EL PATI d'Igualada: de febrer 2014\nTALLERS DEL PATI: JUNGLE SPEED\nPenses que ets el més ràpid de la jungla? Demostra-ho agafant el tòtem abans que els teus rivals. ¡Unga, unga!\nJungle speed és un divertit joc de símbols tribals en què poden arribar a jugar fins a 80 persones (bé, això almenys és el que diu el fullet d'instruccions però jo crec que no hi ha tantes cartes ...)\nEns trobem davant un joc ideal per a festes i grups nombrosos de jugadors als quals els vingui de gust riure una estona. La diversió amb el joc està assegurada i les rialles no faltaran quan juguis a ell. Si no ho has provat mai no dubtis a fer-ho quan tinguis oportunitat. Quan juguem a aquest joc és de les poques vegades que se senten rialles a la cova, el normal sol ser que se sentin els crits dels incauts que acaben allà ...\nJugabilitat: Alta. És un joc molt simple que enxampa la primera encara equivocar-se és també una part important del joc i passa més del que us podeu imaginar.\nEstratègia: Realment en aquest joc no hi ha estratègia tan sols ens podem fiar dels nostres reflexos per agafar el tòtem abans que els altres jugadors.\nDurada sobre 20 minuts segons quants jugadors sigueu.\nJugadors de 2-80 encara que segur que amb un màxim de 8 jugadors us ho passeu millor.\nPublicat per Pati Igualada a 22:14\nEtiquetes de comentaris: TALLERS DEL PATI\nMOLTA ACTIVITAT EN EL PATI\nA punt d'acabar amb aquesta llarga tongada d'efervescents activitats del Pati d'aquest mes de febrer, és moment de posar-nos al dia de tot el que ha passat en aquestes últimes setmanes i actualitzar el calendari de cara als propers esdeveniments de la nostra associació cultural.\nDesprés de l'exitosa Pati-night del mes de gener, vam tenir l'oportunitat de ser protagonistes d'una nova col·laboració amb Abacus. Com ja sabeu, cada primer dissabte de mes, realitzem els Tallers del Pati, on convidem a tot aquell qui assisteixi a l'Abacus del carrer Santa Caterina d'Igualada, a conèixer un nou joc del seu stock.\nPassats set dies, vam recuperar novament una activitat que en la seva primera edició va tenir molt bona acollida: el taller de pintat de miniatures.\nReunits a La Galleda, una instal·lació municipal que ens cedeix l'Ajuntament d'Igualada, vam poder pintar les nostres pròpies minis al nostre gust. Grans i petits, van agafar els pinzells per donar color a les figuretes que portaven de casa. Un molt bon matí acompanyats de bons artistes!\nI la Pati-rol, una de les activitats que ja podem considerar consolidades dins el calendari del Pati.\nIniciàvem el mati amb les ja tradicionals partides de la Societat Pathfinder, aconseguint reunir 3 taules ben farcides d'exploradors afamats d'aventures.\nCal agrair l'organització dels membres de la Societat Pathfinder Barcelona, per tenir cura de que tot rutllés a la perfecció. Ens ho vam passar de conya!\nA la tarda...més Pathfinder, juntament amb una curiosa partida de Mouse Guard i una iniciàtica en l'ambientació de Star Wars. Totes tres, també, amb bon resultat i molta diversió. De fet, és el que busquem: passar-ho bé i convidar a tota aquell interessat en conèixer el món dels jocs de rol a que vingui a participar de la Pati-rol.\nY ara... Doncs carregar piles per la Pati-night del dissabte 22!\nA partir de les 22h, ens trobareu novament a La Galleda (Plaça Sant Miquel, Igualada) amb partides de rol i jocs de taula. Només cal que ens aviseu de la vostra assistència deixant un comentari en aquest blog, o via facebook o entrant al nostre fòrum.\nPublicat per Pati Igualada a 21:47\nEtiquetes de comentaris: ACTIVITATS, PATHFINDER SOCIETY, PATI-NIGHT, PATI-ROL, TALLERS DEL PATI\nCAMPIONAT DE CARCASSONNE A MANRESA\nDijous 13 de febrer - 21h - Cafè-Teatre la Peixera\nUs sona aquest ninot ?\nSegurament l'haureu vist en els ambients on es tracta de jocs de taula.\nSe'n diu un Meeple (pronunciar mípel), i ara s'ha tornat en tot un símbol dels jocs de taula.\nDoncs aquest meeple va veure la llum amb el joc Carcassonne, que ha arribat a ser una fita en la historia dels jocs de taula.\nEn aquest joc, els jugadors aniran muntant el tauler de mica en mica, col·locant fitxes de paisatge sobre la taula, creant així ciutats, camins i camps, dels quals intentaran apropiar-se col·locant-hi els seus meeples.\nTota la tàctica resideix en saber com col·locar les fitxes de terreny (be per a afavorir les meves propietats, be per a bloquejar el desenvolupament dels altres), però també a on i quan utilitzar la meva gent (ah, no us ho he dit però meeple ve de "my people"... sempre va be saber coses així per fer-se el xulo amb els col·legues :p ). Clar, perquè només en tenim 7 per tota la partida, i un cop col·locats en ciutats o camins, no els recuperarem fins que es tanquin aquests llocs.\nTambé haurem de decidir si ens desenvolupem sol, o amb un altre jugador o si surt més a compte fastiguejar els altres. Tot i que, al final, per guanyar, haurem de fer una mica de tot, aliant-nos momentàniament amb un per després col·laborar amb un altre.\nAh, i no us parlo de l'estrès mentre espereu de que us surti LA fitxa que us permeti fer la súper martingala del segle...\nBe, si aquesta presentació breu us ha despertat les ganes de saber-ne més us proposo, per una banda, 2 llocs amb més informacions sobre el joc :\n- un video amb l'Oriol Comas,\n- i un blog d'un amic de Manresa,\n... i per una altra banda, us invito a anar a Manresa justament aquest dijous, on la gent del CAE organitzen el 6è Campionat de Carcassonne de la llum. Comença a les 9 del vespre i és al Cafè-Teatre La Peixera. Això sí, per als que ja coneixeu el joc, compte que juguen amb 3 variants que van crear ells mateixos. Però ho teniu tot perfectament explicat en la mateixa pàgina del CAE.\nI, evidentment, us esperem a la propera Patinight (dissabte 28 d'aquest mes a la Galleda) i a la Patitrobada (dissabte 15 de març) per jugar-hi.\nPublicat per Ribouldingue a 23:06\nEtiquetes de comentaris: ACTIVITATS, JOCS DE TAULA, RECOMANEM...


pràctiques Estudiar a l'estranger concurs voluntariat pràctiques a l'estranger habitatge estranger L'Hospitalet de Llobregat ofertes de treball a l'estranger Idiomes beques emprenedoria ajuts cultura solidaritat estiu lloguer tallers trobar feina educació universitat europa premis Santa Coloma de Gramenet estudiants art formació cooperació casal treball formació ocupacional ofertes de treball Badalona participar feina Voluntariat a l'estranger Treballar a l'estranger recerca cursos mobilitat europea\n29/01/2018 - 13:10\nAutònoms: els grans canvis en impostos i Seguretat Social en 2018\nAmb l'entrada en vigor de la nova Llei d'Autònoms, aquest tipus de professionals enfronten un dels anys amb més canvis a nivell fiscal dels últims temps. Anem a recopilar a continuació les principals modificacions a nivell impositiu, i en relació amb les despeses en la Seguretat Social. Dos de les partides que més modificacions sofreixen, i que més afecten directament a la butxaca dels autònoms en 2018.\nA nivell impositiu, les principals modificacions que afecten a deduccions fiscals en aquest any són:\nAssegurances per malaltia. Els autònoms amb segur per malaltia, així com els de el seu cònjuge o fills menors de 25 anys poden deduir-se la despesa. El màxim és de 500 euros per persona, i el límit 4 persones. El que significa que la llei permet deduir-se la despesa de fins a 4 persones en assegurances de salut, és a dir, 2.000 euros.\nRebuts de llar. Una de les mesures millor acolliments. Els autònoms que treballin des del seu propi domicili podran deduir-se fins a un 30% de les despeses en subministraments de la llar, com a llum, telefonia o aigua. Per a això, es realitza una proporció entre els metres totals de l'habitatge i els empleats a l'activitat professional.\nDespeses de manutenció. Aquells autònoms que mengin en un restaurant podran deduir-se la despesa. Sempre que es realitzi mitjançant pagament electrònic i se sol·liciti la factura corresponent, els autònoms poden deduir-se fins a 26,67 euros al dia en menjar. En cas d'estar a l'estranger, la quantia màxima ascendeix a 48,08 euros.\nEls canvis en la Seguretat Social\nEn l'àmbit de la Seguretat Social, també s'han produït una sèrie de canvis que afecten directament als autònoms. Encara que no són imposats com a tal, la butxaca dels treballadors per compte propi es veurà augmentat, gràcies a l'engegada d'aquestes mesures:\nCotitzacions REPTA. Els autònoms poden abonar les seves quotes pels seus dies treballats i no pel mes sencer. A més, es poden donar d'alta i de baixa fins a tres vegades l'any natural, perquè puguin escollir en funció dels seus interessos. D'igual manera, es permet canviar la base de cotització fins a quatre vegades en el mateix exercici.\nRetards en els pagaments. S'ha reduït el recàrrec per retard en el pagament de les quotes. Concretament s'ha passat del 20% al 10% en els ingressos fora de termini en el primer mes.\nPluriactividad. Els autònoms que, al mateix temps, estiguin treballant com a assalariats no hauran de sol·licitar l'excés de cotització. Amb la nova llei, la devolució es realitza de forma automàtica, sense la necessitat d'haver de sol·licitar-ho.\nBonificació per cura de menors. L'edat màxima per obtenir una bonificació per la cura de menors passa als 12 anys. Les condicions en cas de maternitat, paternitat, acolliment o adopció també han millorat.\nContracte a familiars. Els autònoms que contractin a familiars de fins a segon grau per consanguinitat o afinitat (fins i tot parelles de fet) tindran una bonificació durant un any.\nJubilació. Els autònoms podran rebre el 100% de la seva pensió per jubilació i seguir treballant. El requisit és tenir, almenys, un empleat al càrrec.


Katie Holmes i Jamie Foxx se separen després de sis anys de relació\nL'actor ha estat vist en companyia de la model i cantant Sela Vave\nKatie holmes i jamie foxx ja no s’amaguen\nBarcelonaTan silenciosament com va començar ha acabat. Katie Holmes i Jamie Foxx han trencat la seva discreta relació després de sis anys junts, segons avança la revista 'People'. Els rumors sobre la possible ruptura van començar quan l'actor i productor musical va ser vist en companyia de la model i cantant Sela Vave en un club de Los Angeles. 'People' cita una font de la indústria musical que assegura que la parella es va separa al maig.\nHolmes, que es va separar de Tom Cruise el 2012, i Foxx van començar ha sortir l'any 2013, tot i que mai n'han parlat. El secretisme amb el qual han tractat la seva relació ha fet que gairebé no es tinguin fotos dels dos junts. De fet, l'única vegada que van posar junts de forma oficial va ser a l'última edició de la Met Gala, celebrada el passat 6 de maig, on van arribar vestits de forma coordinada.\nEls rumors sobre una relació entre la protagonista de 'Dawson crece' i el guanyador d'un Oscar per 'Ray' van començar l'estiu del 2013, quan se'ls va veure ballant junts en un acte benèfic que va tenir lloc als Hamptons (Nova York).


Em dic Noemí: En vindran d'altres\nEn vindran d'altres\nAcabo de llegir un llibre que parla de detencions preventives, presos polítics, converses i silencis en l’atmosfera sinistra del locutori de la presó, de la lluita per la llibertat d’expressió i la dignitat, de l’últim record d’un pare entre reixes amb la seva filla: el vol d’una papallona groga descoberta amb alegria per Llibertat. Com va dir el periodista del Charlie-Hebdo Bernard Maris poc abans de ser assassinat, es llegeix amb un nus a la gola. Al marge de les morts que hi planen, part del relat ens resulta massa familiar, malgrat que s’ambienta en la Barcelona revolucionària de fa cent anys! En vindran d’altres... és una novel·la històrica escrita a primers dels setanta, editada en català per primer cop el 1976. Narra com cap altra obra els inicis de l’anarcosindicalisme català i li va merèixer, a la seva autora, Marina Ginestà, el Premi Salvador Seguí, rebut a l’exili.\nFa cent anys del naixement de Ginestà i cinc de la seva mort a París. Un dels rostres més populars de la Guerra Civil espanyola arran d’una icònica foto de Hans Gutmann realitzada el 21 de juliol del 1936 a l’Hotel Colón de la plaça de Catalunya i, paradoxalment, un personatge oblidat. Fins ara cap institució catalana no l’ha homenatjat, si la memòria del seu fill, el sociòleg Manuel Periáñez-Ginestà, no falla. Però a partir de la primavera els barcelonins la tindran més present quan es materialitzi el projecte de l’Ajuntament consistent a decorar una paret mitgera de la plaça de les Dones del 36, a Gràcia, amb un mural artístic de la famosa imatge d’una miliciana antifeixista de disset anys.\nAquesta fotografia ha estat objecte de tot tipus d’interpretacions, entre les quals n’hi ha que la desmereixen per tractar-se d’un muntatge propagand\nístic. Però la força narrativa d’una imatge com aquesta, en què la jove Marina apareix vestida amb una granota i un fusell a l’espatlla, rau en la seva capacitat de representar una història col·lectiva. És cert que mai no havia disparat una arma. Però això no rebaixa els mèrits de la seva vida de lluitadora. Neta d’una pionera del feminisme i del cooperativisme a Catalunya, filla de dos destacats sindicalistes, Marina Ginestà va ser miliciana, militant del JSUC i del PSUC. Durant la Guerra Civil va treballar com a mecanògrafa i periodista per a diversos mitjans de comunicació republicans, i va ser traductora del corresponsal comunista Mikhaïl Koltsov. Aquest últim la descriuria com “un exemple de l’emancipació de la dona espanyola”. En acabar la guerra, va veure morir la seva parella mentre fugien a França, va exiliar-se a la República Dominicana i Veneçuela abans de tornar a Europa i establir-se, finalment, a París.\nJo m’imagino la història de la Marina a la gran pantalla, interpretada per Aida Oset. Sempre que veig la foto de la miliciana a l’Hotel Colón veig l’actriu i cantant barcelonina, per la seva semblança física (i no soc l’única. Si li feu el comentari, us ho agrairà, perquè li fa il·lusió). El 2012 Oset va fer una breu aparició a la pel·lícula Tornarem, de Felip Solé. Era Estrella, una militant antifeixista que els anys quaranta vivia exiliada a França en el context de la Segona Guerra Mundial. El paper de Marina Ginestà segur que no li aniria gran.\nMés enllà d’una fotografia, parlem d’una vida compromesa i l’autora d’una obra que ens recorda que n’han caigut molts, cèlebres o desconeguts, tots innocents, i que l’anhelada Revolució s’ha frustrat cada vegada que hem fet un pas endavant. Però cal resistir, perquè “després de nosaltres, en vindran d’altres...”.\n(Article publicat al diari Ara Terres de Lleida el 26/02/2019)\nEtiquetes de comentaris: Aida Oset, dones, fotografia, Guerra Civil, Llibres, Marina Ginestà


Cerdanyola plora la pèrdua d’un veí als Andes peruans - Línia Vallès ed. Cerdanyola\nCerdanyola plora la pèrdua d’un veí als Andes peruans\nRedacció|2019-01-24T12:10:55+02:0024 Gener 2019|Cerdanyola|Línia Vallès ed. Cerdanyola\nEl veïnat va recordar les víctimes el 8 de gener. Foto: Ajuntament\nCerdanyola ha començat l’any consternada per l’accident als Andes peruans que va causar la mort de quatre alpinistes: un veí de Cerdanyola, dos de Sant Cugat i un del Perú. Un altre veí del municipi també formava part de l’expedició però va sobreviure.\nDimarts 8 de gener es va decretar dia de dol oficial a Cerdanyola. Desenes de persones es van concentrar a les dotze del migdia davant l’Ajuntament per recordar les víctimes de l’allau que va tenir lloc diumenge 6 de gener a la muntanya del Nevado Mateo, als Andes Peruans.\nEls tres joves descendien de la cima de la muntanya quan, segons una de les teories que s’apunten, un d’ells va caure i va arrossegar la resta de l’equip. L’accident va fer que es precipités una allau que va sepultar quatre alpinistes. Un altre detall que es va donar a conèixer sobre la tragèdia va ser que el canvi climàtic podria haver-hi jugat un paper important, ja que hi havia una placa de gel a sota de la neu verge que va afavorir l’allau.\nLes víctimes van ser dos veïns de Sant Cugat, un de Cerdanyola i el guia, natural del Perú. Pel que fa als tres primers joves, tenien 26 anys i s’acabaven de graduar a la universitat.\nD’altra banda, el cinquè integrant de l’expedició, veí del municipi, va sobreviure i va aconseguir pujar a una roca des de la qual veia la carretera i va poder demanar ajuda.


Els nipons es pregunten com conviure amb l'energia nuclear\nSACHIYO TAKABE Analista de mercats Actualitzada el 10/06/2011 00:00\nUn cop han passat tres mesos del desastre de Fukushima, actualment el que més preocupa la ciutadania del Japó és com es pot conviure amb l'energia nuclear, perquè queda clar que el país té una capacitat molt reduïda per produir energia i, per la ubicació de l'illa, es troba sense la possibilitat d'importar-ne dels països veïns.\nPodem visualitzar l'estat de la qüestió a través dels resultats de les enquestes que, d'ençà del terratrèmol, Fuji New Network (FNN) i el diari Sankei fan mensualment sobre les centrals nuclears i el lideratge polític al país. Segons la darrera enquesta, del 30 de maig, només un 12,6% de la població creu que el millor és eliminar l'energia nuclear, una dada que posa de manifest l'actitud sorprenentment prudent de la ciutadania.\nAmb tot, la població veu que cal extremar les mesures de seguretat, i per això s'ha vist amb bons ulls que el primer ministre ordenés, com a mesura preventiva davant la possibilitat d'un nou terratrèmol, l'aturada de la central nuclear de Hamaoka, propera a Tòquio. Igualment, tot i que encara es depèn forçosament de l'energia nuclear, ja s'impulsen diverses iniciatives amb suport popular per mirar d'augmentar -i doblar en un període d'entre 8 i 13 anys- la presència d'energies sostenibles al país, especialment de l'energia solar.\nMés enllà del debat energètic, el desastre de Fukushima ha generat desconfiança i inseguretat. Les enquestes mostren que més d'un 80% de la població no confia en les informacions del govern ni de Tokyo Electric Power, l'empresa que gestiona la central, sobre l'accident nuclear i els problemes de radiació.\nEn una situació tan complexa i confusa, sense una idea clara de les alternatives a l'energia nuclear, tenen dificultats per posicionar-se a favor d'altres opcions, de les quals en realitat desconeixen la viabilitat. És evident que al país li falta un lideratge clar que el president Naoto Kan no ha sabut aglutinar, i propostes realistes com a alternativa a l'energia nuclear. Per això cal proposar un camí que es pugui seguir de manera clara. Un camí que a partir de l'accident nuclear de la central de Fukushima Daichii es bifurca en direcció a l'oportunitat de repensar l'energia de futur per a l'illa nipona.\nEls vehicles més vells s'enfrontaran a multes de 100 euros en episodis de...


Antonio Orozco, entre llàgrimes a l'enterrament de la mare del seu fill | GTRES\nAntonio Orozco no pot reprimir les llàgrimes recordant la pèrdua que va marcar la vida\nper Beatriz Paricio Cabañas 26/10/2021 16:55h\nAntonio Orozco no va poder evitar emocionar-se el passat dissabte 23 d'octubre durant el concert solidari 'Por ellas', organitzat per Cadena 100. L'esdeveniment pretenia recolzar l'Associació Espanyola Contra el Càncer, una malaltia amb què el cantant està molt conscienciat. Fa quatre anys, va perdre una persona important per aquesta terrible malaltia, Susana Pratt, la seva exparella i mare del seu fill Jan, que va morir a causa d'un càncer.\nEl català va quedar totalment devastat i li va costar tirar endavant. Encara que estaven separats, la relació que tenien excel·lent, i a Orozco li va resultar que el seu fill es quedés sense mare. Per això, des de llavors, s'ha dedicat a conscienciar sobre la malaltia i donar suport a la investigació.\nAntonio Orozco s'ensorra en ple concert\nDissabte va tenir lloc el concert. Orozco va participar a la cita solidària en suport contra el càncer amb la seva música. Vestit completament de negre, Orozco va començar la seva participació escrivint un missatge a un llenç que se subhastarà per recaptar fons. «Mai soles», va escriure en forma de dedicatòria per deixar clar que la lluita és qüestió de tots. «Espero estar a l'altura», va dir minuts abans de sortir a l'escenari, encara que no va poder evitar l'emoció en recordar Susana Pratt.\nAntonio Orozco no va poder evitar emocionar-se al concert solidari | GTRES\n«En nits com aquestes, l'únic que es pot fer és ser aquí i intentar donar un missatge molt bonic», explicava públicament el cantant, que destacava que parlava «des de l'experiència». «Sé que són moments molt difícils, però m'adreço a tots ells: no esteu sols!», assenyalava. Visiblement emocionat, el català s'esforçava per no emocionar-se, però li va resultar complicat en recordar la mort de Pratt. «Jo no hauria d'estar parlant d'aquestes coses, perquè de vegades no puc controlar gaire l'emoció», confessava.\n«Ningú està preparat per enfrontar-se a una cosa així»\nTot i que han passat quatre anys des que Susana va morir, Orozco encara la té molt present. Sobretot, perquè li va resultar molt dur veure com el seu fill, que només tenia deu anys, perdia la mare. «Jo crec que ningú està preparat per enfrontar-se a una cosa així», deia el cantant entre llàgrimes davant dels assistents al concert, que van aplaudir el missatge del músic.\nAntonio Orozco no oblida la mare del seu fill\nEl 26 d'octubre del 2017 Antonio Orozco rebia la pitjor de les notícies. La seva exdona i mare del seu fill moria amb només 44 anys a conseqüència d'un càncer. Arran d'aquell succés, el cantant es va dedicar gairebé únicament a cuidar el petit Jan amb l'ajuda de familiars i amics. De fet, Orozco reconeixia en una entrevista a 'Canal Sur' que «no hauria estat capaç de fer-ho sol», i que si bé havia caigut, no havia tocat el fons.\nAntonio Orozco es trenca en ple concert | GTRES\nNo va ser fàcil superar el dolor i la tristesa per la mort de Susana, però per sort, sempre va comptar amb ajuda quan les forces flaquejaven. Encara avui, no pot evitar l'emoció en recordar Susana Pratt, però a poc a poc va superar el dol. Actualment, Antonio Orozco segueix visitant els qui van ser els seus sogres, amb qui manté una relació excel·lent.\nÚltima hora Última hora Cor Última hora Música Última hora Antonio Orozco Última hora Defunció


Disseny web i Màrqueting Online - Olbi Computer\nDisseny web i Màrqueting Online\nHome » Disseny web i Màrqueting Online\nSOM L’EQUIP QUE BUSQUES!\nPresència Online. La teva carta de presentació al món\nGuanya clients i usuaris! Coneixes la teva reputació online? Quant temps ha passat des de la teva última analítica web? Si voleu aconseguir un millor posicionament en cercadors i ser el primer en les cerques de Google necessiteu una estratègia de màrqueting basada l’optimització en cercadors (SEO). A través d’una cuidada estratègia és possible augmentar la visibilitat del teu espai.\nConeixes totes les oportunitats que t’ofereix el Social Media?\nTreu partit a les xarxes socials amb una estratègia dissenyada i pensada només per al teu projecte. Prenent com a centre a l’usuari afí al teu producte o servei, escollirem els canals en els quals la teva audiència està present. En crear perfils d’èxit amb publicacions dissenyades específicament, generarem interaccions i converses per aconseguir un alt engagement.\nVols millorar la teva pàgina web?\nOfereix nous serveis i noves opcions. Tot això, aprofitant els avantatges d’internet. Imagina poder comprar els teus productes o serveis en qualsevol lloc, des d’un ordinador o un telèfon mòbil. Imagina poder actualitzar tu mateix la web. Imagina el que vulguis, nosaltres et guiarem fins arribar a crear les teves idees a la xarxa.\nContacta amb nosaltres i demana cita\nExposa la teva idea\nFarem un estudi previ\nI si t’agrada, començarem a donar-li forma\nCada projecte és una oportunitat per a superar-se. Què podem fer per tu?\nEBRE AL CUB\nELE DE LENGUAS\nOlbi Computer S.C.P.\nTel: 877 052 809\nMbl: 688 357 072\nWhatsapp: 680 957 554\nOlbi Computer - La teva botiga d'informàtica


Andorra comptava el 2019 amb més de 45.000 llits en establiments turístics | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDos establiments hotelers del centre d'Andorra la Vella.\nDl., 22/06/2020 - 11:31\nAndorra comptava el 2019 amb més de 45.000 llits en establiments turístics\nEl nombre d’allotjaments turístics de la modalitat hotelera (incloent-hi hotels, aparthotels, hostals, residències i pensions) i de la modalitat d’apartaments turístics que hi havia registrats al 2019 se situava en 230 i el nombre de llits que sumaven entre tots era de 32.296. Així ho ha informat el departament d’Estadística aquest dilluns. D’aquest total d’establiments, cal destacar que 167 són hotels, 21 aparthotels, deu hostals o residències, sis pensions i 26 apartaments turístics.\nPer altra banda, també hi havia classificats 129 altres allotjaments turístics, entre els que destaquen les 81 empreses d’explotació d’habitatges d’ús turístic (EGHUT), que representen 2.573 habitatges d’ús turístic (HUT) i un total de 12.757 llits; 28 refugis de muntanya, vuit càmpings, una zona d’acampada, una casa de colònies, dos albergs i vuit allotjaments rurals. En total, hi ha més de 45.000 places disponibles, concretament 45.635, entre els diferents tipus d’allotjaments del país.\nPer parròquies, cal destacar que la que suma més establiments de la modalitat hotelera i d’apartament turístics és Encamp, amb 49, seguida de Canillo, amb 47. En tercer lloc hi ha la Massana, amb 36 establiments. Quant al nombre de llits en aquestes modalitats d’allotjament, cal destacar que és Canillo la que en suma més, concretament 7.008, seguida d’Andorra la Vella, amb 6.138, mentre que en tercer lloc hi ha Escaldes-Engordany, amb 5.710.\nPer categories, cal destacar que la majoria dels hotels, concretament 79 dels 167 tenen tres estrelles; 58 en tenen quatre i 21, dues. Aquesta distribució per categories s’ha mantingut més o menys estable en els darrers anys, segons les dades fetes públiques per Estadística.\nAra bé, entre el 2018 i el 2019 hi ha hagut un lleuger descens dels habitatges que depenen de les empreses d’habitatges d’ús turístic, que passen de 2.716 a 2.573, amb el consegüent descens del volum de llits, que passen de 13.701 a 12.757. La majoria d’aquests habitatges són de tres estrelles.


Arxiu Històric de Lleida - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEntitat territorial administrativa Lleida (Espanya)\n41° 36′ 47″ N, 0° 37′ 17″ E / 41.612955°N,0.621411°E / 41.612955; 0.621411\nL'Arxiu Històric de Lleida de titularitat estatal i gestió transferida al Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya des de 1981.\nRecull, descriu, conserva i posa a disposició dels ciutadans documentació històrica, administrativa i personal en l'àmbit de la comarca del Segrià i de la província de Lleida en relació a la de l'Administració perifèrica de l'Estat .\n4.1 Plànol de la muntanya Tresias de 1893\n4.2 Manual de testaments de 1759\n4.3 Cadastre de Solsona de 1716\n4.4 Cadastre de Patiño\n4.5 Decret d'ordenació de catedràtics de 1564\n4.6 Foto de El Canyeret de 1939\nL'Arxiu Històric de Lleida (AHL) es creà per Ordre ministerial del 26 de febrer de 1952, a l'empara del Decret de 1947 sobre Ordenación de Archivos y Bibliotecas del Tesoro Histórico Documental. Els dipòsits es van instal·lar al soterrani de l'antic convent del Roser (segle XVII), de l'orde dels dominics. Les seves dependències públiques compartien amb la Biblioteca pública la part posterior d'aquest edifici històric, en el que es va denominar la Casa de la Cultura.\nL'any 2005 fou inaugurada la seu actual, situada a l'Illa de la Maternitat juntament amb la Biblioteca Pública i el Museu de Lleida Diocesà i Comarcal.\nLa gestió de les competències es van traspassar al Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya l’any 1981, pels traspassos de competències de l’Estat, juntament amb la dels arxius històrics provincials de Girona i Tarragona. Tal com estableix la Llei 10/2001, de 13 de juliol, d’arxius i documents, l’Arxiu forma part de la Xarxa d’Arxius Comarcals de la Generalitat de Catalunya en la seva funció d'Arxiu Comarcal del Segrià.\nLa seva vessant provincial el dota de la competència per a ingressar la documentació generada per l'Administració perifèrica de l'Estat.\nQuant a la competència comarcal és l'Arxiu de referència per als municipis de la comarca, per a la seva documentació administrativa dels ajuntaments i la d'entitats, associacions i particulars.\nEn ambdós àmbits també exerceix una funció d'assessoria i formació en relació als temes de gestió documental, d'accés a la documentació i informació pública i al cicle de vida dels documents.\nA banda de les funcions de recollida, tractament, descripció i conservació de la documentació ingressada, també se n'ocupa de posar-la a disposició de la ciutadania i difondre-la a través d'activitats, el web i les seves xarxes socials.\nEl seu nucli documental inicial el va constituir, com era usual, els fons notarials del districte de Lleida i la documentació històrica de la Delegació Provincial d'Hisenda, corresponent-li també la documentació històrica de l'Audiència provincial i la dels jutjats dels partits judicials de la província i la dels altres organismes oficials que es van anar incorporant.\nLa datació de la documentació conservada es troba de forma discontinua entre el s.XIV i el s.XXI, ocupant més de 8 quilometres que s'agrupen:\nFons de l'administració local, on es recullen els fons municipals.\nFons de l'administració perifèrica de l'estat, format per la documentació de les diferents delegacions estatals a la província de Lleida.\nFons notarials, format per la documentació notarial amb més de cent anys d'antiguitat corresponent al districte de Lleida. Inclou també part dels protocols del de les Borges Blanques i de la Seu d'Urgell i algun altre de forma escadussera, perquè es van adquirir per conformar els fons fundacional de l'Arxiu.\nFons judicials. En aquest fons hi ha la documentació produïda per diferents tipus de jutjats, l'audiència provincial i altres òrgans judicials extingits.\nFons registrals, format per la documentació produïda per les diferents comptadories d'hipoteques dels principals municipis de la província.\nFons d'institucions, format per la documentació generada per institucions públiques de tota classe ja siguin centres penitenciaris, juntes electorals o patronats.\nFons d'associacions i fundacions, compost per la documentació històrica generada per institucions tant de caràcter públic com privat de diversos i diferents àmbits (polític, social).\nFons comercials i d'empreses, format pels documents d'empreses en el que s'inclou el fons del diari “La Mañana”.\nFons personals, format per les donacions o compres fetes per l'arxiu de la documentació de diferents ciutadans particulars.\nCol·leccions, format per col·leccions de pergamins, manuscrits, documents solts i diferents col·leccions personals.\nDel Quadre de fons destaquem:\nEn el fons d'Hisenda, les sèries referides a la Intendència de Lleida, que conté els documents relatius al cadastre establert per José Patiño després de l'ocupació de Catalunya el segle XVIII, o les sèries del Cadastre modern amb les fotos aèries del territori de la provincia.\nDel fons documental del Govern Civil, és molt consultada la sèrie d'expedients d'Ordre Públic generats en la immediata postguerra, les referides a associacions o les d'autorització d'actes i activitats comercials i industrials.\nEntre els fons d'organismes franquistes es troben entre altres: el de l'Oficina Comarcal de Lleida de la D.G. de Regiones Devastadas, el de la Secció Femenina, del Frente de Juventudes o el del Sindicat Vertical.\nDels fons judicials són destacables el del Tribunal Provincial de Responsabilitats Polítiques, el Tribunal Tutelar de Menors, el Tribunal de Magistratura del Treball, entre altres\nEl fons de la Comissaria Delegada de la Generalitat a Lleida és l'únic generat totalment durant la II República\nEl quadre de fons inclou també municipals com el d'Almenar, Aitona, Alguaire i Torrefarrera.\nS'han anat incorporant diferents donacions unes de caire patrimonials com el de la família Jover de Tàrrega (1525-1848), personals com el de Andrés Ymbernon Vila, o col·leccions com la de Sebastià Gràcia Petit amb una col·lecció de cartells i programes de festes majors i actes relacionats amb les ballades de sardanes. També s'inclou la col·lecció de manuscrits i documents solts (1348-1848) que formar part dels documents fundacionals de l'Arxiu.\nPlànol de la muntanya Tresias de 1893[modifica]\nÉs un document del fons de la Delegació provincial d'Economia i Hisenda. El Ministeri d'Hisenda fou creat el s. XVIII per l'administració borbònica. A nivell provincial, el 1711 es creen les primeres Intendències, suprimides per RD de 1849. Tot i això, la primera gran organització de la Hisenda a nivell provincial es plasmà en la Instrucció de 16 d'abril de 1816 i, sobretot, en la Instrucció de 3 de juliol de 1824 de López Ballesteros. El 1845 es torna a reorganitzar l'Administració provincial d'Hisenda a conseqüència de la reforma del sistema tributari. Una ordre de 30 de juny de 1869 va refondre les antigues Administracions, Comptadories i Tresoreries en una sola dependència, l'Administració Econòmica, que donà nom a les oficines provincials. Posteriorment, la llei de 9 de desembre de 1881 crea la figura del Delegat d'Hisenda i les delegacions del Ministeri d'Hisenda.\nDe la Secció de Patrimoni, cal destacar la documentació generada al voltant dels successius processos de desamortització de béns, entre els quals, els plànols elaborats amb motiu de la desmortització de les muntanyes de tots els partits judicials de Lleida (1885 - 1967), realitzats pel Cuerpo Nacional de Ingenieros de Montes. Precisament aquests plànols mostren les muntanyes que quedaren exemptes de desamortització.\nManual de testaments de 1759[modifica]\nDocument del fons del Districte Notarial de Lleida consistent en un manual de testaments del 1759\nDocument del fons del Districte Notarial de Lleida. L'Arxiu de Protocols de Lleida s'inicia a partir de les ordenances de la Llei del Notariat de l'any 1862 i, en especial, del decret de 1869 que organitzava els Arxius Generals a les capitals dels districtes notarials. A la ciutat de Lleida la seva trajectòria es veurà interrompuda per l'incendi que l'any 1936 destruí la casa del notari Simó Clavera i Guarné, a la plaça St. Joan de Lleida, on estava dipositat l'arxiu de protocols, la quasi totalitat del qual va desaparèixer en l'incendi.\nEl fons notarial de l'Arxiu fou recollit en compliment del Decret de 24 de juliol de 1947 sobre Ordenació d'Arxius i Biblioteques i del Tresor Històric Documental, ingressant el 14 de febrer de 1951 1.117 protocols de Lleida i província amb dates extremes de 1587 a 1881 que, des de començament de la guerra, s'havien conservat a l'Arxiu Episcopal, essent el primer notari del qual es conserva documentació Josep Aparici, de Lleida.\nCadastre de Solsona de 1716[modifica]\nDocument del fons Intendència de Lleida del 1716 titulat Respostes generals, respostes particulars i repassos del Cadastre de Patiño de Solsona. Conté un dibuix del terme de Solsona en color.\nL'arxiu també custodia respostes generals, respostes particulars i repassos del Cadastre de Patiño de Solsona. En concret, aquest és un document del fons Intendència de Lleida. Durant el regnat de Felip V es creen les Intendències, davant la necessitat de connectar la Cort i els seus òrgans, els Consells, amb les províncies. Així, per decret de 1718, inspirat per José Patiño, s'institueixen els càrrecs d'Intendents de Províncies i Exèrcits. L'Intendent era un funcionari reial, directament dependent del monarca, executor de la política oficial en la seva demarcació. Suprimides per RD de 1849, les seves atribucions passen als governadors de província.\nCadastre de Patiño[modifica]\nFons de la Intendència. En època dels Intendents s'estableix l'anomenat "Cadastre de Patiño", un impost global i directe establert al Principat de Catalunya el 1716 per José Patiño. El nou tribut fou exigit en forma de repartiments arbitraris (única contribució, equivalent i talla, respectivament).\nEs va preveure un cadastre reial i un cadastre personal. El primer gravava els béns immobles (terres, cases…) i llurs elements hipotecaris (censos). El cadastre personal obligava sobretot l'estament popular, per tal com la noblesa i les persones que gaudien de privilegi militar n'eren exemptes.\nDecret d'ordenació de catedràtics de 1564[modifica]\nFragment de pergamí, que havia estat utilitzat com a coberta del protocol notarial núm. 307 del Districte de Lleida del notari Guillem Berenguer (1619-1620), on es presenten els catedràtics de l'antic Estudi General de Lleida.\nPergamí del Decret d'ordenació de catedràtics de l'Estudi General de Lleida del 10 de novembre de 1564. Hi ha una col·lecció de Pergamins de l'AHL. En concret aquest es tracta d'un fragment de pergamí, que havia estat utilitzat com a coberta del protocol notarial núm. 307 del Districte de Lleida del notari Guillem Berenguer (1619-1620), on es presenten els catedràtics de l'antic Estudi General de Lleida, entre els quals: Joan Baptista Monjo, Joan Baptista Cortada, Alexandre Calaf, Montserrat Castelló, Rafael Vicent Pons, Josep Messeguer, Francisco Pedro, Francisco Terre, Tomàs Soldevila, Pere Mateu Sant Martí, Francisco Geroni Feliu, Joan Baptista Colell, Francisco Monfar […].\nCasa de la Cultura de Lleida inaugurada l'abril de 1970, on s'ubicaven la Biblioteca i l'Arxiu provincial de Lleida fins el trasllat a la nova seu el 2005\nFoto de El Canyeret de 1939[modifica]\nFons Oficina Comarcal de Lleida de la D.G. de Regiones Devastadas. La llei de 30 de gener de 1938 crea la nova Administració Central de l'Estat, i dins el Ministeri d'Interior (més endavant, Ministeri de la Governació) s'organitza el Servicio Nacional de Regiones Devastadas y Reparaciones amb la finalitat de restaurar el patrimoni espanyol malmès per la guerra. Amb aquesta finalitat es constitueixen les Comissions de Zona, i dins aquestes les Oficines Comarcals, entre les quals la de Lleida. L'agost de 1939 aquest Servei adquireix la categoria de Direcció General, i la seva missió serà dur a terme la reconstrucció del territori i pal·liar els efectes de la guerra, tasca que es durà a terme mitjançant els successius "decrets d'adopció" de les localitats danyades per la guerra en més d'un 75% de destrucció, signats pel Cap de l'Estat.\nLa Direcció General de Regiones Devastades desapareix el 1957, i part de les seves funcions són assumides pel Ministerio de la Vivienda, creat aquell mateix any. La ciutat de Lleida fou "adoptada" per decret de 21 d'octubre de 1939, i a partir d'aquell moment s'iniciaren les obres de reconstrucció de la ciutat.\n↑ 1,00 1,01 1,02 1,03 1,04 1,05 1,06 1,07 1,08 1,09 1,10 1,11 1,12 «Arxiu Històric de Lleida». xac.gencat.cat. Gencat. [Consulta: 15 octubre 2015].\n↑ «Exposició sobre el Cadastre de Patiño». web. Xarxa d'Arxius Comarcals. [Consulta: 22 abril 2015].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Arxiu Històric de Lleida\nFACI I LACASTA, Pilar. Arxiu Històric de Lleida. A: Guia dels Arxius Històrics de Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1987. Vol.2, p.71-95.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Arxiu_Històric_de_Lleida&oldid=26034067»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 gen 2021 a les 00:35.


Un nouvingut en el primer desplaçament - Diari de Santa Coloma\nLlum verda a la modificació del PGM per fer 810 habitatges protegits procedents de l’àmbit privat\nUn nouvingut en el primer desplaçament\n18/09/2014 – Marfil Santa Coloma jugarà aquest divendres a les Illes Canàries contra l’Uruguay Tenerife, un dels equips que ha pujat procedents de Segona Divisió.\nEl Municipal de Deportes de Santa Cruz de Tenerife no serà un escenari gens senzill per sumar el primer triomf a domicili de la temporada. Marfil buscarà la regularitat lluny de Santa Coloma, després de vèncer amb solvència a l’Azkar (7-3).\nEls colomencs, que viatjaran a Tenerife el mateix divendres a les 12h, no podran comptar amb l’ala Eric Martel, amb un petit trencament muscular a l’abductor.\nEl partit està previst per les 21:30h – hora peninsular – i es preveu una bona entrada, ja que suposa el debut històric de l’Uruguay a Primera Divisió. Marfil farà nit a Tenerife després del partit i tornarà a Santa Coloma el dissabte a partir de les 16:20h (hora insular).\nL’Uruguay Tenerife va perdre a la pista del Pozo en el primer duel de la temporada (8-6), oferint una gran imatge i obligant a l’equip de Duda a treure el porter jugador per tal de derrotar-los.\nEl conjunt dirigit pel mític tècnic Francisco Arocas, l’entrenador dels ascensos, és un equip que pot combinar amb molta rapidesa i que té en Lolo Suazo i Víctor Suazo els seus principals referents en atac.\nEls dos ales tenen molta mobilitat i gol i són un complement perfecte de Pedro Toro, un pivot clàssic amb corpulència, potència i capacitat per aguantar la pilota. A més, el treball defensiu del tanca Pablo González també és una de les grans armes del rival de Marfil.\nLa temporada passada, l’Uruguay Tenerife va acabar segon a la Segona Divisió, amb un balanç de 15 triomfs (6 a casa i 9 a domicili). Sorprenentment, l’equip insular va guanyar més partits com a visitant que com a local, però en el play-off d’ascens contra l’Elx va fer valdre el factor pista.\nDurant l’estiu, l’entitat ha fet tres incorporacions: l’ala Lolo Suazo, procedent del Jumilla (13 gols), on hi estava cedit pel Pozo; el tanca de 22 anys Jesús Murga, cedit per l’Inter Movistar; i l’ala de 25 anys Javi Rodríguez, un ex de Burela, Dina de Moscú i Manacor.\nPel que fa a les renovacions, l’Uruguay Tenerife ha volgut apuntalar el projecte i ha confiat en el bloc de jugadors que van protagonitzar l’ascens, renovant els seus contractes per diverses temporades en la majoria dels casos.\nD’aquesta manera, Jacinto Delgado, Pedro Toro, Víctor Suazo, Ayose Suárez, Josué Cancio, Pablo González, Iago Barro, Kike Barroso, Luis Jara i José Luis Gomis han renovat el seu vincle contractual amb el club insular.\nDurant la pretemporada, el pròxim rival de Marfil va disputar un total de cinc partits amistosos, amb un balanç de tres triomfs (1 a 3 contra Gran Canaria, 2 a 8 contra Virgili i 3 a 7 contra el Jaén) i dos empats (2 a 2 contra Gran Canaria i 4 a 4 contra el Palma Futsal).\nEl jugador que ha començat l’any més en forma a l’Uruguay Tenerife és el seu referent: Lolo Suazo. El golejador format al Pozo va marcar cinc gols en pretemporada i ja en porta tres a la lliga.\nPer tant, n’acumula un total de vuit en els sis partits que ha jugat amb els insulars entre pretemporada i competició oficial. Carlos Corvo, ex jugador de Marfil, va ser l’altre gran golejador de la pretemporada de l’Uruguay, amb sis dianes en cinc partits. Jesús Murga va ser baixa en el partit de la setmana passada per una contusió al genoll, però ja s’ha pogut entrenar amb els companys i s’espera que tingui minuts.\nCal dir que a Marfil sempre li han estat propicis els equips canaris. Des de l’existència de l’històric Maspalomas Sol Europa, únic equip canari que ha guanyat la lliga (1994), que els colomencs no perden contra un conjunt insular.\nEls quatre darrers enfrontaments a les Canàries van ser contra Gran Canaria, les temporades 2013/2014 (3 a 0 a Santa Coloma i 2 a 7 al CID) i 2012/2013 (1 a 5 al CID i 10 a 1 al Jacint Verdaguer).\nArticle anteriorQue el creixement porti als objectius\nArticle següentEl Canyelles visita Can Zam i Grama B i Turó es creuen\nNotícies Andrés del Castillo - junio 19, 2022\nEl foc forestal que aquest dissabte es va originar a una zona de vegetació pròxima al Parc de Can Zam va cremar un total...


Resposta a la senyora de\nSra. Eulàlia Isabel Rodríguez Pitarque, he llegit la seva carta i és veritat tot el que diu, però només nosaltres som els culpables que el comerç de proximitat i els establiments centenaris desapareguin; si els propietaris tiguessin un nivell de vendes correcte seguirien oberts com han estat molts anys, però les noves tecnologies, els baixos preus dels productes vinguts de l´Àsia, els horaris de venda, i un munt de perquès fan possible el que està passant, la nostra indústria no ha estat capaç de fer front al baixos preus de producció i les fàbriques tèxtils i d´altres productes han desaparegut. No obstant això, el propietari de Zara és una de les persones més riques del món, i ho és precisament gràcies a això, ha muntat una xarxa de botigues on venen productes fabricats a l´Àsia, amb un diferencial correcte entre el cost fabricat i el preu de venda, i ha fet que puguin vendre a un bon preu pel consumidor i això ha provocat la seva fortuna. És evident que si hagués fabricat a Europa encara estaria venent en una petita botiga d´una petita ciutat i també tindria els mateixos problemes que tenen els petits botiguers.\nAra ja no tenim ferrers als pobles perquè no circulem amb cavalls, i tampoc carreters perquè anem amb automòbils, i quasi no tenim sastres i modistes, i els horaris comercials de les grans superfícies han permès que vostè i jo anem a comprar quan tenim lliure, i el petit comerç tanca de les 13 h fins a les 17 h i els diumenges també.\nVol dir-me per què els dissabtes i els diumenges són els dies de més venda als supermercats? A més de la comoditat de l´aparcament, que també afecta moltíssim el petit comerç, i les vendes per Internet que permeten comprar productes arreu, crec que han canviat moltes més coses en el nostre entorn, estimada senyora.\nArtur Mas s´ha oblidat de l´espoli fiscal\nJoan Martínez. Figueres.\nArtur Mas ha comès dos errors en la seva carta als líders polítics europeus. Un de formes i un altre de fons. El de formes és haver-la redactat en anglès, llevat de l´adreçada al president francès, François Hollande. Si comença per ser insensible amb la llengua dels altres, com vol que respectin la seva? No hauria canviat res, perquè els líders europeus tenen molt clar què han de fer, però hauria estat un detall adreçar-se a cadascú amb la seva llengua materna.\nL´error de fons, i més important, és haver-se oblidat d´explicar als dirigents europeus el dèficit fiscal, aquest suposat espoli de Madrid amb el qual ens donen la tabarra cada dia. No és aquest espoli el principal argument de la necessitat d´independitzar-nos? O, potser, és que a Europa no hauria colat? O és que no vol que l´equiparin amb la Lliga Nord d´Umberto Bossi? Una vegada més ha tirat la pedra (denúncia constant de l´espoli fiscal) i després ha amagat la mà (ometre-ho als líders europeus). Artur Mas deu saber que als europeus no se´ls pot enganyar com als catalans. Allà els mitjans de comunicació no estan comprats.\nCom més va,\nmés clar ho tenim\nMarius Viella. La Bisbal d´Empordà.\nQui va vendre la seva honorabilitat política per 80.000 €, ara més que mai, es gira contra Catalunya, perquè el seu president de la Generalitat defensa aferrissadament els drets de la majoria dels catalans davant de la intransigència del govern de l´Estat encapçalat per Mariano Rajoy, president del PP i director espiritual del PPC, liderat per qui ha comercialitzat amb el seu honor polític, amb la tan sonada polèmica gravació a la Camarga, manifestant que mai més el PP donarà suport a Mas ni a CiU; esperem que les intervencions cada cop més sovintejades en diferents platós de televisió de l´alcalde de Badalona, Sr. García Albiol (també del PPC), la vagin empenyent cap a la sortida d´emergència, pel bé de tots els catalans, perquè quan Catalunya sigui lliure, també ho seran els simpatitzants del PPC-PP.\nFa referència als vincles que temps enrere els havien permès negociar i pactar; a mi se´m fa feixuc pensar que per una certa opinió política, la democràcia no sigui concebuda com a eina de progrés i d´alternança, per intentar entre tots trobar solucions i camins per sortir del pantà ple de corrupció i no d´aigua en què està immers l´Estat espanyol.\nFa referència al problema de l´atur a Catalunya; com si els catalans i el seu govern no tinguin consciència del greu problema, que de ben segur només el podrem resoldre quan siguem lliures de l´espoli pel qual Espanya no ens vol deixar marxar.\nSi tan dolents som, i tant perjudiquem a Espanya com alguns diuen, per què no ens feu fora, o per què no voleu que decidim el nostre futur? Catalunya vol marxar perquè se sent maltractada, espoliada, injuriada i menystinguda, quan hi ha sectors de l´Estat que ens haurien de donar les gràcies, i reconèixer públicament que res serà igual, i que ho passaran molt malament sense Catalunya, tot i que no serà cap camí de roses i flors per als catalans; però ens en sortirem.\nDifícilment hi haurà un altre relat bíblic que hagi estimulat tant la fantasia, però també la investigació i la reflexió, com la història dels «Mags» vinguts d´Orient, escriu Benet XVI al començament de l´últim capítol del seu llibre sobre La infància de Jesús. Insisteix sobretot que aquells mags eren autèntics savis. Altres van veure i van desxifrar els mateixos signes, però només uns homes de gran inquietud interior podien deixar-ho tot i llençar-se al camí. D´aquesta manera, els Mags emulen Abraham, que segueix incondicionalment la crida de Déu, però també Sòcrates, que ensenya a buscar sempre la veritat sense tripijocs. Es dóna així als Mags d´Orient una síntesi de la recerca que per diferents vies s´encamina cap a l´única veritat, ja sigui a través de la ciència, la filosofia o la religió. Tot un model i no només per als nens i les joguines, sinó per a tots els que estem interessats a trobar la veritat sense avinences


Noullunari: La guarida del horror\nHoward Phillips Lovecraft va ser un escriptor que, des de la seva modèstia i falta d'ambició econòmica, va posar els fonaments d'una revolució literària silenciosa. Des de la tranquil·la Providence, aquest homenet de presència física minúscula, vestit de forma conscientment antiquada, va reimaginar el terror. A partir d'ell, s'obre el camí de l'horror còsmic i atàvic. Els fantasmes d'altre temps fan esclafir de riure davant els éssers d'altres dimensions que milions d'anys abans del domini humà arribaren a la Terra, aixecaren i enfonsaren civilitzacions per, finalment, romandre en una espècie de mort en vida, esperant que algú els despertàs. Amb tots els segles que passaren, els humans aparegueren i es convertiren en els amos terrenals gràcies a la tecnologia i a la seva ànsia de coneixement. És precisament aquesta curiositat científica el que Lovecraft denúncia com a causa del despertar dels Primigenis: Yog-Sothoth, Shub-Niggurath, Hastur, Nyarlathotep, Yig, Dagon, i el més perillós de tots, el gran Cthulhu, mort però somiant. Lovecraft va convidar al seu cercle d'amistats literàries que escriguessin històries del que més tard es va anomenar Cicle dels Mites de Cthulhu. I així ho feren molts, essent per a mi el millor, Bob Howard, amb creacions genials com l'investigador Wilhem Friedric Von Junzt, descobridor dels secrets de la Pedra Negra.\nAlgú es va despistar perquè ningú té els drets d'autor dels Mites, que són de domini públic menys el nom Call of Cthulhu, propietat de Chaosium Inc. Qualsevol escriptor o dibuixant pot crear obres o adaptacions dels Mites, sense haver de pagar royalties a ningú. Resulta inexplicable com, davant aquest buit legal, hi hagi hagut tan poques incursions en aquesta apassionant temàtica, i moltes de les quals tenguin una qualitat dubtosa.\nPanini ha tengut la molt encertada idea de satisfer la demanda històrica espanyola d'obres de Richard Corben, un dels més grans dibuixants de tots els temps, que als seus 68 anys està tenint una segona temporada d'èxit fruit de la seva genialitat renovada. Des dels seus inicis en el món del còmic una de les temàtiques que li han estat més còmodes és el terror. El seu dibuix, voluntàriament primitiu, no ha canviat gaire amb les seves quaranta dècades d'autor, i és capaç de transmetre sensacions primordials. Les històries de Corben, encara que transcorrin en el present, destil·len antiguitat, com si sempre haguessin estat presents, sense pertànyer a cap època ni corrent estilístic. Darrerament hem tengut el gran plaer de veure com Corben il·lustrava una història protagonitzada per Conan, i, quan encara no ens hem recuperat, ens copeja sense pietat l'embranzida de La guarida del horror, un preciós tom que conté nou adaptacions al còmic d'altres tants relats i poesies de Lovecraft. Guionitzats i dibuixats per Corben. Poques coses millor hi pot haver.\nEls relats que ha seleccionat no són els més representatius dels Mites de Cthulhu, però són una bona mostra del treball de l'escriptor de Providence, i les poesies suggereixen una realitat paral·lela inquietant, que deixa la Humanitat en un lloc ben discret, deixant en ridícul l'antropocentrisme. Corben, amb tot això com a punt de partida, es posa el llistó ben alt, però sabent tant ell com nosaltres, que no tan sols se'n sortirà favorablement, sinó que serà un plaer sensorial increïble, fins i tot per a qui no sigui gaire seguidor del terror còsmic de Lovecraft.\nI, efectivament, la lectura d'aquest volum no decep. Els incondicionals com jo de Corben ja tenim un altre motiu per venerar-lo. Un Corben pur que controla tots els aspectes creatius ja que, essent en blanc i negre, també s'encarrega dels grisos que donen aquella tridimensionalitat tan especial a les seves figures.\nPublicat al dBalears dia 28 de març de 2009\nper Jaume Salvà i Lara a les 21:19


JOCS DE LLUM - Juga gratis a jocs online\nJocss online gratis llum\nAquí trobaràs una selecció de jocs llum per jugar gratis a SuperJocs.com, la web de jocs gratuïts a Internet. Tria jocs llum de la llista i juga ara, sense descarregar res. Aquests jocs llum són gratis.\nJuga a jocs llum\nMés jocs de llum\nI per a jugar gratis a llum\nJOCS de LLUM per a jugar gratis i online. Juga ara i sense descarregar res a jocs de llum a Super Jocs, la millor web de jocs gratis online.. Juga ara a jocs de llum, és gratis i no has d'instal·lar res si jugues a la web de jocs SuperJocs.com. Aquí trobaràs Jocs llum. Si vols jugar a llum gratis, visita'ns cada dia a SuperJocs.com. Tots els dies actualitzem els jocs i no oblidis recomanar-nos als teus amics i amigues!


CONFER, víctimes de tràfic , COVID-19\n(IVICON); Dilluns 19 d'octubre el grup “Tejiendo Redes contra la Trata” format per la CONFER, Justicia i Paz, Càritas i la Comissió Episcopal de Migracions ha organitzat un webinar per parlar sobre l'impacte de la COVID-19 en les víctimes de tràfic.\nAquesta trobada que tindrà lloc un dia després de celebrar-se el Dia Europeu contra la Trata, començarà amb una ponència denominada “Una mirada a nivel mundial” duta a terme per Franscesca Doná, de la secció de Migrants i Refugiats del Vaticà.\nEl moderador serà Francisco Javier Alonso, President de Justícia i Paz d'Espanya i hi haurà una taula d'experiències on s'abordaran “Nuevas pobrezas y experiencias de liberación”.\nEl webinar començarà a les 18.00 hores. Per a unir-te a la conversa clica el següent enllaç


Albert Rivera: "Els imputats no poden estar asseguts en un escó perquè el taquen"\nEl president de Ciutadans qualifica de "ridícul absurd" les paraules del delegat del govern a Andalusia en què afirmava que no vol un president del govern que es digui Albert\nAlbert Rivera, aquest dilluns a Madrid. ACN\nCadisEl president de Ciutadans, Albert Rivera, ha manifestat des de Cadis que fa falta que "tota aquesta gent que està aforada, el senyor Pujol, el senyor Matas, el senyor Chaves, el senyor Griñán", no tinguin cabuda a les institucions. "No poden estar asseguts en un escó perquè el taquen", ha assegurat. De fet, ha avisat els partits que porten imputats a les llistes "que no es molestin ni a despenjar el telèfon" per pactar amb ells. Amb tot, Rivera ha apostat per impulsar un "pacte nacional contra la corrupció".\nRivera, que ha estat acompanyat pel candidat a la presidència de la Junta d'Andalusia, Juan Marín, ha afirmat que "el canvi que es produirà a Espanya començarà per Andalusia", encara que "alguns tremolen de pensar" que això pugui passar, en relació al PP.\nEn aquest sentit, el líder de C's ha assenyalat que "alguns han perdut els papers i els nervis". Ho ha dit amb referència al delegat del govern espanyol a Andalusia, Antonio Sanz, que va assegurar en un míting que no volia una Espanya governada per algú que es digués Albert. Rivera ha afirmat que amb aquesta actitud "de prepotència i insults" el PP fa "un ridícul absurd". Davant "els vermells" i "els blaus", com ha anomenat els socialistes i els populars, Rivera ha defensat que "és bo i sa que hi hagi més opcions polítiques" per "tornar el poder als ciutadans".\nAlbert Rivera Ciutadans imputats


Manifestació a Barcelona contra la guerra i l'OTAN\nManifestació a Barcelona contra la guerra i l’OTAN\nLa plataforma Aturem la Guerra mobilitza quatre-centes persones per demanar pau a Ucraïna i l'acollida dels refugiats sense distinció d'origen\nActualització: 24.04.2022 - 19:44\nQuatre-centes persones s’han manifestat a Barcelona convocades per la plataforma Aturem la Guerra per reclamar la retirada de les tropes russes a Ucraïna, promoure l’acollida dels refugiats sense distinció d’origen i dir no a l’OTAN i a les aliances militars al voltant del món.\nUCRAÏNA SOLIDARITAT! pic.twitter.com/G9s5nQnHxE\n— PAG (@AturemLaGuerra) April 24, 2022\nEls manifestants han portat pancartes a favor de la pau, han assenyalat l’OTAN i han repetit lemes com ara “Ni OTAN ni Putin, deixeu-nos en pau”, “OTAN terrorista” i “Bases fora, OTAN no”. La manifestació ha començat avui al migdia a la plaça de la Universitat i ha acabat a la plaça de Sant Jaume, passant pel carrer de Ferran.\n[EN DIRECTE] Torna a fracassar l’intent d’evacuació de civils de Mariúpol\nA la plaça de Sant Jaume, alguns manifestants han fet discursos per demanar l’alliberament del periodista basc empresonat a Ucraïna Pablo González i han exigit justícia per al poble ucraïnès.\nA les set del vespre, Aturem la Guerra ha convocat una altra mobilització amb les mateixes reivindicacions a Tarragona.


Les historietes de la Prospe, d’Azagra i Revuelta, en una exposició | betevé\nLa parella d’artistes exposa una mostra dels dibuixos dels darrers 50 anys del barri de la Prosperitat\nMarta de San Nicolás | Ruth Rodriguez | dimecres, 15 de gener del 2020, a les 15.29\nEntre els dibuixos d’Azagra i Revuelta, hi ha recollits molts dels episodis de la Prosperitat dels darrers 50 anys: la lluita pels equipaments o les zones verdes, la vaga de la Harry Walker, concerts i actes antimilitaristes, trobades per la convivència i contra la xenofòbia, manifestacions en defensa de la sanitat i l’educació, i un llarg etcètera.\nLa Prosperitat ha estat sempre un barri molt combatiu que ha sabut barrejar l’acció veïnal amb la diversió. Tots els seus cartells festius sempre recullen un toc reivindicatiu, un fet que Carlos Azagra ha captat molt bé al llarg d’aquests anys. “Cada dibuix representa una batalla”, comenta el dibuixant, “moltes vegades es guanyen, altres es perden. Sempre he escoltat el que volia la gent i he seguit el guió. Si cal reivindicar una plaça, una parada de metro, qualsevol cosa que s’ha aconseguit, s’ha aconseguit amb lluita”.\nLa seva parella a la vida, Encarna Revuelta, ho ha estat també en el terreny artístic. Les aquarel·les de Revuelta han donat color a molts dels episodis dibuixats per Azagra. “M’agrada molt donar color amb la psicologia dels llocs, sobretot de la gent i dels moments”, comenta Revuelta, “aquests cartells són trossos, part de la història explicada i no explicada als mitjans”.\nCarlos Azagra va iniciar-se en el món del dibuix a Saragossa. Quan va arribar a Barcelona per estudiar belles arts, va sumar-se a l’equip de Butifarra! i va començar a fer col·laboracions amb les associacions de veïns dels barris. Va publicar els seus dibuixos en infinitat de revistes i fanzins fins arribar a ‘El Jueves’, revista en què encara hi participa de tant en tant. També ha signat diversos llibres com ‘Estoy hecho un cocinillas’, ‘El último aragonés vivo’, ‘TBOlabordeta’, ‘Macaria’ o ‘Pedro Pico & Pico Vena’.\nEncarna Revuelta, mestra pública de professió, ha estat l’encarregada de donar color i vida als dibuixos d’Azagra. Aquesta colorista ha treballat també amb artistes com Ivá (‘Historias de la puta mili’, ‘Makinavaja’), Tabaré o Xcar (‘El Richal’, ‘Los mediamierdas’). Ha col·laborat també en diversos llibres com ‘TBOlabordeta’, ‘Macaria’ o ‘Pedro Pico & Pico Vena’. A la seva bossa no falta mai una llibreta per acolorir tot allò que veu i li interessa.\n— còmic — exposició — memòria històrica


Subvencions – Cooperant\nII Pla Director 2012-2015\nGrup de treball d’Educació per al Desenvolupament\nGrup de treball d’Acció Humanitària\nGrup de treball de seguiment i avaluació del Pla Director\nAquesta Llei té per objecte determinar el règim jurídic de les subvencions l’establiment o la gestió de les quals corresponen a l’Administració de la comunitat autònoma de les Illes Balears o a les entitats públiques que en depenen.\n1. Aquesta Llei és aplicable a les subvencions establertes o gestionades per:\na) L’Administració de la comunitat autònoma de les Illes Balears.\nb) Les entitats autònomes que en depenen.\nc) La resta d’entitats de dret públic que en depenen.\n2. Les subvencions establertes per la Unió Europea, l’Estat o un altre ens públic, la gestió de les quals correspongui, totalment o parcialment, a l’Administració de la comunitat autònoma, com també els complements eventuals de les subvencions esmentades que pugui atorgar aquesta Administració, s’han de regir pel règim jurídic aplicable a l’ens que les estableixi, sense perjudici de les especialitats organitzatives i procedimentals de l’administració gestora. En tot cas, aquesta Llei s’ha d’aplicar amb caràcter supletori respecte de la normativa reguladora de les subvencions finançades per la Unió Europea.\n1. Té la consideració de beneficiari de la subvenció el destinatari dels fons públics que ha de dur a terme líactivitat que en fonamenta l’atorgament, o que està en la situació que en legitima la concessió.\n2. Quan el beneficiari sigui una persona jurídica, i sempre que ho prevegin les bases reguladores, també tenen la consideració de beneficiaris les persones que en formin part com a membres que es comprometin a dur a terme la totalitat o una part de les activitats que fonamenten la concessió de la subvenció en nom i per compte del primer.\n3. Quan es prevegi expressament en les bases reguladores, poden accedir a la condició de beneficiari les agrupacions de persones físiques o jurídiques, públiques o privades, les comunitats de béns o qualsevol altre tipus d’unitat econòmica o patrimoni separat que, tot i no tenir personalitat jurídica, puguin dur a terme els projectes, les activitats o els comportaments o estiguin en la situació que motiva la concessió de la subvenció.


Fàbrica i fabricants de màquines de pultrusió de barres de FRP de la Xina | HBGMEC\nLa màquina de pultrusió de barres FRP s’utilitza per produir armadures compostes com la fibra de vidre i la barra de fibra de basalt. Es compon principalment de tauler de guia de filats, bany de resina amb prestatge (inclòs el dispositiu de preformat), part de bobinatge, part de control de temperatura de calefacció, part de tracció, dispositiu de mesura de longitud, sistema de control elèctric, etc.\n1) Bastidor itinerant: s’utilitza per col·locar la bobina de fil, adopta l’estructura de soldadura de xapa d’acer, canonada d’acer i ferro angular.\n2) Dispositiu de bobinatge: adopta accionament d'engranatges, enroleu el fil del pern, la velocitat de bobinatge està controlada pel convertidor de freqüència.\n3) Dispositiu de calefacció: adopta un escalfador d'alumini fos, controlador de temperatura intel·ligent per controlar la temperatura. La caixa de calefacció adopta una estructura de malla i és fàcil obrir-la i netejar la resina caiguda, plena de materials aïllants al seu interior.\n4) La màquina pot produir dues / quatre peces de barres de FRP alhora\n■ Totes les peces elèctriques, el motor, el reductor i les peces de transmissió adopten la famosa marca.\n■ S'utilitzen instruments d'alta precisió per controlar i controlar la línia completa, les dades importants es poden mostrar directament al tauler de control.\n■ Cada zona de calefacció i curat està controlada per un instrument de control de temperatura independent amb una precisió de 1 ℃.\n■ Els peus arrossegadors estan fabricats amb blocs de PU d'alta qualitat, que són duradors i de llarga vida útil.\n■ El material del sistema de bany de resina és d'acer inoxidable, té un sistema de calefacció i control de temperatura per garantir que la resina sempre estigui a temperatura constant durant el treball.\n■ Funcionament fàcil. Un treballador ben entrenat pot operar dues línies alhora.\n■ Vidre endurit, disseny corbat, bonic aspecte, alta transparència, fàcil d’observar el funcionament de l’equip, aïllar la màquina i l’exterior, a prova de pols i protegir els treballadors\n1. Podeu proporcionar orientació tècnica?\nSí, podem proporcionar-vos orientacions tècniques abans d’enviar o després d’aconseguir la màquina i us podem ajudar a formar els treballadors.\n2. Com es pot garantir la seva qualitat?\nEn primer lloc, us convidem a visitar-nos. Després de la vostra visió a la nostra fàbrica, entorn i equip de treball, podreu jutjar per vosaltres mateixos.\nEn segon lloc, segons la vostra sol·licitud, podem proporcionar la mateixa mostra per confirmar-la.\nEn tercer lloc, tenim un departament d’inspecció.\n3. Quin tipus de pagament podeu acceptar?\nPodem acceptar L / C a la vista i pagament T / T\nBenvingut. Esperem que vós i el vostre equip vingueu a la nostra empresa.\nResposta ràpida: cada consulta es respondrà en un termini de 24 hores\nControl de qualitat: controlem la qualitat de cada article per separat. El departament d'enviament comprova l'article abans d'embalar, evitant totalment els defectes de fabricació.\nLliurament ràpid i preu competitiu: adopta equips i màquines avançades per garantir la tarifa competitiva i la capacitat de producció per a granel, el personal responsable assegurarà l’enviament aviat i millorarà la vostra eficiència.\nProfessional: estem especialitzats en aquest camp durant molts anys, per tant tenim una rica experiència en l'exportació de nas, subministrarem el millor servei i us oferirem una solució professional.\nAnterior: Bobinadora contínua de filaments\nPròxim: Bobinadora de filaments de pòrtic


Sant Jordi 2020 | Servei Educatiu del Vallès Oriental I\n#acasallegimenveualta – ESC Bellavista-Joan Camps i Escola Pia\nSE CRP del Vallès Oriental I05/06/20\nCERTAMEN DE LECTURA EN VEU ALTA (CLVA) EN CONFINAMENT\n#acasallegimenveualta del 21 d’abril al 29 de maig de 2020\nDues escoles del Vallès Oriental I han decidit participar en l’edició del certamen en confinament, tot i haver ja participat en l’acte de quarts de final del dia… Llegeix més»\nCLVA - Certamen de Lectura en Veu Alta, Jornades, Portada, Sant Jordi 2020 bones pràctiques, CLVA, el gust per la lectura, primària, Sant Jordi, secundària 0\nSant Jordi 2020 – Recull d’il·lustracions i relats actualitzats\nSE CRP del Vallès Oriental I24/04/20\nAquest Sant Jordi en confinament ha estat diferent de tots els que coneixíem.\nPersones anònimes amb molta imaginació i capacitat artística han dissenyat imatges que mostren la nova realitat que estem vivint.\nEn aquest recull de Maria Teresa Navés que compartim, també podreu trobar enllaços a relats… Llegeix més»\nBones pràctiques, Jornades, Sant Jordi 2020 bones pràctiques, el gust per la lectura, jornada, novetat, primària, Sant Jordi, secundària 0\nSant Jordi a l’ESC Pilar Mestres de La Roca del Vallès\nSE CRP del Vallès Oriental I23/04/20\nA l’Escola Pilar Mestres de La Roca del Vallès han fet un treball en xarxa de Cançons de Sant Jordi amb els nens i nenes de cada cicle.\nEls mestres també han enrergistrat un vídeo amb la lectura d’un conte pels seus alumnes.\nBones pràctiques, General, Sant Jordi 2020 bones pràctiques, educació infantil, Escola Pilar Mestres, Experiències, primària, Sant Jordi 0\nL’equip docent de 1r d’ESO de l’INS Carles Vallbona (Granollers) han creat un escape room ambientat en Sant Jordi. Us atreviu a descobrir “El misteri del drac“?\nSant Jordi 2020 Sant Jordi 0\nSant Jordi en confinament amb Gianni Rodari\nSE CRP del Vallès Oriental I22/04/20\nEl 23 d’octubre del 2020 és una data per celebrar-la amb gran alegria, ja que es compleixen els 100 anys del naixement d’un dels escriptors més interessants del s.XX, Gianni Rodari.\nRecollim les propostes de la xarxa:\nWeb oficial del centenari (Italià i Anglès)\nReportatge de… Llegeix més»\nSant Jordi 2020 confinament, Sant Jordi 0\nTres reptes matemàtics per a Sant Jordi\na Societat Balear de Matemàtica ens proposa aquests tres reptes matemàtics relacionats amb Sant Jordi. Sereu capaces/ços de resoldre’ls?… Llegeix més»\nEl cau dels Pispallibres\nConeixeu “El Cau dels Pispallibres”? És un projecte, realitzat per dos mestres i responsables del foment de la lectura d’una escola de l’Alt Penedès, consisteix a difondre cada setmana dos vídeos al seu canal de Youtube.\nPodeu entrar al seu canal clicant AQUÍ.\nSant Jordi 2020 bones pràctiques, primària, Sant Jordi 0\nSinapsi Sant Jordi a casa\nQuines activitats preparen els centres educatius per celebrar el Sant Jordi a casa? El Departament d’educació ha preparat aquest Sinapsi especial #SantJordi2020. Hi trobareu un munt d’idees d’escoles i instituts de tot Catalunya!\nCLIC AQUÍ PER ENTRAR-HI\n#SantJordiXBM, la lectura ens allibera\nSE CRP del Vallès Oriental I21/04/20\nUs deixem aquest enllaç que ens han enviat des de la Biblioteca Virtual. Ara que ens toca viure un Sant Jordi tan diferent ens recomanen un munt d’idees, lectures i recursos perquè puguis passejar virtualment per la festa de la lectura.\nSE CRP del Vallès Oriental I20/04/20\nUs oferim deu propostes per promoure la lectura entre els alumnes. Són recursos i activitats per fomentar el gust per llegir, l’hàbit lector i la competència lectora que han elaborat des del Programa Biblioteques PuntEdu.


Exposició i presentació del llibre A-Z 11 anys de la Festa del Grafisme - Barcelona Design Week\nPresentació i exposició del llibre A-Z: 11 anys de la Festa del Grafisme que recull en forma de diccionari il.lustrat la història de l’únic Festival de disseny independent gratuït a tota Europa que es celebra un cop l’any a la localitat de Portbou (Girona). El llibre, dissenyat pel col.lectiu Frontera, ha estat produit gràcies a la generosa col.laboració de la impremta Nova Era i la paperera Fedrigoni. Morro Fi, s’encarregarà d’assegurar que les nostres goles no quedin seques de tanta xerrera.\nTambé es presentarà la 2a edició dels Tallers de la Festa, que tindrà lloc del 25 d’agost a l’1 de setembre a Portbou, Girona. Entre els professors d’aquesta edició dels Tallers de la Festa comptarem amb el reconegudíssim Patrick Thomas de l’àrea de disseny gràfic, els internacionals Domestic Data Streamers de l’àrea de disseny gràfic i espai, i el combo explosiu de Marc Morro i Luis Eslava de l’àrea de disseny de producte. Aquest any també participarà com a estudiant el nostre estimat Anthony Burrill, un dels professors de l’any anterior, aquest cartellista anglès que proclama: Work hard and be nice with people o Ask more questions (get more answers).\nSi estimes el disseny tant com nosaltres i vols col.laborar emportant-te el llibre dels 11 anys de la Festa del Grafisme, hauries d’apropar-te a la Galeria Visions de Gràcia.\nDimarts Dt 18/06 , 7:30 pm


els orfes del Senyor Boix: Els contes més bells.- Hermann Hesse\nEl llibre és una recopilació de setze contes que Hesse va anar escrivint al llarg de cinquanta anys (des del 1903 fins al 1953.)\nEn aquesta ocasió, en lloc de fer-vos-en un comentari general (només us diré que tots són absolutament recomanables), prefereixo transcriure un dels contes que he trobat més colpidors per la barreja entre bellesa poètica i crueltat humana:\nEL LLOP (Der wolf), gener del 1903\nMai no havien tingut un hivern tan terriblement cru i llarg a les muntanyes franceses. Ja feia setmanes que l'aire era clar, trencadís i fred. Durant el dia els grans camps de neu esbiaixats jeien interminables amb el seu color blanc mat sota un cel blau radiant, de nit la lluna els passava pel damunt, clara i menuda, una lluna glaçadora plena de rancúnia la forta llum de la qual es tornava blava i somorta sobre la neu i semblava ben bé gebre. La gent feia tot el que podia per no sortir de casa i sobretot per no pujar als indrets alts, seia mandrosa i malhumorada a les cabanes dels pobles, i a la nit les finestres vermelloses quedaven enterbolides per la resplendor de la llum blava de la lluna i aviat s'apagaven.\nEren temps difícils per als animals de la contrada. Els més petits morien glaçats en grans quantitats, també els ocells queien víctimes de la glaçada, i els cadàvers escanyolits eren presa dels astors i dels llops. Però també aquests patien terriblement a causa del fred i la fam. No és que n'hi hagués gaires, de famílies de llops, i la necessitat els empenyia a establir vincles més estrets. De dia sortien d'un en un. Aquí i allà se n'esmunyia algun sobre la neu, magre, afamegat i alerta, sileciós i tímid com un fantasma. L'ombra esquifida lliscava al seu costat per la superfície nevada. Tot flairant alçava el morro afilat cap al vent i de temps en temps deixava anar un udol sec, turmentat. Però al vespre sortien tots plegats i envoltaven els pobles amb els seus udols enronquits. Allà el bestiar i l'aviram hi eren ben guardats, i rere forts porticons hi havia escopetes apuntant-los. Rares vegades podien haver un petit botí, com ara un gos, i dos de la colla ja havien estat morts a trets.\nLa glaçada encara persistia. Sovint els llops jeien plegats, quiets i rumiant, escalfant-se els uns amb els altres, i paraven l'orella angoixats cap a la buidor morta que els envoltava, fins que un, turmentat per les cruels tortures de la fam, saltava de sobte enlaire amb un gemec esfereïdor. Aleshores tots els altres giraven el musell cap a ell, es posaven a tremolar i tots a l'una trencaven en uns udols terribles, plens d'amenaces i de laments.\nFinalment, els més petits de la colla van decidir marxar. De bon matí van sortir dels seus caus, es van aplegar i van ensumar l'aire glaçat, plens d'excitació i de por. Llavors van partir amb un trot ràpid i regular. Els que es van quedar enrere els van seguir amb ulls vidriosos i oberts de bat a bat, van fer unes dotzenes de passes en la seva direcció, tot d'una es van aturar, indecisos i perplexos, i lentament van retornar a les seves coves buides.\nEls que havien emprès la marxa es van dispersar a migdia. Tres d'ells es van dirigir cap a l'est, al Jura suís, els altres van continuar cap al sud. Aquells tres eren animals bells, forts, però terriblement emmagrits. La panxa clara i encongida era estreta com una corretja, al pit les costelles els sobresortien llastimosament, els musells els tenien eixuts i els ulls esbatanats i plens de desesperació. Tots tres van penetrar ben endins del Jura, el segon dia van caçar un moltó, el tercer dia un gos i un poltre i arreu van ser perseguits iradament pels pagesos. A la contrada, que és rica en pobles i petites ciutats, es va escampar la por i l'horror envers aquells intrusos. Els trineus del correu van ser equipats amb armament, ningú no anava d'un poble a l'altre sense escopeta. En aquella contrada desconeguda, després d'un botí tan bo, els tres animals se sentien alhora esporuguits i a pler; es van tornar més eixelebrats que no havien estat mai a casa i a ple dia van entrar a l'estable d'una masoveria. Bramuls de vaques, espetecs de barreres de fusta que s'estellaven, picament de cascos i alè càlid i anhelant omplien l'espai estret i calent. Però aquest cop hi van intervenir els homes. Oferien una recompensa pels llops, que redoblava el valor de la dels pagesos. I en van matar dos, a l'un un tret d'escopeta li va travessar el coll, l'altre va morir a cops de destral. El tercer va fugir i va continuar corrent fins que va caure mig mort sobre la neu. Era el més jove i més bell dels llops, un animal superb ple de força i de formes àgils. Va romandre llarga estona ajagut i panteixant. Al davant dels ulls li giravoltaven cercles d'un vermell de sang, i de temps en temps deixava anar un gemec adolorit i sibilant. Un cop de destral l'havia ferit a l'esquena. Però es va refer i es va poder aixecar de bell nou. Fins aleshores no es va adonar de la distància que havia recorregut en fugir. Enlloc no es veia gent ni cases. Al seu davant, ben a prop, hi havia una muntanya imponent, colgada de neu. Era el Chasseral. Va decidir vorejar-lo. Com que la set el turmentava, va anar fent petites mosssegades a la crosta glaçada i dura de la superfície nevada.\nA l'altra banda de la muntanya es va topar de seguida amb un poble. Es feia vespre. Va esperar amagat en una avetosa espessa. Llavors es va esmunyir amb compte ran de les tanques dels horts, tot perseguint l'olor dels estables calents. Al carrer no hi havia ningú. Ell mirava per entremig de les cases, tímid i cobejós. Va sonar un tret. Va alçar el cap enlaire i anava a engegar a córrer quan va sonar un segon tret. Estava ferit. L'abdomen blanquinós tenia el costat tacat de sang que regalimava tenaçment en gotes gruixudes. Malgrat tot va aconseguir fugir a grans gambades i arribar al bosc muntanyenc de l'altre costat. Allà es va aturar un instant a escoltar i va sentir veus i passes que arribaven de dues bandes. Va mirar muntanya enlaire, ple de por. Era empinada, coberta de bosc i difícil d'escalar. Però no li quedava cap altra opció. Panteixant es va enfilar pel pendent dret, mentre a sota un garbuix de malediccions, ordres i llanternes anava vorejant la muntanya. El llop ferit va anar pujant tremolós per l'avetosa mig fosca mentre del costat li rajava lentament la sang amarronada.\nEl fred havia minvat. El cel de ponent era encalitjat i semblava assenyalar neu. Finalment el llop, esgotat, va arribar dalt del cim. Ara es trobava en un gran camp de neu lleugerament inclinat, prop de Mont Crosin, enlairat al damunt del poble d'on havia fugit. No sentia fam, però sí un dolor tèrbol, tenallant, que venia de la ferida. De la boca que li penjava en sortia un lladruc baix de malalt, el cor li bategava feixuc i adolorit i se sentia oprimit per la mà de la mort com per una càrrega inefablement pesada. Un avet aïllat de branques amples el va atreure; s'hi va asseure a sota i va mirar amb ulls tèrbols cap a la grisa nit de neu. Va passar mitja hora. Ara damunt la neu queia una llum roja mat, estranya i blana. El llop es va redreçar gemegant i va girar el bell cap en direcció a la llum. Era la lluna que a poc a poc s'albirava pel cel tèrbol. Feia moltes setmanes que no havia estat tan vermella ni tan grossa. Els ulls de l'animal moribund es van fixar en el mat disc llunar, i altre cop un feble udol va ranejar al cor de la nit, adolorit i apagat.\nAleshores es van anar veient i sentint llums i passes. Pagesos embolcallats en abrics gruixuts, caçadors i nois joves amb gorres de pell i polaines bastes venien trepitjant la neu. Va ressonar una cridòria. Havien descobert el llop agonitzant, li van engaltar dos trets i cap no el va encertar. Aleshores van veure que s'estava morint i se li van llançar al damunt amb bastons i garrots. Ell ja no se'n va adonar.\nAmb els membres trencats se'l van emportar arrossegant-lo cap a Sankt Immer. Reien, fatxendejaven, gaudien per endavant de l'aiguardent i el cafè, cantaven, renegaven. Cap d'ells no veia la bellesa del bosc cobert de neu, ni la resplendor de la calma, ni la lluna roja enlairada al damunt del Chasseral, que amb la seva llum feble es reflectia als canons de les seves escopetes, als cristalls de la neu i als ulls apagats del llop mort.\nHermann Hesse. Els contes més bells (Die schönsten Erzählungen)\nEdició de Volker Michels\nLa Magrana, 2003\na les 0:58\nil cavaliere rosso 5 d’agost de 2010 a les 8:27\ncaram, gràcies, caldrà afegir aquest també a la cistella...\nmiu 5 d’agost de 2010 a les 22:37\nBastet 24 de novembre de 2012 a les 23:57\nFa poc he llegit el conte "Der wolf" de Herman Hesse i m'ha agradat trobar-lo aquí.\nÉs un conte preciós, tot i que molt trist.\nSícoris 25 de novembre de 2012 a les 22:34\nGràcies, Bastet. Aquest és un conte molt impactant i trist; per això el vaig triar per posar-lo aquí, tot i que la resta de contes de l'antologia també valen la pena.\nNomés vull aclarir-te que aquest no és el meu bloc. "Els orfes del senyor Boix" és un bloc coral on hi col·laborem unes quantes persones. Des de fa quasi tres anys, cadascún de nosaltres hi anem fent aportacions sobre els llibres que llegim, arribant a constituir una mena de club de lectura força interessant. Si hi fas un tomb et trobaràs amb molt bones recomanacions. Ara em donaré una volta pel teu.\nGràcies per visitar-nos i salut!


Dino Zoff: “El Barça, favorit, hauria de tenir por de la Juve” (Toni Padilla)\nDino Zoff: “El Barça, favorit, hauria de tenir por de la Juve”\nTONI PADILLA Barcelona 17/05/2015 00:00\nDino Zoff (Mariano del Friuli, 1942) va ser durant 11 anys el porter d’una Juve que ho va guanyar absolutament tot excepte la Copa d’Europa. Home seriós i treballador, com solen ser-ho els fills del Friül, Zoff és un dels grans ambaixadors del rival del Barça a la Lliga de Campions. Va guanyar sis lligues amb la Vecchia Signora i encara és un dels noms més respectats del futbol italià.\n¿Barcelona porta bons records a Dino Zoff, oi?\nSí, és així. L’estadi de Sarrià ja no hi és, sap greu, però allà vam derrotar els brasilers en aquell partit del Mundial del 1982. Ningú ens donava opcions, el Brasil era un equip magnífic i ens vam imposar 3-2. Després, al Camp Nou, vam guanyar les semifinals. Sí, la ciutat porta bons records. Molts italians ens van acompanyar llavors.\nEl futbol ha canviat molt des de llavors...\nSí, molt. Jo sóc fill de pagesos i els meus sempre deien que no havia de pensar tant en el futbol com a tenir una feina. El futbol era un joc, una diversió després de sortir de l’escola. Però, per sort, l’Udinese em va fer un contracte i la meva família es va adonar que potser podia guanyar-me la vida amb el futbol.\nMalament no li va anar...\nNo, però al primer partit el Fiorentina em va fer cinc gols. I llavors, als cinemes, la gent veia els resums dels gols. Vaig passar molta vergonya quan van passar el resum del partit, en veure’m a la pantalla d’aquella manera. Després les coses van anar millorant.\nL’art de fer de porter també és molt diferent. Com ho veu?\nTot és més ràpid. La pilota és més lleugera i els porters han de ser més elàstics, treballar més els reflexos. Jo vaig poder arribar als 40 anys amb els guants, però ara, segurament, no podria.\nHan passat molts anys i Barcelona és ben diferent. ¿L’equip entrenat per Luis Enrique és el favorit a la final?\nSí, segurament sí. El Barça ja fa molts anys que fa una feina excel·lent. L’entrenador és nou, però molts jugadors fa anys que juguen plegats i ja han guanyat la Champions. La Juve, en canvi, torna a una final. Feia molts anys que no podia disputar una final i no és el favorit. Però tothom sap que això de ser favorit, especialment quan es parla d’una final, no vol dir tant. El Barça hauria de tenir por d’un rival com la Juve, ja que hi té menys a perdre. Però és favorit, esclar.\nCoses del futbol, vostè, com Buffon, no va poder guanyar la Lliga de Campions, però sí que va poder guanyar un Mundial amb la selecció i molts títols amb el Juventus durant més d’una dècada...\nBuffon mereix guanyar la Champions. Hauria pogut marxar quan la Juve va ser enviada als despatxos a la Serie B. Però va decidir quedar-se i ha demostrat ser un gran professional. Ha jugat una gran eliminatòria contra el Madrid.\nPerò li tocarà jugar contra Lionel Messi. Vostè, que va jugar contra Maradona, ¿accepta la comparació?\nSí, l’accepto. Pel que veig, Messi està a l’altura dels millors jugadors del món. Vaig tenir la sort de jugar contra Pelé al Mundial del 1970, amb aquell equip brasiler increïble, després contra Maradona, el 1982. I contra Zico, evidentment. I Platini, que va venir a la Juve. I Messi està a la seva altura. Després, tothom podrà dir qui prefereix. És un d’aquells jugadors que t’agrada veure, ja que sempre et deixa detalls, és molt ràpid i demostra una intel·ligència sobre la gespa sorprenent.\n¿Com s’atura un jugador com Leo Messi?\nSi un jugador així té el dia, ja et pots acomiadar de tot. La millor manera és jugar de manera col·lectiva, amb ajudes, intentant que no li arribin les pilotes i així tenir-lo lluny.\n¿És una sorpresa la presència del Juventus a la final de la Champions?\nNo gaire. No crec que un equip arribi a una final i es pugui dir que és una sorpresa. Abans dels partits contra el Madrid, molts mitjans d’Espanya semblava que donaven per fet que l’equip d’Ancelotti ja era a la final. I no s’havia ni jugat el partit. Cal jugar sempre. Aquesta Juve és un equip ben equilibrat, sap defensar i sap atacar. A més, les lesions han respectat l’equip i Pogba ja ha tornat. Són detalls que ajuden. Un equip finalista necessita defensar i atacar bé. Amb estils diferents, el Barça i la Juve saben fer-ho.\n¿És Allegri la clau de l’èxit d’aquesta Juve?\nMassimiliano Allegri està fent una gran feina. Però part del seu èxit és gràcies a la feina feta abans per Antonio Conte, igual que Luis Enrique treballa amb la feina feta per tècnics anteriors. I si Conte va fer-ho bé, és per la feina de la direcció esportiva. L’èxit sol ser una qüestió col·lectiva.\nAbans de les semifinals va dir que, si li tocava escollir, preferia Casillas que Buffon. ¿Encara pensa el mateix?\nSí, sí. Vaig dir que tots dos són grans porters, dels millors, com Neuer. Però tothom vol fer llistes, com si fos important. Vaig dir que Casillas, perquè té un Mundial, més Champions i dues Eurocopes. Res més.


La Fira es recolza en les fires tecnològiques per ampliar el seu lideratge\nLa Fira es recolza en els congressos tecnològics per ampliar el seu lideratge\nMòbils, ciutats intel·ligents, internet de les coses i impressió 3D tenen ja salons a Barcelona\nLa principal fira de videojocs d'Espanya recalarà a la ciutat per la seva aposta pel sector\nDissabte, 07/05/2016 | Actualitzat el 07/03/2017 a les 17:02 CET\nBarcelona ha aconseguit situar-se com a lloc de referència mundial per a l'organització de fires i congressos. El model de gestió públic-privat de Fira de Barcelona està donant en els últims anys més fruits que mai, en especial gràcies a l'aposta per les cites tecnològiques: la celebració de nombrosos fires i congressos d'aquest sector no tan sols ha disparat el resultat de la institució, sinó que ha beneficiat la societat amb un important impacte econòmic i un canvi en el teixit productiu.\nEn els últims 10 anys, el calendari i el mapa firal han canviat molt. Segons les estadístiques de l'Associació de Fires Espanyoles (AFE), el 2005, abans de la crisi, es van celebrar a Espanya 441 certàmens. Era època de bonança, amb salons a gairebé cada ciutat que es valori del territori, en especial relacionats amb l'activitat immobiliària. El 2015, no obstant, el panorama va ser ben diferent: 268 fires. “La crisi s'ha emportat moltíssimes fires, i pràcticament només els cinc principals recintes i institucions –Barcelona, Madrid, València, Màlaga i Bilbao- han superat el difícil moment”r;, assenyalen fonts del sector.\nSegons les estadístiques, Fira de Barcelona és una de les que millor han superat la crisi. El 2015, va acollir 68 salons i congressos, a més de mig centenar d'actes corporatius, cosa que van elevar la seva facturació fins als 148,1 milions d'euros, el 25,7% més respecte del 2013 (any estadísticament comparable), amb un ebitda (benefici abans d'impostos) de 12,5 milions(el 32,1% més).\nEl seu principal competidor, Ifema, no ha publicat les dades del 2015. En el 2014, va celebrar 81 fires i congressos d'exposició, amb una facturació pròxima als 95,6 milions d'euros i un benefici de 186.000 euros. “Barcelona ha esquivat millor la crisi firal gràcies a l'especialització i la internacionalització”r;, apunten les mateixes fonts del sector.\nMentre Madrid va acabar clausurant la fira tecnològica Simo, Barcelona va guanyar el 2006 la celebració del llavors puixant 3GSM, després rebatejat com a Mobile World Congress (MWC). Va ser l'inici d'una profitosa relació amb el sector tecnològic: el principal congrés del món de la tecnologia més puntera se celebra des d'aleshores a Barcelona –la ciutat va ser declarada el 2011 capital mundial del mòbil-, amb 101.000 visitants en l'última edició (la meitat, alts càrrecs directius) que dissenyen el futur del sector a Barcelona (sense oblidar els més de 4.000 periodistes que narren tot el que passa). En total, un impacte econòmic de 460 milions d'euros anuals per a Catalunya.\nFira ha sabut aprofitar el ganxo del congrés i al voltant de la tecnologia ha sustentat el seu pla de creixement. Al MWC (que coorganitza amb la GSMA, la patronal de les telecos) ha sumat diversos congressos de referència: Smart City World Congress (ciutats intel·ligents), 4YFN (emprenedoria) i IOT Solutions World Congress (internet de les coses), a més d'externs com el Eshow (comerç electrònic) o el Sónar (subsaló Sónar+D, creativitat unida a la tecnologia). Aquest any, a més, estrenarà una nova cita, l'In3dustry: impressió 3D.\n“El nostre objectiu és seguir creixent en l'atracció i organització de grans congressos i fires relacionats amb la tecnologia, un sector transversal de present i futur en què la innovació és el seu motor, igual que el nostre”r;, assegura a aquest diari Constantí Serrallonga, director general de Fira de Barcelona. També a Barcelona se celebren nombroses trobades corporatives d'empreses del sector com HP, SAP o el VMWorld. I paral·lel a l'èxit dels congressos, capitanejats per l'MWC, ha nascut un teixit productiu digital que contracta més de 10.000 persones, i que ha creat empreses d'èxit mundial com Social Point, Privalia, Edreams o Wallapop. A més, altres firmes internacionals s'han instal·lat a la ciutat, com King (videojocs).\nEl conjunt de capitalitat mundial del mòbil, congressos i fires i teixit productiu està ajudant a l'atracció de nous salons: aquesta mateixa setmana, l'Associació Espanyola de Videojocs (AEVI) i Fira van anunciar que celebraran a la tardor la Barcelona Games World, cita de referència a Espanya del sector dels videojocs que fins a l'any passat va tenir lloc a Madrid. S'esperen gairebé 100.000 visitants. “Té molt sentit anar a Barcelona, la capital mundial del mòbil i un referent de la tecnologia. Sens dubte, és un molt bon lloc per celebrar una fira com aquesta", van assenyalar fonts de l'AEVI a aquest diari.\n“Barcelona, el seu entorn empresarial i Fira amb cites cada vegada més importants del món tecnològic, formen un binomi perfecte per posicionar la ciutat com un dels pols internacionals del sector tecnològic”r;, conclou Serrallonga.\nEl sector de les fires es recupera\nL'any passat es van celebrar a Espanya un total de 268 fires, de les quals el 57,1% van ser realitzades pels mateixos recintes firals, el 10% coorganitzades i el 32,8%, responsabilitat d'una organització externa, segons dades de l'Associació de Fires Espanyoles (AFE).\nAquestes fires van augmentar la superfície neta ocupada un1,7% respecte del 2014 i també el nombre d'expositors directes, que va assolir els 26.198 (un 4,7% més).\nEl 2015, el nombre de visitants va pujar a 2.778.326, xifra que suposa un 13,5% més que l'any anterior. “És indubtable la gran importància que l'aportació del sector de fires, congressos i esdeveniments suposa no tan sols per a tots els sectors econòmics i les empreses, sinó per a l'economia nacional”r;, apunta l'AFE, que calcula que el sector genera un impacte econòmic de més de 3.500 milions d'euros anuals.\nTemes: Mobile World Congress 2018 Alimentaria Saló de l'Automòbil de Barcelona


ViLateral, la nova agència de comunicació especialitzada en el món del vi\nEl pensament bilateral és un mètode de pensament que es pot utilitzar com una tècnica per a la resolució de problemes de forma imaginativa i amb una visió creativa. Una relació bilateral s'aconsegueix amb fets realitzats conjuntament per a dues persones, tu i jo. Així neix ViLateral, l'agència de comunicació que t'ajudarà a comunicar de forma imaginativa i crear noves idees, sempre amb tu i des del punt de vista de l'especialització en el món del vi. La nostra finalitat és escoltar-te, entendre't i ser capaços de comunicar el teu missatge de forma propera, creativa i singular.\nVivim el món del vi diàriament des de la comunicació i la formació. Tots els nostres projectes estan lligats directament a la vinya i creiem en l'especialització com una forma de créixer i evolucionar.\nLa comunicació és el món on ens movem com peixos a l'aigua. Som joves formats. Les xarxes socials són un món i ens encanten, apostem per les noves tecnologies i hi estem en permanent contacte.\nEns agrada innovar, descobrir i experimentar. Mai està tot inventat i volem anar més enllà. Cada cas, cada celler, cada dia és una nova història per escriure. Fomentem la creativitat i experimentem per crear noves narratives.\nEl teu projecte vinícola pot créixer i la nostra fita és fer-ho a través de la comunicació. Connectem el vi!\nB de l’Empordà\nEl gran tast de vins de tramuntana\nCombat de vins\nConèixer el sector del vi i connectar-lo de forma creativa o imaginativa\nSempre posant paraules màgiques al vi i al seu paisatge.\nFer arribar les paraules a tot un món expectant.\nLes teves necessitats són el meu motor. La gasolina, els teus somnis.\nYou’ll never wine alone\n676 74 11 81\nAlguna cosa no ha sortit bé


Beca Marta Santamaria » Beca Marta Santamaria\nQuan va morir la Marta, un amic li va escriure un breu missatge que la descriu a la perfecció: «Bonica i millor persona. Cada dia penso en tu. Mirant al cel m’ha semblat veure la teva cara com sempre, amb un riure que no s’acaba.»\nAixí era sens dubte la Marta, bonica per dins i per fora, una persona excepcional, sempre alegre i disposada a ajudar els altres. Ser així quan la vida et somriu té mèrit, però continuar sent-ho quan les coses van malament, afegint-hi a més valentia, coratge, esperit de lluita i una dignitat envejable fins al final et converteix en un ser especial, en un exemple, en algú que resulta impossible d’oblidar. Així era la Marta, i per això avui, els qui van tenir la sort de conèixer-la, i fins i tot els que no ho van fer, uneixen esforços i col·laboren desinteressadament en la beca que du el seu nom.\nLa Marta va ser una nena alegre, responsable, estudiosa, esportista, una persona popular i estimada que va gaudir de la seva infància i joventut a Lleida. Més tard es va traslladar a Barcelona per estudiar la carrera d’Econòmiques, i en aquesta ciutat va començar a treballar i va fixar la seva residència.\nFou un dia de Sant Jordi quan li van confirmar la notícia. Als 35 anys, tenia càncer de mama. La vida li va canviar radicalment en només uns segons. La Marta mai no va dubtar, des del començament va mirar de cara la malaltia i, amb el suport incondicional de la seva família i dels seus amics, la va afrontar amb coratge.\nCada situació complicada que li va tocar viure, l’afrontava amb més força i més fermesa que l’anterior. Quan ja no podia més, quan les forces l’abandonaven, quan semblava que ja es rendia, ens sorprenia a tots amb una nova empenta. No va deixar de lluitar ni un segon: ella volia viure, i va fer tot el possible, i va intentar tot l’inimaginable per aconseguir-ho.\nUna vegada la Marta va dir: «Només espero que això que m’està passant a mi no us passi mai a vosaltres». Aquest era el desig de la Marta, que cap de nosaltres (ni cap altra dona) hagués de passar per una situació com la seva. Per això va néixer la BMS, per aconseguir, en la mesura que sigui possible, que el desig de la Marta algun dia pugui fer-se realitat.\nLa Marta ens va deixar i els qui l’estimàvem vam acceptar resignats haver perdut aquella batalla, però ens vam negar en rodó a abandonar la seva lluita. Ella mai no ho va fer mentre va estar malalta. «D’acord, doncs a continuar lluitant». Aquestes van ser les seves paraules davant les últimes i definitives males notícies.\nAquest era l’esperit de lluita de la Marta, i aquest és l’esperit de la BMS: continuar lluitant amb l’esperança que algun dia ningú no perdi una filla, una germana, una néta, una tia, una cosina, una neboda, una esposa, una companya o una amiga de l’ànima per culpa del càncer de mama.\nNo sabem si és a les nostres mans aconseguir-ho, però sí que sabem que podem intentar-ho i, per molt petit que sigui el que aconseguim, la Marta segur que ens ho agrairà, somrient des del cel.


La fiscalia seguirà amb les diligències contra els alcaldes que van col·laborar en l'1-O - Teleponent\nInici Referèndum La fiscalia seguirà amb les diligències contra els alcaldes que van col·laborar...\nLa fiscalia seguirà amb les diligències contra els alcaldes que van col·laborar en l’1-O\nLa cúpula de la fiscalia catalana ha decidit aquest dimarts continuar amb les diligències d’investigació contra desenes d’alcaldes que van col·laborar en el referèndum de l’1-O.\nAixí, es vol “determinar la seva eventual responsabilitat en la cessió dels locals o edificis de titularitat municipal efectivament disposats i oberts al públic com a centres de votació”, segons un comunicat de la Fiscalia Superior de Catalunya després de la reunió de la Junta de Fiscals de Catalunya, que inclou el fiscal superior, Francisco Bañeres, els fiscals en cap de cada demarcació provincial i els fiscals d’àrea. Per això, s’ha requerit a algunes policies locals perquè informin d’aquest aspecte.\nFa uns dies, la Fiscalia General de l’Estat va allargar sis mesos més la investigació, que es porta des de la Fiscalia Superior de Catalunya en el cas dels alcaldes que són diputats al Parlament i des de les fiscalies provincials i d’àrea en la resta de casos.\nL’allargament de la investigació es produeix perquè els sis mesos establerts legalment per les diligències fiscals ja van caducar fa unes setmanes i calia arxivar-les, portar-les a un jutjat o allargar-les. (acn)\nArticle anteriorRos defensa la presència de l’Exèrcit a la Fira F&T i la Diputació preferiria que no hi participés\nArticle següentL’os Goiat ataca una euga a Bausen