Gràcia – Embat – Organització Llibertària de Catalunya\n28 juny, 20170\nLa força dels barris.\nArticle del company Iru Moner, militant d'Embat i membre de l'Associació Veïnal Assemblea de Vallcarca, publicat a la revista Carrer, núm. 144 de juny de 2017, de la FAVB, Federació d'Associacions de Veïnes i Veïns de Barcelona. Moltes són les lluites que els nostres avis i àvies, pares i mares van guanyar per ser\n10 febrer, 20170\nEl dilema de la gentrificació verda\nArticle del company Iru Moner, militant d'Embat i activista veïnal, membre de l'Assemblea de Vallcarca, publicat a la Soli. “Hay que mejorar la calidad ambiental de los barrios, verdificarlos, però no a qualquier precio” Las ciudades más verdes se vuelven más injustas. Público 24-7-2016 Aquest article reflexa el dilema\n1 novembre, 20160\nEntrevista que van realitzar les companyes de la Soli, l'històric i cada vegada més actual portaveu de la CNT de Catalunya i Balears, al nostre company Quimi Gimeno, en ocasió de l'aniversari del brutal, i nocturn, assalt policial al seu domicili, que va donar lloc a la seva detenció, juntament amb 8 persones més, i posteri\n18 octubre, 20160\nD’#EstatInfiltrat a #EstatEncausat: Ara ens toca a nosaltres.\nAquest abril passat, a través d'una investigació realitzada per la Directa, es va fer públic un intent de captació per part de la policia Nacional cap a un company dels moviments socials de Barcelona. Com sabeu, aquest company havia sigut detingut mesos abans en el marc de l'Operació Pandora, acusat sense fonaments de forma\n13 juny, 20160\nAhir, diumenge 12 de juny, la nostra Organització va celebrar la IIIa Assemblea General al bar/restaurant (i també centre social amic - als quals volem agrair-los la seva càlida acollida) Anònims de Granollers. Com és habitual s'ha començat fent un recorregut per les diferents feines portades a terme als territoris per p\n19 abril, 20161\nLa caixa de Pandora també amaga sorpreses pels seus instigadors.\nArran de les operacions Pandora, des d'Embat, organització llibertària per la construcció del poder popular a Catalunya, ja vàrem posar en dubte la veracitat dels motius que segons les policies i les fiscalies havien motivat les esmentades intervencions policials i les posteriors detencions. Les notícies difoses aque\n13 abril, 20160\nComunicat d’Embat Gràcia davant els escorcolls i la nova onada repressiva.\nDe nou ens lleven a les 5 del matí una altra vegada de matinada joves, majors i nens. Ens desperten a a punta de pistola, portes esbotzades, llibertats trepitjades, i tot sota una esperpèntica investigació d'atracaments a entitats bancàries a Alemanya. De nou carn fresca per a titulars tendenciosos i com a objecti\n29 febrer, 20160\nEl Congrés dels Mòbils i les tasques del moment\nA Barcelona, aquesta setmana hem estat testimonis del gran potencial d'una confluència de les lluites socials i sindicals. No és una novetat ja que cada any es parla i es juga amb la idea de constituir coordinadores o moviments unitaris. Alguns anys, els més encertats, ens surt una jornada de mobilització o jornada de l\n7 desembre, 20150\nEntrevista de la Directa al nostre company Joaquim, detingut el 28 d’octubre en l’última fase de l’Operació Pandora.\n“La invenció del ‘terrorisme anarquista’ respon a la intenció de criminalitzar certs sectors dels moviments populars” En Joaquim té 27 anys, estudia Educació Social i treballa en una residència de salut mental. Milita a l’organització llibertària Procés Embat i és un activista social i polític molt implicat al barri de Grà\nAl matí del dijous 29 d'octubre, ha tingut lloc una roda de premsa oferta per la nostra organització, EMBAT, Organització Llibertària de Catalunya, conjuntament amb el Grup de Suport a Joaquín (Quimi), l'Assemblea del Barri de Sants i l'Ateneu Llibertari de Sants, entitat cultural i barrial llibertària de la qual és membre\n21 octubre, 20150\n[23/10/2015 Vila de Gràcia-BCN] Xerrada: “Educació: recuperar la pública, escola lliure i coeducació”\nDins el marc de les Jornades d'Octubre Llibertari a Gràcia, tindrà lloc aquest divendres dia 23 d'octubre, a las 18 hores, una xerrada sobre “Educació: recuperar la pública, escola lliure i coeducació” amb la participació d' EMBAT, organització llibertària de Catalunya, al costat de La Caseta i Ulleres per Esquerrans. To\n26 juliol, 20150\nSí que hi ha Llits: estan tancats!\nTreballadores i usuàries de la sanitat denuncien la situació de col·lapse de les urgències a l'estiu. Com a primer símptoma de la conseqüència de tancar llits, plantes i quiròfans i falta de personal. En la denúncia participen treballadores i usuàries dels hospitals de la Vall d'Hebron, del Mar, Bellvitge, Sant Pau, Creu Ro


CSI a la UAB - Institut de Ciències de l'Educació de la UAB - UAB Barcelona\nProfessorat: Ferran Estebaranz Sánchez i Cristina Maria Pereira Dos Santos\nLloc de realització: Laboratoris integrats i aules d'informàtica de la Facultat de Biociències\nEl curs va dirigit a les i els estudiants interessats en l'Antropologia Forense que estudia les restes humanes amb l'objectiu d'arribar a la identificació i la determinació de les causes de la mort. Aprendran les tècniques morfològiques i genètiques que utilitzen els forenses. El plantejament del curs es basa en la resolució d'un cas, en què els i les estudiants passaran per les diferents etapes de l'estudi antropològic, des de la recollida de les restes fins als estudis de laboratori.\nPresentació del curs per part del professorat\nIdentificació genètica 4: interpretació de les dades genètiques\nEls i les estudiants treballaran en grup i veuran les diferents tècniques emprades en l’antropologia forense:\nOsteobiografia: estudi antropològic i forense de restes esquelètiques humanes. S’utilitzarà ossos humans reals de les col·leccions osteològiques de la Unitat d’Antropologia Biològica del BABVE. Es farà servir instrumental típic de l’estudi morfològic antropomètric, com el peu de rei, la taula osteomètrica, el compàs de branques corbes, etc. Com a material de suport hi haurà atles d’osteologia i anatomia.\nL'alumnat ha de portar una bata, ordinador, càmera fotogràfica o telèfon mòbil i bloc de notes.


Fem junts la Vila-real del futur\nFòrum Vila-real 2030\nEl PSPV-PSOE de Vila-real llança una convocatòria oberta a tota la ciutadania perquè aporte les seues propostes al programa electoral de la formació que lidera el candidat i alcalde, José Benlloch. Per això, els socialistes de Vila-real celebraran aquest dissabte 6 d'abril el Fòrum Vila-real 2030, un acte participatiu que començarà a les 10 hores a la Biblioteca Universitària del Coneixement.\nEs tracta d'un fòrum ciutadà, que comptarà amb la presència de societat civil i entitats locals, que té com a principal objectiu la recollida de propostes que se sumaran al projecte de ciutat del PSPV-PSOE a Vila-real.\nL'acte s'ha estructurat en cinc blocs, que coincideixen amb els eixos del programa socialista, i en cadascun d'ells intervindrà com a ponent un membre de la candidatura. Així, Sabina Escrig serà l'encarregada d'intervenir en el bloc dedicat a les 'Persones'; Emilio M. Obiol serà el ponent en l'apartat 'Oportunitats'; el bloc de 'Escoltar i dialogar’ serà a càrrec de Diego A. Vila; Francisco Valverde presentarà els eixos de programa sobre la 'Defensa del nostre' i finalment Anna Vicens tractarà sobre la 'Responsabilitat amb els diners de tots'. En cada bloc s'obrirà un torn de paraula perquè els assistents puguen realitzar les seues aportacions. Clausurarà l'acte el candidat socialista i alcalde de Vila-real, José Benlloch.\nA més de les intervencions directes en el torn de paraula, el públic també podrà traslladar les seues idees per escrit i a través d'altres canals de comunicació amb la ciutadania que es comunicaran en el mateix acte. “El que hem aconseguit durant aquests vuit anys de govern del canvi a Vila-real és resultat de la suma de tots. El nostre projecte de ciutat, avançada, innovadora i solidària, és un projecte compartit amb tota la societat i ho continuarà sent. Per això, ara que confeccionem el nostre programa, el nostre nou compromís amb els vila-realencs per als pròxims quatre anys, volem fer-ho comptant també amb tots”, avança Benlloch.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Baranowka Entrada:\nHotel Eden...Habitacions per nit per només56 EUR Hotel Andersen...Habitacions per nit per només37 EUR 1 ComentarisHotel Rzeszów...Habitacions per nit per només163 EUR Hotel U Kroczka...Habitacions per nit per només80 EUR Hotel Wellness & Spa Nowy Dwór...Habitacions per nit per només43 EUR Hotel Apollo...Habitacions per nit per només31 EUR Hotel i Restauracja Imperium...Habitacions per nit per només Hotel Falcon...Habitacions per nit per només Prestige...Habitacions per nit per només Més zones a Rzeszow\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Baranowka Centres i àrees comercials\nBaranowka és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Rzeszow. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Baranowka ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Estalvii temps i diners fent la reserva amb Agoda.com, que us promet les millors opcions d'hotels a Baranowka i molts més àrees a Rzeszow. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Vegi les ofertes d'hotels més ben qualificades a Baranowka insertant les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Baranowka, Rzeszow\nConvenientment situat a Rzeszow, Hotel Eden és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nConvenientment situat a Rzeszow, Hotel Andersen és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Rzeszów està situat idealment a Rzeszow; una de les...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel U Kroczka està situat idealment a Rzeszow; una de les...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Wellness & Spa Nowy Dwór està situat idealment a...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Swilcza, no busqui més enllà de Hotel Apollo....\nHotels a Baranowka: Hotel AndersenHotel ApolloHotel Eden\nLlocs d'interès a Baranowka: Rzeszow Shopping MallCleopatra Restaurant


Alcampo continua excloent el català del web tres anys després del seu compromís\n24 juny 2021 14:36\nG.B. | 02 setembre 2017\nbasado en 226 valoraciones\nA l'abril de 2014 la Plataforma per la Llengua i WICCAC (Webmàsters Independents en Català, de Cultura i d'Àmbits Cívics) varen enviar una carta a Alcampo en què demanaven que inclogués el català al seu web.\nEl director de comerç electrònic de la companyia de supermercats va assegurar que aquesta llengua hi seria incorporada abans no acabés l'any. Tres anys després, però, el web d'Alcampo continua amb el monolingüisme en espanyol. A més, la cadena ha remodelat recentment els seus webs, de manera que totes les adreces web de la cadena dirigeixen a una versió monolingüe en espanyol de la seva pàgina de compra d'alimentació en línia. Anteriorment, aquest portal de compra d'alimentació es trobava també en català.\nAquests dies, les dues entitats de defensa de la llengua catalana han demanat per carta a Alcampo que compleixi el seu compromís, que deixi de minoritzar els catalanoparlants i que assumeixi una política lingüística respectuosa amb els drets dels consumidors. La Plataforma per la Llengua i WICCAC esperen que l'empresa compleixi el que va prometre i que incorpori plenament el català als seus webs aviat.\nEls dèficits d'Alcampo pel que fa a la llengua catalana no són exclusius del món virtual i tampoc no són cap novetat. Segons informa la Plataforma per la Llengua, tot i que la Llei 22/2010, del Codi de consum de Catalunya, obliga que l'etiquetatge sigui com a mínim en català, els productes de la marca blanca d'Alcampo mai no han estat etiquetats en aquesta llengua. La situació d'il·legalitat en què es troba l'empresa en aquest àmbit es fa encara més patent ara que el Parlament de Catalunya ha reiterat el seu compromís amb el Codi de consum a la Moció 120/XI i el tribunal constitucional espanyol ha avalat l'obligatorietat d'etiquetar en català a la Sentència 88/2017.\nA la nova carta que han enviat a Alcampo, la Plataforma per la Llengua i WICCAC recorden a la companyia els seus deures legals i la necessitat que respecti els drets dels consumidors catalanoparlants.\nPer Rossinyol, fa mes de 3 anys\nQuan Catalunya se independitzi, tal vegada aprendran la lliçó.\nSaben que ningú els cridarà a s'orde i per això no compleixen es seu compromís\nPer o sigui, fa mes de 3 anys\nPues ya lo veis, pese a este "enorme problema de dimensiones siderales", la compañía aumenta de año, en año, sus ventas.\ni també el carrefour de son cotoner, cert a que el cartells estan en català però les caixeres i tot el personal en general són molt hostils......personal que és quasi tot immigració peninsular. El personal hauria de saber dir un simple -gràcies o adéu -en català. l´empresa i els seus gerents haurien de fer una feina més seriosa i ajustada als drets lingüistics.


Estratègia de marca a través de Linkedin | MQ WEBS\nLinkedin és sinònim de negoci. És la xarxa social on es congreguen cadascun dels actors protagonistes, per dur a terme qualsevol tipus d’operació de valor. Dirigents, socis i sobretot clients; tant de petites, com a mitjanes i grans empreses, es reuneixen a Linkedin per exhibir el valor de la seva marca. Ja no es tracta d’estar o no present a la xarxa social, sinó del valor afegit que l’individu o l’empresa poden arribar a oferir-li a la seva xarxa de contactes.\nEl valor d’una marca a Linkedin està supeditat a una sèrie de mèrits comuns que tot usuari ha d’aconseguir. El primer d’aquests és el de crear una xarxa de contactes d’acord als objectius que s’hagi marcat l’usuari. A diferència d’altres xarxes més generalistes, a Linkedin és més rellevant la qualitat, que no la quantitat dels contactes. És per això, que una segmentació de contactes orientada al sector en el qual opera el client objectiu, advé imprescindible per fer créixer la marca.\nUna segona comesa, és l’estratègia de continguts que l’usuari dugui a terme en el seu perfil personal o d’empresa. Per a això, és imprescindible tenir en compte els recursos amb els quals compta, en quant a material, temps i pressupost. A més publicacions, major visibilitat enfront de clients i competència. Però igual que aquesta no és una xarxa social en la qual estar per estar, tampoc és una en la qual publicar qualsevol tipus de contingut. A través d’una estratègia periòdica de continguts de qualitat, s’aconseguirà crear un vincle lleial amb els seguidors de la marca.\nM’agrada, comento i comparteixo. Linkedin és negoci, per la qual cosa la interacció en forma de conversa resulta imprescindible. És una labor de la qual es beneficiarà tant la marca, en quant a expansió i reconeixement; com els clients interessats en el know-how que l’usuari li pot arribar a oferir.\nUn dels condicionants que més influiran en el desenvolupament d’una marca a Linkedin, és el nivell de coneixement que el mercat tingui d’aquesta marca. És per això important tenir en compte la possibilitat que brinda la xarxa social d’ampliar la visibilitat del perfil d’usuari, la pàgina d’empresa o els continguts que es publiquin, a través de bàners personalizables de pagament. Una possibilitat que dependrà de nou, de la dimensió i els recursos amb els quals compta l’usuari o companyia.


Buda (del sànscrit बुद्ध, 'el conscient' o 'l'il·luminat', derivat del mot bud, emprat per al verb saber) és el nom que rep qui ha assolit tot el seu desenvolupament i tota la consciència. Actualment, el nom identifica Siddharta Gautama, el mestre i fundador del budisme, a qui es considera «el Buda de la nostra era». Una altra accepció és com a apel·latiu d'algú il·luminat.\nEls budistes no creuen que el Buda Gautama sigui el primer ni el darrer buda, ja que en el budisme es relata que Buda Gautama no ha estat l'únic buda. El cànon pāḷi es refereix al Buda Gautama com el 28è d'una llarga llista que sorgeixen paral·lelament l'eixida i posterior desaparició del seu ensenyament. Un buda és qui ha trobat el dharma (que significa la veritat; la naturalesa de la realitat, de la ment, de l'aflicció de l'ésser humà i del camí correcte per a l'alliberament) cap a la il·luminació. S'assoleix amb un karma (intenció) bo i no fent cap acció negativa. L'assoliment del nirvana per a les tres classes de buda és el mateix, però el Samma-Sambuda té més qualitats i capacitats que els altres dos. Les tres classes de buda són:\nEl Savaka-Buda, que és un arahant (un 'deixeble il·luminat'), però que ha assolit la il·luminació sentint el dharma.\nA causa de certes males interpretacions molt freqüents, cal dir que Buda no és cap déu. Això ho va dir el mateix Buda Gautama, i a més, la mateixa cosmovisió budista diu que l'estat del buda només el poden assolir els éssers humans. Siddharta Gautama també va dir que no hi ha intermediaris entre la humanitat i la divinitat. Els déus també es regeixen pel karma. El Buda és només un exemple, un guia i un mestre per a qui ha de fer el camí per ell mateix. El sistema budista de filosofia i pràctica meditativa no fou cap revelació divina, sinó el resultat de la comprensió de la ment, que tothom pot tenir.\nEl nirvana és la meta a la qual tots els éssers humans poden arribar. El budisme ensenya que qualsevol té el potencial innat per arribar a experimentar el despertar i el nirvana. Realitzar el nirvana implica realitzar la mateixa naturalesa d'un Buda, però no així esdevenir un Buda històric com ho va ser Siddharta Gautama. En el budisme theravada hi ha l'apel·latiu de arhat (noble, digne) que s'aplica als que han realitzat aquestes qualitats. En el posterior budisme de l'escola mahayana el significat de la paraula de Buda cobrarà un ús molt més extensiu, on la paraula Buda s'emprarà tant per anomenar al personatge històric de Siddharta, per fer esment a la completa realització del camí budista, o per designar a la realitat com un tot ("el Buda"). Aquesta escola (mahāeāna) parla de molts budes i bodhisattves (qui busca la il·luminació, però posposa el nirvana per ajudar tothom a arribar-hi). Els diversos enfocaments de les diferents escoles així com les traduccions cap al sànscrit, xinès o tibetà, seràn el marc per a aquesta ampliació de significats.\nTipus de budesModifica\nAl cànon pāḷi, el terme buda s'uneix amb altres paraules per així distingir peculiaritats d'un Buda. D'aquesta forma, es parla de tres tipus de Buda: samyaksambudas , pratyekabudas i savakabuda s.\nCaracterístiques d'un budaModifica\nUn buda no és un déuModifica\nAl cànon pāḷi, se subratlla la idea de que Buda Gautama va ser un ésser humà. Al budisme theravādona es fa èmfasi també en els més grans poders psíquics ( phala, veure Kevatta Sutta). El cos i la ment (els cinc khandas) d'un buda són impermanentes i canviants, de la mateixa forma que el cos i la ment de la gent comuna. Tot i així, un buda reconeix la naturalesa immutable del dharma, el qual és un principi etern i és un fenomen incondicionat i atemporal. Aquest punt de vista és comú a l'escola Theravada i a d'altres escoles budistes primerenques.\nDes del budisme mahayana, es consideren tres facetes d'un Buda i que també són les de la realitat percebuda: nirmanakaya, sambogakaya i dharmakaya. Aquestes tres característiques suposen una visió trinitària de la realitat alhora d'explicar-la; això és sobretot un marc filosòfic i explicatiu per sondejar la seva naturalesa.\nEl buda del budisme mahayanaModifica\nA partir d'aquí, la doctrina del Tathagatagarbha influirà en els principals sutres del budisme mahāiāna, com el Mahāparinirvana, el Lankavatara, el Sutra del Lotus, el Sutra de la Perfecta Il·luminació, etc. Tots aquests textos aniran circulant per tot Àsia i conformant així les diferents escoles del mahāiāna, que troben en aquesta idea filosòfica un punt comú i distintiu del seu antecessor històric indi (l'actual budisme theravada).\nRepresentacions de Buda en l'artModifica\nLes postures i gestos de les mans d'aquestes estàtues, conegudes respectivament com a āsanas i mudrās, són importants alhora de determinar el seu significat total. La popularitat d'un mudrā o d'un āsana determinats tendeix a ser específica de cada regió, el mudrā vajra (o Jingang), és popular al Japó i Corea, però és poc freqüent a l'Índia. D'altres són més comuns, per exemple, el mudrā vara-dá ('dona desitjos') és habitual entre les estàtues pedestres de Buda, especialment quan va associat amb el mudrā a-bhaya ('sense- por ').\nMarques o senyalsModifica\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Buda_(il·luminat)&oldid=28951792»\nDarrera modificació: 25 des 2021 a les 10:55\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 des 2021 a les 10:55.


Dia Mundial dels Drets Humans » Avalot Sindicat Juvenil\nL’any 1989 l’Assemblea General de les Nacions Unides va proclamar i aprovar la Declaració Universal dels Drets Humans.\nEls Drets Humans són universals, inalienables i són inherents a totes les persones, cap persona per motiu de sexe, gènere, edat, raça, nacionalitat, ètnia, religió, orientació sexual, discapacitat, ideologia, pot ser privada dels drets humans els quals li són inherents com a persona.\nTotes les persones tenim dret a viure una vida digna, una vida justa, una vida amb abudància, una vida plena i tenim el dret de fer-ho en qualsevol indret. Tenim dret a sentir-nos segures allà on anem.\nLes persones tenim el dret de viure en llibertat i d’escollir la vida que volem viure. Cap persona ha de viure des de la submissió de la seva persona.\nQui ha de garantir el compliment dels drets humans?\nPer donar compliment els drets humans podem fer-ho les persones en el nostre dia a dia, però també són responsables les institucions públiques:\nMitjançant lleis inclusives que no discriminin a cap col·lectiu atenen la seva identitat\nMitjançant lleis que protegeixin aquells col·lectius de persones més vulnerables\nMitjançant lleis que puguin garantir l’accés a la salut pública la qual hauria de ser universal i cap persona hauria de ser privada, mitjançant lleis que permetin que totes les persones puguem treballar i desenvolupar-nos professionalment en l’àmbit que més desitgem i puguem créixer en l’àmbit professional.\nMitjançant lleis que dignifiquin la vida de les persones. Així com també garantir la LLIBERTAT de les PERSONES.\nL’article 22 de la DUDH reconeix que:\nAquest dret no és compleix integraments a tots els estats i això provoca que tampoc s’estigui complint amb altres principis, com és el dret de l’habitatge recollit a l’article 25 de la mateixa Declaració.\nCom podem les dones accedir en igualtat de condicions que els homes recollits a l’article 25 de la Declaració Unviersal si els nostres salaris són menors només pel simple fet de ser dones?\nSaps què són els drets humans emergents?\nL’Institut de Drets Humans de Catalunya va presentar la Declaració Universal de Drets Humans Emergents.\nAquesta declaració tracta de revisar o bé de tenir en compte noves situacions que poden originar-se que estiguin privant de les persones de viure una vida digna i amb llibertat. Per exemple en el cas de desastres naturals causats pel medi ambient moltes persones es veuen privades de desplaçar-se obligatòriament i abandonar els seus llocs de vida a causa del canvi climàtic. Doncs la Declaració Universal de Drets Humans Emergents recull drets amb relació al medi ambient per evitar aquestes catàstrofes i evitar crisis de persones refugiades causades pel canvi climàtic.\nA la Declaració Universal dels Drets Humans Emergents ens presenten 10 principis:\nPrincipi de Seguretat Humana\nPrincipi d’inclusió social\nPrincipi d’interdependència i multiculturalitat\nPrincipi de gènere\nPrincipi de participació política\nPrincipi de responsabilitat solidària\nS'ha d'entendre la lluita dels Drets Humans de forma transversal, atenen tots els drets, ja que, tots estan connectats entre ells.\nRevisió dels Drets Humans\nÉs necessari una constant revisió de la Declaració Universal dels Drets Humans i de les actuacions de tots els poders dins d’un Estat estiguin actuant en àmbit més local o bé en àmbit nacional o bé supranacional per veure si realment estan donant compliment amb les seves actuacions a cadascun dels drets recollits en aquesta carta.\nLa lluita a favor dels Drets Humans ha de ser constant, transversal i han d’intervenir tots els poders públics i hem d’intervenir totes les persones. Els drets de les dones també són Drets Humans i sempre els col·lectius més vulnerables són aquells que més perjudicats en sortim.


Comprar pols d'Aniracetam (72432-10-1) Fabricants i fàbrica\nPols d’aniracetam (72432-10-1)\nLa pols d'Aniracetam (marques Draganon, Sarpul, Ampamet, Memodrin, Referan), també conegut com a N-anisoyl-2-pirrolidinona, és un potenciador de la cognició tipus pirrolidinona que s'ha utilitzat clínicament en el tractament de símptomes conductuals i psicològics de la demència després de ictus i en la malaltia d'Alzheimer.\nLocalització: Pols nootròpic\nVídeo en pols d’aniracetam (72432-10-1)\nInformació sobre la base de pols d'Aniracetam\nNom Pols d’aniracetam\nNom químic 1- (4-metoxibenzoil) pirrolidina-2-un\nSinònims Aniracetam; Ampamet; Ro-13-5057; Ro 13 5057; Ro135057; Dragonon; Sarpul\nPunt de fusió 121-122 ° C\nClau InCh ZXNRTKGTQJPIJK-UHFFFAOYSA-N\nCanals Pols de color blanc a blanc\nHalf Life 1, 2.5 hores\nsolubilitat La pols d’aniracetam és soluble en greixos i es pren millor amb menjars o greixos com l’oli de peix. Durant la nostra prova, l’aniracetam no era soluble en cap dissolvent a temperatura ambient. Tanmateix, quan s'escalfa a 85 ° C, l'aniracetam mostra una alta solubilitat en oli.\nCondició d'emmagatzematge 0-4 C per a curt termini (dies a setmanes) o -20 C per a llarg termini (mesos).\nsol·licitud Aniracetam s'utilitza en el tractament de símptomes conductuals i psicològics de demència després d'un ictus i en la malaltia d'Alzheimer.\nAniracetam: Què és? Quins avantatges té?\nL’aniracetam és un medicament utilitzat en el tractament de la memòria i els trastorns de l’atenció. Normalment es deuen a malalties degeneratives o cerebrovasculars. És un nootròpic derivat sintèticament de la família del racetam. Pot ser útil per tractar el deteriorament cognitiu, la demència, la malaltia d’Alzheimer, el TDAH i la depressió.\nQuè és Aniracetam?\nAniracetam és un medicament de la família del racetam. És un fàrmac nootròpic liposoluble. Funciona com a estimulant i potenciador mental.\nAniracetam pot millorar la memòria, la creativitat, la motivació i la nitidesa de la ment. També té propietats ansiolítiques. Està disponible en forma de pols de color blanc o blanc trencat.\nAniracetam va ser fabricat per primera vegada per Hoffmann-La Roche als anys setanta. Va ser patentat per la companyia farmacèutica suïssa F. Hoffmann-La Roche AG el 1970.\nEl nucli d'Aniracetam consisteix en un nucli de pirrolidina. Aquest medicament es pot fabricar barrejant 2-pirrolidona amb clorur d’anisoil en presència de trietilamina. O d’una manera alternativa, barrejant àcid gamma-aminobutíric amb clorur d’anisoil. L’aniracetam és un compost colinèrgic que afecta els nivells d’acetilcolina al cervell.\nLa FDA no està aprovada per utilitzar-la als EUA, tot i que està disponible com a suplement dietètic. Està disponible com a medicament amb recepta a Europa.\nQuè fa Aniracetam?\nPer entendre el funcionament de l'aniracetam, primer hem de parlar dels nootròpics de la seva classe pare.\nEls nootròpics s’anomenen “medicaments intel·ligents” i poden augmentar el rendiment del cervell. També poden millorar la memòria i millorar la cognició. Solen tenir un efecte estimulant, similar al cafè. Els nootròpics també poden augmentar l’alerta mental i la concentració. Consten de substàncies tant naturals com sintètiques.\nAniracetam funciona per part de la neurona del cervell anomenada àcid alfa-amino-3-hidroxi-5-metil-4 isoxazolepropionic (AMPA). Els receptors AMPA són canals receptors de glutamat ionotròpic.\nEls receptors AMPA permeten una transmissió sinàptica ràpida entre les neurones del sistema nerviós central. Són capaços de controlar l'excitabilitat cel·lular. AMPA ho fa permetent un moviment controlat dels ions calci i sodi cap a la cèl·lula. També ajuden els senyals a moure’s ràpidament entre les neurones.\nEl mecanisme d’acció exacte d’Aniracetam encara és relativament desconegut. Una de les maneres en què funciona l'aniracetam al cervell és modulant els receptors AMPA al cervell. El principal metabòlit de l'aniracetam és el N-anisoil-GABA. Aquest metabolit té molts efectes.\nAniracetam pot alentir la velocitat de tancament dels canals dels receptors. També desensibilitza els receptors parcialment lligant . L’aniracetam va demostrar ser capaç de desactivar els receptors fins i tot a concentracions més baixes. Vol dir que aquest medicament redueix la desensibilització dels receptors de glutamat (AMPA) al cervell. Per tant, comporta un augment de la senyalització neuronal. Es deu a l’augment de l’eficàcia del glutamat. Al final, fa que el glutamat estigui més disponible al cervell, permetent així una millor cognició i memòria.\nL’aniracetam pot augmentar els nivells de dopamina i serotonina a l’escorça prefrontal, de manera similar al GABA. Aquesta acció condueix a un millor estat d'ànim i pot reduir la depressió.\nAniracetam també té propietats ansiolítiques. Aquesta propietat es pot atribuir a les seves accions sobre els sistemes colinèrgic, dopaminèrgic i serotoninèrgic.\nL’aniracetam és liposoluble. Vol dir que pot travessar la barrera hematoencefàlica més fàcilment que les molècules solubles en aigua com el piracetam, un altre nootròpic. Per això, funciona més ràpidament al cervell i també s’absorbeix més ràpidament. Els seus efectes secundaris no duren tant com altres nootròpics. També pot reduir l’ansietat i la depressió.\nEs pot utilitzar per tractar la depressió clínica, la malaltia d'Alzheimer, el trastorn per dèficit d'atenció amb hiperactivitat (TDAH), trastorns del son i malalties del moviment.\nHi ha diversos beneficis de la pols d’Aniracetam. Tot i això, els estudis i la investigació humana continuen sent limitats i són molt necessaris. La majoria dels estudis sobre aquest medicament provenen d’investigacions i experiments amb animals.\nAlguns dels beneficis d’aquest medicament són:\nEfectes sobre la cognició\nL’aniracetam pot augmentar les capacitats cognitives del cervell, especialment en persones d’edat que tenen demència. La demència és un trastorn cognitiu que es produeix en moltes persones a mesura que envelleixen. Pot provocar pèrdues de memòria, que poden tenir efectes perjudicials en la vida quotidiana de la persona.\nEl 2011 es va realitzar un estudi en què es va administrar Aniracetam a 276 pacients amb trastorns cognitius. Es va administrar com a teràpia farmacològica única o combinada amb inhibidors de la colinesterasa (EIC). Després de mesos de tractament, es va trobar que les funcions cognitives, l'estat d'ànim i la funcionalitat dels pacients van millorar significativament .\nPer tant, la pols d’Aniracetam pot ser una bona opció per millorar els símptomes en persones amb deteriorament cognitiu.\nEfecte sobre la depressió\nAniracetam pot ser eficaç en el tractament de símptomes de depressió. L’aniracetam pot augmentar els nivells de dopamina i serotonina a les regions de l’escorça prefrontal, l’amígdala i l’hipocamp de rates amb pressió arterial alta i propenses a l’ictus . Aquestes mateixes capacitats van ser demostrades per l'àcid N-anisoil-gamma-aminobutíric (N-anisoil-GABA), un metabòlit de l'aniracetam. Això significa que també pot ser eficaç en el tractament de la depressió.\nEfecte sobre el son\nAniracetam, com altres nootròpics, pot ajudar a tractar diferents trastorns del son i l'insomni. Un estudi sobre rates propenses a l’ictus amb hipertensió va demostrar que administrar aniracetam durant cinc dies consecutius augmentava el seu son REM . Per tant, pot ser útil en trastorns del son causats per demència vascular.\nEls efectes d’Aniracetam sobre la millora de la memòria encara s’estan especulant. Pot revertir el deteriorament de la memòria en rates . Proporcionar aniracetam a les rates femella amb amnèsia millorada induïda per escopolamina va provocar que aquests animals mostressin una millor memòria. Per tant, també pot millorar la memòria en humans.\nEfecte sobre la demència\nAniracetam és eficaç per reduir els efectes de la demència. En un estudi amb 109 pacients ancians amb demència, es va administrar aniracetam durant sis mesos després de dividir els pacients en dos grups . Al final de l'experiment, es va comprovar que aquells que van rebre aniracetam van mostrar una millora en els patrons de comportament psicopedagògic. També va mostrar una desacceleració del deteriorament. Per tant, pot ser que l'aniracetam disminueixi el comportament problemàtic i la pèrdua de cognició que es pot produir amb la demència en la població envellida.\nEfecte sobre la recuperació del cervell\nL’aniracetam és eficaç en la recuperació del cervell després d’una lesió causada per un trauma. Un estudi realitzat en rates amb lesions cerebrals traumàtiques ha demostrat que l'aniracetam és útil en el tractament del deteriorament cognitiu causat per un trauma al cervell .\nEfecte sobre l'alerta i el focus\nAniracetam pot ajudar a l'usuari a mantenir-se més centrat i estar alerta sobre el seu entorn o la tasca que té a l'abast. Per tant, pot ser útil en estudiants i usuaris amb TDAH.\nEfecte com a agent neuroprotector\nL'aniracetam s'ha demostrat com un agent neuroprotector eficaç. És capaç de preservar els paràmetres neuropsicològics dels pacients amb demència. Per tant, pot ser útil per a pacients amb pèrdua de memòria.\nEfectes secundaris de Aniracetam\nLa pols d’Aniracetam, com la majoria d’altres medicaments, té el seu propi conjunt d’efectes secundaris. La majoria d’aquests poden ser deguts a una sobredosi incorrecta o a una sobredosi del medicament. Tot i que la majoria dels efectes secundaris no són molt greus, altres poden ser perillosos. Per tant, s’aconsella tenir precaució mentre es pren aquest medicament.\nEls efectes secundaris més freqüents de l'aniracetam són:\nAl·lèrgies o hipersensibilitat\nInteraccions de Aniracetam amb altres medicaments\nHi ha diversos medicaments amb els quals l’aniracetam pot interactuar. En la majoria dels casos, pot amplificar els efectes dels altres medicaments. També pot provocar que alguns d’aquests medicaments es mantinguin al sistema durant més temps.\nAlguns dels medicaments que poden interactuar amb Aniracetam són:\nAnticoagulants com la warfarina\nAnticonvulsius com la gabapentina\nAntidepressius com el bupropió\nAnestèsics com el propofol\nBenzodiazepines com el diazepam, l'alprazolam\nOpiacis com l'oxicodona\nLa dosi recomanada de pols d’aniracetam és de 1500 mg al dia, en dosis de 750 mg al matí i 750 mg al vespre.\nOn es pot comprar Aniracetam?\nSi voleu comprar pols d'Aniracetam, la millor opció és obtenir-lo directament de l'empresa fabricant de pols d'Aniracetam. Com que aquest medicament està elaborat amb els millors ingredients pel millor equip de producció, obtindreu el millor producte. La pols d'Aniracetam es presenta en paquets d'1 kg per paquet o 25 kg per tambor, però es pot personalitzar segons les vostres necessitats. El medicament ha de ser emmagatzemat i transportat en condicions seques i fredes. Es pot emmagatzemar entre 0 i 4 ° C a curt termini i -20 ° C a llarg termini. Això és per evitar danyar el medicament i evitar que interaccioni amb els productes químics del medi ambient.\nLawrence, JJ, Brenowitz, S. i Trussell, LO (2003). El mecanisme d'acció de l'aniracetam en els receptors sinàptics de l'àcid α-amino-3-hidroxi-5-metil-4-isoxazolepropionic (AMPA): efectes directes i indirectes sobre la desensibilització. Farmacologia Molecular, 64(2), 269-278. https://molpharm.aspetjournals.org/content/64/2/269\nKoliaki, CC, Messini, C. i Tsolaki, M. (2012). Eficàcia clínica de l'aniracetam, ja sigui en monoteràpia o combinat amb inhibidors de la colinesterasa, en pacients amb deteriorament cognitiu: un estudi obert comparatiu. Neurociències i terapèutica del SNC, 18(4), 302-312. https://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/j.1755-5949.2010.00244.x\nShirane, M. i Nakamura, K. (2001). Aniracetam millora l'alliberament de dopamina i serotonina corticals mitjançant mecanismes colinèrgics i glutamatergics a SHRSP. Investigació cerebral, 916(1-2), 211-221. https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/11597608/\nKimura, M., Okano, S. i InouÉ, S. (2000). Efectes de l’aniracetam en alteracions del son en rates hipertenses espontàniament propenses a l’ictus. Psiquiatria i neurociències clíniques, 54(3), 314-316. https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/11186092/\nMartin, JR, Moreau, JL i Jenck, F. (1995). Aniracetam reverteix el deteriorament de la memòria en rates. Recerca farmacològica, 31(2), 133-136. https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/7596957/\nSenin, U., Abate, G., Fieschi, C., Gori, G., Guala, A., Marini, G., ... i Parnetti, L. (1991). Aniracetam (Ro 13-5057) en el tractament de la demència senil de tipus Alzheimer (SDAT): resultats d’un estudi clínic multicèntric controlat amb placebo. Neuropsicofarmacologia europea, 1(4), 511-517. https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/1822317/\nBaranova, AI, Whiting, MD i Hamm, RJ (2006). El tractament retardat després de la lesió amb aniracetam millora el rendiment cognitiu després d’una lesió cerebral traumàtica en rates. Diari de neurotraumatismes, 23(8), 1233-1240. https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/16928181/\n2020 El millor pols Nootropics Noopept: efectes, dosificació\nRevisió Aniracetam: És bo per a vosaltres aquest pols nootròpic?\nCompreu el millor pols Fasoracetam Nootropics l'any 2020\nPols de Hydrafinil (9-Fluorenol) (1689-64-1)\nPhenibut en pols (1078-21-3)


CaixaBank, ACIISI i ENISA lliuren els Premis EmprendeXXI a la start-up més innovadora de Canàries\n•\tLa start-up guardonada orienta la seva activitat a electrificar les llars amb punts de recàrrega, fotovoltaica i bateries en una sola quota, alliberant del consum de combustibles fòssils a les llars i que aquests puguin ser autosuficients produint energia verda.\n•\tL’acte de lliurament s'ha realitzat en el marc del DayOne Innovation Summit Canàries, on han participat directius de CaixaBank, ENISA i Gobierno de Canarias, així com guanyadors d’edicions anteriors del premi.\nAgnospcb ha desenvolupat Neural Network Powered AOI System, un software d'inspecció visual ràpid i fiable per a verificar l'assemblatge de plaques electròniques en dos punts del procés de fabricació i detectar errors en circuits electrònics.\nBeAmbassador potència l’estratègia de employer branding. Es tracta d'una plataforma que permet a les empreses convertir als seus empleats en ambaixadors de la seva marca, per a difondre contingut a través de les xarxes socials d'aquests.\nBlueNewables és un desenvolupador de tecnologia renovable marina, que ofereix estructures innovadores que permeten aprofitar els recursos energètics en mars i oceans, aconseguint una reducció dels costos de producció d'energia elèctrica.\nEbatinca desenvolupa aplicacions d'I+D en el camp dels sensors, el processament, l'anàlisi i la visualització de dades, així com el desenvolupament de programari d'imatges mèdiques, proporcionant serveis especialitzats a entitats internacionals.\nLa Agencia Canaria de Investigación, Innovación y Sociedad de la Información (ACIISI) és l’òrgan amb rang de Dirección General encarregat d’exercir les competències relatives a les polítiques i programes públics en matèria de recerca, desenvolupament tecnològic, innovació empresarial i desplegament de la societat de la informació del Gobierno de Canarias.\nEls objectius de l’ACIISI venen marcats per una acció de Gobierno centrada en el desenvolupament de polítiques de suport a empreses i emprenedors que són el que generen riquesa i ocupació amb dues claus fonamentals: la internacionalització i el coneixement.


Descobreix tot el que has de saber sobre la protecció solar | Bezzia\nSusana Garcia | 06/05/2021 20:00 | Bellesa, trucs bellesa\nLa protecció solar és alguna cosa en el que pensem quan arriba el bon temps, Però la gran majoria de les vegades cometem errors que posen en risc la salut de la nostra pell. A l'hora de protegir la pell dels raigs solars i el seu efecte nociu hem de tenir ben clar quins són els productes a utilitzar i com usar-los. Només així podrem evitar cremar-nos o acabar amb problemes de pell.\nAnem a veure alguns dels errors que es cometen a l'hora d'utilitzar la protecció solar i quina és la millor forma d'utilitzar-la. Hi ha alguns mites i veritats que hem de conèixer per no equivocar-nos a l'hora de cuidar una cosa tan important com és la salut de la nostra pell.\n1 Aplicar la protecció solar mitja hora abans\n2 Utilitza protecció solar només a la platja\n3 Una sola aplicació et protegeix de el sol\n4 Si estem bruns ja no necessitem tanta protecció\n5 Si et apliques protector no agafes bru a la pell\nAplicar la protecció solar mitja hora abans\nHem escoltat això en moltes ocasions i realment s'ha pensat que aquesta era la forma més correcta d'utilitzar la protecció solar. No obstant això, pot ser que això no sigui de el tot cert. amb la protecció solar totes les precaucions són poques i certament hem de fer servir el sentit comú a l'hora d'aplicar-lo. El d'aplicar el protector solar mitja hora abans ja s'ha quedat obsolet perquè està comprovat que actua des del moment en què es tira. A més, si ho tirem amb molta antelació i fem servir la roba pot ser que aquesta tregui part del producte, el que farà que a l'arribar a la platja tinguem menys sobre la pell de la que esperem. Per això és bo aplicar-la sense prendre el sol i quan ens exposem. Però no és cert que haguem de fer-la fora abans perquè ens protegeix igual.\nUtilitza protecció solar només a la platja\nAquesta idea ja és cada vegada menys comú però hem après a fer servir la protecció solar únicament a la platja deixant-oblidada la resta de l'any. Per cuidar la pell hem de protegir tot l'any sense excepció. Els raigs solars poden incidir menys directament sobre la pell a l'hivern però hi són i els seus efectes es van acumulant. Per això és important comptar amb cremes que tinguin incorporada la protecció solar. D'aquesta manera zones com l'escot, les mans o la cara estaran sempre protegits.\nUna sola aplicació et protegeix de el sol\nAquest és un altre error bastant comú que a vegades fa que ens cremem fins i tot quan hem fet servir la protecció solar. Això és com una crema hidratant. Si tenim la pell molt seca amb el temps la notarem seca altra vegada, perquè la pell l'absorbeix i es pot diluir si anem a l'aigua. Amb el protector solar passa el mateix. Hem aplicar-lo cada cert temps, fins i tot si és de protecció alta, i sobretot després d'anar a l'aigua perquè perd eficàcia. Només així tindrem cura totalment la pell i estarà protegida dels raigs solars.\nSi estem bruns ja no necessitem tanta protecció\nSegurament hauràs sentit a persones dir que no utilitzen protecció solar perquè ja estan morenes. Però això és un error. Potser les pells més blanques es cremin abans, però els efectes nocius de el sol es noten en totes les pells. El càncer de pell, l'envelliment prematur i les cremades apareixen en totes les pells. Per això tots hem de fer servir protecció solar. És una qüestió de tenir cura de la salut de la pell a llarg termini.\nSi et apliques protector no agafes bru a la pell\nAquesta és una altra cosa que hem d'oblidar. Fins i tot les persones que apliquen un factor alt es posen morenes. El protector permet agafar un bon color sense el risc de cremar-se o que la pell es posi vermella. Per això no és excusa per evitar fer servir el protector solar.\nRuta completa cap a l'article: Bezzia » Bellesa » Tot el que cal saber sobre la protecció solar


Inici > Productes > Transformadors > NS > NS-20\nConceptes senzills, resultats eficaços\nEls transformadors d’ultra-aïllament de la sèrie NS de Salicru proporcionen un grau d'aïllament galvànic alt gràcies a la incorporació de tres pantalles com a separació dels bobinats.\nL’origen dels sorolls elèctrics a les línies elèctriques pot ser molt divers: maquinària, equips industrials, interrupció de càrregues, tempestes i descàrregues atmosfèriques, connexió de terra nul·la o deficient, transitoris de commutació, proximitat de motors elèctrics... i poden causar problemes greus als equips elèctrics i electrònics i provocar pèrdues per les pròpies avaries produïdes així com per la interrupció intempestiva de l’activitat.\nEls models de la sèrie NS són la millor solució contra aquest tipus de pertorbacions, ja que ofereixen un rang de solucions ampli, des de 300 VA fins a 9.000 VA, sempre en connexió d'entrada i sortida monofàsiques.\nAquesta protecció és tant davant de sorolls en mode comú (pel propi disseny del transformador) com davant de sorolls en mode normal (per la incorporació de la triple pantalla electroestàtica), que facilita un filtrat excel·lent dels sorolls en alta freqüència.\nSortida exempta de sorolls elèctrics.\nBlindatge amb triple pantalla.\nBaixa capacitat d’acoblament.\nAïllament elevat (1000 MΩ).\nTransformador tipus sec.\nBobines protegides de cops i brutícia.\n47 ÷ 53 Hz\nTensió nominal monofàsica\nCaiguda de tensió (100% càrrega)\nTensió de curtcircuit\nSoroll electromagnètic a 50 cm\nAtenuació en mode comú\nClasse 155 (F)\nClasse 180 (H)\n-25 ÷ +40ºC (Classe climàtic C2)\n-25ºC ÷ +75ºC\nFins a 93%, sense condensar (Classe ambiental EO, ambient normal)\n2500 V mínim\nRigidesa dielèctrica (Entrada - Sortida)\n3600 Vac / 1 min\nPèrdues calorífiques (100% càrrega)\nPèrdues calorífiques buit\nAïllament en DC\nSobretensió admissible en permanència\n110% de la nominal\n(1) Segons model


La pintura ressorgeix com a teràpia\nAra Premium 23/05/2015\nCreix l’interès per l’art com a mètode de relaxació i per fomentar la creativitat\nCONCENTRAR-SE PER PINTAR 01. Professores i alumnes de l’escola ImaginART. 02. Un treball d’una alumna. C. CALDERER\nBarcelonaCanviar la volatilitat dels arxius al núvol per una cosa física com una tela i un pigment. Passar del blanc i negre dels correus electrònics i el Word a un entorn en color amb totes les possibilitats del Pantone. Desobeir, per una estona, el dictat de l’agenda i la rutina de la feina per crear sobre la marxa, sense cotilles, decidint al moment el traç i el color. Aquests són els canvis que busquen molts dels que s’han aficionat a la pintura, una activitat artística que en els últims anys revifa com a mètode de relaxació i foment de la creativitat. Una manera més tradicional d’aplicar la filosofia do it yourself (fes-t’ho tu mateix) que amb tècniques més modernes com l’ scrapbooking i la impressió 3D.\nMuntsa Lacima està fent un collage amb acrílic, pols de marbre i paper de seda. Normalment s’inclina per les pintures meticulosament definides, preciosistes, però les professores d’ImaginART, una escola creativa d’arts plàstiques de Barcelona, li van aconsellar que es deixés anar. Lacima és professora; ara està jubilada i aprofita el temps per estudiar humanitats i idiomes. “Em passo el dia llegint i estudiant i em faltava la part creativa”, diu. Neus Sanchis, ara traductora i abans periodista, explica que també es va iniciar en la pintura per una sensació similar: “Vaig començar a pintar perquè necessitava fer alguna cosa creativa. M’estava angoixant molt amb la feina, molt rutinària”. El 2011 la Neus es va estrenar amb la tècnica del carbonet al taller de pintura del Centre Cívic Cotxeres de Sants i ara, molts quadres després, ja domina el pastel, l’aquarel·la i l’oli.\nLes històries com les de la Muntsa i la Neus es repeteixen. Olga Artigas, una de les dues fundadores i professores d’ImaginART, explica que si bé van notar una davallada d’alumnes a l’escola per la crisi -tant d’adults com de petits-, des de fa un temps perceben una atracció creixent per aquesta afició. “Tornem a viure un interès”, explica Artigas, que l’atribueix a un canvi de mentalitat: “Veiem útil mantenir un estat d’ànim positiu; per tant, és de primera necessitat fer alguna activitat com la pintura”. A ImaginART ensenyen tècniques com ara el carbonet, les ceres, l’aquarel·la, la tinta i l’oli, però el que realment diferencia aquesta escola és la seva aproximació a l’art com a teràpia, i que segueixen la “pedagogia de l’ànim”, és a dir, que a través de la pintura les persones poden fer un viatge introspectiu, reconèixer el que senten i expressar-se.\n“Allà on s’esgota el discurs verbal, arriben les imatges”, explica Mònica Álvarez, que amb Artigas completa el tàndem a ImaginART. Hi reflexiona mentre remena els olis que estan fent els nens i els adolescents que vénen a les classes. Álvarez explica que cada any treballen una temàtica i en fan exposicions. Aquest any estan treballant les emocions, i el quadre de traços agressius i caòtics en negre i color vi d’un adolescent contrasta amb el d’un altre nen que, sobre un fons groc llampant, ha dibuixat un sol somrient.\nSón les vuit del vespre passades i els més petits ja han marxat. A l’estudi hi queden alguns adults habituals i un grup de noies que fan una sessió d’aquarel·la exprés. Nathalie Cosculluela està aplicant color amb delicadesa. Treballa de gestora comercial en una empresa multinacional i necessitava una activitat diferent que contrastés amb el dia a dia. “M’agrada donar forma a alguna cosa partint de zero”, comenta.\nDavant de la Nathalie, Murat Dikkaya també es concentra en el pinzell. Fa més d’un any que pinta i està content de reprendre una afició que havia conreat fa anys. Per a ell també és una vàlvula d’escapament de la rutina: “És una manera de relaxar-me”. “La pintura fa que paris en aquesta vida vertiginosa que portem”, comenta Álvarez. Per a aquesta llicenciada en belles arts, la pintura aporta una “necessària introversió”. Permet deixar al marge els problemes quotidians i centrar-te en un color, en un traç i al mateix temps, segons diu Álvarez, “reconèixer el nostre estat d’ànim”. “La pintura, des dels seus començaments més prehistòrics, té un sentit màgic: ajuda a relacionar-nos amb l’entorn i a dirigir i conduir les nostres energies psíquiques i emocionals”, afegeix Álvarez.\nArtigas deixa un moment les explicacions de l’aigua i el color a les alumnes del curs d’aquarel·la exprés i, a l’avantsala de l’habitació de les exposicions, ensenya un quadre fet amb paper higiènic, cola blanca i sorra de platja. “El fet de descobrir noves tècniques és motivador”, afirma Artigas. Afegeix que pinten aquarel·les amb cafè i altres materials com sal, vinagre i llimona. A més, ella, que ve d’una família lligada a la costura, també imparteix un curs de samarreting en què s’aprèn, entre altres coses, com es pot convertir en un estampat una taca que havia fet inservible una samarreta. Artigas explica que, quan els alumnes comencen a l’escola, els fan una mena de diagnosi per conèixer-ne l’estat d’ànim i la teràpia artística més adient. “No tothom està preparat per meditar”, explica Artigas, que reconeix que la pintura pot ser una alternativa.\nNeus Sanchis està pintant ara a l’oli una versió de La nit estelada, de Van Gogh, per encàrrec de la seva mare. Colors llampants i traços atrevits, però reconeix que en altres èpoques de la seva vida, més estressants, els quadres eren més foscos. Amb la pintura volia desconnectar però també buscava alguna cosa més: “Quan vaig estar a l’atur em servia molt per socialitzar amb la gent i per desconnectar de l’angoixa d’estar buscant feina o a casa”. Per a d’altres, com la Muntsa, la pintura no és tant una desconnexió del dia a dia com “una rutina més” que s’afegeix als estudis d’humanitats i el gimnàs. “Quan et jubiles, no has de matar el temps. Has d’aprofitar-lo fent coses diferents. Ja no tinc l’estrès dels alumnes de l’institut, però sí que m’aixeco a la mateixa hora i tinc una rutina”, explica aquesta professora que s’ha abocat a l’art. Per a ella, un diumenge perfecte és el que combina pluja i pinzells a casa.\nÁlvarez explica que la creativitat que estimula la pintura ajuda també a sobreposar-se millor i a resoldre amb més imaginació fets imprevistos o problemes de la vida quotidiana. Per a aquesta professora d’arts plàstiques, amb formació també en filosofia i ioga, l’art té molts valors terapèutics. No només permet desconnectar i ser creatiu, sinó que connecta amb l’esperit més lúdic de la infància i ens aporta el plaer estètic. A més, té un component de reconeixement. “No estic acostumada a fer coses que es materialitzen”, explica Lacima, que afegeix que la satisfà el reconeixement dels altres quan algú li encarrega una pintura. “Amb la pintura tens un resultat final. Ho has fet tu i la resta de la gent ho valora. Això et reforça l’autoestima”, explica Sanchis. Pintar és també embrutar-se i fer un moviment amb les mans més enllà de picar el teclat amb els dits. “És una manera de tornar a expressar-te amb les mans, de tornar a tocar. M’agrada molt fer coses manuals per desconnectar de la vida que tenim tan tecnològica”, conclou Sanchis.\nMandala: més enllà d’un passatemps\nPer a alguns fer mandales podria ser un passatemps similar al de fer sudokus o mots encreuats, però en realitat aquesta tècnica artística representa molt més. Ho explica Mònica Álvarez, una de les dues fundadores d’ImaginART, que va fer la seva tesi doctoral sobre les estructures mandàliques. Mandala, explica, és una paraula sànscrita que significa cercle. De fet, és un cercle, sovint amb diversos dibuixos simètrics a dins, per pintar. El cercle és un símbol, i el que pretén aquesta tècnica és una relaxació i que la persona que pinta se centri en ella mateixa i no en el que passa a fora. “És un exercici molt vinculat a la meditació”, afirma Álvarez. Hi ha plantilles de mandales que són força utilitzades, tot i que Álvarez explica que a les seves sessions es treballa de manera més creativa, i només amb un cercle i un punt central l’alumne desenvolupa la resta. “El mandala és un mena d’engany per al cervell. Quan la teva ment està ocupada pintant, en els colors, li estàs donant aquesta desacceleració que necessitem”, afegeix. Diu que la majoria d’alumnes de les sessions de mandales són “superdones”, és a dir, dones joves que treballen, estudien i tiren endavant una casa i una família. Els mandales també s’utilitzen en psicologia i a les escoles per relaxar els infants. Álvarez diu que últimament hi ha una efervescència d’aquesta tècnica i d’altres mètodes que intenten “que la nostra atenció miri cap a dins”.


Alguns carrers han optat per reduir les activitats al mínim i no oferir servei de barra, mentre que d’altres ho mantindran\nEl carrer Verdi acabant de preparar els guarnits Cèlia Atset\nBarcelonaEl barri de Gràcia de Barcelona treballa per acabar d’enllestir-ho tot per a la festa major i les associacions de veïns enllesteixen els guarnits, tot i que divendres a la tarda encara eren pocs els carrers engalanats. El pregó a càrrec del president d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, donarà el tret de sortida dissabte a la tarda a les festes que començaran diumenge. Són les primeres que viu Gràcia de manera presencial des que va esclatar la pandèmia, perquè l'any passat totes les activitats van ser telemàtiques.\nLes celebracions d'enguany es veuran marcades per mesures sanitàries, com el toc de queda. Els guarnits han quedat relegats a les cobertes i als laterals, per no entorpir el pas i evitar aglomeracions. Pel mateix motiu, els carrers també han vist restringit el nombre d'activitats a tres al dia i han de controlar l'aforament. De fet, les activitats programades es concentren en pocs espais i cal reservar-hi l'assistència.\nTot i que les restriccions actuals permeten celebrar molts dels actes que es podrien trobar en una festa major habitual –aplicant algunes mesures–, no tothom ha volgut mantenir les activitats. Mentre que els actes de la Fundació Festa Major de Gràcia continuen endavant, en principi, alguns carrers ja han decidit no oferir activitats o n'han reduït el nombre. També hi ha hagut aquest mateix debat amb les barres exteriors, que estan permeses des del punt de vista de les restriccions sanitàries, però que tot i això no tots els carrers han volgut oferir.\n"Puc estar en desacord amb el que diu la Fundació, però no puc estar en desacord amb el que diu el Procicat", afirma el president de l'associació de la plaça de Rovira i Trias, Carlos Rosales, interpretant l'esperit de les restriccions, que literalment no prohibeixen elements com les barres. Per aquest motiu ells no faran activitats ni posaran barra. El que sí que faran serà col·locar el guarnit que necessiten per poder accedir a la subvenció i una carpa per a consum intern. "El Procicat està dient que s'han de mantenir aquestes restriccions" i que calen mesures per "evitar aglomeracions", continua Rosales. Afegeix que no vol "estar fent de policia".\nEl carrer Joan Blanques de Baix, contràriament, ha decidit que sí que posaran barra i faran algunes activitats. El president de l'associació, Sergi Edo, explica que "ningú no té ganes de posar-se darrere una barra a aguantar borratxos tota la nit", però que és l'única manera que tenen de "poder subsistir i tirar endavant", perquè la barra no és res més que "economia". Tot i això, Edo no entén que, tenint llicència de restauració, com els ha concedit l'Ajuntament, no puguin fer segons quines activitats, com dinars populars, quan bars i restaurants sí que poden fer-ne.\nSobre com gestionar les restriccions, Edo admet que hi ha moltes preguntes encara obertes. "Les Festes de Gràcia han sigut sempre unes festes en què la gent s'ha anat bellugant de carrer a carrer", continua, i opina que, si han de controlar els accessos i no deixar passar la gent, es canvia el paradigma: "Això no és la festa de Gràcia".\nFesta Major de Gràcia restrictions


La Palma exposa “Drogues i què?” per informar i sensibilitzar els joves — Benestar Social - Serveis i Recursos - La Paeria - Ajuntament de Lleida\nEsteu aquí: Inici › Serveis Especialitzats › Actuacions per la promoció d'hàbits saludables › Notícies › La Palma exposa “Drogues i què?” per informar i sensibilitzar els joves\nLa Palma exposa “Drogues i què?” per informar i sensibilitzar els joves\nLa Regidoria de Polítiques per als Drets de les Persones i l’Associació AntiSida de Lleida col·laboren un any més en aquesta acció de promoció de la salut. Fins al 23 de març està previst que uns 1.350 alumnes visitin l’exposició i que després treballin la temàtica als centres amb material i activitats relacionades\nLa Palma – Centre de Recursos Juvenils acull un any més l’exposició “Drogues i què?”, una proposta educativa al voltant del tema de les drogues, adreçada a joves majors de 16 anys, especialment alumnat de batxillerat, cicles formatius de grau mitjà i PFI (programes formació i inserció). Està previst que uns 1.350 alumnes de la ciutat visitin la mostra, que s’exposa fins al 23 de març. La Regidoria de Polítiques per als Drets de les Persones i l’Associació AntiSida de Lleida ha tornat a portar a Lleida aquesta iniciativa com a part de les seves accions de promoció de la salut.\nS’organitzen visites guiades per a grups i altres entitats de la ciutat. Les visites guiades es complementen amb un taller realitzat per tècnics municipals i de l’Associació AntiSida que reforça els objectius de l’exposició i aprofundeix en les creences que tenen els joves respecte al consum de drogues i les relacions sexuals. Aprofitant també que l’exposició s’instal·la a Palma, s’informarà als joves de les propostes que el Departament de Joventut posa al seu abast.\nEls alumnes que passaran per la mostra són de 15 centres educatius de la ciutat (formació professional, PFI o batxillerat), així com joves de St. Joan de Déu, Trampolí, Calidoscopi, Institut Municipal d’Ocupació i Centre Tècnic Ilerdense. Posteriorment a la visita, tenen l’opció de seguir realitzant activitats amb els seus educadors i educadores, als respectius centres, amb el material que se’ls lliura durant la visita.\nL’objectiu principal de l’exposició, cedida per l’entitat Promoció i Desenvolupament Social (PDS), en col·laboració amb el Departament de Salut de la Generalitat, és facilitar informació i sensibilitzar sobre els principals riscos del consum de drogues, especialment en entorns acadèmics i laborals. També promou una consciència crítica davant les condicions de producció i de distribució de les drogues, millora el repertori d’habilitats per adoptar comportaments adequats davant de situacions de risc, difon l’ús del preservatiu com a mètode d’autocura per prevenir embarassos i infeccions de transmissió sexual, alhora que apropa els joves als recursos de la ciutat, com són el Servei de Salut Jove de Palma i l’Associació Antisida de Lleida.


La botiga en línia de Muvit a Waveinn\nMuvit a waveinn - la millor selecció de productes al millor preu. Mai havia set tant fàcil navegar i comprar per internet articles de botiga-nautica-pesca. I el millor de tot és que et portem el material de botiga-nautica-pesca que necessitis directament a la porta de casa. La majoria de productes Muvit s’envien ràpidament, 24 hores després d’haver fet la compra a waveinn. Com a distribuïdor autoritzat de Muvit tenim un ampli coneixement de tots els productes i últimes tecnologies. Podem assessorar-te amb els millors consells per utilitzar i cuidar el material Muvit de la millor manera. Sempre que ho necessitis rebràs el millor servei del nostre equip d’esportistes experts. Creiem que una part important per a la satisfacció del client és garantir que la compra es fa en un entorn 100% segur i confidencial. Volem que estiguis 100% satisfet amb la teva compra a waveinn, però si per algun motiu això no passés, tens 30 dies per fer la devolució de la compra. Si tens una pregunta o necessites que t’assessorem, no dubtis a contactar amb el nostre equip d’atenció al client de waveinn. Estarem encantats en donar resposta a totes les teves preguntes i a ajudar-te en tot el que necessitis!


Frigorífics del Ter, mig segle de veïnatge forçat | 17190 univerSalt\nnum. 12 / Patrimoni històric\tComparteix a:\nFrigorífics del Ter, mig segle de veïnatge forçat\npublicat el 24/set./2017 • 22:41 No hi ha comentaris\nParlar dels Frigorífics del Ter, és parlar d’un bocí de la història de Salt. Les instal·lacions que molts anomenàvem el «matadero de Salt» han marcat unes quantes generacions que l’han viscut tant en primera persona (treballadors i familiars d’aquests) o bé com a veïns, forçats a suportar els inconvenients d’unes instal·lacions ubicades en una zona residencial. Frigorífics del Ter ja feia temps que era una anomalia i per fi s’ha fet efectiu el canvi d’ubicació: l’empresa marxa fins a Vilamalla per estrenar noves instal·lacions i adaptar-se a la normativa europea.\nL’empresa Frigorífics del Ter SA i Fridasa (amb qui comparteix accionistes) formen el segon grup carni més important de la demarcació de Girona, amb un volum de producció anual que supera les 100.000 tones. Els principals accionistes d’aquest grup són la família Compta Artigas i Casademont SA.\nAquest escorxador s’ha ubicat a Salt durant 53 anys i ha donat feina a centenars de persones ocupant uns llocs de treball dels més durs del mercat laboral. Si hi ha feines dures, la de treballar en un escorxador com Frigorífics del Ter ho és. Matar i especejar animals industrialment és una feina pel qui no pot escollir una altra cosa: els crits dels animals a punt de ser sacrificats, les fortes olors, les jornades llargues i físicament esgotadores la converteixen en una feina especialment sacrificada per a les persones que l’han viscuda i «patida». No és casual que en els últims anys agafessin el relleu en aquests llocs de treball persones d’origen estranger (molts d’ells de països africans) que són els que ara ocupen les places de més al capdavall de la «piràmide» laboral. Serveixi com a homenatge a tots ells aquest petit escrit.\nL’origen de l’empresa es remunta al 4 de novembre del 1963 quan s’inicia el negoci d’escorxador de porcs. Comença com a petit escorxador i ràpidament passa a ser l’escorxador de referència de Girona. L’empresa viu un moment d’expansió del sector carni i les instal·lacions s’adapten a les noves exigències del mercat i a les normatives europees. De mica en mica es va ampliant el nombre de sacrificis de caps de bestiar fins arribar a especejar 3.000 porcs al dia. Les instal·lacions arriben a acollir prop de 300 treballadors en plantilla.\nA mesura que creix l’empresa, augmenten també les reivindicacions de millores laborals per a la gent que hi treballa. Les dures condicions laborals i els salaris baixíssims dels treballadors van fer esclatar sovint els ànims de la plantilla. Tant és així que quan hem consultat els arxius dels diaris gironins, els articles que hem trobat de Frigorífics del Ter durant els anys 80 només feien referència als conflictes laborals de l’empresa: manifestacions, vagues, acomiadaments, pintades a la façana…\nGirona. Comarques. Frigorífics Del Ter. Salt.\nA tall d’exemple: el 7 d’octubre de 1987 El Punt Diari portava una notícia del conflicte dels treballadors amb l’empresa. Els treballadors denunciaven que l’escorxador imposava un ritme de treball «salvatge» i l’acusaven d’haver accelerat la cinta de la cadena d’especejament, provocant accidents i estrès als treballadors. Anunciaven aturades d’una hora durant una setmana i tres dies seguits d’aturada si no hi havia acord.\nEls treballadors denunciaven que l’escorxador imposava un ritme de treball «salvatge» i l’acusaven d’haver accelerat la cinta de la cadena d’especejament, provocant accidents i estrès als treballadors.\nLes aturades eren secundades pel 100% de la plantilla, segons el Diari de Girona:\nLa situació va arribar a la màxima tensió quan el desembre del mateix any l’empresa va acomiadar deu treballadors de l’empresa acusats de «baix rendiment». Un jutge va donar primerament la «raó» a l’empresa i, posteriorment després de recórrer-la, la sentència va ser favorable als treballadors acomiadats, alguns d’ells membres del comitè d’empresa. Durant molts anys la presència dels treballadors dels Frigorífics a les manifestacions del’1 de Maig gironí era nombrosa i, fins i tot, van aconseguir posar les reivindicacions de tots els treballadors del sector carni a les agendes polítiques de la època.\nEls veïns també en tenien la «pipa» plena dels Frigorífics. La urbanització de la zona va arribar fins les portes de l’escorxador: es van construir els últims solars que quedaven al voltant, que van donar lloc al barri dels escriptors. L’excés de soroll, el trànsit de camions dins del poble (qui no se’n recorda d’aquells camions carregats de bestiar!) i les males olors van complicar molt el veïnatge amb una infraestructura totalment fora de lloc: Frigorífics del Ter s’havia convertit en un dels escorxadors més grans de Catalunya, a tocar dels habitatges! El mes de desembre del 1990 un grup de veïns feia arribar a l’Ajuntament les queixes de la forta pudor i la massificació de gavians a la zona. Pel que sembla els contenidors oberts sense cap mena de protecció era la causa de tot plegat.\nTot aquest cúmul de situacions va fer del matadero un problema que s’havia d’abordar. Va ser durant el mandat de Iolanda Pineda que es va negociar amb l’empresa la possible marxa cap a un altre lloc a canvi de convertir el terrenys en urbanitzables. Una negociació que no va quedar exempta de polèmica. En les primeres propostes que l’Ajuntament va fer públiques ordenaven els habitatges amb blocs d’entre 3 i 7 alçades quan en el barri no hi ha pisos d’aquesta altura. L’oposició frontal a aquest disbarat va fer canviar el projecte fins a 8 vegades. El 6 de juliol de 2008 surt publicada una columna al Diari de Girona on s’explica que dues associacions de veïns i l’Associació de Comerciants de Salt presentaven 1.400 signatures defensant el canvi d’orientació del projecte. Entre d’altres coses es demanava un màxim de planta baixa i dues altures i un límit de 40 habitatges per hectàrea. Finalment l’oposició dels veïns va fer reduir l’altura edificable a planta baixa i 3 altures.\nLa modificació de Pla es va aprovar inicialment el 26 de gener del 2009 amb els vots favorables del govern (PSC i ERC) i els contraris de l’oposició, enmig d’un ple tens i multitudinari amb xiulets i exhibició de cartells contra l’especulació per part del públic. En les negociacions mai es va tenir en compte el greuge que havia suposat per al poble haver acollit unes instal·lacions d’aquestes característiques ja que es premià l’empresa amb una requalificació que en aquells moments podia donar molts beneficis als propietaris.\nFinalment, amb l’esclat de la bombolla immobiliària, la urbanització ha quedat en suspens i s’ha acabat per derruir l’edifici i deixar el solar net. És potser el temps de pensar amb calma…. Per què sempre s’ha de parlar en termes de plusvàlues i beneficis econòmics? I la gent, no hi té res a dir del que s’hauria de fer allà? S’hi han de fer pisos tant sí com no, que no hem après res de tants anys de bogeria constructora?\nFinalment, amb l’esclat de la bombolla immobiliària, la urbanització ha quedat en suspens i s’ha acabat per derruir l’edifici i deixar el solar net. És potser el temps de pensar amb calma…. Per què sempre s’ha de parlar en termes de plusvàlues i beneficis econòmics? I la gent, no hi té res a dir del que s’hauria de fer allà?\nNo hi ha altres opcions? Escoles, equipaments, zones verdes, horts comunitaris… No ensopeguem amb la mateixa pedra (totxo) de sempre, explorem les possibilitats ara que hi som a temps!\nEntrada anteriorLa primera enxaneta de Salt! Entrada següentIslamofobia: la construcción del enemigo interno


Apostem per la democràcia participativa - Xavier Serrahima: el racó de la paraula\nApostem per la democràcia participativa\nPosted on 10 d'octubre de 2010 By Xavier Serrahima\tSense comentaris a Apostem per la democràcia participativa\nS’ha repetit fins a l’extenuació que cada poble té els polítics que es mereix. Amb la irrupció i l’extensió de la consciència sobiranista que ha tingut lloc els darrers anys s’havia creat l’esperança —i la il·lusió— que aquesta realitat podria canviar. Les CUP dugueren a la pràctica un sistema de funcionament de base assembleària que permetia recobrar el significat de la democràcia i de la representació política. Un aprofundiment del sistema electoral que feia factible que l’expressió democràcia participativa deixés d’ésser un oxímoron.\nUns principis fonamentals que, afortunadament, eren recollits i reforçats per l’adveniment de les dues noves formacions polítiques independentistes sorgides durant l’actual legislatura. No pot ésser més satisfactori i esperançador que totes dues estableixin els seus documents constitutius la seva voluntat de basar-se en un model diàfanament democràtic. Models que confereixin a l’elector alguna funció més que la de limitar-se votar els seus representants cada quatre anys, per esdevenir la resta del temps una mena de convidats de pedra.\nAixí, Solidaritat Catalana per la Independència estableix al seu decàleg que són “un moviment ciutadà de base democràtica, on tots els adherits poden votar i ser votats com a candidats i que pren col·lectivament les decisions transcendents. Aquest model d’organització és l’únic que afavoreix la cultura de l’esforç, del treball, i l’elecció dels millors, els elegits democràticament pels adherits”.\nPer la seva banda, Reagrupament Independentista, en el seu full de ruta, titulat Organitzant el nostre futur lliure és mostra encara més ambiciós i participatiu, apostant directament per un sistema de llistes obertes (en realitat, l’únic que podríem definir com a democràtic i verament representatiu): “En les eleccions al Parlament de Catalunya, els electors podran triar entre tots els candidats que es presentin sense restriccions pel fet que pertanyin a llistes de partits diferents.”.\nAmbdues formacions, doncs, es proposen demostrar que elles si són l’alternativa, que si representen, de debò, aquell aire nou que prometia ERC ja fa uns anys, com a garantia de renovació de la terbolesa política regnant. Una renovació tan efectiva que ha comportat l’empantanegament definitiu del presumpte oasi català.\nAfortunadament, Reagrupament i Solidaritat ens ofereixen la possibilitat de recobrar una confiança que crèiem perduda… I bé que ens ho vam demostrar l’Onze de Setembre, sumant-se a les altres forces polítiques en les ofrenes florals a Rafael Casanova, mentre s’impedia el pas a la resta de la ciutadania, a aquells que asseguren representar… És clar: una cosa és que creguin en la democràcia participativa i una altra ben diferent és que la practiquin… o que es mesclin amb depèn de qui!\ndiumenge, 10 d’octubre del mmx\nPublicat a Tribuna.cat, l’11 d’octubre del 2o1o\nParlem-ne\tTags:ciutadania, democràcia, ERC, oxímoron, Reagrupament, sistema electoral\nPrevious Post: Ubi sunt les forces independentistes?\nNext Post: Tancats a la mina\nComediants al metro Parlem-ne\nAfectes i desafectes Parlem-ne\nEls espanyols “decideixen” que no tenim dret a decidir Parlem-ne\nEl regne d’Espanya entre els més grans Parlem-ne\nDolmens urbans a Terrassa Parlem-ne


Declarat nul l’acomiadament de la nostra companya Charo Luchena – CGTCatalunya\nInici > Declarat nul l’acomiadament de la nostra companya Charo Luchena\nL'empresa NIDEC MOTORS & ACTUATORS de Santa Perpètua de la Mogoda... CULPABLE DE REPRESSIÓ!\nEl jutjat social nº 3 de Sabadell, estima NUL l'acomiadament de la nostra companya Charo Luchena, que haurà de ser readmesa. Recordem que els fets van ocórrer el passat 17 d'Octubre de 2011, a les 5.30h, quan es van presentar el Director de Producció i la Directora de RRHH per a lliurar-li la carta d'acomiadament. La Direcció va trucar als Mossos d'Esquadra perquè “convidessin” a la companya a abandonar l'empresa sota amenaça de posar-li una denúncia pel penal.\nEls motius que va al·legar l'empresa eren “baixa productivitat”, “desobediència”, “indisciplina”. Mentida, mentida i mentida. L'acomiadament va ser a causa de l'enèrgica activitat sindical i social desenvolupada tant en el si de l'empresa, com en els moviments socials, que ha exercit des de la legalitat, el respecte i l'interès de tots i totes les treballadores. La companya no només està en la Secretaria d'Acció Social de la CGT del Vallés Oriental, també està implicada en el 15M.\nDes de CGT Vallés Oriental volem expressar la nostra indignació, malestar i rebuig al terrorisme empresarial i institucional creixent, que intenta fer callar qualsevol veu crítica davant l'actual situació de reculada en drets socials i laborals que estem vivint la classe treballadora, i ens comprometem a seguir lluitant per a aconseguir un repartiment més equitatiu del treball i de la riquesa, per una societat més justa.\nMetall, Mobilitzacions laborals, Vaga 29M


El suposat fill valencià de Julio Iglesias recorre el cas al Tribunal d'Estrasburg - À Punt\nEl suposat fill valencià de Julio Iglesias recorre el cas al Tribunal d'Estrasburg\nL'advocat de Javier Sánchez Santos defensa "la veritat genètica sobre la cosa jutjada", atés que el suposat fill del cantant disposa d'un informe genètic que estableix el vincle familiar\nJavier Sánchez Santos amb el seu advocat, a la Ciutat de la Justícia de València, en una imatge d'arxiu / Biel Aliño (Efe)\n06 de juny 2022 - 12:49\nL'advocat Fernando Osuna, que representa el suposat fill valencià del cantant Julio Iglesias, Javier Sánchez Santos, presenta aquest dilluns un recurs en defensa d'aquesta causa de filiació davant el Tribunal Europeu de Drets Humans d'Estrasburg (França).\nSegons ha informat el despatx d'Osuna, aquest recurs es presenta amb la intenció de defensar "la veritat genètica sobre la cosa jutjada", atés que el suposat fill del cantant disposa d'un informe genètic que estableix el vincle familiar.\nUn detectiu privat va aconseguir aquesta prova als Estats Units, quan va recollir un objecte abandonat per Julio José Iglesias Preysler, i determina que entre tots dos hi ha un vincle genètic del 99%.\nOsuna confia que el Tribunal Europeu de Drets Humans d'Estrasburg "no es contradirà de les seues pròpies sentències". L'advocat enumera fins a onze pronunciaments similars en els quals, segons assegura, "preval la veritat genètica, és a dir, la realitat científica sobre la cosa jutjada o la prohibició de reobrir un judici per qüestions processals".\nLa violació denunciada de l'article 8 del Conveni de Drets Humans consisteix en la vulneració del dret del demandant a iniciar un nou procés per a declarar la seua filiació paterna biològica.\nLa causa judicial que va iniciar el 2019 en els tribunals valencians va concloure el mes de març passat el seu recorregut possible per la justícia espanyola. El Tribunal Constitucional va rebutjar el recurs plantejat per aquest suposat fill de Julio Iglesias perquè es reconeguera la paternitat del cantant, per considerar que es tracta de "cosa ja jutjada".\nEl 2020, la secció desena de l'Audiència Provincial de València va revocar la sentència per la qual el jutjat de primera instància número 13 de València va estimar un any abans la demanda de paternitat presentada per Javier Sánchez Santos, de 44 anys, contra el cantant en apreciar "cosa jutjada". La sentència no va entrar a analitzar el fons de l'assumpte, atés que el suposat fill i la seua mare ja havien promogut altres accions judicials anteriorment.\nPosteriorment, tant el Tribunal Suprem, el 2021, com després el Constitucional han desestimat els recursos de la defensa de Javier Sánchez Santos per considerar que es tracta de "cosa jutjada".


L’alternativa a l’amor tradicional - El Temps\nEl mite de l’amor romàntic. L’amor etern i únic. La mitja taronja. Un paradigma dominant que genera relacions personals asimètriques basades en la inferioritat femenina i que, segons la professora del departament de sociologia del John Jay College, Giazú Enciso, “podem trencar-les mitjançant el poliamor”.\nPer Laura Ballestero\nEl poliamor és una relació d’amor, no sols de sexe, entre més de dues persones al mateix temps, on totes les interessades saben i acorden que volen estar juntes. “El poliamor no consisteix a anar-te’n al llit amb totes les persones que tu vulguis, quan tu vulguis. Es tracta d’una relació molt vinculada amb el compromís de llarga durada i amb l’amor. Per això és diu poliamor i no polisexe”, subratlla la investigadora postdoctoral en The Graduate Center CUNY i activista Giazú Enciso. El terme poliamor va aparèixer als anys 70, durant la revolució de l’amor als Estats Units, de la mà de la sacerdotessa pagana Morning Glory, qui en un discurs sobre les comunes i l’amor lliure va encunyar la paraula.\n“Per a mi, el poliamor és una opció de vida vinculada a la lluita feminista, que posa en dubte el sistema familiar monògam patriarcal”, explica l’Helena, una jove periodista de 24 anys. “Em considero una persona poliamorosa, però no per la quantitat de persones amb què estic, sinó pel que espero d’elles”. A diferència d’altres, l’Helena no contempla la jerarquització en les relacions; és a dir, no considera que hi hagi relacions més importants que d’altres: “El poliamor no es construeix al voltant d’un nucli dur; sinó al voltant de vincles en cercles”. Actualment, l’Helena té una relació amb una noia de la qual no espera fidelitat. “Tampoc espero que només estigui enamorada de mi. Hi ha massa persones boniques al món per conèixer”, argumenta. “Però repeteixo: el poliamor no té a veure amb una qüestió quantitativa, vinculada amb el capitalisme; sinó amb posar en dubte les relacions heteropatriarcals. Forma part de la lluita contra el patriarcat, contra un sistema de relacions jeràrquic i unidireccional”, conclou l’Helena.\nEn la mateixa línia, Enciso afegeix que “l’ésser humà no té el gen de la fidelitat, de la monogàmia”. El ser humà no és monògam per naturalesa. Aleshores, d’on ve això de la monogàmia? Segons Friedrich Engels, la fidelitat neix producte del capital, és a dir, de l’herència. “Temps enrere, els homes que volien deixar els béns a persones de la seva sang, exigien fidelitat a les dones per evitar que els béns es repartissin amb altres si elles se n’anaven al llit amb un altre home; l’origen de la monogàmia, doncs, és un origen econòmic, monetari”. “D’aquí sorgeix la idea que hem de ser fidels”, comenta Enciso. Evidentment, l’Església, des de les diferents religions (protestant, cristiana, catòlica) ha tingut un paper molt important en el tracte que hem donat a la sexualitat i a la fidelitat. “La societat s’ha cregut aquesta construcció social de la fidelitat: tothom pensa que la parella és de dos”. “Construïm la nostra vida a l’entorn d’aquesta idea, ensenyem el nostre cos a sentir gelosia, a sentir com un monògam... fins i tot l’Estat et dóna beneficis si et cases i si tens fills: tot està construït perquè siguem monògams”.\n“Què és per a nosaltres el poliamor?... És un tema complicat. Hi ha gent que anomena poliamor a tot, a qualsevol relació no monògama ètica i consentida. I hi ha gent que fa servir el terme poliamor per referir-se a una manera concreta de fer les no-monogàmies ètiques”, confessen l’Alba i l’Andreu, un matrimoni de 33 i 34 anys respectivament, autodefinits com “anarquistes relacionals”, relacions poliamoroses que no es jerarquitzen.\nL'Alba (embarassada) i l'Andreu estan casats i comparteixen una relació poliamorosa amb l'Estel//Jordi Play.\nTots dos són professors i estan acabant el doctorat en el Departament de Filosofia de la UAB. Comparteixen una relació amb l’Estel, de 31 anys, amb qui esperen poder traslladar-se a una casa més gran en pocs mesos. Alhora, l’Alba manté, actualment, una relació amb un altre home. I tots tres, l’Alba (embarassada), l’Andreu i l’Estel han construït un projecte familiar comú: esperen un fill que cuidaran junts. “Com més gent s’estimi el nostre fill, millor. És sumar amor”, informa l’Alba, i agrega que “la pàtria potestat del nen la tindrem jo i l’Andreu, perquè som qui l’hem engendrat. Però, evidentment, si algú mor, la tutora serà l’Estel”. Des del punt de vista legal, no està contemplada la custòdia d’un menor entre més de dos adults. “Al final, però, qui cuida un nen no és qui té la pàtria potestat, és qui en té cura”, opina l’Andreu.\nSegons Jordi Collet, professor de sociologia de l’educació a la Universitat de Vic, en els darrers vint anys, Catalunya ha viscut un procés de diversificació dels models familiars. “Hi ha moltes configuracions familiars possibles”, apunta Enciso. “Però l’important per a un infant no és la forma de la família, sinó com s’exerceixen les funcions familiars”, subratlla Collet.\nEls experts asseguren que el desenvolupament psicosocial dels nens no es veu afectat per créixer en famílies poliamoroses. Per exemple, Carme Sánchez, codirectora de l’Institut de Sexologia de Barcelona, entén que “és bàsic que hi hagi un bon ambient afectiu, com en totes les famílies, siguin monògames o no”. Giazú Enciso, que va entrevistar moltes famílies poliamoroses per a la seva investigació de màster, explica que els fills de pares poliamorosos tenen una maduresa emocional més gran, amb una obertura a qüestions desconegudes i una carència més mar cada de prejudicis. Un efecte que és fàcil d’exemplificar: “Si passa un helicòpter i li dius al teu fill ‘mira un helicòpter, quina passada!’, s’emocionarà; en canvi, si l’alertes amb un ‘compte! Al terra!’, el nen pensarà que l’helicòpter és dolent”. Enciso assegura que, si els pares gestionen les relacions de manera natural, els nens les veuran amb la mateixa perspectiva.\nUn alt capital cultural\n“Fa sis anys t’hauria dit que tenia una relació oberta perquè desconeixia que existia el terme poliamorós”, conta en Merlin, un jove poliamorós de 24 anys que estudia el màster d’educació del professorat en economia. Des de fa sis anys, en Merlin manté una relació poliamorosa amb la seva parella i en fa tres que manté una altra relació amb una tercera persona, a qui no considera la seva parella perquè no comparteixen un projecte de futur familiar. “La principal dificultat de tenir una relació no monògama és que no has tingut mai cap referent sobre què és això”. “És a dir, tu potser no has tingut mai una relació, però has vist els teus pares, has vist pel·lícules, has llegit llibres... i saps què és una relació monògama, què en pots esperar i què no”.\n“Jo, en canvi, quan vaig començar amb una relació no monògama, pensava si era normal sentir el que sentia, si podia demanar certes coses a la meva parella, si em podia enfadar per una qüestió particular... En el nostre cas, ni jo ni la meva parella havíem conegut mai ningú amb aquest tipus de relació. I costa, perquè sovint discuteixes amb la teva parella, com en totes les relacions, i busques consell en els teus amics. Però aquests no saben què aconsellar-te perquè no t’acaben d’entendre”.\nAmb l’objectiu de trobar consell en altres parelles poliamoroses, en Merlin va decidir assistir a les xerrades que organitzava el grup de Facebook Poliamor Catalunya. “I, per a sorpresa meva, no vaig trobar-m’hi joves; sinó parelles que rondaven els 40 anys, que portaven molt de temps dins de relacions monògames i havien decidit obrir-les”. “Per tenir una relació poliamorosa has de ser emocionalment molt madur i suposo que, quan ets jove, no ho ets tant”.\nNúria Tió, psicòloga clínica, sexòloga i terapeuta de parelles, considera que la gent més preparada per practicar el poliamor és gent adulta, de més de 40 anys. “Dels 18 als 28 anys ens trobem en una etapa de reproducció on busquem consolidar la relació amb la nostra parella”, assegura Tió, i continua dient que “el poliamor no és fàcil: requereix persones madures i, normalment, persones que ja hagin viscut aquesta etapa de reproducció i comprenguin que l’amor físic i emocional es pot compartir amb altres persones”. Per la seva banda, Enciso assegura que “el perfil de les persones poliamoroses s’ha difuminat, perquè cada cop ho exerceix més gent. Però continua sent necessari un alt capital cultural”, rebla.\nAcord entre fidelitat i llibertat\n“No crec que tots siguem (o puguem ser) poliamorosos”, afirma en Nico, un jove de 31 anys amb estudis en lingüística, publicitat i filologia que va mantenir una relació poliamorosa amb dues noies durant dos mesos. “La relació es va trencar per gelosia: els tres vivíem junts i havíem parlat molts cops sobre què esperava cadascú de nosaltres de la relació i quins eren els nostres límits... però la meva núvia no va saber gestionar els sentiments de gelosia”.\nDe fet, Ignasi Puig, psicòleg, sexòleg i terapeuta de parelles especialitzat en relacions afectives no convencionals, atesta que les parelles poliamoroses que vénen a la consulta ho fan, principalment, perquè tenen problemes de gelosia, fruit d’inseguretats i pors internes. “És molt difícil racionalitzar les emocions”, assegura en Nico. Endemés, en una relació poliamorosa augmenten les variables del sistema. I com més variables, més desordre. “Si compartir un projecte íntim amb una persona ja és difícil, amb més d’una persona encara ho és més”. Segons Puig, per poder mantenir relacions poliamoroses sanes és imprescindible la comunicació i la sinceritat amb l’altre, però també amb un mateix.\nPer a en Nico, la clau està en l’ètica, que “ha de moure les relacions amoroses”. I continua: “L’amor ha de ser lliure, però també ha de ser responsable”. “Tenir cura dels altres comença per saber limitar la teva experiència”. “Escollir una opció implica renunciar a una altra”. Marta Ibáñez, psicòloga especialista en teràpia sexual, considera que és possible un acord entre fidelitat i llibertat. “Hi ha moltes maneres d’entendre la infidelitat. Per a alguns serà anar-se’n al llit amb un altre, per a uns altres serà un petó i, per als més gelosos, serà únicament veure pornografia”. “Perquè una relació poliamorosa funcioni, això s’ha de parlar”. Però podem estar enamorats de més d’una persona al mateix temps? Adrián Triglia, psicòleg i cofundador de la web Psicologia i Ment, considera que, “si per estar enamorats entenem simplement experimentar amor, la resposta és sí”. El problema és que tendim a relacionar la idea d’estar enamorat amb l’amor romàntic possessiu que, per definició, assenyala en direcció a la monogàmia.\n“Jo he estat enamorat de dues persones a la vegada, però entenc que és una cosa molt difícil d’explicar a algú que no ho ha viscut”, reconeix en Merlin. Enciso reforça aquest argument i indica que “l’amor no és un bé finit, perquè jo no tinc 100 grams d’amor i, per tant, en puc donar 30 a una persona i 70 a una altra: l’amor no és quantitatiu, el depositem en diferents persones”. “Però això no ho podem dir molt fort, perquè vivim en una societat amb una moral que castiga i que t’obliga a escollir”. L’activista reconeix que el poliamor no és la panacea i que no totes les persones estan preparades per exercir aquest tipus de relacions. “Però tampoc totes les persones poden exercir la monogàmia: cada opció té els seus pros i contres i hem de tenir una aproximació crítica”, opina l’activista. “En el moment que la societat qüestiona la teva manera d’estimar i de relacionar-te amb altra gent amb formes romàntiques i sexeafectives, converteixes la teva elecció (el poliamor) en un projecte polític i teòric”, aclareix l’Alba, administradora del grup Poliamor Catalunya.\n“De moment, estem intentant que aparegui en els mitjans perquè la gent, fruit de la ignorància, no pensi que el poliamor és una secta satànica”. “Volem donar a conèixer l’existència d’unes altres d’opcions, i el poliamor només n’és una”. L’objectiu és normalitzar el poliamor? “No. L’objectiu és visibilitzar-ho. No normalitzar-ho”, subratllen l’Alba i l’Andreu. “Perquè, al final, què és el que és normal?”


El grup de treball del Consell Local d'Infància i Adolescència (CLIA) de Rafelbunyol reprén la seua activitat després de l'estiu | Valencia Extra\nEn la reunió, celebrada hui, s’han posat damunt de la taula les pròximes accions en l’àmbit d’infància i joventut, així com la formalització del Consell, que s’anunciarà pròximament.\nEn el marc de la fase d’impuls del CLIA Rafelbunyol, el grup de treball que està dissenyant el futur òrgan de participació de la població més jove s’ha reunit hui amb personal tècnic de l’ajuntament, reprenent l’activitat després de l’aturada estival.\nSobre la taula, la participació del grup de treball en el disseny i implementació de la campanya ciutadana “A Peu per Rafelbunyol”, més concretament, el disseny dels Camins Escolars de la mà de “Crearqció, Cooperativa d’Arquitectes”. També prepararen l’acte de presentació del CLIA com a òrgan de participació de la infància i l’adolescència de Rafelbunyol a la resta del municipi per al mes vinent.\nEn paraules de l’alcalde de la localitat, Fran López: “El CLIA és una iniciativa que pretén col·locar a Rafelbunyol com un referent en participació de la infància i adolescència en els assumptes municipals. Estem molt contents dels progressos que el grup de treball va aconseguint.”\nPer part seua, la regidora d’Infància i Joventut, Rosa Astor, va destacar que “el mes vinent, realitzarem un acte oficial per a presentar el Consell d’Infància i Adolescència de Rafelbunyol, un organisme del qual estem molt orgullosos i que naix amb l’objectiu d’incloure a la infància i adolescència en la presa de decisions públiques. Ens tindran al seu costat per al que necessiten.”


L’hivern | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDc., 26/01/2022 - 01:00\nL’hivern és període d’absències i soledats, desenganys i recances, passats irrevocables i futurs entreoberts. Neix a l’ombra del solstici que clou mig any de deriva cap a les tenebres i veu créixer les hores joves fins a la consagració de la primavera florida. Els arbres de fulla caduca, despullats, en són la millor metàfora; romanen heroics, disposats a resistir els embats dels meteors. Després de l’acolorida agonia autumnal, l’estació més trista imposa la grisor del trànsit lent del son a la vigília.\nLa representació de l’hivern podria ser un tren que reposa en una nau fosca. Una botiga tancada per inventari. Un vell cercant brases entre la cendra. L’enyor de verds rutilants que invoquem en la desolació dels glaucs somorts d’ara, quan voldríem calors meridianes o, si més no, la tebiesa dels dies minvants, fa reviure el goig de les aigües estivals en els calfreds dels contrastos de temperatura i lluminositat. La natura espera resignada que la roda del temps completi un altre gir, que la gelor remeti i els cels es treguin els vestits blaus de matinada, les túniques nívies del migdia i els mantells rosa dels crepuscles a fi que els càntics de les pluges esborrin l’elegia cristal·lina que diu l’encís melangiós dels paisatges abaltits. Tan sols al firmament, summament nítid, els astres brillen i tremolen.\nL’hivern propicia records i anhels, aparella finals i principis, indueix a evocar belleses marcides i fa idear designis d’acompliments. Els vents encongeixen el cor i encarcaren les entranyes. A les obres, per exemple, els paletes atien fogates dins bidons, es freguen les mans balbes i xiulen abans de tornar a les bastides. Ens abriguem per anar a treballar de sol a sol i tornem a l’escalfor de la llar entrada la nit. Els vidres embafats són el contrapunt al clima artificial que permet desvestir-se sense pressa i entrar al port segur del llit que acull somnis quimèrics de mars llunyanes, il·lusions oníriques de platges desertes on les petxines buides fan l’eco a onades plenes que besen la sorra reblanida per la marea.\nGuants, bufandes, abrics, barrets i mitjons gruixuts són una segona pell. Als locals d’esbarjo hi acut gent que adora la calefacció, i l’alcohol que enganya les ànimes àvides de foc, i la música i els espectacles ficticis. L’esclat dels fanals es difumina a l’asfalt humit. En interiors íntims s’encenen passions. La boira pren fondalades. Les nevades silencioses i els temporals conviden a admirar, finestra enllà, meravelles decandides. Cossos adherits a cossos estimats… I dormiríem fins que un raig sobtat de grogor obliqua desvetllés els sentits si no fos perquè hem oblidat la llarga letargia de la terra. Mentrestant, contemplem l’escenari del món. L’hivern festeja la lluna que s’amaga rere núvols, surt als cims i plateja congestes. Nosaltres ens hi emmirallem, plorem fàcilment, tornem a la fragilitat essencial.


Terres de l'Ebre, per la Independència : Signa un vot a les Terres de l'Ebre\nSigna un vot a les Terres de l'Ebre\nEl tret de sortida a la recollida massiva del projecte “Signa un vot” a les nostres terres es va donar a Tortosa en un acte simultani en diferents poblacions de Catalunya i amb connexió amb l'Aula Magna de la Facultat d'Economia i Empresa de la Universitat de Barcelona, per seguir la presentació de la Via Catalana 2014, el full de ruta de l'ANC per aquest 2014, on van tenir lloc els parlaments de les diferents persones en representació l'ANC entre elles Rosa Alentorn (coordinadora de la Campanya "Signa un vot") i Carme Forcadell.\nTortosa va iniciar l'acte amb una xocolatada preparada per Tortosa per la Independència, i l'encesa d'una estelada a la plaça Barcelona.\nJesús Mª Tibau i Emigdi Subirats van llegir uns contes del llibre "22 contes a la vora de la independència" del qual en són coautors.\nPer part de l'ANC van intervenir Manel Alvés, Joan Esteve, Marcel Guiu representants de les nostres Terres al Secretariat Nacional i Ferran Civit que ens van parlar dels cinc projectes del full de ruta de l'ANC que s'engegaran aquest 2014. L'acte es va tancar amb l'actuació del grup Xeic\nD'entre els projectes "Signa un vot" amb la recollida massiva de signatures que s'ha dut a terme aquest cap de setmana i que ha estat un èxit de participació a les nostres comarques. Ha comptat amb 54 taules repartides en 41 poblacions i un total de 160 apoderats que en el seu dia van passar per una jornada de formació.\nSi algú s'ha quedat sense poder signar que no és preocupi perquè la campanya continua, hi ha pobles que recullen signatures setmanalment d'altres ho faran en una altra recollida massiva que segurament es preparà per a la pròxima primavera. Si voleu saber on podeu signar consulteu l'agenda http://signa.assemblea.cat/\nPublicat per assemblea a 10:52


El PSOE i el PNB, contraris a negociar els Pressupostos amb el Govern - Diari de Girona\nEl PSOE i el PNB, contraris a negociar els Pressupostos amb el Govern\nSáenz de Santamaría promet dialogar «amb la màxima lleialtat i sinceritat» amb tots els partits polítics\nefe/ddg madrid 16.11.2016 | 07:17\nEl Govern s'ha trobat amb els primer obstacles per tirar endavant la llei essencial de la seva gestió, els Pressupostos Generals de l'Estat, i de moment té la negativa contundent del PSOE i les reticències del PNB per negociar. Des de l'Executiu i el PP, tot i això, es va insistir en la disposició a dialogar i negociar els Comptes de l'Estat amb «tots» els partits que estiguin disposats a fer-ho, i els populars van demanar als altres partits que no comencin des del no si encara no coneixen el projecte de llei.\nCom va assenyalar la vicepresidenta del Govern, Soraya Sáenz de Santamaría, l'Executiu té la voluntat de parlar amb tots i fer-ho «de continu» i «amb empatia», però va recordar que hi ha un calendari per davant a complir, que passa primer per l'aprovació del sostre de despesa per a després afrontar la negociació pressupostària. A partir d'aquí hi haurà diàleg «amb la màxima lleialtat i sinceritat», va prometre la vicepresidenta, que també va recordar als partits que tenen una «responsabilitat compartida».\nLa número dos de l'Executiu va continuar amb la ronda de contactes que manté amb els grups i ahir es va reunir amb el portaveu del PNB, Aitor Esteban, que va posar sobre la taula una condició clara: va demanar un «canvi d'actitud» del Govern de Rajoy cap a l'Executiu basc i l'autogovern.\nEsteban va advertir en aquest sentit que «si no acaben els atacs» contra les institucions basques -en al·lusió als nombrosos conflictes de competències que tenen les dues administracions- o el PNB no s'avindrà a negociar els Pressupostos Generals de l'Estat de 2017.\nAbans d'aquesta reunió, al matí el PSOE ja havia deixat clara la seva posició. Està disposat a negociar el sostre de despesa, però en cap cas donarà suport als Pressupostos. Així ho va apuntar el portaveu del PSOE al Congrés, Antonio Hernando, que va insistir que el suport als pressupostos de 2017 «és impossible». «No estem parlant i no parlarem amb el Govern», va reiterar en relació als Pressupostos, si bé ha admès la disposició a parlar del sostre de despesa.