Fita: Qualsevol nit pots somniar el rock\ndilluns, 6 de juliol de 2015\nQualsevol nit pots somniar el rock\nLa vida dóna moltes voltes i fem plans que a vegades no es poden complir.\nEnguany volia veure sortir el sol a Canet, com l’any passat, amb la meva tribu, amb la gent que s’estima la música, l’amistat i l’amor, la companyia, la festejada, la nit i la matinada. I el seu país, sota una estrella.\nNo ha pogut ser i quan sortia el sol estava al llit de casa, dormint i somniant poder veure’l altre cop, una matinada prop de les platges de Canet.\nEls vells rockers (o blues-mans, o cantautors, com el Quico) sempre hi són.\nLa gent, sobretot gent jove, s’ha aplegat, com l’any passat, com fa 40 anys, a Canet. Els catalans sempre tenim alguna gesta per reivindicar, algun motiu per festejar. És una revetlla extra.\nL’àngel que ens vetlla els somnis m’ha portat les notes de l’Àngel de la Dansa de l’Elèctrica Dharma. Avui no l’han tocada però m’ha arribat igualment la melodia.\n“Àngel de la Dansa,\nno em deixis sol\nni de nit ni de dia,\nno em deixis sol,\nEl sol s’ha amagat, la Sol no hi era.\nL’Edu d’Arbúcies l’esperava i no l’ha trobada. L’ha buscada a tots els racons de l’esplanada, a les barres del bar, a les cues dels lavabos, a la foscor de la nit i en la claror de la matinada.\nLa Iaia s'ha retrobat amb els seus néts. S’han saludat amb les mans enlaire.\nEls amics del Jean-Luc s’han trobat. Ara no s'encenen els encenedors. Tothom té mòbil i la "platea" s'il·lumina.\nL’Elèctrica Dharma s’ha retrobat amb els seus vells amics dels Comediants.\nFa 40 anys eren plegats aquí mateix, com avui. Han recordat l’Esteve i el Josep i ens anunciat altre cop, que “la gent vol viure en pau, i que als Estats-carronya, a les bèsties de guerra, no els dóna la gana”.\nLa Banda Impossible ha fet possible el retrobament entre la generació de fa 40 anys, la de en fa vint i l’actual. “Camins vora les estrelles!”\nEls Pets canten “Bon dia” a la mitjanit. I el somniador es torna a preguntar, junt amb el cantant “quants dies més té de regal”\nCom la Ventafocs, el somniador duia una sabata de cristall. Al punt de la mitjanit l’ha perduda i s’ha acabat el somni.\nLa Míriam havia de venir sola i a darrera hora un amic, el Marc, s’ofereix a acompanyar-la. La tarda és llarga, la nit encara més i la matinada és fresca.\nPer una matinada està bé substituir el refilar dels ocells, que s’han quedat muts escoltant els decibels de les guitarres elèctriques, els redobles de bateria i els batecs d’una guitarra baixa electrificada.\nLa Míriam i el Marc s’han agafat les mans. L’amor no està previst, com la música té uns acords a vegades misteriosos. Però la nit continua.\nEls Catarres hi posen festa, la Pegatina, la rumba, els Lax’n’Busto el rock and roll, les Oques Grasses més música i bon humor. La nit s'acaba, arriba el dia.\nEls Txarango toquen tot el que calgui per a que la festa no decaigui. L’Elèctrica Dharma torna a l’escenari, s’afegeix als Txarango, i el públic supervivent, que és la majoria, salta amb les notes de “la Presó del rei de França”.\n(Fotografies Mireia Pujol Massa)\nQui pot predir el futur? Qualsevol nit pot sortir el rock, qualsevol dia pot venir l’amor.\nQualsevol any pots tornar al Canet Rock.\nPublicat per xavier pujol a 19:40\nConsol 6 de juliol de 2015, a les 20:18\nUn reportatge excel·lent, es nota que el teu cor hi era. Jo també vaig ser al Canet Roc d'ara fa 40 anys, aleshores era molt jove i em va impressionar vivament. La situació actual em recorda aquells temps, temps de revolta i canvis.\nxavier pujol 6 de juliol de 2015, a les 23:18\nGràcies Consol. Tornem a estar il·lusionats pels canvis que s'acosten.\nJordi Solà Coll 6 de juliol de 2015, a les 21:49\nCom sempre, en la teva línia, un poètic reportatge. Sembla que els temps estan canviant, però hi ha maneres que no cal que canviïn mai.\nAbraçades, des de El Far.\nxavier pujol 6 de juliol de 2015, a les 23:21\nQuan arribem a Ítaca, segur que encara quedaran pendents llibertats per conquerir.\nDylan fa 50 anys que va dir que els temps estan canviant".\nAlts i baixos.\nAbraçades cap el Far.\nM. Roser 6 de juliol de 2015, a les 21:50\nTé raó la Consol, un reportatge magnífic, veig que les fotos de la teva filla han substituït les teves i han tornat els records...Jo no hi he anat mai al Canet Rock, això que tinc família al poble, però a la meva joventut desplaçar-te era més complicat...\nConec algun dels comediants, no personalment, pel correu electrònic perquè a partir del poema d'un dels seus components, vaig fer una obra de teatre per la mainada i a ells els va agradar molt...\nEspero que l'any vinent tornis a estar en forma, per tornar a seguir "els camins vora les estrelles"...\nxavier pujol 6 de juliol de 2015, a les 23:23\nLa meva filla està sense veu. Cantar i cantar, com la resta del públic.\nGràcies Roser per les valoracions.\nEnhorabona per la col·laboració amb els Comediants.\nA veure si l'any que ve el tornen a fer.\nCarme Rosanas 6 de juliol de 2015, a les 22:41\nMolt bones fotos de la Mireia que ens acosten al Canet Rock.\nSense haver-hi estat, jo me'n faig una mica la Il·lusió!\nM'has recordat la història que ens vas explicar l'any passat. Ara la vaig a buscar...\nQualsevol nit pot sortir el rock... qualsevol any podem tornar al Canet Rock!\nxavier pujol 6 de juliol de 2015, a les 23:25\nJo també em vaig fer una idea de la matinada.\nA veure si trobes la Sol de l'any passat. Ningú no l'ha vista. Gràcies, Carme, pel seguiment.\nJoan Rodó i Galiana 6 de juliol de 2015, a les 22:52\nQuins bons moments m'has fet recordar !\nJoan si els records són bons, és bo rememorar-los.\nSergi 6 de juliol de 2015, a les 23:56\nFa 40 anys no hi era per viure l'experiència, i em sembla que tampoc no la viuré en aquesta època moderna. M'agrada el format i els grups, però no em ve de gust un concert tan llarg d'aquesta mena. Crec que tothom n'ha quedat content, això és el que compta.\nxavier pujol 7 de juliol de 2015, a les 9:17\nSuposo Xexu que ningú no t'obliga a ser-hi tota la nit sencera. Depenent de les preferències, hi ha qui es fa el seu propi Canet Rock "a la carta". S'hi pot entrar quan es vulgui i marxar quan se n'hagi tingut prou.\nPons 7 de juliol de 2015, a les 8:31\nPotser no vas aguantar fins a la sortida del sol però es veu que vas tenir corda per estona. I sense drogues suposo... vull dir més enllà de les pastilles habituals :P\nxavier pujol 7 de juliol de 2015, a les 9:19\nPons, allò del "sexe, drogues i rock and roll" és una llegenda urbana.\nEduard 7 de juliol de 2015, a les 9:31\nBella i emotiva crònica. Jo també he buscat les meves nenes entre els retratats. Allí hi eren, compartint aquesta nit, i pel que sé van veure sortir el sol. I que sigui per moltes matinades més.\nxavier pujol 7 de juliol de 2015, a les 12:03\nQuina sort van tenir de ser.hi.\nA veure si t'animes Eduard, i l'any que ve t'hi afegeixes.\nJuan Antonio Torron Castro 7 de juliol de 2015, a les 10:41\nMagnífic treball amb unes magnífiques fotografies de un magnífic event. Me gusta mucho Xavier, tú tampoc es que descansis massa.\nLa "consumacion" es en terraza de un gran restaurante de Lleida ......., pos bueno .-\nxavier pujol 7 de juliol de 2015, a les 12:04\nGràcies Juan Antonio. Sí que descanso, sí.\nJosep 7 de juliol de 2015, a les 11:32\nJo també vaig ser al Canet Roc d'ara fa 40 anys. Inoblidable. Amb el cor que ens sortia del pit.\nUn filat envoltava el camp, la pols aixecada per tants joves ansiosos de llibertat era irrespirable, la música era tot just audible per la deficient instal·lació sonora i la guàrdia civil vigilava des dels filats amb tricorni i el subfusell en mà. Que va passar amb l'Oriol Tramvia? Tu ho saps, Xavier.\nxavier pujol 7 de juliol de 2015, a les 12:07\nJosep, si et refereixes a què va passar fa 40 anys, no ho recordo.\nActualment i pel que sé l'Oriol Tramvia fins fa poc ha estat col·laborant amb el Grup de Folc.\nI l'hem pogut veure en alguna sèrie de Tv3 fent algun petit paper d'actor.\nHelena Bonals 7 de juliol de 2015, a les 11:45\nFa 40 anys jo en tenia 4. També és un bon record per a mi encara que no hi fos.\nM'ha agradat molt el teu reportatge sempre emotiu.\nxavier pujol 7 de juliol de 2015, a les 12:10\nHelena, si el reportatge t'ha agradat, al natural encara t'agradaria més.\nTeresa Duch 7 de juliol de 2015, a les 13:10\nTé ja una llarga i consistent història el rock català. Des de Pi de la Serra fins a Xarango passant pels Pets. I com tot en la vida amb alts i baixos. Crec que ara porta una bona embranzida iniciada pels Manel i els Amics de les Arts. Que duri i que l'any que ve hi puguis anar, Xavier! Les fotos ... fetes per la família aquest cop?\nxavier pujol 7 de juliol de 2015, a les 15:03\nEn aquests alts i baixos de que parles Teresa, hi ha hagut grups i solistes d'alta qualitat.\nLa meva filla va fer les fotos, excepte la de la samarreta original de fa 40 anys, que era d'un germà meu, que ja no hi és, i que me l'havia regalada. Ara és de la meva filla.\nGràcies pels desigs. tant de bo l'any que ve hi puguem anar... si es fa, que és el que espero.\nFrancesc Pujol Boira -cuina sense gluten 7 de juliol de 2015, a les 19:10\nTampoc vaig poder anar-hi fa 40 anys eren dies difícils per nosaltres.....i ara soc massa vell..a les 10 ja peso figues. Ara bé l'u d'agost faig una excepció i aniré a veure a la Dharma a l'Escala.\nxavier pujol 7 de juliol de 2015, a les 19:29\nHo tens a prop Francesc. Una bona manera de començar l'agost, amb música mediterrània i a l'Empordà.\nCom diuen els Sopa:\n"Somriu i diu que no té pressa,\nningú m'espera allà dalt\ni anar a l'infern no m'interessa,\nés molt més bonic l'Empordà."\nGlo.Bos.blog 8 de juliol de 2015, a les 1:34\nSempre ens saps emocionar, Xavier! Quants records, quants anys...\nM'agrada molt que hagi tornat a celebrar-se. I espero que continuï molts anys.\nxavier pujol 8 de juliol de 2015, a les 10:06\nTant de bo se segueixi celebrant Glòria. I que si ho desitges, l'any que ve hi puguis ser.\nisapb 8 de juliol de 2015, a les 6:47\nHas posat veu a unes fotos fetes amb molta cura... Gràcies per compartir imatges i pensaments. Una abraçada gran!\nxavier pujol 8 de juliol de 2015, a les 10:08\nGràcies a tu "diversitats", Ara mateix no sé qui ets, però comparteixo de bon grat, l'abraçada gran.\nNúria Martínez (Bruixeta) 9 de juliol de 2015, a les 12:09\nJo tampoc hi vaig poder ser... i m'has fet arribar l'esperit del Canet. Gracies! :)\nxavier pujol 9 de juliol de 2015, a les 13:30\nBruixeta, dit pels que s'hi van quedar fins el final, la nit del Canet Rock té una màgia especial.\nElfreelang 9 de juliol de 2015, a les 20:17\ngran gran especial reportatge !!!! així que hi eres? jo vaig ser fa mooolts anys al altre Canet el de les sis hores , el darrer o el penúltim que es va fer\nxavier pujol 10 de juliol de 2015, a les 0:47\nElfree, a veure si l'any que ve t'hi animes. Per recordar vells temps, dins d'uns que ja seran nous.\nUnknown 10 de juliol de 2015, a les 17:20\nHi havia gent que l'any passat, quan vam recuperar el festival, deia que era una mala idea i que no funcionaria. Ja veus!!\nxavier pujol 10 de juliol de 2015, a les 19:54\nLa genialitat (musical) d'unes quantes generacions està representada al Canet Rock.\nMúsica, festa, estiu, aire mediterrani, joventut de totes les edats, reivindicació, fraternitat, amistat, amor...\nImpossible que això no funcioni.\nsa lluna 13 de juliol de 2015, a les 8:59\nAmb les fotografies de la Mireia, amb tot el que et va explicar i tot el que ja hi havies viscut, segurament els teus somnis van ser molt plaents.\nAl proper hi seràs, segur! :)\nxavier pujol 13 de juliol de 2015, a les 9:50\nGràcies Lluna. L'altra lluna, la que com tu també il·lumina. hi va ser present, fent la nit més romàntica.\nTor: 13 cases i 3 flors\nPorta’m a l’hort\nUlls de sirena\nEstimo la meva família. I també les amistats i els companys i ex-companys de feina. M'agrada la fotografia. Mirar i veure. Escoltar i sentir. Parlar i enraonar. Llegir i aprendre. Escriure i compartir.


El teu cor és un atleta i ha d’estar en forma. · Farmàcia Fedefarma\n/ El teu cor és un atleta i ha d’estar en forma.\nMesures per reduir el sucre a ...\nLa diabetis: un enemic del teu...\nUn cor en forma, es un cor sa\nEl cor es un atleta, ha d’estar en forma. El teu cor batega al voltant de 70 cops per minut en repòs, uns 100.000cops al dia. Envia la sang per tot l’organisme a raó de 4-5 litres per minut. Per mantenir el “ritme” ha d’estar ben alimentat amb l’oxigen que li aporten les dos arteries que l’envolten com una corona, són les arteries coronaries.\nLes arteries envelleixen amb l’edat, però es deterioren més ràpidament sota l’efecte del tabac, de l’HTA, de l’excés de colesterol, de la diabetis o de la manca d’activitat física.\nFes una vida equilibrada per mantenir el cor en bona salut. Has de passar a l’acció per conservar durant més temps un cor sa! No esperis a estar malalt per combatre el perills que amenacen el teu cor!\nConèixes els teus indicadors de salut?\nMoltes persones ignoren la seva PRESSIÓ arterial, altres desconeixen els seus nivells de COLESTEROL i molts DIABÈTICS no saben que ho són.\nPerquè detectar i controlar els factors de risc a la farmàcia?\nSi no em noto res, perquè he de saber el meu risc cardiovascular?No sempre el que perjudica és evident. És el moment ideal per detectar els factors de risc i confirmar que es gaudeix d'una bona salut.\nI si em troben alguna cosa? Millor prevenir que curar, amb unes simples mesures preventives pots conservar la teva salut.\nQuines proves em faran? Et prendrem la pressió arterial, et mesurarem el nivell de colesterol, el valor dels triglicèrids i el sucre a més del perímetre de cintura juntament amb l'índex de massa corporal (IMC).\nPer què aquestes mesures i no unes altres?Aquestes mesures serveixen per detectar el risc de patir en un futur problemes cardíacs i cerebrovasculars i així poder prevenir-los a temps.\nQuant de temps es necessita per fer les proves?Uns 15 minuts. Val la pena dedicar un temps a la teva salut.\nÉs necessari estar en dejú? En algunes proves no cal però millor estar-ho per a una major efectivitat del resultat.\nQuè he de fer si em surt una prova alterada? Anar al metge i comentar-li el resultat que hem anotat en el teu carnet de seguiment\nUn cop visitat el metge he de tornar a la farmàcia?Si, perquè et puguem fer el seguiment dels teus factors de risc.\nDetectar el risc cardiovascular en la farmàcia és fàcil i ràpid! Protegeix i Cuida el teu cor!


6 de juny de 2016 General\nVilaweb, a l’ apartat de ”Cetrencada,publica aquest article d’ ideologia ginocentrista (?),\nacusant a la ciència en general i a la medicina en particular de cultura androcentrista en relació al tema de si les dones tenen pròstata o no, dient que és nega l’ existencia de la pròstata femenina per motius de que la ciència la fan els homes o uns homes determinats i no les dones o unes dones determinades.\nTestud i Latargette, anatomistes, homes, del segle XIX, a França ja descriuen l’ existència d’ un teixit prostàtic a la cara anterior de la vagina, segons descriu el sexòleg malagueny,home,metge i psicòleg, Francisco Cabello Santamaria que ja fa un grapat d’ anys que estudia una ejaculació que es produeix durant i al final de la resposta sexual de les dones i que en versió de Cabello (home),fòra, que totes les dones la tenen, el que passa és que amb unes dones es notaria més o molt més i en d’ altres menys o podria ser imperceptible, tot i existir, és més Cabello analitza aquest fluid i troba que té presencia del PSA, cosa que el reafirma encara més que el liquid prové,si no de la prostata com a organ, almenys d’ un teixit prostàtic que seria el que Testud i companyia han descrit un segle abans. Tot això no hagués existint, segurament, si no fos que un altre home ,Graffenberg, hagués descrit fa dècades, el seu famós punt G, que Beverly Whipple (dona) ha estudiat, també,i hi ha contribuit tant a difondre’n la seva existència. Son molts els professionals,homes i dones, que avui per avui saben de l’ existència d’ aquesta font femenima lligada a la resposta sexual femenina. També el coneixen molts homes i moltes dones que no son pas professionals de les Ciències de la Salut.\nEls seus dos darrers paràgrafs desmenteixen el seu primer paràgraf, en relació a l’ androcentrisme, doncs tant el metge forense que citen deu ser un home i com l’Hipòcrates,segurament també.\nLa ciència en general considera, moltes vegades, que el codi cromosòmic de referència és l’ XX, el de les dones i la variant,la dels homes, l’ XY. Jo no entenc, no em cap al cap, que ben entrat el segle XXI calgui fer aquesta mena d’ enfòcs per explicar una cosa que la majoria de professionals,homes i dones, ben qualificats i preparats saben i admeten i molta gent del carrer, també, i compte que tant de parlar d’ homes i dones no ens oblidem dels intersexes i dels mal anomenats transexuals.\nArguments, tots aquests, que addueixo que tambe es reflexen en un afegitó com segona part del mateix l’ article. Convenim,doncs que s’ està parlant del punt G i que se li vol dir ”prostata femenina”.\nMiquèl Maresma, metge


Mou-te en bici | Lloret preveu convertir 4,5 km de carrer en zones de preferència per a vianants\nDdG – LLORET DE MAR – DAVID JIMÉNEZ\nEl Pla de Mobilitat proposa l’actuació per millorar els desplaçaments a peu, la seguretat i la qualitat ambiental al centre\nLloret de Mar buscarà en els pròxims anys pacificar els carrers més cèntrics i transitats del municipi creant noves zones de preferència per a vianants i serveis, limitant l’accés de vehicles i modificant les calçades anivellant-les amb les voreres, entre altres mesures. La intenció és que en un termini màxim de 12 anys el municipi hagi pogut ampliar en 4.486 metres els carrers amb un únic paviment i destinat als vianants i serveis.\nAquesta és l’actuació que proposa el Pla de Mobilitat Urbana Sostenible (PMUS) aprovat aquest any a Lloret per ampliar les zones “d’estar”, sobretot al nucli antic.\nEl document constata que en els darrers anys l’Ajuntament “ha realitzat actuacions per millorar i potenciar la mobilitat dels modes no motoritzats”. Només al nucli antic es comptabilitzen prop de 70.000 desplaçaments a peu cada dia durant l’estiu, època de més afluència, “fet que demostra l’èxit de les actuacions”, explica el Pla.\nTot i això, el PMUS reconeix que “part del viari de Lloret està dissenyat en funció de les necessitats del vehicle privat”, ja sigui per circular o per aparcar. De fet, en aquest últim cas, prossegueix el document, “el cost que suposa l’aparcament del vehicle privat l’assumeix la col·lectivitat i es tradueix en l’ocupació gratuïta de l’espai públic” en detriment del seu ús per als vianants i també la bicicleta.\nA parer dels redactors del PMUS, les zones de preferència per a vianants, “a més de suposar un entorn amable i segur per a totes les persones, revitalitzen la vida comercial, aporten nous espais públics per l’animació i la convivència, disminueixen la contaminació acústica i pacifiquen el trànsit”.\nD’aquesta manera, pel que fa al nucli antic, crear àrees de preferència per a vianants i serveis “implica un canvi en la morfologia respecte als carrers convencionals”, ja que cal indicar el canvi de prioritats i anivellar la calçada amb la vorera amb un tractament “homogeni en relació amb la textura i el color”. A més, en els accessos tindran “tòtems amb la senyalització que indiqui la normativa”. Alhora, “caldrà garantir” on sigui necessari “l’accés a les zones de càrrega i descàrrega” a les zones pacificades”. Tot plegat, seguint el Codi d’Accessibilitat de Catalunya.\nLes zones d’actuació\nEl PMUS preveu ampliar les àrees per a vianants entre les avingudes Just Marlès, Vila de Blanes, Magnòlia i el front Marítim, exceptuant Pau Casals i el passeig.\nL’ampliació convertirà 4.486 metres de carrer en paviment únic (28.000 metres quadrats) i inclouria altres actuacions als carrers Rector Felip, travessia Jardins, Enric Granados, Hipòlit Làzaro, Oliva, Narcís Flors, Esteve Carles, Comerç, Camí de les Cabres, Puntaires, Poeta Carner, Turó de l’estelat, Migdia, Sol, Santa Teresa, Fèlix de Azúa, Vall de Venècia, travessia dels amics, travessia del Sol, Santa Isabel, Sant Lluís, de la Lluna, Santa Anna, Verge dels Dolors, de les Flors, Verge de la Canal, Sant Miquel, travessia de Sant Miquel, Narcís de Monturiol, de la Unió, Agustí Cabañas, Perills i travessia Unió.\nA banda, es proposa millorar les condicions dels itineraris previstos per a vianants al nucli antic.


2n d'ESO: d’abril 2010\nTrobada amb l'escriptor Francesc Gisbert\nLa Biblioteca Municipal de Picassent ha programat diferents activitats d’animació lectora per als alumnes dels centres escolars de la localitat a la Casa de Cultura de Picassent. És per això que aquest matí hem pogut gaudir de la companyia de Francesc Gisbert, autor de Les històries estranyes.\nLa trobada amb l'escriptor ha començat amb la presentació de la directora de la biblioteca municipal, Anna Bono, qui ha fet un repàs de la curta però extensa trajectòria de l'autor. Tot seguit, Francesc Gisbert ha parlat sobre l'ofici d'escriure. Entre d'altres coses, ha comentat que compagina la tasca d'escriptor amb la de professor de valencià a secundària. També ha expressat la seua intenció d'escriure una tercera part de la saga que té com a protagonistes a la tia Sofia i Alícia, tot i que encara no sap quan ho farà.\nEn definitiva, molts han sigut els punts tractats en relació a l'escriptura i la lectura, fins i tot en el torn obert de paraules s'ha plantejat la repercussió de la crisi mundial en el treball dels escriptors. Una jornada intensa de primavera que, confiem, motive a la lectura i que ha acabat amb la signatura de llibres per part de l'autor.\nPublicat per Unknown a 8:14 1 comentari:\nVisita de Francesc Gisbert\nDijous 29 d'abril a les 11h gaudirem de la visita de l'escriptor Francesc Gisbert, autor de Les històries estranyes.\nQui és Francesc Gisbert i Muñoz? A què es dedica?\nHa publicat altres llibres? Quins?\nLa seua obra ha estat guardonada amb algun premi?\nLa tia Sofia i Alícia protagonitzen alguna altra història?\nPublicat per Unknown a 4:36 51 comentaris:


Treballar a l'estranger europa Voluntariat a l'estranger Estudiar a l'estranger mobilitat europea tallers Santa Coloma de Gramenet recerca cultura participar art feina treball trobar feina estiu voluntariat pràctiques a l'estranger solidaritat lloguer cursos Idiomes habitatge formació educació pràctiques concurs cooperació ofertes de treball ofertes de treball a l'estranger estranger premis ajuts emprenedoria beques Badalona estudiants universitat casal L'Hospitalet de Llobregat formació ocupacional\nSaps què és la Lali Jove? Les associacions juvenils de la ciutat organitzen aquesta festa major juvenil i associativa de Barcelona, enguany està dedicada a reivindicar l’ús de l’espai públic sota el lema Sacsegem places i carrers! La Lali Jove dóna resposta a la demanda del moviment associatiu juvenil de la ciutat, que fa anys que demanava un espai gestionat directament per les entitats juvenils dins les festes majors de Barcelona.\nLa festa se celebrarà el dissabte 11 de febrer i allà podreu trobar un munt d’activitats obertes a infants i joves al Moll de la Fusta (Moll de Bosch i Alsina).\nAquí teniu tota la informació al respecte.\nEtiquetes: entitats juvenils, festival, Oci


París Saint-Germain: retorn a l'elit - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesParís Saint-Germain: retorn a l'elit\nParís Saint-Germain: retorn a l'elit\nEl club parisenc, que es planta en uns quarts 19 anys després, s’ha gastat més de 240 milions d’euros els últims dos anys Els exblaugranes Ibrahimovic, Maxwell i Motta tornaran al Camp Nou el 10 d’abril Cap equip de la Lliga espanyola ha tombat mai el PSG en una eliminatòria europea\nIbrahimovic i Beckham, dues de les estrelles del PSG\nEl París Saint-Germain, rival als quarts de final de la Champions, torna a ser un dels grans del continent. Des del 2011, any en què el qatarià Nasser Al-Khelaifi va convertir-se en el nou president, l’entitat ha realçat el seu estatus tant en el panorama nacional com en l’internacional. Jugadors de primera línia com l’exblaugrana Ibrahimovic, Thiago Silva, Lavezzi o Moura, acompanyats per icones mundials com Beckham, conformen un equip cada cop més respectat i que torna a uns quarts 19 anys després.\nUna inversió astronòmica\nAquesta recent millora en el rendiment es deu, sobretot, a la gegant inversió duta a terme pel club parisenc els últims anys. S’ha gastat fins a 240 milions d’euros des de l’estiu del 2011, temps durant el qual ha incorporat els jugadors citats abans i també d’altres com Pastore, Verrazzi, Van der Wiel o Gameiro. Dirigits per un tècnic reputadíssim, l’italià Carlo Ancelotti, bicampió d’Europa amb l’AC Milan (2003 i 2007), l’equip s’ha convertit en un bloc sòlid en què destaquen els jugadors més ofensius. Té pura dinamita en atac amb Ibrahimovic i Lavezzi i treu força profit de les jugades a pilota aturada, aspecte que els blaugranes hauran de tenir en compte.\nLa millora és notòria. L’equip de la capital, tretzè a la Ligue 1 la temporada 2009/10, és el líder de la competició d’enguany, amenaçat, però, per l’Olympique de Lió i el vigent campió, el Montpeller. A Europa, la seva presència als quarts suposa també un enorme salt qualitatiu: des de la semifinal de la Lliga de Campions del curs 1994/95 el PSG no arribava a una ronda tan avançada, Recopa (va ser finalista el 1997) i Europa League (va ser quartfinalista el 2009) al marge.\nTres retrobaments especials\nEn clau Barça, la cita amb els francesos suposa el retrobament de l’afició blaugrana amb tres dels seus exjugadors. Ibrahimovic, Maxwell i Motta –el menys utilitzat de tots tres– tornaran al Camp Nou el 10 d’abril, dia de la tornada. Una setmana abans, el davanter suec serà el gran absent al Parc dels Prínceps, en arrossegar una sanció de dos partits per la seva expulsió contra el València al temps de descompte del partit d’anada dels vuitens.\nPer als culers, derrotats pel PSG ara fa 19 anys, l’eliminatòria té un al·licient extra: cap equip de la Lliga espanyola ha pogut tombar mai el conjunt blaugrana de París. En cinc duels, cinc victòries, contra el Barça, el Madrid (2), el Deportivo i el València.


Perquè les mudances barates a Barcelona són millors que la Nocilla Tecnic Moving | Mudanzas internacionales y nacionales\nMudances Tecnicmoving / Abans de mudar-me / Vols saber els avantatges de les mudances internacionals?\nPerquè les mudances barates a Barcelona són millors que la Nocilla<< tornar\nCreacomDimecres, 17 de Desembre de 2014\nLa vida és un canvi constant. Al llarg de la nostra vida ens veurem obligats a realitzar més d'una mudança. Algunes vegades serà per un motiu emocionant, una invitació a l'aventura d'una nova vida que triem iniciar, ja sigui per un matrimoni, perquè vam marxar fora per motius d'estudis, o perquè ens vingui de gust un canvi d'aires. Altres vegades, les nostres ganes de canviar d'habitatge no seran tantes, però les circumstàncies ens obligaran a fer-ho. Una cosa semblant li passa a Hugo, el protagonista de l'últim anunci de Nocilla que, a causa del treball del seu pare, ha de marxar als Estats Units.\nRecordo la meva primera mudança. Tenia l'edat de Hugo i amb quantes ànsies vaig desitjar llavors ser una tortuga. O un cargol. Gaudir d'aquesta joiosa experiència de portar sempre la casa a sobre. Envejar llavors poderosament la gran sort d'aquests animalets. Ja que ells no necessiten fer mudança, no coneixen els desafiaments i els prolegòmens del que significa fer una mudança. Juro que vaig arribar fins i tot a obsessionar-me amb el tema. Sovint somiava amb la possibilitat, que en aquell moment em semblava meravellosa, de despertar un matí qualsevol transformada en una tortuga.\nFantasiejava amb fer real la metamorfosi de Kafka però, a diferència de l'escriptor, en el meu cas la meva nova fisonomia no seria el d'una mosca, sinó el de l'afortunada tortuga que porten la casa a sobre sense saber què és això de fer una mudança, sense haver de empaquetar, classificar, guardar, buscar un camió, carregar les meves pertinences i transportar sense que cap d'elles, cosa per a mi llavors impensable, patís cap tipus de dany. Somiava amb lliurar-me de la mudança tant com ara somia Hugo amb fer cistella. Afortunadament, Hugo ho tindrà molt més fàcil, gràcies a una empresa de mudances. I a més, al millor preu. Perquè les mudances barates a Barcelona són possibles.\nFER UNA MUDANÇA EXIGEIX EXPERIÈNCIA\nHugo té molt en què pensar. El seu equip juga unit al bàsquet per última vegada. A més, no tots els dies fas cistella i els teus amics s'acomiaden de tu en gran. Per això els seus pares han decidit contractar una empresa experta en mudances, ja que amb els professionals estalviaran temps i diners. Els avantatges de confiar en les empreses de mudances és que el tràmit de la pròpia mudança perd tota la seva càrrega negativa. Saben que les seves pertinences estan en les millors mans. No estan els temps per permetre malbarataments i un electrodomèstic trencat o un ordinador colpejat és un autèntic nosa per a la butxaca.\nMUDANCES BARATES TOT L'ANY\nSi anem buscant les gangues, què menys quan es tracta de fer una mudança i contractar professionals que ens facin una mudança ràpida, barata i eficaç. En aquest cas, la qualitat no està renyida amb el seu preu, perquè a Barcelona les mudances estan a l'abast de la butxaca de qualsevol persona durant tot l'any. Si no t'atreviries a operar a cor obert a un malalt, ja que no vas estudiar medicina, per què submergir-te en el malson d'una mudança si no tens la preparació requerida? Assaboreix, gaudeix, viu els teus canvis de domicili com assaboreix Hugo cada instant del partit. De les mudances, ja s'encarreguen les empreses de mudances.\nPRIMERA PREMISSA D'UNA MUDANÇA: ORDENAR\nLa primera regla quan tenim prevista una mudança és ordenar tot el que pretenem traslladar. Seguir un ordre és essencial. Establint un ordre és després molt més fàcil localitzar les coses i ho agrairàs quan arribis al teu nou destí i hagis de començar la segona fase de la mudança, desempaquetar i col·locar en la nova llar totes les teves coses. Si ets d'aquests que des de petit es posava a tremolar quan la seva mare li manava ordenar la seva habitació, imagina't el que ha de ser ordenar tots els objectes de tota la casa, un per un, classificar-los, identificar-los, guardar-los i, a més, fer-ho de la manera més acurada. Hugo té raó, el seu temps és or i massa coses interessants té la vida com per malgastar les hores en aquesta laboriosa tasca. No hi ha necessitat de fer-ho, perquè per això estan les empreses de mudança barates.\nSEGONA PREMISSA D'UNA MUDANÇA: CLASSIFICAR\nReconeguem-ho, no totes les persones tenim dots d'administratiu. Si la idea de classificar et provoca taquicàrdies, la tasca de classificar un per un els objectes de la teva llar acabarà matant d'un infart. Sovint subestimem les nostres pertinences i ni podem imaginar que tinguem tantes coses com tenim. Hi ha objectes, mobles, trastos, que bé podríem llençar a les escombraries, que ni recordem que hi són, però són els nostres i els tenim afecte. Procurar-los el mim que mereixen és qüestió de buscar una empresa de mudances responsable i eficient.\nFent càlculs comprovaràs que el teu temps val molt més del que costa contractar empreses de mudances barates.\nCAIXES DE CARTRÓ, MATERIAL D'EMBALATGE ADEQUAT I ALTRES NECESSITATS\nJa gastem diners en un nou habitatge i iniciar la nostra nova travessia no va a sortir-nos gratis. Per què haver de gastar grans sumes de diners en una mudança? Per molt que pensis que fent per tu mateix la mudança vas a estalviar diners, t'equivoques. Necessitaràs material adequat per guardar, protegir i portar les teves coses. Necessitaràs vehicle adequat per carregar els objectes més grans o delicats, necessitaràs demanar hores lliures en el teu treball o robártelas dels teus estones de descans per fer la mudança.\nLes caixes de cartró per a la mudança s'usen de diverses mides, fonamentalment mitjanes i grans, encara que tampoc massa grans perquè, en aquest cas, els objectes poden colpejar si queda molt espai al seu interior. L'embalatge ens exigeix sentit comú. El convenient és efectuar per habitacions. I aquí fem una subclassificació per continguts.\nTampoc col·locar etiquetes és tan senzill com dir-ho. Si no poses cura, després et costarà eliminar les etiquetes d'alguns mobles, i acabaràs causant un trencadissa. Recomanem posar cinta de pintor abans que cinta d'embalar tradicional. Si ho penses, altra despesa afegit a la teva llarga llista de petites despeses per comprar el necessari per fer tu mateix la teva pròpia mudança. I la despesa només és l'inici de la teva tasca.\nLES EMPRESES DE MUDANCES DOMINEN L'EMBALATGE PROFESSIONAL I TU?\nQuantes vegades haurem anat a la compra i hem arribat a casa amb els ous trencats! I si comprem ampolles o pots de vidre, el perill és més gran. Si es tracta de vaixella o d'algun objecte delicat, ja ni a respirar ens atrevim mentre portem la càrrega. Durant la teva mudança hauràs de portar vaixella, mobles, ordinadors i tot el que has estat cuidant durant tant de temps i que tant esforç et va costar comprar. No poden guardar-se de qualsevol manera . Els electrodomèstics i mobles fràgils, ens exigeixen les màximes precaucions, el que passa per lligar-los i embolicar-los en mantes per evitar que pateixin cops.\nLa mida dels mobles importa. Importa molt. Potser penses que desmuntar un moble sigui la solució per traslladar millor. No caiguis en aquest error. Tingues en compte que després hauràs de tornar a muntar. I que, a més de l'esforç i del temps que invertiràs en fer-ho, pots perjudicar el moble. Les peces de muntatge poden perdre, trencar-se o deteriorar-se. Al final, tindràs dues opcions: donar per perdut el moble en qüestió o sortir corrent a comprar peces de recanvi que, en alguns casos, hauràs de localitzar amb dificultat, ia sobre et costarà diners arreglar el teu moble vell. Si prefereixes no jugar-te-i traslladar el moble sencer, hauràs posar-li paper d'embalatge de bombolla, la qual cosa pot costar al voltant d'uns 90 euros.\nFER MUDANCES I EL RISC DE LESIONS\nPer fer una mudança no només cal saber fer-la i comptar amb els instruments necessaris, sinó també estar físicament capacitat per carregar els paquets. La majoria de nosaltres no sabem fer ús de la postura correcta i si et passes acabaràs necessitant d'un fisioterapeuta.\nEL VEHICLE PER A LA MUDANÇA, ESSENCIAL\nUn cop hem aconseguit tenir tot ordenat, classificat i embalatge, cal transportar-lo. És impossible fer una mudança amb un vehicle comú. Necessitaràs fer diversos viatges i, tot i així, no aconseguiràs carregar tot i necessitaràs un camió més gran perquè hauràs mobles que no càpiguen al teu cotxe. Les despeses aquí si fem la mudança nosaltres mateixos, es disparen. La gasolina està pels núvols. I si cap dels teus amics té o està disposat a prestar el seu vehicle per carregar les coses, el lloguer d'un camió de mudances pel teu compte no és gratis.\nPer això, l'opció més econòmica sempre la trobaràs de la mà d'empreses especialitzades en mudances.\nLES MUDANCES, UNA EXPERIÈNCIA MÉS DOLÇA QUE LA NOCILLA\nEstalviar fins a l'últim cèntim és important. Gràcies als professionals de les mudances barates a Barcelona, estalvia diners i guanya en tranquil·litat. No ho dubtis, fes com Hugo, gaudeix la vida, comparteix el teu temps amb els teus amics i concentra els teus esforços a aconseguir els teus objectius. Per a les mudances, hi ha les empreses de mudances barates a Barcelona, que són millors que la Nocilla. Comenta la teva experiència i sol·licita pressupost per escollir aquell que millor s'adaptarà a les teves necessitats.


Iron Council: com es fa una revolució? – Maig\nHome /Iron Council: com es fa una revolució?\nArticles24 de maig de 2019\nIron Council: com es fa una revolució?\nEn les obres de literatura fantàstica, la política del món (o mons) fictici(s) on transcorre l’acció no acostuma a formar part de la trama, si no és de forma secundària. Tot i haver-hi notòries excepcions com la saga Cançó de Gel i Foc de George R.R. Martin, que la política prengui una dimensió tant important pel que fa al desenvolupament del llibre tal com apareix en l’obra que ressenyarem a continuació en aquest article és una veritable raresa.\nThe Iron Council, llibre escrit per l’autor britànic China Miéville l’any 2004 és el tercer de la trilogia Bas-Lag (Nom del món on es situa l’acció dels llibres), tot i que no cal haver llegit els altres dos (Perdido Street Station i The Scar) per seguir-ne els esdeveniments.\nLa càrrega política del llibre va augmentant progressivament a mesura que avança la trama, dividida en tres grans arcs que es van intercalant, cadascuna amb un protagonista destacat, anomenats respectivament Cutter, Ori Ciuraz i un tercer del qual no se’ns diu el nom fins avançat uns capítols.\nPerquè diem que aquest llibre és diferent? Doncs perquè durant bona part de la trama es qüestiona quina és la manera idònia de fer una revolució. Sense fer massa spoilers, podem dir que un dels escenaris principals és la ciutat-estat de New Crobuzon, una ciutat que recorda al Londres del s. XIX amb elements màgics i steampunk. Aquesta ciutat està governada per “The Mayor” màxim governant de la ciutat que exerceix de forma absoluta.\nAquest sistema polític és sustentat per la burgesia de la ciutat i per una milícia que actua tant de forma clandestina, amb espies per tot arreu, com de forma pública com a policia repressora. A més a més a New Crobuzon hi ha diverses espècies a part dels humans destacant els anomenats “Remades“, delinqüents que, com a càstig han estat fusionats mitjançant la màgia amb animals o objectes i que formen un enorme contingent de mà d’obra esclava marginada i odiada per la resta de la societat.\nDavant d’aquesta situació hi ha un conjunt d’elements subversius que mitjançant diverses estratègies intenten acabar amb el sistema i que no acaben de posar-se d’acord amb quins són els passos a seguir per aconseguir-ho. Així, d’una banda tenim al “Caucus“, una confluència d’organitzacions revolucionàries al seu torn condicionada per l’organització més gran que en forma part, el “Runagate Rampant“. El RR s’organitza mitjançant col·lectius clandestins que es reuneixen per debatre els esdeveniments del moment i quina ha de ser l’actuació del Partit. En un moment donat, el “Caucus” aconseguirà crear “The Collective“, un organisme que recorda a la Comuna de París o als Soviets que crearà una situació de doble poder i controlarà parts de la ciutat.\nA més a més, actuant fora de l’esfera del “Caucus” i de “The Collective” tenim la banda de Toro, un petit grup de bandolers que es dedica al terrorisme revolucionari contra la burgesia i contra la milícia. Ori Ciuraz, un dels personatges, es debatrà entre ambdues formes de lluitar contra el govern de New Crobuzon, fent un paral·lelisme amb la història de la classe treballadora, especialment l’espanyola, quan els revolucionaris es dividien entre l’estratègia de la revolució proletària dels marxistes o al pistolerisme anarquista, a casa nostra exemplificat amb l’actuació de la FAI durant les primeres dècades del s. XX.\nPer acabar tindríem l’element protagonista del títol del llibre, l’Iron Council. Tot i que resulta una altra forma totalment diferent (i amb reminiscències històriques del socialisme utòpic) de lluita contra la tirania del govern de New Crobuzon, explicar les seves característiques implicaria fer un spoiler massiu de la trama i per tant deixaré que ho descobriu i ho interpreteu vosaltres llegint la novel·la.\n18 de novembre de 2020 a les 23:19\nlow dose naltrexone pharmacy ha dit:\n19 de novembre de 2020 a les 06:14\n21 de novembre de 2020 a les 13:28


Agencia Sírius: 07 de gener 2011\nMés de 4.700 granges tancades a Alemanya per contaminació amb dioxina\nLa contaminació d'aliments per a animals de viver amb dioxina ha portat ja a la clausura temporal de 4.709 establiments a Alemanya. La Fiscalia investiga, i s'exigeixen dures penes per als responsables. La major part d'establiments que van utilitzar aliments que contenien aquesta substància es troben l'estat federal de Baixa Saxònia. De moment, la clausura dels establiments va ser decidida per precaució.\nEl govern alemany part de la base que almenys 3.000 tones de pinsos per a gallines ponedores, altres aus i porcs van ser barrejades amb la perillosa dioxina, encara que els experts encara no han fet una estimació oficial.\nDe moment no se sap la quantitat de carn i d'ous contaminats que han sortit al mercat. Les autoritats van decidir sacrificar animals que havien estat contaminats amb la substància tòxica.\nLaboratoris analitzen sense pausa mostres d'aliments\nEl escàndol a Alemanya per la contaminació amb dioxina d'animals per al consum i productes animals afecta ja a mig país, va dir la ministra de Protecció al Consumidor, Ilse Aigner.\n"De moment sabem que vuit estats federats estan afectats", va dir la ministra de la Unió Cristiano Social (CSU) a la localitat bavaresa de Wildbad Kreuth.\nSegons informacions del seu ministeri, almenys 3.000 tones d'àcid gras de la producció de biodièsel -un producte utilitzat com a lubricant- van ser enviades a 25 fabricants de pinsos a Hamburg, Mecklenburg-Vorpommerania, Baixa Saxònia, Rin del Nord-Westfàlia i Saxònia- Anhalt.\nEs tem la contaminació que 150.000 tones de pinso\nEls pinsos barrejats amb la perillosa dioxina es van utilitzar en granges i vivers de gallines ponedores, altres aus i porcs en vuit estats federats repartits per tot el país: Brandenburg, Hamburg, Baixa Saxònia, Rin del Nord-Westfàlia, Saxònia,\nSaxònia-Anhalt, Schleswig-Holstein i Turíngia.\nEls experts temen que en el pitjor dels casos ascendeixi a 150.000 tones.\nDe moment no se sap la quantitat de carn i d'ous contaminats que van sortir ja al mercat. Entre el 12 de novembre i el 23 de desembre es van detectar set enviaments de productes sospitosos a quatre estats federats d'Alemanya, segons un informe del Ministeri d'Agricultura enviat a la comissió parlamentària corresponent.\nA més, segueix sense haver informació suficient sobre els efectes que pot tenir la dioxina en ramaders i consumidors, encara que els responsables de Sanitat reiteren que no hi ha perill "agut" per a la salut.\nLes autoritats dels estats federats afectats estan fent tot el possible per aclarir la situació. Només a Baviera, al sud del país, s'han analitzat ja 100.000 ous.\nDures penes per als responsables\nEl sector polític ha anunciat dures penes per als responsables, mentre que la fiscalia alemanya ha obert una investigació contra un fabricant de pinsos del nord del país, sospitós d'haver causat la perillosa contaminació amb dioxina.\nLa pròpia companyia, Harlan & Jentzsch, de la localitat de Uetersen, a l'estat de Schleswig-Holstein, va descobrir en controls de rutina els pinsos contaminats amb àcid gras subministrats per una empresa holandesa.\nPel que sembla, es va tractar d'un "error humà". El fabricant de biodièsel Petrotec va vendre l'àcid gras al comerciant holandès Olivet, que al seu torn l'hi va enviar a Harle & Jentzsch, que en comptes d'utilitzar-lo per a fins tècnics, el va barrejar "per error" amb pinso per a animals.\nLa legislació actual preveu penes de fins a tres anys de presó o fortes multes monetàries per als responsables, en el cas de danys a la salut per l'ús de substàncies prohibides.\nLes autoritats van disposar el tancament preventiu de més de mil granges en diversos estats federats del país. A més es van sacrificar animals que havien estat contaminats amb la substància tòxica.\nEtiquetes de comentaris: Alemanya, Europa, Salut\nEUPV reclama explicacions sobre la manca d' atenció a la meitat dels dependents\nLa diputada autonòmica d'EUPV, Marina Albiol, afirma que les xifres sobre els dependents valencians que no tenen les ajudes econòmiques aprovades, en total un 42% “són molt preocupants, i més quan observem que doblen la mitjana estatal, la qual es troba en un 26%. Exigim respostes de la consellera al respecte i que deixe d’evitar aquesta qüestió, com ja malauradament ens té acostumats des de fa molt de temps. El Consell ha d’assumir la seua responsabilitat”.\nAlbiol acusa a Angélica Such “de viure d’esquenes a la realitat que passen molts dependents valencians, als quals se’ls està vulnerant clarament els seus drets. Exigim que acabe d’una vegada per totes la lentitud i l’obscurantisme a l’hora de resoldre els expedients, la desídia cap als serveis socials de base, etc. El boicot a la llei és una constant des que es va aprovar aquesta”, critica.\nLa parlamentària d’EUPV afirma que el govern del PP “està permetent i potenciant els retards de l’arribada de les ajudes i que el País Valencià seguisca a la cua en el pagament d’aquestes. És més que obvi que estan produint-se des de ja fa anys serioses deficiències a l’hora d’aplicar la llei, i el més greu de tot és que mentre açò es permet ja han mort milers de persones esperant l’ajuda”, denuncia Albiol.\nEUPV denuncia la propaganda del PP amb fons públics\nEl candidat d'EUPV a Les Corts Valencianes, Víctor Tormo, considera inacceptable que des de la Conselleria de Solidaritat i Ciutadania, que dirigeix el conseller Rafael Blasco, s'estiguen enviant correus propagandístics a empleats públics dels ajuntaments. EUPV denúncia que “utilitzar els canals de difusió d'informació institucional amb fins electoralistes és fer un ús fraudulent dels mateixos”.\nLa formació d'esquerres ha comprovat que des de la Direcció General d'Immigració i Cooperació al Desenvolupament de la Generalitat Valenciana s'han remés massivament correus electrònics als ajuntaments del País Valencià adjuntant un article d'opinió del director general, Josep Mª Felip i Sardà. “No podem acceptar que la Conselleria de Solidaritat i Ciutadania envie al personal dels ajuntaments articles d'opinió que en res tenen a veure amb les competències que té atribuïdes”.\nEl candidat d'EUPV, Víctor Tormo, manifesta que “açò és només el principi de la campanya propagandística del PP valencià, basada en l'abús de les institucions públiques, com es demostra en la licitació de contractes publicitaris per valor de 224.000 euros a pagar entre tots els valencians, així com la constant manipulació informativa realitzada des de Canal 9”.\nTormo, subratlla la poca vergonya de l'actual director general d'Immigració que va ser alt càrrec en els anteriors governs socialistes valencians, que en l'article d'opinió, publicat el 29 de desembre, denúncia hipòcritament la utilització dels recursos de l'estat en el seu propi benefici, en al·lusió a Zapatero, per a continuació fer exactament el mateix en benefici del Govern de Camps.\nFrança indignada pel cas d'espionatge a Renault\nEl govern francès ha confirmat que el fabricant automobilístic Renault ha estat objecte d'un espionatge que considera "greu" i que pel que sembla afecta el desenvolupament del seu vehicle elèctric. El ministre d'Indústria, Éric Besson, ha declarat a la ràdio RTL que en aquest cas es tracta d'una "guerra econòmica" i ha afegit: "Sí, malauradament, l'assumpte sembla greu".\nTres alts càrrecs, sospitosos\nTres alts executius del grup automobilístic, membres del comitè de direcció de Renault, són sospitosos d'haver filtrat dades estratègiques sobre el "projecte estrella" del grup, el vehicle elèctric.\nBesson ha afegit que ha demanat als serveis del seu ministeri que reforcin les obligacions que han de seguir les empreses per garantir la protecció del secret industrial en les companyies que reben diners públics.\nEl ministre també ha indicat que s'han aplicat mesures "de precaució" en relació amb els tres alts directius de Renault, però no ha volgut donar més detalls i únicament ha afegit que "sembla que es tracta del vehicle elèctric, però no vull afegir més".\nMentrestant, el grup automobilístic gal manté el silenci en relació amb aquest escàndol.\nRenault té previst començar aquest any la comercialització de dos vehicles elèctrics, la berlina Fluence i la furgoneta Kangoo, més endavant vendrà el Twizy i Zoe, la sortida al mercat es farà entre la segona meitat de 2011 i principis de 2012.\nSegons "Le Figaro", la revelació de l'espionatge sofert per Renault equival a un autèntic "terratrèmol" a la multinacional francesa i assegura que un dels tres autors de la filtració de dades sensibles és Michel Balthazard, director d'una divisió encarregada de projectes i prestacions.\nEl diari afirma que els tres sospitosos van actuar de manera coordinada i que l'assumpte té a veure amb la venda de dades confidencials de Renault en relació o bé amb el desenvolupament de la bateria elèctrica o sobre el propi motor dels vehicles que traurà al mercat.\nEtiquetes de comentaris: França, Renault, Tecnologia\nAssassinat a Ucraïna el cap del Partit dels Empresaris\nAlexander Korobchinski, conegut home de negocis i líder del Partit d'Industrials i Empresaris d'Ucraïna, va ser assassinat abans d'ahir a la nit al centre de Odessa, segons informà el departament local. Korobchinski, amb múltiples ferides de bala al tòrax i l'abdomen, va ser descobert per una patrulla després que la Policia va rebre per telèfon una denúncia de trets prop de l'edifici de l'Òpera: "El ferit va ser traslladat immediatament a un hospital però va morir al quiròfan", consta en el comunicat policial.\nLes autoritats ja han ordenat l'obertura d'una investigació penal arran del succés que tipifiquen com a "homicidi intencionat".\nSegons les dades preliminars, un desconegut armat de pistola va realitzar quatre trets contra Korobchinski quan l'empresari i la seva esposa caminaven cap a casa.\nKorobchinski, de 41 anys, va ser cap de la constructora Intostroi, diputat de l'assemblea municipal d'Odessa a 2002-2010 i president del Partit d'Industrials i Empresaris d'Ucraïna des de novembre de 2009. L'any passat, es va presentar com a candidat a l'alcaldia d'Odessa però va ocupar el tercer lloc en les eleccions.\nEl diputat Yuri Karmazin, en declaracions a l'agència Unian, no va descartar motius polítics de l'assassinat en recordar que Korobchinski "tenia rivals ideològics en l'anomenat partit oficialista".\nEtiquetes de comentaris: Internacional, Korobchinski, Ucraïna\nTunísia: Onada de protestes juvenils contra l'atur\nLa mort d'un jove venedor ambulant el passat dimecres per les cremades que es va provocar ell mateix el 17 de desembre quan intentava immolar-se ha desencadenat una onada de manifestacions a Tunísia de joves per protestar contra l'atur. Fins a 5.000 persones han format un seguici en l'enterrament d'aquest jove prop de la ciutat de Sidi Bouzid, al centre-oest del país africà, en què s'han escoltat crits de venjança i contra el govern.\nEl moviment de protesta ha deixat fins ara quatre víctimes mortals. A més de la mort del jove, dos manifestants han mort després de rebre uns trets i un altre ha perdut la vida després de llençar-se als cables elèctrics d'un pal. El govern tunisià qüestiona aquesta última mort i ja ha encarregat una investigació. La desesperació de la població ha portat precisament a les autoritats a tallar l'electricitat aquest dimecres a Sidi Bouzid per evitar la mort d'una dona i els seus tres fills, que intentaven fer el mateix que el jove mort.\nLa primera víctima, un llicenciat de 26 anys a l'atur, es va intentar immolar el 17 de desembre davant les oficines de la policia municipal de Sidi Bouzid per protestar perquè li havien confiscat les fruites i verdures que venia al carrer. La seva desesperació reflecteix el clima de tensió que es viu al país per la desocupació juvenil.\nGran tensió a Alger després d'una nit d'enfrontaments\nUna gran tensió regna a Alger després dels motins i enfrontaments que hi ha hagut durant aquesta nit en diversos barris populars de la capital, que han provocat diversos ferits i danys materials considerables. Els xocs més violents han esclatat a l'antic barri de Bab al-Ued, a deu minuts del centre d'Alger, on les petjades dels enfrontaments i les destrosses eren encara visibles aquest matí. A primera hora de la nit, centenars de joves van prendre els carrers d'aquest barri i van envoltar la comissaria per denunciar l'escalada dels preus i l'important alça de productes de gran consum, com el sucre i l'oli.\nLa policia s'ha vist desbordada i no ha pogut contenir la còlera dels manifestants, alguns dels quals han aprofitat per trencar botigues de productes electrònics, de roba o de telefonia.\nArmats amb barres de ferro i amb diverses armes blanques, entre elles espases de fabricació casolana, els joves s'han enfrontat a la policia durant llargues hores. La policia ha usat material antiavalots per dispersar els manifestants, segons han informat testimonis presencials i habitants del barri.\nEls enfrontaments han durat part de la nit i han provocat molts ferits en tots dos bàndols. L'arribada de reforços policials no ha aconseguit calmar els ànims.\nEFE ha pogut comprovar, a primera hora d'aquest matí, com importants efectius d'unitats antiavalots prenien el barri de Bab al-Ued i un helicòpter sobrevolava la zona.\nEpisodis de còlera similars s'han produït també, durant la jornada d'ahir, en altres barris d'Alger, com Cheraga, Bouchaoui o Ain Benia, on centenars de persones han ocupat els carrers per denunciar la carestia de la vida i han entonat eslògans hostils contra el poder central.\nTambé ahir es van registrar situacions tenses en diversos barris pobres de la ciutat d'Orà, capital de l'oest del país, de manera que les autoritats locals han demanat la presència d'unitats d'antiavalots.\nDes que es va iniciar l'any, la resposta popular ha arribat a totes les zones del país, i diverses regions d'Algèria com Tipaza, Blida, El Taref, Orà, Alger, Wargla i Djelfa han estat escenari de conflictes per l'alça dels preus.\nSegons publica avui la premsa local, el ministre de Comerç, Mustafà Benbada, ha expressat la seva inquietud per l'alça dels preus, que ha qualificat d'inacceptable, i ha anunciat mesures per reconduir la situació.\nEtiquetes de comentaris: Alger, Internacional, Magreb\nAlbiol: “Esperem que la Justícia arribe fins al final en el cas Fabra”\nLa diputada autonòmica d'EUPV, Marina Albiol, afirma que el recurs obert per la Fiscalia Anticorrupció contra l’arxiu de quatre dels delictes de la causa de Carlos Fabra, “porta per fi el seny a aquest assumpte. Esperem que la Justícia arribe fins al final i que es jutge aquest cas sense impediments. La ciutadania té el dret de saber la veritat i no li pot quedar el regust amarg de sospitar que hi ha algunes audiències judicials que sembla actuen amb certa connivència”.\nAlbiol assenyala que el recurs presentat per Anticorrupció “és una bona notícia, perquè al marge de la culpabilitat o innocència de Fabra, permet obrir la porta a que se jutge aquest cas, i no es tire terra damunt i s’arxive, com sembla que li interessa al senyor Fabra”, critica.\nEsquerra Unida considera que “dure el que dure el procés Fabra, volem que arribe fins el final, i que no es recorra a la suposada prescripció dels delictes. D’aquesta manera, els castellonencs i castellonenques ens quedem amb la sensació que alguna cosa no va bé en la Justícia i que algunes audiències no actuen com haurien de fer-ho”.\nMés de 4.700 granges tancades a Alemanya per conta...\nEUPV reclama explicacions sobre la manca d' atenci...\nEUPV denuncia la propaganda del PP amb fons públic...\nAssassinat a Ucraïna el cap del Partit dels Empres...\nTunísia: Onada de protestes juvenils contra l'atur...\nGran tensió a Alger després d'una nit d'enfrontame...\nAlbiol: “Esperem que la Justícia arribe fins al fi...


Bethany Watson agrada a la deliciosa veu de la 'Data Night Live' de la vida: TV Insider - Data Nit En Directe\nPrincipal / Data Nit En Directe\nBethany Watson es destaca de la nova sèrie de cites de Lifetime Data nit en directe\nSi alguna vegada heu estat asseguts al costat d'una parella en una primera cita evident i heu volgut compartir els detalls que valgueu amb els vostres amics, Tota una vida ha escoltat les seves súpliques i se sent de la mateixa manera. A la nova sèrie en directe de la xarxa, Data nit en directe, les seves càmeres segueixen parelles reals en temps real mentre s’embarquen real primeres cites i ens han convidat a veure (i jutjar) cada moment voyeurístic.\nL’espectacle utilitzarà una tecnologia d’avantguarda per donar voltes entre diverses dates que es produeixen simultàniament a ciutats diferents; de manera que estarem atents a les molestes converses, moments inoblidablement inoblidables, espurnes de romanç i tot el que es produeix per a les dates que passen a Nova York, Atlanta, Dallas i San Diego.\nTVinsider.com va dialogar amb Bethany Watson, co-amfitrió de Z100 i iheartradio Elvis Duran i la matinal, que oferirà un comentari de play-by-studio a l'estudi al costat de la còmica Michelle Collins (presentadora de l'ABC després del programa Després del paradís) i el creador de partits i expert en relacions, Paul Brunson. I, tot i que l'espectacle en directe ni tan sols s'ha estrenat, revela que durant els assajos, 'La meva mandíbula estava a terra'.\nBetania, el que fa Data nit en directe diferent d'altres programes de cites?\nBethany Watson: En lloc de veure clips pre-enregistrats i contingut editat, esteu veient la data com succeeix. Estic a l'estudi amb els meus companys de companyia, i estem veient les dates junts, i està totalment imprevist, sense inscripcions i serà realment emocionant.\nCom que aquestes dates estan passant en directe, què podria passar?\nEl gran és que tenim productors sobre el terreny a cada ciutat vigilant les dates. Si senten que està a punt de passar alguna cosa, com: 'Oh, la química és realment fantàstica entre aquests dos ...' estan en contacte amb l'estudi aquí a Nova York i poden dir: 'Hola, realment crec que els nois haurien de canviar el feed a Dallas. Crec que estan a punt de besar o algú està a punt de prendre una copa. Puc sentir-ho.' Aleshores, ens detallarem i direm: 'Sabeu què, anirem a l'alimentació a Dallas i veurem què passa.' Controlaran totes les dates, sempre i si passarà alguna cosa emocionant, ens assegurem de veure-ho.\nLlavors, no ens perdrem cap acció suculenta?\nNo, no, no, perquè estaria molest si Jo trobo a faltar res suculent. Sóc molt un voyeur en aquest procés com el públic i no vull perdre una bona sessió de trucades!\nEstic segur que probablement heu realitzat un episodi final o dos per assegurar-vos que tot funciona. No es tracta de dates que veurem, però què ha passat?\nHem estat fent assajos per assegurar-nos que tota la tecnologia funciona, perquè hi ha un munt de peces mòbils. He escoltat que la sala de control és com el sòl comercial de la borsa: hi ha molta gent que crida i aixeca la mà i intenta decidir a quina ciutat es dirigirà. Però a les dates, ja hem tingut una sessió de maquillatge. Ja hem tingut una cita digna en la qual algú va sortir al centre. Un pobre home, la seva línia d’obertura fins a la seva data era: 'Quants anys teniu?' Tan aviat com ho va dir, va plorar, tots vam plorar i, realment, no hi va tornar.\nCom ha estat la química entre vosaltres, Michelle i Paul?\nEstic enamorat dels dos. Michelle, Paul i jo ens portem molt bé, i entre nosaltres hi ha un flux molt agradable. Michelle és increïblement divertida. És evident que és una còmica, però també és molt intel·ligent. I ella no té por de dir el que hi ha al cap, cosa que agraeixo.\nAleshores, Paul és tan amable. Tan aviat com el veieu, l'estimeu. Està casat des de fa 16 anys. És dolç. És amable. I crec que molta gent voldrà el comentari de Paul. Tots aportem una mica diferent a l’espectacle i afegim una perspectiva única, per la qual cosa crec que ens rodem molt bé.\nBetania, què aporteu a aquest trio d'experts?\nCrec que sóc realment qui anima les dates. Quan vaig participar a la programació, volia assegurar-me que no seria sarcàstic ni significatiu. No hi estic. Volia assegurar-me que, al final, tots estem tractant de trobar l’amor. Sóc solter, visc a Nova York, és molt difícil datar a aquesta ciutat perquè tothom té la carrera professional. Així que en les primeres dates no sóc el millor. Sóc bastant incòmode. I crec que tinc una perspectiva simpàtica sobre el frustrant i espantós que pot ser per a una primera cita.\nVoldríeu que aparegui una de les vostres primeres dates Data nit en directe?\n(Riu) Seria la televisió més dolorosa que hi ha hagut ... Jo hi pensava i pensava que, per a mi, passar una cita és més estressant que estar a la TV en directe. No sé si seria prou valent per deixar que algú vegés la meva cita. Crec que seria molt dolorós per a tothom. No crec que voldria passar ningú per això.\nCom serà Data nit en directe interactuar amb els fans?\nDurant el programa, tindrem preguntes que publiquem al públic. Una de les meves feines és estar a les xarxes socials, veient el que la gent diu com està passant. Anirem interactuant entre nosaltres també i coincidirem, en desacord i amb les perspectives mútues de les dates. (A Twitter, utilitzeu @DateNightLiveTV i #DateNightLive)\nData nit en directe, Dijous a partir del 27 de juliol a les 10 / 9c, Vida


Circuit al desert del Marroc\nCircuit 4 dies al sud del Marroc\nUs presentem un circuit amb maravillosos i diversos paisatges: entre Skoura i la Vall del Draa. Dos grans palmerars que ens porten, d’una banda, a les Gorges del Dades i, de l’altra, al desert del Sahara i als pobles que formen el sud del Marroc.\nDel 4 al 7 de març de 2018\n4 de març de 2018 MARRÀQUEIX – PORT TIZI’N TISCKA – AIT BENHADDOU – DADES\nSortida de Marràqueix. Recollida al punt de trobada entre 8 y 8'30h. Creuarem el Port de Tizi'n Tiscka (2.260m.) fins arribar a la Kasba Ait Benhaddou, declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Dinarm durant la ruta i continuarem pel preciòs paisatge que ens dona la naturalesa marroquí al seu sud. Desprès de la ciutat de Ouarzazate recorrerem la Vall de les Roses fins a Dades. Nit en un hotel.\n5 de març de 2018 GORGES DEL DADES – OUARZAZATE – AGDZ – ZAGORA – TAGOUNITE\nPel matí visitarem les Gorges del Dades, espectaculars desfiladers on hi arribarem a travès d'una carretera plena de revolts.\nPassant per Saghro fins a Ouarzazate, recorrerem la Vall del Draa, el palmeral més gran d'Àfrica, amb més de 150km de longitud, ple de kasbahs, horts i aldees berebers. Arribarem a la ciutat de Zagora, l'última en el nostre recorregut fins arribar a Tagounite, on farem nit en una casa tradicional.\n6 de març de 2018 TAGOUNITE – KASBAHS – M’HAMID – OUASI SAGRADO – DUNES DE CHIGAGA\nSi és dijous o diumenge, al matí podem visitar el souk (mercat setmanal) de Tagounite. Farem una visita a les kasbahs que voregen el poble i d'allí entrarem al desert. Unes tres hores de ruta per diversos paisatges desèrtics de hammada (desert de pedra), un oasis... fins arribar a les dunes d'Erg Chigaga, al cor del desert. Allí trobarem una duna de 300 m. d'altura i uns 45 km d'horitzó de dunes. Al campament ens obsequiarán amb la ceremònia del té, farem una excursió amb dromedari i beurem la posta de sol entre les dunes. Passarem la nit en una haima, al campament.\n7 de març de 2018 CHIGAGA – LLAC IRIKI - FOUM ZGUID – TAZNAKTH – MARRÀQUEIX\nCasi obligatori aixecar-se aviat per disfrutar de l'alba i contemplar la seva bellesa en un lloc tan espectacular. Ben esmorzat començarem el retorn cap a Marrakech per via Foum Zguid (antigua ruta París - Dakar), ruta dirferent a l'arribada. Entrarem a l'asfalt per Foum Zguid, Taznakt, poble tradicional per l'elaboració de catifes i ens adentrarem de nou a l'Alt Atles per la Muntanya Tizi'n Tiscka. Arribarem a Marràqueix i trasllat al vostre allotjament o aeroport (sortides a partir de les 20h).\n* Consultar suplement individual.


L’Assemblea assumeix el lideratge del moviment independentista - Assemblea Nacional Catalana\nPublicat a 16/11/2018 per Aida Àngel\nL’Assemblea es referma en l’aposta per la unilateralitat. Així es va aprovar en el Ple extraordinari del Secretariat Nacional del 6 d’octubre, on es van aprovar 3 documents: “Fem la República catalana. Relat del que ens ha passat”, “Balanç de l’acció de Govern de la Generalitat de Catalunya” i “Fem la República catalana. Estratègia de futur”. Els tres documents van ser aprovats amb una clara majoria, d’entre el 71 i el 88 per cent, del Secretariat Nacional.\nD’entre els documents destaca el Pla estratègic, document que fa la previsió d’escenaris de futur per assolir la independència i on s’especifica que cal preparar-se per la via unilateral -l’escenari més probable i l’únic que depèn de la societat catalana i permet ser proactius- i que estableix com fer-ho. L’Assemblea considera que, encara que el 80 % de la població estigués a favor de la independència, aquesta no vindria donada.\nSeguint, doncs, aquest escenari, l’ANC considera que la preparació l’ha de fer la societat civil i el Govern, comptant amb el suport d’una majoria parlamentària.\nEl paper de la societat civil i del Govern\nAl document es destaca el paper imprescindible de la societat civil. Aplicar el mandat de l’1 d’Octubre es pot fer pressionant amb grans mobilitzacions i, a la vegada, enfortint la societat civil amb petites accions diàries, com fer un consum estratègic, influir en entitats, o fins i tot plantejar la sobirania fiscal, entre d’altres.\nD’altra banda, el document demana al Govern que faci un balanç de capacitats, una anàlisi de febleses i fortaleses, que prepari el finançament en un context de no-negociació, etc.\nL’Assemblea destaca la importància de la unitat estratègica per implementar la República catalana, i demana al Govern que qui no es vegi amb cor de seguir amb un procés nítid d’accions de govern que condueixin cap a la proclamació efectiva de la República catalana faci un pas al costat, i deixi el seu lloc al Govern a persones que estiguin disposades a una acció més decidida, assumint els riscos propis de la desobediència.\nEls documents es volen fer arribar als partits polítics, perquè es considera que, si els tres actors, Govern, Parlament i societat civil, es preparen amb responsabilitat i rigor en l’escenari de la unilateralitat, s’arribarà a l’objectiu de fer efectiva la República catalana, igual que es va ser capaç de fer el referèndum de l’1 d’octubre en les condicions més adverses.\nPrimàries Catalunya, a tota màquina


Contagis entre persones vacunades: de què ens protegeixen les vacunes? - Catalunya Ràdio\nLa investigadora Bea Mothe explica que les vacunes no són 100% eficaces i que la gent vacunada pot agafar la Covid-19, tot i que de forma més lleu\n08/07/2021 - 16.51\nLa cinquena onada de Covid-19 es troba en el centre del debat públic. I, a part de l'explosió de contagis i la velocitat de transmissió disparada, un altre tema que preocupa és el de persones vacunades o que ja han passat la malaltia i que es tornen a infectar.\nAquests últims dies hem pogut veure que professionals de la sanitat, i també de les residències, estan tornant a agafar el coronavirus. Hi ha 10 residències que estan en nivell vermell, amb brots actius de Covid, i més de 40 que es troben en nivell taronja, que vol dir que tenen casos confirmats però controlats.\nEntre els professionals de la sanitat també hi ha diferents casos actius en els 4 grans hospitals de Barcelona. Són persones vacunades que s'han reinfectat. Representen un percentatge molt baix de la població, però fan que es posi en dubte la immunitat de les vacunes.\nPer què s'estan infectant les persones vacunades?\nLa investigadora associada a l'Institut de Recerca de la Sida (IRSICaixa) i membre de la Unitat de VIH de l'Hospital Universitari Germans Trias i Pujol Bea Mothe ha explicat a "El matí de Catalunya Ràdio" que les vacunes contra la Covid no són 100% eficaces i que tot i que la seva efectivitat és molt alta, sempre hi haurà un nombre d'infeccions que correran:\n"Acostumaran a ser infeccions més lleus, amb capacitat de contagi més baix, perquè hi ha menys càrrega viral, però són reals."\nMothe afegeix que, malgrat que hi hagi casos que s'escapen de la vacunació, cal posar en valor l'eficàcia de les vacunes. Amb el brot actual i el nombre de casos que hi ha, si realment no tinguéssim la població vacunada, estaríem en "una situació apocalíptica", diu.\nD'altra banda, però, creu que s'haurien de controlar molt més aquests casos i que no s'està fent perquè l'atenció primària està col·lapsada:\n"Hauríem d'estar fent vigilància activa pels casos de gent reinfectada o persones vacunades que tornin a agafar la malaltia. Precisament per poder seqüenciar el virus, veure com s'escapa i saber realment quantes infeccions estan passant les persones vacunades."\nLa vacuna funciona amb les noves variants?\nLa variant delta, provinent de l'Índia, és molt més contagiosa que la que hi havia a Catalunya durant la primera onada. De fet, la secretària de Salut Pública, Carmen Cabezas, ha explicat a la roda de premsa de Salut d'aquest dijous que la variant delta és un 60% més transmissible que les anteriors variants del virus, i que hi ha una mitjana de 9 possibles infectats per cada positiu.\nVacunació de treballadors de la campanya de la fruita dolça a Móra d'Ebre (ACN/Anna Ferràs)\nSegons Bea Mothe, les vacunes segueixen protegint molt bé davant la infecció severa, per això no hi ha les UCI col·lapsades, però sí que són menys efectives en casos d'infeccions lleus. Per tant, amb les noves variants baixa l'adquisició de protecció.\nÉs el mateix haver passat la malaltia que estar vacunat?\nLa investigadora recalca que tant haver passat la malaltia com haver-se vacunat són proteccions eficaces contra la Covid-19. Explica, però, que no és exactament el mateix.\nLa immunitat que dona haver passat el coronavirus és més completa perquè tot el virus ha circulat pel cos del malalt. En canvi, les vacunes estan molt més concentrades en la zona antigènica, que es creu que està associada a la resposta immunològica que ens ha de protegir contra la malaltia.\nMothe creu que hem d'estar tranquils amb les vacunes, perquè, en general, tenen una resposta immunitària "excel·lent".\nQuan arribarem a la immunitat de grup?\nSalut preveu tenir el 70% de la població vacunada a finals d'agost. En un principi, aquesta taxa de persones vacunades havia de comportar la immunitat de grup. Ara amb les noves variants de la malaltia, ja no és així, diu Mothe:\n"Amb la variant actual, la delta, que sabem que es transmet 5 vegades més que la primera, i que les vacunes perden certa efectivitat, s'estima que la immunitat de grup no s'assolirà fins arribar al 80-85% de la gent vacunada."\nLa investigadora subratlla que es tracta de xifres molt altes de vacunació. Per això, insisteix que cal ser molt prudents i evitar la interacció social mentre no augmenti el percentatge de població vacunada, especialment entre els joves, ara focus de contagis.\nA més a més, afirma que amb la situació que ens trobem hauríem de fer passos enrere i posar més restriccions perquè el virus encara té moltes opcions:\n"Estem en una situació en què no tenim immunitat de grup i ho hem obert tot. Encara hi ha molta gent vulnerable no protegida i gent que està perdent la immunitat perquè fa temps que està vacunada."\nAfegeix que els joves també poden emmalaltir, passar una Covid complicada i acabar a cures intensives i que no hem de minimitzar, en cap cas, la malaltia.\nCovid-19 Vacunes Coronavirus\nPer què s'estan infectant persones ja vacunades?


2018 | ..:: Rosa Mª Masana i Ribas::..\nPresentem una nota informativa publicada a la revista de Palafrugell número 301 del mes de novembre del 2018 fent-nos saber que Conxa Saurí i Ros -arxivera del Arxiu Municipal de Palafrugell-, havia estat finalista en un premi de microrelalts convocat per la biblioteca Esteve Paluzie, l’Ajuntament de Barberà del Vallès i la Diputació de Barcelona. Acte de lliurament de premis\nEls microrelats guanyadors van ser publicats a un llibre que tenia dues seccions una destinada als texts escrits en catalana i una altra pels escrits fets en castellà.\nLa biblioteca de Palafrugell publica la noticia del premi que li seria lliurat a la Concha Saurí.\nFinalistes del concurs de microrelats 2017\nPublicació dels relats escollits\nAquest article va ser publica a la Revista del Baix Empordà el mes de setembre de l’any 2014, parla d’un palafrugellenc que no va poder sobreviure al naufragi com tots els membres de la tripulació.\nVaixell 'Reina Regente'\nPer la lectura del Pdf clicar a : Domenech-naufragi


EN JAUME BUTINYÀ I UNA DIFÍCIL DECISIÓ. Articulos, publicaciones y proyectos en curso de Joan Anton Abellan\nEN JAUME BUTINYÀ I UNA DIFÍCIL DECISIÓ\nnúm.98, febrer de 2008, pg.40\nD'en Jaume Butinyà i Granés (1906-1993) tots en coneixem la seva passió per l'arqueologia i la preservació del patrimoni; la seva proposta de crear el Centre d'Estudis Comarcals, del que fou el primer president; les diferents troballes i restauracions que va dur a terme per tota la comarca, etc. etc. Feina que el va fer mereixedor d'un seguit de distincions: el Diploma de Reconeixement de Mèrits, lliurat pel propi president de la Generalitat (1984); la Medalla d'Or de la Comarca del Pla de l'Estany (1989) i la Medalla d'Or de la Ciutat, concedida pel l'Ajuntament de Banyoles (1991). Però el que es desconeix mes d'ell, es la seva tasca com a president del Club Natació Banyoles (1931-1934) on li va tocar prendre una difícil decisió: signar l'acta de dissolució de l'entitat.\nDesprès l'expulsió de la secció de futbol del Club el 1929, i tot i el èxit assolit l'any següent en l'organització dels Campionats de Catalunya de Salts i Natació, el desencís era total. El juny del 1931 no hi hagué cap reunió oficial ni tant sols l'assemblea general del mes de gener. Arribats a aquests extrems, els aleshores president, Lluís Hostench, proposà una renovació de la Junta i es nomenà Jaume Butinyà nou president de l'entitat.\nLa nova junta centrà el seus esforços en la captació de socis, sobretot entre la gent jove, tal i com surt publicat a Gent Nova de 24 de juny de 1931, en un article titulat "Als banyolins en general i particularment als joves". Amb la lectura d'aquest, s'entreveu per primer cop i d'una manera clara la necessitat d'obrir l'entitat a tots els ciutadans. Per desgràcia, la resposta fou pràcticament nul·la i a la propera reunió només hi assistiren quatre persones. El juliol de 1933 seran diferents prohoms de la ciutat, encapçalats pel propi alcalde, els que faran la crida. Però de nou, la campanya de captació de socis va ser un nou fracàs.\nEn una carta enviada pel secretari, Joan Gratacós, amb en Butinyà, es veu que a partir d'aquest moment la decisió de dissoldre el Club comença a prendre forma: "... com bé dius, no es pot continuar de cap de les maneres. Jo crec que el que cal és dissoldre el Club. Per això estic totalment identificat amb tu per a procedir de la manera que esmentes. " Per tal de decidir el futur del club es convoca el 5 de juliol de 1934 "als qui han estat socis del C.N.Banyoles i en general a tots els banyolins que s'interessin per la natació i el nostre estany". En aquesta reunió es debateren dues possibilitats: " ...o bé noves persones s'ofereixen a donar-li un nou impuls o, en altre cas, haurem de veure la dissolució de la Societat, l'extinció del Club..." , però al final votaren a favor de la dissolució de l'entitat, tal i com consta en el llibre d'actes del club"El President en nom de la Junta es lamenta que hom hagi de procedir així i recorda amb tristesa els dies de glòria que el Club Natació Banyoles havia donat al nostre esport, a la nostra ciutat i el bé que podia fer entre la joventut de casa nostra".\nI com deia en Miquel Masgrau, al Club "el va matar la manca d'afició i no la manca de diners".


Barcelona, ciutat convidada de la Beijing Design Week - arqxarq\nCatalunya suma una nova fita a la llista de certàmens artístics internacionals en què participa. Després de la Biennal de Venècia i el festival d’Avinyó, ahir es va fer públic que Barcelona serà la ciutat convidada de la pròxima edició de la Beijing Design Week, un dels esdeveniments capdavanters a nivell internacional en el camp del disseny. Després de convidar Londres, Milà i Amsterdam, els organitzadors de la setmana xinesa del disseny no han deixat passar de llarg el prestigi internacional del disseny, l’arquitectura i l’urbanisme barcelonins. Segons Àlex Susanna, el director de l’Institut Ramon Llull, que impulsa l’operació, la Beijing Design Week és la iniciativa cultural més important per a Catalunya després de la invitació a la Fira del Llibre de Frankfurt l’any 2007.\nEl pressupost de partida de l’operació és de 500.000 euros. Està previst que, en els pròxims mesos, empreses del sector s’afegeixin a les institucions públiques per desenvolupar les exposicions, els debats i la fira comercial en què es traduirà el desembarcament de Barcelona a la capital xinesa. A més de l’arquitectura i el disseny, Barcelona també jugarà la carta de les noves tecnologies i el seu paper dins la xarxa global de les smart cities . De fet, les línies estratègiques del projecte es presentaran al febrer en el marc de la pròxima edició del Mobile World Congress.\nExportar el teixit creatiu\nA Barcelona hi ha «6.000 empreses creatives on treballen 74.000 professionals que facturen 14.000 milions d’euros», va dir el conseller de Cultura, Ferran Mascarell, que va també va dir que la Beijing Design Week suposa «una oportunitat de projecció, difusió i de generació d’oportunitats de negoci».\nLa Beijing Design Week, que l’any que ve se celebrarà entre les acaballes de setembre i els primers dies d’octubre, poc abans que les primeres exposicions del Barcelona Disseny Hub obrin les portes, rep 3,5 milions de visitants en una setmana, tant d’arreu del país com internacionals. La notícia de l’elecció de Barcelona es va conèixer fa dues setmanes, i els organitzadors tenen un any per desenvolupar els continguts amb la complicitat del sector. La magnitud del certamen, va dir Susanna, comportarà, probablement, la creació de dues comissions de treball i el nomenament de diversos comissaris.\nPublicat el 25 d’Octubre al Diari Ara\nAprovacio del projecte de Llei d'Arquitectura\nL’aprovació del projecte de Llei de l’Arquitectura per part del govern de la Generalitat és una bona noticia per l’arquitectura i pels arquitectes. El conseller Santi Vila va anunciar el seu propòsit de redactar un marc normatiu coherent i estable per la professió i ho ha aconseguit.


Els sagals es reinventen - Canal Taronja Osona i Moianès\nIniciNotíciesCulturaEls sagals es reinventen\nEls Sagals d’Osona volen mantenir viva la cultura popular. La colla castellera, que també toca molts altres àmbits de la cultura popular com els correfocs, la música d’arrel o la cura del bestiari festiu de la ciutat, ha decidit posar-se en marxa i buscar alternatives a les diades castelleres. Els sagals tenen tres dates marcades al calendari però per la primera, la de Festa Major, ja tenen una alternativa.\nDes de l’Ajuntament de Vic s’han posat al costat dels Sagals en aquesta iniciativa i ha destacat l’impacte que ha tingut l’anul·lació de la festa major a les institucions com els castellers. Tot i la Covid-19, la cultura popular catalana segueix ben viva i per la Direcció General de cultura Popular i Associacionisme Cultural de la Generalitat és vital que aquesta iniciativa dels sagals tingui un llarg recorregut i s’ecampi per tot el territori català.\nUn cop acabada la diada de festa major, els sagals planificaran què faran per la seva diada, a l’octubre.\nInfo Taronja 14-03-2018\nDel Moianès a la universitat\nVa de flors (Programa 90) 08-03-2022


Com guardar una pàgina web com PDF des de Safari en un iPhone o iPad ▷ ➡ IK4 ▷ ➡\nEstic segur que molts dels nostres lectors coneixen el Imprimeix PDF en Mac o Windows. De vegades, és molt convenient guardar una pàgina de el navegador en un format convenient pdf per accedir més tard sense Internet. I és una pena que aquesta opció no s'ofereixi en iOS.\nPerò podria afegir fàcilment a el navegador estàndard Safari utilitzant un servei especial en línia per convertir pàgines web.\nL'ús d'aquest marcador li permetrà guardar qualsevol pàgina en foramata pdfi després obrir-lo en un programa que suporti aquest format, per exemple iBooks.\nCopieu el següent codi al porta-retalls de iOS:\nAra obert a Safari qualsevol pàgina i afegir un nou marcador.\nA continuació, obriu la llista de tots els marcadors i premeu la tecla Canviar.\nBusca el marcador que acabes de crear i substitueix la direcció de la pàgina pel script de porta-retalls.\nPer guardar qualsevol pàgina en pdf mentre es navega pel lloc web, s'obre el panell de marcadors i s'activa el marcador amb l'script. Després, el document acabat s'obrirà al navegador.\nSi has d'utilitzar aquesta funció amb freqüència en Safari en iOS, pots afegir un marcador per crear un document directament a Barra d'adreces d'interès per a un accés ràpid.\nCom substituir un ordinador per un iPad. Part 2: Internet.\n5 secrets de Safari per iOS.\nObre els enllaços a Safari en segon pla\nSecrets de Chrome per a Windows i Mac.\nTots els secrets de iOS i Mac.


ORIGEN DEL JAZZ A KINGSTON - PRE-HISTÒRIA DE LA MÚSICA JAMAICANA (Part II)\nAmb aquesta segona part conclou aquest article tret del blog brasiler http://youandmeonajamboreedownloads.blogspot.com el qual conta els origens de la música jamaicana i la forta influència que va representar el jazz sobre aquesta, si et pergueres la primera part només et cal punxar al següent enllaç i gaudir amb la fascinant història d'aquestos sons des del pricipi, de ben segur no t'arrepentiràs.\nOrigen del Jazz a Kingston - pre-història de la música jamaicana (Part I)\nEl quintet de Joe Harriott el 1962 va gravar l'àlbum Abstract, ia l'any següent va llançar l’àlbum Moviment, sense deixar d'explorar els diferents llenguatges del jazz. Els enregistraments de Harriott van ser revolucionàris per als amants de jazz més convencional del Regne Unit, però a la vegada, als Estats Units, va obtenir la condició de clandestinitat. Només tres anys després de la gravació de Moviment, Harriott va començar a col.laborar i produir Jazz al Regne Unit. El 1966, Joe Harriott Quintet es va fusionar amb una banda de cinc homes dirigits pel violinista John Mayer, construint ritmes i melodies amb els instruments de l'Índia, com la taula, sitar el, tambura, flauta, violí i clavecí. El resultat van ser tres àlbums amb les nom: Indo-Jazz Suite, fusions Indo-Jazz I i II Indo-Jazz Fusion, i per tant una gira junts. La unió d'aquestes bandes va obtindre l'èxtasi de lafusió i combinació de la música índia, interpretada per la anglo-indis, juntament amb músics de jazz d'avantguarda i solistes anglesos afro-caribenys, que van formar una anomalia cultural que només es podia crear als anys 60.\nDesprés de la seva prematura mort als 44 anys el 1973, el llegat de Joe Harriott va caure en un oblit fosc difícil d'entendre... però els amants del jazz sens dubte saben del tamany i importància per al desenvolupament del gènere, especialment per la seva audiència a Jamaica, el Carib i l'Anglaterra, on se'l considera com una icon.\nLes joves estrel.les del jazz a Jamaica es van dividir en dos grups durant els anys 40 i 50. Un grup va sortir de Jamaica per guanyar espai en altres països, inspirats en el jazz americà, però amb excepcions, com l'innovador Joe Harriott. Els grups que es van desenvolupar en els ritmes a Jamaica que avui coneixem. D'Ska Reggae per Roland Alphonso, Stearling Lester, Don Drummond, JhonnyMoore va deixar el seu país d'origen durant aquest període. Coxsone Dodd va produir dos àlbums de jazz amb alguns d'aquests músics en el seu propi segell Port-o-Jam el 1962.\nL'arranjador i excel.lent músic Ernest Ranglin, que també treballava per Coxsone en aquest moment, va ser el fundador de l’Ska. També va gravar àlbums pel segell Guitar in Ernest, també conegut com Reflections, que va ser llançat el 1963. Va viatjar a Anglaterra i va gravar l'àlbum Wranglin ', també per a Chris Blackwell, el resultat, ser convidat a tocar al club de jazz Ronnie Scott el 1964.\nTommy McCook s'havia traslladat a Nassau a les Bahames el 1954 perquè havia rebut una invitació del Zanzibar Club amb Ranglin i altres músics jamaicans. McCook Van fer diverses anades i vingudes a Nassau durant vuit anys. Durant aquest període, Tommy va fer el seu primer viatge als Estats Units el 1956. Va ser a Florida on va entrar en contacte amb la música d'un altre gran saxofonista tenor que havia estat creixent, el seu nom era John Coltrane. En aquest moment Coltrane tenia un lirisme melòdic, considera fresc, el que va generar una gran quantitat d'inspiració en l'estil de Tommy McCook. El 1962, Tommy torna definitivament a Jamaica l'any de la independència, tocant amb regularitat a les festes a la capital, Kingston.\nAviat comença el seu contacte amb la indústria de la nova música de l'illa, però no amb l'ska, sino amb un exclusiu àlbum Jazz produït per Coxsone Dodd. Era el nou ritme anomenat Ska el que anava apareixent al país, però, més com un amant del jazz, Coxsone trobar temps per a produir música per als oïts que no s’havien encara acostumat al nou ritme. Ell va produir dos discos amb els músics de jazz més talentosos, el primer I Cover The Waterfront 1962, registrats pel quintet de Cecil Lloyd. Pianista i director del grup, Cecil Lloyd va estudiar a la Juilliard School de Nova York. La secció rítmica formada pel bateria i el baixista Lloyd Morris Lowell Mason, qui mai va traduir el seu talent a l’Ska, però va ser acompanyat pel saxofonista Roland Alphonso i el trombonista Don Drummond, els dos caps principals del que es convertiria, el grup més gran en la història de la música jamaicana, els Skatalites.\nEl segon àlbum, gravat l'any següent nomenat Jazz Jamaica at the Workshop, també tenia la seva base en els millors músics de jazz, la banda estava composada per Cecil, Lloyd Mason, Roland, Don Drummond, Carl McLeod a la bateria i el trompetista Billy Cooke. Ernest Ranglin i Tommy McCook completaven l'equip, apareguent com a solistes principals. L'àlbum va introduir quatre composicions originals, "Serenade in Sound" i " Mr Propman ", escrit per Don Drummond," The Answer "de McCook, i finalment," It Happens " un tema de Cecil Lloyd.\nDon D. tenia un estil molt peculiar, les seves composicions reflectien una atmosfera fúnebre que es va convertir en la seva signatura alguns anys més tard.\nTommy McCook tenia la reputació de ser un gran músic, tot i ser més antic que els altres instrumentistes. Ell sempre solia ser cridat per Coxsone quan volia formar un grup. A principis de que Coxsone el cridava, McCook l’evitava perquè no estava interessat en tocar Ska, va tenir una carrera com a solista amb la intenció de centrar-se en el jazz, igual que els seus companys contemporanis de l’Alfa Boys School que van anar a Amèrica i Europa. Quan Tommy va escoltar "Schooling Thel Duc", la cançó que va afectava al gust popular en aquest epoca, immediatament es va sentir fascinat per les actuacions de Don Drummond, Gaynair Bobby i sobretot amb les improvisacions d'un jove trompetista anomenat Johnny Moore.\nEl guitarrista Ernest Ranglin, volgué ajudar en la creació i la gènesi de l' ska, i tot i que es va inserir en l'escena d’aquesta nova música, no va abandonar la seva carrera com a músic de jazz. Ell estàva molt influït pel guitarrista Wes Montgomery, i el saxo de Charlie Parker. Va posar en pràctica un estil moderat de notes de Mento. Ranglin poden tocar els ritmes més complexos i els més senzills, deixant a qualsevol amb la boca oberta. Va començar a tocar la guitarra molt jove. Els seus oncles que tenien una certa destresa en la guitarra i l'ukelele, li va donar les primeres lliçons. Als 14 anys va començar a estudiar seriosament, i en el mateix any des que va començar a tocar amb la banda ni més ni menys que per a Val Bennett, com un nen prodigia meitat dels 40. En els anys 50 es va unir a l'organització d'Eric Deans, recorrent les Bahames. En un viatge a Nassau, el guitarrista Les Paul estava tocant i va escoltar Ranglin quedant encantat amb el talent jove jamaicà.\nRanglin va ser sens dubte un dels creadors de l'ska, que probablement es va iniciar el 1958. Guiats per Coxsone Dodd, els músics tocaven Rhythm and Blues americà, el model per a l'estil jamaicà, van crear un boogie-blues que ajudà per esdevenir el Ska. Coxsone, va encoratjar als joves músics a seguir noves direccions, i no simplement imitar els americans. Un aspecte important de la personalitat de l'Ska és la seva sensibilitat melòdica, creada clarament pels músics de jazz jamaicà.\nCap a finals dels anys 50, abans del naixement de l'ska i la maduresa de la indústria de la música jamaicana, va ser notable caiguda del públic a les actuacions en directe de les bandes de jazz. Alhora, ha anava creixent el nombre de Sound Systems per tot arreu de la ciutat, i es punxaven molts discos de R&B, considerat com un so nou i emocionant, en detriment del jazz urbà. El Sound System tal com ho coneixem avui, va començar a finals dels 40 com una manera d'entretenir als pobres i els negres amb blues americà, en un ambient de ball. Quan el rhythm & blues va començar el seu ascens a la música popular, els Sound System van començar a seleccionar els artistes principals del gènere,on destaven Fats Domino, Bobby Bland, Louis Jordan, Chris Kenner, Ace Johnny, Amos Milburn, Roscoe Gordon i alguns llatins com Pérez Prado, Gerald Wilson, Manchito i altres.\nAls Sound System sonava aquesta música underground i de qualitat, que no tenia cabuda a les radios jamaicanes, les quals només mostraven al públic els artistes nord-americans Frank Sinatra, Pat Boone, Perry Como, etc.\nCoxsone Downbeat, Duke Reid a Trojan i Tom de Great Sebastian formaven la triple corona dels Souns Systems de la dècada de 1960, però també hi havia els petits sons que no tenien gran rellevància o un poc menys. Cyril Henry Braithwaite, qui va arribar a ser conegut com el Count C o millor "The Wizard of the West", va ser un d'aquests petits que van lluitar de tu a tu amb els reis de l'escena. Ell també va començar en els anys 40, quan la ràdio no havia arribat a l'illa. Count C és un personatge fonamental per a la cultura del Sound System, i mai hauria de ser oblidat, com ell solia dir, "la música no té fi."\nLa rivalitat entre els Sound Systems va ser tan gran que va fer que alguns d'aquests es dedicaren a la producció, per poder reproduir les seves cançons exclusives, gravades i editatades per ells mateixos. En els anys 50 els Sound Systems van començar a reproduir el R&B amb una forta influència, les gravacions com "Easy Snappin ', el pianista Theo Beckford, i " Oh Carolina "pels gemans Ossie i Folkes són, sens dubte, els embrions música popular jamaicana. El 1962, any de la independència, un sentiment d'orgull es va apoderar de tot el país. El desig de tocar música jamaicana i mostrar genuí va augmentar tant que els Jazz va ser gairebé oblidat. Pocs van ser els que mai deixaren de tocar el jazz de sempre, com el cas del gran Sonny Bradshaw, que, dècada rere dècada, va seguir fent concerts de jazz. Encara que l’Ska fos el protagonista el jazz es va mantenir sempre omnipresent. Johnny Moore estava allà per representar Dizzy Gillespie, fins i tot va guanyar el cognom 'Dizzy' sobrenom amb le que el coneixien uns pocs anys més tard, Roland Alphonso no deixava que ningú s'oblidara de Charlie Parker, i McCook, amb la seva forta inspiració de John Coltrane, va demostrar a cada solo que el Jazz mai deixarà d'existir en la història de la música jamaicana.\nTret del blog http://youandmeonajamboreedownloads.blogspot.com.


Programa de voluntariat del CAAC Barcelona: Traspàs de les competències de gestió del CAAC Barcelona\nTraspàs de les competències de gestió del CAAC Barcelona\nL’Ajuntament de Barcelona va acordar en el seu moment el traspàs de les atribucions en matèria d’animals de companyia des de l’Agència de Salut Pública a l’Àrea de Medi Ambient. La dimensió i complexitat del projecte van aconsellar executar-lo en dues fases. A la primera fase es va formalitzar el traspàs de totes les funcions en matèria d’animals de companyia excepte allò relacionat amb la zoonosi i el Centre d’Acollida d’Animals de Companyia (CAAC Barcelona).\nFinalment, en la segona fase del procés, el traspàs es farà durant el primer trimestre de 2010 mitjançant el pas de les competències sobre la gestió del CAAC Barcelona a l’Àrea de Medi Ambient de l’Ajuntament de Barcelona.\nAl final d’aquest període la titularitat del CAAC Barcelona i la seva direcció correspondran a l’Àrea de Medi Ambient de l’Ajuntament de Barcelona.


colección olorVISUAL Alfredo JAAR\nfield road and cloud\nDIMENSIONS: 61 x 92 cm / 15 x 22,5 cm\nTÈCNICA: fotografia / tinta sobre paper\nAquesta obra pertany al projecte Rwanda que vaig produir entre els anys 1994 i 2000. El projecte Rwanda és fins ara el més llarg de tots els meus projectes, que normalment duren d’un a tres anys.\nAquesta obra, igual que les altres del projecte Rwanda, és un exercici fallit, un intent, fútil, de representar una cosa que em sembla irrepresentable: el genocidi d’un milió de persones i la indiferència davant de la barbàrie per part de la comunitat internacional.\nAquests exercicis fallits representen diferents estratègies de representació, diferents estratègies de comunicació.\nFiel Road and Cloud en particular utilitza l’estratègia d’evocar: evocar aquells llocs on es va cometre el genocidi, però sense mostrar els seus efectes gràfics i brutals.\nLa primera fotografia mostra un camp de te a la vora del camí cap a l’església de Ntarama. És un camp preciós si no fos pel fet que està completament buit: no hi ha un pagès treballant, malgrat que és ple dia.\nLa segona fotografia mostra un camí de terra que també es dirigeix a l’església. És una imatge gloriosa de llum, i costa imaginar que aquest camí tan bell ens porta a l’horror.\nLa tercera fotografia mostra un cel blau on flota un núvol blanc majestuós. Només en llegir el dibuix que acompanya aquesta fotografia descobrim que l’artista està envoltat d’uns cinc-cents cossos, tots descomponent-se sota el sol africà.\nL’olor present en aquesta escena és indescriptible i em va perseguir durant més de tres mesos. Vaig arribar a dutxar-me sis vegades al dia sense cap resultat. Durant el meu tractament psiquiàtric post-Rwanda, li insistia desesperadament al meu psiquiatre que m’ajudés a oblidar aquella olor. La seva resposta era sempre la mateixa: “l’olor ja no és al cos, està en la seva ment”, em deia.\nBasant-me en aquesta experiència, l’any 1998 vaig crear l’obra anomenada Espai de Meditació (Te) i Espai de Meditació (Cafè). En aquesta obra convidava el públic a descansar sobre uns coixins negres en dos espais de meditació. Cada espai oferia una aroma diferent: l’un de te de Rwanda, i l’altre de cafè de Rwanda. Amb aquest projecte volia oferir als espectadors l’aroma dels dos productes més importants de l’economia rwandesa, i així simbòlicament esborrar del meu cos l’olor de mort.\nNotes sobre Field Road and Cloud


Fabricants de coneixement | Culturama\nFabricants de coneixement\nLa proposta és una introducció a la importància de l’Enciclopèdia en el desenrotllament històric de la humanitat i la transcendència de la Il·lustració en l’actualitat. Immersos en la societat del coneixement, traslladem la importància d’aprendre a informar-se i la nostra capacitat per a produir informació de mode responsable. Per a això es generarà un debat sobre l’evolució en els modes de recopilar i difondre el coneixement, analitzant els aspectes més positius i negatius que impliquen per a la humanitat.\nEl taller es dividix en tres parts:\n– Breu presentació de la Il·lustració utilitzant una projecció, i analitzant algunes frases cèlebres de diferents filòsofs d’este període.\n– Es dividirà al públic en diversos grups per a generar un debat sobre qüestions com:\nDiferències entre Encyclopédie i la Wikipedia.\nEl paper educatiu dels mitjans de comunicació de masses.\nLes noves tecnologies com democratitzadores del coneixement.\n– Sobre les conclusions del debat cada grup elaborarà un parell de twits (140 caràcters), amb l’hastag #frabricantsdeconeximent que difondran des dels seus telèfons i des d’un ordinador connectat en la sala, citant lloc on s’està realitzant el taller.\n– Donar a conéixer l’origen de l‘Encyclopédie i el mode en què es va organitzar el coneixement.\n– Analitzar els sistemes de construcció de les fonts de coneixement d’una manera crítica i responsable respecte a generacions futures.\n– Potenciar un valor útil de les noves tecnologies en l’actualitat.\nDirigit a públic adult en general\nNombre màxim de participants per sessió: 20\nDuració aproximada de 90 minuts.\nImatge propietat de Chema Madoz