Millores en l’accessibilitat a diferents espais de Roses – Guia de Roses\nHome ROSES MUNICIPI Millores en l’accessibilitat a diferents espais de Roses\nMillores en l’accessibilitat a diferents espais de Roses\nAls treballs que es realitzen actualment a la plaça Catalunya de Roses per millorar-ne l’accessibilitat, se sumen aquesta setmana nous projectes d’arranjament i millora de diferents espais de la vila.\nEl reasfaltat del carrer de l’Om a la urbanització La Garriga, l’ampliació de la vorera de l’edifici de la Policia Local i la reubicació d’un pas de vianants de l’Avinguda de Rhode, formen part d’aquestes millores.\nUna altra millora en aquest espai serà la creació d’un nou pas de vianants a tocar de la rotonda de l’Oficina de Turisme, fins ara inexistent. D’aquesta manera, es dotarà de continuïtat el passeig que transcorre des de la Ronda Miquel Oliva i Prat -que voreja la Ciutadella-, fins al passeig Marítim, evitant que els vianants hagin de desplaçar-se fins a altres passos més llunyans per travessar l’avinguda de Rhode en direcció al passeig o a la platja. El cost del conjunt d’aquests treballs és de 2.500 €.\nUna altra actuació que incidirà de manera significativa en l’ordenació i accessibilitat de la via pública rosinca és l’ampliació de la vorera de l’edifici de la Policia Local, recentment renovat, que també s’inicia aquesta setmana. En aquest cas l’ordenació suposarà l’ampliació de la vorera del carrer Tarragona i de la nova façana resultant, així com la creació d’uns illeta triangular que s’adaptarà al recorregut del carrer, incorporant una franja de vorera per a vianants i una altra amb espai destinat a l’aparcament per a vehicles i motocicletes. Per últim, se senyalitzarà un pas de vianants que donarà accés a la seu policial. El cost d’aquest projecte és de 9.900 €.\nLa darrera actuació que també s’inicia aquesta setmana són les obres de manteniment al carrer de l’Om, a la urbanització de La Garriga. En aquest cas els treballs consisteixen en l’anivellament i reasfaltatge d’uns 30 metres de carrer, tram del qual també es refarà la vorera, actuació amb la qual se subsanarà l’actual pendent que provocava problemes d’acumulació d’aigua a les finques veïnes en episodis de pluja. Aquesta actuació està pressupostada en 18.000 €.\nprevious La Piscina Municipal de Roses obté una nota de 7,9 entre els seus usuaris\nnext L'Ajuntament de Roses renova les auditores de les societats municipals\nS’obren les inscripcions per participar en la 69a Festa de la Vellesa


Inscripcions per al tercer Stage de Banda Simfònica — Ajuntament d'Igualada\n30º max. / 16º min. 18/06/2018 13:19\nSou a: Inici / Noticies / Inscripcions per al tercer Stage de Banda Simfònica\nInscripcions per al tercer Stage de Banda Simfònica\nEs treballarà un repertori d’obres originals per a banda simfònica i transcripcions d’obres clàssiques, de cinema, musicals i música catalana.\nDijous, 15 de setembre, s’obren les inscripcions per la tercera edició de l’Stage de Banda Simfònica d’Igualada, que es va iniciar l’any 2014. L’objectiu és potenciar la interpretació de repertori simfònic per a aquesta formació, integrada per instruments de vent, percussió i arcs greus. Gràcies a iniciatives com aquesta, actualment Igualada compta amb una activitat important en aquest gènere.\nS’hi pot inscriure gratuïtament qualsevol intèrpret de flauta travessera, oboè, clarinet, saxòfon, fagot, trompa, trompeta, fiscorn, bombardí, tuba, percussió, violoncel i contrabaix que estigui estudiant grau mig de l’instrument o tingui un nivell equivalent als primers cursos. Es treballarà un repertori d’obres originals per a banda simfònica i transcripcions d’obres clàssiques, repertori de cinema i musicals i música catalana\nL’stage també dóna l’opció d’inscriure’s a alumnes de nivell elemental en qualitat d’oients. En aquest cas podran participar de totes les activitats complementàries, assistir als assaigs en les peces de més complexitat i, en funció del seu nivell, incorporar-se a algunes peces més senzilles del repertori.\nAquest és un acte organitzat per l’Ajuntament d’Igualada i produït per l’entitat Contrapunt, amb la col·laboració de l’Escola Municipal de Música d’Igualada (EMMI) i de la Banda de Música d’Igualada. Concepció Ramió, directora actual de la Banda de Música d’Igualada, és la impulsora i directora i, en aquesta edició, Francesc Gregori, professor a l’EMMI, serà el director convidat.\nSe celebrarà a l’Escola de Música d’Igualada els dissabtes, 15 i 29 d’octubre i 12 i 26 de novembre. L’acte inaugural, obert a tothom, tindrà lloc el dissabte, 15 d’octubre, a les 13:15h i el concert de cloenda es farà al Teatre Municipal l’Ateneu, el diumenge, 27 de novembre, a les 12h.\nEl termini d’inscripció romandrà obert fins el 7 d’octubre i les inscripcions on-line es poden fer en aquest mateix web. Es pot demanar més informació als telèfons 93 807 80 21 i 93 804 08 84 o al correu electrònic festes@aj-igualada.net.


Ajuntament d'Arenys de Munt/Alta participació a la jornada de Viu el Parc a Can Jalpí\nData i hora oficials: 07/12/2021 13:04\nAlta participació a la jornada de Viu el Parc a Can Jalpí\nÚltima revisió 22-10-2021 09:27\nEl passat dissabte 16 d’octubre es va celebrar al parc de Can Jalpí l’acte central de Viu el Parc, del Parc del Montnegre i el Corredor. “La capsa dels sentits” va tenir una assistència de 83 persones i els infants en van quedar molt contents.\nL'activitat va consistir en una sèrie de recursos, tallers i contes per a famílies, per descobrir la natura.\nDurant el novembre, hi ha previstes més activitats gratuïtes a la Central de Can Jalpí, els següents dies:\n14 de novembre: Passejada.\n20 de novembre: Sortida "Bolets a cor què vols".\n21 de novembre: Exposició de bolets i taller de fang.\n21 de novembre: Taller d'estampació "Impressionats per la natura".\n28 de novembre: Anellament d'ocells.


Jornades Somriu, la teva festa!!! | Turisme Sant Jaume d'Enveja\nActualitat, Festes / 10 d'agost de 2016 28 de gener de 2021\nEls pròpers dies 23,24 i 25 de Setembre celebrem les 6es Jornades Somriu, que com cada any commemoren la inaguració del Pont lo Passador.\nAquesta festa que té lloc a la vora del riu compta amb un intens programa d’actes, un mercat, mostra d’artesania, passejades amb vaixell pel riu, concerts, activitats infantils, regata de rem, entre d’altres al·licients.\nAquest any com a novetat durant els tres dies de Somriu hi haurà caravanes ” Food Trucks”, que oferiran diferents propostes i delicioses gastronòmiques.\nAquí teniu el programa d’actes complet de les jornades de Somriu.\nVine i visita la nostra fira.


Zamaca' Bed and Breakfast Micoud Saint Lucia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Micoud\nDescompte a Zamaca' Bed and Breakfast\nVeure tots els 4 allotjaments a Micoud.\n15 Fond Bay Drive, Escap, Micoud, Micoud, Saint Lucia - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Zamaca' Bed and Breakfast\nDissenyat tant per oci com per negoci, Zamaca' Bed and Breakfast està situat idealment a Micoud; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Zamaca' Bed and Breakfast asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix lloguer de cotxes, restaurant, caixa forta per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, balcó/terrassa, despertador, ventilador, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. Platja privada, piscina exterior, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Zamaca' Bed and Breakfast és una elecció inteligents per a viatgers a Micoud, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Zamaca' Bed and Breakfast de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Els recursos per a l'atur baixen un 21% als pressuposts de l'Estat\nLa partida en prestacions i ajudes ascendeix enguany a 19.821 milions\nEFE Palma 04/08/2015 12:41\nEls crèdits destinats a la política de desocupació previstos en el projecte de llei de Pressupostos Generals de l'Estat per a 2016 disminuirà un 21,7% pel que fa al present exercici, fins a situar-se en 19.821 milions d'euros.\nSegons ha detallat el Ministeri d'Hisenda en un comunicat, la major part d'aquesta partida, un total de 19.522 milions, es dedicarà a l'abonament de prestacions, un import que es redueix en 5.481 milions respecte de 2015 gràcies a "la favorable evolució del mercat de treball". Els 350 milions d'euros restants es corresponen amb els fons previstos per al programa d'activació per a l'ocupació, que proporciona 426 euros al mes als aturats de llarga durada que no cobren cap altra prestació.\nMentrestant, la despesa pressupostada per al sistema de pensions se situa en 135.449 milions d'euros, un 2,9% més que el 2015, incloent-hi les pensions contributives i no contributives de la Seguretat Social i les pensions de les classes passives de l'Estat. Les pensions es revaloritzen un 0,25%. Hisenda ha destacat que l'impacte favorable del creixement –amb el consegüent augment de la recaptació i caiguda de la despesa en desocupació, als quals se suma una menor càrrega financera– permetrà augmentar un 3,8% la despesa social una vegada descomptada la despesa en desocupació.


L'Ajuntament de la Seu ja ha identificat cinc propietaris de gossos per no recollir les defecacions al carrer — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / L'Ajuntament de la Seu ja ha identificat cinc propietaris de gossos per no recollir les defecacions al carrer\nL'Ajuntament de la Seu ja ha identificat cinc propietaris de gossos per no recollir les defecacions al carrer\nLa Policia Municipal obre tres expedients sancionadors a persones que, després de la campanya dels darrers mesos, no han facilitat l'ADN de les seves mascotes, que amb el nou sistema també es poden localitzar segons les seves característiques\nRecollida de mostres de caques de gos a l'espai públic a la Seu (Foto: ACN)\nL'Ajuntament de la Seu d'Urgell ja ha detectat cinc propietaris de gossos censats que no recullen les defecacions de les seves mascotes al carrer, i que ara seran sancionats. De les 35 mostres que s'han enviat fins ara a un laboratori especialitzat en l'anàlisi d'informació genètica, ja se n'han rebut resultats de la meitat i, d'aquestes, en gairebé un 30 per cent dels casos s'ha pogut determinar amb claredat l'animal al qual pertanyen.\nA més a més, la Policia urgellenca ha obert de moment tres expedients sancionadors a persones que, després de la campanya dels darrers mesos, encara no han facilitat les dades d'ADN de les seves mascotes. El mes d'abril passat va expirar el termini per fer-ho de forma voluntària. Bautista Álvarez, operari municipal, assegura que els treballadors de neteja del carrer constaten que la posada en marxa del sistema és efectiva, perquè "ja no es troben tantes femtes de gos la carrer". Álvarez, de fet, creu que l'objectiu hauria de ser "que no en quedi cap" i que cal que "tota la població es conscienciï que això és pel bé de tothom, infants i adults" perquè assegura que fins i tot els han donat a conèixer casos de "gent gran que ha caigut al carrer per culpa de relliscar amb una defecació de gos".\nLa tramitació de les primeres sancions vinculades a les femtes canines localitzades a la via pública i als parcs i jardins de la Seu d'Urgell suposa la fi de la fase informativa de la campanya 'Ara les caques de gos ja tenen propietari'. Des del juliol de l'any passat, s'han obtingut les dades genètiques de 835 gossos, un 62% dels que estan censats al municipi. Tot i que per llei ara és obligatori facilitar-les, durant els darrers sis mesos de 2018 el consistori alturgellenc va optar per pagar el cost de les analítiques. A més a més, va allargar el termini per donar la mostra voluntàriament fins aquest mateix mes de maig, tot i que des del gener el cost ja era a càrrec del propietari. Des de l'1 de maig, però, ja es pot multar i en aquest període la Policia Local ha obert tres expedients.\nPel que fa a la recollida de femtes de gos, aquesta va començar ara fa un mes, amb l'objectiu de convertir-se en una acció habitual i permanent que serveixi per identificar als propietaris d'aquests animals. Des de la Policia remarquen que, a banda de localitzar els animals ja identificats amb ADN, l'anàlisi de les caques també permet obtenir un "retrat robot" de les característiques del gos i, mitjançant les inspeccions al carrer, poder trobar més fàcilment els propietaris infractors, segons ha explicat a l'ACN el nou cap de la Policia Municipal, el sotsinspector Antonio González.\nMentrestant, la tècnica de Medi Ambient de l'Ajuntament de la Seu, Esther Canturri, ha detallat que, ara per ara, la capital alturgellenca es situa "a la banda alta" de la mitjana catalana pel que fa al percentatge de propietaris "incívics" que han estat identificats per no recollir de l'espai públic alguna de les femtes dels seus gossos. Canturri ha recordat que, precisament, aquest és un dels principals objectius de la campanya que s'ha dut a terme. En aquest sentit, dels cinc expedients que s'estan tramitant, tres corresponen a sancions greus (de 500 a 1.000 euros de multa) i dos molt greus (de 1.000 a 2.000 euros), ja que en aquests darrers casos la defecació ha estat localitzada en zones de joc infantil, on està absolutament prohibida l'entrada d'animals.


L’esforç – 2 | Jordi Esteller\nL’esforç és un dels valors més positius de tota societat. Una col·lectivitat humana on moltes persones s’esforcen i tenen iniciatives i entusiasme per “fer coses” segur que anirà endavant i progressarà d’una forma important.\nActualment es diu que en el nostre teixit social s’està notant una certa pèrdua d’aquest valor i se senten veus en el sentit de què cal recuperar el que es coneix com la “cultura de l’esforç”.\nEsforçar-se no està avui massa ben vist i són moltes les persones que procuren aconseguir les coses sense “suar massa”. Si no troben algun motiu important per posar-se en marxa, prefereixen quedar-se quiets. No fer res els hi resulta agradable: estar ajagut a la gespa una tarda de primavera o assegut en un banc d’un parc al mig de la ciutat, mentre els altres corren d’un lloc a l’altre apressats per la seva feina, no deixa de tenir, per ells, el seu encant.\nUna de les raons, entre d’altres, d’aquesta pèrdua del valor social d’esforçar-se és l’educació excessivament permissiva que s’ha anat instal·lant a bastants de les nostres escoles i famílies des de fa uns anys. Aquesta permissivitat condueix al descans, a la inactivitat, ja que si es pot triar entre fer i no fer, es tendeix d’entrada i per estalvi energètic, a no fer res o a fer molt poc.\nMalgrat això, l’esforç no és antagònic a passar-ho bé. Aquí hi entra la didàctica, que els mestres, quan poden, utilitzen perquè una cosa avorrida i que requereix esforç s’esdevingui divertida i atractiva de fer.\nSense negar el valor educatiu que té el joc, no podem, però, caure en el mite vigent a l’educació actual que diu que els fins s’assoleixen d’una manera lúdica, distreta i alegre. La realitat de la vida és que tot costa molt d’esforç i cal fer-ho entendre.\nEl gran repte d’avui és fer atractiu l’esforç. Això no resulta gens senzill i sovint tant els mestres com els pares se senten impotents. Volen fer entendre que a la vida no es regala res i que cal posar-hi el coll per treure’n algun profit, però no acaben de trobar les estratègies ni els mecanismes oportuns per transmetre i arrelar aquest valor tan poderós i essencial.\nLa coacció i el xantatge, en educació, són males conselleres. De vegades, però, és l’únic recurs que queda, ja que sembla que només si s’amenaça o exigeix a canvi de favors els nens reaccionen i s’esforcen. En el fons aquesta manera de potenciar l’esforç és indeguda, perquè no és fa per si mateix, responsablement, sinó tan sols per la “pastanaga”. El qui s’acostuma a actuar mogut per finalitats externes, no integra de forma correcte l’autèntic valor de l’esforç.\nTambé hem de fer tots plegats una profunda autocrítica: ens estranya que els jovenets no s’esforcin, però és que en molts casos s’ho troben tot fet. Abans de queixar-se o demanar alguna cosa, ja els hi hem donat el que volen; no experimenten la dificultat i saben que, passi el que passi, tot seguirà el seu curs habitual. Si els hem col·locat dins d’un globus de confort i de comoditat, per què s’han d’esforçar?\nEl filòsof Francesc Torralba senyala que un valor educatiu de primera magnitud és la contrarietat, una de les poques eines que tenim per contrarestar -quan n’hi ha- l’excés de permissivitat. Si a la quitxalla se’ls dóna tot pastat, talladet i filtrat, mai no sentiran la necessitat d’esforçar-se, d’haver de cansar-se, perquè sense el més mínim esforç tenen tot allò que desitgen.\nPot semblar un pèl cruel posar un entrebanc a algú, fer-li passar una mala estona situant-lo davant d’una contrarietat però, en el fons, si se’ls posa una dificultat no és per gust, sinó perquè puguin aprendre, per ells mateixos i amb una certa disciplina, a trobar la millor solució.\nEls pares i els mestres han de posar contrarietats als nens, adequades i pertinents per a les seves edats i han d’ajudar-los i donar-los eines per afrontar-les amb garanties d’èxit.\nTambé hi ha molts nens, adolescents i joves que s’esforcen per assolir determinats horitzons, que són lluitadors i treballadors i pateixen quan no els surten bé les coses. S’ha de ser suficientment elàstic per donar confiança, reconeixement i esperança a tots els qui s’esforcen amb autenticitat, però, a la vegada, ser prou exigents per suscitar l’esforç en aquells que, per dir-ho d’una manera col·loquial, es gronxen, o senzillament esperen que els altres els hi treguin les castanyes del foc.\nAls que són pares o mestres els hi desitjo molt d’encert en la seva tasca educativa. És molt necessari capgirar la tendència actual i recuperar la cultura de l’esforç amb totes les vessants positives que té i cal ser conscients que és un tema de capital importància: ens hi juguem el nostre futur com a societat.


İpek Hotel Balikesir Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nYildırim Mh.Tahtaavdan Sk.No:16/B Karesi, Balikesir, Balikesir, Turquia, 10010 - Veure al mapa\nAl visitar Balikesir, vosté es sentirà com a casa a İpek Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nİpek Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Balikesir. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, àrea de fumadors, àrea de TV/saló compartit.\nL'ambient de İpek Hotel es reflexa en cada habitació. calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, insonorització, telèfon són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. İpek Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Balikesir.\nThe total price of the accommodation will be charged at check-in.\nTots els tipus de viatgers (190) Parelles (56) Viatgers en solitari (85) Famílies amb infants petits (20) Famílies amb infants grans (9) Grups (20)


3 anècdotes que et sorprendran de les Festes de Santa Tecla\nPortada de 1936 del Catalònia\nArticle a 'Catalunya Nova' el 1908\nSeguici Popular per Santa Tecla\nPeces del seguici popular a la Casa de la Festa de Tarragona\nLa Colla Jove a l'edició de 2009\nA Santa Tecla es viu la festa\nLa Catedral de Tarragona, epicentre de la festa\nLes Festes de Santa Tecla, patrona de la ciutat de Tarragona, són conegudes per tothom. És per això que des de Xarxanet et descobrim tres anècdotes inèdites\nTarragona celebra la seva festivitat més important per Santa Tecla, el 23 de setembre. De fet, la celebració de la patrona de la ciutat ha estat declarada Festa Patrimonial d’Interès Nacional, condició atorgada per la Generalitat de Catalunya. Un dels clímaxs de la festa, és la nit del 22 al 23 de setembre, anomenada ‘l’empalmada’. Gràcies a la seva tradició en el temps, Santa Tecla aplega cada any a més i més gent.\nDeixant de banda el seu origen més remot i l’arribada de la relíquia, el 17 de maig de 1321, amb una rebuda, pel que diuen els documents bastant espectacular, no és fins l’arribada dels ajuntaments democràtics que la festa es reivindica realment com la gran Festa Major de Tarragona, fins arribar al que avui coneixem i descrivíem al principi. Entremig, segles amb alts i baixos i un notable retrocés de la festivitat (agreujat per la Guerra Civil) durant el segle XX.\nFa cent anys, doncs, les Festes de Santa Tecla no eren el que son avui, i des de Xarxanet gràcies al testimoni que ens deixa la premsa i que podem trobar a l'hemeroteca, hem seleccionat tres anècdotes curioses que potser ens sorprendran, o potser no tant:\n27 de setembre de 1908 (Catalunya Nova): “l’espectacle ha sigut trist i vergonyós i de pas missèrrim”\nLes Festes de 1908 ja pinten malament de bell antuvi. El 30 d’agost el diari Catalunya Nova es mostra sobtat per “la determinació d’alguns elements del Municipi de celebrar depressa y corrents grans festes per Santa Tecla, quan tothom creia s’estava treballant de valent en la confecció del programa de les festes centenàries del Rei En Jaume I”. Amb aquest català encara no normalitzat, una setmana després expliquen que l’Ateneu de Tarragona, embolicat amb l’organització d’un concurs d’aprenents pel natalici del rei Jaume I, “no ha pogut preparar la diada de Santa Tecla, “perquè, com tothom se pensava que la festa d’enguany se reduiria solsament a lo tradicional”.\nEfectivament, la Diada arriba, i sembla ser que el resultat és un desastre de dimensions notables i potser exagerades. El mateix diari en fa una crònica ben destructiva, perquè diuen que l’organització havia venut “unes pomposes festes”, i el resultat final és el contrari, cas que recorda les recents crítiques als Jocs del Mediterrani: “Que cada any s’enganyi a la gent y a la ciutat, es cosa que en cap més altre poble’s toleraria sinó en el nostre. Y es sempre aixís”. “Es preferible cent vegades el no fer rès a fer el ridícul com se vé fent y ab més raó enguany que s’ha vingut enganyat a l’opinió ab la pretensió de fer pomposes festes”.\n20 de setembre de 1916 (La Veu de Tarragona): “Que se les quite del calabacín!”\nLa Veu de Catalunya es fa ressò d’un incident anterior a Girona que involucrava el temut Partit Republicà Radical Radical (fundat per Alejandro Lerroux el 1908 a Santander) amb l’intent de prohibir-hi ballades de sardanes. Ara, la ‘Fraternidad Republicana’ de Tarragona, el moviment a nivell local d’aquest partit comptava amb un nou regidor, Pere Loperena Romà que era natural de Girona i “combaté i votà en contra que l’Ajuntament [de Tarragona] concedís una modestíssima subvenció que ara se li demanava per a contribuir a pagar les despeses d’una de les millors cobles empordaneses”.\nEl diari deia que, malgrat això es ballarien sardanes el dia 23, el de la Festa Major, i hi aniria la Cobla Empordanesa, pagada pels Tarragonins. Per buscar el suport de la gent, en aquest cas la motivació va ser citar l’article de ‘La Voz el Pueblo’, el diari oficial del partit de Lerroux: “Porque pensar que van a bailar sardanas en medio de la Rambla o en otro paseo, precisamente en dies de aglomeración de gente como los de las fiestas de Santa Tecla en que tan concurridas estaran esas vías, ¡vamos! Que se les quite del calabacín […] bailar sardanas, sí; nadie tiene derecho a oponerse a ello, pero en sitios donde no se ofenda a la estética”.\n“Sempre són els mateixos, els anti-catalans, els que senten odi inveterat per tot lo de la terra, per Girona també”, responia el diari tarragoní. L’apel·lació a la ‘resistència sardanística’ gironina feia acabar l’article a La Veu de Tarragona amb aquesta al·legoria: “Tarragona, com Catalunya sensera, mira la Girona de les sardanes, la ciutat gloriosa, la valenta, la immortal la catalaníssima. I Girona triomfarà, i amb ella, Catalunya”.\n3 de juny de 1936 (Catalònia): “Per Santa Tecla, els gegants es tornaran roigs” a un mes i mig del cop d’estat de Franco\nEnmig de l’ambient pre bèl·lic que devia respirar-se a tot l’Estat davant la temença d’un alçament militar per part del General Franco, que finalment es traduiria en una realitat el fatídic 18 de juliol, un mes i mig abans hi havia un debat encès que obria la portada del diari local Catalònia, titulat “Comiat a les Rambles”. La polèmica girava a l’entorn de fer una cosa bastant impensable avui: treure els arbres de les Rambles. El diari deia “Avui hem anat a prendre comiat de les Rambles, o almenys de les nostres Rambles”. El precedent era la retirada d’arbres de la Plaça de la Font.\nL’extracció implicava, i n’eren prou conscients, que “els grans draps de sol cauran damunt les hòrrides brutes caríssimes cases –perquè encara en queden d’aquestes-, que abans –i, avui, encara avui- hom veia guarnides d’un delitós domàs movible: el domàs del solellet i l’ombra de les fulles”. Avui és evident que els arbres són imprescindibles per protegir-nos del sol a qualsevol rambla del país, i a l’època de les fotos i els selfies, en fem postals compartibles amb els nostres dispositius, que ja es descrivien aleshores així: “el que més ens recarà és que desaparegui el joc del solellet i les petites ombres, somriure del cor de Tarragona, delícia dels nostres ulls, despreocupació de les nostres ments i consol voluble dels nostres desig eternament satisfets”.\nTant és així, que l’altra gran preocupació és el patiment del diari pel que puguin viure els gegants que participin a les Festes Majors de Santa Tecla, a causa d’aquesta disputa: “Quan surtin els gegants, es tornaran roigs de temença al veure que han de passar per les aceres per por de desfer la bellesa modernitzada del “bulevard”, que per més escarni quedarà tancat de cada banda, ofegant-se a punt de néixer”. Malauradament, el que al final es trobarien els ciutadans inquiets de Tarragona seria un cop d’estat militar i el tancament del Catalònia, que havia obert feia un any.\ncultural, tarragonès, tarragona, Santa Tecla, festes majors, cultura popular\nRoba Estesa reivindicarà la lluita feminista en un concert solidari a Tarragona\nLes entitats socials exigeixen mesures permanents per protegir del fred la gent que dorm al carrer\nArrenca el Congrés d'Ateneus més obert a la ciutadania


Actualitzada 28/08/2019 a les 12:51\nEl 2018 la cadena de supermercats va entregar prop de 179.000 quilos d’aliments i altres productes de primera necessitat a diverses entitats socials i benèfiques de les comarques lleidatanes\nMercadona ha fet efectiva aquest dimecres la donació de 13.500 litres de llet sencera de la marca pròpia Hacendado al Banc dels Aliments de les comarques de Lleida\nMercadona ha fet efectiva aquest dimecres la donació de 13.500 litres de llet sencera de la marca pròpia Hacendado al Banc dels Aliments de les comarques de Lleida en compliment del conveni de col·laboració signat per ambdues parts. Aquesta donació se suma a la ja feta als bancs dels aliments de les comarques de Tarragona i de les comarques de Girona, i continuarà els propers mesos amb el repartiment al Banc dels Aliments de Barcelona fins a completar els més de 100.000 litres de llet que la companyia de supermercats donarà aquest any 2019, segons ha anunciat la cadena de supermercats.\nLa relació entre Mercadona i la Federació Catalana de Bancs dels Aliments va iniciar-se l’any 2010 coincidint amb la campanya de recollida d’aliments bàsics en supermercats i mercats.\nDurant l’acte d’entrega d'aquest dimecres, el president del Banc dels Aliments de les comarques de Lleida, Joan Saura, ha posat de manifest que “la llet és essencial en la tasca dels bancs dels aliments d’ajuda a les famílies en situació de vulnerabilitat pel seu alt valor nutritiu i que l’acció no es podria dur a terme sense la col·laboració d’empreses socialment responsables com Mercadona”.\nMercadona també lliura productes a dos menjadors socials de Lleida: ho fa de dilluns a dissabte al de La Panera i al de la Fundació Jericó. En total, durant el 2018, Mercadona va donar prop de 179.000 quilos d’aliments i altres productes de primera necessitat a diverses entitats socials i organitzacions benèfiques de les comarques lleidatanes, xifra que equival a 3.000 carretons de la compra.


ACDPAC: 11/03/12 - 18/03/12\nDenuncien a Girona l'assetjament militar del Rif "Nord del Marroc"\nDesenes de persones es van concentrar a la plaça del Vi de Girona aquest diumenge 11 de març a la tarda per denunciar el règim marroquí pel bloqueig militar al Rif (Nord del Marroc).\nLa concentració convocada pel Moviment Amazic a Catalunya i coordinada per les associacions amazigues de Barcelona i Girona per expressar la seva indignació a la repressió dels moviments contestataris i als diplomats aturats del Marroc, i a exigir l’aixecament immediat del setge militar del Rif.\nDes de les primeres manifestacions portades a terme pel Moviment contestatari 20 de Febrer arreu de la geografia marroquí, el Rif ha estat on s’han vist les protestes més multitudinàries, el passat 20 de febrer de 2011 quan van començar les protestes dintre el que es diu primavera democràtica i no pas “primavera àrab”, com la defineixen els nacionalistes àrabs i occident, a l’Àfrica del Nord i a l’Orient Mitjà, a la manifestació d’Alhucemas havien participat més de 100 mil persones, però la resposta del Govern marroquí i els seus col·laboradors s’ha saldat amb 5 joves torturats, més tard morts i llançats a una seu bancària de la ciutat, la qual van incendiar i així manipular la realitat i crear el pretext per justificar les morts, des de aquell moment el Govern marroquí va acusar els joves d’entrar-hi a robar, versió contraposada a la versió de les famílies de les víctimes i de les organitzacions de drets humans, que han exigit una investigació dels fets, a la qual l’estat marroquí es va negar. Les mobilitzacions i protestes han continuat des de llavors per tot el territori del Rif, on s’han continuat la violació de drets humans, amb més mort, atacs a militants, detencions...\nLa contundència del Govern marroquí havia intensificant la repressió cap l’exercici de les llibertats individuals i col·lectives, de manera inesperada. Manifestacions pacifiques, concentracions i assembles que s’estan produint per part de ciutadans, moviments i col·lectius està sent atacades per les forces de l’ordre de manera brutal. Taza, Rabat, Imeder, Alhucemas, Nador, Imzouren, Bouikidarn i altres ciutats del Marroc han viscut les mostres de represàlia de les més dures com a única resposta a les seves demandes., però la ciutat d’Aït Bouayach ha estat i està militarment setjada, La població tem una repressió massiva i demana socors, fets que recorden la intervenció militar del 1958 que encara viu en la memòria col·lectiva del poble rifeny.\nLa majoria de les manifestacions reivindiquen l’accés als drets socials bàsics: el dret al treball, a la salut, a l’educació i al desenvolupament de les seves zones o barris. Unes reivindicacions que el Marroc ha promès complir en els seus discursos i en virtut de les signatures que ha fet en les declaracions i pactes internacionals.\nDetencions arbitràries, setge militar de ciutats i barris, intervencions policials amb armes en les manifestacions, els concentrats a Girona es preguntaven fins on vol arribar el govern marroquí en la seva repressió als drets humans. Aquest no era allò que es prometia en la nova constitució?\nDurant la protesta els concentrats han corejat consignes a favor de la insurgent ciutat d’Aït Bouayach i han exigit l’aixecament del setge militar sobre les ciutats marroquines, especialment sobre les rifenyes, i sobre tot han exigit una investigació immediata en els esdeveniments ocorreguts i el càstig dels culpables, han demanat una resposta efectiva a les reivindicacions legítimes del poble marroquí, i així mateix han demanat la dimissió del govern que està permetent aquestes barbaritats.\nEn la concentració s’han vist moltes banderes amazigues i catalanes, també fotografies dels 5 joves assassinats l’any passat a Alhucemas, retrats del líder Abd el-Krim i banderes de la ex república rifenya i altres pancartes de denuncia al règim marroquí.\nLa lectura del manifest (tots som Aït Bouayach) va tancat la protesta denuncia.\nManifest de la concentració de Girona on es denúncia al setge militar del Rif\nManifest (Tots i totes som Ayt Bouayach)\nLa nit del 8 de març, la població de la ciutat rifenya Ayt Bouayyach (Nord del Marroc), ha viscut una de les nits més terribles de la seva història.\nDe sobte i sense previ avis, les forces de la policia ataquen dues concentracions mantingudes des de fa uns dies per part de la població, per protestar contra l’’augment espectacular de les tarifes de consum d’aigua i electricitat i contra la corrupció.\nDesprés de detenir els concentrats i ferir la majoria d’ells, la policia comença a destruir-ho tot pel seu camí, mobles i immobles, i asembrar el terror entre la població civil: infants, adults i gent gran sense distinció mitjançant insults, irrupció en les cases, violència física i detencions arbitràries, fins ben avançada la nit.\nDes de llavors, hi ha un estat de setge militar en la ciutat, prohibició d’assemblees i de circulació i persecució dels militants de la ciutat en els barris i les muntanyes.\nLes petites manifestacions de protesta que s’intenten organitzar estan sent reprimides amb gasos lacrimògens, canons d’aigua i bombes de cautxú.\nA hores d’ara, està prohibit a tothom apropar-se a la ciutat i qualsevol persona que hi vulgui entrar és retornada amb insults i maltractament.\nEls nuclis urbans i semi-urbans propers intenten organitzar una marxa cap a la ciutat per aixecar el setge, però tots aquests nuclis estan encerclats amb forces armades que estan sent reforçades cada cop, amb més efectius i armes.\nHi ha una vintena de detinguts encara en la presó a l’espera de ser jutjats i una vintena de ferits als hospitals. Encara se segueix la detenció de més militants de la ciutat. La població tem una repressió massiva i demana socors, ja que aquests fets han revificat la intervenció militar del 1958 que encara viu en la memòria col·lectiva del poble rifeny.\nLa resposta de l’actual govern cap a les manifestacions pacifiques de la població i cap a les reivindicacions legítimes dels diferents sectors: joves aturats, població abocada a la misèria i l’empobriment, estan sent desmesuradament violentades de manera que fan recordar els maleïts anys de plom, que el poble marroquí va creure transcorregut.\nLa repressió de la població de Taza del passat mes de febrer, la dispersió violenta de la concentració dels diplomats aturats a Nador del passat 1 de març, el setge actual de la concentració de la població d’Imider, etc, etc, demostren una voluntat de seguir un model de govern autoritari i opressor que no respecta els drets humans ni s’interessa a les aspiracions de la població.\nNosaltres, els catalans originaris del Rif, ens manifestem avui dia 11 de mars a Girona per denunciar el setge històric al Rif, que desmenteix la pretesa reconciliació del govern marroquí amb el Rif, castigat i marginat i deixat a la seva sort des de temps immemorials.\nExpressem la nostra solidaritat amb la població d’Ayt Bouayyach.\nExigim l’aixecament immediat del setge militar en tota la zona.\nDemanem l’’alliberament dels presos polítics, entre ells els presos polítics amaziguistes que estan a la presó des de fa anys.\nDemanem la dimissió immediata dels que van ordenar aquesta intervenció bàrbara a la ciutat de Ayt Bouayach.\nApel·lem a un diàleg governamental immediat amb els representants dels moviments socials al Marroc i respondre a les seves reivindicacions legítimes.\nAixí mateix, denunciem la paralització i la no reacció de la comunitat internacional envers les demandes del poble amazic a l’Àfrica del Nord i sobre tot a la neteja ètnica que està portant a terme el règim de Mali contra els nostres compatriotes a L’Azawad.\nVisca el Rif, visca Tamazgha i visca Catalunya.\nGirona, 11 de mars 2012\nAssociació Taghrast-Espai Amazic\nAssociació Cultural pels Drets del Poble Amazigh a Catalunya\nPublicat per ACDPAC 1 comentaris\n▼ 11 de març - 18 de març (2)\nDenuncien a Girona l'assetjament militar del Rif "...\nManifest de la concentració de Girona on es denúnc...


Holiday home Havremarken H- 1660 Hejls Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Havremarken H- 1660\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Havremarken H- 1660 està situat idealment a Hejls; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Havremarken H- 1660 asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, forn microones, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com sauna, jardí. Holiday home Havremarken H- 1660 és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Hejls.


Xartec Salut a la III Jornada Científica de l’Institut de Recerca de Sant Joan de Déu - Research Centre for Biomedical Engineering\nXartec Salut a la III Jornada Científica de l’Institut de Recerca de Sant Joan de Déu\nMés d’un centenar d’investigadors han participat en la III Jornada Científica de l’Institut de Recerca Sant Joan de Déu a la Facultat de Biologia de la Universitat de Barcelona. Una trobada que té per objectiu compartir el desenvolupament i els resultats dels projectes col·laboratius entre grups de l’Institut.\nEn aquesta ocasió s’hi han presentat tres de les xarxes d’innovació catalanes finançades amb Fons FEDER i coordinades per investigadors de l’IRSJD i CREB UPC. La xarxa i4KIDS liderada pel Dr. Jaume Pérez Payarols, la xarxa TECSAM liderada pel Dr. Josep Maria Haro i Xartec Salut liderada pel Dr. Alexandre Perera. Els ponents han reivindicat la importància i el valor de l’emprenedoria en l’àmbit de la investigació, un camp encara emergent en el país.\nDurant l’acte també s’han pogut visionar la presentació del resum de sis tesis doctorals en curs per investigadors en formació de l’IRSJD. D’aquestes, les tesis de Miguel Mateu Sanz (BBT CREB UPC) “Avaluació dels efectes biològics de líquids condicionats amb plasma gas en osteosarcoma: efectes d’una teràpia basada en l’estrès oxidatiu” i de Laura Castilla Vallmanya “Combining exome sequencing and funtional studies to identify causal genes of ultra-rare neurodevelopmental disorders” han estat premiades durant la jornada.\nPer la seva part, Lluís Rovira, director de CERCA, ha posat de manifest la importància que està agafant la gestió de les dades de recerca, tan pròpies com d’altres. “Hem de canviar la nostra manera de fer recerca. Fins ara ens havíem centrat a estudiar i explotar les dades pròpies o que generàvem, però ara hem d’anar cap a una recerca on puguem treballar amb totes les dades disponibles, inclús aquelles generades per altres equips d’investigació d’altres llocs del món”, ha conclòs.\nLaura Castilla Vallmanya i Miguel Mateu Sanz, autors de les tesis doctorals premiades.


La Fundació. cat fa el tret de sortida de la campanya 'Canvia el xip!' - Fundació .cat\nNotícies > La Fundació. cat fa el tret de sortida de la campanya ‘Canvia el xip!’\nLa Fundació. cat fa el tret de sortida de la campanya ‘Canvia el xip!’\nEls dispositius i els navegadors que fem servir per entrar a Internet estan preparats per funcionar en català sense cap problema de navegabilitat o de compatibilitat. A Internet es pot fer vida en català i depèn d’un mateix.\nUna de les situacions més comunes té a veure amb el fet que un web que ofereix versió en català no carregui la pàgina en aquesta llengua. Per què? El més comú és que encara no tinguis el dispositiu o el navegador configurats en català. Si no ho fem, els webs que visitem no poden saber en quina llengua volem ser atesos i, per defecte, acabem navegant en altres llengües. És aleshores quan algunes grans empreses acaben optant per deixar-la de banda, ja que no en perceben cap demanda important.\nNo has configurat en català el navegador o el dispositiu? Potser no sabies que es pot fer sense dificultat? Amb la campanya ‘Canvia el xip!’ podem evitar aquestes situacions. I com que t’ho volem posar encara més fàcil, a la pàgina fundació.cat/canviaelxip detectarem si tens el navegador en català i et facilitarem l’enllaç a tutorials amb els passos que cal seguir per poder navegar en català a la xarxa.\nUn cop tinguis els dispositius configurats en català, no dubtis de compartir la campanya amb les teves amistats i contactes, així ens ajudaràs a normalitzar la llengua!\nParaules clau: Canvia el xip!, Català, Internet, Navegació en català.\nApple deixa de fabricar l'iPod Touch, el darrer dels models d'aquest reproductor de música que va revolucionar el mercat\nTot preparat per a la dotzena edició del Wapps .cat\nWapps .cat, el concurs de creació de web i aplicacions en català per a joves d’entre 10 i 18 anys...\nLa Fundació .cat participa a la jornada ‘El Palau de la Llengua’, un gran debat sobre el present i el futur del català. La jornada és gratuïta i tindrà lloc el 28 de maig al Local Sociocultural del Palau d'Anglesola.


INS Vila-seca | 2020 2021 | Pàgina 7\nCom cada curs, els alumnes de 3r han visitat el Museu de la Ciència de Barcelona, Cosmocaixa.\nAllà han pogut gaudir de les nombroses activitats interactives i exposicions temporals que ofereix el museu: caminar pel bosc inundat, observar l’oscil·lació del pèndol de Foucault, contemplar el mur geològic, visitar i endinsar-se a les exposicions sobre miralls i Tintín i la Lluna, 50 anys de la primera missió tripulada. La cirereta del pastís ha estat el taller de materials sorprenents: boira de gel sec, globus d’Heli, superconducció, …\nOlga Barenys i Laura Nomen. Professores acompanyants\nCaptura de pantalla 2019-05-13 a las 9.11.33\nCada dijous a la tarda, pràctiques de laboratori\nEl nostre institut participa activament en programes STEM.\nSTEM és l’acrònim de Science, Technology, Engineering and Maths (ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques) El Programa Extralectiu STEM URV és una iniciativa educativa que vol despertar l’interès per la ciència, la tecnologia, l’enginyeria i les matemàtiques entre els… Llegeix més»\nSuport vital bàsic a l’INS Vila-seca\nEls alumnes de 1r d’ESO van gaudir d’unes classes amb la professora Esther Cañete sobre el suport vital bàsic, és a dir què podem fer o com podem ajudar en un cas de perill. Aquestes classes es van dividir en dues sessions, la primera teòrica… Llegeix més»\nCursa solidària 2019 a l’INS Vila-seca\nCom ha anat succeint en els darrers cursos, el passat divendres 26 d’abril, des de les 11.30hs fins a les 14.30 hores, vam celebrar la Cursa Solidària al nostre centre amb la finalitat de continuar recaptant fons per becar a nens i nenes de Colotenango (Guatemala).\nEs va a dur… Llegeix més»\nFestival de Sant Jordi 2019\nenguany hem tornat a celebrar el tradicional Festival de Sant Jordi. És una ocasió especial per fer entrega dels premis dels diferents concursos que s’han convocat al nostre institut al llarg del curs. Així doncs, es van repartir els premis del Departament de Castellà , Verde que te quiero verde, i el premi al millor Bookface, organitzat per la Comissió de Biblioteca. També els guardons als millors Microrelats en català, el Premi al Millor calidocicle i al Pi relat, atorgats pel Departament de Matemàtiques, així com diferents distincions esportives.\nEs va aprofitar l’ocasió per presentar les darreres novetats adquirides per la biblioteca del centre.\nL’entrega de premis es va alternar amb diverses actuacions, com la de l’alumna de 4t d’ESO Jia Hui Yan, la dels alumnes de música dirigits pel professor Raül París, que van interpretar la peça LaFlama, i la recitació en diverses llengües del poema Música de l’ànima, feta per part dels alumnes de l’aula d’acollida.\nMoltes felicitats a tots! El proper any hi tornem!\nRuth Segado. Coordinadora LIC\nEl departament de llengua i literatura catalanes ha estat l’encarregat de decorar el vestíbul de l’institut el mes d’abril, i amb l’ajut dels alumnes d’ESO (que han estat els responsables de la creació d’uns meravellosos murals) han fet una tria d’algunes de les efemèrides que es commemoren aquest 2019.\nEls nois i noies de 1r ESO A han estat els encarregats d’elaborar uns petits llibrets amb poemes de la Marta Pessarrodona, poetessa, crítica literària, narradora… que ha obtingut aquest any el 51è Premi d’Honor de les lletres catalanes. La resta de cursos de 1r han estat els creadors dels murals de P.L.Travers (autora de Mary Poppins), que fa 120 anys que va néixer, i del creador de Moby Dick, Herman Melville, nascut fa 200 anys.\nFinalment, els alumnes de 2n cicle d’ESO han estat els encarregats dels murals més laboriosos, ja que han hagut de centrar-se en l’escriptura especular del geni del Renaixement Leonardo da Vinci, del qual es commemoren els 500 anys de la seva mort i també en els poemes avantguardistes de Joan Brossa, nascut ara fa 100 anys.\nMites romans teatralitzats\nAquest mes de març hem gaudit de diverses sessions teatralitzades de Mites romans a la Cafeteria del nostre institut. Aquesta activitat ha estat a càrrec de la professora de Ciències Socials Sílvia Bonet. Està feta una artistassa!!!\nEns ha presentat el mite d’Hèrcul•les i el Lleó de Nemea, el d’Apol•lo i Dafne i per acabar el de Perseu i Medusa. Tots els alumnes de 1r d’ESO han passat una bona estona.\nMontse Font, Departament de Ciències Socials\nEl pobles preromans a la Península Ibèrica\nDes del Departament de Ciències Socials i amb tots els alumnes de 1r d’ESO hem fet aquest curs de recerca per internet, murals i exposicions orals per conèixer els pobles que habitaren la Península Ibèrica abans de l’arribada dels romans: fenicis, cartaginesos, grecs, tartessis, ibers, celtibers i celtes.\nHan estat unes sessions molt divertides i en les quals els alumnes, agrupats de 3 en 3, han hagut de perdre la vergonya i parlar en públic mentre la resta de companys els escoltaven amb atenció.\nMontse Font. Departament de Ciències Socials\nEls timoners (Hanna Auseika, de 3r ESO C), els corsaris (Natalia Castro, de 2n ESO A) i la tropa de corsaris (Marc Márquez, Cèlia Pastor i Helena Salvat, de 3r ESO A) hissaren la bandera i es dirigiren mar endins tot recitant unes lectures que van encisar les omnipresents sirenes de la mar.\nAixí podria començar un llibre de pirates però no, és l’experiència que cinc alumnes del nostre institut van gaudir al Caixafòrum de Tarragona el dia 29 de març. Juntament amb altres instituts de la comarca, els representants del centre van anar competint per categories.\nEl llistó era molt alt però els nostres alumnes van saber estar a l’alçada. Els nervis no els van trair pas i dalt de l’escenari van saber mantenir la fermesa i la seguretat en ells mateixos i la veu no els fallà; el premi: haver estat seleccionats per a participar al certamen, un diploma i llibres que de ben segur llegiran amb molt d’interès i els permetrà fer volar la seva imaginació.\nAnna Gómez i Montse Marcè. Departament de llengua catalana\nIntercanvi de llibres durant la Diada de Sant Jordi\nAquest any, la Diada de Sant Jordi ha coincidit amb la tornada de vacances de Setmana Santa, però no per aquest motiu hem deixat de celebrar-ho al centre amb llibres i roses.\nA les tradicionals parades de venda de roses a tot el municipi, de les quals s’encarreguen els alumnes de 3r, cal afegir enguany una parada d’intercanvi de llibres molt especial.\nEls alumnes, professors i personal de l’institut podien portar llibres, que ja haguessin llegit o que no utilitzessin, a canvi dels quals se’ls entregava un val. Aquest val es podia intercanviar per un altre llibre a la parada muntada avui al centre.\nTot i ser el primer any en què es realitza aquesta activitat, hem tingut un gran èxit, ja que s’han recollit més de cent llibres, de temàtiques molt variades, tot i que amb un clar predomini de la literatura juvenil.\nEsperem que el proper any encara s’animi més gent i puguem tenir una parada encara més gran. Moltes gràcies a tots per col·laborar!\nFOTO GRUP POESIA 2019\nViatge fi de curs 4rt d’eso a… Tenerife!\nEl dia 25 de març els alumnes vàrem sortir de l’aeroport del Prat de Barcelona, preparats i preparades per enlairar-nos per l’aventura tan esperada, el viatge de final de curs a Tenerife, establint-nos a l’hotel Catalonia las Vegas del Puerto de la Cruz.\nCultura i diversió… Llegeix més»\nPendents de cursos anteriors. ESO i Batxillerat\nDocument Pendents BAT Document Pendents ESO\nVisita del cantautor Emiliano Valdeolivas al centre\nEl passat divendres, 29 de març, el nostre alumnat de 3r d’ESO i de 2n de BAT va poder gaudir de sengles concerts oferts pel cantautor i professor de llengua i literatura castellana Emiliano Valdeolivas.\nPartint d’un repertori comú extret de la seva obra Cantología de la literatura española, el professor Valdeolivas va adaptar les actuacions als continguts curriculars de l’assignatura de llengua i literatura castellana segons l’alumnat present a la sala, de manera que amb el jovent de 3r d’ ESO va cantar un recorregut de la història de la literatura que començà amb els poemes èpics i finalitzà amb un romanç modern de principis del segle XX i amb l’alumnat de 2n de BAT va centrar-se una mica més en el segle XX, treballant textos que seran objecte d’examen a les properes proves d’accés a la Universitat.\nVa ser una actuació rodona en què vam gaudir de la fusió de la música i de la poesia de la mà d’un gran professional que sap captivar l’auditori amb la seva veu i la seva guitarra, tal com feien els joglars a l’Edat Mitjana.\nWhatsApp Image 2019-03-29 at 12.22.25\nWhatsApp Image 2019-03-29 at 11.47.30\nXXII Jornades Esportives – Esports d’equip i frontó\nEls alumnes de 1r d’ESO han tingut el plaer de dinamitzar una activitat súperespecial amb uns convidats genials i molt agraïts. Uns 47 convidats ens han ensenyat el valor de la superació davant les dificultats de la vida i com tothom té el dret de gaudir.\nRamon Meroño. Departament d’Educació Física.\nAnem a… El Collell\nTreballar, aprendre, divertir-se, conèixer, descobrir…i moltes més sensacions són les que van poder experimentar els 76 alumnes de 2n d’ESO quan van anar a fer el treball de síntesi a El Collell (la Garrotxa). Tres dies on els estudiants van entrar a l’interior d’un cràter (volcà de Santa Margarida) i es van perdre per la fageda d’en Jordà, un indret idíl·lic ple de faigs que va meravellar, fins i tot, als professors acompanyants. A banda de descobrir aquestes zones i treballar-les, els nois i noies van poder gaudir realitzant jocs d’aventura amb pistoles làser, tirolines, taules de ping-pong…Tres dies de no parar quiets, ben aprofitats, amb totes les activitats que des de la casa de colònies tenien preparades. I per això la nit de dijous els nostres alumnes van tenir una recompensa ben merescuda: moure l’esquelet a la discoteca!\nTres dies de donar-ho tot, de compartir, de conviure, de fer noves amistats, de respecte, d’estudi i…de cansament, molt de cansament.\nPerò de ben segur, tres dies per no oblidar!\nAugust Ferrer, Raül Paris, Rosa Blaya, Francesca Bultó i Montse Marcè, professors acompanyants.


Crítica: La nit de la iguana - TNC ~ EspectáculosBCN\nInicio Teatro críticas Crítica: La nit de la iguana – TNC\nElia Tabuenca 13 febrero, 2021 13 febrero, 2021 críticas, Teatro\nArriba al TNC La nit de la iguana, una adaptació d’una obra de Tennessee Williams que ens convida a fer un viatge: un viatge cap a Mèxic, un viatge cap a la selva, el mar i la natura, l’entorn ideal per a que les persones connectin amb sí mateixes i puguin dirigir la seva vida.\n1 La nit de la iguana, una obra amb una posada en escena impressionant\n1.1 Inici trepidant\n1.2 Una obra que va perdent ritme\n1.3 Contextualització innecessària\n1.4 Història “falocèntrica”\nLa nit de la iguana, una obra amb una posada en escena impressionant\nCarlota Subirós ha fet la traducció i ha dirigit aquesta obra que impacta tot just entres al teatre. Per què? Perquè s’ha sabut recrear l’essència dels viatges: l’entorn, l’energia, la tranquil·litat, aquella felicitat que brota de no sabem on i que fa que ens sentim amb ganes de viure dia a dia, segon a segon. L’escenografia de La nit de la iguana és, senzillament, ESPECTACULAR.\nAconsegueix que, sense moure’t de Barcelona, tinguis la sensació d’haver viatjat i d’haver estat en autèntic hostel on tot és possible. Realment, és increïble el que s’aconsegueix amb la posada en escena: l’escenografia, els sons de la selva, les llums… Tot ajuda a crear una imatge viatgera que, avui dia, és més necessària que mai.\nEn aquest hostel mexicà és on ens trobem els personatges principals de l’obra: en Lawrence Shannon (Joan Carreras), la Maxine Faulk (Nora Navas) i la Hannah Jelkes (Màrcia Cisteró). Tots tres són els protagonistes, tres persones que es troben a un hostel perdut de Mèxic per intentar retrobar-se amb ells mateixos.\nLa nit de la iguana té un inici ple de ritme, d’alegria, d’energia… Un ritme que atrapa, que fa que estiguis pendent de tot el que succeeix sobre l’escenari i en vulguis saber més, més i més. La figura d’en Shannon i la seva relació amb la Maxin és intrigant i divertida. Volem saber què passa entre ells, què els uneix tant, quina relació tenen exactament. Sobretot la psicologia d’en Shannon és molt interessant: com una persona pot perdre el seu tronc, el camí que s’havia proposat a la vida i com està perdut, intentant lluitar contra les temptacions i la seva naturalesa.\nLa comparació d’en Shannon amb la iguana es veu clarament: ambdós estan ofegats, escanyats per la vida. Algú els hi ha posat una soga al coll i no troben la manera d’alliberar-se. En Shannon cada cop se sent més ofegat i la vida no deixa de posar-li traves i pedres al camí que cada vegada pot esquivar amb menys facilitat.\nUna obra que va perdent ritme\nL’inici, com ja he dit, és atrapant i ple de tensió dramàtica. Però l’obra comença a perdre el ritme cap a la meitat. Tota la teatralitat de l’inici comença a diluir-se per deixar pas a converses massa narratives, amb molt poca acció i on les relacions entre els personatges són massa forçades.\nL’empatia entre la Hanna i el Shannon no s’acaba d’entendre. A més a més, el personatge interpretat per la Màrcia Cisteró és poc creïble. Un personatge que parla amb una tranquil·litat, una serenor i una intensitat que desquadra amb l’obra. No arriben les seves paraules i, al costat d’en Joan Carreres, el mestre de la naturalitat i de l’energia, la figura de la Hanna queda molt desdibuixada.\nHi ha un detall de La nit de la iguana que no em va convèncer: la presència del grup d’alemanys. I no perquè no ho fessin bé, ho feien bé. El que passa és que no aporten absolutament res a l’obra, només serveixen per contextualitzar-la, però al final aquest recurs queda forçat, innecessari i, fins i tot, molest. S’intenta fer broma amb aquests nazis, però no s’aconsegueix.\nCom a opinió personal, he de dir que el que menys em va convèncer d’aquesta adaptació és el “falocentrisme” que hi ha durant tota l’obra. Entenc quan va ser escrita, però també entenc que, si es fa una adaptació d’una obra, es pot adaptar de veritat als temps que corren.\nA La nit de la iguana quasi totes les dones que apareixen a l’obra volen anar-se’n al llit amb en Shannon. Però per què? No ho sabem. No entenem cap relació entre en Shannon i les dones, només es presenten com a temptacions per a ell, com el “pecat” que ha d’evitar per mantenir-se ferm. De debò? De debò al segle XXI hem de seguir amb això? Si adaptem una obra, tenim a les nostres mans la possibilitat de donar-li un caire nou, de trencar masclismes heretats i intentar mostrar un altre tipus de relacions entres homes i dones, no?\nA més a més, hi ha detalls en aquest sentit que són alarmants: el fet de presentar que a una dona li agradi que li toquin el cul quan va en autobús, o que la toquin quan s’apropa a una taula… Aquests elements es podrien treure perfectament i, així, deixar de tirar més llenya al foc en un discurs masclista que hem d’erradicar com més aviat millor.\nEn definitiva, La nit de la iguana és una obra que té una posada en escena impressionant, que comença amb un ritme trepidant i que té un protagonista amb una història profunda i molt interessant. Però l’obra perd ritme, les relacions no s’acaben d’entendre del tot bé i el “falocentrisme” hi és massa present en tota la història.\nEl que més em va agradar: L’espectacular posada en escena.\nEl que menys em va agradar: Que no s’hagi adaptat ni actualitzat el contingut més masclista de l’obra.


Girona s´allunya del futur renovable sense ajudes per a les energies netes – Think like a mountain\nGirona s´allunya del futur renovable sense ajudes per a les energies netes\nReportatge publicat a l’edició digital del Diari de Girona del passat diumenge 4 de març.\nLa Unió Europea vol arribar a un 20% de les energia produïda amb energies renovables, però la eliminació de les ajudes que fa perillar aquest objectiu i atura un sector que creixia i creava llocs de treballs tot i la crisi econòmica. Les empreses del sector es veuen obligades a aturar projectes que ara són inviables i algunes ja busquen el seu futur al estrager\nUn futur incert, projectes cancel·lats i llocs de treball en perill. Aquest és el panorama que es presenta als professionals de les energies renovables després que el Govern eliminés les primes als productor de les energies incloses al “règim especial”, com son l’eòlica, la solar , la hidràulica, el biogàs, la biomassa i la cogeneració. Aquesta última no és renovable però també està afectada.\nA les comarques gironines es produeixen al voltant de 168,5 MW d’energia en aquest règim. Una quantitat petita comparada amb els més de 1.000 d’un reactor nuclear com Ascó. La comarca que més energia produeix és el Gironès, amb 46,4 MW, i la que ?menys el Baix Empordà, amb només 1,7, segons les dades del Ministeri d’Indústria, Energia i Turisme. Amb la suspensió de les ajudes molts projectes com els parc eòlics de l’Alt Empordà o algunes plantes de biogàs s’han aturat. Les instalacions més potents ja construïdes són centrals de cogeneració o de biomassa associades a empreses que aprofiten aquesta energia per produir electricitat o calor per al seu autoconsum i vendre els excedents a la xarxa elèctrica.O parcs solars com els de Riudarenes.\nTanmateix, l’energia més difosa és la fotovoltaica, i aquest sector és un dels més afectats per la supressió. La situació d’aquestes empreses és “dramàtica”, segons Josep Maria Solà, de l’empresa SES. Aquesta empresa del Baix Empordà ha cancel·lat 20 projectes que suposarien 500 KW i un estalvi 250 quilos de CO2 per cada hora de funcionament. Solà assegura que la suspensió els ha enfosat més d’un any de feina, perquè abans de instal·lar les plaques cal negociar amb els clients, els bancs que financin la instal·lació i les normatives urbanístiques dels ajuntaments. “No podem anar a treballar ni podem vendre”, es queixa.\nA més, Solà no entén per què s’ha perjudicat un sector que funcionava en temps de crisi. Una visió compartida per Marc Sureda, de l’empresa Wattpic, que diu que “s’ha acabat de crucificar aquesta energia”. Sureda afirma que la principal raó per invertir era la perspectiva de fer negoci i no tant el component ambiental, i sense garanties la gent no ho farà.\nCom a alternativa a l’actual situació, Solà i la seva empresa prioritzaran les instal·lacions destinades al autoconsum, mentre Wattpic intentarà fer forat a l’estranger. L’energia solar s’ha vist sotmesa a una forta inseguretat jurídica per successius canvis en les seves primes el 2008, el 2010 i ara el 2012 que han complicat la feina del sector. Mentre aquesta activitat s’atura, països amb menys hores de sol com el Regne Unit ja han arribat al milió de MW d’energia solar, segons ha publicat aquesta setmana el diari anglès The Guardian. Però el líder indiscutible segueix sent Alemanya, amb 25 milions de MW d’energia solar instal·lats.\nEl país germànic també és el mirall on es mira el sector del biogàs. En aquell país hi ha 5.000 plantes d’aquest tipus, però de moment Girona n’està molt lluny. Amb la supresió de les primes els projectes actuals són inviables, segons Juame Vicens, de l’empresa Apergas. Aquesta societat ha aturats dos projectes a Vilanant i Riudellots mentre no millorin les coses. Cada una de les plantes generan al voltant de deu llocs de treball directes, i aquesta empresa ja té tres plantes en funcionament a Girona.\nLes plantes de biogàs fan servir residus ramaders, el 70% són purins provinents de les granges i l’altre 30% té procedència diversa. Aquests materials es fan fermentar per produir metà, que es crema per generar electricitat. D’aquesta manera s’evita que el metà, un gas d’efecte hivernacle molt més potent que el CO2, arribi a l’atmosfera. A més, millora la gestió dels purins i els fa més adients per al seu ús al camp.\nVicens destaca que aquest tipus de planta genera una activitat econòmica que ajuda a fer viables les explotacions agràries després que entre 2003 i 2010 tanquessin el 20% de les explotacions agràries europees, segons dades d’Eurostat. Una de les formes més comunes d’aprofitar el potencial del biogàs és compartir una planta entre diverses granges, però la legislació obliga a situar-la a un quilòmetre de explotacions existents, la qual cosa en dificulta la instal·lació.\nEntrada prèvia Gobernanza: una clave para la gestión sustentable del agua en el mundo contemporáneo\nEntrada següent Aturada una inversió de 180 milions d´euros en els parc eòlics de l´Empordà


Per a l’última exposició LABi 2019 volem abordar i generar reflexió al voltant dels conceptes d’identitats i fronteres, un tema bastant ampli i molt actual. Partint de la idea de memòria, que des del principi és el fil conductor del nostre treball de recerca, volíem visibilitzar algunes problemàtiques i experiències migrants, buscant abastar el tema des de diferents punts de vista.\nActualment, som espectadors de l’auge mediàtic que se li dóna a la migració, temàtica que veiem abordada en noticiaris i debats, com ara el mur que el president Trump anhela construir entre els Estats Units i Mèxic, com les tràgiques imatges de les pasteres on viatgen les persones cap a Europa, travessant l’oceà en precàries condicions, o vídeos amb actituds xenòfobes de persones que al·leguen que les i els migrants vénen a llevar-los els seus treballs. Totes són imatges amb una forta càrrega sensacionalista, i exhibeixen el fenomen migratori com un problema i una situació recent o nova. Però ¿es que és tan nou el migrar? Quina diferència hi ha entre les migracions actuals amb les anteriors?\nRecordem un poc d’història occidental, tornem enrere en el temps i considerem com Espanya, Portugal, Anglaterra, França i Holanda, des del segle XVI fins al XVIII van colonitzar Amèrica, amb migracions humanes que voregen els milions de persones. També va existir el colonialisme a Àsia i Àfrica. Tinguem també en compte l’àmplia migració espanyola i italiana a les acaballes del segle XIX i a inicis del XX que es va estendre per Argentina, Uruguai, Mèxic i el Brasil principalment. I posteriorment, la migració esdevinguda durant el franquisme, on països d’Amèrica Llatina com Xile van rebre a refugiats espanyols.\nQuina diferència hi ha entre aquestes migracions i les actuals? Què fa que no s’hagin considerat com a tals al llarg de la història? Estem parlant d’enormes xifres humanes que van poblar continents, no només l’americà, sinó també Àsia, Àfrica i Oceania amb les colonitzacions angleses, holandeses i franceses. I segueixen augmentant i desbordant les xifres.\nQuè és el que produeix tensió, si fa segles que es migra? Serà potser que els que migren ara provenen de països que no s’inscriuen en les hegemonies del poder econòmic? Però les raons dels que van migrar segles enrere també van ser semblants a les actuals. Ens referim a vides humanes que ixen de les seues terres natals fugint de guerres i/o dictadures, fam, violència, anant a la recerca de noves oportunitats. Però aquells migrants d’abans de procedència europea que van transitar de nord a sud no es van trobar amb fronteres tancades o restriccions. Pel que ens sembla que la qüestió clau que provoca el conflicte és que el desplaçament es produeix des del sud global al nord. Es tracta de migrants procedents dels països en vies de desenvolupament, que tenen un passat en comú amb la colonització i que s’ubiquen majoritàriament en l’hemisferi sud. Un espai també de relacions simbòliques de poder, contraposat al poder econòmic del nord.\nAlimentant Espanya, 2018\nCàmera: Patricia Cadavid i Luis Urquieta. Edició: Luis Urquieta\nAquesta peça es genera a partir de la reflexió sobre la colonialitat i sobre l’experiència personal de l’autora com migrant mexicana a Espanya, incidint també en allò femení. Fajardo planteja les implicacions de la colonització com una violació simbòlica i sistemàtica dels cossos i dels territoris. És a partir del dolor i de la ràbia experimentada que estructura la seua activitat, com a forma de denúncia d’una realitat que és assumida, moltes vegades també per la pròpia autora. Així, ella mateixa es descobreix com a agent inconscient retroalimentador d’un model que li agredeix, en una contradicció que, tot i això, també li descobreix la seua pròpia capacitat de modificar aquests discursos.\nUrbanitats latents, 2016-2017\nVídeo, fotografia, dibuix\nInstal·lació, tela, impression\nAssaig fotogràfic i dibuixat sobre la New Jungle de Calais, l’assentament de migrants establert espontàniament en el pas de França a Anglaterra, entre l’abril del 2015 i l’octubre del 2016. L’obra sorgeix a partir d’una trobada amb un dels habitants del camp, que li evidència la dificultat per entendre i conèixer la realitat complexa del camp a través dels mitjans de comunicació. Així, Pouchard busca mostrar un relat no convencional, que s’allunyi de la imatge mediàtica i de l’estigmatització, revelant com aquest lloc es va transformar, a poc a poc, en una veritable ciutat, autoconstruida per refugiats i voluntaris. Les seues imatges representen la intimitat i els detalls de la vida, de les trobades, a través dels dibuixos, amb el qual busca deixar bona part del relat a la imaginació de l’espectador. Alhora, les fotografies relaten el territori, teatre d’aquestes vides reconstruïdes.\n[CIE Sapadors, València], 2019?\n[Cel·la de dones]\n[Habitació amb tassa]\n[Exterior d’un pati]\nDibuix i pintura digital a partir de fotos i esbossos realitzats per al curtmetratge d’animació MAKUN (Emilio Martí, 2019)\nMAKUN és un curtmetratge d’animació, realitzat per Emilio Martí a partir de l’experiència d’haver visitat un dels Centres d’Internament per a Estrangers (CIE). A través del vídeo, Martí denuncia la realitat dels CIEs com presons per innocents i visibilitza les misèries a què se sotmet, tant a Espanya com a la UE, als que volen deixar enrere situacions terribles. Igualment, la prohibició d’obtenir i publicar imatges d’aquests centres, tancant l’accés a la premsa, s’evidencia com una obstinació a amagar una crueltat institucional sistematitzada, que assenyala directament a l’Estat com a principal executor. Els dibuixos i pintures digitals que aquí es presenten són una selecció dels que reconstrueixen diversos CIEs i que formen part de MAKUN.\nEn la foscor brillant, 2017\nL’illa, com a arquetip de la fugida, és un clixé cultural, més enllà de la geografia, en el qual es projecten els desitjos. Un desig d’escapar alimentat pel mercat del turisme, en connivència amb el capitalisme i els estats, que evidencia un clar interès pel moviment de cert sector de la humanitat, el turista, que deixa diners, i per al qual és cada vegada més accessible cert tipus de desplaçaments. Tot això en temps en què les fronteres són cada vegada més rígides per a altres sectors de població. Així, la lliure circulació, la capacitat de moure lliurement pel món, és permesa únicament a aquells privilegiats que poden fer-ho per pur plaer, que poden costejar-s’ho. De la mateixa manera, el propi desig sembla també un privilegi dels que poden pagar-ho, mentre que restringeix l’anhel per una vida millor als que busquen nous llocs on tenir millors oportunitats.\nEsmeralda Pérez Tamís\nSanant ferides, 2009\nFotografies de registre de performance. impressió digital\nPerformance portada a terme durant 15 dies a la ciutat fronterera de Tijuana, Baixa Califòrnia, un punt clau de la migració i deportació de migrants. Tamís va rentar els peus a homes, dones i nens deportats des dels Estats Units, molts d’ells sense documentació. Amb aquesta acció, Tamís posa en relleu els problemes psicològics i emocionals als quals s’enfronten aquestes persones tractant d’aconseguir el somni americà, o per la frustració experimentada per aquells que han aconseguit romandre en situació irregular durant un temps i és deportat, a una frontera que tampoc li pertany.\nVídeo monocanal. Durada 12 min\nVideoprojecció monocanal sobre superfície reflectant\nInstal·lació. tècnica mixta\nStatesmen conforma un fragment ensamblari extret de la instal·lació RIGHT HERE, RIGHT NOW, RIGHT THERE, RIGHT THEN? el gos de les tres i quart.\nEls conceptes i les idees són viatgers i no obstant això, les ideologia vigents intenten fixar-los. Congelats, en forma i sota pretext artístic, s’aixequen per glorificar un esdeveniment, un moment històric o un poder precís.\nSota perspectives canviants (de la història, del context o del posicionament) les estàtues es converteixen en anacronismes de les identitats col·lectives, revelant desigualtats, asincronies i impactes (com guerres i desplaçaments migratoris).\nStatesmen és part d’un assaig-ficció que explora la complicada relació que mantenen les memòries, les identitats col·lectives i els mites fundacionals amb els seus signes de fixació, en una època caracteritzada per l’aparent immediatesa i la seua èmfasi en l’etern ací i ara.\nPer mitjà de l’acumulació d’imatges, objectes i capes d’informació, es genera una narrativa que insisteix en la seua pròpia naturalesa contradictòria, atrapada entre la hipermnèsia de Borges i l’oblit imperatiu d’Orwell.\nTransitant Fronteres és un projecte de l’equip LABi, un grup del estudiants del Màster en Fotografia, Art i Tècnica de la Universitat Politècnica de València, en col·laboració amb la Fundació La Posta – Centre de Recerca de la Imatge.


Història del Museu | Museu del càntir\nInici ➜ El museu ➜ Història del Museu\nSEGLE XVII - 1975: PRECEDENTS DEL MUSEU\nL'Aplec de Sant Domènec (s. XVII-XIX)\nDurant el segle XVII, un "vot de poble" a Sant Domènec, patró de les aigües, va ser beneficiós en protegir el poble d'Argentona contra una greu pesta que va assolar Catalunya , fet que va donar lloc a un tradicional aplec celebrat el dia 4 d'agost, diada de Sant Domènec. L'antic aplec va acabar convertint-se en la festa major del poble, i de la festa de sant Domènec només en va quedar la benedicció de les aigües de la font de Sant Domènec.\nANY 1975: INAUGURACIÓ DEL MUSEU\nL'any 1975 va ser inaugurat el Museu del Càntir, mercès a la donació inicial del seu impulsor, en Jaume Clavell i Nogueras. Amb el temps, el museu ha anat incrementant les seves col·leccions mercès a les contínues compres de nous exemplars i també gràcies a generoses donacions rebudes. En aquests moments, la col·lecció del museu té més de 4.000 exemplars, els més importants dels quals poden ser contemplats a les sales del museu.\nEn els seus primers anys, el museu va ser portat per l'entitat "Amics del Museu del Càntir", si bé actualment està gestionat pel Patronat Municipal del Museu del Càntir d'Argentona, organisme autònom de l'Ajuntament d'Argentona creat l'any 1985, en el qual hi són presents les col·laboradors del museu, personalitats de la cultura local i representants dels grups polítics municipals. La tasca del patronat ha estat àmplia i diversa, però el seu objectiu principal durant aquests anys ha estat dotar el museu d'unes noves instal·lacions museogràfiques i dinamitzar l'activitat cultural de la institució.\nL'any 1997 el museu va haver de tancar les seves portes al públic degut a detectar-se greus deficiències estructurals en l'edifici de la casa gòtica. Després de diverses gestions, es va decidir instal·lar el museu en la casa de cultura, un edifici de recent construcció, molt més ampli i preparat que l'anterior per acollir el museu. El nou museu seria de disseny completament nou i d'acord amb les actuals tècniques de la museologia.\nANY 2000: INAUGURACIÓ DE LA NOVA SEU\nFinament, després de tres anys de projectes, pressupostos i obres, el dia 20 de juliol del 2000 va ser inaugurada la nova seu del Museu del Càntir d'Argentona, un equipament amb més de 800 m2 de superfície amb molt bons serveis al públic i, sobretot, unes sales d'exposició modernes, amb un gran sentit didàctic i amb un exposició rigorosa i atractiva per a tots els públics. Un museu que no serà estàtic, sinó canviant, mercès a haver dedicat bona part de les seves sales a exposicions temàtiques i temporals que aniran canviant successivament.\nEl nou museu ha tingut una excel·lent acollida entre el públic que ja l'ha visitat. Ara tenim el repte de convertir-lo en un gran centre que irradiï cultura, dinàmic i atractiu a nous públics. Si encara no hi has estat, a través d'aquestes pàgines el podràs conèixer una mica millor.


Saltillo entre les ramaderies per a Algemesí – LA VEU D'ALGEMESÍ\nSaltillo entre les ramaderies per a Algemesí\nHome/Cultura/Saltillo entre les ramaderies per a Algemesí\nL’última triomfadora, Flor de Jara, queda fora de la fira per les imposicions del seu ramader.\nCarlos Bueno.- La ramaderia triomfadora de la passada fira taurina d’Algemesí no serà lidiada en el pròxim cicle degut a les exigències de Carlos Aragón Cancela. L’amo de Flor de Jara va sol·licitar la inclusió de dos joneguers en els cartells del pròxim serial, al que va accedir la Comissió Taurina. Però ahir per la nit, a menys de 24 hores per a la presentació oficial dels ferros, el ramader de Colmenar Viejo va insistir que eixos joneguers havien de ser, a més, els que lidiaren la seua divisa, condició que no van acceptar els organitzadors. D’esta manera, tant la ramaderia com els dos joneguers han quedat fora de la fira que se celebrarà del 21 al 29 de setembre.\nEl cartell definitiu dels ferros que compondran la Setmana de Bous 2019 s’ha presentat esta vesprada en el saló de plens de l’ajuntament d’Algemesí, comptant amb la presència de José Joaquín Moreno Silva, propietari de la divisa de Saltillo que serà l’encarregada d’obrir el cicle.\nUn any més crida l’atenció la diversitat d’encastes (només minvada en l’últim moment per l’absència dels santacolomes de Flor de Jara), així com la inclusió del ferro torista de Saltillo (després que l’any passat s’anunciara una jonegada de Victorino Martín) i el debut en esta plaça del matador Alejandro Talavante com a ramader.\nEsperant que la Comissió taurina tanque les combinacions definitives de joneguers i rejonejadors, que seran presentades el 18 de juliol, el llistat de jonegades que compondran el serial són:\n• Dissabte 21 de setembre: Saltillo\n• Diumenge 22 de setembre: Cebada Gago\n• Dilluns 23 de setembre: erals de Los Chospes\n• Dimarts 24 de setembre: erals de Sánchez Arjona, línia coquilla\n• Dimecres 25 de setembre: Puerto de San Lorenzo\n• Dijuos 26 de setembre: Victoriano del Rio\n• Divendres 27 de setembre: Daniel Ramos\n• Dissabte 28 de setembre: Talavante\n• Diumenge 29 de setembre: Los Espartales per a rejons


Circular Amb track (p. 31) | Senderators\nAstrana és la població de sortida i arribada de la ruta Collados del Asón-Concinchao-Cañada de Moncrespo-Colina-Concinchao-Collados del Asón . Quan em vaig animar a realitzar aquesta assequible aventura circular, el panorama que vaig trobar [...]\nSan Mamés-El Cornón-Canal del Carro-San Mamés\nBelmonte - Belmonte en Cantabria - Cantàbria (Espanya)\nAquesta ruta circular que us presento parteix de Belmonte i té una longitud de 26.49 km. Cal tenir present que el desnivell acumulat és de 3811 m. Vaig tenir temps suficient per relaxar-me durant el seu recorregut. Em van encantar els seus [...]\nVenta de Fresnedo-Pozo del Agua-Venta de Fresnedo\nBielva - Bielva en Cantabria - Cantàbria (Espanya)\nAquesta ruta circular que us presento parteix de Bielva i té una longitud de 9.12 km. Cal tenir present que el desnivell acumulat és de 1039 m. Vaig tenir temps suficient per relaxar-me durant el seu recorregut. Em van encantar els seus [...]\nBraña de Silla-Oso\nLuzmela - Luzmela en Cantabria - Cantàbria (Espanya)\nAquesta ruta circular que us presento parteix de Luzmela i té una longitud de 8.61 km. Cal tenir present que el desnivell acumulat és de 1943 m. Vaig tenir temps suficient per gaudir de la natura durant el seu recorregut. Analitzem les [...]\nSubida a los Picos de Ozalba desde Celucos\nPuentenansa - Puentenansa en Cantabria - Cantàbria (Espanya)\nLa ruta Subida a los Picos de Ozalba desde Celucos enllaça un recorregut circular de 10.58 km i 2222 m de desnivell acumulat. Amb sortida i arribada a Puentenansa , el dia que vam fer aquesta assequible ruta vam gaudir de bones vistes al [...]\nVenta de Tajahierro-Vao la Corva-Collado de Rumaceo-Campanario\nOrmas - Ormas en Cantabria - Cantàbria (Espanya)\nLa ruta Venta de Tajahierro-Vao la Corva-Collado de Rumaceo-Campanario presenta un recorregut circular de 23.54 km i 1889 m de desnivell acumulat. Amb sortida i arribada a Ormas , el dia que vam finalitzar aquesta assequible ruta vam gaudir [...]\nLa ruta Ozcaba-Tambuey-Sobrecomillas-Ozcaba la recomano a tots. El camí circular de 14.39 km fa que aquesta ruta sigui assequible. Vam sortir de Ormas i a partir d'aquí a gaudir del camí. Dades tècniques de la ruta . Desnivell: 552 m [...]\nSan Mamés-Mesa La Junca\nLa ruta San Mamés-Mesa La Junca la recomano a tots. El camí circular de 9.10 km fa que aquesta ruta sigui assequible. Vam sortir de Belmonte i a partir d'aquí a gaudir del camí. El desnivell positiu de la ruta és de 1055 m, trobant-se [...]


De bloguers de moda a influenciadors sobre l’estil de vida | Estil | EL PAÍS Catalunya\nDe bloguers de moda a influenciadors sobre l’estil de vida\nUna gran trobada d'autors de blogs de tendències se celebrarà els dies 8 i 9 d’abril a Barcelona\nBarcelona 4 ABR 2015 - 08:32\tCEST\nUna imatge de la bloguera Dulceida.\n“Sí, és veritat, de vegades em sento una dona anunci”. Ho reconeix Milagros Plaza, la bloguera al capdavant de Style in Lima, però a la vegada assegura que s’identifica amb les marques per a les quals treballa i no accepta mai cap proposta que no encaixi amb el seu estil de vestir ni de vida. El mateix manté Aida Domènech, el nom que s’amaga darrere de Dulceida, una de les blogueres espanyoles amb més seguidors i de les poques que, com la top d’aquest món, Chiara Ferragni, té una aplicació de mòbil pròpia. Elles arrosseguen rius de seguidors, molt diferents perquè són dos perfils de blogueres també molt diferents, però tenen una cosa en comú, ja no només venen moda, les marques les temptegen perquè estan considerades influenciadores sobre l'estil de vida.\nMilagros Plaza té 34 anys i és de Lima, d’aquí ve el nom del seu blog, que va ser pioner al seu país, quan el va obrir fa sis anys. En fa quatre que va venir a viure a Barcelona i aquí es va trobar que aquest sector estava més saturat. De mica en mica, ha anat reinventant el blog i, de fet, no es considera bloguera sinó influencer, amb l’aspiració de convertir-se en comunicadora 2.0. “Comunicar va més enllà d’influenciar’, afirma, i per aconseguir-ho està estudiant un màster en gestió de xarxes socials i màrqueting digital. Creu que el secret d’haver enganxat milers de seguidors a les xarxes és la seva naturalitat i transparència. No amaga que és una dona real, que té estries i cel·lulitis, però “s’ha d’explicar de manera elegant”, puntualitza. Tampoc evita mostrar que va al mercat a comprar, posa rentadores o cuida la seva filla de cinc anys. De fet, el seu estil de vida és un motiu més d’atenció de les marques, que li proposen promocionar productes o experiències, i també s'han interessat per la menuda, que ha protagonitzat dues entrades al blog. Ara mateix està treballant el seu físic per a un contracte relacionat amb l’esport, que mostra amb fotos de sessions cremant calories però que encara no pot revelar. Forma part de l'estratègia.\nExposada constantment fins al punt d’haver hagut de donar explicacions recentment sobre una ruptura sentimental, Dulceida, amb 25 anys, ja en fa tres que viu del seu blog i té un equip al darrere de cinc persones (representant, càmera, fotògraf, traductor i comptable). “Sense voler venc estil de vida i el que faig”, explica mentre recorda el seu últim viatge al Carib per promocionar una marca de rom, que assegura que ha estat una experiència genial que ha compartit amb una amiga. Li diuen que agrada perquè és una “noia esbojarrada i natural”. Malgrat que voldria reservar més la seva vida personal, li agrada la seva feina i es veu en aquesta mateixa direcció d’aquí uns anys, però també confessa que la seva il·lusió seria ser actriu. Present en totes les xarxes, i sobretot a Instagram, on té 283.000 seguidors, ara està potenciant el canal de YouTube, on milers de joves d'entre 15 i 25 anys no es perden cap dels seus vídeos.\nDulceida té el seu propi representant, però la majoria de bloguers no es poden permetre aquest luxe. De fet, la relació amb les marques és gradual. Quan comencen a tenir un nombre considerable de seguidors, es fixen en elles i els ofereixen regals o invitacions a esdeveniments, després poden arribar contractes més substanciosos en funció de la repercussió i la fidelització (engagement) dels seguidors, encara que Milagros Plaza creu que les marques encara no estan prou preparades aquí per mesurar la influència real dels bloguers. Per posar-hi remei i per omplir el forat de connexió que hi havia entre els uns i els altres, Carmen Grandes va obrir fa dos anys i mig l’única agència especialitzada a Espanya, The Rocking House. “El bloguer et mira als ulls i a la mateix alçada”, afirma per reforçar que són “els més efectius, ràpids i econòmics per arribar al consumidor”. La seva agència treballa amb 25 bloguers, cinc dels quals són nois, i els ajuda a tancar contractes profitosos i a millorar la seva presència digital. També dissenyen estratègies i ella té clar que el futur dels influenciadors passa per les experiències, com un road trip que va muntar fa uns mesos per promocionar una fragància amb diferents participants.\nLa gran experiència que capitaneja ara mateix és el BCN Bloggers Meet Up, una trobada amb més de 45 influenciadors, que entre tots sumen 8 milions de seguidors, i que comptarà amb Dulceida, Style in Lima, Pelayo de Kate Loves Me o Silvia Bartabac. Un paper igual d'important el tindran les marques i, a més de moda, n’hi haurà d’alimentació, tecnologia, restauració o esport. Per exemple, Vita Coco vol posicionar l’aigua de coco i el seu director per a Espanya, Rubén González, explica que el producte encaixa amb un bloguer d’estil de vida saludable, esportista i que cuida l’alimentació. El mateix busca Ultimate Ears, que els participants s’enganxin al seu model d’altaveus que es connecten amb una aplicació al mòbil i, a més d’endur-se la música on vagin, en facin publicitat a les seves xarxes. Marcos Viladomiu, el director de màrqueting, explica que la publicitat d’aquest producte només es farà a través d’influenciadors. Ells són els nous anuncis, venen de tot i afinen molt més amb el públic objectiu.


Documents de publicacions — Ajuntament de Cambrils\nEsteu aquí: Inici / Arxiu / fitxers / Documents / Documents del patrimoni cultural / Documents de publicacions\nDocuments de publicacions\nL'Arxiu t'informa, 26 (desembre de 2014)\nL'Arxiu t'informa, 26 (desembre de 2014) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa - 25 (novembre de 2013)\nL'Arxiu t'informa - 25 (novembre de 2013) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 24 (desembre de 2012)\n"L'arribada del turisme a Cambrils (1950-1962)". Pedro Otiña Hermoso, "La pesca del bou a la mar de Tarragona i Cambrils a inicis del segle XIX: un conflicte entre gremis".\nL'Arxiu t'informa, 24 (desembre de 2012) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 23 (febrer de 2011)\n"1911. Centenari del temporal". "El document protagonista: Informe emitido por los miembros de la Junta de Socorros de este puerto de Cambrils, sobre los daños del material de barcas en el temporal del 31 de enero de 1911". "Nous temps, nous documents".\nL'Arxiu t'informa, 23 (febrer de 2011) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 22 (desembre de 2010)\n"Activitats de tardor: Estiuejant a Cambrils: fotografies de la família Dolsa; Societats de Cambrils durant la II República". Joan Manel Arca Míguez, "La pesca al servei de la guerra". Miquel Julià i Pijoan, "L'ahir i l'avui d'una parròquia".\nL'Arxiu t'informa, 22 (desembre de 2010) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 21 (març de 2010)\n"L'àlbum de fotografies de la família Dolsa". Àngel Vallverdú Rom, "Presència de grallers a les festes majors de Cambrils entre 1939 i 1954 (II)". "L'Arxiu el 2009".\nL'Arxiu t'informa, 21 (març de 2010) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 20 (juny de 2009)\n"Estudiants a l'Arxiu Municipal". Àngel Vallverdú Rom, "Presència de grallers a les festes majors de Cambrils entre 1939 i 1954 (I)".\nL'Arxiu t'informa, 20 (juny de 2009) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 19 (desembre de 2008)\n"Neix Camins. Revista de Patrimoni Cultural de Cambrils". Accions de pau en temps de guerra". "Lectura recomanada, de Josep Bertran Cuders, 'Reus i el Baix Camp durant la dictadura de Primo de Rivera'".\nL'Arxiu t'informa, 19 (desembre de 2008) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 18 (setembre de 2008)\n"Aquesta tardor, Accions de pau en temps de guerra". Ezequiel Gort Juanpere, "Notícia d'alguns atacs aeris contra Cambrils durant la batalla de l'Ebre".\nL'Arxiu t'informa, 18 (setembre de 2008) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 17 (juny de 2008)\n"Pirates a Cambrils". "El document protagonista: una butlla papal de 1574". "Lectura recomanada, de Carles Maristany i Tió, 'La baronia d'Escornalbou en el segle XVII'".\nL'Arxiu t'informa, 17 (juny de 2008) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 16 (març de 2008)\n"L'AMCAM a Ràdio Cambrils i al web". "Pel·lícules domèstiques, patrimoni fílmic". "El document protagonista: 25 anys de l'escola Marinada".\nL'Arxiu t'informa, 16 (març de 2008) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 15 (desembre de 2007)\nJoan Maria Quijada Bosch, tècnic arxiver de l'AHAT, "Dipòsits de documentació de la parròquia de Santa Maria de Cambrils a l'Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona". "Un cicle d'activitats sobre els espais de la Guerra Civil a Cambrils". "El document protagonista".\nL'Arxiu t'informa, 15 (desembre de 2007) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 14 (setembre de 2007)\nEzequiel Gort Juanpere, arxiver municipal de Reus "Alguns documents de l'Arxiu Municipal de Reus relacionats amb Cambrils". Josep Salceda Castells "Documentació sobre la Verge del Camí a l'Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona".\nL'Arxiu t'informa, 14 (setembre de 2007) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 13 (juny de 2007)\n"Una exposició i un llibre pels 50 anys de la Fira de Cambrils". Ignasi Martí Estrada "Les relacions entre el barri de la Platja i l'Ajuntament de Cambrils, ara fa un segle". "Lectura recomanada de Ignasi Martí Estrada 'Elits i control social al Cambrils de la Restauració Borbònica (1874-1923)'".\nL'Arxiu t'informa, 13 (juny de 2007) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 12 (abril de 2007)\n"Documents de la Fira: de les empreses als records personals". "Els antics rentadors de Cambrils: espais de treball, llocs de relació". "El document protagonista". "Exposició a Vinyols i els Arcs".\nL'Arxiu t'informa, 12 (abril de 2007) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 11 (desembre de 2006)\n"Es presenta un llibre que revisa el Setge de Cambrils de 1640". "Lectura recomanada, de Manel Tarés Lagunas, 'Els ajuntaments cambrilencs de la Segona República'". "Retrobament amb l'Hospital de Sang de Cambrils".\nL'Arxiu t'informa, 11 (desembre de 2006) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 10 (setembre de 2006)\n"L'Hospital de Sang de Cambrils als documents privats". "L'Hospital de Sang de Cambrils als documents municipals de Cambrils i Reus". "L'Hospital de Sang de Cambrils als documents parroquials".\nL'Arxiu t'informa, 10 (setembre de 2006) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 9 (juny de 2006)\n"L'Arxiu Municipal de Cambrils rep un document de 1613". "El document protagonista: taba de la venda de neu (1762)". "A la tardor, un cicle d'activitats sobre l'Hospital de Sang de Cambrils".\nL'Arxiu t'informa, 9 (juny de 2006) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 8 (març de 2006)\n"El Centre d'Estudis publica el 'Diplomatari'". "El document protagonista: una llibreta de costura".\nL'Arxiu t'informa, 8 (març de 2006) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 7 (desembre de 2005)\n"Notícies". "Lectura recomanada, de Núria Florensa i Soler i Manel Güell, 'Pro Deo, Pro Regi, et Pro Patria. La revolució catalana i la campanya militar de 1640 a les terres de Tarragona'". Manel Tarés i Lagunas, "Cambrils i la Guerra de Successió: 300 anys de l'esclat del conflicte".\nL'Arxiu t'informa, 7 (desembre de 2005) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 6 (setembre de 2005)\n"Notícies". "El document protagonista: Jaume II va crear la fira de Cambrils el 1322". "Els documents de Cambrils es publiquen".\nL'Arxiu t'informa, 6 (setembre de 2005) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 5 (juny de 2005)\n"La Fira ja existia l'any 1367". "Els documents de Cambrils es difonen". "El document protagonista: Inauguració del Pòsit (1925)". "Xerrada sobre els 850 anys de la carta de població".\nL'Arxiu t'informa, 5 (juny de 2005) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 4 (març de 2005)\n"Es convoca la VI Beca de Recerca Vila de Cambrils". "Notícies". "El document protagonista: Els documents de l'Hospital". "Ajudes per a investigadors"\nL'Arxiu t'informa, 4 (març de 2005) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 3 (desembre de 2004)\nGerard Martí Estrada, director del Museu d'Història de Cambrils, "L'antic Hospital de Cambrils". "Ja tenim reglament". Josep Maria Valls i Andreu, Secretari General de l'Ajuntament de Cambrils, "El nou reglament de l'Arxiu Municipal de Cambrils". "Lectura recomanada, d'Ignasi Martí Estrada, 'Cambrils'". "Els documents de l'arxiu es publiquen".\nL'Arxiu t'informa, 3 (desembre de 2004) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 2 (octubre de 2004)\n"Notícies". Josep Salceda i Castells, "La Mare de Déu del Camí en la bibliografia". Daniel Piñol Alabart, "Cambrils i els testaments de Reus a l'Edat Mitjana". "La premsa parla dels documents de Cambrils".\nL'Arxiu t'informa, 2 (octubre de 2004) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 1 (Juny de 2004)\n"Notícies". "L'Arxiu Municipal avui". "Recerca i documents de l'Arxiu". "Documents que han ingressat a l'Arxiu". "Ajudes per a investigadors".\nL'Arxiu t'informa, 1 (Juny de 2004) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 27 (novembre de 2015)\nL'Arxiu t'informa, 27 (novembre de 2015) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa 28 (agost 2016)\nL'Arxiu t'informa 28 (agost 2016) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 29 (maig 2017) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 30 (abril 2018)\nL'Arxiu t'informa, 30 (abril 2018) - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa 32\nL'Arxiu t'informa 32 - Llegir Més\nL'Arxiu t'informa, 31\nL'Arxiu t'informa, 31 - Llegir Més


Veïns del Pallars Jussà rebutgen un macroprojecte d'instal·lació de 700 Ha de plaques solars — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Veïns del Pallars Jussà rebutgen un macroprojecte d'instal·lació de 700 Ha de plaques solars\nVeïns del Pallars Jussà rebutgen un macroprojecte d'instal·lació de 700 Ha de plaques solars\nEl pla ha motivat la creació de la plataforma Salvem Lo Pallars. La nova entitat creu que el parc fotovoltaic "topa frontalment" amb l'aposta de la comarca per certificacions de la UNESCO com el Geoparc i l'Starlight\nTerme municipal d'Isona i Conca Dellà\nUn grup de veïns del Pallars Jussà ha anunciat la creació de la plataforma 'Salvem lo Pallars'. El detonant de la instauració d'aquesta entitat ha estat la previsió de construcció d'un parc solar que cobriria amb plaques fotovoltaiques unes 700 hectàrees, repartides entre quatre municipis diferents de la comarca (Isona i Conca Dellà, Tremp, Castell de Mur i Talarn)\nSota el lema 'Aturem el Mega parc solar', la nova plataforma rebutja el que qualifica de "megaprojecte" perquè entén que "topa frontalment amb el model de territori sostenible del Pallars Jussà". Sobre aquest punt, Salvem lo Pallars apunta que des de les mateixes administracions locals s'ha apostat per iniciatives com el Geoparc Orígens -del qual forma part el municipi alturgellenc de Coll de Nargó- i la certificació internacional de cel nocturn StarLight (ambdues reconegudes per la UNESCO), juntament amb propostes com Gratitud Pallars o GPS Tourism, que van en la línia de ser un referent de turisme adaptat al medi.\nEl col·lectiu veïnal creu que amb el desplegament de parcs solars "no es generarà energia per al territori" sinó que, com amb d'altres infraestructures existents a la comarca, es fa pensant en les necessitats d'altres zones. I hi afegeixen que "s'hipoteca la terra durant trenta anys, menystenint l'alt valor productiu i de l'agricultura i la ramaderia". Alhora, sostenen que no estan en contra de les energies renovables, però que consideren que en aquest cas es tractaria d'un "model especulatiu".\nA Isona i Conca Dellà, en terrenys comunals\nBona part d'aquest parc solar s'ubicaria al municipi d'Isona i Conca Dellà, on la promotora BlueProm ha proposat a l'Ajuntament instal·lar-hi 460 de les 700 hectàrees previstes, concretament en un sòl que és de titularitat comunal i patrimonial. Aquesta part del projecte abast els nuclis de Basturs, Orcau i Sant Romà d'Abella.\nSalvem lo Pallars afirma que aquests terrenys "són del poble" i que "fins ara s'han arrendat a diferents agricultors i ramaders del municipi". Concretament, al terme municipal de Basturs -a sota la muntanya de Sant Corneli, a l'anomenat Pla de Viu- hi estan previstes unes 50 hectàrees. La plataforma ha demanat ja a l'Ajuntament d'Isona i Conca Dellà el "dret a decidir" sobre l'ús del sòl públic. Concretament, els veïns -amb el suport de diverses entitats- han signat una petició conjunta perquè l'Ajuntament faci un referèndum vinculant sobre aquest projecte previst en terrenys comunals.\nPel que fa al municipi de Tremp, la companyia promotora preveu instal·lar plaques solars al nucli de Suterranya.