Evitar l'ictus amb seguiment per neuroimatge i estudis vasculars\nSegons un estudi liderat pel professor de la Facultat de Medicina, Francesc Purroy\nLleida lidera un projecte estatal per controlar els afectats / Foto:IRBLleida\nEl seguiment de pacients amb embòlia transitòria a través d'estudis vasculars i tècniques de neuroimatge evita que desenvolupin un ictus, segons un estudi d'investigadors de l'IRBLleida i especialistes del Servei de Neurologia de l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida (HUAV) que lideren el Projecte espanyol del maneig i evolució dels pacients amb un atac isquèmic transitori (PROMAPA). La iniciativa, que es va iniciar l'any 2008, involucra 30 hospitals arreu de l'Estat i ha permès analitzar les dades de 1.137 persones que havien patit un atac isquèmic transitori (AIT). Els resultats s'han publicat recentment en revistes d'impacte internacional.\nEl PROMAPA, liderat pel professor de la Facultat de Medicina de la Universitat de Lleida i membre del grup de recerca Neurociències Clíniques de l'IRBLleida Francesc Purroy, ha fet un seguiment especialitzat dels pacients amb AIT usant una combinació específica de tècniques (neuroimatge i ultrasonografia), amb l'objectiu de comprovar el funcionament dels vasos sanguinis del cervell i de les artèries caròtides, encarregades de portar la sang del cor directament al cervell. Avui en dia les tècniques de neuroimatge, com la ressonància magnètica, aporten molta informació sobre el dany cerebral.\nEls pacients amb AIT tenen moltes probabilitats d'acabar patint un ictus en els dies següents a l'atac. Aproximadament un 20% dels pacients amb ictus han sofert amb anterioritat algun avís en forma d'isquèmia transitòria. Així, aquests avisos representen una gran oportunitat per als metges a l'hora d'identificar estratègies de prevenció de futurs infarts cerebrals, que provoquen alteració de la parla, impossibilitat de caminar o alteració dels sentits de la vista, entre altres.\nL'atenció especialitzada de combinació d'aquestes tècniques de diagnòstic en pacients amb AIT -com la que estan duent a terme els especialistes de l'HUAV des de l'any 2006- fa que aquests tinguin un risc de patir ictus molt menor de l'esperat, ja que permet als neuròlegs diagnosticar-los i tractar-los adequadament, evitant molts ictus i les seqüeles que se'n deriven.\nL'ictus isquèmic és la principal causa de discapacitat en persones adultes i també una de les principals causes de mort. Al món, una de cada 6 persones patirà aquesta malaltia. Els principals símptomes d'aquesta falta de rec sanguini local són la pèrdua de força o sensibilitat que sol afectar la meitat del cos, l'alteració de la parla i l'alteració visual. Les persones amb la pressió arterial alterada i mal controlada, amb nivells elevats de colesterol, diabètiques o amb malalties del cor com les arítmies són les que tenen un major risc de patir un ictus.\nText: Comunicació IRBLleida /Oficina de premsa UdL


Aquest cop la pregunta anava dirigida a sa Coma, i concretament volíem saber què trobava la gent de la nova ubicació de les Festes, les quals ara es fan a l’esplanada que hi ha abans d’arribar a la platja, just al començament del passeig.\nIdò pareix que la majoria de lectors està satisfet amb la nova ubciació, de la qual cosa en podrà prendre nota el nostre Ajuntament. Aquí us deix els resultats exactes:\nHan millorat les festes de sa Coma amb la nova ubicació?\nSí (69%, 24 Vots)\nContinuen igual (17%, 6 Vots)\nAquest article s'ha catalogat com a Festes, Sa Costa i s'ha etiquetat amb enquesta, Festes sa Coma, nova ubicació, Resultats per Pau Quina Jaume representant null. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


#JUNTSPELPRAT » 2010 » febrer\nLa Iniciativa Legislativa Popular “Televisió sense Fronteres” impulsada per Acció Cultural del País Valencià començà fa ara dos mesos la recollida de signatures. El número actual de signatures recollides és de 270.000 (Dades del 17 de Desembre del 2009).\nA aquest ritme, de ben segur que s’aconseguiran les 500.000 signatures necessàries per impulsar aquesta ILP.\nJa has signat? Ja t’has adherit?\nSI FÓSSIM INDEPENDENTS !!\nSi fóssim independents tindríem millors prestacions socials, els salaris i les pensions serien superiors als actuals, la nostra economia estaria molt més sanejada, la taxa d’atur seria molt inferior, les caixes d’estalvi no s’haurien de fusionar per tenir sanejats els seus comptes, les nostres infraestructures no s’eternitzarien, no hauríem d’escoltar els insults dels mateixos de sempre contra la nostra llengua i cultura i, sobretot, podríem equivocar-nos per nosaltres mateixos.\nAlgú podrà dir que aquestes paraules són pura demagògia, que no són certes, però vist l’actual situació econòmica, social i política de l’Estat que ens acull, segur que si fóssim independents ens aniria millor. En tot cas seríem nosaltres mateixos qui ho faríem bé o malament, seríem amos del nostre destí.\nSegons alguns estudis, fins i tot no ens caldria fer per ara el debat d’ampliar l’edat de jubilació, si fóssim independents tindríem la nostra vellesa molt més assegurada. Són molts més els avantatges de ser independents que no pas els de ser una colònia més dins d’un Estat que ens estima molt poc.\nEl debat de la independència és més viu que mai. No només a Catalunya, a Euska Herria, s’ha obert el debat per acabar amb la violència, a Escòcia avancen de valent, i ara també Gal·les s’apunta al debat i tira endavant iniciatives en aquest sentit. Negar aquest debat és amagar el cap sota l’ala i més d’hora que tard la classe política haurà d’afrontar aquest debat perquè les consultes sobre la independència sorgides a partir d’Arenys de Munt l’han portat al carrer.\nAra cal que aquest debat formi part de la quotidianitat de la gent. El dia que la ciutadania percebi que amb la independència serem molt més feliços haurem guanyat la llibertat. El dia que sapiguem traslladar els avantatges de la independència a la gent, el camí a la llibertat ja no tindrà retorn. S’imposa que els nostres líders s’ho creguin de veritat, que deixin per una vegada que Espanya se salvi ella mateixa i posin totes les seves forces i coneixement per aconseguir el que tot català desitja: viure i ser feliç. Fins i tot el president Montilla sap que si Catalunya fos independent tindria més possibilitats de tornar ser president de la Generalitat que no pas ara. Mentre Catalunya sigui una Comunitat Autònoma ell ho té cru, els seus germans de partit li faran perdre la presidència, el PSC tornarà a ser la víctima del mal negoci de pertànyer a Espanya.\n(Editorial publicada a “directe!cat” el 10 de febrer i amb la que estic completament d’acord)\nYou are currently browsing the #JUNTSPELPRAT blog archives for febrer, 2010.


FAPA-València es reuneix amb el Secretari Autonòmic d'Educació | Gonzalo AnayaGonzalo Anaya\nFAPA-València es reuneix amb el Secretari Autonòmic d’Educació\nEl president de FAPA-València, Màrius Fullana, s’ha reunit amb el secretari autonòmic d’Educació, Miquel Soler, per a tractar diverses assumptes de l’interès de les famílies. Fullana, que ha estat acompanyat de la secretària general de FAPA, Ester Concepción, i de Eulalia Villanueva, membre de l’Executiva, ha criticat el retràs en la normativa i la implantació problemàtica, y ha mostrat la seua preocupació pel fet que hi ha centres públics que han manifestat la seua intenció de no crear bancs de llibres, malgrat l’obligació legal que hi ha. També ha advertit sobre centres on s’està donant una informació errònia a les famílies, com que no es costejaran els manuals nous per la implantació de la LOMQE en segon y quart d’ESO.\nTambé s’ha mostrat preocupació perquè els centres no reben els diners a temps per a comprar els nous llibres, ja que ni tan sols han cobrat el pressupost per al funcionament ordinari des de gener. Igualment, s’ha assenyalat que en moltes centres n’estan portant els bancs com a comunitat educativa, amb la participació de les famílies en la forma d’organització.\nEl secretari autonòmic ha assegurat que la partida estarà a temps i ha remarcat que cal complir la norma i també ha explicat que en les concertats no és preceptiu perquè la Confederació Catòlica de Pares d’Alumnes (CONCAPA) ha recorregut l’Ordre davant del Consell Jurídic Consultiu per a eludir la obligatorietat. No obstant això, ha aclarit que les famílies del concertats participants han de retornar els llibres, encara que no es posen en marxa bancs, i que eixos llibres passaran a la xarxa pública, en referència a les indicacions d’alguns centres als pares de que no cal portar els materials.\nS’ha posat de manifest la gran ajuda que ha suposat la creació d’un grup de treball específic sobre banc de llibres amb la participació dels representants de les AMPA, que ha servit per a aprofitar la seua experiència en la posada en marxa de sistemes de reutilització. En aquest sentit, la FAPA ha proposat estendre la experiència a altres normatives que normalment es presenten ja redactades per a que es treballen els projectes des del principi, una idea bé acollida pel secretari.\nQuan a les infraestructures, la FAPA s’ha queixat del retràs que portem alguns centres i Soler s’ha referit a aspectes burocràtics que han retardat les obres, per la qual cosa les previsions del primer llistat (nova construcció, ampliació o reforma integral) porten un retràs d’uns mesos. En aquest sentit, ha anunciat la constitució d’una Subdirecció General d’Infraestructures i d’un Servici de Contractació específic, així com la dotació de personal per a aquesta feina, per a agilitzar els treballs, la qual cosa ha sigut bé valorada per la Federació.\nFullana ha demanat per què no s’han ocupat ja instal·lacions acabades com els centres de El Perelló i Paiporta, que substitueixen barracons. Soler ha explicat que ha sigut un problema relacionat amb la Intervenció per un increment pressupostari que ja està resolt. Així mateix, s’ha compromet a donar informació en setembre de les obres que s’executaran en eixe trimestre final de l’any, ja que la FAPA li ha recordat que encara espera informació de les actuacions previstes en el tercer llistat (obres menors) que afecten a més de 400 centres.\nEls representants dels pares i mares també s’han referit a la necessitat de actuar en els centres amb fibrociment i de contar amb informació de les obres previstes, la majoria de les quals estan, segons el secretari, en el tercer llistat.\nTambé s’ha criticat el retràs en la convocatòria de beques de menjador, i ha sol·licitat que es continuen pujant les beques de menjador pel tal que arriben a més famílies, ja que actualment el llindar de renda és molt baix.\nD’altra banda, la Federació, favorable a l’eliminació dels deures ha mostrat a l’administració la seua preocupació per l’excés de tasques en molts centres i la desigualtat que suposa portar-se treball a casa, perquè no totes des famílies poden recolzar aquesta tasca dels seus fills, per qüestions laborals, econòmiques o del seu nivell formatiu. Soler, que s’ha mostrat d’acord, ha assenyalat que és preferible conscienciar que normativitzar, malgrat que no ha descartat alguna mena de regulació, i ha demanat als representants del pares i mares el seu suport per a fer campanyes. FAPA s’ha oferir a organitzar, entre altres accions, una jornada temàtica sobre els deures i ha demanat a la Conselleria que també done recomanacions i informació als centres sobre la conveniència d’evitar tasques per a casa.\nAixí mateix, s’ha demanat la contractació de més personal per a atendre convenientment l’Educació Especial (…). També s’ha alertat del maltractament que suposa la situació dels alumnes de segon cicle d’infantil que encara no controlen esfínters i es queden sense canviar fins a que arriba un familiar perquè moltes mestres es neguen a fer-ho per no formar part de les seues funcions. La FAPA ha urgit a la contractació de educadors d’Infantil, que sí estan en primer cicle, i que a més fan una tasca integral d’atenció educativa molt important.\nAltra necessitat urgent és el compliment de Llei valenciana de Salut que estableix que els centres de salut han de enviar personal d’infermeria als centres (com si fóra una atenció domiciliària) per a atendre als alumnes amb necessitats cròniques o malalties que precisen l’assistència per a normalitzar la seua escolarització i no eixir dels centres ni que les famílies hagen d’anar a l’escola. La Federació ha explicat que no es tracta en tots el casos de contractar personal sanitari sinó de que els centres de salut compleixen la normativa i s’organitzen les àrees d’atenció. El secretari autonòmic s’ha compromet a enviar instruccions a escoles i als centres de salut en col·laboració amb la Conselleria de Sanitat.\nAltra qüestió ha sigut la queixa pel gran retràs del pagament de la subvenció a les AMPA, Federacions i Confederacions, que dificulta i posa en risc el seu treball greument, així com el fet que la convocatòria d’ajudes d’enguany encara no ha eixit, la qual cosa obliga a treballar sense saber si el que s’està fent en matèries com ara formació serà subvencionat.\nFinalment, la FAPA, contrària a la impartició de religió en les aules públiques, ha demanat que almenys es baixen les hores lectives d’aquesta assignatura. Soler ha parlat d’una nova regulació del currículum de les etapes per a abordar la qüestió dins del marc de la LOMQE.\nLa Confederació Gonzalo Anaya preocupada per la conciliació laboral i familiar de moltes mares i pares


L'ex secretari d'estat va dir que responia a un "mandat judicial" i l'excap del cos admet que no\nBarcelonaLa declaració de l'excap de la Policia Nacional a Catalunya, Sebastián Trapote, ha revelat contradiccions amb la versió que va donar el llavors secretari d'estat de seguretat, José Antonio Nieto, sobre el 20 de setembre. A banda dels escorcolls en diverses dependències de la Generalitat, entre les quals la seu de la conselleria d'Economia, aquell dia la Policia Nacional va intentar entrar a la seu de la CUP sense ordre judicial. Militants del partit i diversos ciutadans en van impedir l'escorcoll fins que els agents no acreditessin que tenien una ordre emparada pel jutge. L'autorització no va arribar mai i després d'hores es van retirar. Tot i així, Nieto durant la seva declaració dilluns, quan l'advocat Benet Salellas li va preguntar per aquest episodi, va assegurar que van actuar per "mandat judicial". "Es buscava material electoral", va dir.\nAquest dijous Trapote ha confirmat que l'objectiu de la policia era retirar propaganda del referèndum, però ha admès que els agents de la Policia Nacional van començar a actuar sense tenir l'autorització del jutge. Ha explicat que tenien informació que allà es guardava propaganda sobre l'1-O i que després d'hores de vigilància als voltants de la seu van interceptar un cotxe amb material que havia sortit de la seu del partit polític. "Es va establir un servei de vigilància perquè teníem fundades sospites que en aquest local es podien guardar o emmagatzemar una quantitat important de propaganda", ha afirmat a preguntes d'Àlex Solà, advocat de la defensa de Jordi Cuixart.\nPer què vigilaven la seu d'un partit polític? Trapote ha fet referència a l'ordre de la Fiscalia que manava a la policia interceptar material propagandístic del referèndum.\nA partir de la intercepció del vehicle amb material electoral, l'excap de la Policia Nacional ha dit que decideixen "assegurar" la seu perquè "no es tregui més material ni el facin desaparèixer", un "assegurar" que va implicar que els treballadors no desenvolupessin les seves tasques previstes i que es va allargar durant vuit hores d'"inseguretat jurídica", segons va relatar l'exdiputat cupaire David Fernàndez en una declaració a la Ciutat de la Justícia, on s'instruïa el cas. Tot i així, Trapote ha manifestat que en cap cas l'actuació "va privar la capacitat deambulatòria" de ningú perquè "no es van impedir els moviments dins i fora" de la seu.\nTrapote ha justificat la intervenció afirmant que esperaven l'autorització del jutge. Ha dit que van traslladar l'actuació a la fiscalia i que aquesta va sol·licitar l'ordre judicial. "La sol·licitud es va perllongar unes quantes hores i al final ens va ser denegat l'escorcoll. Per aquest motiu es va aixecar el servei", ha exposat. "¿El material del referèndum era institucional, de la Generalitat, o elaborat per la CUP, un partit polític?", li ha preguntat Solà. "No ho recordo", ha acabat l'excap de la Policia Nacional.\nEls cupaires van interposar una denúncia contra el cos de policia que va ser arxivada, però l'Audiència Provincial de Barcelona ha reobert el cas per un delicte de coaccions greu. Els agents de la Policia Nacional, que va declarar recentment per aquest cas, acusen els membres de la CUP d'assetjar-los a ells.\nJudici presos polítics fact-checking - Judici al Procés Policia Nacional CUP


Yesterday - Directorfrustrat\nPosted on 12/09/2019 by Pau Garriga\nLa tenia pendent des de la seva estrena als cinemes i era conscient que no em trobaria davant una Bohemian Rhapsody versió Liverpool ni amb Rocketman, però tampoc esperava que algú fos capaç de desaprofitar de tal manera la música dels Beatles. Yesterday és una comèdia romàntica típica i previsible que només aconsegueix destacar per la música del quartet anglès. Utilitzar la música dels Beatles per fer una pel·lícula com Yesterday és com acompanyar un Big Mac amb un Chateau Lafite del 1787.\nDesprés d’una estranya apagada elèctrica a escala mundial, en Jack Malik (Himesh Patel) es converteix en l’única persona que recorda els Beatles i la seva música. Aquesta situació li permet complir el seu somni i convertir-se en una estrella de la música.\nLa idea original és prou curiosa i per ser totalment honest, Yesterday tampoc és una pel·lícula tan dolenta però et deixa amb la sensació d’una oportunitat única que s’ha desaprofitat totalment. Ens trobem davant la típica comèdia romàntica que segueix al peu de la lletra el guió del gènere. Danny Boyle posa el pilot automàtic i dirigeix una pel·lícula sense personalitat. Des de Sunshine que el director anglès sembla no tenir ni il·lusió ni ganes de treballar.\nTampoc acompanya el repartiment escollit per l’ocasió. Patel va convèncer al director per les seves interpretacions de ‘Yesterday’ i ‘Back in the USSR’ durant el càsting però està clar que no el va veure actuar. Lily James sembla no poder sortir del paper que ja li vam veure a Baby Driver i millor no em feu parlar les de capacitats interpretatives d’Ed Sheeran.\nPer sort sempre ens quedarà Eight Days a Week per gaudir de la música dels Beatles i Love Actually – del mateix guionista – pels que vulguin una comèdia romàntica ensucrada. Yesterday passarà a la història com la pel·lícula que no va saber aprofitar una de les millors bandes sonores de la història.\nCine beatles, danny boyle, yesterday


El desmuntatge d'aquest edifici permetrà, a més, l'ampliació de la plaça de l'Abat Oliva i una millor comprensió de les restes arqueològiques. Les intervencions arqueològiques s'han reprès des de mitjan mes de gener i s'ha intervingut a les habitacions de migjorn de l'espai monacal, on s'ha identificat un gran espai que s'ha interpretat com el refetor o menjador de la comunitat. Es tracta d'una sala allargada, probablement construïda al segle XII, acabada amb un impressionant paviment de lloses extretes de la veïna pedrera de Vilacolum. S'hi accedia a través d'una porta situada a la galeria sud del claustre, que encara conserva el marxapeu i part dels brancals. Els treballs estan ara en la fase final i han estat finançades per l'Ajuntament i la Diputació de Girona.\nPublicada al diari "El PuntAvui", 16 de febrer de 2017 - Redacció - Sant Miquel de Fuvià


Francesc Rovira i Jarque (Barcelona, 1958) inicia la seva trajectòria professional fent dibuixos per a fulletons, revistes i treballs publicitaris. L’any 1982, l’editoral Barcanova l’hi encarrega les il.lustracions del que serà el seu primer llibre. A partir d’aquí comença a dedicar-se professionalment al món de la il.lustració, principalment per a infants i joves, fent dibuixos per a revistes, llibres de text, llibres educatius i contes per a diferents editorials. També col·labora amb empreses dedicades als jocs educatius.\nHa fet treballs de divulgació i publicitat per als ajuntaments de Cornellà, Barcelona i Sitges, els Bombers i Guàrdia Urbana de Barcelona, la Fundació Puigverd, l’Associació Catalana pel Desenvolupament, CEAPA, AECC, l’obra social de La Caixa i l’Auditori de Barcelona, i ha il·lustrat jocs per l’empresa Educa. Ha treballat pel diari EL País, la revista El Tatano i fa col·laboracions esporàdiques a la revista Cavall Fort i al diari local L’Eco de Sitges.\nA part de la seva feina com a dibuixant i il·lustrador, amb mes de tres-cents setanta llibres publicats i traduïts a diferents idiomes, continua fent dibuixos per a tot tipus de publicacions i també exposicions periòdiques, tan col·lectives com individuals, de treballs publicats i d’obra inèdita.\nMenció «Lista de Honor» del premi CCEI de Ilustración 2000, Madrid.\nMenció «Lista de Honor» del premi CCEI de Ilustración 2001, Madrid.\nHospital San Joan de Déu d'Il·lustració 2003, Barcelona.\nPremi CCEI de Ilustración 2003, Madrid.\nPremi CCEI de Ilustración 2004, Madrid.\nXXXII premi Apel·les Mestres 2012, Barcelona.


MIL DeMONIoS: Fotografiant el fantasma de Coborriu\nFotografiant el fantasma de Coborriu\nNo diria que he vist un fantasma si no en tingués la certesa, si tan sols hagués estat una sensació, una ombra que és i no és. Però n'estic segur: me l'he trobat dos cops, en una sola tarda i a la ruta que mena de Bellver cap als Cortals de l'Ingla i els Plans de Bor.\nEra mitja tarda i anant al vespre, cap a quarts de set. El cel estava encapotat i la pluja s'endevinava a l'aire. El color verd vibrava cada cop més furiós contra el gris, i el gris s'enfosquia. La carretera es fa estreta i costeruda, se senten lladrucs de gossos invisibles. Un cop passat Talló, i un quilòmetre més amunt de l'antic santuari, a mà dreta em topo un mas enorme i senyorial, abandonat. La tanca que l'envolta és baixa, i permet treure-hi el nas. A l'interior hi ha la trista ombra d'un jardí romàntic, ara pres de la vegetació. De seguida imagino antigues vetllades, amb cridòria d'infants i dringar d'ampolles. Tot s'ho ha endut la tarda i la tardor. Penso en jardins de la literatura trista, em ve a la ment el nom d'Emily Dickinson.\nDono el tomb al casalot, a poc a poc, buscant els llocs on se'l pot fotografiar.\nEstic absort, penso en la llum i el diafragma de la càmera. Provo alguna instantània, me la miro a la pantalleta. Llavors, de sobte, sento alguna cosa que em passa a frec. No l'he sentida arribar i ja la tenia al damunt. És una dona, potser de cinquanta anys. Camina depressa i amb passes llargues. Mormola un hola ràpid, gairebé sense alè. Me la miro un instant mentre marxa pel caminet en direcció a llevant. Em distrec un instant, i quan torno a mirar ja no hi és. És en aquest nstant que m'adono d'alguna cosa estranya. Tinc aquella sensació imprecisa de les coses que no encaixen. És cert: el vestuari. La dona vestia com els excursionistes de principi de segle, a tot estirar tal com vestien als anys trenta.\nPoc després prenc el cotxe i m'enfilo en la direcció oposada, vers el poblet de Santa Margarida de l'Ingla. Poc abans d'arribar, hi ha la inquietant ermita de Sant Serni de Coborriu, documentada des del segle desè. Vers els finals del dotzè, els càtars la van assaltar i consta allò que se n'endugueren: tres llibres i les vestidures del capellà.\nAra és un racó solitari i trist. A la banda dreta hi ha un minúscul cementiri del qual apenes en queda una sepultura sencera, i els indicis d'unes altres sis o set, devorades per la terra i la vegetació feréstega. M'hi apropo, altre cop mentre engego la càmera i en aquest instant, la dona que m'he topat abans surt exhalada del cementiri, tresca ràpida pel davant de la façana i s'esmuny per un marge, just abans de perdre's caminet enllà. Apenes si obre els llavis per a rosegar un altre hola.\nLi responc, entre divertit i sorprès de la doble trobada, i de passada disparo la càmera, sense saber ben bé perquè vull retenir aquesta figura al xip de memòria. És més tard, mentre torno cap al pis que me n'adono: si abans havia marxat en la direcció contrària a la meva... com és que coincidim de nou, a uns dos quilòmetres de distància? Com s'ho ha pogut fer per a coincidir de nou? I em miro el plànol i el dibuixo, i refaig la seqüència. I és ben obvi que és impossible, si jo vaig en cotxe i ella a peu. I quan em miro les fotografies de la tarda descobreixo allò que de fet ja sabia: que ella no apareix a la fotografia.\nAquesta és la fotografia del fantasma, feta mentre la figura camina apressada davant la façana de la vella ermita.\nAvui he tornat als mateixos indrets. Però no hi he trobat ningú. Faig fotografies gairebé a la babalà, amb la mitja esperança de descobrir algun secret. Però novament no hi ha res. Somric amb mi mateix, pensant en la llarga història de les fotografies de fantasmes, que són tan antigues com la història de la fotografia. Jo també tinc -per fi!- la meva fotografia d'un fantasma. Però malhauradament, el fantasma no hi apareix. Només l'he pogut veure amb els ulls que la natura m'ha construït.\nPodria dir: en aquesta fotografia hi ha un fantasma. El que passa és que no es veu, perquè és un fantasma.\nEl segon dia, gravo deu segons de video a l'indret de la primera trobada. Escolto el vent. I si els arbres parlessin?\nEulàlia Mesalles 23 de setembre de 2010 a les 8:56\nRenoi, Lluís, com et prova la Cerdanya...\nLa meva filla assegura que n'ha vist també un, de fantasma, a casa. Però tampoc no l'hem pogut fotografiar. Encara?\nMaría 23 de setembre de 2010 a les 9:55\nÉs curiós LLUIS,\nperò és cert que alguns llocs, en especial, els que li temps s'ha anat empassant, i malgrat ells entre les enfiladisses i la mala herba, s'observa els vestigis d'una època d'esplendor desapareguda, sense voler tinguem la sensació de ser observats per espectres d'aquest passat que brilla amb llum apagada, sota una natura que ha ocupat, el que abans, van ser dring de gots i de vida, com tu dius. Potser, el teu fantasma és l'esperit d'Emily D (per edat podria ser :-), que farta de la seva reclusió en vida per terres americanes, es va escapar a aquests paratges de Bellver, per habitar després de morta ...\nDe tota manera, jo mai hagués somrigut, si un espectre em saluda ... t'asseguro que sortiria pitant, a un més ràpid del que ha aparegut ella en el vostre segona trobada :-)\n¡¡M'encanten els teus esbossos i plànols!! :-)\nJo també gargot dibuixos a tota hora :-)\nGalderich 23 de setembre de 2010 a les 10:06\nEs vegi o no es vegi el fantasma hi és. Has d'anar a la policía i preguntar si tenen a l'arxiu alguna dona que entre els anys 10 i 50 morís o desapareixés per la zona.\nSi tens dubtes pregunta al Sebastià d'Arbó que et vendrà, of course!, una guia espiritutarotista sobre el tema...\nen Girbén 23 de setembre de 2010 a les 13:31\nQuin plaer anar recorrent la Baixa Cerdanya així, a la menuda i amb més que provables esperits!\nPoc més enllà, passat Bor, hi ha un indret substantiu regit per l'aigua: la surgència i les boques de la Fou de Bor. No et recomano d'entrar-hi, els seus més de tres quilòmetres són un veritable laberint i acaben en un gran sifó encara sense fons conegut.\nkika 23 de setembre de 2010 a les 17:12\nno només has vist una fantasma, sinó que sembla que et segueix ... esperem que l'hivern no arribi aviat i tinguis temps per anar-la coneixent! i ens ho vas explicant :-)\nmaite mas 23 de setembre de 2010 a les 17:21\nÉs deliciós aquest recorregut que fas per la Cerdaya acompanyat d'ocells que et fan llengotes i de fantasmes madurs que juguen amb tu a fet i amagar. Jo també crec que e/lal fantasma hi és i ha sortit a la foto, em sembla distingir-hi com un baf damunt del pal indicador.\nLila 23 de setembre de 2010 a les 18:48\nAi, Lluís, no t'hauràs pas menjat un reig bord, oi? Això explicaria aquestes visions... :))\nJo que sóc poruga de mena a la segona trobada amb la dona, hauria sortit esperitada i m'hauria tancat a casa durant un parell de dies amb una creu a la mà, no fos cas que també hi hagués vampirs... i t'asseguro que no tornaria a passar per aquell camí. Deunidó amb els aires de la Cerdanya. Si més no a Can Fanga estem més tranquils en aquest sentit. També hi ha fantasmes, però són d'una altra mena... ;)\npanterablanca 23 de setembre de 2010 a les 19:47\nA "Ceretanus ille (I)" vas parlar de començar a veure aparicions i extraterrestres. Que ho intuïes que en veuries aviat o què?, jajajajajaja!!!\nJa saps, pots aprofitar l'experiència a l'hora d'escriure.\nLluís Bosch 23 de setembre de 2010 a les 19:50\nEulàlia: ja ho diuen, que els petits tenen més sensibilitat per a veure coses estranyes. A mi m'ha passat del revés. He anat de nen racionalista a adult visionari. Què hi farem.\nLluís Bosch 23 de setembre de 2010 a les 19:52\nMaria: és evident que hi ha llocs estranys, que sembla que ja duguin el misteri integrat. Cases abandonades, racons foscos, revolts plens de boira... També depèn de com ho vulguis veure, hi ha gent que no li fa res asseure's a fer un picnic en un cementiri. No sóc especialment poruc, però de vegades captes coses. Que no tenen perquè ser terribles, simplement fantàstiques.\nLluís Bosch 23 de setembre de 2010 a les 19:53\nGalderich: no se m'havia acudit parlar amb el professor d'Arbó, però tens raó. Si no ho faré, però, és perquè estic segur que el seu telèfon de consultes és un 805. Que el professor cregui en aparicions i misteris no vol dir que oblidi el seu compte corrent, tan material i terrenal.\nLluís Bosch 23 de setembre de 2010 a les 19:54\nGirbén: he estat mirant els plànols i les guies de muntanya, i veig moltes coves per la zona que dius. No ce que gosi traspassar l'entrada, però.\nLluís Bosch 23 de setembre de 2010 a les 19:55\nKika: mentre el clima no sigui molt sever, seguiré tafanejant. Després no em quedarà més remei que escriure fantasies, tancat a casa.\nMaite: saps que no havia vist aquesta taca allà on dius? Provaré d'ampliar-ho.\nLluís Bosch 23 de setembre de 2010 a les 19:56\nLila: no he menjat res estrany, ni bolets. Fa molts anys em va passar l'època dels experiments culinaris, i si demà he de fer classe no se'm passarà pel cap.\nHe pensat sobre això dels fantasmes urbans i els rurals, i crec que em fan més por els barcelonins. Més que por, em posen de mala lluna.\nLluís Bosch 23 de setembre de 2010 a les 19:58\nPanterablanca: veig que vas retenir aquell apunt. En realitat, se'm veu una mica el plumero, i ja has detectat per on va la cosa. Seguint la teva idea, es pot preveure que en el proper apunt hi aparegui algun alienígena. Jo no ho descartaria.\nAlberich 23 de setembre de 2010 a les 20:42\nQuin relat més extraordinari. Has de procurar contactar amb ella i fer-li explicar quelcom més que aquest “hola” escarransit. Potser t’explica alguna cosa interessant per fer-ne una bona novel•la.\nmarta (volar de nit) 24 de setembre de 2010 a les 0:49\nPerò quina por!!!!!! El video no l'he mirat. Les fotografies m'han semblat terrorífiques. Hi he notat la presència del fantasma.\nLluís Bosch 24 de setembre de 2010 a les 16:11\nMarta: pots mirar el video tranquil·lament, sense passar por. Només hi ha fulles que es mouen al vent. Allò que veus és allpo que vols veure?\nF.Puigcarbó 25 de setembre de 2010 a les 14:43\nLLuis, a la Cerdanya i sobretot el caps de setmana n'està curull de fantasmes, ves que no n'hagis vist un d'aquests. Ah! i els arbres si que parlen entrells, el menairons que hi ha a la Cerdanya prou ho saben aixó.\nLluís Bosch 26 de setembre de 2010 a les 9:32\nPuigcarbó: ja tens raó, ja. De tota manera aquests fets van passar entre setmana. Per això em va sorprendre.\nRita 26 de setembre de 2010 a les 17:24\nA mi això em fa una mica de iuiu... :P\nLluís Bosch 26 de setembre de 2010 a les 17:38\nRita: però si això del iuiu és la sal de la vida...!\nGabriel 27 de setembre de 2010 a les 0:30\nLluís, he vist els esbossos i haig de reconèixer que dibuixes molt bé.\nDimonis, fantasmes, vampirs...hi ha alguna especialitat esotèrica que no hagis tocat?\nAnònim 7 de febrer de 2011 a les 22:10\nEscolta tio et puc assegurar k ni a cal pons de coborriu ni als voltants hi ha un sol fantasma. T'ho dic per prÒpia experiència i si tu veus al.lucinacions perquè t'has pres algun bolet al.lucinògen és el teu problema però no cal que faigis males reputacions de aquest noble llogaret tan agradable que hi ha amagat a la Cerdanya perquè; primer : aquella casa no és pas abandonada; i segon; allà hi viu gent i no fa falta que els hi faigis una mala reputació OK¿?\nLluís Bosch 7 de febrer de 2011 a les 22:34\nBenvolgut anònim: ja deus haver vist que aquest blog no pretén donar mala fama a ningú, i que més aviat em dedico a jugar i a fer propostes divertides. Sé prou bé que la casa està habitada, i els fantasmes doncs mira, cadascú veu el que vol. No sé si et sona una cosa que es diu literatura, o ficció, i que no necessita cap bolet per a donar-se. Si vas algun cop a una llibreria, veuràs que hi ha molt d'això.\nI ja em perdonaràs, però crec que no ens coneixem de res, de manera que no cal que em diguis "tio". Atentament.\nEnigmes de sorra i pedres\nCeretanus ille (2)\nCeretanus ille (1)\nAlfred Jarry vist des de Viterbo\nTres o quatre dimonis\nLa insuportable, dolorosa bellesa del món\nUn final com Déu mana


Francès | Escola Can Serra\nEl projecte de direcció 19-23 preveu la introducció de la llengua francesa al Cicle Superior d’Educació Primària. L’objectiu d’aquesta iniciativa és donar l’oportunitat a l’alumnat de Cicle Superior d’iniciar-se en una segona llengua estrangera. Considerem que el francès és una segona llengua estrangera adient, tant per la seva internacionalitat, com per la seva proximitat geogràfica amb Catalunya. A més, és una llengua estrangera que, un cop arribats a l’ESO, s’ofereix com a matèria optativa a molts instituts.\nL’alumnat aprèn a expresar-se de manera comunicativa en situacions quotidianes en les que incorporen el vocabulari i la gramàtica que progressivament han après. Apostem per una metodologia lúdica on les nenes i nens gaudeixen aprenent a partir de jocs, petites representacions teatrals, cançons, poemes… per tal de fomentar la comprensió i expressió oral del francès.


Voluntariat per acollir els refugiats a casa nostra | Voluntaris.cat\nVoluntariat per acollir els refugiats a casa nostra\n19 de gener de 2016 Voluntaris,cat\nSens dubte, no es pot restar indiferent davant les dificultats que pateixen els centenars de milers de persones que estan creuant les fronteres de la UE. Ja són més de 900.000 persones, només durant el 2015, segons l’ACNUR.\nUna manera d’ajudar-les és col·laborar econòmicament amb l’acció internacional que fem diverses organitzacions humanitàries, com ara Creu Roja Internacional. Però sabem que hi ha qui prefereix implicar-s’hi personalment i de forma directa com a voluntari. Aleshores és quan les organitzacions socials oferim múltiples vies de fer-ho d’una manera altruista.\nLes entitats habilitades pel Govern de l’Estat per a gestionar l’acollida integral de les persones refugiades hem viscut de primera mà la gran onada de solidaritat que aquesta crisi humanitària ha suscitat entre la ciutadania. Moltes persones ens pregunten què poden fer, i entitats socials de voluntariat se’ns ofereixen per a treballar en xarxa. Per això nosaltres, sentim que tenim l’obligació de respondre-hi. Sabem que hem de canalitzar la solidaritat de les persones i alhora posar en valor l’expertesa de la xarxa d’entitats davant de les administracions públiques.\nLes entitats que treballem en l’acollida de refugiats comptem amb serveis propis per a cobrir de forma integral les necessitats de la població refugiada a la seva arribada a Catalunya, de salut física i psicològica, de comunicació, socials, jurídiques, formatives, laborals, habitacionals, econòmiques… de tota mena. Però precisament per a treballar encara més bé, comptem amb la col.laboració de les entitats socials amb voluntariat que són expertes en àrees concretes de l’atenció a persones.\nEvidentment, el voluntariat no pot substituir la tasca dels treballadors i treballadores, tal com estableix la recent Llei del Voluntariat i del Foment de l’Associacionisme. Però les entitats estem convençudes que el voluntariat, amb la formació i l’equipatge adequats, dóna el caire humà de l’atenció, tot oferint un contacte directe, individualitzat… i permet aprofundir més en les preocupacions i relats humans de la població refugiada. El voluntariat també pot jugar un rol fonamental en la sensibilització per combatre la xenofòbia i promoure el diàleg intercultural.\nPer tot això, som conscients que cal dotar el voluntariat de la formació i les eines necessàries per a exercir la seva tasca amb eficàcia. A la Federació Catalana de Voluntariat Social, creiem profundament en aquest model.\nEn definitiva, les organitzacions de voluntariat hem d’articular plegades mecanismes per traduir aquesta voluntat d’ajuda en un suport imprescindible per a la població refugiada i, evidentment, seguir instant les autoritats per a què facin els màxims esforços per a resoldre aquesta crisi humanitària d’abast ja mundial. Sabem que som part de la solució d’un problema que té les dimensions d’ una catàstrofe, per a la qual cosa és imprescindible una coordinació eficaç de les administracions públiques amb nosaltres, per la via del diàleg i la posada en pràctica de mecanismes eficaços.


alerten | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / alerten\nLes diferents ONGs del país que operen en l'àmbit de la cooperació internacional alerten del fet que molts projectes s'han hagut d'anul·lar, posposar o reorientar per culpa del fet que els voluntaris no s'hagin pogut desplaçar fins a les zones en conflicte o de necessitat i que s'hagi hagut d'aturar la formació que aquests voluntaris han de rebre a causa dels efectes de la pandèmia de la Covid-19.\nLlegir més sobre Les ONGs del país alerten de l'anul·lació de projectes de cooperació internacional per culpa de la pandèmia\n“Si la carretera està tancada, econòmicament per al Pas de la Casa és una catàstrofe.” Així de contundent es va expressar ahir el president d’Iniciativa Publicitària (Inpub), Jean-Jacques Carrié, davant del tall de l’RN-22 d’accés a França arran d’una esllavissada a l’altura del pont de la Mina, a poca distància de la duana.\nLlegir més sobre Els comerciants alerten que el tall de l’RN-22 és una catàstrofe per al Pas\nEls col·legis alerten que cal més personal per l’acord d’associació\nLa presidenta del consell de col·legis i també degana del Col·legi d’Advocats, Sophie Bellocq, va avisar que per avançar cap a un acord d’associació amb la Unió Europea (UE) cal dotar el ministeri d’Afers Exteriors de més personal ja que “hi ha molta feina”.\nLlegir més sobre Els col·legis alerten que cal més personal per l’acord d’associació\nEl president de la Cambra de Notaris, Joan Carles Rodríguez Miñana.\nDl., 12/03/2018 - 03:45\nAmb la legislació que s’ha aprovat en els darrers anys (com ara la Llei del saig o l’ordenament tributari) s’han multiplicat els organismes amb potestat per embargar. Pels notaris, aquest canvi de paradigma requereix una reflexió de país si es vol mantenir la seguretat jurídica que s’ha garantit fins ara en aquesta matèria.\nLlegir més sobre Els notaris alerten de la necessitat de crear un registre d’embargaments


Les feministes alerten de l'auge d'avortaments\nConsideren que és una “vergonya” que el Govern no despenalitzi la interrupció de l’embaràs\nLa manifestació del Dia de la Dona Treballadora de l'any passat.\nLes feministes alerten de l’increment del nombre d’avortaments que es realitzen en clíniques públiques a Catalunya. Ho va afirmar al Diari la secretària de l’associació Acció Feminista, Aurora Baena, que va manifestar que les xifres facilitades per la conselleria de Salut del territori veí del sud tan sols mostren la punta de l’iceberg, ja que només mostren les pràctiques que s’han dut a terme en centres públics. “Es tracta d’una xifra limitada, manquen el nombre de dones residents que han avortat en clíniques privades, les que ho han fet en altres comunitats espanyoles, a França i a altres països de l’entorn”, va dir.\nEn aquest sentit, va considerar que les 146 interrupcions de l’embaràs que es van dur a terme durant el 2019 a Catalunya suposen una xifra “bastant significativa” i va asseverar que és una “vergonya” que veient la situació el Govern no despenalitzi la pràctica al·legant que “es tracta d’una modificació necessària perquè les dones puguin triar sobre el seu propi cos”. Baena va assenyalar que no entenen com l’executiu pot seguir “ignorant” la situació quan, fins i tot des d’organismes internacionals, “els han reclamat la despenalització”. I va apuntar que “sempre s’excusen en la mateixa esterilitat, en el discurs sobre el Coprincipat i la unitat del model d’Estat al país”.\nA més, va asseverar que, sens dubte, el Govern “ens imposa haver de tenir un fill si et quedes embarassada”, i va indicar que a través d’aquesta coacció “s’estan vulnerant els drets que tenim les dones de gaudir d’una salut sexual i reproductiva, de decidir per nosaltres mateixes si volem tenir una criatura o no”.\nPel que fa a les dades facilitades per Catalunya, la secretària va exposar que el fet que la majoria de dones que van practicar una interrupció de l’embaràs tinguessin entre 30 i 34 anys, solteres, amb estudis i assalariades es deu al fet que les residents que acudeixen al servei català de Salut per avortar “han de tenir una feina i certa capacitat econòmica per poder pagar la intervenció, la qual no és gratuïta, i el transport al destí on es durà a terme la pràctica”. I va recordar que un embaràs no desitjat “és responsabilitat de dues persones”, encara que “públicament sempre es penalitzi la dona pel simple fet que sigui ella qui porta el fetus al ventre i qui ha de fer el pas per avortar”.\nQuant al servei d’atenció integral a la dona que vulgui avortar (SIAD), Baena va manifestar que l’eina “és un pegat” i que no aporta una solució a la situació de les dones a Andorra. D’aquesta manera, va declarar que quan es facin públiques les dades dels avortaments el 2020 a Catalunya, “veurem com va funcionar el SIAD durant la pandèmia”.\n#13 Drets Humans\nUn ou no es una gallina va dir..I doncs tractaries d'una manera diferenta un ou fecundat qu'un no fecundat ? Tens dret, pero es curiòs...\nDe la mateixa manera que tractem diferent l'òvul humà fecundat, (de què parlem i que conté la seqüència genètica complerta aportada al 50% per dona i home i diferent a la d'ells), que del no fecundat, (que cadascuna sabrà higiènicament com tractar)\n#12 Drets Humans\nEl que vostè diu és d'una lògica aclaparadora.\nPerò llavors, diguem que hi ha determinats éssers als que podriem qualificar de persones, als quals la societat li resulta més barat eliminar que deixar que neixin. I ho anomenem dret.\nJa no és un tema de ser o no persona. En realitat ja no importa.\nÉs un tema d'economia.\nI efectivament, l'avortament per als rics pot ser un capritx de comoditat. I per als pobres comença a ser una obligació.\nComencem l'economia pels que no han nascut, la seguim per aquells que ens resulta més barat ajudar a morir que gastar en acompanyament o cures pal·liatives.\nQuin serà el següent Dret Humà que conquerirem?\n#11 Un ou no es una gallina\nDrets Humans va dir..Llavors vostè ho considera persona a partir que té consciència i sensibilitat?\nÉs una opció. Però hi ha altres.\nI sent totes respectables, haurem de posar el punt entre matar-lo o no en un altre fonament.\nPerquè el matar o no, no pot ser subjectiu. El problema el té aquell sobre el qual recau l'acció.\nEl subjecte és l'ésser viu que matarem, no aquell que decideixi matar.\nNo podem dir que cada un mati o no segons les seves creences.\nI en relació als ous, ja ningú els compra fecundats. D'aquí no sortirà res.\nDe ser fecundats, tindríem el mateix problema. Però com igual mengem ous que gallines, en la pràctica no té la mateixa importància, no creu?\nI doncs tractaries d'una manera diferenta un ou fecundat qu'un no fecundat ? Tens dret, pero es curiòs...\n#10 Drets Humans\nUn ou no es una gallina va dir..Un nounat no es un adult, pero té una consciència, una sensibilitat...\nSuposo que fas una diferencia entre el tracte dels ous abans de fer te una truita, i el tracte dels pollastre, oi ?\nLlavors vostè ho considera persona a partir que té consciència i sensibilitat?\nDrets Humans va dir..Amb l'avortament matem a un paràsit o a una persona en desenvolupament?\nA la fi tot es resumeix en saber si el nou ésser és persona i des de quan. La ciència ens explica les etapes. Però no ens diu que és una persona i quan apareix. Amb l'ADN, amb el sitema nerviós, amb l'autonomia o amb la parla.\nI efectivament, podem argumentar des de totes les ciències naturals per dir que aquest punt comença en el primer instant, a la setmana 12, al mes nou o l'any tres. Perquè la ciència no defineix el que espersona. Defineix etapes i característiques.\nAixò implica que des de la seva concepció ja pot ser persona. Passar aquest estat a un altre moment seria una creença.\nLlavors si hi ha una persona, té els mateixos drets que qualsevol, inclosa la seva mare.\nÉs cert que no sembla que matar algú tan petit tingui la mateixa importància que a un adult. Tampoc ens ho sembla la mort d'1 milió de desconeguts enfront la d'algú proper.\nSi els hi pagues els volquers i la manutenció potser t'escoltara algú, si no deixa que cadascú a casa seva decideixi el seu futur amb el seu vos, cartera, esperances i altres vicidituds.\n#8 Un ou no es una gallina\nNi un nounat és un adult... va dir..\n... però no el matarem per això, oi?\nUn nounat no es un adult, pero té una consciència, una sensibilitat...\n#7 Ni un nounat és un adult...\nUn ou no es una gallina va dir..Et falta donar la definiciò de una persona...\nAquest és el quid de el tema!!\nLes característiques que diguem que necessita un ésser viu per a ser persona són ideològiques o de creences.\nUns diuen que és una persona si té tot l'ADN i només falten diferents fases de desenvolupament. Altres diran que és persona amb el sistema neuronal complet o en determinada fase que especifiquin.\nUns altres que amb l'autonomia o la parla, o el que sigui.\nLa ciència ens determinarà en cada moment de el desenvolupament, les característiques biològiques corresponents, però dir que aquestes i no unes altres ens fan ser persona és filosofia, ideologia, creença o religió.\nPer això, si és de creença, no podem posar el punt en que un és persona en la concepció, a les dotze setmanes o per haver nascut. Tractaríem el dret a la vida com una qüestió ideològica.\nI no podent establir un punt objectiu, cal respectar-la des del seu inici. És el menys dogmàtic o ideològic.\n#5 Un ou no es una gallina\nEt falta donar la definiciò de una persona...\nNeonatos va dir..Totalment d'acord, el refons de la notícia són les polítiques antinatalistes de l'agenda antidemográfica finançada pel lobby feminista.


Racisme i xenofòbia, principals causes de discriminació a Barcelona\nJoves migrants als jardins de Sant Pau del Camp / S.B.\nL'Ajuntament ho atribueix a l'auge de l'extrema dreta i VOX | L'Oficina per la No-Discriminació (OND) va atendre 145 persones entre gener i agost\nACN i Europa Press\nEl racisme i la xenofòbia es mantenen com les raons més habituals de discriminació a Barcelona el 2019, seguides de les denúncies per LGTBIfòbia, segons les dades de l’Oficina per la No Discriminació de l’Ajuntament de Barcelona. De mitjana les primeres suposen el 40% de les atencions i les segones, el 24%. El patró discriminatori es manté força estable, ha lamentat aquest dijous el regidor de Drets de Ciutadania, Marc Serra, que ha presentat les dades d’aquest servei municipal. Entre gener i agost de 2019 han anat a l’oficina 145 persones, mentre que l’any 2018 sencer hi varen acudir 224.\nHa atribuït els atacs a aquests sectors en concret a l’auge de l’extrema dreta i a la seva presència a les institucions. “Tant l’un com l’altre són els dos col·lectius que l’extrema dreta està atacant de forma més directa”, ha apuntat Serra. El regidor ha garantit que des de l’Ajuntament combatran qualsevol discriminació. “Volem enviar un missatge a l’extrema dreta, especialment a l’extrema dreta institucional, que envia un missatge d’impunitat als agressors: a Barcelona no hi haurà impunitat cap a aquest tipus d’agressions, anirem fins al final perquè som una ciutat oberta i orgullosa de la seva diversitat “, ha dit Serra.\nSerra ha subratllat que l’eix per discriminació per racisme i xenofòbia continua sent el que té més volum de casos atesos a la OND, i suposen el 57% del total de les atencions anuals realitzades, mentre que les queixes més habituals són per tracte vexatori per raó de origen. Serra ha subratllat que encara hi ha moltes situacions abusives que no es comuniquen ni denuncien. “No ens hem de fixar només en els casos atesos, hi ha un problema d’infradenúncia: hi ha molts casos que no arriben mai a l’oficina”. La unitat municipal ofereix assessorament jurídic gratuït i a més el consistori es persona com a acusació en els casos més greus.\nRepunt en comunitats de veïns i banca\nTambé s’han registrat casos de discriminació per discapacitat (8%), salut ( 6%), gènere (4%), aporofobia (4%), edat (3%) i religió (2%), entre d’altres. A més s’ha detectat un repunt de situacions de discriminació en l’àmbit de les comunitats de veïns i en la restricció o denegació d’accés a serveis d’entitats bancàries. Pel que fa a LGTBIfobia, l’OND destaca que es produeixen casos en diferents espais: escoles, comunitats de veïns, administracions públiques, àmbit laboral i fins i tot transport públic. En aquest últim, s’han atès a 11 persones aquest 2019, majoritàriament per agressions al Metro.\nSobre els casos atesos, els drets que s’han vulnerat principalment han estat els d’integritat moral, en un 28% dels casos, la integritat física (10%), drets laborals (9%), d’informació (8%), de llibertat i seguretat (7%), de prestació de serveis (6%), d’admissió (6%) i d’habitatge (4%), entre d’altres. El tipus d’actuacions que s’han fet des de l’OND ha estat majoritàriament l’assessorament jurídic i l’orientació, suport socioeducatiu i empoderament, però també ofert a les persones víctimes de discriminació atenció psicosocial, mediació i coordinació per derivacions.\nL’OND va realitzar al llarg de 2018 un total de 224 atencions, principalment per racisme i xenofòbia (38%), LGTBIfobia (16%) i discapacitat (12%). El 57% de les situacions es van produir en espais privats, mentre que el 43% van ser en espais públics, ha detallat el consistori.


ALGUNS RESULTATS DE LA PLANTACIÓ PILOT DE LLÚPOL AL SOLSONÈS. Campanya 2021. | extensius.cat\nAquesta campanya l’únic problema sanitari destacable observat han estat danys per míldiu en alguna de les varietats més sensibles. Les varietats CASCADE i NUGGET confirmen la seva bona adaptació a la zona i bon nivell productiu. La varietat CENTENNIAL no ha mostrat una bona adaptació amb una vegetació més escassa i una alta sensibilitat a míldiu. Les varietats de nova plantació CHINOOK i COLUMBUS han mostrat un bon comportament en el seu primer any de plantació.\nL’any 2016 la Direcció General d’Agricultura i Ramaderia del DARP i l’IRTA van establir una petita plantació pilot de llúpol (Humulus lupulus L.) al Solsonès amb la col·laboració de l’Escola agrària del Solonès, per tal d’ajudar a proporcionar informació, en primer lloc sobre l’adaptació del cultiu al nostre país i en segon terme sobre maneig i material vegetal que més s’adapta a les nostres condicions.\nEn aquest article es presenten els resultats productius i el comportament observat per les varietats en assaig aquesta campanya. En un altre article es presentaran les dades de qualitat i un resum global de la plantació.\nEl dispositiu experimental consta de 5 varietats, disposades en blocs complerts a l’atzar en 3 repeticions. El marc de plantació utilitzat és de 3,5 metres d’amplada de carrer i 1,4 m de separació entre plantes. Donades les elevades necessitats hídriques del cultiu, hi ha instal·lat un sistema de reg per degoteig. El maneig de l’assaig els dos darrers anys, ha estat segons les normes de producció ecològica.\nAquesta campanya hem tingut en assaig les varietats que es detallen en la taula següent.\nEl maneig de l’assaig ha estat en producció ecològica, s’ha realitzat una poda a inici de brotació a principis de març, s’ha sembrat colza i favons com a cultiu de cobertura als carrers, s’ha realitzat un recalçat de les fileres en dos ocasions i a cada un dels dos ramals per planta s’hi ha entutorat 3 brots.\nAquesta campanya no s’han produït problemes de plagues o malalties importants. A finals de primavera hem tingut certa presència de pugons (Phorodon humili) que no han produït cap problema, durant la primavera s’han produït infeccions per míldiu (Pseudoperonospora humili) que han afectat a alguna de les varietats més sensibles en assaig, la varietat CENTENNIAL s’ha vist afectada amb certa intensitat, COLUMBUS també ha tingut cert nivell d’infecció i a la resta de varietats l’afectació ha estat testimonial. A finals de cicle, alguna de les varietats de collita més tardana ha sofert cert nivell d’infecció en els cons. Pel que fa a l’aranya roja (Tetranychus urticae) no s’han produït danys a destacar durant el cicle de cultiu.\nEn el següent gràfic podem observar el rendiment mitjà de cada varietat present aquesta campanya a la plantació.\nFigura 1. Producció de llúpol (kg/ha d’inflorescències seques al 10% humitat). Histograma dels rendiments mitjans per varietat. Campanya 2021. Olius (el Solsonès).\nLes varietats CASCADE i NUGGET han assolit un any més, bon nivell de producció, encara que una mica inferior a l’esperable en aquesta zona de cultiu, la varietat CENTENNIAL confirma el baix rendiment en les nostres zones un any més i les varietats COLUMBUS i CHINOOK han assolit un bon nivell de producció en el seu any de plantació.\nPer tant les varietats CASCADE i NUGGET confirmen la seva bona adaptació a les nostres zones, la varietat CENTENNIAL juntament amb les varietats PERLE i MAGNUM assajades amb anterioritat no han mostrat un bon comportament a les nostres contrades, caldrà seguir el comportament de COLUMBUS i CHINOOOK, que en els seu primer any de plantació han assolit un bon nivell de desenvolupament, especialment la varietat CHINOOK, mentre que COLUMBUS s’ha mostrat més sensible a míldiu.\nEn la següents taules podem observar les principals dades agronòmiques de les cinc varietats aquesta campanya.\nTaula 7. Resum de les dades mitjanes dels paràmetres agronòmics avaluats per a cadascuna de les varietats durant la campanya 2021. Olius (el Solsonès).\nTaula 8. Resum de les dades mitjanes dels períodes des de brotació fins a floració i maduresa per a cadascuna de les varietats assajades durant la campanya 2021. Olius (el Solsonès).\nEl que podríem resumir en la següent figura.\nFigura 2. Comportament agronòmic de les varietats en assaig. Campanya 2021. Olius (el Solsonès).\nEn la següent figura es pot apreciar l’evolució de l’elongació de la tija de les cinc varietats. Totes les plantes de les varietats CASCADE i NUGGET han assolit els 6 metres del sostre de la plantació, la majoria de les plantes de la varietat CENTENNIAL també. En el seu primer any de plantació algunes plantes de la varietat CHINOOK han arribat als 6 metres, encara que una ventada a la segona quinzena de juliol va trencar algunes plantes. La varietat COLUMBUS no va assolir un creixement vegetatiu com CHINOOK, però va obtenir una producció lleugerament superior a aquest.\nFigura 4. Velocitat mitjana de creixement vegetatiu. Plantació pilot experimental de llúpol. Olius (el Solsonès). Campanya 2021.\nEls períodes de collita òptims de les 5 varietats aquest campanya, han estat les que es presenten en la següent figura.\nFigura 3. Períodes de recol·lecció òptims de les 5 varietats en funció del comportament i dates de maduresa avaluades durant la campanya. Olius (el Solsonès). Campanya 2021.\nTambé s’han registrat diferències pel que fa a la longitud i pes del con segons varietats com podem veure en les figures 6 i 7.\nFigura 6. Longitud mitjana de les inflorescències (cm). Olius (el Solsonès). Campanya 2021.\nFigura 7. Pes mitjà de les inflorescències (g. per inflorescència seca al 10% humitat ). Olius (el Solsonès). Campanya 2021.\nCal destacar que s’ha observat una variabilitat més gran que altres anys entre les dimensions dels cons de cada varietat, tal i com es pot observar en la següent fotografia.\nCultius Extensius Sostenibles. Programa Cultius Extensius Sostenibles de l’IRTA


Aquesta és la quantitat que Cristiano Ronaldo hauria de pagar a Hisenda per evitar la presó abans del Mundial | Diari Català Digital 📋\n.Cristiano Ronaldo i l’Agència Tributària i la fiscalia són a prop d’arribar a un acord que eviti la presó. Segons fonts pròximes a les converses, el davanter assumiria quatre delictes fiscals i pagaria entre quota defraudada i multa uns 30 milions dividits entre la via penal i la via administrativa, encara que els números definitius no estan tancats i la defensa intenta baixar-los. A canvi, tindria una pena de menys de dos anys que, en no tenir antecedents penals, no comporta ingrés a la presó. La defensa de Ronaldo va intentar defensar la seva innocència però quan els seus testimonis clau es van girar contra ell davant la jutgessa va acabar de decidir-se a pactar. Falcao, Carvalho, Di María, Alexis, Mascherano, Coentrao, Mourinho, Marcelo i Modric ja han arribat a acords similars o estan en això.\nL’entorn de Cristiano Ronaldo sempre ha defensat la seva innocència, però al setembre de l’any passat, i després de la primera declaració davant la jutge de Pozuelo d’Alarcón que l’investiga per delicte fiscal, el davanter ja va canviar d’advocat i va fitxar l’exmagistrat de l’Audiència Nacional José Antonio Choclán, conegut per arribar a acords de conformitat en matèria fiscal. La decisió d’anar al pacte es va precipitar el passat 23 de març, quan els testimonis clau de Cristiano, càrrecs de l’Agència Tributària, es van tornar en contra seva i van declarar davant la jutge que si veien delicte fiscal en l’ús de societats ‘offshore’ que havia fet el portuguès per gestionar els seus drets d’imatge. Aquí el panorama va quedar clar: el millor era arribar a un acord que evités anar a la banqueta, on Cristiano es podria enfrontar a una petició de més de 10 anys de presó (parell Xabi Alonso Hisenda demana vuit anys per una quota defraudada molt menor).\nLa defensa del futbolista va intentar en primer lloc deixar fora de l’acusació penal l’exercici de 2014, la major de totes, ja que la fiscalia l’acusa de defraudar 8,5 milions en aquest exercici davant els 6,3 entre els anys 2011, 2012 i 2013. De moment, Hisenda acceptaria treure gran part de la quota defraudada (uns set milions) d’aquest any a la via administrativa en considerar que no hi va haver delicte fiscal en la regularització d’aquest exercici encara que sí una infracció. Això implica que aquí pagaria un 75% de multa, el que dóna un total d’una mica més de 12 milions (els números són aproximats perquè encara no estan tancats) i Cristiano es comprometria a no començar un contenciós per barallar aquesta decisió.\nEn via penal quedarien altres set milions, encara que la defensa del davanter aspira a baixar la quota una mica més i investigar si els seus patrocinis havien de tributar per ells a Espanya o no. A aquesta quota caldria aplicar-li una multa entre el 60% i el 80% (la paradoxa d’aquests casos és que en via administrativa de vegades la multa és més gran que en un jutjat penal). És a dir, que amb la multa serien altres 12 milions en via penal, de nou en nombres rodons.\nEntre quotes i multes, Ronaldo afrontaria el pagament d’uns 24 milions. A això caldria sumar els interessos des de 2011. Pel que les fonts consultades estimen que caminarà sobre els 30 milions la suma total. Algun fins i tot vaticina que pot arribar a 35 milions. Les xifres poden encara variar, però aquest és l’ordre de magnitud que es maneja.\nFonts de l’entorn del jugador van afirmar ahir que no podien donar per bones aquestes xifres perquè encara s’estan discutint ia més el cas es porta sota confidencialitat. En el fisc hi ha malestar amb la publicació de notícies que atribueixen al voltant del futbolista segons les quals Hisenda estava dividida en aquest tema i que hi va haver tracte de favor amb Messi i amb altres futbolistes. La condemna de conformitat evitaria a l’Agència Tributària un complicat judici i el davanter seure a la banqueta amb la certesa que en cas de perdre difícilment eludiria la presó. En els últims anys s’han multiplicat aquests acords davant la duresa dels jutges amb la crisi econòmica. Per Ronaldo té un altre avantatge, ja que tots els seus assessors es estalviarien la banqueta, especialment el superagent Jorge Mendes, que amb aquestes conformitats ha sortejat a la Justícia espanyola.\nLa campanya d’Hisenda per l’ús de societats a l’estranger per portar els drets d’imatge ha estat reeixida\nLa quantia de l’acusació contra Ronaldo supera amb molt la que va patir Messi, condemnat pel Suprem a uns set milions entre quota i multa. Falcao va pagar una quantitat similar per tenir una condemna de conformitat. En el cas de Cristiano Ronaldo la quantitat que s’acordi és molt rellevant perquè el portuguès està negociant amb el Reial Madrid la seva renovació. Actualment cobra una mica més de 20 milions nets a l’any, segons fonts del sector, lluny de Messi o Neymar. El futbolista ha plantejat que el Reial Madrid pagui la multa però el club es nega, entre altres coses pel precedent que suposa en un sector en què la majoria dels futbolistes han estat acusats i / o inspeccionats, però sí que pot fer-li una millora tal que el pagament a Hisenda sigui suportable. Per això l’acord amb Hisenda serà rellevant en el nou contracte i, segons fonts del sector, les parts busquen tancar-lo abans del Mundial. La instrucció a Pozuelo mentrestant segueix amb noves declaracions tot i que en aquests casos hi ha temps d’arribar a una conformitat fins al minut abans de la vista oral.\nLa campanya d’Hisenda per l’ús de societats a l’estranger per portar els drets d’imatge ha estat reeixida. Va començar a Barcelona amb Messi, Mascherano, Alexis i Eto’o. Quan l’any passat el Suprem va ratificar la condemna a Messi ja estava en marxa una ronda de denúncies a Madrid amb la qual es pot formar un gran equip, la majoria de l’entorn de Jorge Mendes. Carvalho, Coentrao, Marcelo, Modric, Cristiano, Falcao i Di María ja han passat per caixa. L’últim és José Mourinho, segons va revelar ‘El Mundo’. Des de Barcelona ja no es diu que l’Agència Tributària dóna tracte de favor als futbolistes del Madrid. Altres estan en inspecció, com James Rodríguez o Diego Costa, com va avançar El Confidencial.\nCristiano Ronaldo hacienda


centre catòlic mataró: Butlletí 363 - ESPECIAL ECONOMIA CIRCULAR\nButlletí 363 - ESPECIAL ECONOMIA CIRCULAR\nSostenible obre un especial per entendre què és l'economia circular i passar del plànol panoràmic a la concreció d'iniciatives que ja són o poden ser implementades a municipis i ciutats de Catalunya.\nQue les economies funcionin realment de forma circular és un imperatiu del nostre temps, però només una comprensió profunda podrà instal·lar el nou model econòmic amb la celeritat necessària i el convertirà en una alternativa real. Per això volem oferir un espai de reflexió amb especialistes i abordar el concepte des de la concreció d’experiències que ja estan tenint lloc al territori i a les empreses.\nREFLEXIÓ | NOTÍCIES | RECURSOS | BONES PRÀCTIQUES | ESPECIAL\nJosep Maria Tost: "Catalunya serà circular o no serà"\nJosep Maria Tost, director de l'Agència de Residus de Catalunya, ens planteja en aquesta entrevista per què Catalunya ha d'apostar per una economia amb una visió circular i sostenible. Segons el seu parer, des dels anys 90 es treballa en aquesta línia però ara tenim una terminologia que ho recull i regula de manera integrada: Economia circular. En el marc de la Jornada de Prevenció de Residus d'enguany, centrada en la simbiosi industrial, Tost ens recorda d'on venim, on som i on hem d'arribar per esdevenir un sistema sostenible, equitatiu i circular.\nSladjana Mijatovic: “El 2050 l’economia ha de ser totalment circular a Amsterdam i a tots els Països Baixos”\nLa ciutat d’Amsterdam es la més ambiciosa del món pel que fa a l’impuls de la transició cap a una economia circular. Sostenible ha entrevistat Sladjana Mijatovic, que des del 2014 treballa per a l'Oficina de Tecnologia com a Responsable d'Innovació Circular d’Amsterdam. Sladjana Mijatovic ens explica quins objectius s’ha marcat la ciutat en aquest terreny, en què consisteix la seva estratègia i com l’està desplegant en diferents àmbits, projectes, i iniciatives.\nAlguns noms de l'economia circular a Catalunya\nL’economia circular es basa en la racionalització dels cicles dels recursos (materials, aigua i energia) i la maximització de la utilitat i el valor dels productes, components i materials. S’oposa al model lineal d'extreure, fabricar, usar i llençar, i prima la prevenció de la generació de residus, la reutilització, la remanufactura i el reciclatge dels materials i productes existents. Amb aquest breu reportatge volem fer un tast de quatre projectes públics i privats que volen implantar una economia circular.\nEl concepte d'economia circular no és nou, però cada cop s'està dotant de més contingut i s'està ampliant el seu abast i significació. Avui a més, comencem a parlar de ciutats circulars. Transitar cap a una ciutat circular implica incorporar l'economia circular en l'estratègia de ciutat des del punt de vista de les activitats i del sistema productiu, però també des de la ciutadania i de les pròpies polítiques locals.\nÀmbit B30. L'economia circular a Catalunya\nAquest reportatge d’Àmbit B30 aprofundeix en el concepte d’economia circular, a través de la intervenció de diferents experts i l’anàlisi de diverses iniciatives que ja estan posant en marxa aquesta economia regenerativa, que pretén tancar el cicle dels materials, i eliminar la idea de residu. Això significarà repensar tota la indústria i el consum.\nEl més sorprenent que he après navegant sola pel món. Per Ellen MacArthur’s\nQuè es pot aprendre quan hom navega pel món pel seu compte? Quan Ellen MacArthur va fer la volta al món, sola, portant tot el que necessitava amb ella, va tornar amb una nova idea sobre la manera com funciona el món, com a lloc de cicles entrellaçats i recursos finits, on les decisions que prenem avui afecten el que queda per demà . Proposa una nova i atrevida manera de veure els sistemes econòmics del món: no tan lineal, sinó circular, on tot té lloc.\nCatalunya acollirà el Circular Economy Hotspot l'any 2020\nLa candidatura de Catalunya ha guanyat el procés per a acollir l’edició de l’any 2020 del Circular Economy Hotspot, una trobada internacional de governs, empreses i organitzacions, on els països mostren les seves polítiques i accions encaminades cap al desenvolupament de l’economia circular. Així, Catalunya podrà ser la seu d’aquesta important trobada i mostrar a la resta de països participants totes les iniciatives i projectes que promouen l’economia circular, tant des de l’administració pública, com des de l’àmbit privat i no governamental.\nEs presenta Catalunya Circular, l'observatori d'economia circular de Catalunya\nAmb una vintena d’associacions i entitats ja adherides, la plataforma permet compartir bones pràctiques perquè serveixin d’exemple per a altres entitats o empreses, i mostrar l’avanç i el grau de compromís de la societat catalana en aquesta matèria.\nPrimer Anuari d'Economia Circular a Espanya 2018\nEl I Anuari sobre Economia Circular a Espanya 2018 ofereix, entre altres dades, quina és la posició global d'Espanya respecte a l'Economia Circular a Europa -valoració quantitativa i rànquings a partir de la bateria d'indicadors i temes seleccionats per la Comissió Europea / EUROSTAT - i quins països tenen una economia més / menys circular.\nPrimer tool kit d’economia circular d’aplicació al món rural\nL’Associació pel Desenvolupament Rural de la Catalunya Central ha desenvolupat una eina online que permet a les empreses avaluar la seva circularitat, i alhora identificar nous projectes d’economia circular que poden desenvolupar des de la seva activitat empresarial. Aquesta eina rep el nom “EnCercla”, i serà d’obligada utilització per part de les empreses que sol·licitin un ajut Leader en la propera convocatòria al 2019 a la Catalunya Central.\nGuia sobre Economia Circular i Verda al món local: Com passar a l’acció i eines per als ens locals.\nProjecte pioner d'economia circular a la Seu d'Urgell per a l'eliminació de bosses de plàstic en comerços\nLa iniciativa substituirà les bosses de plàstic d’un sol ús per bosses compostables, que es podran aprofitar per llençar els residus orgànics domèstics i millorar la qualitat del compost que se n’obtingui. També es reduirà el consum de bosses d’un sol ús per pesar fruita i verdura gràcies a la introducció de bosses reutilitzables.\nEl Congrés Rubí Brilla assenyala l’economia circular com l’impuls per canviar el model energètic\nLa cinquena edició de la proposta ha escollit el projecte ‘Pesa i Pensa’ de Campos Estela com la millor experiència d’economia circular de proximitat. Prop de 200 persones s'han inscrit per participar en la cinquena edició del Congrés Rubí Brilla pel canvi de model energètic que enguany ha tractat l'economia circular.\nEl sistema econòmic i productiu actual és, senzillament, insostenible. La manera com produïm i consumim bens i aliments no pot mantenir-se per sempre. Simplement perquè les matèries primeres de les quals ens nodrim són finites i no es regeneren, ni de lluny, al ritme del creixement de població i, per tant, de la demanda a escala planetària. El reciclatge, imprescindible, no és suficient per trencar amb aquest cercle negatiu.\nA new bioeconomy for a sustainable Europe\nLa Comissió Europea ha presentat un pla d'acció per desenvolupar una bioeconomia sostenible i circular que serveixi a la societat, el medi ambient i l'economia d'Europa.\nLes 14 accions concretes del Pla d'acció persegueixen 3 objectius concrets: Incrementar i reforçar els sectors amb base biològica; executar ràpidament la bioeconomía a tot Europa i protegir els ecosistemes i comprendre les limitacions ecològiques de la bioeconomia. En aquest vídeo podeu trobar una primera informació sobre el pla.\nInfografia sobre les dades de la bioeconomia a Europa, recollides al Pla d'Acció per desenvolupar una bioeconomia sostenible i circular que serveixi a la societat, el medi ambient i l'economia d'Europa.\nQue les economies funcionin realment de forma circular és un imperatiu del nostre temps, però només una comprensió profunda podrà instal·lar el nou model econòmic amb la celeritat necessària i el convertirà en una alternativa real. Per això volem oferir un espai de reflexió amb especialistes i abordar el concepte des de la concreció d’experiències que ja estan tenint lloc al territori i a les empreses. Seguiu l'enllaç per veure tots els continguts de l'especial.\nExposició Actuem amb Energia a Gavà\nExposició "El retorn de la llúdriga al Tenes"\nPublicat per ccm a dilluns, de desembre 10, 2018


Llibres – Pàgina 8 – Orfes de memòria\nHistoria de l’altre. Israel i Palestina, un conflicte, dos mirades\nVaig comprar aquest llibre, editat per la Editorial d’Intermón Oxfam en un Sant Jordi de no fa gaires anys. El vaig triar perquè tractava aparentment un tema tan complex com el conflicte entre palestins i israelians, un tema tant feixuc i amb unes posicions tan confrontades que hem venia de gust aprendre’n alguna cosa més. Fins ara la meva opinió sobre aquest conflicte era més aviat equilibrada, vull dir que considerava els israelians un poble amb líders agressius amb ganes de dominar la zona, utilitzant la força però sobretot les pressions polítiques i econòmiques, treient-se de la màniga uns drets històrics per ocupar i esclafar un poble, i per a mi els palestins eren un poble oprimit primer pels seus propis dirigents, després pels dirigents àrabs veïns i finalment per les forces d’ocupació que forçaven la seva gent a convertir-se en allò que segurament mai s’havien ni tan sols imaginat: homes i dones desesperats.\nAquest llibre no m’ha descobert gran cosa, si de cas ha reforçat la idea que tenia ja preformada. I és que allò no s’acabarà mai, mentre un sol palestí o un sol israelià quedi dempeus. Senzillament han comès tantes barbaritats, durant tant de temps, que s’ha de ser un sant per perdonar el que han d’oblidar si volen viure en pau. Ja poden anar fent fulls de ruta i iniciar converses… Allò és un avisper.\nPerò centrant-me en el llibre, relata les experiències dels israelians per una banda i la dels palestins per una altra. Experiències colpidores en molts casos, relata situacions totalment inverosímils i que fan bullir la sang a qualsevol. És interessant de llegir, tot i que no segueix un esquema linial. M’explico: El llibre es divideix en 3 parts històriques, on cada una de les faccions narra els fets tal hi com els va viure. Primer comença la visió israeliana, després la palestina. Però amb la particularitat tan mal trobada de fer que les pàgines senars narrin els fets israelians, i les parells les dels palestins, tot indissoluble. Suposo que hauran volgut equiparar el llibre amb la realitat. Això provoca confusió i una mala bava creixent, quan t’adones que vas perdent el punt on et trobaves de la lectura. Un llibre recomanable, però prepareu-vos per a portar la lectura com si estessiu llegint un article tècnic, amb referències amunt i avall, canviant de pàgines continuament i amb el cap ben clar, sinó us fareu un embolic ben aviat.\nPublicat el 22 setembre 2010 Categories LlibresEtiquetes conflicte, crítica, llibresDeixa un comentari a Historia de l’altre. Israel i Palestina, un conflicte, dos mirades\nL’última lliçó (Randy Pausch), Ed. Rosa dels Vents\nÉs un llibre dels que es poden anomenar d’autoajuda (horror!!!). És amè i fàcil de llegir, és impactant, és bonic. No es tracta de cap novel·la, més aviat tiraria cap a una mena d’autobiografia, però tampoc. És el resultat d’unes converses amb un periodista, arran d’una conferència de l’autor poc temps després de ser diagnosticat de càncer terminal. L’autor, eminent científic i catedràtic als USA un cop coneix la seva condició terminal decideix fer una última conferència (la podeu veure aquí, al youtube, ja porta gairebé 12 milions de visualitzacions) que serveixi d’inspiració per als seus fills i de comiat pels seus amics i col·legues. I escriu, o millor dit fa escriure el llibre The Last Lecture, L’última lliçó, com una mena de manual per a valorar la vida i millorar la nostra eficiència -per a disposar de més temps per a viure intensament-.\nA mi m’ha encantat. Hi ha capítols que senzillament són emocionants. El 19, sense anar més lluny, titulat Una història de cap d’any. Narra el naixement del seu fill Dylan. Qualsevol pare s’emocionarà en llegir-ho. I si ha viscut alguna experiència similar…\nTítol: L’última Lliçó\nPuntuació personal: 850/1000\nPublicat el 22 agost 2010 22 agost 2010 Categories LlibresEtiquetes autoajuda, crítica, llibresDeixa un comentari a L’última lliçó (Randy Pausch), Ed. Rosa dels Vents\nHòmens de palla, dies de vent (Manuel Pérez Berenguer), Arola Editors\nÉs un assaig teatral curiós. Feia temps que no llegia teatre, tot hi ser un génere que durant un temps hem va apassionar vertaderament. Aquest llibret de 120 pàgines es llegeix en un tres i no res, i el que m’ha agradat més és que de tant ben escrita i descrita me l’he imaginada perfectament i l’he recreat mentalment, amb l’accent valencià tant esplèndid dels personatges. La història en sí no m’ha entusiasmat, però. M’ha semblat tot plegat massa teatral, i és que jo prefereixo el teatre clàssic, on tot és teatral però aclaparadorament atractiu. Del fet d’haver-la imaginada tant bé sé que no m’hagués agradat si l’hagués anada a veure. La descripció de l’obra diu que és una reflexió sobre el destí, i també que és una obra densa, de diverses lectures, trufada de delicades claus ocultes. No en tinc cap dubte, però m’hauria d’haver agradat molt més per a dedicar-li una segona lectura. Amb tot, ja que l’obra és tant amena de llegir, el més pesat és el pròleg, que he trobat absolutament ferragós i innecessariament afalagador cap a l’autor.\nTítol: Hòmens de palla, dies de vent (Una reflexió sobre el destí)\nAutor: Manuel Pérez Berenguer\nPuntuació personal: 320/1000\nPublicat el 22 agost 2010 Categories LlibresEtiquetes crítica, llibres, teatreDeixa un comentari a Hòmens de palla, dies de vent (Manuel Pérez Berenguer), Arola Editors\nEl consol (Anna Gavalda), Edicions 62\nUn llibre en general força bò, tot hi que la novel·la ja ha deixat d’estar entre els meus centres d’interès fa molts anys. Jo el dividiria en 3 parts absolutament diferenciades: L’inici absolutament lamentable. El que hem va costar de passar de la pàgina 200! De fet, encara no entenc com no el vaig deixar de banda. L’autora en aquesta novel·la sembla que ha decidit experimentar, i fa anar al lector d’una banda a l’altra, narrant ara el passat, ara el present i de nou el passat, sense ajudar al pobre nàufrag ni tan sols avisant-lo de qui està parlant en cada moment. Té la feliç idea de tenir-nos completament perduts i aborrits fins al nus, que en altres textos podria molt ben ser la introducció. Aquí tot comença a prendre cos, entenem (finalment!) què estem llegint… i enganxa. Enganxa tant que és una delícia de llegir de la pàgina 200 i escaig fins jo diria gairebé la 400. Després, el final, és poc lluït. Languideix lentament, somerament, gairebé se’l podria haver estalviat. Ei, consti que no me n’arrepenteixo d’haver-la llegit, però trobo que podria haver començat una mica abans a construïr una història digerible per al lector.\nPel que he trobat per internet aquesta autora ha fet anteriorment novel·les que han apassionat els seus lectors, essent aquesta (darrera?) la que els ha descol·locat del tot. Aparentment té tot un club de fans incondicional, si més no a França.\nLa història narra principalment la vida d’un arquitecte de renom internacional, amb un matrimoni que s’apaga i una filla adolescent que l’adora però que li posa difícil. Comença bucejant entre el seu passat (curiós…) i el del seu amic Alexis i sa mare Anouk (o Manouk), una dona que marcarà tot el tempo de la història i al voltant de la qual gira i convergeix tota la història. Posteriorment es centra més en el present, tot hi que fins al final juga amb aquests flashbacks que tant li agraden a l’autora. El llibre agafa embranzida quan el protagonista arriba a una espècie d’antic castell, amb els seus terrenys, la seva granja, les seves quadres i tot plegat… habitat per una dona curiosa, barreja d’ell mateix i de la seva preciada Anouk, i tota la prole (d’infants però també d’animals) pròpia i extranya que hi conviuen. És un viatge introspectiu del personatge per a retrobar-se amb ell mateix i tancar pàgines del passat que han quedat obertes.\nTítol: El Consol\nPuntuació personal: 595/1000\nPublicat el 7 juliol 2010 Categories LlibresEtiquetes crítica, llibres, novel·laDeixa un comentari a El consol (Anna Gavalda), Edicions 62\nPàgina prèvia Pàgina 1 … Pàgina 7 Pàgina 8


La Fundació Mies van der Rohe i la Galerie Nordenhake presenten la intervenció “Fifteen stones (Ryōan-ji)” de Spencer Finch.\nEl programa d’intervencions artístiques al Pavelló Mies van der Rohe genera una hibridació entre disciplines artístiques que contribueix a la difusió de la cultura arquitectónica, estimula el debat i la reflexió crítica, i genera noves mirades sobre les respostes de l’arquitectura als reptes que enfronta la societat.\nRyōan-ji, “el temple del repòs del drac”, es troba situat a Kyoto i evoca el seu cèlebre karesansui (jardí zen), considerat una de les obres mestres de la cultura japonesa. Sobre una superfície de grava blanca de 25x10m, gairebé les mateixes dimensions que l’estany del Pavelló Mies van der Rohe, es disposen quinze pedres de tal manera que no és possible veure-les a la vegada, sigui quina sigui la posició de l’observador. Aquesta composició abstracta de pedres en l’espai que incita a la meditació, està oberta a la interpretació, de la mateixa manera que Fifteen Stones. La proposta també fa referència als lligams entre el Moviment Modern i concretament l’obra de Mies van der Rohe, i el precedent japonès. Poques vegades s’han proposat connexions directes entre la manera de pensar i de treballar de l’arquitecte alemany i la base filosòfica i conceptual de la cultura japonesa. Aquesta proposta ens permet reflexionar sobre els aspectes més lírics de l’obra de Mies van der Rohe i un dels materials més destacats del Pavelló, la pedra, en aquest cas en el seu estat natural i establint un diàleg amb el travertí tallat, polit i penjat que forma les parets, el paviment i el banc des del qual s’observa la composició.\nSpencer Finch treballa utilitzant una gran varietat de mitjans, incloent aquarel·la, fotografia, vidre, electrònica, vídeo i llums fluorescents. Tracta els conceptes elusius de la memòria i la percepció a través d’instal·lacions lleugeres. Algunes de les seves obres més conegudes són: The River That Flows Both Ways (New York High Line Park) i Trying to Remember the Color of the Sky That September Morning (National September 11 Memorial & Museum).\n“El Jardí Ryōan-ji de Kyoto i el Pavelló Mies van der Rohe de Barcelona són dos dels meus llocs preferits del món. Malgrat les seves moltes diferències, per mi són increïblement semblants pel fet de generar pensament en quant a éssers humans veient i movent-nos per l’espai. Wittgentstein va dir: “Recorda la impressió que deixa la bona arquitectura; transmet pensament: fa que vulguem respondre amb un gest” (Culture and Value, The University of Chicago Press, 1984). Considero que quan estic en qualsevol d’aquests llocs, el meu cervell treballa amb la directa posada, intentant assimilar l’espai; al Pavelló amb la relació entre interior i exterior i la construcció en el lloc, i a Ryōan-ji, amb les pedres relacionant-se entre sí i amb un paisatge metafòric més ampli. Tots dos llocs són profundament humans, es tracta de sentir-se com un ésser físic i viu en relació amb el món i també d’un assoliment gegant d’un profund pensament abstracte, gairebé com descobrir un complex teorema matemàtic. Al deixar caure una versió de Ryōan-ji a l’estany reflectant del Pavelló i veient aquests dos miracles de la humanitat un al costat de l’altre, espero que el meu cervell exploti.”\n27 de Setembre – Inauguració


El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha considerat aquest dijous que és propi de "mètodes del segle XIX" tancar una web com la del referèndum, i ha assumit la responsabilitat que ja existeixi una altra en funcionament amb el mateix contingut --ell mateix l'ha tuitejada--.\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha considerat aquest dijous que és propi de “mètodes del segle XIX” tancar una web com la del referèndum, i ha assumit la responsabilitat que ja existeixi una altra en funcionament amb el mateix contingut –ell mateix l’ha tuitejada–.\nEn una entrevista de TV3 recollida per Europa Press, ha advertit l’Estat que no es poden posar portes al camp, i ha avisat que en ple segle XXI la gent té moltes maneres de superar “aquests murs virtuals” com el mur que s’ha buscat posar ordenant-se tancar la web a través de la Guàrdia Civil.\n“El món de la comunicació electrònica no té fronteres. Poden fer caure una web, però, si s’ha previst que pot passar, doncs automàticament en poses una altra en marxa”, i ha considerat que actes com aquest són propis de països com la Xina.


Com funciona el Psicoanàlisi? Mètode Psicoanalític | wikiNoticia\nHas vist faltes en alguna notícia? WikiNoticia la fem entre tots! Si et registres podràs corregir els errors que has vist. Llegeix com funciona WikiNoticia o registrat!\tCom funciona el Psicoanàlisi? Mètode Psicoanalític\nSocietat i Tu\t- Psicologia\tdijous, 14 de juny de 2012 14:26\tT'has plantejat alguna vegada fer una teràpia psicoanalítica? Avui en DePsicologia.com t'expliquem tots els secrets del mètode psicoanalític i desmitifiquem aquest tipus de teràpia.\nL'orientació dinàmica o psicoanalítica ha generat diferents vessants des de l'obra de Freud i cadascuna d'elles presenta diferències a l'hora de realitzar una teràpia psicoanalítica que es veuen reflectits en el temps de sessió, la freqüència de sessions, el treball transferencial, etc.\nPer a aquest article ens centrarem en el mètode psicoanalític des de la teoria de Freud:\nL'associació lliure és el pilar del psicoanàlisi i, en primer lloc, hem de diferenciar-ho del concepte d'introspecció que és la recerca conscient d'un determinat material psíquic.\nEls psicoanalistes defineixen l'associació lliure com una meta i no un punt de partida, és a dir, que per poder arribar a realitzar associació lliure durant la sessió es necessiten uns requisits previs.\nUn aspecte important perquè s'estableixi l'associació lliure és que prèviament es realitzi una transferència positiva entre l'analista i l'analitzant, concepte que veurem posteriorment. Un aspecte fonamental i que ha d'especificar l'analista, és que l'analitzant (el pacient) ha de fer tot esforç per deixar-se portar i parlar de les seves ocurrències, oblidant-se de l'aspecte lògic de la comunicació, és donar-li veu a l'inconscient.\nEn la mesura del possible, l'analista ha de mantenir una atenció parejamente flotant, és a dir, ha de quedar-se en la superfície del discurs de l'analitzant mantenint el mateix nivell d'atenció tant a les coses que podrien semblar rellevants com als simples detalls.\nAixò el que suposa és que el contingut no sempre és el més important, com en la interpretació dels somnis, cal estar atent tant al fonamental com al detall perquè de vegades el més insignificant resulta ser el més important.\nLa transferència és un aspecte molt comú que té lloc tant en la vida quotidiana com en la clínica. Entenem per transferència el desplaçament d'una representació a una altra, la qual cosa suposa que una mateixa representació pot tenir diferents significats com ocorre en el somni.\nLa transferència al principi s'entenia com un impediment per realitzar la teràpia, posteriorment es veu que és un fals enllaç que informa d'alguna cosa que el pacient no pot posar en paraules, arribant a dir Freud que “és el terreny en el qual es desenvolupa la cura psicoanalítica”.\nAl món psicoanalític es diferencien dos tipus de transferències que poden facilitar o impedir que es realitzi una teràpia d'aquest tipus:\nTransferència positiva, denominada com a transferència sublimada o no neurótica, és una transferència conscient que permet el treball analític, que anima al pacient a seguir parlant, a confiar, a treballar i acudir a sessió.\nTransferència d'experiència negativa és aquella que queda relegada a l'inconscient i produeix displacer. Aquest tipus de transferència impedeix el treball analític ja que una vivència o experiència negativa es desplaça a la figura de l'analista o també pot actuar com a resistència.\nUn tipus de transferència que es buscarà i potenciarà per part de l'analista durant les sessions és la neurosi de transferència, és una neurosi que abans no estava, és el veritable espai de l'anàlisi.\nLa interpretació que realitza a l'analista sempre està dirigida al desig inconscient pel que en moltes ocasions l'analitzant pot rebre respostes que no esperava ja que una interpretació psicoanalítica rellança la pregunta per l'enigma, pel desig.\nAquest aspecte de la interpretació és el que ho diferencia d'un altre tipus de teràpies ja que no busca donar sentit a les coses, que seria tapar, sinó que la interpretació tendeix a obrir noves preguntes i reflexions per l'analitzant.\nLa teràpia analítica és un treball comú entre analista i analitzant, els vincles que s'estableixen són forts. Es podria dir que és un lloc on poder pensar en un mateix, en el que li porta a actuar d'una determinada manera, la seva forma de pensar, la forma en què establim les nostres relacions, etc.\nPersonalment, és una de les teràpies que més interessants em resulten.\nLa importància de les teories Freudianas\nUn altre debat sobre Psicoanàlisi


Oferta de treball: PERSONAL NOVA OBERTURA HOSTALERIA Alta: 30/04/2019 Codi: 10142\nActivitat de l'empresa Bars i Cafeteries\nCategoria ÀREA D’HOSTALERIA: Cuiners, cambrers i similars\nEmpresa especialitzada en gelats artesanals FERRETI GELATO, cafeteria i menjars preparats amb 50 punts de venda obre un nou local a Castelldefels platja. Necessita incorporar nou personal per cobrir les vacants de plantilla, dels perfils encarregats/des de botiga (2) i cambrers/es (4).\n-Experiència de 4 anys en tasques similars en cafeteries, geladeries, bars, restaurants per els lloc de feina d'encarregat. Molt valorables per llocs de cambrer/a, pot ser també primera feina.\n-Persones flexibles, amb disposició per treballar de cara al públic\nEs valorarà CP Hostaleria o similar i domini del anglès o un altre idioma.\n-Es realitzarà una formació a càrrec de l'empresa, per a la aprendre la preparació de gelat artesanal, es farà un training a botiga actives, aprendre sistema informàtic de comandes, etc 15 dies abans de l'inici de l'obertura del local.\n-Horari: Diferents opcions, torn de matí o de tarda. (Flexibilitat)\n-Jornada: jornada complerta o mitja jornada (Flexibilitat)\n-Tipus de contracte: indefinit/durada determinada per reforç estiu...\n-Salari: conveni hostaleria. Fixe+objectius a repartir entre la plantilla\nIncorporació Juny 2019\nEs convocarà a totes les persones que sol.licitin l'oferta i encaixin amb el perfil a una sessió informativa junt amb l'empresa per realitzar la selecció del personal a les instal.lacions de La Guaita.


L'alcaldessa de Madrid "meditarà" avui amb el seu equip si cessa el regidor de Cultura pels tuits polèmics\nGulliermo Zapata, que ja ha demanat disculpes, va fer unes piulades, anys enrere, amb contingut antisemita i ofensius per a les víctimes del terrorisme\n4 min. Madrid 15/06/2015 13:06\n260x366 Manuela Carmena, en una imatge d'arxiu / EFE Manuela Carmena, en una imatge d'arxiu / EFE\nL'alcaldessa de Madrid, Manuela Carmena, es reunirà avui dilluns amb el nou regidor de Cultura i Esports, Guillermo Zapata, i amb els membres del seu equip (Ahora Madrid) per "meditar" les mesures a prendre, "amb tranquil·litat i temprança", pels polèmics tuits de Zapata, a qui, segons ha dit, "no descarta cessar". El regidor, que ja ha demanat disculpes, va fer unes piulades, anys enrere, amb contingut antisemita i ofensius per a les víctimes del terrorisme. Les piulades, que han sortit a la llum aquest cap de setmana arran de la denúncia de diversos usuaris a Twitter, han generat una forta crítica política i social que s'ha traduït en múltiples peticions de dimissió des de l'oposició.\nEn declaracions al programa 'La Sexta Noche' aquest diumenge, Carmena ha assenyalat que avui parlarà amb Zapata i amb el seu equip de govern per "meditar més" aquest assumpte i abordar-lo "amb tranquil·litat i temprança", ja que, segons ella, les decisions "no poden ser pressentiments", sinó que "cal que meditar-les".\nL'alcaldessa ha insistit que vol dialogar amb Zapata i escoltar les seves explicacions i, només al final, i davant la insistent pregunta de l'entrevistadora sobre si es planteja arribar a cessar al regidor de Cultura, ha respost que "no ho descarta".\n"L'humor negre no pot ser cruel", ha asseverat la recentment investida alcaldessa de Madrid, que a més ha recalcat que Zapata ha demanat disculpes, a petició seva, al pare de Marta del Castillo pel comentari que va escriure a la xarxa en el qual assenyalava que "Rajoy promet ressuscitar l'economia i Marta del Castillo". El pare de la jove sevillana assassinada, el cadàver de la qual encara no ha aparegut, ha confirmat aquest matí la trucada.\n"Sempre m'ha agradat l'humor negre i cruel. Ho considero una expressió sana per riure'ns dels horrors que fem els éssers humans"\nAmb la polèmica servida, Zapata va demanar disculpes dissabte per alguns "acudits" que es trobaven al 'timeline' del seu compte a Twitter –@casiopeaexpres, que ha estat eliminat– i que estaven "produint empipament", va dir. "Ho sento si és així", va afegir, alhora que va assegurar que l'Holocaust li sembla "deplorable i terrible". Aquest últim comentari es referia a alguna de les piulades polèmiques fetes per ell, com per exemple: "Com posaries cinc milions de jueus en un 600? Al cendrer". Davant això, Zapata va assenyalar que no és "en absolut antisemita", sinó "al contrari", assenyalant que sempre li ha "interessat la cultura jueva" i que no l'ha volgut "criminalitzar mai". "Sempre m'ha agradat l'humor negre i cruel. Ho considero una expressió sana per riure'ns dels horrors que fem els éssers humans", va afegir.\nTot i així, va assenyalar que entén que "no és el mateix un tuit fet per una persona anònima que l'expressió d'un representant públic". "Demano disculpes, en aquest sentit", va afegir Zapata, que va apuntar que els tuits portaven cometes perquè el "context era citar acudits en una conversa sobre els límits de l'humor".\nZapata també va assegurar que havia escrit a Irene Villa, víctima d'un atemptat d'ETA, per disculpar-se, ja que un dels seus tuits feia un "acudit" sobre ella. En concret, deia: "Han hagut de tancar el cementiri de les nenes d'Alcàsser perquè no hi vagi Irene Villa a buscar recanvis". Villa, que també té Twitter, va treure ferro a l'assumpte i va assenyalar que "cap problema", alhora que va afegir que el seu "acudit favorit" és el que la defineix com a "dona explosiva".\nEn un article en un blog creat expressament, Zapata detalla que la conversa a Twitter "va derivar del fet ocorregut al gener del 2011, quan el director de cinema Nacho Vigalondo va ser acomiadat del diari 'El País' per escriure diversos tuits amb un suposat contingut negacionista de l'Holocaust, quan era només una broma". L'ara regidor afegeix: "Aquells dies es parlava molt a les xarxes socials sobre els límits de l'humor i el que pot ser objecte de broma i el que no. Aquells tuits meus tenien per objecte assenyalar alguns acudits que van ser d'ús comú –aquest és el motiu que estiguin escrits entre cometes– durant un període de temps en certs àmbits, en concret el de Twitter, i que són profundament incorrectes per la seva crueltat".\n'Els límits de l’humor', article de Guillem Sans\nDeu anys de pau a Euskadi\nEuskadi i Galícia inauguren les eleccions postcovid


Convocada una vaga d'emissions d'IB3 de quatre dies coincidint amb les eleccions espanyoles\nConvocada una vaga d’emissions d’IB3 de quatre dies coincidint amb les eleccions espanyoles\nEls treballadors denuncien que fa catorze anys que tenen el salari congelat\nEls empleats del departament d’Emissions d’IB3 han estat convocats a una vaga de quatre dies coincidint amb les eleccions espanyoles del 10-N, ‘per la nostra falta de drets i abundància d’obligacions, la falta de personal i per un salari digne, congelat des de fa 14 anys’. Els delegats de personal de l’empresa concessionària d’aquest servei, Videoreport-Emissions IB3, han criticat en un comunicat ‘la passivitat dels polítics responsables de torn’ en vista de la situació d’aquests empleats i ‘l’abandó de les institucions’. La vaga començarà dissabte 9 de novembre a les 21.00 i s’acabarà dimarts 12 de novembre a les 0.30.\nAlgunes altres raons de la vaga són la situació de desigualtat laboral que arrosseguen i la precarietat laboral ‘normalitzada’. També es queixen que no es respecten els acords laborals, ni el conveni col·lectiu, ni la conciliació familiar.\nEls treballadors asseguren sentir-se explotats per Videoreport i han decidit de convocar aquesta vaga amb la finalitat de reivindicar els seus drets, la igualtat i la dignitat dels treballadors subcontractats que ‘fem IB3 les 24 hores del dia, els 365 dies de l’any’.\nEls treballadors conclouen el comunicat amb aquest lema: ‘Per un treball digne. Per una radiotelevisió pública de qualitat.’