Els grups municipals del PDeCAT, Crida-CUP, Comú de Lleida i ERC-Avancem han criticat les "presses" del govern de la Paeria per portar a aprovació provisional el Pla d'Ordenació Urbanística Municipal (POUM) de Lleida i, en aquest sentit, han demanat aquest dilluns més temps per poder analitzar i estudiar tota la documentació sobre l'expedient. En una reunió celebrada aquest matí, l'equip tècnic del POUM ha informat els grups polítics de l'Ajuntament de Lleida sobre els canvis que es proposen entre el document que es va aprovar inicialment ara fa gairebé un any i el text que l'equip de govern pretén portar per a la seva aprovació provisional al ple extraordinari que el PSC preveu convocar pròximament.\nEn una roda de premsa conjunta posterior, els grups del PDeCAT, Crida-CUP i Comú de Lleida han defensat que un document d'aquestes característiques "requereix major consens i transparència, en benefici de l'interès general", unes condicions que, segons el president del PDeCAT, Toni Postius, "no es donen després que s'hagi convocat una comissió extraordinària d'Urbanisme per a aquest dimecres sense temps per haver pogut analitzar tot el volum de documentació lliurada".\nL'agrupació d'electors ha exposat que alguns projectes que estan a l'actual Pla General encara no s'han desenvolupat, "com ara el pla de parcs urbans que ara el PSC elimina del nou planejament", o les trames de creixement urbà "que continuen sent solars", així com la rehabilitació del Centre Històric o la reforma de les Basses. Des del Comú han criticat que "Larrosa presenti un POUM precipitat i no consensuat, precisament a pocs dies de les eleccions". "A més d'assegurar compromisos urbanístics que pugui tenir amb determinats interessats, fa el que ha fet tantes vegades, vendre'ns projectes en campanya electoral que estan en un paper però que no tenen cap garantia de fer-se realitat", han afirmat des del Comú.\nToni Postius ha posat l'accent en dues qüestions en relació amb l'expedient del POUM. D'una banda, "perquè no es vol comunicar a les persones a cadascuna de les al·legacions" i de l'altra, perquè "hi ha fins a setze informes pendents de lliurar-se, entre ells alguns de tant importants com els de la Confederació Hidrogràfica de l'Ebre, de la direcció general d'Aviació Civil, de la direcció general de Carreteres o d'Adif, entre altres", aspecte que també han posat de relleu des de la Crida-CUP.\nEl president del grup del PDeCAT i candidat de Junts per Lleida el 26-M, s'ha compromès a "buscar totes les fórmules" per aturar l'aprovació del POUM si es produeix un canvi a la Paeria després de les municipals per tal de "fer les coses bé des d'un principi i pensant en l'interès general de la ciutat". En aquest sentit, ha acusat el PSC de voler "deixar un manual d'instruccions per als pròxims vint-i-cinc anys".\nEn la reunió, celebrada a iniciativa de l'alcalde Fèlix Larrosa, els tècnics municipals han explicat que els canvis podien classificar-se en tres blocs, segons el seu origen. Per una banda, els que venien motivats per les al·legacions presentades i que s'havien estimat totalment o de forma parcial; per altra, els que arribaven fruit dels informes dels diferents dels organismes implicats en aquesta tramitació administrativa, i en tercer lloc, els que havien sorgit arran de les aportacions i comentaris que els ciutadans havien realitzat a títol individual en les diferents presentacions del POUM als barris o en la mateixa oficina de planejament urbanístic. Aquests darrers suggeriments es van incorporar un cop valorats i reflexionats pels tècnics municipals.


Nota de premsa: Una agenda de propostes en educació davant la crisi de la COVID-19 | Obrim l'educació\nNotícies > Nota de premsa: Una agenda de propostes en educació davant la crisi de la COVID-19\nObrim l'Educació. Mesures de xoc i reformes prioritàries\nAquest any els infants i joves poden estar sis mesos sense escola, sumant l'estiu al darrer trimestre d’aquest curs 2019-2020 que serà d’ensenyament telemàtic, i és probable que infants i joves no tornin a trepitjar les aules fins al curs vinent.\nLa recerca mostra que l’absència perllongada de classes accentua les desigualtats educatives entre alumnes i famílies, provoca pèrdua del ritme d'aprenentatges i desvinculació escolar. I això es viu en un context crític per moltes llars que pateixen dificultats econòmiques, laborals o de salut. Caldrà acompanyar les problemàtiques crítiques derivades de l’angoixa, la inseguretat i la frustració.\nCalen mesures compromeses: unes per garantir el dret a l'educació durant la crisi per evitar les desigualtats i altres per enfortir el sistema educatiu i garantir la recuperació educativa dels propers anys.\nHem treballat una agenda de 30 mesures concretes i factibles per desplegar des d'ara mateix:\n· Provisió de wifi gratuït en entorns urbans especialment desafavorits, mitjançant acords entre ens locals i operadores.\n· Promoció automàtica de curs (suprimir la mesura de la repetició) a primària com a secundària (obligatòria i postobligatòria).\n2. Mesures per aprofitar el període d'estiu, com per exemple:\n· Garantir una oferta de programes d'estiu arreu del territori, que s’estengui durant els mesos de juny (final de mes) i juliol, i al llarg de les setmanes prèvies a l'inici del curs 2020-2021.\n· Beques que cobreixin el 100% del cost de les activitats per a les famílies més desafavorides i ajuts que per finançar el quan sigui necessari transport.\n· Garantir la gratuïtat de totes les activitats complementàries i materials de treball a l'educació obligatòria, en els centres públics i concertats. En el cas dels centres de màxima complexitat i de l’alumnat desafavorit, aquesta gratuïtat hauria d’estendre’s la Programació d'activitats extraescolars i dels serveis de menjador i transport\nA més a més, proposem 20 mesures per enfortir l’equitat en el sistema educatiu català, que s’haurien d’entomar amb fermesa ja des del curs 2020-2021 per tal de convertir el proper trienni en un període d’autèntic impuls i l’equitat en l'educació. Són els canvis pendents o a mig fer que cal abordar perquè són al darrera dels riscos i urgències actuals. Algunes de les propostes\n· Desplegar una política per centres d'alta complexitat, que contempli un finançament per fórmula en l'assignació de recursos humans i materials als centres, d’acord amb criteris de necessitat que eviti l’estigmatització dels centres.\n· Creació de Zones d'acció prioritaria, com a unitat bàsica en la gestió de l'escolarització i els recursos humans (professorat i especialistes) i en l'articulació de programes i serveis educatius en territoris desafavorits..\nAvui, la Fundació Bofill llancem la crida Obrim l'educació:\n· Fem una crida oberta a ajuntaments, escoles, entitats socials, xarxes, equipaments, professionals i expertes acadèmiques\n· Obrirem un mapa de reptes en els que experts i impulsors ofereixin assessorament i solucions compartint coneixement\n· Buscarem promotors que vulguin estendre les solucions, posant en marxa noves activitats i mesures o adaptar les ofertes existents de cada municipi (biblioteques, activitats extraescolars, casals d'estiu)\nVols saber-ne més i conèixer totes les mesures i propostes de reforma? Et recomanem llegir la nota de premsa, el resum executiu i l’informe complet.


EXPOSICIÓ: VEURÀS EL QUE ETS CAPAÇ DE FER | Escola Lluçanès\n← ELS ALUMNES DE SISÈ TAMBÉ ESCRIVIM AL DIARI\nPROJECTE ESPORT, ESFORÇ I SALUT →\nEXPOSICIÓ: VEURÀS EL QUE ETS CAPAÇ DE FER\nPublicat el 3 abril 2013 per Recursos ee\nDes de la nostra escola i amb col·laboració amb l’Ajuntament, hem organitzat una exposició que porta per títol “VEURÀS EL QUE ETS CAPAÇ DE FER” i que es podrà visitar a la Sala Cal Bach del 4 al 8 d’abril.\nL’exposició consta d’un gran nombre de fotografies cedides per la Diputació de Barcelona i promou els següents objectius:\nDonar a conèixer l’esport que practica el col·lectiu de persones amb discapacitats (físiques, psíquiques i sensorials)\nSensibilitzar la població en general de la importància de l’esport com a mitjà d’integració.\nPodeu veure informació i horaris d’obertura al públic consultant la web de l’Ajuntament de Prats de Lluçanès.\nGràcies a l’Ajuntament per cedir-nos l’espai i donar-nos suport en el seu muntatge i organització.\nAquest article ha estat publicat en activitats, alumnes, famílies, gestió i organització, poble. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


IMPO > Notícies > Ser més competitiu en el mercat de treball\nSer més competitiu en el mercat de treball\nORIENTA’T | 13-04-2018\nConsells per no quedar-se enrere en un mercat de treball competitiu i dinàmic\nEl mercat de treball està canviant i cada vegada més les empreses tenen dificultats per trobar candidats/es amb les competències necessàries per desenvolupar el lloc de feina a cobrir.\nPerò, a més dels coneixements tècnics propis de la professió, quines són les competències més valorades per tal de trobar una feina i/o mantenir el lloc vacant?. Destaquem les següents:\nBons coneixements d’idiomes: a causa de la internacionalització de mercats,el domini d’un idioma estranger, com l’anglès, és ja un element fonament i diferenciador. La importància d'una llengua és major si es vol accedir a un lloc de responsabilitat.\nDisponibilitat geogràfica: es valora molt positivament la disposició per viatjar i la mobilitat, ja que moltes empreses disposen de delegacions fora del territori.\nMarca personal: les xarxes socials i les noves tecnologies ens permeten fer visible les nostres capacitats i els valors afegits en relació a la resta de candidats/es del nostre sector.\nDomini de les eines TIC: l’ús de les eines TIC’s, així com de les noves eines de gestió informàtiques, és una competència que comença a ser imprescindible per a qualsevol lloc de feina.\nReinventar-se: en un futur, on moltes ocupacions que actualment coneixem desapareixeran o s’automatitzaran, una actitud oberta al canvi i a l’ inici de nous projectes professionals és molt rellevant per les empreses.\nCompetències tranversals: les també anomenades “softskills” són aquelles competències que la persona desenvolupa independentment del lloc de feina i que són transferibles a qualsevol sector, treball o àmbit de la vida. Les més valorades són:\nel saber treballar sota pressió.\nEsperem que aquesta informació us sigui útil, si teniu algun dubte, ja sabeu on trobar-nos!


Fusió còsmica de dos forats negres | Verba movent exempla trahunt\nFusió còsmica de dos forats negres\nDos immensos forats negres, les masses són, respectivament, 20 i 50 vegades superiors a les del Sol, acaben de ser descoberts girant l’un al voltant de l’altre en un procés d’atracció gravitatòria que conclourà amb la col·lisió d’ambdós i la formació d’un nou cos encara més gegantí.\nLa troballa, presentada a la revista Nature per un equip d’astrònoms de Tucson (Arizona), representa l’evidència més clara fins ara d’un sistema binari de forats negres, els quals no resulten gens fàcils de detectar però, segons aventuren els experts, han de ser molt comuns en l’univers.\nLa distància que separa els forats negres, que han estat detectats gràcies als remolins de pols i gasos que es formen al seu voltant, és 13 vegades menor de la que separa el nostre Sol de la seva estrella més propera, Alpha Centauri. Això vol dir que la gravetat que exerceixen els dos cossos acabarà per fusionar-se, de manera que conclourà el procés que va començar quan les galàxies de les que un i altre procedien van col·lidir entre si i van formar-ne una de sola, al centre van anar a parar els dos forats negres .\nEncara que ja han estat trobats altres candidats de sistemes binaris de forats, és la primera vegada que es detecta a dos cossos relativament a prop l’un de l’altre i també la que ofereix proves més concloents. Com els forats negres no es poden detectar directament (absorbeixen la llum, i d’aquí el seu nom), els científics han d’interpretar amb molt de compte la radiació que emet el material que s’estan empassant, de manera que no és fàcil determinar amb precisió la seva presència.\nNo obstant això, els models astronòmics indiquen que totes les galàxies grans alberguen un forat negre en el seu nucli, com passa en la nostra pròpia Via Làctia. Algunes d’elles, les que s’han format com a conseqüència de la col.lisió de diverses galàxies més petites, poden tenir diversos forats negres, que s’envien invariablement, mitjançant forces gravitatòries, al seu nucli.\nAllà es troben tots dos cossos i, si no s’han unit ja, els científics poden descobrir en procés de fusionar-se, com el cas recent detectat, en què tots dos cossos completen una volta al seu centre de massa comuna cada 100 anys, viatjant a una velocitat relativa de 6.000 quilòmetres per segon.\nNo obstant això, tal com assenyala Jon Miller, investigador de la Universitat de Michigan, “captar els forats negres en la seva abraçada final ha resultat ser molt complicat”.\nEl motiu és que interpretar la llum provinent dels voltants d’un i altre, així com distingir que tots dos estan en la mateixa galàxia i no en dues galàxies properes, és un procés força complex. Per això, Todd dels científics i Todd Lauer, autors del descobriment i investigadors de l’Observatori Astronòmic Nacional Òptic (NOAO) dels Estats Units, van haver de examinar 17.500 galàxies candidates per trobar una amb un sistema binari.\nSens dubte, ha d’haver molts més en el cosmos, però no els trobarem amb facilitat fins que siguem capaços de detectar les ones gravitatòries, les quals són produïdes en abundància pels forats negres però, de moment, s’escapen als nostres limitats sistemes de observació.\nArticle: Angel Díaz, rotatiu El mundo.


Un raconet al món: de febrer 2012\nSacs tèrmics de llavors\nAquests dies he estat fent proves per crear aquests sacs tèrmics 100% naturals,\nomplerts de llavors i plantes aromàtiques.\nPrimerament he fet un saquet interior de cotó, que conté les llavors i les aromàtiques.\nDesprés he fet una funda per fora per tal que si convé es pugui rentar fàcilment,\ni amb la finalitat que si amb el temps cal refer el farciment dels saquets sigui més fàcil fer-ho sense haver de descosir la funda.\nLa veritat és que funciona de meravella i que és un gust sentir l'olor que desprenen les plantes aromàtiques quan s'escalfa el sac al microones.\nA part de servir per alleujar qualsevol dolor muscular, són molt adequats per escalfar el bressol dels nadons just abans de posar-los dins, així no noten la sensació desagradable dels llençols freds, i l'olor relaxant de les plantes aromàtiques els ajuda a conciliar el son.\nEls venc a 10€ cada un, si algú en vol un, que m'enviï un mail: unraconetalmon@gmail.com\nLa teràpia amb calor és un remei natural comprovat per alleujar el dolor muscular, proporcionant alleujament calmant i relaxant.\nPropietats: millora la circulació, relaxa els músculs, produint un agradable efecte calmant que ajuda a retornar els músculs contracturats al seu estat normal.\nIndicat per dolors musculars, cervicals i lumbars entre altres dolències que requereixen aplicació d’escalfor local, així com per escalfar llits o roba sense risc de cremades. Proporciona un alleujament natural pel malestar menstrual.\nCom utilitzar-lo: Escalfar de 2 a 3 minuts al microones (en intervals d’1 minut i removent-ne el contingut) i aplicar sobre la zona a tractar. Per utilitzar com a teràpia de fred local mantenir la bossa al congelador almenys una hora, dintre d’una bossa de plàstic per tal que no agafi olors.\nPublicat per Judith a 3:07 4 comentaris\nEls reis ens van portar aquest pack per fer decopatch i una tarda ens hi vam posar... ens van sortir unes magdalenes i unes galetes la mar de mones!\nPublicat per Judith a 2:38 0 comentaris\nUna bosseta per posar-hi el que volguem, el berenar, les sabatilles per anar a dansa, robeta de recanvi... imaginació al poder!\nPublicat per Judith a 7:12 0 comentaris\nFa uns dies vaig fer aquest monstre guarda-dents pel meu fill Marc, ara que li comencen a caure les dents li anirà bé tenir un lloc on guardar-les mentre espera la visita dels angelets.\nPublicat per Judith a 2:52 4 comentaris\nLa llana xisqueta\nAquest matí he tingut el plaer d'assistir a un curs organitzat per la botiga Nunu de Vic, d'Introducció al feltre de llana (elaboració de petits objectes) amb llana de l'Obrador Xisqueta del Pirineu. Hem après a enfeltrar la llana i hem elaborat diferents objectes. En concret, un "fuet" del qual en sortiran arrecades, clauers, anells, penjolls, etc. i una funda per mòbil.\nMolt interessant el projecte de l'obrador xisqueta.Tal i com s'explica allí: Treballem l'aprofitament de la llana de raça Xisqueta. És una llana natural i ecològica. Aquesta raça es trobavava en perill d'extinció. El resultat que s’està aconseguint és la formació d'artesans i artesanes; el desenvolupament d'una artesania de qualitat 100% local, 100 % artesà i la revalorització de l'ofici de pastor.\nPublicat per Judith a 6:38 0 comentaris\nAquests dies poc temps per fer coses... centrats totalment en el Carnaval!\nCarnaval de Terra Endins!\nAmb el fum que vola per la teuladeta...\nRepetint el quadre d'scandinavian stitches per regalar a una bona amiga...\nPublicat per Judith a 2:57 0 comentaris\nI avui va de cavalls...\nSeguint un tutorial que vaig trobar navegant he fet aquests cavalls que ens serviran de complements per la nostra disfressa de carnaval d'aquest any.\nPublicat per Judith a 9:56 0 comentaris


Ja ha arribat l'estiu: tinguem cura de la pell per dins i per fora! | Diari de Tarragona\nJa ha arribat l'estiu: tinguem cura de la pell per dins i per fora!\nS’apropa l’estiu, època de l’any en què el nostre òrgan més extens, la pell, està més exposat al sol i a agressions externes. El sol, tot i ser necessari per a la síntesi de la vitamina D, indispensable per a bona salut òssia, és una font perillosa de radiacions no visibles com els raig UVA i UVB que tenen la capacitat de penetrar a la pell.\nTenim un sistema de protecció natural format per les vitamines A, C i E i per una altra una proteïna anomenada melanina. Malgrat això la pell no queda totalment protegida. Cal, doncs, començar a preparar-la per evitar eritemes, taques, cremades i arrugues prematures, alteracions del sistema immune, afeccions oculars o càncers de pell i ho hem de fer tant per dins com per fora.\nCom en tindrem cura per fora? Diàriament, matí i nit farem la higiene amb netejadors facials biològics lliures de parabens i parafines. Hem de tenir en compte que el producte químic també penetra a través de la pell. La hidratarem amb cremes adequades a cada tipus de pell i la protegirem amb un filtre solar, preferiblement compost per filtres físics que contenen substàncies minerals.\nPer una altra banda després de l’exposició al sol és molt recomanat reparar, calmar i hidratar la pell. Ho aconseguim amb l’àloe vera per la seva capacitat antisèptica, regeneradora, analgèsica i antiinflamatòria, amb la camamilla, la calèndula o l’oli de germen de blat.\nNo totes les agressions que pateix la pell provenen de l'exterior, a la pell també li arriben tòxics endògns generats per nosaltres mateixos com a resultat d'una mala alimentació, tabac i alcohol. Una conseqüència d'això és la producció de radicals lliures que són uns compostos altament reactius amb capacitat de destruir o mutar parts importantes de les cèl.lules. Aquest fet és el responsable de l'envelliment i de patologies més serioses.\nEns en podem protegir suplementant la dieta amb nutrients amb capacitat antioxidant com els carotens presents en algunes fruites i verdures com la pastanaga, vitamines i minerals que aconseguim a través dels germinats i de la verdura de tots els colors, la vitamina C abundant en la taronja, maduixes, kiwi, pebrots... la vitamina E que es troba en olis vegetals, germen de blat i cereals integrals.\nA les llavors i fruits secs crus d'on aconseguim greixos saludables, a la pell i llavors del raïm negre (reserasol), el licopè i el coenzim Q10. La hidratació correcta també és indispensable i la podem aconseguir a base d’aigua mineral, infusions i liquats. A la nostra botiga també trobaràs complements en forma de comprimit que contenen aquests nutrients de què parlem i t'atendrem assessorant-te en què és millor per a tu segons el teu cas.\nAquest plat ens proporciona molts dels nutrients que necessitem per mantenir una pell saludable. Ingredients: 1 pastanaga al vapor, 1 trosset de bròquil al vapor, 1 trosset de carbassa al vapor, barreja d'enciams, rabents, germinat d'alfals, 1 c.p. de germen de blat, 1 c. de barreja de llavors (sèsam, gira-sol, carbassa, lli). Amaniment: suc de taronja i llimona, gingebre ratllat, sal de l'Himàlaia i oli d'oliva. Elaboració: barregem tots els ingredients i amanim segons el gust de cadascú.\nPaula Lopez-Hervás (técnica en dietètica i nutrició)\nc/Rovira i Virgili, 17


Deixa la teva petjada | Tarraconense\nDeixa la teva petjada\nAquest diumenge l´Església celebra la Jornada Mundial de Pregària per les Vocacions i la Jornada de Vocacions Natives. Avui la comunitat cristiana està cridada a pregar perquè l’Església creixi. L’Església necessita persones compromeses amb l’evangeli, tant a la nostra diòcesi com als territoris de missió.\nEl lema triat per a aquest any és: «Deixa la teva petjada, sigues testimoni». A propòsit d’aquest lema, voldria compartir amb vosaltres un conte preciós.\nUna nit, un jove va somiar que anava caminant per la platja al costat de Déu. Els seus passos deixaven a la sorra dues fileres de petjades. Cada petjada representava un dia de la seva vida. El jove es va girar i, quan va observar que les dues fileres d’empremtes s’estenien al llarg de la platja, va donar gràcies a Déu. Déu havia caminat sempre al seu costat durant tota la vida.\nEra feliç, però, mentre observava les dues fileres de petjades, alguna cosa va passar. El jove va observar que en una part del camí només hi havia una filera de petjades. En aquell moment, va recordar un moment difícil de la seva vida en què va sentir que Déu l’havia abandonat. El jove, una mica trist, va preguntar a Déu per què no estava al seu costat quan més ho necessitava. Aleshores, Déu el va mirar amb amor i li va dir: «Aquestes petjades no són les teves, sinó les meves. En aquell moment tan dur de la teva vida, jo et portava als meus braços».\nAquesta història ens recorda que hem vingut a aquest món per caminar al costat del Senyor. Ell ens convida a portar la Bona Nova a totes les persones que trobem al llarg del camí, especialment a aquells que la vida ha deixat a la cuneta. Déu compta amb tots nosaltres, laics, sacerdots i membres de la vida consagrada, i vol que deixem la petjada del seu amor al cor de cadascun dels nostres germans. Siguem testimonis joiosos del Regne de Déu fins als confins de la terra (cf. Ac 1,8).\nTal com llegim en aquesta història, Déu no ens deixa mai sols. Sempre ens acompanya en la nostra missió. No és casual que aquesta Jornada coincideixi amb la festivitat del Bon Pastor. Al passatge de l’Evangeli que hem llegit avui, Jesús ens diu que som membres del seu ramat. Res de l’univers creat no ens podrà separar de l’amor de Déu (cf. Rom 8,39).\nLa vocació és sempre una resposta a l’amor de Déu. «Déu ens ha estimat primer» (1Jn 4,19). La nostra vocació fonamental és estimar i fer el bé a tothom. Així ho va intuir santa Teresa de Lisieux, quan va descobrir, després d’anys de reflexió, quin podria ser el seu lloc a l’Església: «En el cor de l’Església, que es la meva mare, jo seré l’amor […] l’amor conté totes les vocacions» (Manuscrits autobiographiques, Lisieux 1957, p. 227).\nBenvolguts germans i germanes, tal com ens diu la presentació de la Jornada Mundial de Pregària per les Vocacions i de la Jornada de Vocacions Natives «la vida cristiana és una vida vocacional, on cadascú ha de ser capaç d’enfrontar-se amb ell mateix i prendre decisions fonamentals, profundes, que omplin el cor i l’ànima, que deixin petjada i ens facin testimonis d’un amor més gran». No oblidem que comptem amb l’ajuda del Senyor. Abandonem-nos a les seves mans!


pirineus 21:26 25/01/15\nEls alcaldes d'Alp, Das, Fontanals, Prats i Urús es van reunir aquest divendres a Girona amb la vicepresidenta de la Diputació per buscar solucions que permetin reobrir el Parc de Bombers d'Alp. Els edils creuen que la Generalitat hauria de construir un nou parc però mentre això no sigui possible buscaran altres opcions com ara la reforma del parc actual.\nparc per els bombers alcaldes solucions\nImatge del parc de Bombers d'Alp.\nEls cinc ajuntaments reconeixen que l’actual parc ha quedat obsolet i entenen que els membres del cos hagin decidit tancar-lo després de reclamar reiteradament la construcció d’un nou parc. Tot i que aquesta és l’opció principal, des dels consistoris estan estudiant altres vies, com ara fer-se càrrec de la remodelació de l’actual local. Això comportaria alçar un segon pis i reordenar l’espai.\nRecordem que els voluntaris del Parc de Bombers d’Alp van prendre la determinació de tancar el parc cansats d'esperar les inversions de la Generalitat i van notificar als seus superiors de la central de Manresa que ja no els avisin per acudir a cap operació d'emergència. Per tant, des d'aquesta setmana a la Cerdanya només hi ha operatius els bombers de Llívia, Puigcerdà i Bellver, que també són voluntaris.\nEl cap del parc d'Alp, Carles Cruilles, va explicar que des de la Generalitat els van prometre el mes de juny que es faria un parc nou. En aquest sentit, el cap dels bombers d'Alp va lamentar, en declaracions a Regió7, que "ni tan sols ho han intentat". Cruilles va afrimar, però, que la situació, tot i la mesura de força, no és irreversible i es podria negociar perquè "nosaltres no hem plegat de ser bombers, nosaltres hem tancat el parc".


La marina de luxe del Port Vell tirarà endavant amb els vots a favor de CiU i el PP\nRedacció | dijous, 24 de gener del 2013, a les 20.10\nEl Port Vell es transformarà en una marina de iots de fins a tres pisos d’altura i fins a 120 metres d’eslora. Els vaixells ocuparan el moll a tocar de la Barceloneta i les instal·lacions arribaran força més enllà d’aquest espai, tal com es pot veure en un dels videos promocionals penjats al web de Marina Port Vell i tal com temien els veïns, que des de fa mesos denuncien el que consideren que serà una “privatització de l’espai públic”. El consistori defensa que amb aquesta modificació urbanística el port s’obrirà a la ciutat amb noves instal·lacions i restaurants.\nEl regidor d’Hàbitat Urbà, Antoni Vives, ha explicat que el projecte generarà més de 2.000 llocs de treball a Barcelona, i reforçarà l’aposta industrial del govern municipal. Vives, ha afirmat en la comissió d’aquest dijous que aquest pla “ha tingut tres processos d’informació pública, i una acceptació parcial del 70% de les al·legacions” i ha remarcat que “la majoria del consistori hi està a favor, i també persones que han estat rellevants a la ciutat”, sense esmentar quines. Pel que fa a les acusacions d’opacitat i falta de legitimitat, Vives ha negat que no s’informés els veïns i entitats de la zona. Amb anterioritat, Iniciativa havia acusat precisament el govern de Trias d’aprovar el projecte amb “nul·la participació”, evidenciant una “falta de democràcia”, perquè els ecosocialistes consideren que el projecte és “en benefici d’uns pocs” i “no es preserva l’ús públic”.\nLes protestes del veïnat de la Barceloneta, associats el mes de maig en la plataforma Salvem el Port Vell han servit de poc en aquest procés que, des d’un principi, semblava estar ja embastat. Durant els darrers mesos la plataforma ha sol·licitat una moratòria en les obres del Port Vell que no s’han aturat. Tant és així que el regidor Vives va afirmar el mes d’octubre en una conferència al Saló Nàutic de Mònaco que aquest estiu la nova marina podria ser ja una realitat.\nTambé el mes d’octubre de 2012 ICV-EUiA va demanar fer una consulta sobre el futur del Port Vell, una proposta que també es va tombar dies després amb els vots en contra de CiU i PP, la mateixa aliança que aprovarà el polèmic projecte. Finalment, el projecte s’ha aprovat en la Comissió d’Hàbitat Urbà i Medi Ambient d’aquest, en què s’ha modificat el Pla especial del Port Vell en els àmbits V i VI, que afecta els molls de la Barceloneta i del Rellotge. L’aprovació definitiva del projecte es farà en el plenari del proper 1 de febrer. De moment, segons informa ‘Europa Press’, la concessionària (Marina Port Vell) s’ha compromès per escrit a incorporar mesures exigides pel consistori en el programa d’explotació de la marina que ha de presentar a l’Autoritat Portuària de Barcelona. L’empresa suposadament també ha cedit a allunyar els vaixells del centre de la ciutat perquè no facin de barrera visual.\nEl futur aspecte de la nova marina de luxe\nLes embarcacions que tinguin, com a màxim, 60 metres d’eslora i fins a tres pisos d’altura es podran amarrar al moll de la Barceloneta i els iots estaran tocar del passeig de Joan de Borbó. S’establiran uns espais entre els vaixells, excepte quan hi hagi esdeveniments, com ara el Saló Nàutic, la Fórmula 1 i la Barcelona World Race. També està prevista una connexió entre el moll dels Pescadors i el d’Espanya (que es tancaran amb una nova tanca), que podria ser mitjançant un transbordador, les despeses del qual les assumiran el Maremagnum i Marina Port Vell.\nDe la mateixa manera que el grup municipal de CiU, el PP considera que el pla generarà ocupació i que és necessari que “la mesura ha de tenir un clúster nàutic” que confien que atregui visitants a la Barceloneta. Marina Port Vell calcula que el projecte tindrà un impacte econòmic de 104 milions d’euros i suposarà la creació de 40 llocs de treball directes.\n— Comissió d'Hàbitat Urbà i Medi Ambient — Port Vell\nEs busquen voluntaris per a la gran recollida de medicaments del 9 de febrer


ELS XIQUETS ENCETEN LES CELEBRACIONS DE CARNESTOLTES - Ajuntament de Gata de Gorgos\nInici | ELS XIQUETS ENCETEN LES CELEBRACIONS DE CARNESTOLTES\nEls xiquets de Gata enceten, dissabte 25 de febrer per la vesprada les celebracions de Carnestoltes amb la desfilada infantil. A les 16 hores es concentraran tots disfressats a la plaça de l’Església per realitzar una cercavila acompanyats per la música de la colla El Montgó. La volta pel poble acabarà al passeig d’Alacant on la comissió de festes 2017 repartirà berenar i els xiquets i xiquetes podran ballar amb l’animació musical.\nPer la nit, a partir de les 24 hores, començarà la desfilada de disfresses que comptarà amb la participació de la quintà 2017 i que estarà animada per una discomòbil a càrrec de Team work Djs\nLes celebracions acabaran dissabte 4 de març amb el soterrament de la Sardina.\nAquest cap de setmana la festa es trasllada a l’antic camp de futbol vell amb la participació dels djs Alex Femenia, Dani Romero i Juan Ortuño.


Gas natural donarà servei als primers clients a l'Ametlla de Mar la setmana vinent - 01/03/2013 » La Cala RTV\nGas natural donarà servei als primers clients a l'Ametlla de Mar la setmana vinent\n01 . Mar, 2013 a les 12:00\nGas Natural, acabada la primera fase de desplegament, té previst realitzar una segona fase que durarà uns dos mesos. En aquesta segona fase es sumaran uns 3000 metres més de canonades als 5. 500 ja desplegats.\nEl delegat a Tarragona de Gas Natural Distribución, Francesc Xavier Olivé, ha avançat en una entrevista a la Calartv que la setmana vinent es començarà a donar servei als primers clients de l'Ametlla de Mar. La resposta comercial, segons Olivé, ha esta molt satisfactòria ja que la companyia, a hores d'ara, compta amb 420 clients.\nEl desplegament de Gas Natural ha l'Ametlla de Mar es realitzarà amb dos fases i un total d'uns vuit quilòmetres de canonada al llarg del nucli urbà. Ara que la primera fase està a punt de finalitzar-se, s'encetarà una segona fase que s'estendrà a la zona compresa entre el c/ Batlle Pijoan i el C/Major. En aquesta segona fase es sumaran uns 3000 metres més de canonades als 5. 500 ja desplegats.\nOlivé ha destacat que Gas Natural ha invertit a l'Ametlla de Mar 700.000 euros en desplegament de la xarxa i 220.000 en la planta satèl·lit. I és que l'empresa ha posposat l'arribada d'un gasoducte al municipi i ha optat per la ubicació d'una planta provisional de gas natural liquat (GNL).\nD'altra banda, El delegat a Tarragona de Gas Natural Distribución, Francesc Xavier Olivé ha remarcat que el Gas Natural és una opció energètica que aporta estalvi i comoditat. "Respecte a l'electricitat el client amb gas natural estalvia entre el 25 i el 45%, del gasoil, entre un 15 i 37% i el propà entre un 12 i un 27%. A més, cal afegir el factor comoditat", subratlla Olivé.\nEl delegat a Tarragona de Gas Natural Distribución ha remarcat que tots els interessats en rebre informació només cal que es posin en contacte amb el gestor a la zona, Toni Abetlló, al telèfon 629 058 977. També es poden informar a través dels comercials que recorren els carrers del municipi.\nGas Natural executarà enguany al Camp i l'Ebre diversos projectes amb una inversió total prevista, que s'eleva als 12,58 MEUR. Gas Natural subministra actualment a 49 municipis i, a finals del 2012, va assolir els 156.759 punts de distribució -4.772 més que en l'exercici anterior-. Pel que fa al consum, la demanda de gas va augmentar l'any passat, especialment en la indústria (12,8%).\n0 respostes a "Gas natural donarà servei als primers clients a..."\nclients, gas, gas natural\nTemps en servir la pàgina: 153,65 ms


Els arquitectes presentaran un recurs contra l’estació d’autobusos | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEls arquitectes presentaran un recurs contra l’estació d’autobusos\nEl Col·legi d’Arquitectes d’Andorra (COAA) presentarà un recurs administratiu contra el Govern per la construcció de l’estació d’autobusos al Prat del Rull. Així ho va acordar ahir el col·lectiu professional, que remarca que emprèn aquesta iniciativa per mostrar la seva disconformitat en el desenvolupament de tot el procés. Segons va explicar la degana, Zaira Nadal, el recurs es fonamenta en el fet que l’executiu no ha convocat cap concurs nacional per a la realització d’aquesta infraestructura, tal com recull la Llei de contractació pública.\nDes del COAA es va recordar que l’any 2012 es va adjudicar el projecte d’urbanització d’aquesta zona, en què es va contractar una empresa d’enginyeria i una constructora, en aquesta ocasió a través d’un concurs. Quatre anys més tard, i com una segona fase, la mateixa empresa d’enginyeria fa un projecte que s’anomena estació d’autobusos. El Col·legi d’Arquitectes remarca que aquest inclou una edificació i per tant ja no té res a veure amb la construcció d’uns vials.\nLa degana del COAA va assenyalar que amb el Govern s’ha mantingut diverses converses, en les quals sempre s’ha defensat l’organització de concursos d’arquitectura (un fet que afavoreix l’enriquiment d’idees). Però tot i que semblava que hi havia bones intencions, tot ha acabat en no res. Veient, doncs, que les dues parts es mantenen en un punt de vista diferent, en el cas que afecta l’estació d’autobusos s’ha optat per emprendre accions legals perquè sigui un tercer qui decideixi.\nNadal va acceptar que a hores d’ara el projecte ja està molt avançat i que el que pretenen amb aquest recurs és “que no torni a passar” i que en situacions com aquestes “es faci un concurs”. Des del COAA es va remarcar que inicien la mesura amb el suport dels col·legiats, que han expressat a la junta que “això és el que toca” i que és necessari defensar els drets d’aquests professionals.\nRetrets del Col·legi d’Enginyers per les crítiques al projecte\nEl Col·legi Oficial d’Enginyers d’Andorra (COEA) ha mostrat el seu “total desacord” amb les observacions del COAA en relació al projecte de l’estació d’autobusos, en concret les que fan referència a les competències d’aquests professionals (van posar en dubte la seva habilitació per demanar un permís d’obres d’un edifici com aquest). Indica que això és un “atac” al col·lectiu i recorda que enginyers i arquitectes comparteixen competències, tal com reconeix la Llei reguladora de l’exercici de les professions liberals de l’arquitectura. Amb tot, critica que aquests últims “s’atribueixen unilateralment l’exclusivitat en la realització de molts projectes”.\nEl secretari del COEA, Marc Pastor, insisteix que els enginyers tenen “plenes competències” en projectes urbanístics i de transport. Entén que el COAA defensi la seva feina, ja que és una professió que ha patit més directament l’efecte de la crisi, però cal que ho faci amb “respecte pels altres col·lectius”. A més, els enginyers lamenten que fins i tot que les administracions acaben “oblidant (massa) sovint les atribucions del nostre col·lectiu en l’elaboració de concursos públics”. Així, indiquen que es troben sovint amb concursos d’equipaments o relacionats amb l’urbanisme exclusius per a arquitectes, un fet que consideren “un clar atemptat contra la nostra professió” i que estan intentant corregir a través de la pedagogia. Davant d’això, el COEA aposta per concursos que afavoreixin la formació d’equips pluridisciplinaris respectant les atribucions i competències de cadascú. Remarca que la garantia de qualitat d’un projecte no la dóna només la titulació sinó una complementarietat entre especialistes, un procediment transparent, un programa clar i uns plecs de condicions en què es valorin el mèrit, les referències i la creativitat. També considera que quan el COAA diu que s’ha confiat l’estació a la bona fortuna, al desconeixement i a la inexperiència en l’arquitectura i el paisatge, està fent “una acusació directa a la capacitat dels enginyers que porten a terme el projecte”. El col·lectiu no entra a valorar els aspectes administratius relacionats amb la iniciativa.


Un gol en pròpia permet a l'Espanyol salvar un punt valuós - Empordà\nUn gol en pròpia permet a l'Espanyol salvar un punt valuós\nEls de Galca, tot i jugar durant més d'una hora amb un home més, esgarrapen un empat que els deixa a cinc punts de la zona de descens\nL´atacant Rubén Rochina, en el moment de superar el porter gironí de l´Espanyol Pau López. Miguel Ángel Molina/efe\nL'Espanyol agafa una mica més d'aire en la seva lluita per la permanència després de salvar ahir un empat al camp del Granada en un partit en què els andalusos van posar-se per davant en el marcador i van aguantar l'1-0 durant un grapat de minuts tot i jugar en inferioritat al llarg de prop més d'una hora. Un gol en pròpia porteria de Miguel López, quan quedaven menys de deu minuts per al final, va establir la igualada final. Un resultat que permet als de Constantin Galca deixar a cinc punts el descens, d'on s'hi escapa, pels pèls, el conjunt andalús.\nL'expulsió del local David Barral, abans d'arribar-se a la mitja hora de joc, va ser el més destacat d'una primera meitat amb molt poc futbol i en la qual alguns jugadors dels locals van jugar massa revolucionats a causa de les necessitats. El Granada començava la jornada en zona de descens i necessitava un punt, com a mínim, per escapar-ne. Aquesta marxa de més dels locals a punt els va estar de costar un disgust quan el nigerià Isaac Success es va jugar l'expulsió per un cop de colze a Javi López abans del quart d'hora de joc. Però el que va marxar als vestidors al minut 27 va ser Barral, que va veure dues targetes grogues i que va deixar els seus companys en inferioritat quan encara quedava una mica més d'una hora per al final i amb tot per decidir-se. Abans d'aquesta acció, el marroquí Youssef El Arabi per als de casa, i Gerard Moreno per als visitants, van ser dels pocs que es van acostar al gol, encara que sense èxit. Qui va tenir més punteria va ser Rubén Rochina, al 40, que va batre el gironí Pau López per fer pujar l'1-0 a l'electrònic i desfermar l'eufòria entre l'afició local.\nEl segon temps va servir per corroborar el que s'havia deixat entreveure durant els minuts abans del descans. El Granada estava molt més còmode sortint amb velocitat i deixant la iniciativa a un Espanyol que no tenia massa idees amb la pilota als peus. Un contracop de Success que va acabar en córner i una acció de Burgui que no va trobar porteria va ser tot el balanç ofensiu dels dos equips al minut 80, moment en què l'Espanyol va fer un pas endavant. Sylla va enviar un cop de cap a porta en el primer xut entre els tres pals; la pilota la va rebutjar Andrés Fernández. Just després, Álvaro va fregar el gol. A la següent acció, una centrada d'Hernán Pérez la va desviar Miguel Lopes cap a la seva porteria fent pujar el definitiu 1-1 al marcador. Un resultat que ja no es mouria perquè en els últims minuts tots dos equips van donar per bo l'empat.


"Molta gent aspira a realitzar un creuer..." · Fira News\n“Molta gent aspira a realitzar un creuer…”\n“Molta gent aspira a realitzar un creuer, és un somni que s’idealitza”\nEl Saló Internacional de Turisme de Barcelona, que se celebra del 15 al 18 d’abril al recinte de Montjuïc, incorpora per primera vegada una àrea dedicada específicament als creuers, un sector en alça a tot el món.\neditor de la revista Cruceros&destinos i de Infocruceros.com\nPer què tenen tant èxit els creuers?\nEn primer lloc perquè és un producte molt competitiu amb una formidable relació qualitat/preu respecte a un altre tipus de vacances “a terra” i perquè molta gent aspira a realitzar un creuer, és un somni que fins i tot s’idealitza. La segona raó és que els creuers són més barats ara que fa 30 anys, com si fossin immunes a les pujades de l’IPC. Abans gastar-se 250.000 pessetes en un creuer era de milionaris, però avui una parella pot realitzar un creuer fàcilment per 1.500 euros. Si a aquest públic que té interioritzat el creuer com a viatge ideal se li ofereix un bon preu, la venda està assegurada.\nCom es tradueix en números aquest èxit?\nEn els darrers 10 anys el nombre d’espanyols que contracten un creuer per a les seves vacances ha crescut a ritmes superiors al 20% anual, de manera que si el 2000 parlàvem de 90.000 espanyols que marxaven de creuer el 2010 ens situem entorn dels 700.000. Però no és un fenomen exclusiu del nostre país, sinó que hi ha creixements similars a tot el món. Segons l’informe de la CLIA (Cruise Line Industry Assotiation) el 2009 hi va haver 13,4 milions de persones que van contractar un creuer a tot el món, però el 2010 hi haurà 14,3, gairebé un milió de passatgers més.\nQuin impacte econòmic generen els creuers a Barcelona?\nL’últim informe de l’European Cruise Council xifra l’impacte econòmic dels creuers a Espanya el 2008 en 1.078 milions d’euros i 22.400 llocs de treball. Tenint en compte que Barcelona és el major port de creuers d’Europa i que la resta de ports espanyols es troba a gran distància, està clar que la major part de l’impacte econòmic correspon a Barcelona.\nQuin és el futur del sector dels creuers?\nContinuar creixent i convertir-se en un producte cada vegada més popular. Hi ha encara molt marge de creixement i hi ha nous vaixells encarregats a les drassanes fins a 2012. Vaixells cada vegada més grans, amb més activitats d’oci a bord i serveis més innovadors com simuladors de Fòrmula1 o de golf, cinema en 4 D, rocòdroms, pistes de patinatge sobre gel, restaurants temàtics: asiàtics, de cuina d’autor, bistrots o trattorias italianes. És un producte cada any més competitiu i que encara s’està donant a conèixer a molta gent.\nJo practico el “discountholidays”\nAls Estats Units inventen noms per definir noves maneres de fer turisme. Per exemple, el “glamping” (barreja de glamour i càmping); el “staycation” (vacances a la teva ciutat); o el “funemployed” (aturat amb manca de recursos econòmics abundants però que té temps i ganes de conèixer món). Vet aquí que podríem parlar també del “discountholidays”.\nLa crisi ha generat a Espanya un nou tipus de viatger. Segons el director de Politours Catalunya, Joan Mompó, es tracta de qui espera les ofertes d’última hora, sobretot per a curtes escapades com Setmana Santa, i qui programa amb molta antelació les vacances d’estiu, especialment a destinacions de llarga distància, per beneficiar-se dels descomptes. Sigui com sigui, l’objectiu és estalviar-se diners.\nDescobrir cultures, gastronomies i costums diferents interessa cada vegada més als espanyols i de fet destaquen els viatges de llarg recorregut: Àsia, Indoxina, Canadà, Estats Units i Argentina, i també el turisme de creuers.\nEs desperta el nostre esperit viatger, però a Espanya encara se surt poc si es compara amb Itàlia o França.


La Marató de TV3 - "La vida", per Sergio Dalma\nEl sabadellenc Sergio Dalma s'ha tret de la màniga una commovedora adaptació al català d'una cançó pròpia, "La vida", que forma part del seu àlbum més recent. L'artista vol transmetre la importància de tot allò viscut, i la riquesa de colors que té, perquè així és com s'omple l'ànima. "Hi ha qui corre, hi ha qui calla, hi ha qui té pànic a l'esperança." Però al final, "tu i jo volem pels aires".\nCom Frank Sinatra en el seu "My way", Sergio Dalma interpreta un autèntic manifest a favor de la vida en què la humilitat i el sentiment són el seu motor. Amb aquella naturalitat i senzillesa que desprèn el cantautor català, amb més de trenta anys de trajectòria i èxits indiscutibles com l'inoblidable "Bailar pegados".\nAquesta és la lletra de "La vida"\nHi ha qui balla descalç\ni llegeix mapes amb els peus.\nHi ha qui plora, hi ha qui calla,\nhi ha qui té pànic a la batalla.\nPersones que posen a zero el marcador\nper sentir noves il·lusions.\nHi ha qui corre, hi ha qui avança,\nhi ha qui té pànic a l'esperança.\nL'últim record que ens quedarà\nserà saber qui ens recordarà.\nL'últim record que ens quedarà.\nMeravellosa i rica és la vida.\nMuntanyes de colors pintant el cel.\nI tu i jo i tu jo volem pels aires.\nHi ha qui somia despert\ni atrapa somnis amb les mans.\nHi ha qui corre, hi ha qui avança.\nHumanitat que es gira al revés\ni així no veure's al mirall.\nHi ha qui plora, hi ha qui calla.\n"La Vida" ("La vida") (Composed by Miquel Abras Salvà / Composed by Carlos Ramió Valvuena - Lyrics by Miquel Abras Salvà / Lyrics by Carlos Ramió Valvuena) / Published by JBC Music / U98 Music / Adaptació: Miquel Abras


6.3.1 Fons d’Educació i Promoció\nCaixa d’Enginyers disposa d’un Fons d’Educació i Promoció, la finalitat del qual és el finançament d’activitats que tinguin per objectiu:\n• La formació i educació dels socis i treballadors de la Cooperativa de Crèdit en els principis i valors cooperatius, o en matèries específiques de la seva activitat societària o laboral i altres activitats cooperatives.\n• La difusió del cooperativisme, així com la promoció de les relacions intercooperatives.\n• La promoció cultural, professional i assistencial de l’entorn local o de la comunitat en general, així com la millora de la qualitat de vida i del desenvolupament comunitari i les accions de protecció mediambiental.\nCaixa d’Enginyers, que destina al Fons com a mínim el 10% del seu excedent per dotar-lo de recursos suficients per assolir els objectius establerts, ha dedicat un total de 734 milers d’euros durant l’exercici 2015.\nL’Entitat, convençuda de la importància de continuar promovent actuacions en aquest sentit, ha definit, per a l’exercici 2016, un pressupost de 780 milers d’euros, el desglossament del qual es presenta tot seguit.\n6.3.2 Fundació Caixa d’Enginyers\nCaixa d’Enginyers sempre ha tingut un important compromís amb la societat mitjançant l’Associació Sociocultural i Tecnològica dels Enginyers, la qual, des del naixement de l’Entitat com a entitat cooperativa de crèdit el 1967, va dur a terme la seva obra social. Aquesta Associació va donar pas al naixement de la Fundació a finals de l’any 2010. La Fundació Caixa d’Enginyers, entitat de caràcter privat i sense ànim de lucre, neix amb la voluntat de dur a terme aquest compromís social encarregant-se de gestionar els recursos destinats a la promoció i execució de diverses activitats per al foment d’una societat més justa, lliure i cohesionada.\nLa Fundació disposa d’un pla anual, elaborat pel Patronat, de les actuacions pròpies que cal desenvolupar o d’aquelles en què s’empararà. Les línies d’actuació pròpies de la Fundació, és a dir, aquelles actuacions que suposin una millora de la qualitat de vida, que facilitin la reinserció social i laboral, especialment dels col·lectius més desfavorits, que protegeixin el medi natural i que fomentin la innovació, la formació i l’excel·lència professional, així com la cultura i l’esport, constitueixen les actuacions prioritàries.\nEn aquests cinc anys de vida, la Fundació ha canalitzat bona part de les actuacions de caràcter social dutes a terme per Caixa d’Enginyers, i així s’ha consolidat com un dels vehicles més importants per al desenvolupament d’aquest compromís social de Caixa d’Enginyers. Des del seu naixement, la Fundació ha impulsat més de 270 projectes, ha destinant més de 2 milions d’euros a col·laboracions i ha atorgat més de 150 beques i premis. Un total de 36 candidats s’han presentat al concurs Idees Meeting Point, 250 candidats a la Beca Isabel P. de Trabal, 76 als Premis Emprenedoria i més de 1.100 persones aturades s’han inscrit a cursos.\nLa Fundació Caixa d’Enginyers promou i utilitza el diàleg i els principis cooperatius per reforçar la cohesió social i aporta iniciatives per solucionar els problemes que la nostra societat té plantejats en diferents àmbits. La Memòria Social de la Fundació detalla anualment les activitats que du a terme en els diferents àmbits d’actuació.\n6.3.3. Medi ambient\nCaixa d’Enginyers és conscient de la importància d’actuar de forma responsable en matèria de protecció al medi ambient. Els esforços destinats a mantenir la seva política de millora contínua en la gestió ambiental en són una mostra.\nUn dels principals impactes ambientals associats a l’activitat que Caixa d’Enginyers du a terme a les seves oficines és el consum de paper. Amb la voluntat de minimitzar-lo, es promou el consum responsable de paper entre el personal i s’apliquen criteris ambientals a l’hora de dissenyar tots els documents operatius, una actuació que permet, al seu torn, reduir el consum de tintes de color.\nLa ferma aposta per la banca digital, que possibilita als socis interactuar fàcilment i amb total flexibilitat amb l’Entitat a través d’ordinadors, telèfons i dispositius mòbils, i la tramesa de documentació als socis mitjançant correspondència electrònica en comptes d’ordinària (Servei e-docs) són d’altres mesures destacables desenvolupades en la matèria.\nAtesa la impossibilitat avui dia d’eliminar en tot l’ús de paper, Caixa d’Enginyers utilitza un gran percentatge de paper amb l’ecoetiqueta FSC, una certificació que acredita que procedeix de boscos gestionats de forma responsable.\nEn relació amb el consum d’energia, al llarg del 2015 Caixa d’Enginyers ha continuat apostant per l’ús d’equips i sistemes d’automatització i control en algunes de les seves oficines. L’ús de sistemes d’inmòtica, per controlar de manera efectiva el funcionament de climatització, il·luminació i d’altres instal·lacions consumidores d’energia, permet a l’Entitat millorar l’eficiència energètica i operacional i, alhora, reduir el seu impacte en matèria de canvi climàtic.\nUna altra de les actuacions que comporten una reducció i optimització del consum elèctric de l’Entitat és la millora de les instal·lacions i equips d’il·luminació a les oficines.\nDes del 2014, Caixa d’Enginyers du a terme la instal·lació de bombetes de baix consum en substitució de llums menys eficients, així com la incorporació de mecanismes d’encesa automàtica a les zones de pas.\nEl Grup Caixa d’Enginyers, a través de la Fundació Caixa d’Enginyers, col·labora amb entitats i organitzacions ecologistes amb la finalitat de dur a terme iniciatives que permetin protegir el patrimoni natural.\nAl llarg de l’any, la Fundació ha donat continuïtat a dos projectes rellevants en matèria de biodiversitat i lluita contra el canvi climàtic. D’una banda, ha mantingut la col·laboració amb Acciónatura per a la conservació dels boscos madurs, i de l’altra, ha compensat les emissions generades per l’activitat durant el període 2013-2014 mitjançant la compra de crèdits de carboni a través de “Clean CO2 Certified” en el marc de l’estratègia de gestió de carboni iniciada el 2011.\n6.3.4. INVERSIÓ SOCIALMENT RESPONSABLE\nCaixa d’Enginyers és la primera i única cooperativa de crèdit que és membre de Spainsif, una associació sense ànim de lucre que integra diferents entitats interessades en promoure la Inversió Socialment Responsable a Espanya. La missió d’aquest Fòrum Espanyol d’Inversió Socialment Responsable és fomentar la integració de criteris ambientals, socials i de bon govern corporatiu en les polítiques d’inversió per tal de contribuir així al desenvolupament sostenible.\nCom a membre de Spainsif, i d’acord amb la seva missió, des de 2006\nCaixa d’Enginyers ofereix, entre els seus productes i serveis, alternatives d’Inversió Socialment Responsable com ara el fons d’inversió Fonengin ISR o el pla de pensions ISR, Caixa Enginyers Global Sustainability ISR. D’aquesta manera, queda reflectit el compromís social de l’Entitat.\nD’altra banda, des del 2014 Caixa Enginyers Gestió està adherida als principis d’inversió responsable coneguts com a principis PRI d’àmbit internacional. PRI és una organització la iniciativa de la qual és promoure l’aplicació de criteris extra financers en la presa de decisions d’inversió. Els seus principals promotors són l’UNEP Finance Initiative i la United Nations Global Compact, dues organitzacions vinculades amb les Nacions Unides.\nEl fet de formar part d’aquesta organització suposa fer, per a Caixa d’Enginyers Gestió SGIIC, un pas més cap a un model de gestió sostenible. D’aquesta manera, l’Entitat reafirma la seva estratègia de consolidació i manté una visió de creixement a llarg termini.\n< Socis Mercats financers >


2020: l’any de les infermeres del CAPI\nAutora: Sarai Cuevas Marin. Infermera i directora en funcions CAPI Baix-a-Mar\nSoc infermera, i sento orgull de ser-ho després de 20 anys de vocació i superació, exercint la infermeria a l’Atenció Primària, amb les màximes competències que defineixen la meva professió. Actualment sóc directora en funcions del CAPI Baix-a-Mar, EAP Vilanova i la Geltrú. M’han demanat escriure aquest article sobre el rol de les infermeres al nostre centre en aquest any tan especial, i espero que les meves paraules siguin capaces de fer-vos arribar el nostre dia a dia en aquest moment complex i tan important en la història de qualsevol persona.\nDefinir i enumerar les tasques de les infermeres al nostre centre durant aquest 2020, any de la infermera, és fàcil: no hi ha res que no faci o hagi fet una infermera durant aquest any tan convuls. Hem canviat el ritme de feina i focalitzat en diferents tasques i en diferents moments, i no ha estat gens fàcil, tot el contrari. Ens hem adaptat i hem transformat els canvis en oportunitats, que ens han enfortit com a equip, i hem sortit més reforçades i amb més suport, si és que cabia, dels nostres companys d’equip.\nUn 2020 ple de moments durs i de crisis personals i d’equip, per entrar en una nova forma d’atendre i canviar qualsevol rutina, per l’aprenentatge autodidacta diari, per aprendre a implementar la nova normalitat sense convenciment i amb molt recel, per la resistència a tants canvis, pel dol que hem patit totes en perdre la primària per moments, per negar-nos la ràbia, la insatisfacció, el cansament, per l’avorriment; pels canvis constants i sovint incomprensibles; per la insatisfacció professional, per haver d’incorporar el nou llenguatge relacionat amb la Covid, tot covid, i més covid… per fer-lo tan rutinari ja….\nEl 2020 ha estat un any nostre, no per l’onomàstica internacional, sinó perquè la covid ens ha empès a liderar des de moltes vessants aquest moment de pandèmia. Un 2020 ple de canvis en la manera de treballar, visitar i posar en valor la seguretat del pacient i del professional, sens dubte, i aquest canvi ha arribat per quedar-se, ens diuen constantment.\nDoncs un dels canvis més valuosos és el rol que la infermera ha estat capaç de prendre dins de l’equip, i el lideratge sense precedents que ha exercit de manera espontània però formal, seriosa però tan senzilla i planera. L’ús escrupolós i adient de les EPIS, la visita curosa extremant les mesures als domicilis, les extraccions amb un circuit exquisit de seguretat i desinfecció, les visites en les consultes i la gestió dels procediments de seguretat per l’equip: tots hem après de les bones pràctiques infermeres, que han liderat aquesta cura en la seguretat dels professionals i dels usuaris.\nL’atenció al malalt amb símptomes suggestius de Covid és una agenda infermera. Una o dos infermeres atenen diàriament els usuaris en cada torn, de manera autònoma, seguint els protocols i amb el suport incondicional de les metgesses quan cal, sent les infermeres finalistes del procés d’atenció, tractant l’atenció suggestiva de Covid com un procés més d’atenció i gestió infermera. Aprendre diàriament quelcom nou, incorporant nous mètodes diagnòstics i nous algoritmes d’atenció i tractament ha estat un gran repte, que les infermeres han assolit de manera excel·lent, esdevenint una peça clau de nou en aquesta pandèmia.\nAmb l’inici escolar, radicalment transformat amb la pandèmia, es va fer necessària la creació de la figura Referent Covid Escolar, per tal d’oferir acompanyament en la implementació del protocol d’actuació vers la covid a les escoles. El Departament va deixar als equips l’elecció del perfil professional per a aquesta tasca: i quina millor figura que les infermeres, que fan atenció pediàtrica i comunitària, per exercir aquesta funció amb màxims, tant de coneixement com de competències per a prendre decisions basades en l’evidència relatada fins aleshores. La infermera ha estat clau en la gestió de la Covid a les escoles, posant de nou en relleu la necessitat de tenir una interlocutora per tants dubtes que sorgeixen diàriament a la comunitat educativa. Hem hagut de conviure amb la gestió dels confinaments dels grups estables, custodiar autoritzacions per a realitzar les PCR quan estigués indicat, atendre a les famílies amb dubtes sobre aquest i molts altres temes que sorgeixen, encara a data d’avui.\nOrganitzar i executar la vacunació escolar d’enguany ha estat una tasca esgotadora, sí, vacunar el doble de grups que fèiem anys anteriors, ajudar a les famílies a entendre el carnet vacunal administrat i pendent del curs anterior i fer les visites a les escoles el doble de vegades, tancant agendes pròpies o bé doblant, per no deixar d’atendre a les nostres famílies, amb l’objectiu de mantenir l’accessibilitat i la longitudinalitat en la mesura que ha estat possible.\nLa vacunació antigripal aquest any ha estat un èxit sense precedents en l’afluència al nostre centre. Ha estat duta a terme per infermeres de reforç per donar suport a l’equip, de moment de manera perllongada, i és el nostre major desig que continuïn el 2021, per tal de poder seguir la nostra activitat ordinària i altra, oferint accessibilitat a les agendes sense deixar de banda l’atenció i els serveis assistencials extraordinaris i impredictibles en aquesta pandèmia.\nLa contractació d’infermeres de reforç és un repte per a qualsevol proveïdor amb la dotació de pressupost actualment insuficient, però cal fer l’esforç que suposa per a proveïdors i institucions, per continuar obrint-nos a la comunitat i responent a les seves necessitats, i per oferir el nostre suport en les activitats preventives i de promoció vers la protecció de la salut a les nostres comunitats.\nLa infermera referent a les residències assignades als EAPs és una figura clau durant tot l’any des de sempre, i ara ha pres un protagonisme evident, vetllant per la implementació i seguiment dels protocols als centre residencials, posant en relleu que cal una dotació econòmica específica per a aquesta tasca, sense dilacions, per poder oferir més hores d’atenció i seguiment a les persones residents.\nLes alumnes universitàries d’infermeria van haver de deixar les pràctiques en el primer confinament, però ara les futures infermeres tornen al nostre centre, amb la protecció i cobertures adients, per seguir formant-se i aprenent de les tutores, que les han rebut amb els braços oberts, amb l’anhel de normalitzar i reprendre l’activitat habitual infermera, i retrobar la il·lusió de deixar l’empremta de les bones pràctiques infermeres en les noves graduades.\nMentre l’onada de l’estiu es feia pas, dissenyàvem la manera de reprendre la nostra manera de fer, el retorn anhelat a la consulta, al cupo, a les famílies, i a poc a poc a la comunitat. Vam fer una primera prova d’agendes durant el juny, que vam haver d’aturar per les vacances, tòpiques i merescudes, per retornar amb més força i energia. A l’octubre vam reiniciar-les, aprenent de nou a visitar, una nova manera de fer, una nova manera de gestionar la nostra població, els seus problemes i necessitats, i estudiant la millor manera d’encabir-ho tot en unes agendes novells que calia observar i fer anàlisi constant amb consciència, compartint les visites presencials, amb les virtuals, les telefòniques, les domiciliàries i el repàs constant de tot allò pendent de mesos enrere.\nAra ja ho tenim una mica més per la mà, suportant les angoixes que ens acompanyen cada dia per no haver deixat quelcom imprescindible i no demorable per fer, sumatori amb resultat d’incertesa elevada a l’enèsima potència per tot plegat, però amb la satisfacció de poder dir que hem reprès la nostra funció imprescindible pel sistema sanitari. Tasques que mai hem deixat de fer, en cap moment d’aquesta bogeria de pandèmia: l’atenció als més vulnerables, el contacte proactiu amb els usuaris fràgils, la recerca i priorització dels usuaris amb més necessitats segons la seva situació integral.\nAixí doncs, ara toca conviure amb les inseguretats i dubtes que ens han sorgit sobre el model d’atenció a la cronicitat, la necessitat de reformular els protocols de patologies cròniques, la coordinació en xarxa i la necessitat de trobar espais per cuidar-nos.\nDe moment hi ha un tema que hem pogut mantenir: des del moment més estable de la primera onada, enmig del caos que ens ocupava tot el nostre dia, i encara ara, els dijous ens trobem amb les companyes de l’equip, de manera ordenada i segura, en el nostre petit i íntim espai Respira, liderat per una infermera, que transforma i dinamitza un espai de calma, relax i reflexió, la millor teràpia per a acabar cada setmana, per mimar-nos i cuidar-nos totes.\nPer últim, un apunt especial a les nostres infermeres investigadores en temps de covid, posant en relleu que no s’ha apaivagat la flama de les inquietuds que ens mouen cada dia professionalment. Just ara, abans de finalitzar aquest 2020 s’ha aprovat i iniciem un projecte d’investigació col·laborant amb grans institucions, amb la intenció de sumar-nos en la recerca vers la covid; dues infermeres formen part de l’equip d’investigadors, i no deixa des ser un orgull poder dir que malgrat tot, la covid no ens ha robat la nostra essència ni les ganes de créixer professionalment.\nÉs indispensable i cal visibilitzar tot això, i que no quedi en va, sinó que serveixi perquè les institucions i els proveïdors atorguin el valor que escau a la infermera, no perquè aquest hagi estat un any honorífic, sinó per la tasca real, imprescindible i immesurable de qualsevol infermera. I així és al nostre centre, i cal felicitar-les, a elles, aquest any i tota la resta!\nAutora: Cuevas Marin, Sarai\nTítol: 2020 Nursing Now: L’any de les infermeres del CAPI\nRevista: APSalut. Volum 8. Número 4. Article 165\nData: 12 de desembre de 2020


Regles de creació de temes a aquest panell - agrupament.cat\nRegles de creació de temes a aquest panell\nEntrada Autor: Pere » 17 juny 2007 12:48\nAquest panell conté els diferents arxius de suport als documents del projecte. En general es informació que es pot trobar també inclossa a un document del projecte del panell Documentació.\nEls tipus de documents admesos aquí son qualsevol, de preferència:\nTexte: TXT o Word\nDocuments complerts: PDF o PowerPoint\nLes presentacions fetes en PowerPoint com a documents del projecte caldrà publicar-les al panell "Documentació" sota les regles allà establertes. La seva inclusió en aquest panell respondrà a aquells documents de suport o de tercers que s'hagin d'utilitzar com a referència en el projecte (una norma FCAF, per exemple).\nLes regles per les que ens regirem per a la creació de temes a aquest panell son les següents:\nCrear un tema, i sols un tema, per a cada document\nEl nom del tema es composarà de: "Nom arxiu - Descripció - Versió", per exemple: "Deposito01.jpg - Representació acolorida ortogonal de les vies del dipòsit - V1.0"\nEl missatge que obre el tema contindrà annexat l'arxiu referenciat en forma d' attachment\nEls missatges posteriors podran discutir el contingut de l'arxiu, i suggerir esmenes al mateix.\nLa versió dels documents es composarà de dues xifres separades per un punt, la primera indicarà un canvi major al document (versió) i la segona un canvi menor (release).\nLa versió 0.X està reservada per a la creació inicial de l'arxiu i les successives esmenes fins a la seva publicació inicial. En aquesta fase, qualsevol canvi de l'envergadura i tipus que sigui es considerarà un canvi menor o release.\nUn cop publicat el document com a versió inicial 1.0, es considerarà canvi menor aquell que no altera l'estructura general de l'arxiu ni el seu contingut: petites esmenes, correccions ortogràfiques, gràfiques, aclariments, etc...\nUn canvi major serà tot aquell que altera el contingut del document, la seva estructura, i l'abast de l'objecte global: inclusió de pàgines, eliminació de pàgines, re-elaboració de l'abast de l'arxiu, etc...\nUn cop discutits els canvis proposats als missatges d'un tema, l'autor del document esmenarà aquest i crearà un nou tema amb el nou arxiu, indicant en el títol del tema la nova versió del mateix. Quan això passi (dos temes per a un mateix arxiu amb versions diferents), un administrador mourà el tema contenint la versió més antiga al panell de documents històrics amb tots els seus missatges tal qual. Les discussions al document seguiran al nou tema de la nova versió.


Pere Ferrer : de setembre 2012\nL'altre dia em vaig dedicar a buscar elements o composicions, que tinguéssin el concepte "esperar", per tal de fotografiar-los.\nDesprés, pensant una mica, la espera, en fotografia, és una pràctica molt útil, esperar el moment, esperar a que succeeixi allò que estem esperant, i que dona més poder a la imatge.\nSi veus un banc sense ningú, i vols fotografiar algú assegut al banc, només has d'esperar a que algú ho faci, i potser fas una fotografia d'una persona que espera a una altra persona...\nTrobes una escena interessant, però li falta alguna cosa, no te vida, una solució és esperar. Només cal ajustar la càmera, estar preparat, i esperar, aquí jo esperava que apareguessin persones, que seria la espera passiva, i quan van aparèixer, vaig esperar a que estiguessin en el lloc que a mi m'interessava, dins de l'enquadrament, aquesta seria la espera activa. Per a mi, aquesta foto de la vida quotidiana, guanya interès amb la inclusió de l'element humà, les dues parets fan de línies guia fins que la mirada es troba amb les dues dones, i puja fins els aparells d'aire condicionat, el fet que al final hi hagi una altra paret, aporta un tancament a la composició.\nPublicat per Pere Ferrer a 13:51 Enllaços a aquest missatge


Oberta la convocatòria per participar al concurs de cartells de la Festa Major de Sarral - Nova Conca\nDivendres, 17.3.2017 18:00h Comarques\nOberta la convocatòria per participar al concurs de cartells de la Festa Major de Sarral\ncartell, concurs, festa major, Sarral\nJa està oberta la convocatòria per presentar originals que optin a guanyar el concurs de cartells de la Festa Major de Sarral 2017. Els treballs han de tenir com a tema Sarral i la seva Festa Major, i com a novetat enguany a més, la temàtica ha de girar a l'entorn de l'alabastre, ja que aquest any Sarral celebra els 100 anys de l'obertura del primer taller modern d'alabastre.\nEls originals han de presentar-se a l'Ajuntament de Sarral en DIN A3 de format vertical amb una còpia en format digital.\nEl concurs és obert a tot el públic i qualsevol hi pot participar presentant una sola proposta. El termini de presentació d'originals finalitza divendres 9 de juny.\nEl primer premi és de 150 euros mentre que l'accèssit és de 50 euros. L'entrega de premis i lectura del veredicte tindrà lloc diumenge 25 de juny a les 20h a la sala de Plens Josep Puig Torné de la Casa de la Vila.


Solidaritat amb els companys de TV3 - SPC Sindicat de Periodistes de Catalunya - Sindicat de Professionals de la Comunicació\nInici/Altres comunicats/Solidaritat amb els companys de TV3\nEl comitè d’empresa de BTV (Amaranta Tec-Com) volem manifestar avui la nostra solidaritat amb els companys i companyes de Televisió de Catalunya, que abans d’ahir es van quedar sense conveni laboral. El context de crisi econòmica i retallades no justifica que la direcció d’una empresa de comunicació com la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA) pretengui adoptar de forma unilateral mesures en contra dels interessos dels seus treballadors, legítimament representats pels comitès d’empresa de TVC i Catalunya Ràdio. És ben sabut que les nostres condicions salarials estan molt per sota de les seves, però el que cal és treballar per millorar la situació de tot el sector audiovisual a Catalunya, no pas intentar igualar-les a la baixa. Sobretot, no volem que se’ns faci servir com a excusa o exemple en cap negociació amb aquest objectiu.\nEls companys de Televisió de Catalunya fan vaga avui fins a la mitjanit i demà fins a les 2 de la matinada de dimarts. Això impedeix la retransmissió per TV3 de la gala dels Premis Gaudí d’aquesta nit, que en canvi es podrà veure a través de BTV i una quinzena de televisions locals de tot Catalunya. Volem deixar clar que aquesta decisió de la nostra empresa i la Xarxa Audiovisual Local (XAL), que preserva la difusió de la gran festa del cinema català, en cap cas representa un boicot a la protesta dels treballadors de Televisió de Catalunya. El comitè d’empresa de BTV (Amaranta Tec-Com) convida tant a sumar-se a la protesta que han convocat a les 19 h davant del Barcelona Teatre Musical com a gaudir de la retransmissió a través de la nostra televisió a partir de les 21.45 h.


vilapou: Rodríguez I...barra\nA casa s'engega la ràdio just al moment d'obrir els ulls. No queda mai clar qui és primer, però qui realment funciona amb consciència primer és ella, la ràdio. Això fa que vagi passant el temps i es vagin sentint coses que volen semblar notícies o peces musicals, encara que moltes vegades un no ho acabi d'assimilar del tot.\nEn això estava aquest matí quan he sentit la veu del Sr. Rodríguez Ibarra. Explicava que té un conegut que va estar a punt d'entrar al túnel de Vielha quan hi va haver l'esfondrament de l'altre dia. Des d'aquí la meva solidaritat amb el Sr. amic o conegut, més que res per l'ensurt que va tenir (no sé si anava acompanyat).\nDeia després en Rodríguez I. que no volia ser crític per l'accident si no pel que li havia passat després a l'amic en qüestió.\nResulta que l'home va posar la ràdio del cotxe per veure què passava i totes, totes, totes les emissores "parlaven" en català, per la qual cosa, pobre, va quedar corprès, esmaperdut i acollonit...\nBé, com que un servidor és de ciències, he volgut fer la constatació empírica del que "critica" o constata el Sr. R. Ibarra.\nM'he assegut al cotxe, no he anat al túnel de Vielha (fet que potser desvirtua un xic l'experiment), he engegat la ràdio i he començat a passar emissores.\nEls resultats han sigut (amb un error de +/- 2,356) els següents:\nUn 13,8% de les emissores parlaven en català\nUn 17,2% de les emissores parlaven en espanyol\nUn 3,5% emetien música catalana o en català\nUn 51,7% emetien música en altres idiomes\nUn 10,3% emetien música clàssica (no catalana)\nUn 3,5% feien anuncis no catalogables\nQuè demostra això? Doncs res de res (i no he dit cap mentida).\nQuè demostra el que deia el Sr. Rodríguez Ibarra? Doncs que només viu per tocar els collons als demés, i si són catalans millor (i a més és una mentida).\nAvui tocaria posar una foto del Sr. Rodríguez Ibarra pujant o baixant una escala, però la veritat es que ni la tinc, ni la penso buscar. He trobat aquesta que correspon a un Hotel que es diu Hotel Ibarra, molt maco per cert, i com que prou pena deuen tenir ja amb haver de compartir cognom amb aquell home, doncs els dedico aquesta mica de propaganda gratuïta. De res.\na 19:12 Tipus d'escala: general\nAmb la ràdio del cotxe que tenia abans, hi havia un punt a la vora d'Arenys de Munt on només s'agafava Ràdio Arenys de Munt. El 100% de les ràdios que se sentien eren en català.\nCientíficament queda demostrat que el Sr. Rodríguez Ibarra pot tenir raó :-S\nLa ràdio de l'amic de l'Ibarra ha d'estar espatllada, jo si ho he constatat. Buscant RAC1 allà dalt em sortien emisores en castellà, no se que s'empatolla, ganes tocar la pera, com sempre. No obstant, tant de bo tingués raó.\nAmic mestre Vilapou:\nEscoltar en Rodrigues Ibarra als matins no pot ser pas bo. A la llarga li passarà factura. Segur.\nPer altra banda, què més voldria jo que, per una vegada, l'home de les neus tingués raó! En aquest sentit, vull fer una crítica ja que, aqui a Madrit, obro la ràdio, I TOTES LES EMISSORES SÓN EN ESPANYOL! Quina barra ténen aquests madrilenys! Mare de Déu, això és un escàndol. Però què s'han pensat? I la cosa no acaba aqui, senyors meus, no: els diaris i la televisió, TOT EN ESPANYOL!\nD'altra banda, vull manifestar també que en una altra època de la meva vida (cap al cretaci), un servidor de vostès va tenir una nòvia que tenia família a Càsers (si ells, de Lleida en diuen Lérida i de Girona en diuen Gerona, jo a Cáceres en dic Càsers i em quedo tant ample) i em tocava "baixar" per Setmana Santa. El cas, però, és que a Càsers TOT ERA EN ESPANYOL! Però com pot ser?\nUna altra lectura que n'hagués pogut fer del tema, és que si aqui tenim infraestructures merdoses com el tunel de Vielha, és perquè els diners que hi invertiriem allà, els destinem a mantenir ganduls com ell i la seva cort. Que ho tingui en compte, també.\nCrec que per primer cop, i sense que serveixi de precedent, estic d'acord amb en Karbeis...\nAntoni, ja estava clar com eren les coses, però igual confonen el català, l'anglès, el francès...\nKarbeis, bentornat. És allò del nacionalisme. Tot el que no sigui espanyol és "nacionalisme excluent". Però ells poden rampinyar el que els vingui en gana.\nPuji, per una vegada està bé que penseu igual ;-)


El Departament d'Empresa i Coneixement, present a la 2a edició dels Premis Fòrum Comerç Tarragona. Departament d'Empresa i Coneixement\nEl Departament d'Empresa i Coneixement, present a la 2a edició dels Premis Fòrum Comerç Tarragona\nLa secretària general d'Empresa i Coneixement, Marta Felip, en el lliurament dels Premis Forum Comerç Tarragona\nLa secretària general d'Empresa i Coneixement, Marta Felip, ha participat aquest dimecres en la gal·la de lliurament dels Premis Fòrum de Comerç de Tarragona 2019. Aquests guardons, que enguany han celebrat la 2a edició, han distingit un total de 54 establiments comercials i associacions tarragonines. L'acte també ha comptat amb la participació de l'alcalde de Tarragona en funcions, Josep Fèlix Ballesteros.\nEls premis han obert quatre categories diferenciades: el reconeixement a comerços pels seus anys de servei, a totes les associacions de comerciants de la ciutat, els Premis Especials Fòrum Comerç i els tres grans guanyadors de la nit: els premis als tres millors comerços minoristes del centre de la ciutat, de Ponent i de Llevant.\nEls grans guanyadors de la nit han estat els establiments 'L'Espiga d'Or', 'Textiles Los Peques' i 'El Racó del Pagès', que s'han emportat els Premis Fòrum Comerç 2019 a Millor Comerç Minorista Urbà del centre de la ciutat i les zones de Ponent i Llevant, respectivament. Les altres categories també han distingit totes les associacions de comerciants de la ciutat, els establiments més veterans o els premis especials per premiar vessants molt concretes arreu de la ciutat i els barris


calefactors d'aigua salada que regulen la temperatura del tanc\nEls peixos i els invertebrats són criatures de sang freda, cosa que no els dóna la capacitat d’elevar o baixar les temperatures corporals per compensar el seu entorn. Per aquest motiu, correspon a un aquarista proporcionar calor a l’aquari, així com mantenir la temperatura òptima del dipòsit adequada per a ells.\nQuin tipus d’animals marins es conserven a l’aquari ajudaran a determinar aquests factors. Per tant, és important investigar i aprendre tot el que vareu mantenir, sobretot quan es tracta de coralls i altres invertebrats, ja que la majoria d’aquests animals no solen tolerar fins i tot fluctuacions menors d’uns pocs graus. Quin tipus d’escalfador d’aquari escolliu i quants utilitzar són també factors vitals a l’hora de escalfar i mantenir la temperatura adequada de l’aquari necessària.\nHi ha tres tipus bàsics de calefactors d’aquari:\nEstil penjat al tanc:Aquest tipus proporciona calefacció bàsica i és menys eficient perquè només estan submergides parcialment a l'aigua de l'aquari.\nEstil submergible:Aquest tipus és molt més eficient perquè la unitat de calefacció està submergida totalment a l’aigua, cosa que proporciona un escalfament més consistent de l’aquari.\nSistema de cable de calefacció:Aquest és un tipus que instal·leu a sota de la seva grava o substrat i és manipulat per una unitat de control electrònica necessària addicionalment. S'utilitza més sovint en aquaris plantats d'aigua dolça per eliminar àrees de reducció (punts morts) per convecció, però de vegades són utilitzats pels aquaris de l'aigua salada. Aquest tipus d’unitats distribueixen la calor uniformement a través d’un aquari des de la part inferior fins a la part superior (augmenta la calor) i no només escalfa l’aigua sinó que permet que el substrat retingui i generi una font de calor distribuïda uniformement. L’inconvenient és que, quan es trenca o es desgasta, cal treure’l i substituir-lo, cosa que significa que heu d’excavar el llit del substrat per fer-ho. Pot ser que sigui correcte per als tancs només de peix, però no és aconsellable utilitzar-los en sistemes d'esculls.\nÚs del calefactor\nIndependentment de quin tipus de calefactor decidiu, és convenient utilitzar diverses unitats amb penjables i submergibles. Posar tots els ous en una cistella, per dir-ho, pot suposar un problema si l’únic escalfador s’apaga o es trenca, sobretot a l’hivern. Això també proporciona una distribució més uniforme i uniforme de la calor a través de l’aquari, especialment en instal·lacions més grans i no sobrecarrega els escalfadors.\nMantingui un escalfador de recanvi a mà com a còpia de seguretat.\nTrieu la longitud del tub calefactor adequat a l’alçada del vostre aquari. Com que la calor s’eleva, les unitats més curtes no s’escalfaran de manera tan eficient com les més altes.\nDesconnecteu els calefactors quan treballeu al vostre aquari. En cas contrari, el vidre es pot escalfar i esgarrar un cop descoberta la aigua de la bobina de l'escalfador.\nAssegureu-vos de comprovar les especificacions del fabricant per comprovar que el calefactor que escolliu sigui segur per a aigua salada o aigua salobre.\nFactors a considerar pel tipus i número de calefactor\nD'on prové la calor? Un altre equip d’aquari, unitats de calefacció per a l’interior de l’habitatge o ventilacions i altres fonts de calor que contribueixen poden augmentar la temperatura o l’alça.\nQuanta calor emeten els seus llums?\nQuina és la temperatura ambient on heu configurat el vostre aquari?\nVoleu col·locar el calefactor (s) al dipòsit principal o al dipòsit?\nTotes aquestes coses seran un factor per determinar la mida de les vostres necessitats de calefacció. La norma bàsica per al wattage és utilitzar entre 2,5 i 5 watts per galó de volum real d'aigua a l'aquari. Exemple: Per a 50 galons d’aigua utilitzant 5 watts per galó, voleu un total de 250 watts. Podeu optar per utilitzar una unitat de 250 watts, o dues unitats de 125 watts, etc.\nEs coneix com a graus centígrads o centígrads (C) i Fahrenheit (F), la majoria de llibres i articles d’aquari d’aigua salada utilitzen només una referència o l’altra, per tant, potser haureu de convertir de graus C a graus F o viceversa.\nManteniment de la temperatura òptima\nMantenir una temperatura òptima i constant és de la màxima importància per als habitants del vostre tanc, però de vegades pot presentar desafiaments per a molts aqüaris, especialment durant els freds hivern o els calorosos mesos d’estiu. Una de les solucions per controlar la baixada, la pujada o la fluctuació constant de les temperatures en qualsevol moment de l'any és instal·lar un refrigerador.


DELÍCIES GOURMET.: Cervesa " LA ISLEÑA"\nCervesa " LA ISLEÑA"\nTransporta't a la illa més carismàtica de les illes Balears.\nLa Isleña, cultivada a l'illa d'Eivissa, és molt més que una cervesa.\nBarreja d'esperit, i estil, de llibertat i tolerància. Una experiència inolvidable!!\nDel tipus ALE, ja que la fermentació del llevat es produeix a altes temperatures, és clara, brillant i amb gust a lúpul i comparada amb les Pilsen, menys amarga.\nL'ampolla d'alumini, permet que es refredi molt ràpid i conserva i protegeix la cervesa (a la platge per exemple)


Joan Clave Morell | Setembre 2015\nL’altre dia, comentant amb una companya de les Aules de la Gent Gran, el llibre que ha editat el Col·legi d’Arquitectes sobre la transformació del casc Antic de Vila-seca, vam constatar que en les fotografies antigues de l’època dels carrers enfangats, no s’hi veia cap de les diferents fonts que aleshores hi havia escampades pel poble i especialment, la de la plaça d’Estudi que era molt bonica.\nEfectivament, quan a Vila-seca no hi havia aigua corrent a les cases, i d’això no en fa tants anys com pot semblar, escampades pel poble hi havien unes quantes fonts. També és cert que hi havien alguns pous a dins les cases els quals, en general, l’aigua era poada amb una corriola i molts pocs tenien un motor elèctric que permetia pujar l’aigua a un dipòsit a la part alta de la casa i així tenir un proveïment semblant a l’actual. L’aigua d’aquests pous però, normalment no s’emprava a la cuina, ja que sovint la seva aigua, tot i no analitzar-la, es sospitava que estava contaminada, ja fos per la proximitat dels dipòsits de comuna, corrals i estables de la mateixa casa, o també perquè es trobaven restes d’animals que hi havien caigut.\nLes fonts doncs, eren la base fonamental del proveïment de l’aigua als domicilis de Vila-seca. Com solia passar en tot el món, segurament que, el poble es va crear a la vora d’una font natural, perquè l’aigua és vida, ja ho sabem.\nPerò jo només em vull referir a les fonts que hi havia al poble i he vist rajar durant la meva infància, que eren les següents:\nLa Font Vella, que donava nom al carrer, per això, es pot suposar que fou el motiu del primer assentament. L’aigua li venia de la Mina del Poble fins que es va fer la xarxa de proveïment, i aleshores es va reformar. A la seva vora, l’aigua sobrant, alimentava els rentadors i l’abeurador. La font va ser present al seu lloc fins la urbanització de l’espai ocupat pels rentadors i l’abeurador.\nLa Font de la plaça de Voltes, dita també de “les Escales” o de “la República”, perquè a la part del darrere hi havia unes escales per baixar a omplir les ferrades, i també perquè durant la segona República si va posar un pedestal al·legòric i que ja vaig explicar temps enrere. L’aigua, també li venia de la mina del Poble. Al llibre ”l’Abans” es veu una fotografia datada el 1934 a la que la font era completament diferent i molt més reduïda que la hem vist en fotografies amb la Republicana i anteriors. Aquesta font va ser traslladada l’any 1950 al final de la façana de l’Ateneu a tocar del carrer de Sant Bernat. El trasllat fou acordat per l’Ajuntament després de tenses reunions i que fou aprovat amb el vot de qualitat de l’Alcalde. La nova font, d’una sola aixeta era baixeta, de ferro colat i fabricada en sèrie.\nLa Font de la plaça dels Estudis, dita també de “la Paparreta, situada a tocar de ca la Carme Palacio, i que al costat hi tenia un abeurador, que anava des de la font fins a la cantonada del carrer de Sant Pere. L’aigua també venia de la Mina del Poble. Com que a les escoles, ni a la primera ni segona planta, hi havia aigua corrent, a totes les classes hi havia càntirs per a beure, i per això, ben sovint els nens i nenes anaven a omplir-los a aquesta font. No cal dir que era visita obligada al recreo i alhora objecte de jocs més o menys maliciosos per a mullar a la concurrència i especialment a les nenes. Pels escolars va ser entranyable. La font la composava un pedestal de ferro colat d’on en sortien un parell d’aixetes, i durant un temps, aquest pedestal fou alt, per a posar-hi llum a dalt de tot. Tenia un retxat també de ferro per on s’escolava l’aigua que no entrava pel broc gros del càntir, i feia cap a l’abeurador.\nLa Font de la Plaça de les Creus, segons l’Abans, també s’alimentava de la mina del Poble, però crec que es va posar, la font i l’abeurador del costat, quan després de la secada dels anys quaranta, es va fer un pou al camí de Reus, i una conducció d’aigües cap a totes les fonts del poble, obra municipal que es va inaugurar el 18 de juliol del 1950, al mateix dia (com no podia ser d’altre manera) que es va inaugurar la Carretera Nova, que és com en dèiem del primer desviament de la general.\nLa Font de la Plaça de Sant Esteve estava adossada a una paret d’un pati a la banda de ponent de la placeta, en una mena de capelleta aixecada del terra, com si fos per evitar que la canalla hi pogués arribar. Encara avui es pot veure a la façana d’un edifici nou una rèplica del que era aquella font o potser amb les mateixes pedres, posades ara en un lloc direfent.\nLa Font de ca Pistoleta al carrer de Monterols cantonada amb el de les Creus, era idèntica a la de la plaça de Voltes canviada de lloc el 1951, any que també es va posar aquesta font.\nLes fonts del carrer varen acabar la seva funció tradicional, després de l’any 1962 en que es va fer la xarxa de distribució domiciliaria a totes les cases. Abans algunes cases es van poder connectar-se a les canonades d’aigua que proveïa les fonts públiques.\nAnar a buscar aigua a les fonts amb càntirs i ferrades va ser durant molts anys una tasca important a les nostres vides i que omplia una bona part de les tasques domèstiques de les dones, però era molt més engrescador el fet de contribuir a una major relació veïnal atès que sempre hi havia molta més gent al carrer i si es trobaven, parlaven. També era segurament la primera tasca domèstica a la que contribuïen els nens, que quan tenien vuit o deu anys ja se’ls enviava a la font. Els homes, en canvi, només hi solien anar per abeurar mules i cavalls quan no sortien de casa.\nD'ON SOM (I)\nEl divendres passat a la reunió mitinera de les CUP a Vila-seca, hi hagué una penúltima intervenció del públic assistent, per part d’un senyor que deia que estava en contra de la independència de Catalunya, ja que ell, no era ni català ni espanyol, era ciutadà del món, i que per tant ja li estava bé com estem ara.\nVaig estar a punt de replicar-li, però com que no el coneixia de res, ni sabia de les seves circumstàncies personals i familiars, em vaig quedar amb el dubte de si realment tenia raó.\nFins fa ben poc, a la nostra cultura, una persona i el seu entorn familiar, era d’un lloc, d’un poble, d’una comarca, d’una nació o regió o país, diguem-li com vulguem, que li donava identitat, i si tenia llengua pròpia, encara més. Jo podia ben bé dir que sóc català de Vila-seca, i la meva família també. Ja he explicat anteriorment que tant el primer Clavé, com el primer Morell que vingueren a Vila-seca ho van fer després de la Guerra dels Segadors, a mitjans del segle XVII, i des d’aleshores es van anar reproduint, i sóc un des seus descendents. Això no vol dir que algunn﷽﷽﷽﷽﷽﷽﷽﷽s descendentsts. Aixntmitjans del segle XVII, i d' entorn familiar a raicular-se., aixtelactuacioi refer-se de totes l de la seva prosàpia no vagi canviar de poble o de comarca o de país, que potser així vagi ser, no ho sé.\nEl cas és que, la realitat és una altra i la gent es mou, hi ha moviments migratoris i el nostre poble n’és un bon exemple ja que hem passat dels tres mil habitants que érem a la nostra infantesa, als més de vint mil que som a la nostra vellesa. Val a dir que la immensa majoria dels immigrants que han vingut a Vila-seca, s’hi han quedat, i ja tenen fills i nets nascuts aquí. Alguns mantenen viu el contacte amb el seu poble d’origen, sobretot si hi tenen família propera, en canvi d’altres, no hi han tornat o solament ho han fet com a turistes.\nDe Vila-seca també van emigrar joves de la meva edat i més grans, especialment a Bèlgica i Anglaterra, alguns fins i tot si van casar, però la immensa majoria per no dir tots, han tornat cap aquí.\nFins ara, la cosa ha anat més o menys així, però amb la globalització diuen uns, i per mor de la crisi, crec més encertat, la cosa ha canviat i molt. Precisament aquests dies i per motiu de les properes eleccions, s’ha parlat i molt del munt de catalans que hi ha escampats per tot el món, i n’hi ha molts milers, dels quals possiblement més de la meitat no tornin, i formin famílies allà on ara es troben, perquè no hi han anat a fer un màster o pràctiques professionals, que solen ser els que tornen, hi han anat a treballar, del seu ofici o del que surti, i aquests ja és més difícil que regressin.\nDe tots aquests, alguns segurament que es consideraran catalans visquin on visquin, altres seran finlandesos, grecs, anglesos o americans, si arrelen on ara es troben, i potser d’altres que tenen la família encara més dispersa, només es considerin ciutadans del món i d’enlloc en concret.\nPotser aquest és el cas del senyor a qui m’hi he referit del míting de les CUP.\nPel que es veu i se sent, aquest ex-president del govern espanyol, va publicar una carta-article-editorial al diari El País, del diumenge passat, en el qual, diuen, que en defensa de la sacrosanta unitat d’Espanya, venia a dir allò que ara sovinteja, que si la situació a la Catalunya d’avui, és calcada de la Alemanya nazi.\nBe, i que? En farien tant de cas si el mateix escrit l’hagués signat en Roldán, o en Millet, o en Marco o Pinotxo...\nAixò ho dic, perquè jo anys enrere, n’havia estat un seguidor indirecte –no pas fan- i per això recordo, quelcom que va proclamar el tal González, en un míting al pavelló del Reus Deportiu, durant la campanya electoral prèvia a les generals de 1979, davant d’uns quants milers de ciutadans de Reus i voltants, i que, si els que hi eren fan memòria, ben segur que recordaran: “Hay que acabar con la costumbre corrupta de que los ministros de los gobiernos de España, basen su actuación gubernativa, pensando solamente en lo que haràn cuando sean ex-ministros”.\nAixí mateix, us ho podeu creure o recordar els que hi eren. I ara ens ha de venir a donar lliçons? Ja que sembla ser que participarà a la propera campanya electoral.\nAquests dies, la noticia principal de diaris, ràdios i televisions és la referida als refugiats sirians, que han arribat al sud d’Europa i tenen al cap un destí: Alemanya, i si no pot ser, Anglaterra i en última instància, França.\nNo tinc cap mena de dubte que la seva situació és angoixant, i per això, reclamen el dret d’asil, que amb el temps, acabi amb el reconeixement de la nacionalitat al seu país de destí, que repeteixo, sembla ser que tenen dret a triar. Els que no ho tenen tan clar son aquests estats receptors, i malgrat la pressió, encara no s’han posat d’acord en com es repartiran l’allau humana, que els hi arriba.\nCom que ho tinc al cap, no puc per menys que recordar els nostres refugiats, aquells que fugint de l’enemic van emprendre el camí del nord –també- amb la diferència de que tot just travessada la frontera els esperaven els soldats de l’exèrcit francès que els conduïen, vulguis que no, cap als camps de concentració, com el d’Argelès o hi va fer cap el pare, o d’altres d’aquell entorn del sud de França.\nEn aquells camps de concentració si aplegaven tant els soldats de la retirada, com famílies senceres refugiades, on plegats hi passaren totes les penalitats pròpies de la situació, sense anar més lluny, la gana, el fred, els paràsits i les malalties. Anaven passant els dies, setmanes i mesos i ningú els hi deia res. Si algú s’adreçava a un vigilant, el soldat senegalès els responia amb un cop de culata, els concentrats no tenen drets.\nAra, per sort, les coses han canviat molt, i els refugiats de la guerra també fratricida de Siria, diuen que tenen drets i els exigeixen, naturalment, i volen ser tractats amb les regles dels Drets Humans, cosa que no han fet les màfies a les que s’acullen pel viatge al paradís teutó. Segurament que, quan les coses els hi anaven més o menys bé, ells, al seu moment, ja devien acollir els veïns sunnites, xiïtes, palestins o kurds, i ara, en justa correspondència, tenen el dret de ser rebuts a l’Europa rica.\nEn això hi ha una gran diferència amb els nostres refugiats. Ells, en sa immensa majoria, no pretenien anar nord enllà, on diuen que la gent és noble, culta, lliure, desvetllada i feliç, volien tornar a casa, la seva de tota la vida, i refer-se de totes les penalitats passades, tot treballant per reconstruir el malmès país.


L'Exposició Internacional del 1929 va obrir un nou període d'esperança, seguit de l'etapa republicana, quan es va recuperar l'autogovern amb la Generalitat de Catalunya. La Guerra Civil, però, va estroncar aquesta trajectòria. Són els fets analitzats en aquest capítol de "Memòria de Catalunya".\nL'any 1929, l'Exposició Internacional de Barcelona va comportar importants canvis per a la ciutat. Es va desenvolupar l'Eixample, es va millorar la xarxa de transports i es va urbanitzar la muntanya de Montjuïc, amb elements com la Font Màgica, de l'enginyer Carles Buïgas, palaus de caire clàssic, zones enjardinades amb escales, el recinte del Poble Espanyol, el Palauet Albéniz o el Pavelló Mies Van der Rohe.\nEl 14 d'abril de 1931 es va proclamar la República Espanyola. El mateix dia, Francesc Macià va proclamar la República Catalana com a estat integrant de la Federació Ibèrica. Tres dies després, però, Macià hi va renunciar a canvi d'un poder regional que va adoptar el nom històric de Generalitat de Catalunya.\nTot seguit es va aprovar l'Estatut de Núria, que va suposar un nou pas per a l'autogovern, i va iniciar les seves tasques el Parlament de Catalunya, presidit per Lluís Companys.\nL'any 1933 es va constituir la Universitat Autònoma de Barcelona, amb Pere Bosch i Gimpera com a rector. També es van fer avenços en urbanisme, amb l'arquitecte Josep Lluís Sert com a figura destacada. Així mateix, es va dur a terme una nova planificació territorial.\nEl 6 d'octubre de 1934, Lluís Companys va proclamar l'Estat Català dins la República Federal Espanyola. L'actuació de l'exèrcit, però, va comportar la rendició, detenció, condemna i empresonament del govern català i la suspensió de l'Estatut d'Autonomia i de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nLa sublevació del 18 de juliol de 1936 va fracassar a Barcelona, neutralitzada per la Guàrdia Civil, altres forces d'ordre públic i les organitzacions obreres que van rebre armes.\nLa CNT-FAI va apostar per l'autogestió obrera i la col·lectivització de la indústria i de la propietat. La primera etapa de la guerra va estar marcada pel poder efectiu de les milícies populars, fins que, el maig del 1937, la Generalitat, els partits republicans i el PSUC van aconseguir el poder.\nCatalunya va tenir un paper destacat en la resistència i en l'economia de guerra. Ciutats com Barcelona, Tarragona, Reus, Granollers i Figueres van patir forts bombardejos des de l'aire, amb grans danys personals i materials.\nEl desembre de 1938, a la batalla de l'Ebre, les tropes franquistes van trencar el front de combat a Mequinensa, un fet que va decantar el resultat de la guerra. L'exèrcit del general Franco va entrar a Barcelona el 26 de gener de 1939.\nDel delta de la Tordera a Sant Andreu de Llavaneres


Winterberg Appartement 21054 Winterberg Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOrtsmitte, Winterberg, Alemanya - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nAl visitar Winterberg, vosté es sentirà com a casa a Winterberg Appartement 21054, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nWinterberg Appartement 21054 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix magatzem d'equipatge, habitació familiar, lloguer de bicicletes per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent camp de golf (a 3 km), esquí, pesca, equitació. Winterberg Appartement 21054 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Winterberg.\nCal que informeu el Winterberg Appartement 21054 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Sinergis | L’empresa\nSINERGIS és una empresa fundada l’any 1989 (des d’octubre de 2018 pertany a GRUP MOTJÉ, SL) dedicada a l’enginyeria i consultoria, amb experiència en els àmbits mediambiental, agrícola, forestal i industrial, tant per a administracions públiques, empreses públiques i privades , i particulars de tot l’Estat Espanyol.\nDes dels seus inicis l’estratègia de SINERGIS es vincula a la qualitat i rigor dels treballs realitzats, a la millora continuada i a un constant desenvolupament i aplicació de nous conceptes, metodologies i tècniques. Tot això ha permès que en l’actualitat SINERGIS sigui una empresa de prestigi en el seu sector i amb professionals altament qualificats.\nL’empresa té implantat un sistema de gestió de qualitat i mediambiental segons les normes ISO 9001: 2015 i 14001: 2015. Organització adherida a el Programa d’Acords Voluntaris amb el compromís de reducció de les emissions de CO2.\nEl nostre equip consta de professionals amb gran experiència i en constant formació: llicenciats en ciències ambientals, geologia i enginyers agrícoles i de forests. Comptem, a més, amb els nostres professionals associats, col·laboradors habituals segons les necessitats multidisciplinars requerides: enginyers Industrials, de camins, canals i ports, arquitectes, arqueòlegs, geògrafs, biòlegs especialitzats en avifauna, en biologia marina, etc.\nTècnics Delineants especialistes en:\nÀREA DE COL·LABORACIÓ