda de Duero\nSiguientePresentació del llibre Manuel Amat, el primer “tiendólogo” del Món


Sessió 23 del GT Base de Carrers (02.07.2015, sessió conjunta amb el GT Xarxa de Camins). Comissió de Coordinació Cartogràfica de Catalunya\nSessió 23 del GT Base de Carrers (02.07.2015, sessió conjunta amb el GT Xarxa de Camins)\n1. Tipus de vehicle: s’acorda afegir els tipus de vehicle específics de bombers i validar que la informació de navegació prevista al model sigui suficient; es farà una proposta de llista més completa (camions, tractors,...).\n2. S’acorda estudiar com incloure en el model la velocitat mitjana per sentit.\n3. S’afegeixen com a opcionals les amplades de carrils.\n4. S’acorda adoptar els PK’s i les adreces com a classes externes a l’SVI i utilitzar-les discrecionalment.\n5. S’acorda parlar de nucli urbà i adoptar la definició aprovada recentment com a oficial. S’acorda incloure una referència al nomenclàtor dins la definició de xarxa de carrers.\n6. Es decideix triar l’opció d’SRL amb coordenada x,y referida a l’eix i decidir com identificar les bifurcacions.\n7. Es decideix que malgrat emprar un sistema de referència lineal per coordenades, la càrrega o consulta de dades es podria fer a través d’altres sistemes de referència lineal.\n8. Es decideix optar per l'opció d'itineraris formats per segments o parts d’Arcs, emprant l’SRL, per ser més versàtil i no tenir cost afegit.


Com afecta el corredor del Mediterrani el Baix Gaià? - TDB Actualitat\nCom afecta el corredor del Mediterrani el Baix Gaià?\nPAU RUIZ – Torredembarra, 10/02/2020\nAquest inici de 2020 ha suposat un canvi revolucionari en la xarxa ferroviària a la demarcació de Tarragona, i de retruc, el Baix Gaià se n’ha vist afectat. El passat 13 de gener es posava en servei el desdoblament de la línia fèrria entre Tarragona i València, coneguda també com a “variant de Vandellòs”.\nA banda de la duplicació de les vies —que posa punt final a la saturació que patia històricament la línia—, hi ha dos conseqüències significatives: el desmantellament de l’antic traçat des de Port Aventura fins a la central nuclear vandellossenca i el pas de l’Euromed per l’estació de l’AVE a la Secuita. Totes aquestes modificacions tenen un grau d’afectació notòria a les estacions de Torredembarra i Altafulla. Però, de quina manera afectarà als nostres convilatans usuaris d’aquesta línia?\nMateixos regionals, mateix temps de trajecte\nLa posada en marxa d’aquest nou tram ferroviari, d’entrada, no ha afectat el nombre de circulacions en els dos sentits de la marxa de la línia R16. Un total de 8 combois diaris seguiran unint Altafulla i la Torre amb Barcelona/Tortosa, com ja passava amb el tram antic. No obstant, hi ha canvis significatius. El més destacat és que ja no es podrà viatjar fins al centre de Salou degut a la supressió de la línia antiga. L’estació de Port Aventura, en format cul de sac, heretarà aquest rol.\nAl contrari del que s’esperava, la variant no aporta millores significatives en els temps de viatge. El trajecte de l’R16 entre Barcelona i Torredembarra/Altafulla i viceversa manté la mateixa durada. El mateix succeeix si l’origen o destí és Tarragona, Cambrils o Tortosa, en què en el millor dels casos es guanyen cinc minuts respecte al traçat antic. Un fiasco, ja que cal recordar que els horaris es van modificar al 2016, ampliant el temps del trajecte per “incorporar” retards derivats per les obres del nou traçat. Una demora del temps de viatge que, tot i la finalització de les obres, se segueix assumint, pel que es dedueix dels nous horaris.\nEmpitjorament de freqüències\nAnalitzant amb detall els horaris, tampoc han permès l’anhelat increment de freqüències, ans al contrari. L’entrada en funcionament de la variant ha eliminat la forquilla d’entre 30 minuts i una hora entre tren i tren. En l’interval comprès des de les 9 del matí i un quart de 12, únicament tres combois uneixen Altafulla i la Torre amb Barcelona (gairebé una hora i mitja sense cap tren). El mateix succeeix en sentit invers, en què no hi ha cap tren a Tarragona entre les 10.58 i les 12.22, fet que amb els horaris de l’antiga línia no succeïa. També pot portar a la confusió el fet que, per exemple, a les 13.45 passa un Rodalies amb destinació Salou-Port Aventura, i dotze minuts després, a les 13.57, un Regional amb destinació Tortosa.\nEs modifica l’RT2 i apareix l’R17, una nova línia\nI com afectarà a tots aquells ciutadans i turistes que, des de Torredembarra i Altafulla vulguin desplaçar-se cap a Port Aventura? Amb la reordenació del mapa ferroviari al Camp de Tarragona, l’estació d’ADIF del Parc Temàtic esdevé també l’estació de Salou, tot i trobar-se a gairebé 2 quilòmetres de l’antic emplaçament. En els mesos que el complex es troba tancat (gener-febrer), únicament cinc trens de les anomenades Rodalies de Tarragona (RT2) per sentit comunicaran el parc amb el Baix Gaià; sempre amb destinació l’Arboç. L’altra opció és fer transbord a Tarragona per agafar els regionals-llançadora, anomenats R17. En alguns casos, el temps d’espera entre un tren i l’altre oscil·la entre els 30 i els 90 minuts. En el període comprès entre juny i setembre, hi haurà un sisè comboi, que en aquest cas unirà Barcelona amb el Baix Gaià i Port Aventura.\nMenys trens de velocitat alta pel Baix Gaià\nUn altra afectació, en aquest cas indirecta, és que 14 trens Euromed deixen de creuar els termes d’Altafulla i Torredembarra a 150 km/h, ja que des del 13 de gener ho fan a través de la línia d’Alta Velocitat. Cal recordar que va protagonitzar tristament un fatídic accident, el 30 de març de 2002 a Torredembarra, col·lidint amb un Catalunya Exprés que va causar dues víctimes mortals i un centenar de ferits. Des d’aquell tràgic succés, moltes veus demanaven que els trens de velocitat alta deixessin de circular pels nuclis del Baix Gaià.\nUn corredor ofegat en un mar de dubtes\nLa posada en servei de la doble via del corredor del Mediterrani, lluny de satisfer l’opinió pública, no ha fet sinó afegir més incertesa sobre la ja de per si complicada xarxa ferroviària al Baix Gaià i al Camp de Tarragona. Tot i la inversió multimilionària, no afavoreix en gairebé res els nombrosos usuaris de les estacions del Baix Gaià. Les millores en el temps de trajecte són gairebé invisibles, i tampoc es dibuixa —almenys de moment— una connexió per ferrocarril amb l’estació de l’AVE a la Secuita, ni tampoc es posa fil a l’agulla a la preocupació existent entre empresaris i vilatans sobre el pas de les mercaderies pels nuclis costaners.\nAra més que mai toca fer front comú per, d’una vegada per totes, dotar el territori de mitjans de transport sostenibles però sobretot eficients.\nFoto: TDB ACTUALITAT


Preu de la cèdula d'habitabilitat a Badia del Vallès: des de 130 euros\nPreu d'obtenció de la cèdula a Badia del Vallès\nCom que Badia del Vallès (el Vallès Occidental) és fora del continu construït de Barcelona, els preus per a totes les inspeccions i certificacions d'habitabilitat situades al seu nucli urbà tenen un càrrec per desplaçament de 15 euros.\nInspeccionem el vostre habitatge al nucli urbà de Badia del Vallès i us lliurem el certificat que us permetrà sol·licitar la cèdula a la Generalitat. És la opció més econòmica, però vosaltres heu de fer algunes gestions.\nInspeccionem el vostre habitatge al nucli urbà de Badia del Vallès i fem les gestions necessàries a la Direcció General d'Habitatge, de manera que només heu d'esperar a rebre la cèdula per correu, a casa.\nEl càrrec de desplaçament s'aplica una única vegada per encàrrec a totes les inspeccions a realitzar a Badia del Vallès al mateix dia. Preus especials per a comunitats de propietaris i immobiliàries. Descomptes de fins al 40%, en funció del volum. Consulteu-nos.


RACÓ VIATGER de Mariló: PASSEIG FOTOGRÀFIC pel PAÏSOS BAIXOS\nQuilòmetres i quilòmetres d'autobus travessant països... no importava el cansament... estàvem descobrint el món...\nEl trajecte en autobús començà en València, va seguir cap a Madrid... i va anar fent parades, primer a Burgos, després San Sebastian... Burdeos... Orleans i per fi....arribàrem a BÈLGICA.\nI després de visitar la capital anàrem a unes boniques ciutats que semblaven tretes dels contes de fades i princeses:\nI canviàrem de país.\nEntràrem a HOLANDA:\nROTTERDAM on m'impactaren els edificis moderns convivint amb els antics. I de tots els moderns...les cases cubiques, que són bocabadants, realment espectaculars. Tornaria a Rotterdam només per tornar a veure-les, per entrar en alguna i comprovar com és realment per dins.\nAMSTERDAM, la preciosa i acollidora ciutat dels canals...\nMADURODAM, que és el país en miniatura.\nELS POLDERS admirant les obres d'enginyeria, intentant entendre que estàvem per davall del nivell del mar.\nVOLENDAM, un poblet pesquer molt bonic...\nI arribàrem al\nMar del Nord on vàrem veure el "GRAN DIQUE"\nPer anar a Alemanya, travessàrem...\nI entràrem en ALEMANYA\nel riu RHIN, férem un passeig en creuer... no va estar gens malament!\nVisitàrem ALEMANYA, sempre de pas...\nMAGUNCIA i BACHARACH\nHEIDERBERG, ciutat plena d'estudiants... l cervesa en un pub no va faltar...\nBADEN BADEN...parada en el famos balneari.\nDeixàrem Alemanya i entràrem de nou a FRANÇA, ja estàvem de tornada:\nCOLMAR, un poble de fantasia...de nou, com a Brujas i Gante, semblava que els personatges de conte anaven a apareixer per qualsevol carrer...\nPassàrem per Lyon i férem l'última parada a França, a la ciutat dels papes\nAVIGNON... on hi ha un pont motiu de cançó.\nSeguirem en autobús a Barcelona i al final del trajecte...València.\nQuan acabà el viatge, sabia que havia de tornar als mateixos llocs... eixa vegada m'havia sabut a poc.\nREFLEXIONS POSTERIORS, PAÏSOS BAIXOS, estiu 1989\nEtiquetes de comentaris: ALEMANIA, BELGICA, EN RUTA, ESPANYA, FRANÇA, HOLANDA, LUXEMBURGO, PASSEIG FOTOGRÀFIC, PASSEIG PER CIUTAT, PASSEJANT PER POBLES


Vaga contra el Gulag (Marisa Goñi)\n4 min. 29/09/2013 00:39\nUNA PREGÀRIA PUNK a la catedral ortodoxa Crist Salvador de Moscou l'ha conduïda a l'infern. Jornades de treball de 17 hores de dilluns a diumenge, pallisses mortals, amenaces constants, privació del son, la higiene i el menjar. Això viu cada dia Nadezhda Tolokonnikova, una de les integrants de les Pussy Riot, des que va ingressar a la presó de Mordòvia per complir una condemna de dos anys per gamberrisme. Aquest dilluns va iniciar una vaga de fam per exigir un tracte d'acord amb la llei per a ella i totes les recluses allà confinades, en una carta que gairebé no ha traspassat les fronteres de la Rússia de Putin, la mateixa que ens enlluerna amb remeses de turistes carregats de bitllets, posa al descobert el tenebrós sistema carcerari d'un règim que sempre et pot amenaçar amb mètodes més expeditius.\n"Aquí hem aconseguit sotmetre'n d'altres de més tossudes", advertí el tinent Kulaguin a la cèlebre reclusa en arribar al penal tèxtil, on cusen uniformes tots els dies de la setmana, des de les 7.30 del matí fins a les 12.30 de la nit. "El somni més llarg ha arribat a ser de quatre hores. Tenim un dia lliure cada mes i mig", relata Tolokonnikova. Cusen amb maquinària vella, que s'espatlla contínuament i elles mateixes han de reparar sense mitjans ni coneixements per atendre uns nivells de producció que no deixen de créixer. Tot per un salari de 29 rubles (50 cèntims d'euro). "Si ets capaç de produir 100 uniformes, et pujaran la producció fins als 120. Però no pots deixar de produir o castigaran tota la brigada". Fa tres setmanes, la demanda es va incrementar a 150. No arribar-hi pot resultar mortal: "Fa un any, abans del meu ingrés, van matar d'una pallissa una gitana al destacament núm. 3 (el destacament on hi ha les que han de rebre pallisses diàriament). Ella va morir a la infermeria de la Colònia núm. 14. El fet de la pallissa el van poder amagar i van dir que la mort va ser per infart".\nA MORDÀVIA "regna una atmosfera nerviosa amenaçant. ( ... ) Fa molt poc a una jove li van clavar unes tisores per no haver lliurat uns pantalons a temps", relata Tolokonnikova, qui també ha vist dones castigades a treballar nues. Per mantenir la disciplina i la submissió, les envien al pati, encara que els termòmetres estiguin sota zero. "En el segon destacament, el de jubilats i invàlids, viu una dona que per mor d'aquest mètode se li van congelar els braços i les cames i va caldre amputar-li una cama i els dits de la mà", detalla en la carta. Poden passar setmanes sense rentar-se per les contínues avaries de les canonades, que també reparen elles. "Ens donen pa sec, llet generosament diluïda en aigua, cereals agres i només patates podrides. Aquest estiu van portar sacs amb patates negres enganxoses. Van ser el nostre aliment", rememora l'integrant de Pussy Riot.\n"L'ORDRE EN LA COLÒNIA està construït de manera que aconsegueixen sotmetre la voluntat de les persones, espantar-les i convertir-les en esclaves mudes mitjançant l'ajuda d'altres recluses que exerceixen de caps de les brigades dels tallers", denuncia sobre la complicitat de certes internes properes a la direcció. Queixar-se només empitjora les coses. "Amb tu ho patirà tot el teu destacament i tota la teva colònia. I el més roí, ho pagarà gent que ha arribat a ser apreciada per tu", explica Tolokonnikova, qui va veure com van treure la llibertat condicional a una companya per haver begut te amb ella. "Tenen por de les seves pròpies ombres. ( ... ) Totes temen intercanviar una paraula amb mi ", relata la irreductible artista, que ha desafiat el criminal règim de Putin posant en joc la seva pròpia vida. No deixeu de pensar en ella quan la por o el cansament us faci dubtar de si val la pena aixecar-se del sofà per reivindicar allò que considereu just.


‘El silenci dels telers’ s’estrena aquest diumenge al Local del Blat de Gironella | Aquí Berguedà\nBerga, Gironella, Cultura\n‘El silenci dels telers’ s’estrena aquest diumenge al Local del Blat de Gironella\n10 març 2020 17:43\nArriba l’estrena d’El silenci dels telers. En termes esportius, el projecte “debuta a casa”, aquest diumenge, 15 de març. L’obra ha estat produïda per l’actriu berguedana Maria Casellas, que protagonitzarà la funció juntament amb Andrea Portella. Casellas és filla de Cal Bassacs i diumenge estrenarà el seu projecte al Local del Blat de Gironella. Les entrades per l’estrena s’han exhaurit.\nDe fet, però, a banda del lligam de Casellas, si l’obra veu la llum a Gironella, també és perquè l’Ajuntament de la vila ha estat una peça clau per arribar a l’estrena. Ho va reconèixer la pròpia Maria Casellas en la roda de premsa de presentació de la setmana passada: “Ha estat un suport determinant a l’hora de creure’ns el projecte i tirar-lo endavant”.\nEn aquest sentit, el regidor de Cultura del municipi, Lluís Vall, va assegurar que, des de l’Ajuntament, “ens hem cregut el projecte des del minut 0”. És per això que el consistori va acceptar ser mecenes del projecte, tant bon punt Caselles els el va presentar.\nUna obra sobre les colònies\n‘El silenci dels telers’ repassarà un segle d’història de les colònies industrials, explicat per dues actrius, però amb anècdotes basades en el llibre d’Assumpta Montellà i en el recull de desenes de testimonis per part de Maria Casellas.\nL’actriu de Cal Bassacs explica que l’obra és un repte personal que tenia des de fa temps: “M’he passat la vida escoltant històries de les colònies fins el dia que vaig pensar: què puc fer des del meu àmbit -les arts escèniques- per donar a conèixer aquest patrimoni?”.\nEl projecte té una clara intenció de reivindicar el paper de les dones a les fàbriques de les colònies. Per això, l’estrena cau pocs dies després del 8-M, el Dia Internacional de les Dones.\nLes protagonistes de l’obra són dues, la Carme i la Pilar, però recullen testimonis femenins de tota mena. Algunes recorden la seva etapa a la colònia amb nostàlgia i felicitat; d’altres com “una trampa de l’empresari”. ‘El silenci dels telers’ aprofita aquesta diversitat per explicar com mai com era la vida a la colònia.\nTemporada a Barcelona\nDesprés de l’estrena a Gironella, l’obra es farà a Manresa, Berga i l’Ametlla de Merola per, després, fer temporada a Barcelona, al Teatre El Maldà. A més, ja hi ha programadors interessats en portar el projecte a més ciutats, de manera que l’equip confia lligar noves funcions quan arrenqui la temporada. “Hem detectat que hi ha un interès important, més enllà de llocs amb colònies”, assegura Maria Casellas.\nUna exposició en paral·lel\nA banda de les representacions, ‘El silenci de telers’ es complementarà amb diversos actes fora dels teatres. Aquesta setmana, del 9 al 15 de març, la biblioteca de Gironella acollirà una exposició de fotografies de Clàudia Portús sobre el procés de creació de l’espectacle i les entrevistes a les dones de les colònies.\nA més, la setmana prèvia a la funció del Teatre Municipal de Berga, la biblioteca de la ciutat treballarà l’obra d’Assumpta Montellà a través del Club de Lectura.\nAjuntament de Gironella Andrea Portella El silenci dels telers Lluís Vall Local del Blat Maria Casellas Teatre


València en Bici demana la pacificació de la Plaça de l'Ajuntament\nJa s’ha adjudicat l’empresa encarregada de realitzar el procés de consulta ciutadana sobre la nova imatge de la Plaça de l’Ajuntament\nUna legislatura marcada pels projectes de peatonalització de les grans places de València\nLa conversió en zona de vianants de la Plaça de l’Ajuntament de València continua sent una de les actuacions més esperades. Tant és així que des de diferents col·lectius, com València en Bici, ja han començat a demanar al Consistori que es comence a treballar per a pacificar el trànsit, mentre es posa en marxa el projecte de peatonalització per al qual encara caldrà esperar, encara que ja s’hagen donat a conéixer alguns avanços.\nL’empresa Paisaje Transversal S.L. és l’empresa a la qual se li ha adjudicat la realització de la consulta ciutadana que es durà a terme amb l’objectiu de preguntar a valencians i valencianes quina imatge els agradaria que projectara la nova plaça de l’Ajuntament, però també perquè, quan isca el procés de consulta, es tinguen en compte qüestions importants, com el lloc en el qual es plantarà la Falla municipal.\nDes de la seua posada en marxa, que encara es desconeix la data, l’empresa tindrà un termini de sis mesos – quatre mesos per a la consulta ciutadana i dos per a l’elaboració de l’informe de conclusions – per a finalitzar aquest procés participatiu. No obstant això, des de València en Bici assegura que “és moment d’actuar. La Plaça de l’Ajuntament necessita ja una intervenció”.\nEn aquest sentit, demanen al Consistori que realitzen una intervenció tàctica. “Amb molt pocs diners, i fent ús de jardineres, bancs i altres elements es pot dissenyar un entorn més amable de la plaça mentre es planifica una urbanització definitiva” perquè, afigen, “aquest tipus d’actuacions, que es realitzen en altres ciutats, serveix perquè els urbanistes, encarregats d’elaborar el projecte final, puguen observar i analitzar què està ocorrent per a, després, afinar més el projecte i que siga més adequat”.\nUna proposta que busca crear una ciutat més amable, i que seguiria la línia d’altres actuacions blanes que s’han dut a terme, per exemple, al voltant de la Llotja. “L’urbanisme no sempre cal fer-lo a base de ciment i planificació per a haver d’estar esperant anys, com ha ocorregut amb la Plaça de la Reina, sinó que mitjançant l’urbanisme tàctic es pot pacificar l’espai” a l’espera que es duga a terme el projecte de peatonalització definitiu, han conclòs.


Antics hostals de camí ral: L'Hostal de França (Portbou)\nL'Hostal de França (després Hotel Internacional) fou un antic hostal del segle XIX que es troba situat al centre de Portbou. L'any 1940 hi va morir el filòsof jueu Walter Benjamin, i encara avui les causes de la seva mort segueixen sent un misteri.\nWalter Benjamin, junt amb un grup de refugiats jueus, va arribar a Portbou extenuat i amb la seva maleta on hi duia valuosos manuscrits. Sembla que tenia problemes de cor i combatia la seva malaltia amb morfina. A Portbou la polícia espanyola en col·laboració amb la Gestapo els barrà el pas i els manà tornar a França a l'endemà. Tres polícies els condueixen a la Hostal de França-; i Benjamin fou aïllat en una habitació individual.\nEl filòsof havia estat considerat apàtrida pel règim nazi i el salconduit nord-americà fou invalidat. Tenia vint-i-quatre hores per abandonar l'Estat espanyol i tornar a la França ocupada. L'endemà, dia 26 o 27 de setembre de 1940, Benjamin era trobat mort a l'habitació número 4 de l'Hostal de França en estranyes circunstàncies.\nDiverses fonts han atribuït la seva mort a un suïcidi davant la situació desesperada en la qual es trobava. Hi ha qui afirma que fou assassinat per agents secrets stalinistes.\nEl 13 d'octubre del 2007 es va publicar una curiosa noticia al Diari de Girona que feia referència a l'hostal de França :\n"L´edifici de l´antic hostal de França on es va allotjar i va morir el filòsof jueu Walter Benjamin s´ha reconvertit en un bloc d´apartaments. L´Ajuntament hi col·locarà una placa per recodar la història de l´indret vinculada al filòsof.\nAl carrer del Mar número 7, al centre de Portbou. Aquí s´hi va contruir un edifici al segle XIX que va funcionar durant anys com hostal. Més tard la part superior van convertir-se en pisos i a l´inferior s´hi va ubicar el bar Internacional. El 2002 l´edifici va patir moviments que van posar en alerta de la possibilitat d´esfondrament i es va decidir precintar. Estava en mal estat i requeria una important intervenció. Tot i que l´Ajuntament considerava que era un punt de referència de la història del municipi, es va descartar intentar la seva compra que es considerava fora de les possibilitats del municipi. El propietari ha reconvertit el vell edifici en un nou bloc d´apartaments.\nEl primer tinent d´alcalde de Portbou, Joan Gubert, ha explicat que tenen previst mantenir-lo com a punt de referència col.locant una placa a l´exterior que recordi l´estada del filòsof alemany. L´espai podria ser un dels punts d´una ruta per recordar Walter Benjamin". (1)\nEl Ple municipal de Portbou en sessió extraordinària celebrada el dia 31 d'octubre de 2008, va aprovar, per majoria absoluta, la següent proposta:\n"Donada la significació que té per al poble de Portbou la figura del pensador i filòsof Walter Benjamin i tenint en compte que no existeix cap carrer amb el seu nom, proposo al Ple municipal la següent consideració: Que el passatge que es troba davant de l'antic edifici de l'Hostal de França .on va morir Walter Benjamin el 26 de setembre de 1940- que enllaça el carrer del Mar amb el carrer del Teatre, sigui anomenat PASSATGE WALTER BENJAMIN, en referència explícita al filòsof. D'aquesta forma, Portbou passaria a tenir un carrer dedicat a Walter Benjamin, l'estructura física del qual recorda els .passatges. tan presents a la seva obra" (2)\nEtiquetes de comentaris: Alt Empordà, Hostal de França, Portbou