Homenatge viscut a Cornudella. Salvador Palomar. – Cornudellaweb / PrioratDigital / Segle21.cat 1998-2017\nLa constatació de com un pilar de tres caminant és observat —i emociona— per centenars de persones et fa veure com les manifestacions de cultura popular perden molt de sentit si no es vinculen al col·lectiu humà que les genera i al moment en què es produeixen. Aquest ha estat un error sovintejat en l’aproximació al folklore: la consideració dels balls, les danses o altres manifestacions festives com a objectes d’estudi aïllats, quan no la consideració de la tradició com a repetició mimètica sense considerar les transformacions en el rerefons social. Hi ha, alhora, exercicis de cultura popular, pràctica viva, que sorgeixen de la comunitat i s’adeqüen a la realitat del moment.\nAquestes reflexions vénen a tomb després de participar en l’homenatge que la vila de Cornudella de Montsant va fer a la seva colla castellera, els Brivalls, que durant prop de deu anys –entre 1976 i 1985– van ser l’única colla del Priorat, mantenint la presència castellera en les festes locals i portant les seves construccions a altres pobles. L’acte fou tot un èxit que va reunir unes 4oo persones –la població té prop d’un miler d’habitants– tant al matí, al carrer, on es van fer els pilars d’homenatge, com a la tarda, al local de La Renaixença, on es van projectar fotografies i una pel·lícula recuperada de les primeres actuacions de la colla. Sense oblidar pas l’exposició «Brivalls de Cornudella: una dècada de castells al Priorat», que, amb la sala plena de gom a gom, s’inaugurà ahir i es podrà visitar durant tot el cap de setmana. I un dinar, és clar, només limitat per la capacitat de l’establiment.\nEl pilar caminant, com els pilars de quatre i altres construccions que es van aixecar ahir, tenien una càrrega emocional que superava la seva alçada. D’una part, record als que foren castellers dels Brivalls i avui ja no hi són; de l’altra, consciència col·lectiva del que representà mantenir una colla en una població que aleshores superava, de poc, el miler d’habitants i exercici de recuperació de la memòria col·lectiva amb voluntat de transmissió a les generacions més joves del coneixement d’un passat recent però no viscut per molts dels que ahir formaven part dels pilars o les seves pinyes.\nPilars de 3 dels Brivalls. (Foto: Montsant Fonts i Salvador Palomar).\nEl dia escollit, Tots Sants, commemorava els 30 anys de l’1 de novembre de 1982, diada de la colla, quan els Brivalls aconseguiren carregar la seva fita màxima: el tres de set. Un fet que palesa les limitacions humanes d’una colla que ben aviat, malgrat el desconeixement inicial, dominà els castells de sis. Una colla que deixà un rastre d’afició castellera, avui ben present a la vila, i que fou pionera en la recuperació de la gralla com a instrument de festa.\nEls Amics dels Brivalls –nom que agrupa un col·lectiu que en els darrers mesos ha assajat de fer castells i ha preparat aquests actes– han aconseguit, amb escreix, el seu primer objectiu, posant en valor la trajectòria dels Brivalls i recordant al món casteller el nom de Cornudella. En els propers mesos és prevista l’edició d’un llibre i, de ben segur, altres activitats de divulgació. Quant a fer castells, l’èxit popular i el regust que va deixar la diada d’ahir són, sens dubte, uns factors de motivació que engresquen. Però, al mateix temps, el volum de població i les transformacions, tant en els ritmes de vida de les persones com en el propi món casteller, condicionen. Com assenyadament anava repetint el Xavier Pallejà, membre dels Brivalls i cap de colla en aquesta experiència, serà «allò que el poble vulgui».\nAhir al migdia, mentre la televisió donava notícia de l’extraordinària actuació de Vilafranca del Penedès, pensava que el món casteller és gran i petit alhora. Que pot combinar construccions espectaculars amb vivències personals a partir de moments màgics com els del matí. Força, equilibri, valor, seny… i emocions.\nArticle original (amb + fotografies): Homenatge viscut a Cornudella | La Teiera\nCarles X. Cabós 2 de Novembre de 2012 16 de Juny de 2017 Brivalls\nAnterior Entrada anterior: La celebració dels Brivalls de Cornudella reuneix 400 persones en una jornada emotiva\nSegüent Entrada següent: Com fer un pub a casa


Històries Sobre Rodes: d’octubre 2011\nMOLT BONA MARXA LA QUE ENS TENIEN PREPARADA els del CC SARRIA DE TER, o CURSA COM VULGUEU!!!\nUna segona edició que ha superat l'èxit que van obtenir l'any anterior. Va fer un gran matí, fresqueta aviat, però ja es va anar animant la temperatura. Molt bona participació pel que fa a la ruta curta, i grans bikers per patir la llarga. Un circuit fàcil però que et passava factura a mida que passaven els quilometres. 45km és gairebé és un repte de supervivència, casi en podríem dir marató. Que dir també dels 1200m asc, ja son un bon "tute". Circuit molt divertit, casi 80% en corriols, la resta pistes rapides per una zona que desconec totalment.\nPel que fa el tema personal, vaig tenir un matí per "casi" oblidar. Però per sort de tot se n'apren. Comença la història el dia abans... ajustant el fre davanter, me'l carrego. Apa a muntar el fre de la scott vella. El matí pintava molt bé, molt animat i amb un bon escalfament de 23 minuts. Surto perfecte i vaig aguantant perfecte la primera ascenció del dia. Però a la següent baixada perdo el bidó. Me'n dono compte més tard i no el vaig a recuperar. D'aquesta forma em canvia la cursa i he de parar a tots els avituallaments i sense perdre de vista el meu sherpa/avituallament mòbil Alex Suñer. Fem tota la cursa junts i amb un ritme molt elevat la primera 1h i mitja. A la "pujada de la pizza", dita així perqué qui la pujava sobre la bici obtenia una pizza de franc, allà baixem el ritme... quedava molt per endavant i havíem de gestionar les forces. 3/4 d'hora per endavant on vindrien les ascensions més llargues i on la bici fallava més de canvi que una escopeta de fires. Com no, tinc trencat el cable del canvi. Apa a seguir la cursa canviant plats i prou. Per sort amb suficient força per encarar la mitja hora final que seria pesada i més lenta, per uns corriols molt guapos. En general tot el traçat és de 10.\nClassificacions: vam entrar el 40-41 de la llarga en 2h 45min.\nVegem les fotos com sempre genials del meu pare Antoni Bautista:\nDoncs una més i per sort l'hem pogut acabar, que com etava nant tot ja és molt. Felicitats a la colla de Sarrià de Ter, ho han fet perfecte... Tot el que volem d'una marxa ho han clavat!! i amb regal inclòs (gorro blau i llibreta per pendre molts apunts!!!)\nEnviat per jORDi BAUTiSTA a 13:05 2 comentaris: