Liber 2022 cerca imatge gràfica | Liber 22\nEl disseny haurà de posar en valor el llibre i la promoció de la lectura\nLiber convoca un certamen d’il·lustració professional per a la seva imatge gràfica del 2022\nLiber, la Fira Internacional del Llibre que promou la Federació de Gremis d’Editors d’Espanya (FGEE), torna a llançar el certamen d’il·lustració per seleccionar la imatge gràfica de la propera edició, prevista del 5 al 7 d’octubre 2022 a Fira de Barcelona. Com a requisit, les persones participants hauran de ser membre d’alguna de les entitats que conformen la Federació d’Associacions d’Il·lustradors Professionals (FADIP) i presentar una obra que posi en valor el llibre i la promoció de la lectura.\nAquesta és la segona ocasió que Liber convoca un concurs d’il·lustració per trobar la imatge de la fira i, després de la bona acollida demostrada el 2021, la seva voluntat és donar-li continuïtat anual. L’objectiu d’aquesta iniciativa és reconèixer el talent a l’àmbit de la il·lustració i donar visibilitat a l’important vincle d’aquesta disciplina amb els llibres i el món editorial. L’any passat la il·lustradora valenciana Irene Blasco va ser la guanyadora del certamen amb un disseny que mostrava una lectora en total connexió amb l’univers creat per la lectura.\nEl certamen de Liber, dotat amb 2.200 euros de remuneració per a l’obra guanyadora, està obert a il·lustradors residents a Espanya membres de les associacions professionals de Catalunya, Galícia, el País Basc, el País Valencià o Madrid, que podran presentar la seva candidatura abans del 25 de febrer, enviant un dossier que defineixi el seu estil amb diversos exemples de treballs realitzats.\nUn comitè avaluador format per representants de la Federació d’Associacions d’Il·lustradors Professionals (FADIP) i de les entitats de Catalunya, Galícia, el País Basc, el País Valencià i Madrid que la integren, així com de la Federació de Gremis d’Editors d’Espanya (FGEE ) i de Fira de Barcelona, triarà tres autors finalistes, que rebran 600 euros per participar a la següent fase, els noms dels quals es faran públics el 15 de març.\nA partir de llavors, aquests tres creadors tindran temps fins a l’1 d’abril per preparar un disseny inèdit, atractiu i contemporani que sigui la imatge de Liber 2022 en què es destaqui el valor del llibre i la lectura i que pugui ser utilitzat tant per a formats impresos com digitals.\nEl jurat del certamen amb representants de la FGEE, la Subdirecció de Promoció del Llibre del Ministeri de Cultura, el Comitè Organitzador de Liber 2022, i Fira de Barcelona analitzarà les tres propostes finalistes i seleccionarà la imatge guanyadora que rebrà un import addicional de 1.600 euros. La comunicació final de la il·lustració premiada i la seva autoria s’anunciarà el 9 d’abril. El disseny serà utilitzat en tots els suports de comunicació i publicitat de la fira Liber a l’edició d’enguany.\nEl 2022, Liber, Fira Internacional del Llibre, torna a Barcelona per celebrar la seva 40a edició del 5 al 7 d’octubre al recinte de Gran Via, consolidat com el principal esdeveniment professional d’Europa dedicat al llibre en llengua espanyola i amb la previsió d’aplegar més de 350 editorials i empreses de més d’una desena de països. Liber aglutina tots els sectors vinculats al món del llibre i ofereix oportunitats comercials, trobades de negoci i contactes professionals per dinamitzar tant el mercat nacional com l’internacional.\nBarcelona, 14 de febrer de 2022\nConsulta les bases del certamen d’il·lustració de Liber 2022 aquí\nEnviament de candidatures per participar-hi a través d’aquest link


Inici > Restaurants > La Cosmopolita\nLa Cosmopolita, platets malaguenys posats al dia\nLa Cosmopolita és una taverna malaguenya on és possible assaborir tapes de tota la vida i plats d'un nivell culinari que molts restaurants amb estrella envejarien.\nVaig conèixer Dani Carnero al restaurant Galatino de Granada fa uns quinze anys. Era el gran moment de la cuina d'avantguarda i un cuiner jove havia d'estar a l'altura de les circumstàncies i del moment. "Deconstruir" plats de la cuina tradicional, seguint la genial estela bulliniana era la consigna que es autoimponían moltes vegades cuiners inquiets i ben formats.\nRecordo només d'aquell menú de llavors un plat de 'remojón' malagueny "deconstruït", l'interès del qual era a la bonica disposició dels ingredients en el plat. Dit de passada, semblava que aquella etapa estava superada en la gastronomia espanyola, però em temo que no: el packaging i l'efectisme visual o lúdic segueixen apoderant massa sovint de la substància i del sabor. Però això donaria per a molt debat i no és el lloc.\nEm vaig tornar a trobar amb Dani al restaurant El Higuerón a Fuengirola. Aquí, aquest cuiner a part d'haver-se apropat a la cuina de Ferran Adrià i les seves estades amb Martín Berasategui i Manuel de la Osa, va començar a desenvolupar una cuina més popular, més d'acord amb la gran quantitat de clientela que podia passar per aquesta esplèndida talaia sobre la Costa del Sol.\nPerò no ha estat fins fa uns cinc anys quan Dani va decidir instal·lar-se a ple centre de Màlaga obrint una simple barra de tapes. Potser cansat per un cert tipus d'alta cuina de postureo, va decidir cuinar amb honradesa i "savoir-faire" unes propostes suculentes que feien olor i sabien a terra malaguenya: La Cosmopolita.\nEn veure el seu local aviat envoltat per noves cases de tapes, és quan Dani va decidir diferenciar-se i pujar un petit esglaó en el seu negoci potenciant el vessant "restaurant". Per a aquest canvi, es va recolzar en una millora en el confort de la sala i sobretot, donant un notable tomb a la cuina.\nEl resultat és admirable. Ara, darrere d'aquest aparador de taverna informal, que no pretén en cap moment postular-se com restaurant gastronòmic, s'amaga una carta que aconsegueix unir tapes de tota la vida, com les icòniques i excel·lents "papes aliñás" o la bona ensaladilla russa, amb plats d'un nivell culinari que molts restaurants amb estrella envejarien.\nAixò és el gran encant d'aquest tipus de tavernes (com ho pot ser el Suculent de Barcelona). Un s'espera simples racions simpàtiques en un ambient relaxat i de cop es troba plats amb substància, elegància i gust, sense que aquestes preparacions perdin ni una mica de la seva tranquil·litzadora i llaminera rusticitat.\nRecordaré sempre el tàrtar de gambes perfectament amanit amb aquest moll rostit que el client es barreja al seu gust. Sembla que el tàrtar, ya sigui de carn o de peix, requereixi sempre d'un greix: un rovell, una mica de caviar o aquí el moll (recordant una altra vegada, i ho sento per la insistència, el gran tàrtar de carn del Suculent, servit sobre un moll a la brasa).\nEm va encantar el sorell en escabetx, "en inici del ceviche", com diu la carta amb una mica d'ironia, recordant els orígens hispans d'aquesta marinada sud-americana que ara ens envaeix.\nDelicioses "rilletes" de conill i bona degustació de tomàquets en plena temporada.\nSón excel·lents les sardinetes "Manolita" amb llima i piparra i molt llaminer el remenat de calls de bacallà amb tòfona d'estiu i daus de patates fregides.\nUn exemple de plat de nova cuina popular: ben presentat, bons productes, ben guisat però per menjar i gaudir a cullerada plena, sense manies.\nTampoc desmereix la pota de calamar amb una bonica idea d'humus de tinta amb mantega de julivert.\nNomés decep una mica el salmorejo de carn fred "Recepta de la Regió muntanyenca que data del segle XVII", molt semblant en el seu plantejament al picada canari per marinar carns de pollastre, porc o sobretot conill.\nEn tot cas, un bon camí cap a la recuperació de la memòria gastronòmica de la regió a través de les seves receptes tradicionals, com les que trobem en l'interessant llibre de Fernando Roda, La Cocina Popular de Málaga.\nI per acabar, el seu tàrtar una mica particular, en homenatge a "Sacha", acompanyat d'unes clàssiques patates "pont-neuf". Un tall de filet amb una emulsió de mostassa; i agradable el préssec rostit sobre crema de llimona.


Carta a Mitt Romney: 'El galant madur' (Albert Om)\nALBERT OM 06/10/2012 00:00\n260x366 El galant madur / ALEX GALLEGO El galant madur / ALEX GALLEGO\nEn un càsting per interpretar al cinema el president dels Estats Units sempre l'elegirien a vostè. Té nom i cara d'actor, físic d'home madur interessant i somriure de galant de Hollywood dels anys 50. Però encara que hagi guanyat el primer debat, jo no cantaria victòria.\nD'aquí un mes hi haurà eleccions als Estats Units. El dimarts 6 de novembre vostè lluitarà amb Barack Obama perquè la presidència americana torni a mans dels republicans. Després del debat de dijous, el món l'ha començat a mirar com el possible nou inquilí de la Casa Blanca. El canvi seria substancial, si guanyés vostè. Estats Units tornaria a tenir un president que agradés més als americans que no pas als europeus.\nQuan Obama va arribar al poder es va crear la il·lusió que ho canviaria tot. Vostè és l'esperança dels que volen que no canviï res. Semblava que hi hauria un abans i un després d'Obama. El que vostè transmet és que, si guanya, tot tornarà a ser com abans. Com sempre hauria d'haver sigut, si fa quatre anys no s'hagués produït un error del sistema el dia que un afroamericà va entrar al Despatx Oval de la Casa Blanca. Molts americans tindrien la sensació que ara sí que tornen a manar als nostres.\nLa seva és una història més personal que col·lectiva. Del " Yes, we can " d'Obama al " Yes, I can " que traspua en les intervencions que fa vostè. El subjecte del canvi no és el poble americà, sinó la seva pròpia figura. La d'un empresari d'èxit de 65 anys que passeja pels Estats Units el missatge que "Si a mi la vida m'ha anat bé, a vosaltres amb mi també us hi anirà". Pot ser que la seva ideologia s'assembli a la de Bush, però el seu no és un discurs de cowboy arrogant sinó de tecnòcrata ben vestit i pentinat. El que aquí en diem la cara amable del règim.\nNomés li deia que no cantés victòria perquè Barack Obama on es mou millor és en el terreny de l'èpica. Fins ara, semblava que les eleccions només serien un tràmit per a ell. Que no hauria ni de guanyar-les, perquè les perdria vostè sol. El debat de dijous ha canviat les coses i alguns ja s'aventuren a donar-lo a vostè com a favorit. Aquí és on Obama és realment temible. Com més coses tingui en contra, com més el perjudiquin les enquestes, més creixerà la seva figura i el seu discurs d'aconseguir allò que sembla impossible.\nSi Obama ja ho tingués tot guanyat, tindria més possibilitats de perdre.\nSi Rajoy es feia pagues de tenir amb vostè la mateixa relació que Aznar va tenir amb Bush, el començament no ha sigut gaire afortunat. No descarti que les seves paraules en el debat de dijous -"Jo no vull anar pel camí d'Espanya"- encapçalin la propera manifestació independentista.


El mercat dels dilluns torna al Firal d'Olot després de les obres implantant els primers canvis - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a El mercat dels dilluns torna al Firal d’Olot després de les obres implantant els primers canvis\nMés enllà de l’activitat política i social lligada a la commemoració de l’1 d’octubre, avui el centre d’Olot també ha estat marcat pel retorn del mercat al seu emplaçament original, el Firal, després de més de mig any d’obres. Olot Televisió ha pogut copsar satisfacció entre els paradistes, que ja han iniciat els canvis que han de portar a la uniformització de les parades.\nEl Firal d’Olot ha recuperat aquest dilluns al matí l’activitat del mercat setmanal amb el passeig ja renovat. Els marxants s’han situat per primera vegada als seus nous emplaçaments, ordenats segons els productes que s’hi venen, després de passar més de mig any a l’entorn de la Plaça Balmes, mentre han durat les obres. En general, les primeres impressions d’alguns d’ells han estat positives.\nDes d’avui s’ha adoptat el nou sistema de càrrega i descàrrega de les mercaderies, que limita l’entrada de camions al passeig. També s’ha repartit el terra de cautxú que han de protegir la zona de treball dels placers. Aquestes són algunes de les mesures que s’han pres des del consistori olotí per millorar la imatge i la funcionalitat del mercat dels dilluns. Les parades també hauran d’incorporar faldons i paraigües amb l’objectiu d’uniformitzar l’espai.\nL’Ajuntament ha establert un termini de dos mesos per a fer el canvi i preveu subvencions per als paradistes per aquest 2018. En les properes setmanes també s’instal·laran contenidors de reciclatge.\nAvui a l’espai Amb Identitat de Les Notícies tornem a anar fins al carrer Sant Ferriol. L’establiment que coneixem és La Copisteria, fundada el 2014. Al carrer Sant Ferriol número 6 hi trobem La Copisteria. Un establiment que porta la dissenyadora gràfica…


Aquest és un increïble HTML5 Canvas XML Cover Flow presenta una galeria de fotos en 3D amb un munt de característiques. Podeu personalitzar gairebé qualsevol cosa i la presentació realitat 3D és tan bo que molt probablement mai tindrà una altra Cover Flow.\nAquesta molt complex HTML5 Canvas 3D coberta Flowis està optimitzat per a dispositius mòbils (dispositius mòbils Android i iOS, com iPad2, iPad3, iPhone, Samsung Galaxy Tab, etc). No només s'executa en els dispositius sinó que actua com una aplicació nativa, pot tocar i arrossegar / girar el carrusel tal com ho faria una aplicació nativa. Recordeu que hem provat en IOS (iPad2 i iPad3) i Android (Samsung Galaxy Tab) i el rendiment és realment bona, especialment en l'iPad amb iOS5 o superior (el llenç sobre aquests dispositius és accelerada de maquinari).\nAquesta Cover Flow HTML5 Canvas pot tenir qualsevol imatge que es presenta en la forma que desitgi: horitzontal, vertical, obliqua, també té presets únics amb moviments i presentacions predefinides. També pot ajustar els colors de la frontera botons, preloaders barra de desplaçament, etc, bàsicament, tot el color i gràfics tema pot ser modificat. D'altra banda, tots els botons i la barra de desplaçament són opcionals.\nUn arxiu d'ajuda s'adjunta a l'arxiu de descàrrega que explica totes les etiquetes de configuració i instal·lació.\nTingueu en compte que el panell de control de la demo està allà només per mostrar com el flux de la coberta es pot configurar, per al seu ús el component ve sense el panell de control, int els arxius d'origen de tots dos components del tauler de control senzill i estan inclosos. Cobreixi Característiques de flux:\neCommerce, eCommerce, Tots els Articles, lona, Cover Flow, CoverFlow, html5, png, xml


Harry Potter en català -> Fanfictions -> Una Black exemplar - Capítol 2,. Plans... malvats\nUna Black exemplar - Capítol 2,. Plans... malvats\nEnviat el dia 25/09/2011 a les 03:36:55\nÚltima modificació 05/10/2011 a les 00:13:38\nCapítol 2,. Plans... malvats\nNois, us deixo el segon capítol de l'Ursula Black. volia penjar-lo abans de marxar de viatge. Espero que el disfruteu. Petonets, Ur.\nCapítol 2. Plans... malvats.\n— Sempre ha estat tant ple de muggles? — Va dir la Gisèlle amb una ganyota de fàstic. — O és que aquest estiu no he estat rodejada per gent tant...fastigosa? — Va dir, mentre creuàvem la barrera que duia al Hogwarts Express.\n— No ho sé, Gis. — Vaig respondre jo, també amb cara de fàstic.¬— Però crec que hauríem de fer alguna cosa respecte a això. No és normal que ens facin anar fins a l'escola amb tren i a més a més amb coses d'aquestes que es fan dir mags que no són més que fills de muggles.\n— Però noies — Va afegir la Ra ¬— Realment hem de pujar aquí?\nVam caminar cap al tren i vam pujar seguides d'un parell de marrecs que no van fer més que molestar quan van passar. Les tres vam seguir vagó enllà, fins a un compartiment que estava buit. Hi vam entrar i vam començar a deixar les nostres coses a l'estanteria de dalt dels seients. Ens vam asseure les tres, jo mirant cap a la Ra i la Gis. Em vaig treure la fina jaqueta que duia posada i em vaig mirar a les noies.\n— I bé, Gis, quines eren les novetats que teníeu pensades? — Vaig preguntar, maliciosament. Si venien d'elles dues, segurament eren bones notícies.\n— Bé, el que la Ra i jo vam pensar va ser en desmembrar a les residències. Per suposat la d'Slytherin no, perquè no necessita millora, però si les altres tres. — Va explicar la Gisèlle — La idea era que nosaltres tres, i gràcies a les nostres arts artístiques i representatives, fem que es pensin que ens volem fer amics seus. I un cop estiguem dins, fer com a Troia.\n— I això vol dir que...? — Vaig preguntar.\n— Això vol dir que una vegada dins — Va seguir la Rapunzel — Farem com va fer Esparta amb Troia. Els destruirem. Si els fem creure que som "bona gent" — Va fer la Ra, recalcant les dues ultimes paraules— i podem arribar fins al cap, els podrem destruir. I això és el que a nosaltres ens aniria millor. Unes residències separades.\n— I aquí és on entres tu, Ur. — Va afegir-se la Gis — O sigui, aviam com t'ho explico perquè no te'm tiris a la jugular... Tu t'hauries d'encarregar de la teva cosina - Va explicar-me, en un murmuri.\n— QUE JO QUÈ? — Vaig dir, cridant i alçant-me del meu lloc. — Em sembla perfecte tot el que heu dit. Em sembla perfecte que volegueu engegar a la merda la relació de la bombolla de color rosa que té la gent, però ni de conya li penso fer creure a la mala puta de la meva cosina que tinc ganes de tornar a recuperar el que vam perdre. — I em vaig tornar a seure, una mica picada.\nLlavors la porta del compartiment es va obrir, i hi va aparèixer un noi alt, musculós i ben plantat. Un d'aquells que t'has de frenar per no saltar-li al damunt. El noi es va recolzar sobre l'ampit de la porta i ens va fer un somriure.\n— Ja m'havia semblat sentir la teva preciosa veu des de fora, Ur. — Em va dir, directament a mi. — Bon dia noies, què tal ha anat l'estiu?. — Va fer, entrant dins el compartiment i tancant la porta darrera seu.\n— Molt bé, Sheen, gràcies. — Vaig dir, encara de mala lluna.\n— Com estem, no? Que fa molt que no.... — Li vaig llançar una mala mirada. — Que no menges xocolata...!? — Va rectificar, divertit.\n— Perd-te. — Vaig etzibar-li.\n— Deixa-la dos minuts, Sheen. Se li han creuat els cables, ara mateix— Va dir la Gis.\n— Bé, i a tu què tal t'han anat les vacances? — Va afegir la Ra.\n— No em puc queixar. Bastant bé. — Va respondre en Kikus Sheen, encongint-se d'espatlles. En Kikus Sheen era un noi que anava a la nostra mateixa residència i al nostre mateix curs. Havíem anat junts des de primer curs i sempre ens havíem avingut força. Era, com ja he dit abans, alt, fort i ben plantat. Duia els cabells curts i rossos i els ulls verds. Un d'aquells nois que t'havies de girar per tornar-lo a mirar. Tenia una expressió al rostre sempre serena i riallera i gairebé mai es posava amb ningú. Tot i que li agradava que el deixessin fer a la seva bola, sempre havia de trobar un perquè a tot i tot havia d'estar perfecte. Vaig aixecar la vista cap a en Sheen i me'l vaig quedar mirant, una estona, fins que ell es va girar cap a mi i em va parlar.\n— Que en vols fer un motlle, de la meva cara?. — Em va dir, amb un somriure. — O directament vols que et signi una foto i te l'emmarques per poder-la penjar a l'habitació...?\n— Kikus, ara no estic d'humor per les teves tonteries. — Vaig contestar. Però la veritat era que allò m'havia fet somriure una mica.\nEn Kikus i les noies van seguir parlant durant una bona part del trajecte. Jo me'ls anava escoltant mentre parlaven, comentant aquí i allà quan era necessari.\nAl cap del que jo creia que va ser una eternitat, en Kikus es va posar de peu i ens va dir adéu. Quan ell va sortir per la porta i la va tancar, allà mateix hi va aparèixer la persona que tenia menys ganes de veure.\nLa meva estimada cosina. I dic estimada perquè ens portàvem a matar. Jo era Slytherin i ella pertanyia a Gryffindor. Les dues cases rivals de l'escola. Durant uns anys de la meva vida, l'Agatha i jo havíem estat com carn i ungla, però després ella va començar a pensar d'una manera diferent. Havia posat per davant els seus ideals respecte a que els muggles eren gent normal i havia acabat amb tota relació amb la nostra família. Quan va començar l'escola i la tieta es va assabentar que la filleta estimada anava a Gryffindor, va tardar poc en posar-li les maletes a la porta i a fotre-la fora de casa. L'Agatha era una noia normal per la seva edat, prima i alçada mitjana. Duia els cabells tallats per l'espatlla i eren d'un color negre intens. I llisos a més no poder.\nL'Agatha es va parar davant de la porta i em va mantenir la mirada, espectant. Llavors va aixecar els dits índex i anul•lar de cada mà i els va col•locar a banda i banda del cap. Va cloure molt els ulls fins que només van formar una línia i va tancar els llavis fort. Això ho feia quan volia "fer creure" que estava intentant fer que t'explotés el cap.\nVaig esperar a que acabés, mirant-la amb cara de superioritat i orgull.\nQuan es va tornar a col•locar en posició normal per a una persona, va treure'm la llengua i va marxar.\n— Quins numerets que munta la teva cosina, no Ur? — Va comentar la Ra.\n— Ni m'ho recordis, siusplau. — Vaig comentar, baixant la mirada, avergonyida.\n— Va, tia, no t'hi capfiquis! — Em va animar la Gis.\n— Veieu perquè no puc ocupar-me'n jo, de fer-li creure que vull ser amiga seva? — Vaig comentar, abatuda. — No funcionaria, simplement, no funcionaria... Però en sé d'un que podria convèncer fins al mateix dimoni.\nLes dues noies es van apropar una mica més a mi i van posar cara de "venga-suéltalo-que-sabemos-que-tienes-ganas...!"\n— Què us sembla si li comentem a en Kikus Sheen que ho porti ell a terme? Podria sortir bé, no creieu? Es podria posar a la butxaca a qui fos. Tot i que la meva cosina desconfia de tothom, si nosaltres ho preparem bé des de fora, un cop a dins, pot sortir de puta mare, no? — Vaig explicar a les dues noies que anaven assentint de tant en tant.\n— Em sembla una idea genial, Ur. Però com li comentarem i com el convencerem? — Va preguntar-me la Gis.\n— Ja traurem el tema un dia, així, com qui no vol la cosa...\n— Jo crec que si que pot resultar factible, Gis. No havíem pensat en la possibilitat d'introduir-hi a altres persones, en el pla. Però contra més siguem...millor podrà anar la cosa, crec.\n"Toc, toc, toc!" va sonar a la porta del compartiment. Una tercera persona va aparèixer al llindar de la porta, que es va obrir de bat a bat.\n— Voleu alguna coseta del carret, noies? — Ens va preguntar la senyora gran, amablement.\n— Vostè no creu, que si haguéssim volgut alguna cosa — Li vaig deixar anar, descaradament— No li hauríem demanat?\nLa dona em va fer una mala mirada i se'n va anar passadís enllà, remugant coses del pal "la joventut d'avui en dia..."\nEm vaig aixecar i vaig tancar la porta d'un cop i amb un moviment gràcil de vareta la vaig tancar perquè ningú la pogués obrir de nou.\n— I bè, què estàvem dient? — vaig seguir, com si res hagués passat.\nEl tren va aminorar la marxa fins que es va quedar aturat a l'andana del poble de Hogsmeade.\nVam agafar les nostres coses i vam anar baixant tot lo ordenadament que podíem.\nQuan vam ser fora del tren, vam poder sentir en Hagrid com cridava els alumnes de primer curs.\n— Aix... Em pensava que aquest any l'haurien enviat a les planures dels boscos... — Va comentar la Gis, com qui comenta el temps que fa.\nVam seguir a la munió d'estudiants que anava cap als carruatges que a primera vista estaven arriats per cavalls invisibles, però si un havia vist la mort, eren en realitat Cavalls Vesprals els qui els arriaven. Vam pujar les tres en un de sol i vam fer via cap a l'escola.\n— No us ha semblat, noies, que en Kikus s'ha posat com un tren, aquest estiu? — Va deixar anar de cop i volta la Gis.\n— Gis, no m'estaràs dient que t'agrada en Sheen? — Vaig preguntar jo, al meu torn, picant-la una mica.\n— No! — va fer ella, posant-se vermella — Simplement estic dient que està molt guapo. No t'ho sembla a tu, Ra?\n— Eh, a mi no em passis el mort tia! — comentar ella, amb una riallada.\nLa Gis es va posar del color de la sang, vermella de vergonya. Jo li vaig passar un braç per l'espatlla, abraçant-la.\n— Va dona! No t'ho prenguis d'aquesta manera! Que era una broma! — Vaig dir-li, fent-li un petó sonor a la galta. — Sí, Gis, està com un tren el tio. No sé què haurà estat fent aquest estiu, però el tio s'ha posat de "toma pan y moja" — Vaig comentar descaradament\n— Ala tia! — Va dir la Ra, rient. — Que ets animal!\n— No em diràs, Ra, que no li faries un favor? — Li vaig preguntar, entremaliada.\n— Però no diguis aquestes coses, dona! — La Ra s'anava escandalitzant per moments.\n— De veritat, tia, que si no t'hagués vist fer-li un petó a aquell noi i desapareixent amb ell després, diria que... — Però la mà de la Ra sobre la meva boca va fer que les paraules quedessin sense sortir.\nEm vaig mirar la Gis, encara amb la mà de la Ra a la boca, tapant-me-la , i li vaig implorar amb la mirada que m'ajudés a treure-me-la.\n— Tu t'ho has buscat. — El va deixar anar.\nI totes tres vam començar a riure com bojes.\nQuan se'ns va haver passat l'atac d'histèria vam sentir algú que exclamava.\n— Mireu! Ja es veu Hogwarts per allà!\nI, efectivament, al final del camí, el castell s'alçava imponent, esperant l'arribada dels estudiants que ja hi havien estat l'any passat entre les quatre grans parets i els nous, que arribaven amb les valses a través del llac.\nVam començar a baixar tots dels carruatges, vam agafar les nostres coses, a intentar no separar-nos entre tota la marabunta de gent que s'empenyia, es trepitjava i fins i tot s'estirava dels cabells per poder entrar al castell.\nQuan les tres vam creuar les grans portes no vaig poder evitar fer un gran somriure. Tornava a ser a casa. Un altre curs més. Un altre any que havia de passar.\nDe cop, però, la "quietud" que podia haver-hi hagut fins aquells moments al vestíbul es va veure interrompuda per un crit d'una persona que era a la meva llista d'indesitjables. I no va dir precisament una cosa que ens va agradar, de fet, més al contrari...\n- SLYTHERIN L'ÚLTIM!- Va cridar l'Agatha Black.\nLlegit 710 vegades\nrodlel14 Enviat el 25/09/2011 a les 03:38:58\n#22871 He escrit 1 fanfics amb un total de 3 capítols\nO sigui, el millor és anar llegint i trobar-te, de sobte, en Kikus Sheen. Oh, quin tio. És un putu crack, sí senyor. Un crack!\nM'agrada la idea del cavall de Troia, però fiar-vos del Sheen? Se us n'anirà el pla a l'aigua, amb el tio aquest, sembla que més aviat passi de tot. ;)\nharry_james_potter Enviat el 25/09/2011 a les 12:14:48\n#22872 He escrit 1 fanfics amb un total de 3 capítols\nHa, ha, ha! Aquest crit final em sona molt!\nTrobo que està molt bé una FF des del punt de vista d'Slytherin, ja que gairebé ningú n'escriu.\nJoanaPotter Enviat el 25/09/2011 a les 18:50:19\nM'ha encantat, aquest capitol!!\nivi_potter Enviat el 25/09/2011 a les 21:16:24\n#22875 He escrit 1 fanfics amb un total de 8 capítols\nHola! M'han agradat moltíssim els dos primers capítols d'aquesta ff, trobo que és molt i molt original i pot donar-nos un punt de vista nou de tota la història! Molts petons i segueix aviat!\nginny loovegod Enviat el 26/09/2011 a les 22:11:34\n#22876 He escrit 1 fanfics amb un total de 8 capítols\nM'ha fet moltíssima gràcia la descripció de l'Agatha com l'havies posat a la imatge. Vaia tela xD I us heu fixat que la dona de les xuxes diu el mateix a tot arreu? xDD\nEl que no acabo de pillar és per què li has posat Sheen al Kikus... És perquè volies, o té algun motiu ocult que no hem de saber? xD\nEen fi, que m'agrada moltíssim. Continua aviat, i que et vagi molt bé per London! ^^\nAgatha Black (Moderador/a FF) Enviat el 28/09/2011 a les 00:22:07\n#22877 He escrit 9 fanfics amb un total de 206 capítols\nAix, m'encanta el personatge de l'agatha! Quina personalitat, quin carisma, quina resolució... quin personatge més guai, no? XDDD\nPueh náh, a veure si acosensegueixen desmembrar les altres residències... sort amb l'Agatha... Muahahahaha XDD\nhermi_evans Enviat el 01/10/2011 a les 00:24:58\n#22881 He escrit 1 fanfics amb un total de 5 capítols\njajajajajja, quin riure, m'encanta, les TNG al poder un cop més, però amb qui m'has liat ja a la Ra?\nContinua continua, que m'has deixat aqui amb la intriga de qui serà slytherin!\nUn peto enorme reinaa!\nLuna Weasley Enviat el 02/10/2011 a les 20:23:12\n#22882 He escrit 2 fanfics amb un total de 13 capítols\nCom li pengis el Sheen a la Gis et mato, ho saps oi? ;)\nRes, que mola molt (com no podia ser d'una alta manera xD)\nhermione potter Enviat el 25/11/2014 a les 19:37:45\n#25350 He escrit 9 fanfics amb un total de 70 capítols\nM'encantaaa sense paraules, no es que em caigui bé la Ur, però amb les seves amigues es supermajaa!!


"Els nazis van pressionar Franco per vigilar el Pirineu"\nActualitzada 25/11/2016 a les 12:23\nA mitjans dels anys noranta, l’historiador de la Pobla de Segur Josep Calvet va demanar permís per consultar els arxius de Sort. Hi buscava informació sobre els maquis, era el tema de la seua tesi doctoral. El que no s’esperava era trobar, als registres dels anys quaranta, el pas per la presó i els hostals de la capital pallaresa de centenars de persones estrangeres: des de famílies amb cognoms jueus fins a homes solters amb noms inequívocament anglesos o francesos. Aleshores va reorientar radicalment el seu objectiu, volia saber qui era tota aquella gent que en plena postguerra civil passaven pels Pirineus.\n© "Els nazis van pressionar Franco per vigilar el Pirineu"\nDes del passat 7 de setembre i fins al proper 26 d’octubre es podrà veure a la Sala Gòtica de l’Institut d’Estudis Ilerdencs l’exposició “Fugint de l’Holocaust. Catalunya i els refugiats jueus de la Segona GuerraMundial”, en la qual l’historiador Josep Calvet recull deucasos “de gent jueva que varen patir sorts ben diferents en el seu intent de fugida dels nazispels Pirineus catalans: des dels que van aconseguir-ho i van prosperar a Llatinoamèrica fins als qui van acabar morint a Auschwitz perquè no van poder passar la frontera”. Calvet, que parla amb una mescla de timidesa i convicció, fa més de vint anys que estudia el tema i està considerat un dels principalsexperts en els Pirineus com a pas d’exili. No en va, la seua tesi, probablement la primera que va fer-se al nostre país sobre aquesta qüestió, va titular-se Les muntanyes de la llibertat. Hi va descobrir que “una vegada aquí s’havia acabat laGuerraCivil elpas de gent que fugia va canviar la direcció era de nord a sud i el protagonitzaven perfils molt diferents”.\nQuina és la primera reacció quan, buscant maquis als arxius de Sort, troba el rastre del pas de milers d’estrangers durant la Segona Guerra Mundial pel Pallars?\nL’ajuntament em va proposar fer un treball de recerca entre la gent gran del poble, però pràcticament no vam trobar ningú que recordés res. Només la gent de l’hostal Pessets va avenir-se a parlar-ne, l’àvia de l’actual propietari va explicar-me que el seu pare atenia aquesta gent i que cada cert temps baixava a Barcelona a cobrar les factures als consulats corresponents. La resta, curiosament, no recorden res.\nNo ho sé, però la veritat és que hi havia gent que més aviat semblava que no volia recordar.\nPersones vinculades als poders fàctics locals de l’època o el mateix metge, el qual està documentat que havia atès gent per fractures o congelacions i davant aquesta evidència continuava negant els fets. O d’altres que segons els registres de la Guàrdia Civil havien sopat amb un grup de militars alemanys i continuava dient que no se’n recordava.\nEstem parlant d’una època molt convulsa, Espanya immersa en una crua postguerra i Europa convertida en un camp de batalla.\nLa política de la dictadura espanyola va ser variable i, a vegades, contradictòria des del 39 fins al final de la Segona Guerra Mundial. Amb els aviadors nord-americans, per exemple, mai no va tenir cap problema, els van deixar passar tots per tornar al seu país o a Anglaterra. S’estaven als hostals i tenien un tracte preferent. S’allotjaven uns dies al Pessets de Sort o al Palace de Lleida i, després, el consulat en pagava les factures sense problemes amb les autoritats.\nFormava part de la seua suposada neutralitat en el conflicte, però amb els jueus no sempre va fer la vista grossa.\nAmb els jueus era diferent, tot i que la seua posició varia segons el moment. Hi hagué una primera etapa entre el 39 i el 40 durant la qual se’ls deixava passar perquè els consulats espanyols, sobretot a França, els havien expedit un visat per creuar Espanya per fugir, sobretot, a Llatinoamèrica o als Estats Units. Amb els papers en regla passaven sense problema cap a ciutats portuàries per agafar vaixells.\nPassaven per la frontera amb normalitat.\nSí, només havien de tenir visats d’entrada i sortida. A partir del 1940, però, els alemanys van pressionar Franco perquè consideraven que Espanya era un colador, que a través dels Pirineus fugien massa jueus. Gràcies a l’aleshores ministre d’Afers Exteriors, Serrano Suñer, cunyat del mateix Caudillo i molt proper als nazis, van aconseguir que el règim deixés d’emetre visats i els tanqués la frontera.\nÉs aleshores quan la gent comença a passar per les muntanyes?\nEs comencen a organitzar les primeres xarxes. Franco fins i tot arriba a un acord amb la França de Vichy per retornar els jueus que atrapessin, encara que duguessin un visat. La política aquesta, però, no es va executar d’una manera estricta i depenia molt del dia, del lloc i del guàrdia civil que els atrapés.\nS’ha centrat, sobretot, en les muntanyes com a pas. De tots els Pirineus, entre Irun i Portbou, el català esdevé el més actiu?\nSí, sobretot per la importància que tenen les ciutats de Tolosa de Llenguadoc i Perpinyà en l’organització de la comunitat espanyola a l’exili o la resistència francesa. Són ciutats més grans i es converteixen en punts de reunió des dels quals organitzar els grups per passar a Espanya.\nEn un moment determinat els nazis arriben fins a la frontera, però també van perdent pistonada a nivell global, què passa aleshores?\nEs dóna una situació paradoxal. Serrano Suñer és substituït i Franco comença a millorar les relacions amb els aliats i torna a una política més permissiva amb el pas de jueus. Però a la banda francesa la vigilància s’intensificà perquè els alemanys van decidir controlar ells directament els colls de muntanya. Fins aleshores els gendarmes francesos s’estaven als passos duaners, però rarament s’enfilaven per les muntanyes. Espanya mira a una altra banda, però els alemanys patrullen els passos de muntanya amb gossos que segueixen els rastres, esquiadors, línies telefòniques per parlar amb els comandaments de la vall..., així que s’han d’organitzar xarxes més complexes de passadors per evitar aquests controls. Creuar el Pirineu es complica i augmenten els accidents, les congelacions i els morts. Passaven per llocs que ara ens semblarien impossibles i en unes condicions molt precàries.\n“Malauradament, no m’han deixat investigar ni a l’arxiu de l’exèrcit ni al del bisbat d’Urgell”\nÉs en aquest moment que apareix la llegenda de gent que s’enriqueix traint persones desesperades?\nQuan la situació a la banda francesa es complica, el pas es converteix en un negoci que atreu tot tipus de persones i apareixen noves xarxes al marge de les creades inicialment pels serveis secrets britànics o nord-americans, entre altres. Algunes estan formades per gent compromesa políticament contra el franquisme, però després s’hi sumen gent del contraban o de mala vida i s’atomitza fins al punt que moltes no són de fiar o directament s’organitzen per robar als fugitius. Hi ha casos documentats de passadors que robaven perquè les víctimes ho van denunciar, el que no hi ha constància documental és de morts.\nAndorra seria l’epicentre d’aquesta rumorologia macabra?\nAl llarg de tots els Pirineus hi ha aquests rumors i és cert que Andorra és la zona en la qual es focalitzen més llegendes d’aquesta naturalesa. L’any 76 la revista Reporter va fer un article esperpèntic en el qual parlava de la mort de jueus que fugien en mans d’andorrans i això va ajudar a escampar aquestes històries. Però ara com ara no hi ha testimonis ni documents per contrastar res perquè encara falten arxius per consultar. Malauradament, no m’han deixat investigar ni a l’arxiu de l’exèrcit ni al del bisbat d’Urgell, a la Seu.\nI creu que hi trobaria res?\nProbablement no, però el fet que no permetin accedir-hi alimenta la llegenda perquè no sabem del cert què hi ha.\nA la banda francesa dels Pirineus s’ha treballat la memòria històrica d’una manera més franca?\nEls francesos han reivindicat la memòria i els israelians han condecorat més de cinc mil persones amb el títol de just entre les nacions entre els que van fer ajudar els jueus. En aquesta banda de la frontera no n’hi ha cap perquè tothom ha callat i ningú ha reivindicat el seu paper en aquesta història. Les condecoracions són una anècdota, però és simptomàtica d’una realitat que encara perdura. Hi ha molta gent de muntanya que hi estava implicada, que va col·laborar amb els serveis secrets, que va jugar un paper clau i no va dir mai més res. A Catalunya s’ha perdut la memòria per la por.\nLa comunitat jueva és qui més ha treballat per recordar aquest episodi de la història, però vostè té documentat el pas de gent molt diferent, des de soldats fins a diplomàtics.\nA banda de pilots aliats, que fugien a través de les xarxes organitzades els seus països i mai no passaven per les presons sinó que s’allotjaven en hotels i pensions, també passaven molts joves francesos en edat militar que responien a la crida de De Gaulle des d’Algèria per alliberar França. El seu objectiu era arribar a Màlaga per creuar cap a l’Àfrica en vaixell. Si es quedaven al seu país eren enviats a Alemanya per treballar a la indústria militar, així que molts preferien creuar la frontera. Si Franco els interceptava els considerava presoners de guerra i passaven a disposició de l’exèrcit. Aleshores els traslladen al camp de concentració de Miranda de Ebro. Alguns s’hi estaven uns mesos i d’altres s’hi van passar anys. No hi havia una política gaire estricta i també s’ha de dir que els vaixells que agafaven aquests xicots per anar a Algèria tornaven a Espanya carregats amb cafè, cereals i matèries primeres en general. Això més aviat servia per fer la vista grossa. Malgrat tot, el fet que Franco tendís a dur aquests joves als camps de concentració va generar un conflicte\ndiplomàtic amb els aliats. Un altre col·lectiu, encara que molt minoritari, són polítics belgues, holandesos o polonesos que fugen amb la idea de passar a Anglaterra.\nLa guerra la guanyen els aliats i els russos. En quin moment s’inverteixen les tornes?\nA partir de l’agost del 44 els francesos tornen a controlar la frontera i són els nazis els que comencen a passar pels mateixos camins que ells havien controlat per demanar asil a Espanya o fugir a Sud-amèrica. Els comandaments acostumaven a ser ben tractats, però als soldats rasos els passa el mateix que als francesos: els porten a Miranda de Ebro perquè són militars.\nI encara hi quedaven francesos?\nSí, i han de dividir el camp en dues meitats perquè no es barallin. Els alemanys finalment són repatriats en acabar la guerra.\nDe fet, en pocs anys comença l’aventura dels maquis en aquells mateixos paisatges.\nLes muntanyes esdevenen l’únic personatge amb un paper important en totes les històries.


Creu Coberta, comerç amic | Creu Coberta Shopping\nHome » Noticias » Creu Coberta, comerç amic\nPosted on juny 20, 2018\nCreu Coberta, comerç amic\nL’eix comercial Creu Coberta presenta la campanya\n“Creu Coberta, comerç amic”\nAmb la voluntat d’apropar els comerciants de Creu Coberta als clients, l’eix comercial inicia la campanya “Creu Coberta, comerç amic”. Per a la campanya s’han ideat diversos materials com un tríptic amb les fotografies de tots els comerciants, botiguers, dependents i gerents dels més de 200 establiments comercials de l’eix comercial; a més d’una exposició, una campanya radiofònica, i cartells que envairan els aparadors de l’eix.\nSegons Lluís Llanas, president de Creu Coberta, l’objectiu és que els veïns i visitants de l’eix coneguin els rostres de tots aquells que hi ha darrera el taulell i, d’aquesta manera, apropar els comerciants als clients. “Sovint quan comprem a una botiga no ens preocupem de qui ens atén, d’on ve, com es diu o què pensa. Amb la campanya volem sensibilitzar a tothom sobre la necessitat de les relacions de proximitat a les botigues”, explica Llanas. “El més important és que els clients sàpiguen que dins de la botiga, o darrera del taulell d’un restaurant, hi trobaran un amic, una persona que aconsella, recomana, indica què és el millor per a cada client”.\nEn aquest sentit, la campanya també vol potenciar la proximitat. A través del fotògraf Fernan Descàrrega s’han realitzat fotografies de tots els establiments amb els seus treballadors. Els cartells resultants es podran veure a les portes i aparadors de cadascuna de les botigues, i també en una exposició a la Seu del Districte que s’inaugurarà a mitjans de juny. Segons Lluís Llanas, “cal trencar barreres entre els establiments i la clientela. Tots formem part del barri, tenim preocupacions similars, i històries paral·leles. Per això volem tornar a una relació botiguer-client com la que tenia lloc fa unes quantes dècades. Molt més pròxima, de coneixença, d’amistat”.


sexe i porno | Fundació de recompenses: amor, sexe i internet\nInici Relacions Sexe i porno\nLa paraula pornografia prové de les paraules gregues "porno" i "graphie" que significa "els escrits de o sobre prostitucions".\nLa pornografia com a estímul entra al cos directament a través dels sentits, principalment els ulls i les orelles. Té un enllaç directe amb el sistema nerviós central, específicament el sistema de recompensa o centre de plaer del cervell. Proporciona una ràpida excitació sexual. Els canvis fisiològics que provoca passen gairebé immediatament: el cor batega més ràpidament; la respiració es torna més baixa i un observador comença a sentir-se palpitant als genitals.\nLa pornografia avui a través d'Internet és diferent de la pornografia del passat. Les fotos estàtiques de les revistes de cavallers o fins i tot de les pel·lícules blaves no tenen l'impacte en el cervell que l'oferta infinita de transmissió, hiperactivitat de vídeos té actualment. La naturalesa interactiva d'Internet permet que les persones es moguin fàcilment a un material més excitant tan aviat com s'avorreixin amb la tarifa actual. A mesura que la gent veu un munt de porno, els seus cervells comencen a produir-se poc a poc dopamina en resposta. Això condueix a un reduït desig del que estan veient. No obstant això, poden restaurar l'equilibri de la dopamina veient vídeos més impactants o bruts. Aquests immediatament ofereixen un "cop" més gran de la dopamina.\nEl cos li agrada equilibri. Quan hàgim tingut prou menjar, beure o sexe, els senyals del nostre cervell han tingut prou. Aquest senyal de sacietat ens ajuda a deixar de menjar, beure o tenir sexe perquè puguem continuar amb altres activitats necessàries per a la vida quotidiana. Però quan fem una "binge" sobre una substància o un comportament, aquest mecanisme de saciation pot ser posat en espera temporalment, reemplaçat per la disponibilitat de l'estímul binge. Dit d'una altra manera, el nostre cervell interpreta la barreja d'una recompensa com una necessitat de "supervivència" i ens permet seguir entregant-nos temporalment. Imagineu un ós abans de la hibernació per a l'hivern, es pot empassar salmó 20 sense estar malalt.\nMoltes verge adolescents avui usen pornografia per a l'educació sobre el sexe i les emocions. Solen veure-ho sol. Aquesta pràctica voyeurista condiciona sexualment els seus cervells sensibles amb el temps per esperar una novetat hiperestimulant. Pot conduir al desenvolupament de fetits, canvis inesperats en el gust sexual i l'addicció en alguns. Això també s'aplica als adults, molts dels quals van començar a veure porno des del començament de la seva adolescència. Aquesta forma d'entrenament cerebral priva el vigilant dels beneficis per a la salut, el desenvolupament personal i els múltiples plaers de les relacions sexuals reals.\nMolts homes que fan xafarderies al porno ho fan per "fer front" a cada nou vídeo, que gairebé arriba al clímax per la masturbació, però no del tot. Això els permet interactuar amb imatges d'excitació sexual durant hores i hores. Els usuaris sempre busquen la imatge perfecta per acabar. No senten la sacietat com podrien fer si estiguessin tenint relacions sexuals amb un company i arribessin a un clímax.\nLa pornografia a Internet és com la temporada d'aparellament, però una temporada d'aparellament que no s'acaba mai. El cervell primitiu ho veu com un "frenesí alimentari", una enorme oportunitat de fecundació i apaga el mecanisme de sacietat. Aleshores, el cervell intenta adaptar-se a aquesta bonança mai experimentada: infinites parelles disposades a buscar fecundació amb les quals podem expressar el nostre desig sexual.\nA través del consum de desigs sexuals porno a Internet, els manipulem estranys els seus beneficis i en detriment. El consum pesat de porno a Internet és especialment perjudicial per als adolescents els cervells estan preparats per a l'aprenentatge sexual com a preparació per a l'edat adulta. Aprenen a connectar els seus cervells a material artificial. En lloc d'aprendre a coquetejar, mantenir un contacte visual, desenvolupar respecte i tocar d'una forma amorosa o sexual amb socis potencials reals, la gent està reforçant els camins cap a les recompenses manufacturades.\n<< Disminució del desig sexual


Unes 300 persones es manifesten a Banyoles contra el racisme i els ''abusos policials'' - El Gerió Digital\nUn fort dispositiu policial ha acompanyat la marxa que ha acabat davant de l'Ajuntament\nDiumenge, 21 de juny de 2020 19:30h\nEls manifestants durant l'inici de la manifestació a Banyoles © ACN\nACN, Gerard Vilà / Pla de l'Estany / Banyoles\nUnes 300 persones, segons la Policia Local de Banyoles (Pla de l'Estany), s'han manifestat aquest diumenge a la tarda, contra el racisme i "els abusos policials".\nUna protesta que ha arrencat des del davant de la comissaria del cos –conjunta a la dels Mossos d'Esquadra- i que ha recorregut el centre de la ciutat fins arribar a la Plaça Major. Allà, els concentrats han fet diversos discursos en contra de la discriminació racial i l'actuació de la policia en algunes detencions.\nDesprés han acabat la marxa davant de l'Ajuntament de Banyoles, vigilats en tot moment per un fort dispositiu policial format per unitats de la Brigada Mòbil, ARRO i Seguretat Ciutadana dels Mossos, conjuntament amb la Policia Local.\nEl que havia de ser una concentració davant de la comissaria de la Policia Local de Banyoles ha acabat amb una marxa d'hora i mitja pel centre de la ciutat. Els concentrats han pujat tota l'Avinguda dels Països Catalans fins arribar a l'encreuament que dona accés a la Plaça Major. Entremig, petards i molts crits contra el racisme i contra la detenció de la Policia Local de Banyoles al jove negre de la ciutat, que es va fer viral a través de les xarxes socials la setmana passada. Un cop a la plaça s'han fet diversos discursos improvisats mentre la resta de concentrats escoltaven asseguts a terra.\nUn cop acabats, la marxa s'ha dirigit davant de l'Ajuntament de Banyoles on finalment s'ha dissolt. Tot plegat acompanyat d'un fort dispositiu policial dels Mossos per evitar incidents. Una quantitat d'agents que el membre de Jovent indignat Usumani Baragi ha criticat per excessiu. "Hi ha massa policia. Això vol dir que no creuen que ens manifestarem pacíficament. Els demostrarem que no és així", ha assenyalat.\nBaragi també ha tornat a desvincular els incidents que hi van haver a Salt després d'una manifestació fa dues setmanes del col·lectiu. "Allò no era una manifestació. Ja s'havia acabat i va ser pacífica", concreta. El membre de Jovent Indignat explica que van ser comportaments individuals i aliens a la protesta.\n"Aquí també passa"\nUn dels crits més repetits ha estat "visca la lluita antiracista" i s'ha recordat que "aquí també hi ha racisme". Baragi lamenta que des d'alguns sectors es vulgui fer creure que "això només passa als Estats Units" i ha demanat fer "front comú" contra les actituds racistes.\n"A partir de tot aquest moviment del jovent esperem que es faci visible tot aquest problema. Per això estem aquí protestant", ha assenyalat Baragi que ha assegurat que seguiran sortint al carrer de manera pacífica, per denunciar el racisme i els "abusos policials".


Anna Badosa: "Si tens motivació, bona actitud i ganes de fer bé les coses, la resta ve sol" | Nexus Geographics\nSi tens motivacio bona actitud i ganes de fer be les coses la resta ve sol\nAnna Badosa: "Si tens motivació, bona actitud i ganes de fer bé les coses, la resta ve sol"\nLa vida de l'Anna ha girat durant molts anys al voltant d'una taula… de tennis taula. I no com un passatemps precisament: dels 12 als 21 anys va viure al Centre d'Alt Rendiment de Sant Cugat, entrenant i disputant competicions nacionals i internacionals tant a nivell individual com de seleccions. Després de col·leccionar un senyor palmarès, va decidir canviar la taula de tennis per la de l'ordinador (i, perquè no dir-ho, per una vida més relaxada que inclou sortir a córrer, anar a concerts i a veure el seu estimat Girona FC). Li agrada anar en bici i només la veureu al volant per Girona si plou moltíssim. I tot i que es dedica al disseny i a les noves tecnologies, li encanta tot el que tingui a veure amb la història antiga.\nM’encarrego de la part de disseny i usabilitat. També facilito als programadors qualsevol element visual que necessitin. Ajudo en qualsevol part gràfica que es pugui necessitar per esdeveniments, fires o màrqueting, entre d’altres coses.\nVaig començar compaginant l’esport i fent de freelance, fent una mica de tot a les estones lliures. Després vaig estar un any en una empresa de bitcoins (algun dia que plogui fort vindré a Nexus amb el meu Lamborghini), on m’encarregava de portar les webs i de tota la part gràfica. La feina m’agradava tant que va ser quan vaig decidir deixar la part esportiva per dedicar més temps al disseny. Posteriorment vaig estar en altres empreses més petites de carreres esportives o comunicació, sempre portant la part de disseny.\nDoncs ha sigut una mica casualitat. Abans d’entrar a Nexus canviava amb facilitat d’empresa, perquè valoro molt com es funciona i l'ambient de la feina. Em trobava com a la recerca d'un bon lloc. I a Nexus vaig trobar professionalitat i especialització en un sector concret. Per mi era una gran oportunitat per créixer amb gent professional i aprendre coses noves.\nM’agrada molt haver de fer disseny interactiu. Comporta dissenyar tenint en compte la dimensió psicològica de l’usuari, poder-li mostrar tota la informació sense que s'adoni que tot ha estat dissenyat pensant en com actuarà mentre navegui. Tots els elements poden estar justificats i és el que dóna sentit al disseny de l’aplicació. Sempre m’ha semblat més entretinguda el disseny interactiu que no pas que l'imprès, on només pots "mirar".\nCrec que és un conjunt d’actituds. Si tens motivació, bona actitud i ganes de fer bé les coses, la resta ve sol.\nM’agrada l’ambient. És una empresa enfocada al benestar del treballador i oberta a noves propostes.\nSegons cap a on avanci la tecnologia… ara sortiran nous formats mòbils, de tablets, o igual ens hem d’adaptar als robots. Haurem d’adaptar la representació i disseny de dades a aquests suports. I també imagino que milloraran les eines i es simplificarà a l’usuari la visualització de dades.\nUna empresa més gran, amb nous departaments, especialitzacions i productes. I amb molts dissenyadors i dissenyadores! :D


el viatger de les lletres: Els funcionaris\nAquest article podia tenir el títol de "vuelva usted mañana", però aquest títol no és nou, ja el va fer servir Larra per descriure l'administració pública de la Restauració 1.0.\nAquest article pertany a la sèrie "Franquisme Residual", com els dedicats amb anterioritat a la paga extra, els sindicats, els títols universitaris signats pel cap de l'estat, el doblatge, "reservado autoridades", l'horari comercial i laboral, l'empresonament d'artistes, "els reis mags" entre altres.\nLlevat d'una breu etapa entre 1980 i 1989 i restringida a alguns ajuntaments i l'administració de la Generalitat de Catalunya, els funcionaris tornen a ser franquistes. Com? Sempre ho han estat. Després torno als ajuntaments. Ens n'anem l'any 1980, llavors, a la meva professora d'anglès Rosemary H. li van robar la bossa. Va anar a posar la corresponent denúncia als "grisos" (ella ja sabia això). "he ido a los grises y el trabajo que he tenido para convencerles que yo no he robado mi bolso". Aquesta era fàcil, policia nacional.\nPerò avancem en el temps. L'any 1991 tenim dificultats amb un frigorífic de marca que ha funcionat malament durant el període de garantia i en acabar-se, ens quedem sense aparell a l'espera que ens portin un. Inestimable l'ajuda del servei públic de la llavors OMIC (Oficina Municipal d'Informació al Consumidor). Uns anys més tard, el 2004 amb les primeres connexions a Internet i tal, ens diuen que no poden fer res... I el mateix any en una oficina municipal d'habitatge, el funcionari es permet dir "Eso se ahorra" referint-se a un dels imports del que se suposa un pis de "protecció oficial". No, no ha tornat el Franquisme, havia marxat de vacances. Sense anar més lluny, no fa ni unes setmanes, uns suposats serveis d'atenció social que semblen una oficina de col·locació de gent gran en residències privades. Però, aquest potser mereix un altre article.\nNomés ha estat un miratge, deu anys com a molt. Després els ajuntaments han tornat a funcionar com una oficina d'ocupació d'amics i familiars que minven els pressupostos municipals en benefici d'un únic capítol: el Capítol 1, el de personal. Aquí acabo, faré una segona part centrada en els empleats d'empresa privada i banca.\n© Il·lustració Antonio Fragua "Forges"\nPublicat per Manel Aljama a 1/10/2022 01:30:00 a. m.


ELS DE CINQUÈ: Projecte interdisciplinari\nL’objectiu del projecte interdisciplinari d’aquest curs és conèixer i estudiar els diferents tipus de comarques del nostre país mitjançant una sortida preparada pels propis alumnes de cinquè.\nEn grups de dues o tres persones haureu de triar una de les comarques de Catalunya. S’intentarà que en cada classe es treballin, com a mínim, un parell de comarques de muntanya, un parell de plana i un parell de costa.\nUn cop tingueu clar on heu d’anar encara queden moltes coses per decidir i preparar. Abans de començar, però, heu de saber un seguit d’informació bàsica:\nLa sortida és de 3 dies (dues nits fora).\nMarxeu de viatge els membres del grup.\nHeu de fer tots els desplaçaments en transport públic, ja sigui en autobús o en tren.\nLa sortida i l’arribada serà des de Lleida.\nLes vostres TASQUES consistiran en:\n1. Presentar un treball amb Word que es penjarà al bloc de l’escola a partir del guió que us proposem a continuació. Per aconseguir fer-lo caldrà que…\n• Busqueu la informació necessària per saber com hi anireu, horaris de sortida i tornada i preus del viatge.\n• Triar un allotjament (hotel, casa de colònies...) i els preus de la pensió completa (PC). Recordeu que són tres dies (dues nits).\n• Cercar informació per saber quines activitats es poden fer al lloc escollit, què visitareu, quines excursions fareu...\n2. Un cop presentat el treball amb Word s’haurà de fer una exposició oral del vostre treball a la resta de companys. Podeu aprofitar el word com a suport de la vostra explicació.\n3. Redactar una carta, en castellà, a un amic explicant-li el vostre viatge (on heu anat, quines activitats heu realitzat, anècdotes divertides...) Aquest document l’haureu de presentar per escrit al full que trobareu al final d’aquest document.\n4. Dissenyar i fer un souvenir de la comarca (estatueta, iman per a la nevera, clauer, tassa…) Tots els membres del grup hauran de fer el mateix, però cadascú haurà de tenir el seu.\n5. Write and instruction text to explain how to make your souvenir.\nEl guió del vostre treball haurà de tenir com a mínim els següents apartats:\n- Portada: Hi ha de sortir el títol del treball amb el nom del lloc que visitareu, el nom dels autors, l’escola i la data.\n- Índex: Llistat paginat amb els diferents apartats del vostre treball.\n- Lloc escollit: Amb informació general de la comarca i la capital.\n- Mitjà de transport: El que utilitzareu (dates triades, nombre de persones que fa el viatge, horaris de sortida i arribada i preus dels viatges). A continuació tens algunes adreces que us poden ser útils:\n· Estació de trens de Lleida\n· Autobusos de Lleida\n- Allotjament: Nom de l’hotel o casa de colònies i adreça, preu de la pensió completa, total de diners que valdrà l’estada. Aquí tens algunes adreces que us poden ser útils:\n· Turisme familiar\n· Turisme per a tothom\n· Cases de colònies de Catalunya\n· Hotels de Catalunya\n- Activitats: Excursions i/o visites turístiques que fareu durant els 3 dies, explicades i il·lustrades amb fotografies.\nPer trobar aquesta informació només cal que busquis a Google “què es pot fer a... (lloc triat)”.\n- Pressupost total: Fer una taula on es recullin totes dels despeses del viatge. En aquest pressupost s’ha d’incloure el preu del transport, l’allotjament, els àpats i les diferents activitats. Hauríeu de vigilar que el preu del vostre viatge no superi els 500 euros/persona.\n- Valoració del treball: Haureu de donar la vostra opinió sobre el treball: explicar si us ha agradat fer-lo, què heu après, si us ha servit per alguna cosa, què canviaríeu... Tot allò que se us acudeixi relacionat amb l’elaboració del treball i amb el resultat final.\n- Bibliografia: Llocs web que heu utilitzat per a la realització del vostre treball.\nUn cop acabat el treball haureu de tenir en compte els següents detalls:\n- Posar capçaleres i paginar.\n- Revisar que no us hagueu deixat res.\n- Comprovar que estigui correctament il·lustrat.\n- Revisar l’ortografia i la redacció.\n- Guardar-ho al pen i a la xarxa de l’escola.


Es disparen la incidència i les hospitalitzacions a tot Espanya - À Punt\nEs disparen la incidència i les hospitalitzacions a tot Espanya\nMés de la meitat de la població ja té la pauta de vacunació completa\n19 de juliol 2021 - 20:03\nEl coronavirus continua creixent a Espanya, que ha registrat més de 61.000 nous casos positius des de divendres i 8.105 des d’ahir.\nAixí, hui dia la incidència acumulada per cada 100.000 habitants ha pujat fins als 599,69 de mitjana a Espanya. A més, la doctora María José Sierra, cap d’àrea del Ccaes, ha assenyalat en una roda de premsa que les previsions són que augmente aquest indicador perquè la incidència acumulada a set dies és superior al 50% de la acumulada a 14 dies, concretament 323,98.\nA la Comunitat Valenciana la incidència acumulada ha crescut més de 50 punts, passant de 432,44 casos per cada 100.000 habitants a 14 dies de divendres passat fins als 484,76 de hui. La incidència a set dies ha pujat també, més de 30 punts, passant de 228,76 a 253,3.\nAmb aquestes dades, ha indicat Sierra, set comunitats autònomes estan actualment per damunt dels 500 casos d’incidència acumulada a 14 dies, és a dir, en risc extrem. Les que tenen una incidència més alta són Catalunya, Castella i Lleó i Navarra, que estan per damunt dels 800 casos per cada 100.000 habitants.\nSierra ha explicat que també preocupa el percentatge de positivitat, que ha superat el 15% de mitjana a l’estat espanyol, quan a principis de juliol estava en el 5%. Això es deu al fet que algunes comunitats autònomes freguen o inclús superen el 20%. A la Comunitat la positivitat s’ajusta a la mitjana i és del 15,93%.\nSierra ha recalcat que l’impacte de la hospitalització i els ingressos a l'UCI no és tan alt com en altres onades, ja que, gràcies a la vacunació, el percentatge de persones positives que ingressen és molt menor. Així i tot, aquest dilluns hi ha un 65% més de persones ingressades a tot Espanya que dilluns passat, un 45% més a les unitats de cures intensives. Concretament hi ha 6.482 persones ingressades, 1.039 a les UCI, que suposen un 5,4% i un 11,4% d’ocupació, respectivament. A la Comunitat Valenciana, on també s’ha registrat un gran augment de les hospitalitzacions, els percentatges d’ocupació són del 4,91% en planta i del 8,41% a les UCI.\nDesigualtat per edats\nSierra ha posat l’accent diverses vegades en les grans diferències si s’observen les dades desagregades per edats, i és el grup de persones menors de 40 anys el que registra major augument tant de contagis com d’hospitalitzacions i també de positivitat. Malgrat això, ha recordat que la resta de grups d’edat també estan experimentant una pujada en tots els indicadors epidemiològics i que ningú pot abaixar la guàrdia.\nMés de la meitat de la població amb pauta completa\nMés de la meitat de la població espanyola està vacunada amb una pauta completa de vacunació, concretament el 50,7%. Així ha informat la secretària d’Estat de Sanitat, Silvia Calzón, en la mateixa roda de premsa.\nSegons Calzón, Espanya és el tercer país de la Unió Europea en arribar a aquest objectiu i un dels primers del món, però això no pot frenar el ritme de vacunació, perquè s’ha de continuar assolint la resta d’objectius: arribar als 25 milions de persones amb pauta completa abans que acabe aquesta setmana i al 70% de la població espanyola en acabar el mes d’agost. Després, ha afegit, caldrà seguir augmentant la cobertura vacunal per a aconseguir controlar la pandèmia.


4 centres docents d’Andorra competeixen per la UdA a la Lliga de Debat de Secundària i Batxillerat de la Xarxa Vives - Xarxa Vives d'Universitats\nParticipen els equips de l’Escola Andorrana de batxillerat, Col·legi Sant Ermengol, Colegio español María Moliner i Lycée Comte de Foix (Andorra la Vella)\n4.3.2021. La Universitat d’Andorra (UdA) celebra divendres 5 de març la fase classificatòria de la Lliga de Debat de Secundària i Batxillerat 2021 de la Xarxa Vives. En la competició participaran 27 alumnes de secundària i batxillerat de l’Escola Andorrana de batxillerat, Col·legi Sant Ermengol, Colegio español María Moliner i Lycée Comte de Foix (Andorra la Vella).\nCada equip participant en la fase classificatòria de la UdA realitzarà un total de 3 debats entorn al tema central de la competició, «És compatible el creixement global de l’economia amb el respecte al medi ambient?». L’alumnat participant haurà de ser capaç de mostrar-se tant a favor com en contra del tema, atès que la posició que hauran de defensar canviarà en cada debat. Els debats tindran una durada de 16 minuts i es realitzaran en sales virtuals.\nL’equip guanyador representarà a la UdA en la fase final de la Lliga de Debat de Secundària i Batxillerat de la Xarxa Vives, que tindrà lloc del 13 al 23 d’abril i enfrontarà als 15 equips classificats a les fases locals prèvies organitzades per les universitats Abat Oliba CEU, d’Alacant, d’Andorra, Autònoma de Barcelona, Barcelona, de Girona, Internacional de Catalunya, Jaume I, de Lleida, Miguel Hernández d’Elx, Politècnica de València, Pompeu Fabra, Rovira i Virgili, de València i de Vic – Central de Catalunya.


About: Pantera Rosa\nLa Pantera Rosa és un personatge de ficció creat per Friz Freleng. Inicialment havia d'acompanyar només la seqüència del títol de l'obertura de la pel·lícula de Blake Edwards, La Pantera Rosa, que tractava sobre el robatori d'un diamant amb aquest nom però va tenir èxit i va aparèixer a més llargmetratges, fins que va acabar protagonitzant la seva pròpia sèrie de dibuixos animats, The Pink Panther Show. Han aparegut posteriorment articles de marxandatge centrats en ella. També és conegut com a Nathu i Pangu a l'est i el sud d'Àsia, i com Paulchen Panther (petit Paul, la pantera) a Alemanya.\nLa Pantera Rosa és un personatge de ficció creat per Friz Freleng. Inicialment havia d'acompanyar només la seqüència del títol de l'obertura de la pel·lícula de Blake Edwards, La Pantera Rosa, que tractava sobre el robatori d'un diamant amb aquest nom però va tenir èxit i va aparèixer a més llargmetratges, fins que va acabar protagonitzant la seva pròpia sèrie de dibuixos animats, The Pink Panther Show. Han aparegut posteriorment articles de marxandatge centrats en ella. També és conegut com a Nathu i Pangu a l'est i el sud d'Àsia, i com Paulchen Panther (petit Paul, la pantera) a Alemanya. La sèrie respecta els requisits inicials: és un personatge mut, acompanyat per la música de Henry Mancini i que es caracteritza per l'elegància i la comicitat. (ca)\nLa Pantera Rosa és un personatge de ficció creat per Friz Freleng. Inicialment havia d'acompanyar només la seqüència del títol de l'obertura de la pel·lícula de Blake Edwards, La Pantera Rosa, que tractava sobre el robatori d'un diamant amb aquest nom però va tenir èxit i va aparèixer a més llargmetratges, fins que va acabar protagonitzant la seva pròpia sèrie de dibuixos animats, The Pink Panther Show. Han aparegut posteriorment articles de marxandatge centrats en ella. També és conegut com a Nathu i Pangu a l'est i el sud d'Àsia, i com Paulchen Panther (petit Paul, la pantera) a Alemanya. (ca)\nPantera Rosa (ca)


Halar és menjar – La veu d'Àfrica\n11 desembre 2018 Comentaris tancats a Halar és menjar Alimentació\nHalar és menjar\nJosep Juanbaró, info@sdrca.barcelona – SDRCA – Les Corts – 15 de desembre de 2018\nUna de cada 9 persones passa gana al món (16 de setembre de 2017, 12 de setembre de 2018), però l’obesitat i el sobrepès són l’altra malnutrició. L’obesitat és la nova epidèmia inesperada a l’Àfrica (7 de febrer de 2018) encara que un terç dels aliments del món es perdin o es malbaratin (9 de desembre de 2018)\nEl Diccionari normatiu valencià posa les coses al seu lloc. Gana és el desig de menjar. Fam és el patiment general produït per l’extrema escassesa d’aliments. Sobrepès és l’excessiva acumulació de greix en el cos. Obesitat és la malaltia que consistix en l’augment patològic del greix del cos en una persona, que provoca un pes superior al normal.\nL’ACNUR i La Caixa llancen un pla de nutrició per a refugiats (28 de setembre de 2017). Més calor, més sequera, més fam (31 de març de 2018). La FAO firma a València una declaració contra la fam (21 d’octubre de 2017)\nNutrició és el conjunt de processos per mitjà dels quals els éssers vius utilitzen l’energia i la matèria del medi que els envolta per a transformar-la en la seua pròpia matèria viva. Malnutrició és l’estat nutricional anormal causat per una alimentació desequilibrada en quantitat o en qualitat.\nACNUR ajuda tots els refugiats de tot el món. La FAO és l’organització de les Nacions Unides per l’Alimentació i l’Agricultura\nPrevious Post:Espanya africana\nNext Post:Congo exbelga


COSTUMARI DURBÀ: 2013\na 22:27:00 0 Comentaris Temes Costums que tornen\nEs coneix popularment amb el nom de “la Hoja”, així, en castellà, com la informació que conté; i és una publicació ben senzilla on s’explica el discórrer religiós del poble de torn, ja se sap: salutació de l’arquebisbe, horari de les misses, salms, articles d’opinió amb un marcat caràcter moralitzador… És, en essència, una mostra de regularitat i constància religiosa. Però té, malgrat això, un futur incert, que guaita de reüll els viaranys de la fe en l’actualitat, sens dubte més foscos i més camuflats, de vegades, fins i tot, capaços d’endinsar-se en edificis civils i en discursos de caràcter públic. El full parroquial, en qualsevol cas, continua avui en circulació, en paper i a color, i crida l’atenció que encara és repartit casa per casa, a mode de ban, sempre per dones d’avançada edat. Per dones, mai per homes, és clar, com si es tractara d’una reproducció del vell model familiar segons el qual aquest servei a la comunitat era, és, exclusivament femení. Faltaria més. “La Hoja”, per això i, evidentment, per algunes altres raons és una publicació anacrònica, mantinguda més com un rutina pròpia d’una generació que com una autèntica mostra de fidelitat cap a Déu. Tot i això, la rep qui la demana, és a dir, en certa mesura, és un document privat, perquè així és la fe: privada. En absolut, pública, malgrat els intents de traslladar-la dels faristols eclesiàstics als faristols institucionals. Amb una clientela envellida, a més a més, fa tota la impressió de ser un dels últims reductes d’un passat on la doctrina catòlica anava molt més enllà de les quatre parets d’un centre parroquial, per descomptat indiferent i allunyada dels menesters del present. I evidentment en la llengua de Cervantes, malgrat que els receptors són majoritàriament valencianoparlants. La intenció és clara, tanmateix: el missatge de Déu ha de quedar ben clar.\na 16:36:00 0 Comentaris Temes Costums que s'acaben\nDetall d'un mosaic original\nEs tracta d’un paviment que tingué molta presència en aquestes terres durant la primera meitat del segle XX. Eren pisos tessel·lats, és a dir, fets o muntats amb tessel·les, aquestes peces menudes de marbre, terra cuita o vidre que servien per a fer un mosaic. En un principi, eren senyal de benestar econòmic, sinònim de luxe, més encara si eren de la casa Nolla, una fàbrica ubicada a Meliana (l’Horta Nord) el propietari de la qual era el català Miquel Nolla Bruixet, ves per on el rebesavi de l’actual alcaldessa de València, Rita Barberà Nolla. Més tard, no obstant això, es van generalitzar fins a convertir-se en un article de casa popular. I així fins que van decaure en benefici de materials més senzills, menys costosos i més fàcils de col·locar, com ara el terratzo o el gres. Les tessel·les, tot i això, s'han convertit avui en un producte cercat per la seua bellesa i originalitat, i han passat de ser menyspreades o soterrades a ser venerades i restaurades en cases particulars i edificis institucionals, no debades encara són moltes les llars que contenen aquest tipus de sòl, un exemple de bon gust els orígens del qual es remunten als romans, que ja construïen mosaics amb aquestes peces. Conegudes com a rajoles hidràuliques pel seu procés de fabricació –les peces en qüestió es comprimien i s’endurien dins l’aigua-, també rebien la denominació comuna de canyamàs o canyamaso, un terme derivat de canemàs que en sentit figurat designa el fons sobre el qual es desenvolupa un brodat, un dibuix, un escrit, etc. Producte del passat, compten actualment amb el valor del temps, mostres excel·lents de riquesa artística, testimonis d’una concepte més prompte desfasat del que suposa tindre un habitatge per a tota una vida, amb l’inequívoc sabor de les coses d’antany, duradores, fetes amb paciència, de qualitat, sense dubte per a sentir-se’n satisfet.\na 10:38:00 1 Comentaris Temes Costums que es mantenen


ACN Sant Pere de Ribes 13-10-2020 20:01 Lectures 2828\nAdif preveu restablir el trànsit ferroviari per ambdues vies al trajecte Sitges-Vilanova i la Geltrú dimecres al matí. El servei està alterat des del diumenge per un esvoranc produït per la pluja, que ha obligat a circular per via única i a reorganitzar els serveis de les línies R2 sud de Rodalies i R13, R14, R15, R16 i R17 de Regionals. L'esvoranc afecta un tram d'uns quinze metres a la via direcció Barcelona. Adif aplica 900 metres cúbics d'escullera per protegir la plataforma ferroviària i un cop es restableixi el servei analitzarà si calen actuacions addicionals. Renfe tornarà al calendari habitual de trens si Adif acaba a temps les obres, però atesa la “complexitat dels treballs” mantindrà el dispositiu alternatiu d'autocars.\nAixí, en cas que Adif no pugui acabar la reparació a temps es mantindrà la programació d'aquest dimarts amb autobusos complementaris a Vilanova.\nEls trens de l'R2 sud que comencen o acaben a Vilanova ho faran a Sitges. Puntualment i en funció de com evolucioni el servei alguns trens faran el recorregut habitual.\nEntre Sitges i Barcelona s'oferiran quatre trens per hora i sentit, i entre Sant Vicenç de Calders i Barcelona, dos serveis per hora i sentit. Els serveis regionals R13, R14, R15, R16 i R17 tindran l'oferta habitual. El servei d’autobusos alternatiu cobrirà el tram entre Vilanova i Sitges.\nPel que fa als trens de mercaderies, si es recupera la circulació per les dues vies es podrà reprendre el trànsit habitual i en cas de mantenir la situació de via única circularien un tren per hora i sentit a partir de les deu del matí.


Després d'esmorzar, trobada amb el guia local de parla castellana i visita de la capital eslovena, Ljubljana. Durant la visita a peu pujarem al castell de Ljubljana per a gaudir de les vistes sobre la ciutat. Baixarem per un altre camí fins al barri antic i passejarem per la plaça principal, la plaça de congressos, i també coneixerem diversos ponts de la ciutat, entre ells: Pont Triple, Pont del Carnisser i el Pont dels Dracs.\nDesprés de la visita, sortida cap al món càrstic subterrani per a visitar les Coves d'Skocjan que formen part del patrimoni de la UNESCO. Durant una visita d'aproximadament 2 h veurem la cova subterrània coneguda més gran del món, diverses cascades i formacions càrstiques: l’Orgue –un conjunt de formacions que emulen la forma d'un orgue- i la "Cova dels murmuris".\nEn sortir de l'engorjat, tornarem a peu fins a Bled i continuarem amb la visita del poble: pujarem al castell de Bled, per a gaudir de la millor vista del llac, del poble de Bled i de la regió de Gorenjska. En l'exposició del museu coneixerem el desenvolupament històric de Bled, la seva cultura i població.\nUna vegada a baix, gaudiran d'un passeig en el vaixell típic, anomenat "pletna" que ens portarà fins a l'illa de Bled. En tornar de l'illa, temps lliure per a gaudir de Bled. Recomanem degustar diferents tipus de pastís, entre ells "potica"; un pastís típic eslovè, o "kremsnita", el pastís típic de Bled. Sopar i allotjament a Bled.\nDesprés d'esmorzar, trasllat fins a l'altiplà de Pokljuka per fer una caminada pel 'carrer més bell de cabanes de pastors' a les pastures de Zajamniki. És una de les muntanyes més fotografiades del Parc Nacional de Triglav. Continuació cap a Uskovnica, on en un refugi podrem menjar plats típics.\nBaixada de la muntanya d'Uskovnica fins a la vall de Mostnica i el llac de Bohinj, el llac natural més gran d'Eslovènia. El llac Bohinj es troba en una vall glacial i comprèn gairebé 100 milions de metres cúbics d'aigua. A l'estiu, la temperatura de l'aigua puja a 22 °C. El llac és perfecte per a activitats aquàtiques durant tot l'any, des de nedar, navegar en bot, practicar surf de vela, etc. Per això recomanem portar una tovallola i banyador per a aprofitar del temps lliure al llac. Al final de la tarda, trasllat fins a Bled. Sopar i allotjament a Bled.\nDesprés d'esmorzar, caminada per una de les valls més pintoresques, la vall de Tamar. Des de l'hotel anirem cap a la reserva natural de Zelenci i després pels prats i boscos fins a Planica, on hi ha una estació d'esquí nòrdic. Una vegada a Planica, el camí ens portarà cap a les muntanyes més altes per un terreny suau. Després arribarem a Tamar, la vall dins del Parc Nacional Triglavi envoltat per les muntanyes de Sleme, Mojstrovka, Jalovec i Ponce. Al final de la vall hi ha un refugi alpí on podrem menjar per a recarregar les piles. Opcionalment, podrem pujar a la font Nadiza –aprox. una hora més de caminada– la font principal de les aigües de Zelenci. Retorn per la vall fins a Planica. Des de Planica, trasllat de tornada a Kranjska Gora. La resta del dia lliure a Kranjska Gora. Sopar i allotjament a Kranjska Gora.\nEsmorzar a l'hotel. Avui farem una caminada pels voltants de Kranjska Gora. Depenent del clima, les condicions dels camins i dels desitjos del grup, el nostre guia decidirà sobre la marxa on portarà al grup. Per prendre la decisió, tindrà en compte la condició física de tots els integrants del grup perquè tothom pugui gaudir d'una de les marxes més boniques al Parc Nacional Triglav. A la tarda, trasllat fins a Ljubljana i allotjament a Ljubljana.\nMés en aquesta categoria: CAMINANT PER LA VIA ALPINA - AUTOGUIAT »


PASTORAL OBRERA DE TERRASSA: 22/01/2019\nUn pas a tenir en compte...\nEl Parlament Europeu aprova una major protecció de la llibertat religiosa\nEl Parlament Europeu ha aprovat la figura "d'enviat especial de la Unió Europea per a la llibertat religiosa i de credo", com a resposta a la seva preocupació pel dràstic augment de la violació de la llibertat religiosa al món i la persecució dels creients que s'ha donat en els últims anys. Segons ha informat L'Osservatore Romano en la seva edició en italià del 16 al 17 de gener, el Parlament Europeu també va condemnar els atacs contra grups ètnics i religiosos davant l'augment de polítiques de presumpta "seguretat espiritual i social" posades en pràctica per diversos governs.\nAmb aquesta mesura, el Parlament Europeu ha demanat una major tutela dels drets religiosos i per això es va aprovar amb 576 vots a favor, 46 en contra i 73 abstencions, la figura d'Enviat Especial de la Unió Europea per a la Llibertat Religiosa.\nD'aquesta manera, els eurodiputats han condemnat el fet que alguns països hagin introduït o busquin aprovar lleis que prevegin penes severes o fins i tot la pena de mort per blasfèmia, conversió a altres credos o apostasia.\nDurant la discussió d'aquesta mesura es va subratllar que la violació de la llibertat religiosa està generalment en l'origen de les guerres i altres formes de conflictes armats, que acaben derivant en violacions de drets humans fins a arribar a genocidis.\nD'aquesta manera el Parlament Europeu posa en evidència que aquestes violacions de la llibertat de religió perjudiquen la democràcia, obstaculitzen el desenvolupament i repercuteixen negativament en la possibilitat de gaudir altres llibertats i altres drets fonamentals.\nL'Osservatore Romano explica en el seu article que amb aquesta resolució els estats membres es comprometen a reforçar la seva pròpia determinació en promoure la llibertat de religió o de credo per a tothom, així com l'obstinació de mantenir un diàleg obert, transparent i regular amb les Esglésies i les organitzacions religioses, filosòfiques i no confessionals.\nTambé mostra que el diàleg interreligiós i intercultural representa un punt de partida per progressar en altres àmbits i subratllen la importància que es pugui gaudir de llibertat de reunió i associació.\nEn el text adoptat pel Parlament Europeu es convida també de manera especial a les autoritats pakistaneses a garantir la seguretat d'Àsia Bibi, la dona catòlica recentment absolta després de nou anys a la presó i condemnada a mort per un suposat delicte de blasfèmia.\nEl Parlament Europeu ha aplaudit el treball desenvolupat pel representant especial de la Unió Europea per als drets humans, en matèria de religió o credo i recomana avaluar la possibilitat de substituir-lo per un grup de treball consultiu informal que reuneixi representants de les institucions dels estats membres responsables de la llibertat religiosa i de les institucions, així com representants i experts del Parlament Europeu, acadèmics i representants de la societat civil, incloses esglésies i altres organitzacions confessionals i no confessionals.\nEn la resolució se subratlla que les polítiques de la UE en el camp de la pau, la seguretat, la prevenció de conflictes, en el desenvolupament i la cooperació, es troben cara a reptes que poden ser solucionats amb la participació d'Esglésies, líders religiosos, acadèmics, comunitats i associacions religioses, així com organitzacions confessionals i no confessionals que representen a una part important de la societat civil.\nPer això s'han convidat al Consell i a la Comissió Europea a integrar objectius i activitats relacionades a la promoció i a la tutela de la llibertat de religió o de credo en la programació dels instruments de finançament que integren aquestes polítiques, així com eventuals altres instruments que puguin ser introductius en els àmbits pertinents després del 2020.\nPublicat per Pepe a 17:42\nUn article per pensar...


Paco Boya: “Aran ha de ser un referent sobre com revertir l''Espanya buidada”\nADMINISTRACIÓ CONSELH GENERAU\nEl nou síndic d’Aran, Paco Boya (UA), va prendre ahir possessió del càrrec i va fixar com a prioritat donar suport als que passen per dificultats econòmiques. Després del ple que el va investir amb majoria absoluta, va destacar la necessitat de “crear oportunitats” per evitar la despoblació i va afirmar que la Val s’ha de convertir en referent sobre com revertir-la.\nPaco Boya (UA) va prendre ahir possessió del càrrec com nou síndic d’Aran i va establir com a primera prioritat el suport als habitants de la Val que travessen dificultats econòmiques. “Són els hereus de la crisi”, va dir després del ple d’investidura i va destacar la necessitat de “crear oportunitats” per a la població com a mitjà per combatre la despoblació que afecta els municipis rurals i especialment els de muntanya. Boya va expressar la voluntat de convertir la vall en “un referent” sobre com revertir l’anomenada Espanya buidada.\n“La globalització fagocita pobles petits i els territoris de muntanya semblen condemnats a l’abandó. Això és un fet que hem de capgirar”, va afirmar el nou síndic, que en els últims anys ha dedicat a la despoblació rural bona part de l’activitat com a senador socialista i com a president de l’associació de municipis esMontañas. “Hem d’aconseguir un país just, capaç de crear oportunitats”, va recalcar.\nVa recalcar la voluntat de mantenir “el mateix to i intensitat” en les transferències al Conselh\nBoya, que va ser síndic per primera vegada entre els anys 2007 i 2011, va tornar a ser investit ahir amb els vots a favor de la folgada majoria absoluta d’Unitat d’Aran. Aquesta formació política, federada amb el PSC, va aconseguir nou dels tretze escons del Conselh a les eleccions del 26-M. Per la seua part, els quatre membres de CDA, a l’oposició, van votar la investidura de l’alcalde de Naut Aran, César Ruiz-Canela, que va oferir col·laboració al govern d’UA en qüestions com la negociació de transferències de la Generalitat. El fins ahir síndic, Carlos Barrera, va assistir a la sessió com a membre del públic després d’haver presentat la dimissió.\nEl ple d’investidura va aixecar una expectació inusual que va desbordar la sala de plens de la Casa deth Senhor d’Arròs i va obligar part del públic a seguir la sessió des de l’exterior. L’acte va comptar amb la participació de la delegada del Govern a Catalunya, la lleidatana Teresa Cunillera, que va apuntar que “l’Espanya buidada és un mitjà rural sovint espoliat”. L’acte va comptar també amb representants de la Generalitat i d’institucions aragoneses, així com de dirigents socialistes.\nCunillera: “L’N-230 és una ferida oberta de l’Estat”\nLes deficiències de l’N-230 i la necessitat de remodelar-la va ser un dels temes de fons durant el ple d’investidura i els discursos que el van seguir. Així, el portaveu de CDA, César Ruiz-Canela, va instar el nou síndic d’Aran a “aprofitar” les bones relacions amb el partit socialista per impulsar millores en aquesta carretera “si Pedro Sánchez és investit president”.\nLa investidura de Sánchez era una cosa en la qual ahir confiaven tant el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, com la delegada del Govern a Catalunya, Teresa Cunillera, tots dos presents al ple d’investidura. Aquesta última va reconèixer que la “vergonya” de l’N-230 “és una ferida oberta que interpel·la a l’Estat” i va assegurar que el Govern socialista en funcions “no ha deixat de treballar” per millorar-la. Per la seua part, el secretari d’administracions locals i relacions amb Aran, Miquel Àngel Escobar, va recalcar la voluntat de la Generalitat de “mantenir el mateix to, intensitat i resultat que en els últims anys” en la negociació de transferències al Conselh Generau després del canvi de govern de CDA a UA.


Sveastranda Camping Gullor Noruega - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRedalen, Gullor, Gullor, Noruega, 2836 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Sveastranda Camping està situat idealment a Gullor; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nSveastranda Camping també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Gullor. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent platja privada, pesca, parc infantil, esports d'aigua (no motoritzats). Si buscau un allotjament còmode i adequat a Gullor, faci de Sveastranda Camping la vostra llar.\nCal que informeu el Sveastranda Camping de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (193) Parelles (40) Viatgers en solitari (11) Famílies amb infants petits (44) Famílies amb infants grans (43) Grups (54)\nAllotjaments a Gullor


Les cinc claus de les dades de l’atur del tercer trimestre del 2021\nL’EPA del quart trimestre confirma l’auge de l’ocupació, malgrat les noves restriccions i impulsada per la campanya de Nadal\n27 de de gener del 2022. 12:55\nL’Enquesta de Població Activa (EPA) del quart trimestre del 2021 mostra la consolidada recuperació del mercat laboral de la crisi de la covid. Espanya ja té menys aturats i més ocupats no només que abans de la pandèmia, sinó també de la Gran Recessió. No obstant, les xifres també revelen que, en diversos aspectes, l’ocupació continua sent precària o en falta per a parts importants de la població. Amb indicadors preocupants en l’atur de llarga durada, llars amb tots els membres sense feina o elevats i creixents índexs de temporalitat. Aquestes són les cinc claus de les dades publicades aquest dijous per l’Institut Nacional d’Estadística (INE).\nOcupació: Espanya supera els 20 milions d’ocupats\nEl mercat laboral espanyol va consolidar aquest quart trimestre la simbòlica xifra dels 20 milions de treballadors en actiu. Des d’abans de l’esclat de l’anterior crisi financera, el 2008, no hi havia tanta gent ocupada a Espanya. El sector de serveis ha sigut el tractor d’aquest creixement, ajudat pel final de les restriccions en algunes de les seves activitats. No obstant, si bé Espanya ha recuperat els volums d’ocupació previs al coronavirus, no ha sigut així pel que fa a les hores treballades. És a dir, hi ha més ocupats, però l’activitat i hores efectives de treball que aquests exerceixen són, en conjunt, més baixes. Sinònim que l’economia encara no està als mateixos nivells que abans del virus. Les dades publicades aquest dijous mostren que les hores efectives de treball estan en augment, però encara són el 3,8% inferiors al tancament del 2019.\nQuatre de cada 10 nous ocupats són temporals\nLa lletra petita darrere d’aquests 840.600 nous llocs de treball creats durant tot l’any és que quatre de cada 10 nous assalariats tenen un contracte temporal. Les altes dosis de temporalitat continuen caracteritzant l’ocupació a Espanya, ja que són les més altes d’Europa i afecten un de cada quatre assalariats (25,4%). Si bé la temporalitat s’ha reduït durant la crisi de la covid i és actualment menor que en l’últim trimestre del 2019 (26,1%), continua sent la més alta de la Unió Europea. I afecta especialment els més joves, fins al punt que el 55,4% dels menors de 30 anys tenen un contracte eventual.\nBaixada històrica de l’atur, però no el crònic\nL’atur va tornar a finals del 2021 a la casella del 2008, amb una reducció de l’atur de 616.000 persones en els 12 últims mesos, fins a un total de 3,1 milions d’aturats. O una taxa del 13,3%. És el nivell més baix de l’última dècada, des d’abans de la Gran Recessió. I la baixada va ser igual entre homes i dones, corregint la bretxa (en detriment d’elles) produïda durant els primers mesos de covid. No obstant, l’atur de llarga durada i el nombre de llars amb tots els membres a l’atur segueixen en nivells molt superiors als de fa 10 anys, malgrat que han millorat en els últims mesos. A Espanya hi ha 1,09 milions de cases en què tots els membres no tenen feina i en la meitat no entra cap ingrés.\nCatalunya ha seguit durant l’últim any la línia de creixement marcada al conjunt d’Espanya i aquest 2021 va ser el territori que va liderar la caiguda de l’atur, per sobre de Madrid i Andalusia. Aquest es va reduir l’últim any en 142.500 persones, fins a un total de 395.400 aturats a tot Catalunya. Això deixa la taxa d’atur catalana en el 10,2%, tres punts per sota de l’espanyola.\nPel que fa a l’ocupació les províncies catalanes també van ocupar posicions ‘top’. En el quart trimestre del 2020 ha creat 157.500 nous llocs de treball, fins a un total de 3,49 milions de catalans en actiu. És el seu nivell d’ocupació més alt des del 2008. Catalunya ha creat 1,5 vegades més ocupació que la Comunitat de Madrid, l’altra gran locomotora econòmica de l’Estat. I és que Catalunya va ser la segona autonomia que més ocupació va crear, només superada per Andalusia. En termes relatius van ser les Canàries la regió que més ocupats va guanyar el 2021.\nEl teletreball s’estabilitza, les hores extres pugen\nEl teletreball ha frenat la tendència a la baixa durant l’últim trimestre de l’any, després de l’operació tornada a l’oficina que havien fet moltes empreses en els mesos precedents. Actualment el 7,9% dels ocupats, uns 1,5 milions, treballen més de la meitat dels dies de la setmana des del domicili. Una proporció que ha anat disminuint en els últims mesos, des del pic del 16,2% assolit durant el segon trimestre del 2020. Tot i que continua sent significativament superior als nivells de teletreball previs a la covid, quan només el 4,8% dels ocupats teletreballaven habitualment.\nLes hores extres, per la seva banda, estan disparades i superen els nivells del 2019. Malgrat que, en conjunt, es treballen menys hores a Espanya de les que es treballaven abans de la covid, en determinats sectors l’activitat està disparada i els allargaments de jornada han augmentat. A tancament d’any es treballaven 6,3 milions d’hores extres a la setmana; davant els milions que es treballaven el 2019. De totes les hores extraordinàries realitzades, les empreses no van pagar-ne el 45%.


La potència reflectida per l’antena, per Lluís del Molino EA3OG\nLluís, de què ens parlaràs aquesta nit?\nL’altre nit a l’altra ràdio, vam parlar de que les pèrdues que es produeixen al cable coaxial augmenten lleugerament quant el cable coaxial no n’està ben adaptat, però he comprovat que regna una gran confusió entre el que són les pèrdues al dielèctric del cable coaxial i la potència reflectida per una antena mal adaptada, que es retornada cap al transmissor. Molta gent es pensa que aquesta potència reflectida per l’antena també es perd i no es així.\nDoncs si no és perd, explica’ns què passa amb la potència reflectida?\nLa potència reflectida, si utilitzem un acoblador i adaptem bé l’antena al transmissor, quant en realitat al cable hi ha per exemple una relació de ones estacionàries de 3:1, aquesta potència reflectida no es perd, encara que aquesta ROE 3:1 suposi que l’antena reflecteixi el 25% de la potència. Però per aclarir el procés de la reflexió de la potència a una antena mal adaptada i que dona lloc a la formació d’ones estacionàries, anem ara a suposar que el cable coaxial no té pèrdues i es perfecte, com si el dielèctric del cable coaxial fos l’aire.\nAixò es una situació hipotètica i que no es deu donar a la pràctica, suposo\nBé, no t’ho pensis tant, perquè si col·loques un cable coaxial molt curtet fins a l’antena, doncs es com si fos perfecte, perquè les pèrdues són mínimes, pràcticament inexistents.\nBé, doncs ja tenim un cable coaxial “perfecte” amb una antena “imperfecta”. Ara què passa?\nDoncs imaginem que tenim un transmissor que envia 100 W a un acoblador d’antena amb ROE 1:1, ben adaptat, i després de l’acoblador tenim un cable coaxial llarg fins a la antena amb una ROE de 3:1, que representa que el transmissor torna un 25% de la potència reflectida de tornada cap el transmissor. A l’antena es radien 75 W i tornen 25 W cap a baix, cap a l’antena.\nQuè passa amb aquests 25 W reflectits per l’antena?\nSi l’acoblador està ben adaptat, aquest 25 W son tornats per l’acoblador cap a l’antena una altra vegada per a que siguin radiats en el següent cicle. Els 25 W tornen cap a l’antena. Mirall.\nAra seran radiats aquests 25 W?\nCompletament no, perquè el 25% d’aquests 25 W tornaran a ser retornats cap el transmissor, la qual cosa vol dir que ara seran radiats altres 18,75 W més per l’antena i tornaran cap el transmissor 6,25 W reflectits per l’antena.\nQuan arribin aquest 6,25 W al acoblador, seran retornats completament cap a l’antena?\nEfectivament, aquest procés es repetirà moltes vegades fins que han estat radiats completament els 100 W per l’antena, de forma que mai el transmissor se’n assabenta de que li tornen un 25% del W de la potència des de l’antena, perquè l’acoblador els torna como un mirall. Si mirem els totals, cap a l’antena viatgen 132 W, tornen reflectits 32 W i s’han radiat els 100 W inicials tal com estava previst, gràcies a que el cable era perfecte. Això es tot.


Veïns del Gòtic acusen la Generalitat de no mantenir la seva finca | betevé\nLa Generalitat va passar a ser propietària de la finca, situada al Gòtic, perquè la propietària no va deixar herència\nRedacció | diumenge, 31 de març del 2019, a les 10.15\nEls veïns del carrer de n’Arai, al Gòtic, ja en tenen prou. La seva situació es fa cada vegada més insostenible. L’administrador actual de la finca és ara mateix la Generalitat, ja que ningú no va reclamar l’immoble quan la propietària va morir l’any 2002. És el que es coneix com a herència intestada. Els veïns, molts d’ells amb 30 o 50 anys d’antiguitat a l’edifici, van començar a patir un reguitzell de situacions angoixants. D’entrada els contractes de lloguer es van extingir i la Generalitat els ha anat renovant mes a mes. Per als veïns, com l’Elisabet Castilla, aquest horitzó tan curt del contracte no els deixa dormir tranquils i demanen que l’administració catalana els ofereixi contractes més estables i de llarga duració. L’Elisabet també apunta una altra anomalia. Segons ella se’ls va dir que no podrien optar a cap tipus de contracte que no fos el mensual però segons informes jurídics de l’Ajuntament la Generalitat els podria oferir un lloguer a llarg termini.\nUn altre dels factors desestabilitzants per als veïns és la figura de l’administrador. Aquest, denuncien, fa temps que no els fa cap reparació i ells mateixos s’han d’arreglar la majoria de desperfectes.\nUn tercer actor, la Fundació Hospital Clínic\nLa situació d’incertesa que viuen els veïns s’ha vist agreujada en els darrers anys per l’aparició d’un hereu de millor dret. Es tracta de la Fundació Hospital Clínic, que, segons els veïns, es troba en litigis amb la Generalitat per la titularitat de l’edifici però no saben en quin punt es troba aquesta batalla legal. Creuen que l‘actual situació de deixadesa que pateixen està relacionada directament amb aquesta situació i se senten desemparats. Aquest dilluns a les 16 h els inquilins de l’edifici del carrer de n’Arai tenen una reunió amb la Generalitat per veure si poden desencallar aquesta situació.