Uns veïns d'uns pisos de protecció oficial de Berga denuncien la manca d'\nUns veïns d'uns pisos de protecció oficial de Berga denuncien la manca d'higiene per part d'uns inquilins\nA causa de la no-actuació de la Generalitat, demanen urgentment el servei d'un inspector de sanitat\nper Redacció/A.V. divendres, 21 de juliol 2017 - 11:11h | Actualitzat a 18/07/2018 17:34h\nL'habitatge dels denunciats està ple d'escombraries que desprenen males olors. | CatalunyaDiari.cat\nUna dona que viu a un bloc de protecció oficial del polígon industrial de Berga, a la comarca del Berguedà, s'ha posat en contacte amb CatalunyaDiari.cat per denunciar la greu situació que està patint. Ella i els altres veïns que habiten l'edifici es veuen obligats a conviure amb una família que, suposadament, els està causant moltes molèsties. Molèsties que, tal com ha informat l'afectada, van des de problemes d'higiene a l'escala fins a l'acumulació d'escombraries a l'ascensor, passant per enfrontaments agressius amb l'home en qüestió. «Fa un any i mig que visc aquí i ja no aguanto més. Els altres veïns des de 2011 que estan denunciant la situació», explica indignada l'afectada. El 23 de gener de 2016 van denunciar la gravetat dels fets al Departament d'Habitatge de la Generalitat de Catalunya, qui controla els habitatges de lloguer social. Segons recorda, els van donar la raó. No obstant això, «no van fer res» per ajudar-los. «Només van enviar unes assistentes que no van servir de res», relata la veïna, que insisteix que el que ells demanen és un inspector de sanitat.\nTal com es pot veure en les imatges, la família embruta, fins i tot amb excrements, l'escala del bloc. «Merda, escombraries i objectes cremats que llancen per la finestra. És pràcticament impossible trobar-se el vidre del mirall de l'ascensor net», diu desesperada la portaveu de les queixes. A més, segons explica, els veïns han hagut de fer front a l'aparició de paneroles i altres insectes en els seus habitatges, que encara que sigui normal que apareguin en certs espais, a ells els toca conviure-hi diàriament. El passat mes d'abril, la comunitat de veïns del pis, farta i impotent, va enviar un comunicat al Síndic de Greuges, en resposta a la desestimació de la denúncia del 2016, per veure si aconseguien trobar la solució definitiva. Així mateix, l'adjunt general de l'organització, Jaume Saura, va respondre amb una carta: «L'Agència de l'Habitatge de Catalunya (AHC) em va informar que, efectivament, la família no compleix amb les normes mínimes de convivència». No obstant això, tot i assegurar que van «advertir a l'inquilí de la possibilitat d'instar actuacions judicials per resoldre el contracte d'arrendament en cas de persistir en la seva voluntat de mantenir la seva conducta incívica», el Síndic de Greuges informa que l'AHC va desestimar la denúncia per una altra raó. Segons explica Saura al document emès, l'agència pública «considera immadur i desproporcionat» el fet d'iniciar accions legals contra la família sense «haver intentat trobar vies alternatives de reconducció menys traumàtiques que el desnonament».\nD'altra banda, el responsable recorda que l'Administració «sol·licita la intervenció» del Servei de Mediació a la Ciutadania del Consell Comarcal del Berguedà, els quals aviat «iniciaran sessions individuals de mediació en tots els habitatges de la promoció». De tota manera, els veïns, desesperats, van rebre la carta del Síndic el passat mes d'abril i encara esperen la visita promesa. Així mateix, expressant esgotament i irritació davant del cas, creuen que no poden fer gaire cosa més: «L'única cosa que ens van dir des del Síndic va ser que convoquéssim una reunió per poder arribar a un acord amb el pare de la família, que és el gran culpable de tot el que ha passat. Ens hi neguem, nosaltres no volem cap relació amb aquest individu; volem que es faci alguna cosa ja. No és just que hàgim de viure així i que a més no se'ns doni veu».\nEls veïns de la Valldan de Berga han de netejar cada dia el vidre del mirall de l'ascensor. | CatalunyaDiari.cat\nLa quantitat de brutícia que troben a l'escala és immesurable. | CatalunyaDiari.cat\nEls veïns afectats asseguren que la família llença escombraries per la seva finestra. | CatalunyaDiari.cat\nA causa de la manca d'higiene, els denunciants troben a les seves habitacions paneroles i altres insectes. | CatalunyaDiari.cat\nATENCIÓ: Els Bombers eviten el suïcidi d'un home a Barcelona\nAMPLICACIÓ: Es desallotja


El calendari ple d’hores | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEl calendari ple d’hores\n17 de Setembre de 2015, per Mercè Prunera Mas\nSant tornem-hi. Tornem a la rutina. Oficialment la vida nova comença al gener, el mes dels propòsits, però a la pràctica és al setembre quan encetem l’any nou. Quan empaquetem l’intent d’hedonisme assajat a la residència d’estiu i obrim l’agenda. El Corte Inglés ja ha marcat l’hora de tornar al cole. Tic tac tic tac tic tac. 14 de setembre. Els nens a l’escola, els grans al gimnàs, tots a la feina. Davant nostre es desplega tot un calendari ple d’hores.\nÉs moment de tornar a l’ordre, a la seguretat dels horaris. Dos cops per setmana pàdel, un gospel, l’altre a córrer i el que queda lliure al súper. Diumenge farem paella, dilluns les sobres, dimarts llenties, dimecres peix, dijous pollastre i divendres congelat. Dos peces de fruita per dia. Dissabtes farem dissabte sense descuidar-nos d’incloure en aquesta tasca el coit conjugal.\nÉs costum afanyar-se a dissenyar setmanes repetides en sèrie per no haver de veure un munt de dies sencers que s’acosten com una amenaça. I trufar el calendari d’esdeveniments per disfressar-ne la monotonia. Com la Senyora Dalloway, aquell personatge de Virginia Woolf que es dedicava a fer festes per tapar el silenci. Per enganyar el tedi de l’existència. Ni ella ni nosaltres suportaríem el pes de les hores de tot un any sabàtic i fem el cor fort: en quatre dies serà Nadal. La pròxima fita al calendari, 25 de desembre. Fum, fum, pautant els dies de festa en festa la vida es va esfumant.\nEntre mig cauran aniversaris, algun casament. Hi haurà Lliga de tubol, hi haurà Champions. Després de Nadal les rebaixes, el Carnaval, Setmana Santa, Comunions, Sant Pere i ja haurem fet l’any. Així son els temps feliços, la pax romana que en deien quan l’imperi es dominava des del sud d’Europa: Avorrits.\nAls 80, acabades les guerres de la primera meitat de segle XX, Montserrat Roig escrivia que l’Europa de l’oci era una Europa infeliç, on es menjava tots els dies i s’ignorava perquè s’havia de sobreviure. Després va venir la massacre dels Balcans i el monstre va tornar a ensenyar la cara. És cert. És trist. Ens ho han de recordar de tant en tant.\nLa vida sense gestes resulta tan poc estimulant com la bondat bovina. Al cap i a la fi la nostra és una espècie depredadora. Portem l’instint de fera codificat a l’ADN i quan tenim nostàlgia de batalla hem de conformar-nos amb la play i els partits de futbol.\nEm sap greu contradir a Montesquieu en allò que el poble feliç és aquell sense història, però em sembla molt més realista la veritat incòmoda que pronunciava Montserrat. O la de Virginia Woolf quan a la pel·lícula Les hores defensava la mort d’un dels personatges de la seva novel.la: Algú ha de morir perquè la resta sàpiga apreciar la vida. És en veure els ullals de la bèstia quan redescobrim la sorpresa d’estar vius. Mentrestant anem omplint els forats del calendari i la setmana vinent ja tenim preparada una bona festa per la Misericòrdia.\nMercè Prunera Mas és escriptora.\njosep 18 de Setembre de 2015\nSi Si, pero persones "boges"\nSi Si, pero persones "boges" an fet mes mal que be,per aixo m·agrade al comentari de Merçe Prunera,que quiden a casa aquestes personas i sobre que callin de una vegada.i tornin a surtir als poetes-isas.\nRosa Vendrell 18 de Setembre de 2015\nDE NOSALTRES DEPÈN...\nDe nosaltres depèn posar un pessic d'incertesa, aventura, improvització, dolce fare niente o bogeria a les nostres vides! Només les persones "boges" han aconseguit canviar el món...\njosep 17 de Setembre de 2015\nGraçies Merçe Prunera, per no\nGraçies Merçe Prunera, per no parla de soberanisme,independencia,no sabs tu al be que fas.


Senderisme a Gurje Bhanjyang. Un dia des de Kathmandu – Plan Himalaya\nNepal - Activitat d'un dia - Senderisme\n4h de camí sense dificultat\nOrigen i final al vostre allotjament a Kathmandu\nGuia en anglès (opció en español)\nLa ruta de senderisme de Gurje Bhanjyang discorre per la muntanya que tanca Kathmandu pel nord, vorejant el Parc Nacional de Shivapuri Nagarjun. És un recorregut de natura, solitari i poc freqüentat, per la qual cosa és molt tranquil. La major part del seu itinerari es realitza per un camí ample dins del bosc, de vegades més espès i de vegades més clar. Des Gurje Bhanjyang, el nostre destí ja a la carretera de Tokha, tenim les blanques muntanyes del Langtang just davant nostre.\nPer arrodonir la jornada ens aproparem al Shivapuri Village des d’on gaudirem d’un dinar i un merescut descans.\nEn definitiva és una jornada tranquil·la, allunyada de l’enrenou de la ciutat de Kathmandu que tindrem sempre als nostres peus, per gaudir d’un dia de natura.\nSortim del nostre d’allotjament a Kathmandu en vehicle privat direcció a Tinpiple situat a 1450m d’altitud, on arribarem en uns 45 minuts o 1 hora de ruta tot i ser només uns 10 quilòmetres.\nL’inici de la ruta comença amb un pendent pronunciat, així que millor serà anar tranquils al principi, però no us espanteu, el camí se suavitza aviat. El camí puja uns metres per creuar un camp d’esports, per prendre unes curtes escales, un pendent, i unes llargues escales fins al temple de Bhubaneshwori que està encara en fase de construcció.\nJust després seguirem ascendint més suaument entre terrasses de cultiu i petites granges seguint la carena, per la qual cosa tenim vistes tant de la vall de Kathmandu a la nostra dreta com el vessant nord a la nostra esquerra. Aquesta zona és coneguda com Panchmane. Sentirem el so dels pollastres d’algunes granges properes que es dediquen a aquesta producció.\nDesprés d’abandonar la pista entrarem en un bosc de pins deixant ja el llom de la muntanya per mantenir-nos en el vessant sud amb Kathmandu a la dreta. El camí s’eixampla aviat i va planejant amb curtes i suaus pujades, sempre guanyant alçada progressivament. Després d’una hora i mitja de camí, arribem a l’entrada del Temple Tarakeshwor Mahadev. En realitat res a veure que valgui la pena: una senzilla construcció per protegir-se de la pluja, una mena de petita cavitat sota una roca, una bassa d’aigua i unes escales que pugen fins al lloc on habita un Bhabu, és a dir, un eremita.\nDesprés d’aquest punt guanyem una mica més d’altura amb un parell de corbes, i caminem per un tram més descobert, sense ombra d’arbres per un ample camí. Aviat tornem a entrar al bosc, ara amb més roures i arbres de bosc humit, per la qual cosa l’ombra és més efectiva. Estem ja a prop del nostre destí i el camí comença a perdre alçada suaument, i encara que el punt més alt està a uns 2025m d’altitud per la qual cosa implica que hem guanyat uns 575 metres, la veritat és que, a part de l’inici, han estat metres guanyats molt suaument.\nSi ens fixem bé, ja podem veure la muntanyes de l’Himàlaia al davant nostre a través dels arbres.\nAviat arribem a un lloc de control de l’exèrcit i 10 minuts després estarem ja a Gurje Bhanjyang, simplement el coll per on passa la carretera de Tolkha. Des de la carretera podrem veure les muntanyes de Langtang.\nDes de Gurje Bhanjyang trobem la pista que ens portarà descendint lleugerament fins Shivapuri Village on menjarem tranquil·lament. Després de dinar i descansar una mica, reprendrem el camí pujant a la carretera on el nostre vehicle ens portarà de nou al nostre allotjament a Kathmandu, descendint primer fins a la vall, creuant el que és l’extraradi de la ciutat, entre camps de conreu i petites granges. Sempre depenent de l’estat del trànsit a la capital, arribarem en aproximadament una hora finalitzant el nostre recorregut.\nL’itinerari no té cap dificultat i el terreny no puja excessivament, així que un calçat còmode, tipus esportives, serà el més específic que hagueu portar.\nLes condicions meteorològiques poden canviar sobtadament, així que portar protecció solar i per la pluja és important: una gorra i crema solar per al sol i una jaqueta per la pluja. Un paraigua pot ser una bona idea ja que serveix per a ambdues situacions.\nNo oblideu portar aigua per beure.\n· Vehicle privat al punt d’inici i des del punt final\n· Guia local de parla anglesa (consulteu l’opció de disposar de guia en espanyol)\n· Dinar al Shivapuri Village\n· Salari, menjar i assegurança del guia\n· Qualsevol altre necessitat de tipus personal


Arriba una nova edició del curs d’iniciació per a mares/pares de dia de l’Associació Llars de Criança.\nEl Curs d’iniciació per a mares/pares de dia es durà a terme durant la tardor del 2020 durant la nova normalitat, pel que arriba amb una novetat ocasionada per la nova normalitat: el curs tindrà dues modalitats, la presencial i la online.\nSigui quina sigui la que escolliu, a qualsevol de les dues us podeu inscriure a través dels links de l’Escola EFA.\nCom és el Curs d’iniciació per a mares/pares de dia?\nAquest és un curs pensat per aquelles persones que volen ser mares/pares de dia o que volen aprofundir en la criança.\nAquesta formació teòrico-vivencial ha estat construïda any rere any des de l’amor i el respecte a la nostra professió, per formadores professionals expertes mares de dia.\nÉs un curs dirigit a persones amb formació o experiència en l’àmbit educatiu o en la petita infància, que volen treballar de mare/pare de dia pel seu compte o potser, saber més sobre la criança respectuosa i alternativa.\nDins del temari del curs es tracten sobretot aspectes relacionats amb el dia a dia de les mares/pares de dia; les actituds i aptituds de les persones que s’hi dediquen; les necessitats i seguretat que cal instal·lar a les llars; les relacions amb les famílies; aspectes laborals, legals i fiscals; i s’hi treballa, a més, el projecte sociopedagògic de cada llar.\nEl professorat del curs està format per Noemí Duran Llusà, que és tècnica superior d’Educació Infantil, llicenciada en Administració i Direcció d’Empreses, creadora i acompanyant del projecte Parauletes d’amor, presidenta de l’Associació Llars de Criança i formadora de la Formació impartint els mòduls d’Acords amb les famílies, Seguretat a la llar, Aspectes legals i fiscals i Pla d’empresa.\nElisabel García García, llicenciada en Psicologia Clínica, terapeuta Gestalt, creadora del Projecte Motriko i consultora externa del Departament de Família de la Generalitat de Catalunya s’encarrega dels mòduls més orientats a la cura dels infants.\nTxell Verdaguer i Mas, diplomada en Nutrició Humana i Dietètica i Educació Social, és formadora de la Formació impartint els mòduls de cures i atenció en la vida quotidiana i Projecte sociopedagògic.\nDiuen del curs…\nA continuació us deixem uns testimonials literals d’antigues alumnes del curs perquè el conegueu una mica més:\nGràcies al curs de mare de dia he pogut començar el meu projecte amb confiança i seguretat. El curs es una molt bona eina per guiar-te i aconsellar-te en molts dubtes que sorgeixen alhora de voler començar un projecte. Les formadores estan molt preparades i saben del que parlen. Et donen ganes de fer més sessions ja que les classes són, a part de teòriques, molt mogudes i divertides! Per altra banda, trobes a gent molt maca amb la que comparteixes els mateixos objectius: poder crear un ambient d’amor i confiança per la petita infància. Raxa Morales.\nGracias a este curso he redescubierto mi rol como educadora y madre. Estoy muy agradecida del grupo humano que se formó y de toda la ayuda que la Asociación nos brinda para hacer realidad nuestros proyectos. Lucía Varni.\nEl fet de formar part del grup de Llars de Criança per mi ha estat un aprenentatge constant tant en l’aspecte personal com professional. Han estat uns dies de profunda descoberta. El constant aprenentatge està molt ben enfocat, és molt vivencial i les formadores (enteses en el tema) són molt empàtiques i molt naturals. El fet d’estar en contacte directe amb d’altres persones que tenen el mateix interès cap a la infància crea un bonic fil conductor. També crec molt interessant el fet de poder veure i gaudir de les diferents visites a diferents llars de criança: obre moltes portes a la teva visió inicial. Rosa Oriol.


Aproximació a la geologia d'Aragó Geologia Naturaleza d'Aragó.\nAproximació a la geologia d'Aragó. Naturalesa d'Aragó.\nLa ríqueza geològica d'Aragó és impressionant:\nVelles glaceres, tòrrides solanas, abruptes relleus, àmplies planes, llacs sempre blaus, estepes desérticas, boscos frondosos, vegas feraces, ...\nTot això i molt més pot trobar-se en el mosaic paisatgístic que formen les terres aragoneses, des de les altures superiors als 3.000 metres al Pirineu als 150 metres sobre el nivell del mar que es troba el jaç de l'Ebre.\nEls prop de 50.000 Km2 d'extensió d'aquesta comunitat, el 9,4 % de la d'Espanya, regió està configurada per tres grans dominis geològics: els Pirineus, la depressió de l'Ebre amb els somontanos Pirinenc i Ibèric i la serralada Ibèrica, que alberguen, a més dels grans espais a considerar, múltiples punts més reduïts en extensió, però no per això mereixedors de desemparament o ignorància.\nEls Pirineus, al nord\nEls Pirineus són ja de per si, en el seu conjunt, un veritable museu natural.\nPosseïx una gran varietat de litografias, les edats de la qual més antigues es remunten al Precámbrico situar-nos entorn dels 600 milions d'anys), s'estructuren de forma complexa, com resultat de l'acostament entre les plaques ibèrica i europea.\nAquest procés, les últimes fases del qual hagueren de culminar fa uns 20 milions d'anys, ha deixat les seves seqüeles, en forma d'un cert creixement dels relleus que encara roman, d'una activitat sismica moderada i d'un termalismo del com tenim bon model en els Banys de Panticosa. En l'altre extrem, en la vall de Benasque, el Forau de Aigualluts és un esplèndid exemple de torca kárstica, que engoleix un cabalós torrent.\nLa serralada Pirinenca, alineada d'aquest a oest, s'estén des del Mediterrani al Cantabrico. La part central, justament la més abrupta, correspon a la part més septentrional d'Aragó, en la seva major part a la província d'Osca.\nDe nord a sud, els Pirineus aragonesos o Pirineos centrals presenten tres unitats geogràfiques paral·leles:\nEl Pirineu axial, format per una sèrie de serres que rarament baixen de 2.500 metres i separades unes d'unes altres per valls d'origen glacera que descendeixen cap a l'Ebre en adreça nord-sud. Els becs de Tendeñera (2.853 m), Collarada (2.886 m), Vignemale (3.291 m), Forest Perduda (3.355 m), Posets (3.361 m), i Cotiella (2.965 m) són bona mostra de l'altura d'aquestes serres que arriben a la seva major altitud a l'aquest, en el massís de la Maladeta, on s'eleva el cim més alt aragonesa, el Aneto, amb 3.404 m d'altitud. Les valls de Ansó, Fet, Canfranc, Tena, Gistaín o Benasque marquen la profunda divisòria entre serres.\nEn els cims més elevats o zona axial poden observar-se materials paleozoics -els més antics de la cadena-, com pissarres, calcàries, roques metamórficas i granits. Adossats a aquesta zona axial, en les serres interiors, apareixen importants massissos calcaris menjo Cotiella, Tendeñera, Turbón, ...\nMás cap a l'Ebre, els rius que fins a llavors havien excavat les valls perpendiculars a les serres, prenen l'adreça aquest-oest formant depressions paral·leles a l'alineació principal de la serralada. Aquestes depressions intermèdies, encara que no tenen continuïtat entre si, assemblen una gran vall de materials tous (flys Eocè, margues, etc.) que uniria Camp amb la depressió de Jaca i la Canal de Berdún si no fos tallat a mitjan camí per les serres de San Juan de La Penya i Oroel.\nMás al sud, donant pas al somontano i mirant ja a la vall, apareix el Prepirineo: petites serres formades per calcàries que van ser baixant des de les zones més septentrionals del Pirineus per efecte de la orogenesis alpina. La serra de Guara, amb 2.077 m, destaca entre aquestes serres tallades per profunds canons oberts pels rius que, cabalosos i ràpids, busquen l'Ebre.\nLa conca de l'Ebre; el paper del riu Ebre.\nLa conca de l'Ebre, vall i somontanos, comença a formar-se fa uns 60 milions d'anys,durant la orogenia alpina, donant lloc a una vasta extensió, veritable depressió geogràfica. Les seves vores estan formats per materials detríticos procedents de les serres i la seva part central per materials yesíferos i evaporíticos produïts al dessecar-se el mar interior que fa milions d'anys era la vall.\nConté molts elements geològics notables: les salades de Alcañíz i de Sástago-Bujaraloz, les estepes de Belchite o les Bardenas orientals, els paleocanales exhumats d'Alcanyís o Casp, les mines de sal de Remolins o els Mallos de Riglos són alguns exemples a esmentar.\nLa zona central d'Aragó l'ocupen la vall de l'Ebre i els somontanos del Pirineus i de la Ibèrica. Gran part de Saragossa i d'Osca i el Sota Aragó turolense són comarques que miren a l'Ebre.\nEl nucli principal d'aquesta unitat geogràfica és l'àmplia vall format per les terrasses de l'Ebre i, en ocasions com en la ciutat de Saragossa, d'altres rius afluents. Sobre aquestes terrasses, el corredor de l'Ebre, viuen més de la meitat dels aragonesos. Són terres riques gràcies al regadio i a la disponibilitat d'aigües subterrànies i entorn de la ciutat de Saragossa, capital política i econòmica d'Aragó, s'han aixecat indústries i serveis que atreuen no només als pobles ribereños, sinó a totes la gents d'Aragó.\nAL nord i al sud de la vall de l'Ebre s'aixequen petites plataformes menjo Alcubierre (822 m), El Queixal (627 m) i Forests de Castejon (744 m). D'aquestes "queixals" arrenquen extensos piedemontes seccionats per una xarxa de drenatge esporàdica. Aquesta xarxa, unes vegades forma valls en fons pla (vals) i altres, valls fortament abarrancados que fan aflorar terrenys yesíferos o salinos. Són paisatges d'extrema aridez, no només per l'escàs de les precipitacions, sinó també per la influència del vent i la litologia del terreny. En Monegros, Bardenas o Calanda apareix el desert aragonès.\nLa Serralada Ibèrica.\nLa serralada Ibèrica, que ocupa gairebé tota la província de Terol i el marge occidental de la de Saragossa, és altre gran mostrari de riquesa geològica. Es configura en períodes pròxims en el temps (el temps geològic), encara que no coincidents, als pirineos.\nTeruel és coneguda per la seva intensa activitat minera en relació, sobretot, amb el carbon (la Val de Ariño és una zona molt representativa) i, fins a fa uns anys, amb el mineral de ferro (Ulls Negres). La mineria de les argiles, també important, troba un bon exponent en Galbe, el terme del qual constituïx a més un valuós jaciment de restes de dinosauris. Altre jaciment paleontológico bé conegut entre els col·leccionistes és el de fòssils de granotes de Llibres.\nEls poljes de la franja meridional turolense, les dolinas i altres encants geomorfológicos de la serra de Albarracin, la màgica Gruta de Cristall de Molins o les surgencias del naixement del ric Pitarque són bona mostra del que és capaç l'acció de l'aigua sobre les calcàries.\nSón també cridaneres les formes periglaciales en els massissos muntanyencs de Güdar, Javalambre i Albarrasí, i quizas, entre elles, les més destacades siguin les turberas i rius de pedres de la serra del Tremendal.\nEls estrats verticals dels Organos de Montoro, l'extensa llacuna endorreica de Gallocanta, els travertinos i canons dels rius Mesa i Pedra, el termalismo de Alhama d'Aragó i Jaraba, els ventalls al·luvials de serra Palomera ... són tan solament alguns casos més de l'ampli repertori disponible.


Museus de Banyoles > VISITA'NS > Monestir de Sant Esteve > Oferta escolar\nEls Museus de Banyoles us proposen un seguit d’activitats adreçades a grups escolars, per tal que conegueu a fons el patrimoni històric i natural de la comarca del Pla de l’Estany.\nTOTS els grups escolars han de concertar hora i fer reserva amb antelació completant aquest formulari, tant si es vol amb monitoratge com lliure.\nATENCIÓ! Aquest formulari no té validesa com a reserva sense el full de confirmació. Es recomana fer la petició amb un mínim de 15 dies d'antelació.\nItinerari per l'estany\nAnem al Museu Darder de banyoles i descobrim l’estany\nS'ofereix un itinerari per conèixer els diferents espais del museu per mitjà de jocs i dinàmiques adaptats als diferents nivells educatius: visita a l'Espai Darder de Banyoles i a l'Espai d'Interpretació de l'Estany.\nPer mitjà de diversos enigmes i jocs que es realitzen a les sales del museu, diferenciarem els mamífers de la resta d'animals i descobrirem com són, què mengen, on viuen... Amb una dinàmica activa i participativa descobrirem mamífers d'aquí i de països llunyans i aprendrem a distingir-los. A fi de saber més coses sobre els mamífers autòctons, es treballarà amb diferents rastres (pèl, petjades, excrements, etc.), perquè els puguem identificar quan passegem pel bosc.\nEls insectes són la forma de vida predominant del nostre planeta, força nombrosos i molt variats. Amb aquesta activitat introduirem el grup en el món dels insectes perquè aprenguin a distingir-los d'altres grups d'invertebrats. Descobrirem com són, què mengen, on viuen, com canvien al llarg de la seva vida, i aprendrem a classificar-los. Acabarem construint un niu per als nostres insectes.\nAjudarem en Blauet a trobar els secrets que amaguen les plantes de l’estany abans que el follet Destraler les talli. Anirem a l’estany amb trenet i tot jugant i observant, aprendrem un munt de coses sobre l’Estany de Banyoles\nPreu: 6,5 euros per alumne\nTipologia: Visita didàctica + itinerari\nDurada: 2,5 - 3h\nCom arriba l'aigua a l'estany de Banyoles? Com és el fons? Quins animals i plantes hi viuen i per què? Farem un itinerari de descoberta que comença al Museu Darder i que ens convertirà en veritables experts en l'estany de Banyoles. Capturarem i observarem alguns dels macroinvertebrats imprescindibles per a l'estany.\nL’estany un ecosistema\nGràcies a l'observació, l'anàlisi i la deducció ens aproparem a les característiques de la conca lacustre de l'estany de Banyoles, el seu funcionament hidrogeològic (experimentació i classificació de roques), la vida animal i vegetal que acull i les seves principals amenaces a què està exposada. L'activitat comença a les sales del Museu Darder i després se segueix un itinerari de descoberta fins a l'estany de Banyoles. Es realitzarà un estudi dels macroinvertebrats de l'estany i els utilitzarem com a bioindicadors de la qualitat de l'aigua.\nNivell educatiu: Educació primària, Primer cicle ESO\nEls insectes són la forma de vida predominant del nostre planeta, força nombrosos i molt variats. Amb aquesta activitat introduirem el grup en el món dels insectes perquè aprenguin a distingir-los d'altres grups d'invertebrats. Descobrirem com són, què mengen, on viuen, com canvien al llarg de la seva vida, i aprendrem a classificar-los. També farem un taller per construir un aspirador d'insectes i el farem servir pels volants de l'estany per fer una cerca i observació d'espècies en viu.\nDescobrim el Museu Arqueològic\nEns passejarem per les sales del Museu Arqueològic Comarcal de Banyoles plenes d'objectes prehistòrics, ibèrics i romans, per apropar-nos a la vida quotidiana d'aquests períodes. A través de jocs, proves i altres dinàmiques descobrirem les característiques principals de la prehistòria i l'antiguitat.\nNivell educatiu: Educació primària, Educació Secundària, Batxillerat, Cicles formatius, Educació per adults\nAprendrem com es formen els fòssils i ens convertirem en paleontòlegs per excavar un fòssil d'un animal desaparegut i descobrirem com eren els animals que vivien a les nostres terres fa milions d'anys: rinoceronts, elefants, tigres amb dents de sabre i molts més.\nNivell educatiu: Cicle inicial, Cicle mitjà\nA través d'un joc veurem l'evolució dels homínids, des dels més antics fins a l'home actual. Coneixerem de primera mà com eren i com vivien els neandertals durant el paleolític i descobrirem la història de la mandíbula de Banyoles una de les restes neandertals més importants de casa nostra.\nNivell educatiu: Cicle mitjà, Cicle superior\nTaller amb el qual ens endinsem en el món medieval per tal de descobrir la societat feudal amb els seus artesans i gremis. Posarem en pràctica un d'aquests artesanats: el vitrall.\nNivell educatiu: Cicle superior, Educació Secundària, Batxillerat, Cicles formatius, Educació per adults\nA l'època medieval, l'escriptura no estava a l'abast de tothom... qui escrivia? per què? què hi deien els documents... tot això en un món amb una estructura social molt marcada. A través dels documents ho descobrirem i nosaltres serem els escrivents de l'època.\nConeixerem l'Abat Bonitus i el seu ajudant Martirià, que han perdut un tresor ple de monedes d'or. Qui se l'ha emportat, on deu ser? Amb l'ajuda dels cinc sentits donarem un cop de mà a l'Abat Bonitus i en Martirià per retrobar-lo, i pel camí, tot jugant, descobrirem un munt de sorpreses.\nItinerari pel barri vell de Banyoles per conèixer com era una ciutat medieval, com es va fundar, quins oficis s'hi desenvolupaven i quins eren els grups socials de l'època. A través de jocs i altres dinàmiques realitzarem un recorregut que ens portarà a conèixer els elements i edificis patrimonials més emblemàtics de Banyoles durant l'edat mitjana, una ciutat molt lligada a l'aigua de l'estany. En aquesta activitat no s’entra a les sales del museu.\nL'Aixa i en Teix, els nostres companys del poblat de la Draga, ens conviden a passejar-nos per les cabanes neolítiques on ens explicaran com era el dia a dia durant aquesta època tant antiga. Uns dies abans rebrem una carta seva on ens demanen la nostra ajuda...\nEns endinsarem en la prehistòria i més concretament en el neolític. Tot passejant pel poblat de la Draga descobrirem qui hi va viure i com era la vida quotidiana en aquesta època tant remota. Entrarem dins les tres cabanes reconstruïdes i decorades amb diversos objectes prehistòrics i posarem en pràctica algunes de les activitats que s'hi van dur a terme. Aquesta activitat es combina amb un o dos tallers.\nNivell educatiu: Educació primària, Educació Secundària, Batxillerat, Cicles formatius\nEines i foc al poblat neolític\nS’inicia l'activitat amb una mostra i demostració de les eines recuperades al jaciment neolític de la Draga. Tot seguit es fa una demostració d'encesa de foc amb diferents tècniques prehistòriques. I per acabar cada alumne procedeix a desenvolupar la part pràctica del taller on es construiran la seva pròpia eina prehistórica.Aquesta activitat es combina amb Avui fem de neolítics\nDurant el neolític es desenvolupen sobretot l'agricultura i la ramaderia, però encara es continua caçant. Al poblat neolític de la Draga les evidències arqueològiques ens parlen encara d'una pràctica de la cacera amb un ampli ventall de projectils, segons la presa a caçar. Així doncs, com al neolític, posarem en pràctica la nostra habilitat en punteria tot llançant llances amb l'ajut del propulsor i utilitzarem també l’arc i la fletxa.Aquesta activitat es combina amb Avui fem de neolítics\nArtesans de l’argila\nEn les excavacions arqueològiques es recuperen molts recipients de ceràmica, però el poblat neolític de la Draga és especial perquè ens permet conèixer altres recipients fets en fusta i matèries vegetals. Durant l'activitat els coneixerem tots però posarem en pràctica la nostra habilitat per construir-ne un amb argila, seguint tècniques prehistòriques. Per acabar el decorarem amb petxines i punxons i ens l'emportarem a casa.Aquesta activitat es combina amb Avui fem de neolítics.\nArquitectura de les cases neolítiques\nA la Draga, vora l'estany de Banyoles, s'hi van establir un grup d'homes i dones sedentaris durant el neolític. Al poblat neolític reconstruït ens trobarem tres cabanes que estan fetes a escala natural per tal de poder-hi entrar i observar en detall el seu procés de construcció, així com els usos a què estaven destinades. En acabar els alumnes realitzaran una maqueta de la seva pròpia casa neolítica utilitzant tècniques prehistòriques com la del tovot. Cadascú s'emportarà la seva. Aquesta activitat es combina amb un o dos tallers.\nL'alimentació al poblat neolític\nEl neolític va ser un moment de grans canvis en l'alimentació, amb la domesticació dels animals i l'inici de l'agricultura, tot i que se segueix convivint amb la cacera i la recol·lecció. Posarem en pràctica la nostra habilitat manual per convertir el blat en farina, a partir d'uns molins de pedra i fer-nos les nostres pròpies galetes, que banyades amb mel seran d'allò més bones. Aquesta activitat es combina amb Avui fem de neolítics. El preu de Avui fem de neolítics + 2 tallers es de 12 €/alumne\nEntrem a la vil·la romana de Vilauba (3D) i descobrim-la\nCom era la vida al camp durant l'època romana? Com eren les cases, quina feina s'hi feia, quins deus adoraven? Veurem la Vil·la Romana de Vilauba i la investigarem per conèixer el dia a dia dels seus habitants mitjançant dinàmiques, jocs i una reconstrucció en 3D de la vil·la.\nNivell educatiu: Cicle superior, Educació Secundària, Batxillerat, Cicles formatius\nL’arqueta de Sant Martirià. Un reliquiari medieval\nL'arqueta de Banyoles està considerada com un dels exponents més remarcables de l'orfebreria medieval gironina. Es tracta d'una arca feta de fusta, amb aplics i 28 figures de plata a partir de la qual explicarem les històries que hi ha representades en el context del món medieval.\nPreu: 2,5 euros per alumne\nEns convertirem en investigadors de l'arxiu per tal de descobrir quin era el funcionament del monestir de Sant Esteve de Banyoles ara fa uns 300 anys amb els últims monjos que hi van viure. Ho farem a partir de l'analisi dels documents conservats en l'actual arxiu comarcal de Banyoles situat al mateix monestir. sabrem quin és el recorregut que segueixen els documents des que hi arriben i quina és la funció dels seus treballadors.\nLa Draga vé a l'aula\nActivitat dinamitzada basada en el joc a través del qual els participants entendran com es vivia en un poblat de de pagesos i ramaders neolítics com el de la Draga ara fa uns 7.200 anys. A través de les reproduccions i de les dinàmiques i centrant-nos amb les característiques del període neolític, coneixerem quines activitats s'hi duien a terme i les tasques a realitzar durant el dia a dia de les persones del neolític.\nPreu: 7 euros per alumne\nItinerari guiat i dinàmic resseguint el recorregut del rec Major des del seu naixement fins al centre de Banyoles per tal de conèixer-ne l’origen i la relació amb el desenvolupament industrial de la ciutat. Inclou la visita i l'explicació d’edificacions patrimonials industrials que ens parlen de l'origen de la vila, dels oficis i dels gremis i de la importància de l'aigua, de la presència de l’Estany i dels recs.\nEl monestir de Sant Esteve de Banyoles alberga dues peces emblemàtiques del gòtic català: l’arqueta de Sant Martirià i el retaule de Santa Maria de l’Escala. A través d’explicacions i dinàmiques, els participants assoliran un coneixement més complet del patrimoni local i aprendran a identificar els trets característics de l’art gòtic. De la mateixa manera, aprofundiran sobre com era la vida en un monestir benedictí, com el de Sant Esteve durant l’època medieval.\nL’activitat combina una part d’explicació en què visitarem les instal·lacions del laboratori de cria de nàiades del Consorci de l’Estany, on coneixerem quina tasca s’hi du a terme i perquè és important. Ens centrarem en conèixer el cicle de vida de les nàiades i, a través d’elles, la diversitat de l’ecosistema. Gràcies a les dinàmiques i jocs, aprendrem a distingir entre espècies autòctones i exòtiques i la importància de la preservació de l’entorn.\nNivell educatiu: Educació primària, Educació secundària, Batxillerat\nA través de diverses dinàmiques i jocs, es treballaran els aspectes fonamentals dels mamífers fixant-nos en el pèl, el color, l'alimentació, l'hàbitat i parts del cos destacades. Es pretén que descobreixin i estableixin els patrons característics d'aquest grup d'animals a través de la deducció.\nActivitats de natura i\ntel: 972 57 44 67\nActivitats d'història, arqueologia i\nal Museu Arqueològic de Banyoles\ntel: 972 57 23 61\nTots els centres de les comarques gironines poden accedir a subvencions de la Diputació de Girona per la realització de les activitats dels Museus de Banyoles. El servei educatiu dels museus s'ocupa de realitzar els tràmits.\nEls Programes Pedagògics i Divulgatius de la Diputació de Girona posen a l'abast de les escoles activitats per donar a conèixer el patrimoni cultural i natural de les terres de Girona. Per optar a la subvenció cal fer la reserva el més aviat possible, abans que es tanquin les línies d'ajuts!!\nCENTRES EDUCATIUS DE BANYOLES\nDes de l'Ajuntament de Banyoles les diferents àrees municipals oferim un conjunt d'activitats formatives per a la ciutadania i els centres educatius de la zona. Aquest programa formatiu és la Guia de Recursos Educatius Municipals, que coordina el Servei d'Educació de l'Ajuntament.\nEl blog de Ciencia i Tecnologia rep finançament de la Fundación Española para la Ciencia y la Tecnología - Ministerio de Economía y Competitividad, i inclou activitats que oferim els museus.


L'objectiu és donar a conèixer i posar en valor l'ecosistema i l'entorn del Paratge Natural Municipal Sant Miquel\nL'Ajuntament de Vilafamés ha posat en marxa el VI Concurs de Fotografia “Paratge descobert', el qual té com a objectiu “posar en valor i donar a conèixer l'ecosistema i l'entorn natural del Paratge Natural Municipal (PNM) Sant Miquel”, segons explica la presidenta del Consell de Participació del PNM, Alba Iris Baldayo.\nEl certamen està obert a totes les persones majors de 18 anys que presenten treballs relacionats amb el paisatge, la vegetació, la fauna i el patrimoni cultural d'aquest entorn tan característic del terme de Vilafamés. La regidora de l'Ajuntament de Vilafamés explica que la iniciativa “és una manera d'estretar els vincles entre els veïns i les veïnes de la localitat i la societat en general amb aquest patrimoni natural”.\nEl Consell de Participació del PNM, organitzador del certamen, explica que el termini per a presentar les obres finalitza el dia 6 de setembre i que cada participant podrà presentar un màxim de dues fotografies, que poden ser en color, B/N, virades, o qualsevol altra tècnica fotogràfica. Segons consta a les bases, els treballs s'hauran de presentar muntades sobre un cartró rígid de 40 x 50 cm i també hauran de presentar-se en suport CD i en format JPG o TIFF.\nSegons consta a les bases, cada fotografia es presentarà amb indicació del lloc del paratge en què va ser presa, i seran originals i inèdites. El guanyador rebrà un premi de 500 euros, mentre que el segon rebrà 300 euros i el tercer 100 euros, guardons que seran lliurats el dia 27 de setembre durant la inauguració de l'exposició de fotografia que tindrà lloc al saló de la Caixa Rural de Vilafamés.\nEl concurs, patrocinat per Tierras Castellón i la Caixa Rural de Vilafamés, és una de les accions que cada any realitza Consell de Participació, i que tenen com a objectiu dinamitzar el paratge per a posar-lo en valor i donar-lo a conèixer entre veïns i visitants.


SEAT - Grup Payà\nGrans en cada detall. Més de 50 anys d'història.\nServei Oficial Seat\nVenta de vehicles nous, Km 0 i ocasió.\nDemani informació dels diferents serveis que oferim als nostres clients.\nSeat i Cupra, les marques nacionals, que sorprenen al món …\nTaller oficial SEAT…\nGestió integral de manteniment del seu vehicle. …\nCuidem del teu Seat amb afecte, cura i repassem el més mínim detall, perquè sempre sigui el mateix que el primer dia.\nLa responsabilitat que adquirim amb tu i que et garanteix una total tranquil·litat es materialitza en els següents 10 compromisos:\n1. PROFESSIONALITAT: Et brindem sempre un tracte cordial i professional. Els millors especialistes t’ofereixen un excel·lent servei i resolen amb eficàcia qualsevol contratemps.\n2. EFECTIVITAT: Sempre verifiquem que les reparacions siguin eficaces i precises. Si tornes per una mateixa reparació abans dels dos anys et sortirà gratis, gràcies a la Garantia de 2 anys en Reparacions.\n3. PUNTUALITAT: Ens comprometem a retornar-te el teu vehicle el dia acordat. En cas contrari, t’oferim un Vehicle Substitutiu.\n4. PARTICIPACIÓ: Gràcies a la nostra RECEPCIÓ ACTIVA, pots ser present en la revisió inicial al costat dels nostres experts, així saps quines parts seran revisades i reparades.\n5. INFORMACIÓ: T’oferim sempre un pressupost previ i t’informem del cost final amb anterioritat a la recollida del vehicle, evitant-te sorpreses d’última hora.\n6. TRANSPARÈNCIA: T’oferim una explicació a qualsevol dubte que puguis tenir sobre la factura i t’avancem el cost de la pròxima revisió prevista.\n7. GARANTIA: Els nostres especialistes només utilitzen Recanvis Originals SEAT, que inclouen 2 anys de garantia tant en peces com en mà d’obra.\n8. MOBILITAT: Gestionem el teu transport perquè arribis al teu destí sense problemes. En deixar el teu SEAT en un Servei Autoritzat, t’oferim un Vehicle Substitutiu o busquem alternatives de transport perquè puguis tornar al teu origen.\n9. COMPROVACIÓ: Després de cada reparació, els nostres experts s’asseguren que tot està en ordre i et conviden a participar en la prova dinàmica del teu vehicle.\n10. ASSISTÈNCIA: Contacta amb nosaltres per a solucionar qualsevol dubte o incidència a través del telèfon 902 402 602 o enviant un e-mail a seat-responde@seat.es, el millor equip d’assistents t’oferirà una solució en un termini màxim de 72h.\nEl teu SEAT t’està esperant a\nDemana informació sobre models SEAT o sol·licita hora de visita al nostre taller\nINFORMACIÓ SOBRE MODELS SEATCITA PREVIA/POSTVENDA/TALLER SEAT\nVisita els models SEAT


Concursos de fotografia a la Universitat Rovira i Virgili – Lo Campus diari\nLa Unitat de Comunicació de la Ciència de la Universitat Rovira i Virgili (URV) convoca el III Concurs de Fotografia Digital URV “Fem recerca!” i el I Concurs URV de Fotografia Científica a les Xarxes Socials. Les fotografies presentades a aquestes convocatòries poden fer referència a qualsevol disciplina científica i tècnica, tant relacionada amb les activitats d’investigació i innovació com amb la divulgació de la ciència i les aplicacions tecnològiques. Les captures han de ser preses dins dels espais de la Universitat Rovira i Virgili o han de tenir relació amb alguna activitat de la URV que es dugui a terme fora de les instal·lacions.\nEl termini de presentació de fotografies als concursos finalitza el 12 de juny de 2015.\nIII CONCURS DE FOTOGRAFIA DIGITAL URV “FEM RECERCA!”\nAquest concurs té com a objectiu el d’apropar la ciència i la tecnologia a tots els públics a través d’imatges, i a la vegada enriquir l’arxiu gràfic de la URV a través de les fotografies presentades. Poden participar-hi tots els membres de la comunitat universitària de la URV.\nI CONCURS URV DE FOTOGRAFIA CIENTÍFICA A LES XARXES SOCIALS\nLa convocatòria pretén, d’una banda, donar visibilitat a la recerca que es fa des de la Universitat Rovira i Virgili i als seus protagonistes; i de l’altra, fomentar la participació de les comunitats virtuals de la URV en les xarxes socials. Per participar en el concurs s’ha de tenir un compte a Instagram, Twitter o Facebook i publicar, en qualsevol d’aquestes xarxes, una imatge acompanyada amb l’etiqueta #FotoRecercaURV2015.\nEl govern valencià promocionarà la llengua amb l’Institut Ramon Llull en universitats de fora de l’à...


Guitarres: Robert Beade\nGuitarres: Jose Rubio\nVeu: Damian Chicano\nBaix: Alberto Garrido\nBateria: Anxo Silveira\n3,539 / 5,000\nEvil Hunter és el projecte de José Rubio, un músic capaç de posar el seu toc a cadascun dels seus projectes com a segell de qualitat. Col·laboracions amb bandes com Warcry o Megara així ho demostren. No conforme amb això, l'any 2017 forma Evil Hunter juntament amb el cantant Damián Chicano, conegut per la seva trajectòria a Viuda Negra. Al costat d'un grapat de músics de gran qualitat de l'escena Heavy Metal estatal ha sabut fer-se un lloc treball rere treball. L'any 2018 van publicar el seu primer àlbum, de títol homònim. Un disc de gran qualitat que suposava una nova banda per tenir molt en compte. Ara tornen amb el seu segon treball, titulat “Lockdown”, un disc on es consagren tal com mereixen.\nEl disc ho obre “Guardian Angel”, un tema que recull la veritable essència del so Heavy Metal. Una cançó que destil·la clares influències de banes com Accept malbaraten guitarres salvatges i una veu desfermada i esquinçada que per moments ens recorda el gran Udo. La tornada melòdica t'enganxa des de la primera escolta obrint aquest àlbum de manera superba. Evil Hunter sap molt bé què es fa.\nEl segueix You'll Never Walk Alone, segon tall d'aquest àlbum. Un altre cop, aquest so anyenc de l'Heavy Metal clàssic s'obre camí. Aquest so que fa olor de veritable actitud s'obre pas a través d'una cortina de guitarres elèctriques i una base rítmica sòlida. El treball vocal és excel·lent, especialment als cors, dignes de menció. El solo de guitarra executat pel gran José Rubio demostra com portar el virtuosisme al servei de la melodia.\nAmb Get Up arribem al tercer tall de l'àlbum. Una cançó influenciada pel so clàssic de bandes com Judas Priest. Un riff de guitarra esmolat i una veu estripada construeix els murs d'un dels millors temes d'aquest disc. Una cançó destinada al directe. A “Burning Flames” Evil Hunter fa una volta de so al so que ens ha estat mostrant fins ara per demostrar-nos que les seves influències no tenen límits. El doble bombo executat per Gustavo Segura ens mostren com el Power Metall s'obre camí entre les melodies. En aquest tema, el treball de la base rítmica és del millor de la melodia. Fear Them All és el cinquè tall de l'àlbum. Arribats a aquesta altura de l'àlbum, és digne reconèixer com el so d'Accept ha estat essencial per al desenvolupament del so d'Evil Hunter. Una cançó melòdica amb una tornada enganxosa converteix aquest tall en la cançó més senzilla de pair.\nA “Beyond The Dark”, tornem a escoltar aquests riffs de guitarra esmolades que defineixen el so d'Evil Hunter. En aquest tema sembla que tots els elements encaixen a la perfecció sent un dels talls més sòlids de tot l'àlbum. El segueix “Locked Down” la power ballad de rigor que no pot faltar en un àlbum com aquest. Una cançó que arrenca de manera càlida i pausada però que de mica en mica va adquirint intensitat.\nTancant aquest àlbum escoltem “Blown With The Wind”, un tema amb un inici acústic, que de mica en mica es converteix en una cançó de veritable Heavy Metal amb influències de bandes com DIO. Una cançó senzilla però molt enèrgica i intensa que tanca l?àlbum de manera molt intensa.\nEn aquest segon treball discogràfic, Evil Hunter demostra tota la capacitat per crear un disc de Heavy Metal directe, honest i ple d'actitud i energia. Una banda sòlida i marcada per influències clàssiques com Rage, Manowar o Judas Priest prometen, vist el que s'ha vist, una trajectòria marcada per grans cançons.


La lluita de les dones africanes | CCCB LAB\nSocietat secreta de dones de Gabon, 1912 | The New York Public Library Digital Collections | Domini públic\nPer tot el territori africà es desencadenen accions en què les dones que han patit violència sexual utilitzen les xarxes per denunciar els agressors. No es tracta de venjança, sinó de recerca de justícia. Recorden que les institucions encara són sexistes, que l’estigma de la violació recau sobre qui la pateix i no sobre qui la comet, que els violadors gaudeixen d’impunitat i les supervivents pateixen rebuig, i que les autoritats no hi intervenen. A les xarxes, però… A les xarxes s’hi juguen l’última carta: per reafirmar-se, resistir, exigir reparació i impulsar un canvi.\nJa fa temps que han perdut la confiança en les institucions, però, cada vegada més, dones de diversos països africans es refugien en les xarxes per plantar cara a la violència sexual. Les estructures formals –de la policia als tribunals, passant pels parlaments que aproven les lleis– estan impregnades de la discriminació de gènere que asfixia els àmbits socials clau. Aquesta és l’anàlisi que ha menat àmplies franges de la població femenina de molts països de l’Àfrica subsahariana a concloure que les autoritats no les protegiran de la violència sexual. Tot i això, no estan disposades a resignar-se a la condició de víctimes, i han trobat en l’entorn digital un espai per desplegar estratègies de suport mutu, de trencament de tabús i d’exigència de justícia. Del Senegal al Sudan del Sud, de Nigèria a Uganda, se succeeixen les accions digitals que no només intenten informar i sensibilitzar sobre el tema, sinó que també denuncien i assenyalen els agressors: omplen, així, l’espai buit que deixen les estructures policials, judicials i legislatives convencionals.\nNo és un episodi aïllat. Els detonants han estat diversos, i les espurnes s’encenen de la manera més insospitada. Però el fet és que, al llarg dels últims mesos (en algun cas, al llarg dels últims anys), s’han dut a terme accions que han usat les xarxes com un espai de denúncia pública d’agressors sexuals en diferents països africans. Cada acció té unes dinàmiques concretes, i totes es duen a terme de forma autònoma, però l’acumulació evidencia un fenomen més ampli en què moltes d’aquestes comunitats intenten trencar les barreres socials de la denúncia, posar fi a l’estigma de les que han patit aquesta violència i provocar un debat i una reflexió que desencadenin un canvi de mentalitat. Desarticulada la ficció que un moviment com el #MeToo fos realment global, i mirant més enllà del melic de qui creu que el que passa al nord ocupa el centre, el ritme d’aquestes mobilitzacions demostra que cada comunitat té unes necessitats particulars, a les quals les reivindicacions de transformació han de respondre.\n«No callaré» era la divisa d’un grup d’activistes senegaleses: la traducció al català de l’etiqueta #nopiwouma, llançada el novembre del 2017 amb la voluntat manifesta de generar un espai que permetés «que les llengües es deixessin anar i que hi hagués suport mutu». Les impulsores han intentat proporcionar un mecanisme perquè altres dones puguin denunciar les seves experiències mantenint l’anonimat. N’hi ha que ho han fet durant aquest temps, i #nopiwouma continua sent una referència per a la denúncia radical de la violència sexual al país.\nEls fonaments de les universitats de l’Àfrica Occidental van trontollar a conseqüència de #SexForGrades. L’octubre del 2019, la BBC va emetre un reportatge d’investigació en què denunciava casos de professors d’universitats ghaneses i nigerianes que exigien sexe a les alumnes a canvi de bones notes. La peça es titulava Sex for Grades, i el títol es va fer servir com a etiqueta per difondre’n l’emissió a les xarxes socials; ben aviat, però, #SexForGrades va emancipar-se del documental, i les converses a Twitter van obrir un debat molt dur. Més enllà dels casos concrets denunciats en el documental, moltes usuàries de les xarxes socials van veure-hi una oportunitat per compartir les seves experiències i, en alguns casos, assenyalar altres professors universitaris que havien abusat de la seva posició per forçar les alumnes.\nLa publicació de les experiències traumàtiques als despatxos universitaris va generar reaccions immediates en el moment de l’emissió; a més, alguns usuaris populars també van implicar-s’hi, cosa que va augmentar l’impacte del missatge, i alguns polítics, davant l’allau de notícies a les xarxes, van haver de posicionar-se. Fins i tot la coneguda escriptora nigeriana Lola Shoneyin va compartir que havia patit un episodi d’assetjament sexual. A més d’apuntar explícitament altres professors, la conversa va servir per proposar mesures que permetessin interrompre una dinàmica d’abús que tothom reconeixia que estava molt estesa.\nLes reaccions de les institucions davant dels professors assenyalats en el reportatge van ser immediates; alhora, la conversa generada a Internet va accelerar uns quants procediments ja oberts sobre abusos en l’àmbit universitari i va propiciar que les autoritats prenguessin decisions en relació amb altres professors apuntats. L’onada va fer-se més i més grossa, fins al punt que va esquitxar a milers de quilòmetres de distància. La ressaca del debat i l’acció a les xarxes va arribar fins a Zàmbia, però amb menys intensitat.\nLes conseqüències de les denúncies públiques van viure’s, per exemple, a Uganda, però, lluny de desanimar les usuàries de les xarxes, les accions judicials empreses contra una d’elles van amplificar les denúncies contra els agressors sexuals. El passat 20 de febrer, Sheena Ahumuza Bagaine, una jove activista feminista ugandesa, va ser detinguda, acusada de ciberassetjament. Era el resultat de la denúncia d’un home a qui ella havia assenyalat com a agressor sexual a Twitter, poc més de mig més abans.\nA principi d’any, la jove activista mantenia una conversa a través de les xarxes amb unes quantes amigues, i una va confessar-los haver patit assetjament sexual. Les altres usuàries van voler conèixer la identitat de l’agressor, per assenyalar-lo públicament i prevenir les altres dones. Sheena Ahumuza Bagaine va publicar-ne el nom, convençuda que així protegiria altres companyes del depredador. La conversa va continuar i, sense pretendre-ho, la jove activista va començar a rebre el testimoni d’altres usuàries que també havien patit violència sexual. Va quedar tan impactada per tots els missatges que, dos dies després, va publicar un fil amb els captures de pantalla en què s’exposava la identitat dels agressors –preservant, però, la de les denunciants. N’hi va haver un que va pressionar judicialment l’activista, però ella es va negar a esborrar el missatge en què esmentava el seu nom com a presumpte responsable d’una agressió.\nQuan Sheena Ahumuza Bagaine va publicar les captures de pantalla dels missatges que havia rebut, moltes altres usuàries ugandeses van sumar-se a la denúncia pública dels homes que les havien forçat, assetjat o agredit. Després de la detenció de l’activista, va encetar-se la campanya #FreeSheena per protestar per la contundència amb què la policia actuava contra els denunciants, molt superior a la que feia servir contra els agressors. Així mateix, es criticava el fet que les denúncies públiques eren una reacció davant la inoperància de la justícia, que la violència sexual continua creixent al país i que les dones han de trobar una manera de protegir-se’n. L’activista va ser posada en llibertat sota fiança l’endemà mateix, però els ecos de la reclamació encara sonen.\nLes dones sud-sudaneses han subratllat la seva condició de supervivents de la violència sexual. Ho han fet en una acció recent, #SouthSudaneseSurvivor, en la qual han alertat sobre el clima hostil a què han de fer front les dones del país i sobre la impunitat de què gaudeixen els agressors. Consideren que ja ha arribat el moment d’assenyalar-los amb noms i cognoms.\nEn aquest cas, el detonant quasi podria considerar-se una casualitat. Guye Furula, una jove sud-sudanesa resident als Estats Units, va explicar en un podcast que vuit anys enrere havia estat violada en una festa, i va exposar que l’experiència i la reacció de les persones que l’envoltaven li havien canviat la vida. Ni tan sols era el primer cop que compartia la vivència: ho havia fet abans a través de YouTube. Però aquell cop, el passat 15 de juliol, Furula va començar a rebre missatges de suport i d’admiració per la seva valentia. També va començar a rebre testimonis d’altres dones sud-sudaneses que havien viscut experiències similars.\nEl missatge d’aquesta jove sud-sudanesa va desencadenar l’efecte de la bola de neu, i els relats van multiplicar-se a les xarxes. El trencament del silenci d’aquestes dones era especialment atrevit en una societat amb una càrrega de discriminació feixuga i profundament arrelada en l’estructura. S’hi assenyalaven oncles, cosins, amics de la família, professors i caps, sovint persones molt properes –cosa que, en part, explica la pressió social que suporten les dones que pateixen aquesta violència, i la perversió que amaga la idea de l’honor familiar. Per superar aquests límits, elles han preferit presentar-se en condició de supervivents, més que no pas com a víctimes.\nLa desconfiança envers el judici públic pesa sobre les accions en què les dones que han patit violència sexual parlen de les seves experiències i n’assenyalen els autors sense pèls a la llengua. Però per a aquestes dones de diferents països africans que, cada cop més, troben en les xarxes socials indicis de la protecció que no els brinden les institucions, es tracta d’una pura qüestió de supervivència, més que d’imatge o de convencions. La coneguda periodista i activista ugandesa Rosebell Kagumire recorda: «El sistema encara és sexista i assetja les supervivents. El que caldria que ens qüestionéssim realment són aquests mals socials relacionats amb la violència sexual, l’estigma que envolta la violació i el motiu pel qual l’espai digital sembla que és l’últim refugi per a les dones.»


Concurs per a la gestió d'un màxim de 6 barres de bar a instal•lar en el espai de concerts de nit de la Festa Major del 2017 - Ajuntament de la Garriga\nData i hora oficial 24.02.2018 | 20:34\nAjuntament de la Garriga Municipi per temes Entitats\nConcurs per a la gestió d'un màxim de 6 barres de bar a instal•lar en el espai de concerts de nit de la Festa Major del 2017\nL’objecte d’aquest concurs és la gestió d’un màxim de 6 barres de bar a instal•lar en el espai de concerts de nit de la festa major del 2017 que es desenvoluparan els dies 27, 28 i 29 de juliol de 2017, en aquest espai.\nS’estableix el període del 17 al 28 d’abril del 2017 com a termini per a presentar les sol•licituds.\nPoden participar en aquest concurs les entitats de la Garriga inscrites degudament en el Registre d'Entitats de l'Ajuntament, que puguin acreditar una participació activa en la programació sociocultural i/o esportiva, anual del municipi.\nEs permet que dues o més entitats optin de manera conjunta a una sola barra de bar. Per fer-ho així hauran de presentar un projecte conjunt\na)\tEl projecte de les característiques de la barra. És obligatori que les barres estiguin ornamentades amb caràcter festiu.\nb)\tSi s’escau, les activitats que l’associació proposi realitzar dins el programa de Festa Major 2017.\nc)\tSi s’escau, les activitats que l’entitat hagi realitzat dins el programa de la Festa Major 2016.\nd)\tEl projecte amb les activitats específiques i el pressupost detallat a què aniran destinats els beneficis econòmics del bar.\ne)\tUna declaració de responsable signada per l’entitat, amb el compromís de complir tot el que s’estableix en l’Annex d’aquest concurs.\nDarrera actualització: 20.06.2017 | 16:56\npdf Bases concurs i requisits per adjudicar les barres de bar de la festa major 2017 a la zona de nits de la festa major.


IB3 | La majoria dels contagiats per la COVID-19 tenen entre 40 i 49 anys\nPortada > societat > La majoria dels contagiats per la COVID-19 tenen entre 40 i 49 anys\nLa major part dels pacients de COVID-19 a les Illes, des de l’inici de la pandèmia fins ara, té entre 40 i 49 anys, segons el darrer informe de vigilància epidemiològica de la Conselleria de Salut. El segueixen els de la dècada dels 30.\nI entre els casos recents, els detectats durant el mes de desembre i gener, la meitat tenen entre 29 i 49 anys. Els que menys es contagien, quasi un 10 per cent de tots els casos, són els majors de 70 anys.\nQuant a la taxa de mortalitat, hi predomina el sexe masculí. Han mort, des de març, 50 homes per cada 100.000 habitants, davant 37 dones.\nI d’on sorgeixen els brots del virus? El 27 per cent es produeixen en l’àmbit familiar, diu l’informe. Es refereix a quan afecta almenys dos domicilis de la mateixa família. El 15 per cent ocorre en reunions socials, amb relacions tant familiars com d’amistat.\nI els municipis amb més incidència en els darrers 7 dies, amb dades fins a 13 de gener, són Santa Eugènia, amb 768 casos per cada 100.000 habitants, Vila, amb 693, Montuïri, amb 618 i Sant Antoni amb 612. Banyalbufar, Búger i Escorca són, ara mateix, els tres municipis amb zero incidència de covid.


El Consell Escolar recomana canviar el currículum de secundària per fomentar l'esperit crític en l'ús del mòbil a l'aula\nEl Consell Escolar de Catalunya (CEC) veu necessari modificar el currículum, tant a Primària com a Secundària, sobretot per incidir en el pensament crític i la formació en valors, aspectes que considera rellevants perquè els més joves puguin discernir les notícies falses i tota la informació que es difon per les xarxes socials. En un nou informe, encarregat pel conseller Josep Bargalló per detectar bones pràctiques en l'ús dels mòbils als centres educatius, el CEC considera que cal reforçar la formació dels docents en competència digital, designar un referent en protecció de dades a cada escola o institut i mantenir el treball amb les famílies que, segons una enquesta als centres, busquen majoritàriament orientació en els límits i normes d'ús dels dispositius.\nEn una enquesta enviada als centres i resposta per un miler d'escoles i instituts, es destaca que més del 96% dels alumnes que fan servir el mòbil a les aules fan servir el seu propi terminal, un ús que es fa majoritàriament als centres de Secundària. Els centres que autoritzen l'ús del mòbil el tenen recollit, en un 79% dels casos, a les normes d'organització i funcionament del centres. En canvi, a les escoles i instituts amb l'ús del mòbil prohibit, no apareix a les normes del centre.\nLa percepció majoritària sobre la competència digital dels docents és de ''bastant'' en un 69,47% dels casos, un percentatge similar als que consideren que gaudeixen d'un grau de maduresa digital ''correcte''. Només el 30% dels centres declaren tenir més del 75% del professorat amb formació TAC.\nPer això, des del CEC es descarta que prohibir sigui la via per abordar l'ús dels mòbils entre els estudiants. En declaracions a l'ACN, el secretari del CEC, Jordi Rodon, ha explicat que les tecnologies temen ''molt més de positiu que de negatiu'' i tot i reconèixer ''riscos'', recalca que la vida és ''arriscada''. Compara l'aparició dels mòbils i la generalització del seu ús als centres amb l'arribada, anys enrere, dels televisors i els dubtes que generava la seva presència a les aules i que, en canvi, se n'ha fet un bon ús amb el visionat, per exemple, de documentals.\nPer Rodon, és ''simple'' pensar que ''prohibint les coses, les resolem'' i creu que seria una ''irresponsabilitat''. Aposta, en canvi, per poder-ne fer un ús educatiu i destaca que actualment, els alumnes ja tenen docents ''que no són babaus'' davant i que regulen l'ús no pedagògic d'aquests aparells, però destaca que gràcies als mòbils sorgeixen moltes oportunitats i que s'ha d'encarar els adolescents cap un ús ''saludable''.\nPer això, des del CEC s'insisteix en la necessitat de potenciar la ''mirada crítica'' per a què els alumnes entenguin el funcionament del món i puguin qüestionar-s'ho tot, sense tabús. En aquest sentit, Rodon destaca que s'han de poder qüestionar les notícies dels mitjans, les notícies falses o qualsevol informació que es difongui i que, d'alguna manera és aplicar el mètode científic per contrastar qualsevol hipòtesi. Per aquest motiu, l'informe del CEC insisteix en una modificació del currículum que fomenti aquest pensament crític, sobretot a secundària.\nL'informe del Consell escolar també aposta pe treballar les eines contra el ciberassetjament, i aprofundir en els protocols d'educació per la lluita contra aquest fenomen. També destaca la necessitat d'incrementar la conscienciació del conjunt de la comunitat educativa per mitjà de campanyes informatives i de sensibilització.\nPel Consell Escolar de Catalunya també fa especial èmfasi en la necessitat de designar un docent del centre com a referent en matèria de protecció de dades perquè estigui en coordinació amb l'Agència de Protecció de Dades a l'hora de tractar les dades del centre però també pugui fer intervenció ràpida amb l'alumnat, plantejant-se actuacions amb les xarxes socials o decidint com i on trobar assessorament. Les conclusions d'aquest informe també recalquen que cal disposar d'un codi ètic de centre per fer un ús educatiu de les dades dels alumnes adaptat a aquesta circumstància i treballar a partir d'aquest codi els temes que pateixen els centres escolars com pot ser l'assetjament o el ciberassetjament.\nEl ple del Consell Escolar de Catalunya l'informe aquest dimarts a la tarda i l'ha lliurat al conseller d'Educació, Josep Bargalló, qui el va encarregar la tardor de l'any passat. Així, s'actualitza el primer document que l'organisme va fer el 4 de març del 2015 on es van facilitar les primeres orientacions per a les polítiques de centre.


Programes de recuperació personal - Casa Caridad\nPer a pal·liar les situacions de vulnerabilitat extrema que viuen moltes de les persones que acudixen a Casa Caritat es duen a terme programes dirigits principalment a millorar l’autoestima i promoure actituds de recuperació personal, com ara el programa de salut, higiene i esport, el taller d’orientació laboral, les visites domiciliàries i hospitalàries i el taller de vivenda. L’objectiu comú d’estos programes és que els usuaris aconseguisquen cada vegada més autonomia.\nPrograma d’higiene i salut\nLa recuperació d’hàbits i rutines relacionades amb la higiene i la salut és un aspecte bàsic per a treballar l’autoestima. Molts dels usuaris que acudixen a Casa Caritat s’han després de rutines tan bàsiques com mantindre la higiene personal diàriament. En el taller de Salut, Higiene i Esport es pretén conscienciar de la importància dels hàbits de vida saludables i dels beneficis que aporta portar una vida sana i activa.\nVisites domiciliàries i hospitalàries\nEn les visites domiciliàries que realitza Casa Caritat, un grup d’educadors, treballadors socials i voluntaris atenen, en les seues pròpies vivendes, aquelles persones que ja han deixat l’alberg de l’associació o que fan ús dels seus menjadors socials. Es fa un seguiment i una avaluació de l’estat de la seua vivenda o habitació, estudiant i observant el context social i familiar en què està integrat. L’objectiu és continuar prestant suport en la pròpia llar, mantenint una relació que permet detectar l’avanç o la millora de la intervenció social. Este mateix servici és prestat a aquells usuaris que es troben temporalment en l’hospital.\nEl taller d’orientació laboral atén, majoritàriament, parats de llarga duració que van deixar de treballar a l’inici de la crisi, i des de llavors no han pogut tornar al mercat laboral. En este taller se’ls ajuda a utilitzar les ferramentes bàsiques per a la busca de treball i se’ls orienta segons els perfils, acompanyant-los durant tot el procés i vetlant per la seua motivació.\nTaller de busca de vivenda\nEn este taller ajudem els usuaris a buscar una vivenda en lloguer o una habitació en un pis compartit. Més enllà de la busca, una part important del treball que es realitza, especialment amb les persones albergades, està centrat en la conscienciació del canvi a una vivenda, que serà en la gran majoria dels casos compartida, i per això es donarà un procés d’adaptació de la persona a les normes de convivència i a la vivenda en si mateixa.


La societat del coneixement i el futur de Catalunya. – CETR\nHome » Societat en canvi » La societat del coneixement i el futur de Catalunya.\nLa societat del coneixemente i el futur de Catalunya\nJaume Agustí Cullell, ex-investigador científic del Institut d’Investigació en Intel·ligència Artificial del CSIC. jaumeagusti@gmail.com\nParticipació a la taula rodona: LA SOCIETAT del CONEIXEMENT i el FUTUR de CATALUNYA. Organitzada per la ANC de Palautordera el 10 de Juliol 2015\nIntroducció. No sorprendrà a ningú si dic que estem en crisi. Ho testifiquen cada dia les pàgines dels diaris o, a nivell més personal, per exemple les creixents situacions d’estrès i depressió que han esdevingut un problema social important. Estem vivint una crisi col·lectiva que, després d’una llarga gestació, avui se’ns manifesta en forma de crisis diverses: individuals, socials, polítiques, econòmiques, també ecològiques. No som prou conscients del tipus de societat que inexorablement, sense possibilitat de tornar enrere, s’està gestant i desplegant actualment: l’anomenada Societat del Coneixement.\nMai com ara ens havíem trobat immersos en el canvi continu provocat per les tecnociències en tots els àmbits de la vida. Ens calen noves brúixoles. Davant el canvi continu ens cal identificar contínuament les necessitats i exigències més bàsiques d’aquesta nova societat. No només per posar-la al servei del benestar, sinó més fonamentalment per assegurar-ne la supervivència.\nL’amenaça del canvi climàtic ho exemplifica. En aquest camí de canvi, m’atreviria a dir, que ens cal aprendre a crear, afinar i adaptar els valors bàsics per sostenir la societat i el seu benestar en les actuals condicions de globalitat. Els valors son, complementàriament als coneixements tecnocientífics, els coneixements qualitatius més directament connectats a les necessitats i reptes de la nova societat. Els sistemes de valors son precisament allò que ens motiva, cohesiona, estructura i orienta col·lectivament vers una societat del benestar. Per això podem dir amb fermesa que l’actual crisi és en el fons una crisi de valors.\nPer explicar-ho em basaré en la teoria dels valors desenrotllada durant anys al CETR liderat per Marià Corbí. I finalment insistirem en l’oportunitat històrica que la societat del coneixement representa per al futur de Catalunya.\nL’actual crisis de valors.\nEstem vivint, així doncs, en plena crisi de valors. D’una banda, no ens serveixen ni la idea que teníem de valor ni el contingut de molts valors heretats del passat. Els projectes de vida col·lectius majoritaris que havien estat tant les religions, primer, com les ideologies, després, son actualment força desconeguts per les noves generacions. D’altre banda, tenim la tendència a pensar que ja sabem que son i com funcionen els valors. Per tant pocs anàlisis s’han ocupat de la necessària investigació i renovació a fons dels sistemes de valors.\nEls sistemes de valors\n¿Què son els valors?\nEls valors no son virtuts fixades, sempre vàlides, qualitats que ens venen donades amb la mateixa naturalesa humana racional. Els valors son creats per nosaltres en el parlar. Els valors son el component més comunicatiu de la paraula, en el sentit de crear comunitat. Son crides a la cohesió, motivació i orientació col·lectives enfront d’unes necessitats per sobreviure. Tot allò que cohesiona, motiva i orienta els col·lectius humans vers el benestar, ho anomenem valors. Per exemple, davant la tendència a procurar solament per a nosaltres mateixos, la solidaritat és un valor bàsic i general que ens cohesiona, motiva i orienta a ser socials, a actuar en benefici de tothom, qualitat necessària a la supervivència. Gràcies als valors podem respondre amb decisió, sense dubtes a les necessitats canviants, a les diferents formes de sobreviure de cada cultura en cada època històrica.\nContràriament als animals programats per la genètica, nosaltres necessitem ser cohesionats i motivats pels valors immersos en la parla. Més endavant veurem que la humanitat no es diferencia solament pels seus gens sinó principalment pel geni de la parla. La humanitat realitza el pas dels gens al geni de la parla. I gràcies a la parla, la capacitat no solament per afrontar els canvis, i ara el canvi continu, sinó per provocar-lo en un procés de creació i innovació contínua.\nEls valors es dirigeixen més al cor, al sentir que no pas al cap, a la raó. Son qualitats concretes i operatives, estímuls i recursos per a la supervivència. És a dir, els valors son coneixements qualitatius que no obeeixen a la lògica conceptual i deductiva de la raó com fan les tecnociències. Com veurem, els valors obeeixen a una lògica qualitativa de contraposicions binàries. Per exemple la contraposició entre bo i dolent, plaer i dolor, per esmentar-ne unes de ben generals i primàries. La raó és necessària i “amb dret a veto” , com diria Raimon Panikkar, però ella sola no és suficient. Li cal aliar-se amb el sentir, amb els valors per ser efectiva. Per arribar al cor, a sentir-se realment motivat a actuar , després de raonar ─si hi ha temps per fer-ho─ cal intuir i sentir, que això que anem a fer està be contràriament a allò contraposat en el sentir, allò que està malament.\nPer tant ¿com operen els valors?\nEls valors solament funcionen, son operatius i eficaços quan es dirigeixen al sentir, i no pas a la raó. I ho fan per parelles oposades de valor-contravalor. Per exemple, tenim el valor general basat en la contraposició entre esperit d’equip i individualisme autàrquic, com dues formes de sentir, l’una pròpia de la societat del coneixement i l’altre pròpia del neoliberalisme. També tenim el sentir contraposat entre simbiosi amb l’entorn i explotació de l’entorn. Quan parlem d’un sistema de valors hem de sentir també el corresponent sistema de contra-valors i qui defensa o sosté l’un o l’altre. Sense les contraposicions sensibles i qualitatives pròpies dels valors tindríem una simple diversitat de significats descriptius, conceptes sense capacitat de motivar, de despertar l’interès fins la passió. Cauríem en la indiferència, en la indecisió, fins al tant me fa,, una xacra social indicativa de la crisi de valors d’avui.\nPer exemple, la flexibilitat i tolerància son un valor bàsic general en una societat en canvi continu. No son fonamentalment conceptes a entendre sinó formes de sentir que cohesionen, motiven i dirigeixen la conducta humana. Hem de sentir la necessitat de ser flexibles i tolerants en la societat dinàmica actual, enfront del seu contra-valor, la rigidesa i intolerància pròpies de societats estàtiques del passat.\nEls valors no són determinats únicament per les necessitats, o per la seva utilitat. Separar els valors per la utilitat porta a la seva degradació. Per exemple la democràcia sense els altres valors que la sostenen, especialment sense la justícia social, es degrada ràpidament. O l’ús de la meditació exclusivament per l’efectivitat ja sia en la guerra, o en l’empresa, o be posar la creativitat al servei exclusiu de l’enriquiment d’uns pocs, malmeten tot el sistema de valors, ja que aquests s’impliquen mútuament. No manquen exemples d’això al llarg de la història. Per exemple, tenim el cas de l’exèrcit israelià que usà la meditació per a una major efectivitat dels seus soldats. També tenim el cultiu de certs valors per part de la màfia. Ben contràriament, cal cultivar la gratuïtat per enfortir la resta de valors. La bellesa és un bon exemple de valor gratuït. Doncs a part de la utilitat, els valors també responen a una qualitat específica de la humanitat: la que permet actuar gratuïtament, sense afany de treure’n cap profit personal. És l’actuació no centrada en l’ego, i les seves necessitats, desitjos, expectatives i temors. Més endavant, en parlar de la desegocentració hi insistirem.\nLes societats del coneixement.\n¿ I perquè han de canviar els valors?\nQuan canvia la forma de sobreviure, la cultura, han de canviar les formes de motivar i cohesionar a la gent. Ha de canviar el contingut dels valors, encara que utilitzem sovint els mateixos noms del passat. Per exemple, l’educació és un valor general fonamental que necessita un canvi profund de contingut encara que no li canviem el nom. El mateix passa amb la justícia social, especialment el dret al treball. Hem d’adequar el contingut d’aquests valors bàsics a les societats del coneixement que viuen del canvi i innovació contínua.\nEl canvi de valors que exigeix cada canvi cultural profund , comporta un període de transició i de crisis de valors. Per exemple, el pas de la cultura de la caça a la de ramaderia i d’aquesta a l’agricultura, comportaren grans períodes de crisi de valors i les seves terribles conseqüències. La Bíblia reflecteix també en el relat de Caín i Abel, la crisi de valors del pas de la ramaderia a l’agricultura. L’agricultura de Caín “mata” la ramaderia d’Abel. L’agricultura i el seu nou sistema de valors pren el relleu durant un llarg període de transició a la ramaderia, que queda així en segon pla.\n¿ On som avui?\nEns trobem davant d’una societat d’evolució tecnocientífica i social constant. Ens toca viure una mutació cultural, la més ràpida, profunda i perillosa en tota la història de la humanitat. Hem de cercar amb urgència els sistemes de valors capaços de dirigir el canvi continu. La nova forma de viure basada en la creació contínua i accelerada de noves tecnociències i el seu gran impacte en tots els àmbits de la vida.\nPer això la investigació contínua ha esdevingut necessària. Ha esdevingut un valor no individual com se l’havia considerat en el passat sinó un valor col·lectiu fonamental per a tothom i en tots els àmbits de la vida. Hem de passar de la simple creença rutinària, de les receptes tancades, a la investigació. Així la investigació queda connectada amb la resta de valors, especialment els valors que pressuposa la mateixa investigació.\n¿ Què cal fer?\nD’una banda, necessitem motivar encara més la investigació tecnocientífica perquè hem passat de viure de simplement produir a viure de crear contínuament nous coneixements, productes i serveis. D’altre banda, aquests canvis profunds en la forma de viure obliguen a investigar amb urgència com crear nous sistemes de valors al ritme dels canvis tecnocientífics i el seu impacte en la família, en els centres educatius, en les feines i les empreses, fins arribar a tots els col·lectius humans. La ètica passa de ser l’aplicació d’uns valors coneguts de sempre a ser la investigació dels valors apropiats a cada forma de viure.\nAixí, els canvis continus obliguen als valors a ser variables en interacció amb els canvis tecnocientífics. Els valors passen de ser constants a ser variables, de ser sòlids a ser fluids. Passen de ser fixes, per evitar els canvis, a ser fluids per servir les formes i necessitats canviants del viure . Encara més, els sistemes de valors haurien de ser també preventius, que permetin pronosticar, sentir les noves necessitats inclús abans de que es produeixin. I així orientar la recerca tecnocientífica. El pensament preventiu s’ha d’enriquir amb la valoració preventiva per tal de ser eficaç.\n¿ Què caracteritza la Societat del Coneixement?\nLa conjunció d’aquests dos tipus d’investigació, la investigació tecnocientífica i la investigació dels sistemes de valors capaços de cohesionar, motivar i dirigir la nova societat, caracteritza el que s’ha anomenat Societat del Coneixement. Aquesta es fonamenta en dos tipus de coneixement i de creativitat: la de la tecnociència i la dels sistemes de valors. Ambdues autònomes però en mútua interacció. Per exemple, l’economia hauria de ser especialment sensible i afavorir aquesta interacció entre tecnociència i sistemes de valors. Per finançar un projecte tecnocientífic s’hauria de contemplar els valors o contra-valors que el projecta impulsa, encara que sia indirectament.\nTambé podríem contrastar les societat del coneixement amb les societats del passat. Estem vivint una mutació estructural de primera importància: el pas de l’obediència productiva, el gran valor del passat, a la llibertat creativa de les societats del coneixement . En el passat, l’obediència dins una jerarquia formava part del sistema social i productiu. En les societat del coneixement ho és la creativitat, impossible sense la llibertat. Aquesta llibertat creativa, realitzada principalment en equip, no s’ha de confondre amb la capacitat individualista d’escollir, com fa a vegades el neoliberalisme. La llibertat creativa és l’oposat de la submissió amb finalitat productiva. Ni tan sols els sistemes de valors poden ser implantats per la força, com ho foren en el passat. Contràriament, han de convèncer, atreure l’adhesió voluntària vers un sistema de valors i, en el millor dels casos, l’adhesió ha de sorgir espontàniament. La creativitat que era gairebé exclusiva d’una minoria social, d’artistes, de tecnocientífics, de filòsofs, de literats etc. esdevé una necessitat en la societat del coneixement, un valor a assumir per la majoria de la població, cadascú en el seu àmbit i al seu nivell. En el mon de l’empresa innovadora això significa la fi de l’organització jeràrquica. L’organització jeràrquica impedeix la creativitat plena dels seus membres. I en general les societats del coneixement no son societats uniformitzades pel poder impositiu jeràrquic, sinó que tendeixen a la pluralitat de formes i sovint al multiculturalisme. Les societats del coneixement son generadores de diversitat.\nLes societats del coneixement també es caracteritzen pel pas del poder d’imposició o de sotmetre ─omnipresent en el passat─ al poder dels valors col·lectius, fonament d’una veritable democràcia. El pas de l’individualisme egoista a la simbiosi humana i amb el medi. El pas de la informació per explotar millor persones i medi a la veritable comunicació per compartir i pel servei mutu entre la gent i amb el medi. El pas de l’educació per produir a l’educació al llarg de tota la vida per a poder ser lliures i creatius.\nVoldria remarcar la importància d’un valor col·lectiu fonamental, font de tots els valors: la capacitat de reconèixer i interessar-se per les coses, no en funció de les necessitats, per treure’n profit personal, sinó gratuïtament, pel que son i valen realment i això des del silenci de l’ego, quan aquest no dirigeix la nostra vida. Es tracte del pas –o potser millor el camí- de l’egocentració a la desegocentració, dues formes graduals i oposades de sentir, pensar, voler i actuar; una àvida i agressiva, l’altre, despresa i pacífica. Tot i la seva importància cabdal no m’hi puc entretenir. Només recordar que la desegocentració és un pas necessari per donar un altre pas clau en la societat del coneixement ja mencionat. El pas de l’individualisme autàrquic a l’esperit d’equip, a la simbiosi humana i amb el medi. Aquest pas cal fer-lo en tots els àmbits de les societats del coneixement. I per tant, l’educació l’hauria d’incloure. No manquen els textos de les grans tradicions de saviesa on basar la nostre recerca i cultiu de la saviesa en a la societat del coneixement.\nEn les societats jeràrquiques del passat amb l’obediència n’hi havia prou. La desegocentració no era un valor col·lectiu sinó l’ideal d’uns pocs. Però en una societat tant exigent com la societat del coneixement, la tendència a l’egoisme solament atemperada per la por a sortir-hi perdent, és contra-productiva, és un impediment a la creativitat en equip. Sense el cultiu de la desegocentració i de l’esperit d’equip no farem res de bo en les societats del coneixement. La impotència de la política actual ens ho mostra contínuament. En les mateixes tecnociències, donada la seva gran especialització i complexitat, no podran investigar si no és en equip.\n¿ Cóm podem fer-ho?\nAquesta transició a una societat del coneixement no és fàcil, però tampoc és una utopia. És possible precisament perquè no hi ha alternativa viable. Ens hi estem jugant la supervivència, el més obvi i més fort dels valors. També és possible perquè d’alguna manera la societat del coneixement ja despunta a l’horitzó. Els valors generals que aquí hem solament presentat ja han començat a concretar-se en algunes empreses punteres. Per exemple, la organització plana en xarxa i la meditació introduïdes sistemàticament en empreses com Google. El mon de l’empresa és un camp vital per experimentar les societats del coneixement. Així el seu èxit en l’empresa no podrà ser ignorat pels mitjans de comunicació i de rebot pels polítics.\nPer transitar vers una societat del coneixement, només caldria que la majoria de la gent ho reconegués i sentís realment necessari, sense alternativa, qüestió de vida o mort. I tard o d’hora ho farem. Tant de bo no sia massa tard.\n¿ I com es tradueix tot això a Catalunya?\nFa uns dies Joan Iglesias i Capelles, el responsable de tirar endavant l’organització de la hisenda catalana feia una conferència molt pedagògica sobre aquesta qüestió. Acabava preguntant-nos quin tipus d’hisenda volíem que organitzés: pagar impostos per força, per por a la multa o pagar impostos motivats per un valor: perquè tothom tingui serveis públics de qualitat. La segona actitud és la pròpia d’una societat del coneixement. Contràriament, el programa electoral neoliberal del partit republicà americà a l’època Bush presentava els impostos no com un valor sinó com un contravalor, un pes feixuc sobre les espatlles dels ciutadans que calia alleugerir. I malauradament massa sovint encara s’entén així. Aquesta és una mostra de l’oposició entre neoliberalisme i societat del coneixement.\nCatalunya està preparada degut a la seva història – indestriable de la història europea – per crear una societat del coneixement adaptada a la seva cultura mil·lenària, a la seva situació geogràfica i geopolítica, a la creativitat de la seva gent. Per exemple, a començament del segle dinou ja es construí al carrer Conde del assalto de Barcelona una màquina de vapor de doble efecte, poc després d’expirar la patent del seu inventor escocès James Watt.. I ara en sintonia amb la societat del coneixement, el president Mas ens deia encertadament que el petroli de Catalunya era la creativitat. Caldria afegir i emfatitzar que la creativitat no pot donar-se sense els altres valors de les societats del coneixement, ja que tots els valors s’impliquen mútuament. Separats els uns dels altres es degraden com hem explicat abans.\n¿Quin és el nostre programa de futur?\nLa transició vers una societat del coneixement catalana és l’únic programa que podria cohesionar, motivar i orientar la societat catalana actual vers un futur de prosperitat i benestar. Donada la nostre diversitat, la nostre identitat no pot fonamentar-se ni en la llengua ni en la història ni en un sol sistema de valors. Això sí, tots ells compartint uns valors generals i bàsics com els que hem anat mencionant. Necessitem una identitat fundada en un projecte de futur plural. Superant els nacionalismes mono culturals, impositius i uniformitza dors del segle dinou i la dicotomia entre reivindicació social i reivindicació nacional, ambdues inseparables. La societat del coneixement multicultural és la única possibilitat que tenim si volem evitar la decadència, la marginació, la pobresa i finalment la desaparició com societat catalana. Per endegar la transició vers una societat del coneixement catalana ens cal, a més de veure-la necessària per a la supervivència, tenir la llibertat executiva, legislativa i judicial necessàries per construir-la.\nCatalunya en el moment històric actual, amb un dinamisme creixent, especialment en la societat civil, conforma un espai idoni per transitar vers una societat del coneixement catalana. No podem deixar escapar aquesta oportunitat històrica de re-fundació de la nostre societat. Hem de dotar-nos de la llibertat i demés valors implicats necessaris per fer-la realitat.\nnext post: Assaig de construcció d’un projecte axiològic per catalunya


Taradell Bloc: Ràdio Taradell es bolca amb la Festa dels Tonis amb una programació especial\nCom és habitual, també ha reunit tots els candidats a hereu de Taradell 2012. A la tertúlia hi han participat Marc Herreros, Marc Sureda, Pau Farrés, Imad Afakir, Damià Munmany i Miquel Gallart. Només quatre candidats (Albert Muntal, Ferran Santaugini, Adrià Bordallo i Eudald Feixas) no han pogut participar per diferents motius personals. Tots ells s'han presentat i han parlat de la seva vinculació en les entitats del municipi. També hi ha estat present l'hereu, Pep Masgrau, que ha explicat que "m'ho he passat molt bé fent d'hereu, m'ha passat molt ràpid i ha estat una bona experiència".\nFoto: Ràdio Taradell\nAl llarg del matí, també han passat per davant dels micròfons de Ràdio Taradell Josep Preseguer i Sílvia Arau, de la Comissió de Tonis de Taradell, repassant totes les activitats programades. També s'ha parlat de gastronomia amb la taradellenca Montserrat Barrachina.\nRamon Vallmitjana, del Càmping La Vall, Montse Lleopart i Xavier Barceló, del Mas El Colomer, han parlat en una taula rodona de 'Com potenciar el turisme a Taradell?'. Aquest diumenge al matí, Ràdio Taradell farà una retransmissió del passant dels Tres Tombs.\nPodeu trobar més informació a www.radiotaradell.net


Espartac Peran: "Tots els racons de Santes Creus són extraordinaris"\nEl periodista es decanta pel monestir reial en el concurs que escull el monument favorit dels catalans\nDurant vuit anys vam veure el presentador i periodista Espartac Peran recorrent Catalunya amb el programa 'Divendres', de TV3. Després de visitar més de 300 pobles i ciutats, assegura que “si he de triar un monument del país, em quedo amb Santes Creus”.\nPeran confessa que l'atrapa la Ruta del Cister, i en especial, el Reial Monestir de Santes Creus, “perquè representa segles i segles d’història i perquè és aquí on s’instal·la la primera comunitat monàstica d’aquest orde”. A més a més, diu Peran, “m’atrapa el fet que sigui un monestir dessacralitzat, obert a tothom” i molt ben conservat, la qual cosa ens permet “el luxe de poder-nos perdre per tots els seus racons, tots extraordinaris”.\nEspartac Peran és una de les cares més conegudes de TV3, sobretot per haver presentat 'Divendres' fins al 2017, primer amb Xavi Coral i, després, amb Helena Garcia Melero. Nascut a Mataró, va treballar a Catalunya Cultura i a RAC1 fins que el 1998 va entrar a TV3, on ha treballat durant tots aquests anys en diferents projectes, primer als informatius i a 'Els matins de TV3', com a home del trànsit, i després com a presentador del concurs 'Bocamoll'.\nClaustre del Reial Monestir de Santes Creus


La Síndrome d’Asperger (SA) és un trastorn del desenvolupament amb base neurobiològica que comporta l’alteració de diverses àrees del desenvolupament de la persona.\nAquestes alteracions són qualitativament diferents a cada individu i a cada moment evolutiu i persisteixen\nEn major o menor mesura, dificulten la capacitat de la persona per relacionar-se amb els altres i configuren algunes de les característiques de la seva conducta.\nCapítol d'Arthur en què George\nconeix a en Karl, un nen amb la\nLa Síndrome d’Asperger s’inclou dins els Trastorns de l’Espectre Autista (TEA). Aquest concepte engloba tot una sèrie de trastorns que s’inicien en els primers anys de vida i que se situen en un continu de símptomes de diferent severitat. Els TEA es caracteritzen per l’alteració greu de diverses àrees del desenvolupament:\nAlteració qualitativa de la relació social.\nAlteració qualitativa de la comunicació.\nPresència de comportaments, interessos i activitats restrictius, repetitius i estereotipats.


Controlada la fuga de combustible vessat a l’entorn de les hortes de baix - Calderí\nIniciActualitatControlada la fuga de combustible vessat a l’entor...\nEl combustible deriva d’un dipòsit antic que era soterrat en una finca del nucli antic i del qual se’n desconeixia la seva existència\nIMATGES | AJ. CALDES\nAhir saltava la notícia del descobriment d’un vessament de fuel a l’entorn de les Hortes de Baix. L’origen de la fuga s’ha localitzat arran d’un dipòsit de gasoil que havia quedat soterrat en una propietat del nucli antic de Caldes de Montbui.\n“A hores d’ara, el vessament està controlat i queden pendents les tasques de neteja i extracció, absolutament importants, que es duran a terme el més aviat possible” ha explicat l’alcalde Isidre Pineda, aquest migdia. A finals del mes de juliol van saltar les alarmes en detectar-se taques de quitrà en l’entorn natural calderí. “Consorci Besòs Tordera, l’Agència Catalana de l’Aigua, agents rurals i l’Ajuntament vam procurar identificar l’origen dels abocaments” seguia Pineda qui afegia que “es va anar acotant el perímetre fins a identificar la finca d’on vam considerar que sorgia el combustible”. El dipòsit –del qual no es tenia coneixement de la seva existència- era d’una antiga pelleria que fa anys havia estat funcionant en aquesta finca, i segons els tècnics, hauria rebentat i el combustible que encara hi havia emmagatzemat s’hauria filtrat fins a arribar a la canalització de sortida de les aigües termals.\nSegons dades oficials procedents de l’Ajuntament de Caldes, el vessament ha quedat contingut a la bassa i a la depuradora, i no ha arribat a la Riera de Caldes. De fet, “el sistema de reg creat l’any 2017 ha estat transcendental perquè ha servit de mur de contenció” seguia l’alcalde.\nA banda de saber que l’abocament està controlat, “el més important és que no hi ha hagut cap afectació al medi” ha declarat Rut Estany, cap de sistemes del Consorci Besós Tordera.\nDes d’aquest migdia han començat les tasques de neteja i extracció del combustible, a càrrec d’una empresa especialitzada. “Es tracta de xuclar el fuel i emmagatzemar-lo a la depuradora en uns tancs cúbics” seguia Estany. Tot i no saber amb exactitud el temps que es perllongaran aquestes tasques, les quals impedeixen l’ús de les aigües de reg, “per descomptat, acabaran al més aviat possible” acaba Estany.


GUIA | Com instal·lar el @trollHammer_bot en un grup | L'Alerta\nGuia Portada fa 7 mesos\nUs expliquem com instal·lar el bot creat per Anonymous que deixarà el teu grup o canal de Telegram net de trolls i infiltrats.\nL’amenaça d’infiltrats de perfil espanyolista i de trols ha estat una constant durant tot el procés independentista. Els grups que es creaven en qualsevol aplicació de missatgeria o de xarxa social eren inevitablement envaïts per infiltrats i trols. Això va generar un estat d’histèria en el qual ningú confiava en ningú i s’aconseguia l’efecte desitjat: la desmobilització.\nJa fa mesos, des d’Anonymous Catalonia, es va crear un bot que no deixava entrar i eliminava tota la gent d’un grup o d’un canal que estigui a la seva llista negra. Aquesta llista negra no està automatitzada sinó que passa per un procés de validació manual per part dels administradors d’Anonymous. Així s’evita que els propis trols puguin usar l’eina en contra. Ara mateix el bot té més de 3500 trols registrats i protegeix a més de 450 canals.\nHem preparat un guia d’instal·lació i ús del bot perquè el poseu a tots els grups públics que creeu.\nCom instal·lar el @trollHammer_bot\nPas 1: Afegir el @trollHammer_bot com un usuari\nAfegim el bot com si afegissim un usuari\nPer instal·lar el @trollHammer_bot has de ser el creador o l’administrador del grup o canal (assegura’t tenir permisos per afegir usuaris).\nSi no ets l’administrador, insisteix a qui ho sigui fins que afegeixi el bot. Si refusa fer-ho, surt del grup perquè no és segur.\nLa instal·lació del @trollHammer_bot és molt senzilla. S’ha d’anar a la configuració del grup i, com si afegissis un altre usuari, escriure el nom complet del bot @trollHammer_bot. Un cop vegis només un usuari (com a la foto de l’esquerra) afegeix-lo.\nPas 2: Donar al @trollHammer_bot permisos d’administrador\nIMPORTANT Al bot se li ha de donar permisos d’administrador (per poder eliminar automàticament a persones del grup). Si no es fa, a la nit el mateix bot marxarà del grup.\nAra cal fer administrador el @trollHammer_bot perquè pugui eliminar usuaris. Hem d’anar a modificar el grup i fem clic a administradors. Se’ns obrirà una llista amb tots els administradors del grup i clicarem a sobre d'”Afegir administrador”. L’aplicació ens mostrarà una llista dels membres del grup, haurem de buscar el @trollHammer_bot i donar-li tots els permisos (el d’afegir administradors no cal, si voleu sentir-vos més segurs). Si s’han seguit correctament els passos, veureu el @trollHammer_bot al llistat d’administradors del grup.\nUn cop fets aquests passos veureu com s’eliminen els trols del grup, si n’hi ha.\nCom afegir un usuari a la llista negra del @trollHammer_bot\nNo es poden afegir ni proposar usuaris a la llista negra del bot. Els administradors tenen les seves eines per detectar i bloquejar els perfils sospitosos de ser infiltrats o trols. Quan saben del cert que es tracta d’un usuari no desitjat l’afegeixen a la llista negra que ja compta amb més de 3500 usuaris.\nUn cop un usuari és afegit a la llista negra és expulsat del grup on ha estat detectat. A les 3 del matí el trol l’elimina automàticament de la resta de grups i ja no el permet entrar a cap dels grups protegits pel bot.\nTags: #Anonymous #grup #guia #infiltrats #instal·lar #trollHammer_bot #trols