▷ ⭐Definició de titanat⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de titanat\nDefinició de titanat\nara pots veure La definició i bastants exemples de com utilitzar la paraula titanat, en aquesta selecció de rectificacions ortogràfiques pots veure com es pot usar en un context real aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et proposem de la llista completa que pots trobar aquí també veuràs la seva Definició perquè et sigui molt més fàcil comprendre què significa titanat.\nAnió poliatòmic que conté el titani com a àtom central.\nÒxid doble de titani i d’altres metalls.\n¿Cóm es diu titanat en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice titanat en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en espanyol titanat has de entendre que la seva traducció és titanat pots veure en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar titanat\nb. Que utilitzin […] com a element de transducció un material diferent del titanat zirconato de plom\nAquest any, el Premi Vacheron Constantin ha estat atorgat a Céline Lichtensteiger, per la seva tesi doctoral sobre ferroelectricidad, […] titulada «ferroelectricidad a la nanoescala: estudi dels efectes de la mida a […] les pel·lícules fines de titanat de plom «.\nSinterització del titanat d’Alumini\nEs descriuen els […] paràmetres de processament més adequats per obtenir laminats constituïts per capes fines d’alúmina-titanat d’alumini deflectores d’esquerdes alternades amb capes gruixudes d’alúmina resistents a les càrregues.\nEs mostra la mesura d’un cos verd de titanat d’alumini en el rang de temperatura RT fins 1450ºC amb una subsegüent línia isoterma a 1450 ºC durant 7 hores.\nLa pèrdua de simetria de la cel·la unitat porta a una menor organització i la disminució del valor del gap en el titanat de plom.\nEl vidre funciona com lligant […] ceràmic i participa en la modificació de l’estructura del titanat de potassi fibrós obtingut durant la sinterització; […] la presència […] de vidre transforma l’estructura del tetratitanato de potassi, obtingut sense vidre, en una estructura similar a l’hexatitanato de potassi.\nLa modificació superficial de materials ceràmics titanat circonato de plom (PZT) amb ester fosfat deixa un residu de cations de fòsfor […] […] adsorbits a la superfície de les partícules d’aquesta pols.\nÉs conegut que es produeix una transformació d’estructura […] […] pirocloro a perovskita durant l’escalfament ràpid de làmines primes ferroelèctriques de titanat de plom modificades amb La, preparades per sol-gel.\n2. titanat de zirconi-lantani-plom i variants\nEl titanat de plom ha estat preparat per un mètode sol-gel partint de alcòxid de titani […] i acetat de plom.\nEfecte de […] els additius en la formació i estabilitat tèrmica a baixa temperatura de l’titanat d’alumini\nParaules […] clau: Detector IR, ferroelèctric i titanat de plom modificat\nEs descriu l’evolució en el coneixement sobre el titanat de plom modificat amb calci, (PB1-xCax) TiO3, a través de les seves propietats estructurals i ferroelèctriques en forma ceràmica fins a l’actualitat i l’interès […] […] per la seva conformació en làmines primes.\nEn aquest treball es resumeixen breument els principis de l’anàlisi quantitativa de la textura i es mostra la seva aplicació a l’estudi de diverses […] làmines primes […] ferroelèctriques de titanat de plom modificat amb La i Ca (PTL i PTC) i zirconato titanat de plom (PZT).\nEl titanat d’Alumini (Al2TiO5) a causa del seu baix coeficient d’expansió tèrmica, elevada refractarietat i baixa mullabilitat per metalls no fèrrics fosos, és un material prometedor en la indústria de l’alumini […] […] per a aplicacions on es exigeix contacte amb el bany metàl·lic.\nFormació de titanat d’alumini per reacció en estat sòlid d’alumina […] i titania.\nDuPont ofereix una àmplia gamma […] de productes de titanat i circonato Tyzor®.\nOrientació preferent de làmines primes […] ferroelèctriques de titanat de plom modificat […] dipositades sobre diferents substrats\n2. titanat de zirconi-lantani-plom i variants; […] 3. Tantalato de liti\nUn dels usos del titanat d’alumini és com a material portador per convertidors catalítics en la indústria […] de l’automoció.\nEls comportaments no lineals estàtics i dinàmics de composicions […] toves i dures de titanat circonato de plom es\nParaules clau: titanat de bari, antimoni, […] creixement anormal\nno més del 85% en pes de plata, – no menys del 2% en pes […] de pal·ladi, – titanat de bari


CONDICIONS D’ÚS DE LA WEB LEXYAM.COM\nI - Condicions d'ús.\nLEXYAM.COM es una web titularitat de Socramtevilo Grup, S.L.P.U., amb domicili al carrer Enric Granados, nº 63, 3º-1ª de Barcelona, i amb C.I.F. nº: B-64.994.767.\nLa utilització de la web és de caràcter gratuït.\nII - Contingut, termes legals i responsabilitats.\nLa web pot contenir articles, informes, jurisprudència i d’altres continguts elaborats pel titular de la mateixa i els seus col·laboradors, socis i/o associats, els quals tenen fins merament informatius, ja que en alguna ocasió, aquests podrien no reflectir l’actualitat més recent, pel que en qualsevol moment aquests continguts podran ésser modificats i/o substituïts per altres de nous, sense notificació prèvia, ni cap responsabilitat.\nEls continguts de la web no poden ser considerats, en cap cas, com substitutius d’assessorament legal, ni de cap altre tipus d’assessorament.\nEn cas d’existir enllaços amb d’altres pàgines web, LEXYAM.COM, no es farà responsable del seu contingut al no tenir control sobre les mateixes.\nL’usuari, quan accedeix a pa web, ho fa a compte i risc propis. LEXYAM.COM. no garanteix ni la rapidesa, ni la ininterrupció, ni l’absència de virus a la web. Tanmateix, el titular de la web, els col·laboradors, socis, treballadors i representants tampoc podran ésser considerats responsables per qualsevol dany derivat de la utilització d’aquesta web, ni per qualsevol actuació realitzada sobre la base de la informacion que es facilita en la mateixa.\nNo es garanteix l’absència de virus ni d’altres elements lesius que poguessin causar danys o alteracions en el sistema informàtic, en els documents electrònics o en fitxers de l’usuari d’aquesta web. En conseqüència, no es respon pels danys i perjudicis que aquests elements poguessin ocasionar a l’usuari o tercers..\nIII - Propietat Intel·lectual i Industrial.\nLEXYAM.COM Copyright ©. Tots els drets reservats.\nLa totalitat dels continguts d’aquesta web, com puguin ser textos, imatges, sons, fitxers, marques, logotips, combinacions de colors, o qualsevol altre element, la seva estructura i disseny, la selecció i forma de presentació dels continguts inclosos en la mateixa, i els programes d’ordinador necessaris pel seu funcionament, accés i utilització, son propietat del titular de la web.\nLa reproducció, emmagatzematge permanent i la difusió dels continguts de la web o qualsevol altre ús que tingui finalitats publiques o comercials, queda terminantment prohibit sense el previ consentiment per escrit del titular de la web, i sempre que es faci referencia explícita a LEXYAM.COM i s la seva titularitat.\nIV - Protecció de dades de caràcter personal.\nEn compliment de l’estipulat a la Llei Orgànica 3/2018 de Protecció de Dades Personals i garantia dels drets digitals i el Reglament General de Protecció de Dades (RGPD) de la Unió Europea, i demés legislació que sigui d’aplicació i/o substitueixi a aquella, tota informació rebuda a la web, a través de consultes, enviament de dades, o qualsevol altre mitjà, serà tractada amb la més estricte i absoluta confidencialitat. Les dades obligatòries de caràcter personal que es poguessin demanar a través de la web, únicament són recavades pel correcte assessorament de les finalitats perseguides, no essent utilitzades per cap altra finalitat, i molt menys, per ser cedides a tercers amb caràcter comercial.\nTots aquells usuaris que facilitin les seves dades a través de la web, tindran els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició de conformitat a la LOPD, sense oposició de cap mena, així com, el dret a revocar el consentiment prestat per a la cessió de les seves dades. Els mencionats drets podran ser exercits per escrit, a través de correu fefaent a l’adreça especificada en l’encapçalament d’aquest avís.\nLes dades de caràcter personal obtingudes a través de la web, tindran la protecció necessària a fi d’evitar la seva alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzats.\nV - Caràcter i objectiu de la web.\nL’objectiu principal d’aquesta web, és la de donar a conèixer l’existència de l’empresa i dels serveis que ofereix, però en cap cas es fa oferta pública, no hi ha cap tipus de preu preestablert ni contracte d’adhesió que hagi de signar cap usuari.\nL’usuari que a través de la web vulgui contractar qualsevol servei, haurà de contactar directament amb l’empresa titular de la mateixa i se li proposarà un contracte acord a les seves necessitats i característiques, podent inclús proposar i incloure el propi client clàusules que estimi oportunes i que s’escaiguin, però mai se li farà signar un contracte d’adhesió a un clausulat general inamovible.\nEn cap cas, la relació entre el titular de la web i el client, estarà regulada ni serà d’aplicació la Llei 34/2002, d’11 de juliol de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic, doncs cap comerç electrònic es fa en aquesta web, ni oferta de servei electrònic existeix.\nVI - Llei aplicable y jurisdicció.\nLes presents condicions d’us es regeixen per la legislació espanyola, sent competents els Jutjats i Tribunals de Barcelona (Espanya) per a conèixer quantes qüestions es suscitin sobre la interpretació, aplicació i compliment de les mateixes. Els usuaris, en virtut de la seva acceptació a les condicions de l’avís legal, renuncia expressament a qualsevol fur que, per aplicació de la Llei d’Enjudiciament Civil vigent li pogués correspondre.


Els Camins de la Música: Músics que trenquen fronteres: Jordi Sabatés -1\nMúsics que trenquen fronteres: Jordi Sabatés -1\nEl 10 de gener d'enguany, 2022, amb sols setanta-tres anys i en plena capacitat creativa ens ha abandonat un dels artistes més polièdrics, creatius i innovadors que ha tingut el nostre panorama musical dels darrers cinquanta anys. Jordi Sabatés, ha tingut una biografia musical tan extensa, variada i, de forma insòlita per aquestes terres, tan reconeguda, que, des d'aquest programa, sols podem fer una breu pinzellada de la seua trajectòria artística.\nNascut el 1948 a Barcelona, els seus vint anys, edat perfecta per absorbir com una esponja tot els sucs musicals que estan al teu voltant, el va trobar en una època en la qual, rebutjat per prematurament envellit el rock&roll blanc dels cinquanta i òrfena la indústria discogràfica dels Beatles i els seus imitadors/seguidors dels setanta, va obrir-se un enorme ventall de formes musicals en el món de la música, diguem-li "jove", on sobre l'enorme catifa musical del rock, com a base dels projectes, l'enorme influència que els músics "iconoclastes" del jazz com Miles Davis, John Coltrane o Ornette Coleman, més l'aparició d'una gran varietat d'instruments electrònics amb sons mai escoltats fins aquell moment, s'obrigueren un grapat de camins on els músics joves cercaven la seua via.\nEl franquisme, encara viu -i ben viu- a Espanya, encara es resistia a acceptar coses més enllà d'un "pop" edulcorat amb més o menys qualitat segons els casos. A Catalunya, però, l'efervescència musical era enorme (i altres efervescències també...) i la inauguració de la discoteca Zeleste, actuant com a caliu sense "manies" musicals, va obrir pas a una generació que es podria dividir en quatre grans vessants: la "nova cançó", el "folk" americà catalanitzat, el rock en castellà que versionava gent com "The Animals" i aquells que nascuts amb el "rock&roll" a les orelles, escoltaven també els intents de "Genesis" o "Emerson, Lake and Palmer" de fusionar el rock seminal amb el "nou" jazz i la música clàssica. Jordi Sabatés es trobava entre aquests.\nCom que en la seua carrera es poden trobar obres d'una enorme heterogeneïtat, hem optat per posar hui les músiques amb les quals va començar la seua enorme i diversificada carrera. Són músiques de començament dels setanta, encara a la recerca del seu camí propi, però que ens mostren unes obres que, pel seu afany innovador, encara avui en dia resulten, no diré que actuals, però sí fresques i interessants.\nEscoltareu música del primer grup on estigué amb afanys innovadors, "Om" (bressol del "Dioptria" de Pau Riba), dels dos discos del primer grup sota el seu lideratge, "Jarka", de vida fugaç (anys 1971-72) i una "suite" del primer disc sota la seua titularitat on toca piano, piano elèctric, òrgan y Moog, en format de quartet i amb el seu inseparable amic, el guitarrista Toti Soler, ja present a "Jarka". La suite "Ocells del més enllà" . que donava nom al disc tret l'any 1975 per la històrica "EDIGSA", va suposar un esclat de llum en el gris panorama peninsular i allunyat dels cànons que la indústria imposava.\nPublicat per E.P.R. a 10 de març\nEtiquetes de comentaris: Jordi Sabatés, Programes, Toti Soler


Tallers TIC de juny a elCanal | Punt TIC\nPublicat per Calle Gordo, Sergi el dia 1 Juny 2012\nEl Punt TIC elCanal presenta una nova oferta de tallers formatius per introduir-se o aprofundir en les Noves Tecnologies. En aquesta edició, que combina tallers "clàssics" amb d'altres de nova incorporació, destaquem una sessió de Pinterest, per treure l'entrellat d'aquesta nova xarxa social.Us presentem la programació de tallers formatius del Punt TIC elCanal pel mes de juny.Podeu apuntar-vos a qualsevol dels tallers a través de les nostres vies de contacte. Són gratuïts i cal reservar plaça perquè aquestes són limitades.Contacte:elCanal (C/Baixa Cortada 1, 2n pis).93 851 11 73puntic@manlleu.catTallers de Tarda# Navegació bàsica per InternetUn taller adreçat a persones que no tenen un coneixement d'Internet i volen aprendre a navegar i descobrir els avantatges de la xarxa.Divendres, 8 de juny. De 18 a 20h# Repàs ACTICSessió formativa i de repàs. Vols saber què és l'Acreditació de Noves Tecnologies de la Generalitat? Estàs estudiant i tens dubtes? T'examines i vols fer una última repassada? Vine i t'ajudarem!Dilluns, 11 de juny. De 18 a 20h# Treball en línia (I): Google DocsCrea documents en línia i oblida't de pen-drives, CDs, correus electrònics... Accedeix des de qualsevol ordinador i comparteix-los per treballar en grup. Coneix Drive, una nova forma d'accedir a Google Docs.Divendres, 15 de juny. De 18 a 20h# Treball en línia (II): DropboxImagina una carpeta que estigui sempre disponible a qualsevol ordinador que facis servir i també al teu telèfon mòbil. On sempre hi puguis guardar fotos i arxius i compartir-la amb els amics. Aquesta carpeta existeix i es diu Dropbox.Dilluns, 18 de juny. De 18 a 20h# Com trobar allotjament a l'estranger*Taller inclòs dins la Setmana Temàtica d'elCanal Treballar a l'estranger Tens previst fer un viatge a l'estranger? Rastreja la web i estigues informat sobre com trobar el millor allotjament al millor preu. Divendres, 22 de juny. De 18 a 20h#PinterestHas sentit a parlar de Pinterest? Per uns és el futur de les xarxes socials. Per a uns altres, un simple passatemps. Organitza i comparteix tot allò que trobis a la web de manera simple, visual i atractiva.Dilluns, 25 de juny. De 18 a 20h# Albums HoffmanS'acosten les vacances i tots tenim les càmeres de fotos a punt. Fes un àlbum de fotos Hoffman on posar-hi les teves millors imatges.Divendres, 29 de juny. De 18 a 20hTallers de matí# PreziHas de fer una presentació per temes de feina, estudis, o qualsevol altre motiu? Deixa les típiques diapositives i prova Prezi. Aconseguiràs presentacions molt més dinàmiques i impactants.Dijous,14 de juny. De 9.30 a 11.30 h# Correu electrònicTaller per a usuaris que encara no tenen coreu electrònic o volen repassar els continguts bàsics i aprendre a organitzar la nostra bústia.Dijous, 21 de juny. De 9.30 a 11.30h# Seguretat a InternetFonaments bàsics de la seguretat a Internet. Aprenem a navegar de forma segura i sense perillsDijous, 28 de juny. De 9.30 a 11.30h\nEtiquetes a Notíciesempresa TIC innovació Punt TIC del Solsonès emprenedoria Punt TIC de l'Alt Urgell bloc dones ocupació Punt TIC de la Ribera d'Ebre xarxes socials educació Fundació Televall joves Òmnia seguretat premis concurs ACTIC curs Cerca a Notícies\nTallers de maig al Punt TIC elCanalReportatge sobre el programa Arromi a l'Òmnia Gao KalóOferim 50 vals per poder realitzar exàmens de MicrosoftJornada de dinamització de la Internet Social 2012Compara preus i estalvia a Internet amb el Punt TIC Roca Umbert de GranollersLa III Jornada TIC i Presó se centrarà en la comunicació Comentaris\n9 + 7 = És necessari resoldre aquest problema matemàtic simple. Per a 1+3, posa 4.


¿QUI SOM? – catneu\nQue és l’ACEM?\nÉs la Associació Catalana d’Estacions d’Esquí i Activitats de Muntanya\nQui pot formar part de l’ACEM?\nA. Centres d’estacions d’esquí o les empreses promotores de les mateixes.\nB. Empreses d’activitats turístiques ubicades a la denominada mitja i alta muntanya.\nC. Persones jurídiques, pertanyents o amb àmbit a les zones de mitjana i alta muntanya.\nD. Agrupacions, associacions o corporacions d’activitats turístiques o afins, situades a la mitja i alta muntanya.\nE. Comerciants particulars, amb interessos propers a les activitats del tipus turístic de la mitjana i alta muntanya, malgrat que tinguin la residència fora de l’àmbit.\nQuines són les tasques de l’ACEM?\nA. Representar, gestionar i defensar els interessos professionals, econòmics i socials comuns als seus associats davant de tota classe de persones, organismes i organitzacions públiques o privades, ja siguin de Catalunya, de l’Estat espanyol o de l’estranger.\nB. Vetllar per l’adequada imatge pública del sector de la neu.\nC. Fomentar el perfeccionament i la capacitació del personal de les estacions d’esquí.\nD. Establir i facilitar serveis d’interès comú per als seus associats.\nE. Administrar els seus propis recursos, aplicant-los a les finalitats i activitats previstos en aquests Estatuts.\nF. Coordinar les activitats que puguin estar vinculades al sector.\nG. Col·laborar amb les administracions públiques i amb les organitzacions d’usuaris i consumidors i altres d’interès general en relació amb els assumptes que afectin al sector de la neu.\nH. Establir relacions culturals o professionals amb associacions similars, ja siguin de l’Estat espanyol o estrangeres, i associar-se a altres associacions.\nI. Promoure l’esport, el turisme blanc o de neu en particular i el turisme verd o de muntanya en general, a Catalunya, la resta d’Espanya i a l’estranger.\nJ. Promoure el respecte i la protecció del medi ambient, així com els valors de la natura en general i de la muntanya en particular.\nK. Crear unes comissions o comitès especialitzats en l’estudi de la problemàtica específica dels seus associats.\nL. Fomentar la integració de la joventut de les comarques de muntanya a les noves professions, les quals van naixent a partir de la nova activitat turística esportiva de les estacions de l’esport d’hivern, i altres activitats turístiques de muntanya.\nM. Facilitar als seus associats totes les gestions, l’assessorament i els subministraments especials que calguin per aconseguir els objectius socioturístics establerts.\nN. Dirimir les qüestions plantejades entre els associats dins de les seves activitats, fins i tot nomenant experts que actuïn com a àrbitres en aquelles qüestions que així ho exigeixin a criteri de la Junta.\nO. Qualsevol altra funció necessària o convenient per a la defensa dels interessos del sector i el compliment de les finalitats de l’Associació


Habitatge i salut. Pobresa energètica I - A N N A C U N I L L E R A\nA N N A C U N I L L E R A Habitatge i salut. Pobresa energètica I\nHabitatge i salut: pobresa energètica I\nAutor: Anna Cunillera. Publicat a: Nova Conca, 10 de juliol de 2020. Temps de lectura: 2'\nGrup de cases victorianes. Font: Wikimedia Commons. Autor: David Wright\nDes de l’inici del confinament al març del 2020, han sortit a primera plana alguns reptes importants i essencials a gestionar, no només per a mantenir un anhelat “estat del benestar” sino i més pragmàticament, per a estalviar diners a l’administració i per encaminar-nos cap a un futur més eficient energèticament.\nUn dels temes importants és la qualitat de l’habitatge on vivim. No és un aspecte del qual s’hagi parlat literalment durant aquests mesos, però és evident que en el cas d’haver-se de confinar dins de casa, la qualitat de l’habitatge és un factor fonamental que pot ajudar o perjudicar encara més l’estat de salut de les persones que hi viuen.\nL’Associació Arquitectura i Sostenibilitat (AuS) del Col·legi d’Arquitectes van fer una jornada sobre pobresa energètica on van convidar dos membres del BRE anglès perquè expliquéssin la seva tasca i experiència.\nEl BRE anglès és una institució del Regne Unit dedicat a la investigació, assessorament i desenvolupament per als sectors de la construcció. En els seus inicis era una institució pública que va ser privatitzada durant els anys 90 i té com a client principal l’administració anglesa.\nPer posar una mica en context, El BRE es va fundar als anys 20 ja amb la intenció de millorar la qualitat de l’habitatge en el Regne Unit. El BRE disposa d’una immensa base de dades, creuen de forma anual dades dels edificis amb les dades dels ocupants d’aquests edificis.\nPer la banda de l’edifici, s’analitza la seva estructura, tipologia constructiva, equipaments, sistemes de climatització, etcètera. Si fem una analogia amb el que s’està fent al nostre país, podríem dir que es recullen les dades que aquí es recullen en l’Informe d’Inspecció Tècnica de l’Edifici i Certificat d’Eficiència Energètica. També es recullen dades del cost de les reparacions necessàries per tal d’assolir els mínims estàndards d’habitatge del Regne Unit.\nPer la banda dels ocupants d’aquests edificis, s’analiza la composició dels ocupants, edats, situació laboral, ingressos, despesa energètica anual, problemes de salut, ús de l’edifici, etcètera. És a dir l’anàlisi inclou qüestions socials, econòmiques i constructives.\nEls resultats de la recopilació de dades es publiquen a la web del MHCLG, el ministeri d’habitatge, comunitats i govern local.\nEl 50% del parc d’habitatges del Regne Unit té més de 50 anys, i el 22% té més de 100 anys.\nHi ha aproximadament 750.000 habitatges històrics anteriors a 1850, 2.2 milions de cases adossades victorianes 1850-1899 i eduardianes adossades en grups de 2 cases, del període 1900-1918. Són cases del passat, que es van construir sense algunes comoditats, però s’han renovat per a esdevenir cases del present i també seran les cases del futur, ja que continuaran sent utilitzades i per tant han de continuar millorant les seves condicions. En la majoria d’aquestes llars s’han renovat les teulades, portes, finestres i també la major part del seu interior.\nAls anys 70, el govern anglès ja va començar a donar ajuts per a renovar els banys i les cuines.\nLa ràtio de construcció de noves llars és baixa, per cada 100.000 llars noves se’n demoleixen 20.000, una ràtio de renovació molt lenta que implica la necessitat de millorar els habitatges existents, per tal de que compleixin amb les necessitats actuals.\nEl creuament de les dades dels edificis amb les dades dels ocupants mosta uns resultats molt útils per a l’administració que relacionen energia, pobresa i salut. Aquests resultats són especialment utilitzats a l’hora de promoure polítiques de millora del parc d’habitatges construïts i de la seva eficiència energètica, que és l’objectiu principal del BRE i que també és un objectiu important per a l’administració, per tal d’aconseguir els objectius de reducció d’emissions de CO2.\nLes dades estadístiques mostren que el 27% de les emissions de carboni procedeixen de l’àmbit domèstic, el 73% de les quals corresponen a la calefacció i aigua calenta sanitària.\nTambé mostren una millora constant en el temps en l’eficiència energètica dels habitatges des de l’inici d’aquestes polítiques, sobretot a partir dels anys 90. L’objectiu és que al 2030 tots els habitatges tinguin com a mínim la qualificació C (podem prendre com a referència el certificat energètic que s’emet aquí a Catalunya).\nLes dades estadístiques ajuden a detectar els casos de pobresa energètica, que combinen una baixa eficiència energètica de l’edifici amb un alt consum d’energia (més que la mitjana) i un baix nivell d’ingressos.\nEls programes de millora se centren sobretot en millorar l’aïllament tèrmic de l’edifici, amb l’objectiu de reduir la demanda energètica i en subsituir les fons d’energia per d’altres que redueixin les emissions.\nEls programes s’enfoquen tant als usuaris, com als productors d’energia que estan obligats a demostrar polítiques de millora de l’eficiència energètica de les instal·lacions o s’exposen a multes importants. Un programa anoment GREEN DEAL o “acord verd” permet als propietaris aplicar mesures de millora d’eficiència energètica a un preu inicial molt baix o nul que després es va pagant a través de les factures dels subministraments.\nS’han analitzat també els costos i beneficis d’aquests programes de millora.\nS’ha vist que la pobresa energètica costa a la sanitat pública uns 600 milions de lliures anuals, a més de ser un factor que afecta a l’estabilitat social i comunitària.\nS’ha vist que a l’hivern hi ha 30.000 morts més que a l’estiu i s’ha vist com amb la millora de l’aïllament, disminueix el nombre de morts.\nS’ha vist que la meitat dels accidents passen dins de casa, moltes d’aquestes llars també tenen problemes de seguretat i salut, sobretot pel que fa a caigudes per escales. El risc d’incendi i els problemes d’humitats són els altres factors importants pel que fa a seguretat i salut.\nS’ha calculat que el cost de millorar habitatges per 6 milions de lliures suposaria un estalvi a la sanitat pública de 1.4 bilions.\nTenir una base de dades és essencial per a poder planificar de forma rigorosa i proposar polítiques pragmàtiques que tenen l’objectiu d’augmentar l’eficiència en tots els aspectes. L’administració ha d’invertir en rehabilitació perquè suposa un estalvi per a la sanitat pública, entre altres coses. I així la sanitat pública és pot dedicar a nous reptes, com estem veient amb aquesta pandèmia que estem vivint.\nAnterior Salut i arquitectura\nSegüent Habitatge i salut. Pobresa energètica II


El Club de Futbol Pobla de Mafumet té una història llarga plena de noms, de categories, d’alegries i de moments, per què no dir-ho, més durs. Tot el que envolta a aquest club, va quedar recollit l’any 2010 en un llibre, Història del Club de Futbol Pobla de Mafumet, anys trenta – 2010, gràcies a un treball impagable d’un bon amic de l’entitat com és l’Isidre Fabra i Garcia. D’aquest meravellós llibre, n’hem extret els punts més importants per tal de fer-vos cinc cèntims de la vida del nostre Club.\nLa primera imatge futbolística que existeix és de la guerra civil (1936-1939), tot i que una mica abans d’aquesta època ja existia al poble una certa activitat futbolística. El terreny de joc que s’utilitzava era una esplanada situada al costat de la via, on ara hi ha la copisteria. Al voltant dels anys 1940 i 1941 es va fer un camp nou ben aprop d’aquesta esplanada, que va ser el primer camp “amb cara i ulls” que va tenir el poble.\nEls colors del Club de Futbol Pobla de Mafumet\nPrimerament, els colors que s’utilitzaven éren els blaugrana, encara que més endavant es va utilitzar una samarreta ratllada verda i blanca, amb pantalons blancs. A l’inici dels anys seixanta van començar a fer-se servir unes camises verdes i vermelles, amb el coll i els punys blancs i els pantalons negres. A finals d’aquesta dècada es van substituir les camises per samarretes dels mateixos colors, i els pantalons van passar a ser blancs. La temporada 2007-2008, en refermar-se la filiación amb el Nàstic, s’adopta l’equipament del club de Tarragona: samarreta vermella, pantalons blancs i mitgetes negres.\nLa fundació (1940)\nL’any 1962 es van presentar els estatuts del Club a la FCF, tot i que ja al 1953 el CF Pobla de Mafumet s’hi havia adherit. Prèviament, al 1940 ja hi ha coneixement a la vila pobletana de l’existència del Club.\nLa competició oficial\nLa primera competició que va disputar el club va ser el Torneig de Primavera (grup 3), a la temporada 1962-63, juntament amb el Morell, Vilallonga, Vilaverd, Atlètic Masó i Marçà. La temporada 1964-65 apareix al grup 6 de Segona Regional, categoria que va abandonar a finals dels anys setanta.\nNo se sap amb certesa quan es va crear l’escut, però és possible que l’autor fos Josep Maria Canela Granell i que el dibuixés als anys cinquanta, quan ell era porter del club. Actualment s’utilitza el mateix que es va fer servir quan es van presentar els estatuts del club l’any 1962. Al maig de 2015 l’escut s’actualitza amb un disseny més actual obra d’Adam Fabra.\nLa temporada 1978-79 l’equip va baixar a Tercera Regional, recuperant la categoria cinc campanyes després. L’ascens a Primera Regional va arribar la temporada 1987-88.\nLa temporada 1992-93, el CF Pobla de Mafumet va quedar campió de grup i va pujar a Preferent de la ma de Romà Cunillera. Però tan sols dos anys després l’equip va tornar a descendre, just la temporada en que es va inaugurar l’Estadi Municipal un 3 de desembre de 1994. Aquell dia va disputar-se un partit contra l’Ibèria que va finalitzar en empat a 1, essent Gibert l’autor del primer gol al nou estadi.\nLa temporada 97-98, al camp del Torreforta, el primer equip va proclamar-se campió i va pujar novament a Preferent sota el comandament de Ramón Coch. Però l’aventura va durar només un any, ja que la Pobla va encadenar un altre ascens de categoria, ara a Primera Catalana, després d’eliminar el MArtinenc a la promoció.\nLes primeres temporades van saldar-se amb un descens i un ascens a Primera Catalana, però el club va aconseguir assentar-se en aquesta darrera categoria.\nLa temporada 2006-2007 van inaugurar-se les noves instal·lacions esportives: el camp de gespa artificial i els nous vestidors pel futbol base. Aquesta va ser, a més a més, una de les temporades més importants de l’història del club, ja que va finalitzar amb un ascens a Tercera Divisió. En Santi Coch n’era l’entrenador.\nEl debut a Tercera Divisió\nEl primer partit a la nova categoria va ser a Castelldefels (2-0) i aquesta va ser l’alineació de la Pobla: Roberto, Sobregrau, Borja, Ferran, Taranilla, Edgar (Vates), Virgili, Vicent, Nuno (Mauri), Esteve (Trujillo) i Rubén.\nEl 5 d’abril de 2008, la Pobla va vèncer al Municipal al FC Barcelona ‘B’, que dirigia en Pep Guardiola, i on jugàven en Pedro i en Sergio Busquets. El resultat va ser d’1 a 0.\nLa Pobla apareix a la Promoció d’ascens a Segona B\nDesprés d’un gran campionat sota les ordres del Kiko Ramírez, la temporada 2010-2011 la Pobla de Mafumet es classifica entre els quatre primers del grup V de Tercera Divisió, aconseguint una plaça per disputar el playoff. En el sorteig, toca el Constància d’Inca, i tot i que la Pobla no va aconseguir superar l’eliminatòria va aconseguir una fita única des de la creació del Club. La temporada següent l’equip juga novament el playoff, arribant a la final davant el Yeclano. Tot i no poder pujar pel descens a 2ªB del Nàstic l’equip cau als penals en una final brillant i on els jugadors i cos tècnic van fer un gran paper.\nI a la tercera….a 2ªB per primera vegada a la historia!\nDesprés de vuit anys militant al grup V de Tercera divisió el CF Pobla de Mafumet va aconseguir escriure la página més brillant de la seva historia. La temporada 2014-15 l’equip aconsegueix el sotscampionat de lliga, classificat per darrera del FC Ascó, i disputa el que será el seu tercer playoff. L’ascens del Nàstic a 2ªA obria les portes a poder aconseguir l’objectiu als homes del ‘Cholo’ Martin Posse. I així va ser, en primera ronda el CD Tuilla, en la segona el San Fernando gadità i en la final el Gerena sevillà en van ser les víctimes. El diumenge 28 de juny de 2015 sempre serà recordat per l’ascens a 2ªB.


Llibres | Temes d'Avui - El Dios de los ateos\nI, amb aquesta finalitat, estableix tres passos: a) analitzar les característiques d’aquest ateisme en la cultura occidental europea; b) estudiar l’origen històric de l’ateisme contemporani; i c) exposar els principals arguments dels pensadors ateus més significatius, tot fent-ne també una anàlisi crítica. Finalment, proposa «algunes claus que permetin establir un diàleg sincer i honest entre la fe cristiana i l’ateisme actual, que facilitin la nova recristianització d’Europa» (Introducció, p.13).\nL’autor, després d’una primera aproximació al tema de l’estudi, resumeix així la situació en què es troba la qüestió de l’existència o inexistència de Déu, al segle XX: «(…) es pot afirmar que la qüestió de l’existència o inexistència de Déu és la més important que es pot plantejar una persona al llarg de la seva vida. Ara bé, malgrat això, són cada cop més nombroses les persones que viuen en allò que podríem anomenar l’absència de Déu» (p.26-27). I situa el nucli del problema en el creixement de l’indiferentisme religiós, l’agnosticisme i l’ateisme pràctic de tota mena. La cultura occidental ha caigut en l’oblit de Déu.\nAcaba la primera part presentant, com una causa fonamental de la crisi del coneixement de l’existència de Déu, l’ «oblit de l’ésser», expressió que utilitza Heidegger en la seva reflexió sobre l’estat de la metafísica occidental. Dóna una importància decisiva a quina és la noció d’ésser que sostenen els filòsofs d’aquests temps, i afirma, en conseqüència: «Tal com mostrarem al llarg del llibre, el Déu que atacaran i refusaran els filòsofs més importants del segle XIX i XX serà l’errònia caracterització de Déu feta per Spinoza, Kant i, especialment, Hegel, a partir d’un concepte molt peculiar d’allò que és l’ésser» (p.29).\nEn aquest context, remarca la diferència fonamental entre el concepte tomista d’ésser com a acte subsistent –Déu és l’Esse Subsistens–, i el que manegen aquests autors, que és una ontoteologia, és a dir, un plantejament filosòfic que entén Déu com a ens, ens perfectíssim, ens realíssim, però, en tot cas, només un altre ens, encara que la seva presència sigui infinita. Aquesta manera de definir Déu com a ens infinit es mourà sempre dins de la concepció racionalista-idealista que inicia Descartes.\nA la segona part, se centra a analitzar el fenomen de l’indiferentisme, com la postura on haurien anat a parar l’ateisme i el materialisme en les seves versions teòrica i pràctica: «Avui en dia, el problema no és tant l’ateisme, entès en el sentit d’una decisió ferma de refús de Déu, com la manca d’ideals, l’escepticisme i la increença pràctica, juntament amb la indiferència religiosa» (p. 51; citació del Secretariat per als no creients: Fe i ateisme en el món, p. 269). Amb una altra citació del mateix document, insisteix en aquesta afirmació: «Possiblement, el problema més gran no és l’ateisme com a visió del món, sinó un escepticisme difús i generalitzat. Hi ha menys hostilitat cap a l’Església, però augmenta l’indiferentisme religiós» (ibid., p. 270).\nEn una extensa tercera part, l’obra se centra a exposar detalladament la postura sobre l’existència i naturalesa de Déu dels pensadors més importants, en un recorregut que parteix del segle XVII i arriba fins al segle XX: «Encara que els orígens de l’ateisme contemporani ja es poden resseguir en el nominalisme de Guillem d’Ockham, la base teòrica arrenca amb el gir subjectivista que adopta la filosofia racionalista a partir del seu naixement a mitjans del segle XVII» (p. 77).\nEfectivament: a partir de Descartes, el pensament filosòfic quedarà reclòs en la immanència del pensament, del jo. I buscarà construir una realitat formada únicament per les idees del subjecte. Dins d’aquest plantejament racionalista-immanentista, tant l’existència com l’ésser de Déu passaran a ser una elaboració conceptual, dependran de la seva coherència lògica, seran un constructo mental.\nL’autor analitza detalladament el racionalisme de Descartes, també s’atura en el panteisme de Spinoza, i estudia l’empirisme de Hume. L’anàlisi més extensa és, probablement, la que dedica a l’idealisme de Kant. Comenta breument Hegel, i se centra en el marxisme: Feuerbach i, sobretot, Marx, del qui fa també una anàlisi acurada.\nUn intent de resum –conscients de la seva simplificació, però per tal d’acostar-nos a una visió de conjunt, sobre la manera d’entendre Déu que tenen els filòsofs citats–, aniria des de la negació de la seva realitat per part del materialisme i, especialment, el de tipus marxista (Déu seria una projecció sublimada de l’essència de l’home), fins a la concepció de Déu com a l’Ens perfectíssim com a causa sui, al qual hem d’atribuir necessàriament l’existència, com una perfecció pròpia de la seva essència.\nTambé està molt elaborat el seu estudi del pensament de Nietzsche. En aquest autor, a diferència dels pensadors anteriors, no hi trobem una argumentació conceptual en relació amb Déu i la seva existència. La característica pròpia del plantejament de Nietzsche és la seva afirmació vitalista, voluntarista: «Per a Nietzsche, els arguments no només no tenen valor sinó que arriben a ser inútils, perquè allò que interessa les altres persones no és l’argumentació, sinó les actituds vitals: ‘Els homes prefereixen postures a escoltar arguments’» (p. 167; Nietzsche, F. W.: L’Anticrist; op. cit., p. 94).\nÉs ben coneguda l’expressió de Nietzsche: «Déu ha mort». Per ell, Déu ha de morir, perquè és incompatible amb l’existència de l’home nou, que seria autor de la seva pròpia existència, creador autònom dels valors –del bé i del mal– i senyor absolut d’ell mateix i del seu destí. Aquesta transmutació es fonamenta –segons Nietzsche– en la voluntat de poder: «En desaparèixer el déu cristià com a base metafísica dels valors morals de la societat occidental, es produeix una inevitable crisi de fonaments, que finalment els ensorra. Cal, doncs, fer una transvaloració, però qui ha de posar ara els valors és l’home mateix. D’aquesta manera, l’home es converteix en creador de valors i així assumeix l’autoria de la projecció i realització de la Història. La font última de la qual es nodreix la creació humana dels valors és, per a Nietzsche, la voluntat de poder» (p. 179).\nEn acabat, passa a estudiar l’ateisme existencialista de Sartre i Camus. El primer, de manera semblant al pensament idealista, construeix també un edifici artificiós, que serveixi per argumentar allò que ha establert com un a priori fonamental: negar l’existència d’un Déu creador i, per tant, d’un Ésser que pugui establir unes regles, que em pugui reclamar responsabilitat sobre la meva existència, sobre els meus actes, sobre la meva llibertat. És il·lustrativa aquesta anècdota de la seva infantesa: «Havia jugat amb uns llumins i havia cremat una catifa petita. Intentava arreglar aquella malifeta quan, de cop i volta, Déu em va veure, vaig sentir la Seva mirada a l’interior del meu cap i a les mans; vaig fer unes quantes voltes per la cambra de bany, esfereïdorament visible, com un blanc viu. Em va salvar la indignació; em vaig enfurismar contra aquella grollera indiscreció, vaig blasfemar, vaig dir com el meu avi: ‘Maleït sigui Déu, maleït sigui Déu, maleït sigui Déu’. Ja no em va tornar a mirar mai més» (p. 205).\nD’altra banda, de manera contradictòria, al mateix temps que afirma que l’existència és absurda, perquè l’home és un ésser abocat al no-res, Sartre sosté que la seva doctrina és un humanisme optimista, perquè el destí de l’home el posa ell mateix: «L’optimisme sartrià es troba en el fet que l’única esperança que pot tenir l’home és l’execució del seu propi obrar realitzat amb llibertat absoluta i tenint com a fi últim el seu propi ésser» (p. 195).\nEn Camus, hi destaquen dos trets fonamentals: «la naturalesa volitiva i indiferentista del seu ateisme» i la seva indiferència davant dels diversos aspectes de l’existència, que es completa amb la indiferència davant Déu, i fins i tot el refús, quan no pot suportar el pensament d’un Déu bo que permet el patiment dels innocents.\nTot seguit, l’autor estudiarà l’agnosticisme de Popper, per presentar l’exemple d’una postura que ha resultat paradigmàtica: la negació de la possibilitat d’afirmar l’existència de Déu, des del supòsit que l’única forma de racionalitat que ens proporciona un coneixement objectiu de la realitat és la ciència. Per a Popper, no hi ha veritats absolutes que puguin ser assolibles per la ciència; només, veritats provisionals, un coneixement objectiu que sempre s’haurà d’anar perfeccionant.\nFinalment, a la quarta part, tracta l’existència de Déu i el problema del mal. Continua el desenvolupament clàssic del tema, que contempla el mal com la manca d’un bé degut. Mostra que és precisament l’existència del mal allò que demostra l’existència de Déu: «Si Déu existeix, d’on vénen els mals? La resposta és, però, la contrària: Si el mal existeix, Déu existeix. No hi ha mal sense bé, la privació del qual és el mal. I, sense Déu, aquest bé no existiria» (p. 254; St. Tomàs d’A.: Summa Contra Gentiles; III, 71). I, tot seguit, passa a desenvolupar la resposta a la dificultat d’acceptar que un Déu bo permeti l’existència del patiment. L’existència del mal moral resulta un misteri inescrutable per a la simple raó humana, que només s’il·lumina amb la revelació sobrenatural. L’autor comentarà detalladament la doctrina cristiana del pecat original, i les consideracions que ha anat desenvolupant el pensament cristià, sota la llum de la revelació, per apropar-se a la seva comprensió i conseqüències en la vida de l’home i, especialment, en la vida cristiana.\nFinalment, tal com ens anunciava en la introducció, hi afegeix una cinquena part amb el títol ‘El diàleg amb l’ateisme actual’. Se centra en tres apartats: el primer és una anàlisi detallada del concepte de llibertat de la modernitat, perquè «una de les característiques que defineixen el pensament modern és la preocupació creixent per la reflexió sobre la llibertat» (p. 276), un aspecte que és contrastat amb la noció cristiana de llibertat.\nUn segon apartat, que dedica al tema de la indiferència religiosa (de la qual ja havia parlat a la segona part), també de manera extensa, i, com a colofó, un tercer que titula ‘Claus per a la Nova Evangelització’.\nEn resum, com el mateix autor indica en la introducció, el llibre és un repàs –exposició i anàlisi crítica– de les grans línies del pensament modern sobre la possibilitat i fonament de l’existència de Déu, realitzat detalladament, amb claredat i rigor, de manera que proporciona un coneixement ordenat i prou profund del tema.


Diumenge, 30 Maig 2021 19:46\nEl passat divendres la Casa de Cultura de Biar acollia la presentació de l'últim conte de l'autor alcoià Jordi Raül Verdú, “L’aventura del Tractat d’Almisrà”, amb il·lustracions de Sergi Olcina i editat per Reclam. L'acte va tindre les intervencions de la regidora de Cultura, Amparo Albero, Artur Blasco com a editor de Reclam, Romà Francés, veí del Camp de Mirra i que ha col·laborat activament en el llibre a l'igual que Vicent Luna, mestre i veí de Beneixama, així com l'autor del conte, Jordi Raül Verdú. Ens acostem a l'obra amb una entrevista moments abans d'iniciar-se la presentació.\nDimecres, 12 Maig 2021 09:19\nA partir d'ahir 11 de maig es fa efectiva la reducció de 50 a 30 Km/h en vies urbanes. Val a dir que el límit en este tipus de via es divideix entre les que hi ha un sols carrir de circulació (que venen a ser el 80% als pobles i ciutats), eixe límit queda establert en 30 Km/h.\nDimarts, 11 Maig 2021 10:26\nUn home de 33 anys que anava acompanyat per la seua nòvia va ser rescatat ahir a la vesprada per part dels Bombers, segons s'ha informat des del Consorci Provincial de Bombers.


Els segadors* » Temps de Franja\nEscrit per Glòria Francino al 5 d'agost de 2020 . Publicat a Ribagorça\nMarieta, fes-te alteta,\nque ton pare et vol casar\namb un mosso de Sopeira\nque puiave a segar.\nQui no ha sentit aquesta estrofa recollida a Cobles de Per Astí d’Artur Blasco i Xep de Moner? Formen part de les Cobles d’en Peirot, anteriorment divulgades per l’escriptor Pep Coll, i altres estrofes també apareixen al volum 2 de Bllat colrat. Aquesta estrofa que parla de l’ofici dels segadors la va popularitzar el grup musical Pont d’Arcalís cantant-la en els seus recitals per tot arreu, i actualment el grup Ribatònics la interpreta en el seu repertori, perquè dona a conèixer el país, ja que hi apareixen molts dels pobles de l’Alta Ribagorça.\nEl segador, un ofici perdut! Substituït per la figura del cossetxador, tot i que molts dels trossos i finques que es sembraven i dallaven, ja no es conreen, i de gra en fa falta per la vida quotidiana, ja sigui per al consum humà o per als animals, és per això que alguns dels camions que passen per la N-230 van i vénen carregats de cereals d’Europa.\nEls segadors començaven la seua tasca a la Ribagorça a últims del mes de juny, tot el juliol i per la Mare de Déu d’agost, ja soleven acabar la feina, esperant que el temps els acompanyés. És prou conegut que diven: Ja han arribat els volants de Tragó, amb aquesta metonímia es referiven als segadors de Tragó de Noguera que puiaven a segar a la Ribagorça, i també alguns mossos de Sopeira quan acabaven de segar els seus sembrats, a mitjans del segle XX, puiaven a les parts més altes de la Ribagorça, on el blat i l’ordi se segaven més tard. La tradició diu que la guatlla avisa a l’amo per a dir-li que el blat és a punt de la dalla i canta: Bllat colrat, bllat colrat. També existix el conte que recorda que quan és hora de dallar, l’amo ha de passar al davant de la feina perquè si espera que li facin els altres, mai arribarà el moment. I també la dita: No digues bllat fins que sigue al sac i ben lligat, perquè una tronada pot dur-se’n pel davant la collita de tot l’any. Ham sentir dir que el vell de casa l’Àngel de Sopeira tornava de Prat d’Arbas, un tros lluny del poble, per a tocar les campanes del monestir en cas que es presentés tronada.\nSembrat a Sant Antoni 2018. / G. F.\nLa feina dels segadors consistiva en amatinar, a punta d’alba ja eren al tros, i dallar força abans de la calor de migdia, amb la dalla, que teniva la fulla triangular i corbada, i mànic de fusta amb un colze, algunes portaven el rampill o mena de rasclet de fusta, altres segadors segaven amb el volant, falç que té la fulla en forma de mitja lluna, sovint protegida amb una fusta, i també es feva servir la segadera, també portaven el godè amb aigua, estoig metàl·lic on guardaven la pedra per a esmolar les fulles de la dalla o volant, la piqueta i martell de ferro serviven per a tinre la fulla de la dalla o volant a punt, i el soquet, estri de fusta en forma de cor, protegiva la mà del segador. Com qualsevol pagès portaven penjades a l’espatlla les alforges, plenes de la brena: un buscall de pa, xorís o pernill o un tros de cansalada, i la bota de vi.\nAl migdia descansaven a l’ombra d’alguns arbres o a alguna cabana, a les finques on n’hi era, i se’ls portava el dinar, ja fos la mestressa de la casa, les mosses o la canalla, amb cistella plena de tiberi, i a la tarda també se’ls donava berenar. L’aigua es portava amb sellons de fang, que conservaven l’aigua fresca; antigament n’hi havia de fusta i de metall.\nDesprés els rems de cereal, rasclats amb la rascleta, s’engavellaven i es feven les garbes, lligades amb vencills, que es transportaven amb les mules o matxos a casa. Es deixaven a l’era fins el dia de mallar, s’esteneven i es mallaven, és a dir, es feva la mallada o batuda, passant-hi per damunt un parell o tres d’animals —matxos, mules, rucs…—, i el pagès darrere, sense re o damunt d’una fusta o trill —on en tiniven—, sempre portava el fuguet, bastó amb corretja per a fustigar els animals i donar voltes a l’era, el gra caeva al terra i després s’apartava la palla amb el rascle de mallar i les forques de fusta, de dos, tres o més pues, es sacudiva perquè es desprengués la palla, que amb la forca pallera anava al paller. L’era s’escombrava amb les valeres, escombres fetes de curniera, i les més fines, per als graners, fetes de ginesta. El gra amb les risques es deixaven en munts o puials fins que quan s’havia acabat de mallar tot el cereal, es procediva a ventar-lo. A les tardes, després de mallar, s’acostumava a brenar a l’era, recordem les enciamades, i moltes vegades es feven crispells, una mena de bunyols típics de la Ribagorça, per a celebrar la fi de la sega.\nEl dia de ventar, a punta de dia, ja caleva ser a l’era amb el ventador, màquina agrícola feta pel fuster del poble, que se sosté sobre quatre potes i es trasllada amb quatre agafadores i consta de vàries parts indispensables: el tambor, part bombada del davant dins del qual hi ha les ales que giren; la criba, peça que permet netejar el gra d’altres substàncies nocives; la manilla, es feva rodar amb la mà per tal que la maquinària interna girés; la guansa, part posterior en forma de pastera, on s’abocava el gra brut a cabassos; la canal, mena de destriador per on exiven les granses, redones i negres, que pesaven menys que l’ordi o blat, i s’aprofitaven com aliment per a les gallines. Per la part posterior del ventador eixiva tota la pols; en canvi, per la part del davant, per una mena de baixador, pendent, sota el tambor eixiva el gra net, que s’amuntegava al davant. Hi havia un estri anomenat arrimador, consistent en una pala de fusta i un mànic llarg, que permitiva arrimar el gra del puial que es formava davant del ventador. El gra s’ensacava i es guardava als graners, que soleven ser a la part alta de les cases.\nEl gra es mesurava amb almuds o quartals, piràmide truncada de fusta amb anses, o bé amb el doblle, cilindre de fusta o metall amb un ferro al mig per agafar-lo, equival a uns 12’5 kg de cereal.\nUn treball dur i laboriós, on la suor i la pols marcaven els dies calorosos de l’estiu, però amb l’objectiu d’acabar-lo amb els graners plens.\nNOTA: La pronunciació final de verbs i plurals a la Ribagorça aragonesa é amb -a: puiava, forman, sembravan, solevan, las dallas, las mulas, redonas, negras… Els grups consonàntics bl-, cl-, pl- es palatalitzen: bllat, poblle, rasclle, plloure… S’utilitza l’apitxament en consonats com Jep, Xep; giren, txiran… Altres paraules que canvien respecte a la normativa són: feina es diu faena; corretja, correa; migdia, mesdia; menys, menos; també, tamé…\n* Publicat en versió resumida a Temps de Franja n. 146, juliol-agost 2020\nJosé Ignacio Micolau Adell, medalla de l’Orde al Mèrit Civil\nDimecres 19 de juny, a Madrid, el rei Felip VI va distingir el soci i ex-membre de la junta d’ASCUMA José Ignacio Micolau Adell, amb la medalla de l’Orde del Mèrit Civil. José Ignacio Micolau, natural de la Torre del Comte (Matarranya) és historiador i exerceix de fa molts anys de tècnic de cultura i arxiver-bibliotecari de l’Ajuntament d’Alcanyís. Ell ha estat el responsable de la modernització i professionalització de la magnífica Biblioteca Municipal de la capital del Baix Aragó, a més de ser el dinamitzador cultural de la ciutat durant tots els anys que fa que n’és el tècnic responsable de cultura.\nComença el curs, mes de setembre de 2022. L’entrada a la classe és per estricte ordre d’arribada. Dos metres de separació seguint les indicacions. A l’aula, els pupitres incrustats en una cabina de plàstic on hi ha un petit altaveu per escoltar les instruccions del professor o professora (protegit també per una pantalla) i les normes generals que es repeteixen al llarg de la jornada.\nHomenatges a la República a la Llitera\nEl passat 14 d’abril l’Ateneu Republicà comarcal va organitzar diversos actes en diferents municipis lliterans en memòria de l’extinta II República espanyola.


La Petita Llibreria: 01/05/21\nAvui ben a la vora de la nit més màgica de l’any per als infants seguim amb el nostre propòsit d’oferir-los des d’edats ben inicials llibres i contes de qualitat per tal de despertar en ells el gust lector alhora de crear-los l’hàbit sa, entretingut i didàctic de la lectura.\nEn la nostra recerca sempre intentem fugir de booms comercials o de contes que es vinculen a sèries de dibuixos animats o pel·lícules per tal que ells imaginin des de zero la seva pròpia aventura.\nDes d’aquest objectiu avui us presentem una obra ben bonica i reflexiva pels menuts de la casa!\nA l’obra titulada L’estrella del Pol Nord trobareu conte breu però ple de sentit que farà les delícies dels menuts.\nEn aquest conte ens farem amics de la Yala, una esquimaleta que viu al Pol Nord amb el seu gosset que un dia sense saber com viuen un terratrèmol i del cel els cau una estrella.\nQuè poden fer amb l’estrella?\nLa Yala n’és una autèntica apassionada però no sap que fer amb ella o com cuidar-la. De repent veu que la seva llum s’ha apagat i farà tot el possible per tal que la recuperi doncs és la seva essència.\nLa remulla, li dóna calor, la passeja pel fred, la tira enlaire cap al cel... No hi ha manera però en la seva desesperació l’abraça i de cop l’estrella recupera la seva llum i lluentor.\nAra ja ho sap, el seu apreci i el seu afecte han fet que l’estrella recuperi allò que la fa tan particular i també decideix tornar-la al cel tot i que cada nit surt a veure-la.\nDe la ploma de la Conxi Baraut brolla un conte ple de tendresa que ens mostra com l’amor i les abraçades més d’un cop són terapèutiques i curatives.\nQuina bona lliçó i més encara ara amb els temps restrictius que corren!\nLa tendresa i dolçor d’un esser estimat és un gran tresor que plasma a la perfecció aquesta autora.\nDes del conte podem introduir el tema de les estrelles, el firmament, l’amor i el respecte vers els altres i un munt de valors com la responsabilitat.\nDe la mà de Quorum llibres hem trobat una gran història i una gran autora.\nÉs un conte que encantarà als menuts! No el deixeu escapar!\nLa Yala us espera!\nEtiquetes de comentaris: Quorum llibres


La policia és responsable del 32% dels incidents contra la llibertat de premsa\nUn informe de Mèdia.cat revela que durant les protestes contra l'empresonament de Pablo Hasel la policia va ferir onze periodistes · Els últims dos anys s'han jutjat dos fotoperiodistes, que finalment han estat absolts · Els desnonaments i les manifestacions és on més incidents es produeixen\n22.02.2022 - 07:00\nActualització: 21.02.2022 - 21:12\nEls cossos policíacs són els causants del 32% dels incidents contra la llibertat d’expressió i el dret a la informació dels periodistes durant el 2021 i el 2022, el 25% si s’inclou la censura a ciutadans no periodistes. És el que recull l’informe Policies contra periodistes de Mèdia.cat –l’observatori crític dels mitjans impulsat pel Grup de Periodistes Ramon Barnils–, a partir de les dades del Mapa de la censura, que registra incidents als Països Catalans que coarten la feina dels periodistes o que poden restringir la llibertat d’expressió o el dret d’informació dels ciutadans. Podeu llegir-lo ací:\nL’informe –redactat per la periodista Gemma Garcia– analitza la censura exercida per la policia durant els dos darrers anys i la compara amb les dades de 2019, any especialment convuls per les protestes contra la sentència que va condemnar als presos polítics, quan la policia va causar 87 incidents contra la llibertat d’expressió i el dret d’informació, el 29,5% del total. “La percepció entre professionals, organitzacions i sindicats de periodistes és que cada vegada són més les traves per garantir el dret a la informació de la ciutadania”, s’afirma a les conclusions del report.\nEls obstacles patits pels periodistes mentre informen prenen múltiples formes, però segueixen un patró comú. D’una banda, es concentren en el marc de cobertures informatives a mobilitzacions al carrer, principalment durant manifestacions o en protestes contra desnonaments. En segon lloc, es produeixen tant contra periodistes que van visiblement identificats amb armilla i braçalet de premsa, o no. El Grup de Periodistes Ramon Barnils recorda que dur una identificació visible no és obligatori i que cap cos policíac no hauria d’agredir ningú sense motiu, i menys quan clarament està informant dels fets. Amb tot, cada cop és més habitual que la policia actuï com si fos obligatori, tot i que això no garanteix que sempre permetin els periodistes d’informar. “Durant les manifestacions, i especialment quan hi ha enfrontaments entre manifestants i policia, hi ha fotoperiodistes que han de fer front a dificultats per documentar allò que està passant i han rebut impactes de projectils policials. Durant els desnonaments, molts fotoperiodistes també topen amb problemes per desenvolupar la seva tasca: són identificats i, en diversos casos, sancionats sense ser reconeguts com a professionals.”\nMireia Comas i Albert Garcia, fotoperiodistes portats a judici\nEntre 2020 i 2021 els fotoperiodistes Mireia Comas i Albert Garcia van haver d’assistir com a acusats a un judici per la seva feina mentre cobrien mobilitzacions, dels quals finalment van ser absolts. Comas va ser detinguda quan cobria un desnonament a Terrassa el 13 d’octubre de 2020. Segons que explica Comas, freelance, quan va arribar al desnonament els Mossos d’Esquadra ja eren dins de l’immoble i es va quedar al replà, mentre que els agents van escriure a l’atestat policíac que va intentar entrar al pis. “Quatre agents em van envoltar dient-me que em prendrien la càmera si feia fotos i jo em vaig identificar. Em van començar a amenaçar, em vaig sentir intimidada, i un va ordenar que em retinguessin al pis de dalt”, explica. Diu que va voler sortir de l’edifici quan una agent li va barrar el pas, la van placar contra la paret amb el colze al coll i la van emmanillar.\nLa fiscalia va demanar una condemna d’un any de presó i 170 euros d’indemnització acusada d’un delicte d’atemptat contra l’autoritat, però finalment el jutjat penal 3 de Terrassa la va absoldre. La sentència no va donar versemblança a la versió dels Mossos d’Esquadra, exposa les contradiccions dels agents i diu que no estava provat que atemptés contra els agents.\nAlbert Garcia, fotoperiodista de El País, va ser detingut durant les protestes contra la sentència a l’anomenada Batalla d’Urquinaona mentre fotografiava una detenció violenta d’un manifestant. Explica que un agent antiavalots de la policia espanyola se li va posar a un pam de la càmera per evitar que continués documentant-ho i li va fer un cop contundent al pit. Quan li va recriminar l’agressió recordant que era fotoperiodista, l’agent va cridar que l’havia agredit i va demanar als seus companys que el detinguessin, cosa que van fer de manera violenta.\nLa fiscalia inicialment en demanava una condemna d’un any i mig de presó, però el dia del judici ho va rebaixar a una multa de 4.800 euros per resistència a l’autoritat. Finalment, va ser absolt per falta de proves.\nProtestes contra l’empresonament de Hasel\nDels dos darrers anys, el mes amb més incidents contra periodistes registrats al Mapa de la censura va ser el febrer de 2021, coincidint amb les protestes contra l’empresonament del raper Pablo Hasel, especialment actives a Barcelona, València i Girona. Durant les manifestacions 12 periodistes van ser coaccionats de diverses maneres per la policia mentre informaven de les manifestacions, 11 dels quals amb violència física i el fotoperiodista freelance Carlos Pérez Martínez va ser identificat pels Mossos d’Esquadra després d’haver fet una fotografia. A banda, 5 periodistes van ser agredits per manifestants.\nPablo Hasel: “Junts i ERC es van comprometre a ajudar i no ho han fet”\nDiversos periodistes van patir impactes de bales de foam. Una d’ells va ser la periodista d’Europa Press Marta Palma, que va rebre un impacte al cap, darrere l’orella, quan trucava a una ambulància perquè assistís una manifestant ferida que va perdre un ull per un altre impacte. Quan va rebre el tret, portava armilla de premsa i el braçalet posats. El protocol sobre l’ús de les bales de foam estableix que sempre s’han d’emprar de l’abdomen cap avall i, en cas que la persona objectiu tingui un objecte “llancívol, contundent o arma blanca”, també a les extremitats.\nEl fotoperiodista de Levante Germán Caballero va denunciar a Twitter que la policia li havia colpejat el ventre i les cames mentre treballava, i el periodista de València Extra Segi Pau va explicar que li havien clavat cops a l’esquena, on duia una motxilla, tot i que anava identificat i cridava que era periodista. Mar Segura, reportera d’À Punt, també va ser agredida tot i que portava el micròfon amb el logotip de la televisió pública.\nY este es el momento en el que me han hecho un sandwich de fotoperiodista 🥪📸 aderezado con algún porrazo en vientre y piernas. Fotos del gran Gabriel Rodrigo.\nPdt: La rodilla hinchada y dolorida aunque no se aprecia porque soy un puto oso 😅 pic.twitter.com/isspWwCmz2\n— Germán Caballero (@gcaballero1) February 19, 2021\nDificultats per a informar de desnonaments\nAlmenys en 17 ocasions durant 2020 i 2021, els cossos policíacs han coartat la feina dels periodistes quan cobrien informativament desnonaments. D’una banda, diversos fotoperiodistes es queixen de les traves deliberades dels Mossos d’Esquadra, que els impedeixen de fer fotografies. En moltes ocasions, l’operatiu policíac es desplega abans de l’hora prevista de l’arribada de la comitiva judicial i els periodistes es queden darrere dels perímetres policíacs, sense visibilitat per a fotografiar com es desenvolupa el desnonament.\nDurant els darrers dos anys s’han registrat una desena d’identificacions a professionals de la informació, 6 dels quals han acabat amb una sanció de la llei de seguretat ciutadana, coneguda popularment com a llei mordassa. En 5 ocasions hi ha hagut periodistes que han patit amenaces, intimidacions o obstaculitzacions per part de la policia i almenys 2 periodistes han estat agredits físicament per la policia. El 14 de desembre de 2020, el fotoperiodista Joan Mateu Parra va rebre tres cops de porra quan cobria un desnonament; i el 14 de gener de 2021, el fotoperiodista Pol Cartie va denunciar haver rebut empentes i cops per part d’un agent antiavalots dels Mossos d’Esquadra durant un altre desnonament.\nSancions per la llei mordassa\nEntre el 2020 i el 2021 el Mapa de la censura ha registrat 9 procediments sancionadors a través de la llei mordassa, dels quals 7 han estat el 2021. A més d’aquests casos, l’informe explica que en altres ocasions la policia ha identificat periodistes mentre informaven i els han dit que els aplicarien la llei mordassa, però finalment no han rebut cap sanció. Amb tot, això no treu el malestar psicològic i el patiment inicial, amb l’objectiu d’intimidar el periodista.\nGairebé totes les sancions recopilades deriven de cobertures de desnonaments, i gairebé sempre els Mossos d’Esquadra acusen els periodistes de formar part del grup d’activistes que intenta aturar el desnonament, en comptes de reconèixer-los com a professionals de la informació. Sovint els acusen d’obstrucció a l’autoritat o de desobediència o resistència a l’autoritat o als seus agents, delictes greus i amb multes associades d’entre 601 i 30.000 euros. Són els casos dels fotoperiodistes Joanna Chichelnitzky, Axel Miranda i Lorenzo D’Agostino.\nNomés hi ha tres casos d’aplicació de la llei mordassa en contextos diferents de cobertures de desnonaments. El càmera Adrián Sánchez va ser sancionat per la policia local de Barcelona el 20 de març de 2020 per suposada desobediència mentre estava parat fent una guàrdia periodística a la plaça d’Espanya. El fotoperiodista Xavier Hurtado també ha estat sancionat en dues ocasions. El maig de 2021 va rebre una sanció per haver publicat a Twitter i Instagram una fotografia on denunciava com un sergent dels Mossos d’Esquadra el retenia mentre cobria el tall de la Meridiana de Barcelona abans de denunciar-lo per desobediència, cosa que en si mateix també és una limitació del dret d’informació. El van sancionar perquè, segons que diuen els Mossos, amb la difusió de la imatge, “tothom ha tingut accés per veure el rostre, imatges i comentaris fetes al sergent, per la qual cosa compromet greument la seva seguretat i la de la seva família”. A banda, el desembre de 2021 va rebre una altra sanció, aquest cop perquè va col·locar-se darrere de la línia policíaca en un acte polític de Vox a l’Hospitalet de Llobregat.


14 aplicacions per a nens amb discapacitat | Consumer\nCada vegada més apps es desenvolupen per millorar les habilitats cognitives i altres destreses de petits i joves amb discapacitat\nLes aplicacions per a telèfons mòbils i tabletas permeten millorar les habilitats cognitives, intel·lectuals i personals, així com altres destreses. Per això cada vegada es desenvolupen més propostes dirigides a nens i joves amb discapacitat. En aquest article es destaquen fins a 14 apps per a joves amb problemes d’aprenentatge, discapacitat intel·lectual, visual o física, menors amb síndrome de Down i joves amb autisme, entre uns altres.\n1. Llegeix-ho fàcil\nL’aplicació Llegeix-ho fàcil és una proposta de FEAPS (Confederació Espanyola d’Organitzacions en favor de les Persones amb Discapacitat Intel·lectual o del Desenvolupament) per facilitar la lectura a persones amb discapacitat intel·lectual o del desenvolupament i els qui tinguin dificultats per llegir. El projecte ha permès dissenyar dos apps per llegir llibres, enfocades a l’àmbit de l’educació formal i per al temps d’oci.\nMitjançant una votació on line, els usuaris han seleccionat les obres que s’han editat adaptades per llegir-se en format de lectura fàcil. Aquestes són dues llegendes de Gustavo Adolfo Bécquer -‘La muntanya de les ànimes’ i ‘Raig de lluna’- i una novel·la de Jordi Serra i Fabra -‘Les veus del futur’-. El projecte està subvencionat pel Ministeri d’Educació, Cultura i Esport i, a més de tenir en compte a les persones amb discapacitat, s’ha considerat òptim per a persones majors i immigrants amb dificultat per entendre l’idioma.\nLes aplicacions es poden descarregar en Google Play, tant en la versió per a oci com per a educació.\n2. Paraules Especials\nEls petits amb necessitats educatives especials disposen de l’app Paraules Especials per aprendre a reconèixer paraules. Els menors identifiquen els termes i els aparellen amb els seus corresponents dibuixos i sons. L’aplicació consta de 96 paraules i dona l’opció d’ordenar-les de manera personalitzada i, fins i tot, afegir altres noves “que representin a membres de la família, amics o objectes familiars per al nen”, expliquen els desenvolupadors.\nParaules Especials consta de quatre jocs que augmenten de dificultat, en els quals els petits han d’aparellar imatges, paraules i ambdues. Per adequar-se al nivell d’aprenentatge, s’ha comptat amb la col·laboració de pares, nens i professionals.\nEs pot descarregar en l’App Store para iPhone, iPad o iPod Touch i en Google Play para dispositius Android. Cuesta 12,99 euros i està disponible en diversos idiomes, entre ells, castellà i català.\nPer saber “què significa ser celíac, les pautes per a una bona alimentació i hàbits de nutrició saludables”, explica Down Espanya, aquesta entitat ha llançat juntament amb Fundació EROSKI l’aplicació gratuïta Mazi Mazorco. Aquesta conté una guia, fitxes informatives i d’activitats, així com quatre activitats interactives per aprendre a preparar una amanida sense gluten, conèixer en què consisteix el “semàfor d’aliments” i aprendre una sèrie de recomanacions i símbols.\nL’aplicació forma part del projecte “Alimenta’t sense Gluten” i segueix les recomanacions del “Protocol de Detecció Precoç de la Malaltia Celíaca” del Ministeri de Sanitat. El 12% de les persones amb síndrome de Down registra intolerància al gluten, per la qual cosa es vol ajudar als menors a conèixer més sobre aquesta circumstància i a prendre les mesures oportunes.\nEs pot descarregar en l’App Store para iPhone, iPad o iPod Touch. És gratuïta i està disponible en diversos idiomes, entre ells, castellà.\n4. Nombres Especials\nAquesta aplicació està pensada per desenvolupar habilitats relacionades amb l’aprenentatge dels nombres. Nombres Especials s’ha ideat per instruir a joves amb dificultat d’aprenentatge o discapacitat en el conteo, la comparació, l’ordenació i la comparació-selecció. Per a això es proposen diferents activitats, que es poden realitzar com l’usuari estimi oportú.\nPer al seu disseny s’ha comptat amb la col·laboració de pares, nens, professors i psicopedagogos, a més de tenir-se en compte recerques realitzades sobre la manera en què els petits adquireixen habilitats matemàtiques. Per això es pot emprar tant en la llar com als centres educatius.\nEs pot descarregar en l’App Store para iPhone, iPad o iPod Touch. És gratuïta i està disponible en diversos idiomes, entre ells, castellà i català.\n5. Sèries 1\nSèries 1 és una aplicació pensada perquè nens a partir de tres anys i mitjà ordenin objectes segons la seva forma, grandària o color, entre altres característiques, a més de desenvolupar conceptes matemàtics primaris, com la grandària o la quantitat. Altres activitats milloren les habilitats visuals i la motricitat. El joc consisteix en diversos taulers. Cada tauler conté cinc peces que conformen una sèrie que els petits han d’ordenar tal com se’ls demani.\nEs pot descarregar en l’App Store para iPhone o iPad. És gratuïta i està disponible en diversos idiomes, entre ells, castellà.\nKIMI és una aplicació pensada per a la promoció d’hàbits saludables en nens i adolescents amb discapacitat intel·lectual. Per a això es recorre al joc mitjançant Kimi, la figura d’un extraterrestre de Mart que vol aprendre els costums del planeta Terra. El joc s’ha ideat d’una manera interactiva i intuïtiu.\nLa Fundació Síndrome de Down del País Basc (FSDPV) i la Universitat de Deusto han desenvolupat aquesta app, que s’ha provat amb nens i adolescents, així com amb persones adultes per conèixer la seva adaptació a totes elles. Encara en fase de proves, s’ha dissenyat per iPad.\nVuit aplicacions DANE\nEl projecte DANE pretén que petits i joves amb necessitats especials aprenguin els continguts d’una manera diferent. Desenvolupat a Argentina, ha suposat la creació de diferents aplicacions per millorar habilitats cognitives, com la memòria, l’atenció o el llenguatge. Totes les apps tenen diferents nivells de dificultat i s’han dissenyat perquè les utilitzi qualsevol usuari de parla hispana.\nLes aplicacions DANE es descarreguen des de la pàgina web del projecte, on es poden seleccionar les desenvolupades per a dispositius amb sistemes Android, iOS, BlackBerry i Windows.\n7. Dibugrama. Estimula la construcció espacial en animar als nens a moure a la seva posició inicial els objectes que desapareixen de la mateixa.\n8. Grupolandia. Incita a la classificació de col·leccions d’objectes, com a fruites, joguines o útils escolars.\n9. Tuli Emocions. Potencia l’àrea emocional dels petits mitjançant el reconeixement de situacions quotidianes.\n10. Sonigrama. Afavoreix l’atenció visual i auditiva amb escenaris i fotografies molt cridaners.\n11. Opuestolandia. Estimula l’àrea cognitiva mitjançant el reconeixement de conceptes com a alt, baix, gran, molts o pocs.\n12. Burbujo. Est és un joc d’habilitat amb imatges que apareixen en la pantalla de manera aleatòria.\n13. Juguem Tots. Pensada per a nens amb síndrome de Down, instrueix en l’aprenentatge d’objectes.\n14. Sons de laGranja . Estimula l’àrea auditiva en relacionar sons amb els objectes que els produeixen.\naplicacions apps discapacitat


En el millor dels casos la permanència quedarà a set punts del Llagostera - Diari de Girona\nEn el millor dels casos la permanència quedarà a set punts del Llagostera\nraimon romagirona 21.03.2016 | 07:26\nEn el millor dels casos la permanència quedarà a set punts del Llagostera Ramon Gómez/Norte de Castilla\nDesprés de la derrota del Llagostera ahir al camp del Valladolid, els d'Oriol Alsina van dormir a set punts de la permanència, que abans de disputar el seu partit d'avui, la marca la Ponferradina, amb 32 punts per 25 dels gironins.\nLes últimes dues jornades, on els blaugrana van sumar 4 punts de 6 possibles, no han servit per reduir les distàncies respecte a la salvació en part, tal com destacava Alsina ahir mateix, "per la mala fortuna de l'equip". I és que els bons resultats de les últimes dues setmanes no van ser acompanyats per relliscades dels principals rivals de l'equip per salvar la categoria.\nNo obstant això, els set punts són tot un món per a un Llagostera que té clar on ha de sumar els punts per aconseguir la tan desitjada permanència: a casa. Els partits a Palamós han de ser un factor clau per als llagosterencs, que dels 12 partits que queden en joc, en té 7 a l'estadi Palamós Costa-Brava. Sumar la gran majoria dels punts que es disputaran al Baix Empordà ha de ser indispensable per a l'equip d'Alsina.\nEn concloure aquesta jornada 30 de Segona Divisió, el que sap segur el Llagostera és que no acabarà com a cuer de la categoria, ja que el Bilbao Athletic, encara en una pitjor situació, té 4 punts menys a la taula. El duel de la jornada d'avui on els llagosterencs tindran un ull posat serà el que enfrontarà la Ponferradina i l'Osca al Toralín. Amb 32 i 33 punts respectivament a la classificació, tant els d'El Bierzo com els aragonesos saben que amb una victòria faran un pas molt important per desmarcar-se dels equips que tanquen la classificació. Segurament, el Llagostera veurà com, en cas de victòria d'un dels dos equips, s'escaparà un rival més a tenir en compte per aconseguir l'objectiu de la permanència.\nAquesta es troba per als gironins a set punts i, en el pitjor dels casos estarà a vuit si la Ponferradina guanya o aconsegueix empatar. Un altre partit clau per als interessos dels gironins serà el que jugaran Mallorca i Mirandés, on els balears, en cas de victòria, s'escaparan a 10 punts del Llagostera i en tindran cinc de marge respecte al descens.\nEmpat en el derbi del filial\nAhir dissabte, el Llagostera B i el Cassà es van enfrontar en el derbi del grup primer de Segona Catalana, al Municipal de Cassà. El resultat final va ser d'empat a 1, amb gol inicial dels cassanencs, obra de Marouan i Almendros, pels visitants, va empatar el partit de penal a la segona meitat.\nEl duel, que va tenir molta intensitat, va acabar amb un empat que pot perjudicar els llagosterencs, ja que si el Palafolls és capaç de guanyar el seu partit contra el Tordera, podria avançar el conjunt blaugrana i pendre-li la primera posició, que semblava que tenia assegurada fa unes setmanes.\nLa mala ratxa de resultats del Llagostera i la bona del Palafolls ha permès que l'emoció estigui garantida fins a final de temporada en aquest grup.


L'alcaldessa de Vilanova qualifica de "molt greu" la situació a la residència Amma - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'alcaldessa de Vilanova qualifica de "molt greu" la situació a la residència Amma\nExigeix a l'empresa que gestiona el centre que es faci una desinfecció immediata i l'adverteix de denunciar la situació a la fiscalia de Catalunya\nenric badia 04.04.2020 | 18:41\nMenjador de la residència Amma de Vilanova del Camí AMMA\nMenjador de la residència Amma de Vilanova del Camí\nL'alcaldessa de Vilanova del Camí, Noemí Trucharte, afirma que l'ajuntament actuarà d'ofici davant Fiscalia de Catalunya si considera que el centre no actua correctament i no fa una desinfecció urgent de les instal·lacions. Els metges del CAP Nord d'Igualada, que actualment gestiona l'emergència sanitària a la Conca d'Òdena, sempre segons l'alcaldessa, l'an informat en les darreres hores que "hi ha hagut un brot greu" a la residència En els darrers 8 dies, segons les dades de què disposa l'Ajuntament, s'han produït 20 defuncions, de les quals només una tenia el test fet i va resultar-ne positiu. El sindicat CCOO va fer públiques divendres les dades de decessos i va denunciar que no es feia el test a la majoria de difunts, i que hi havia manca de mesures de protecció dels professionals que hi treballaven.\nTrucarte, que ha fet pública la situació després que Regió7 donés a conèixer el conflicte que denunciava CCOO, ha afegit que "hi ha quatre interns més amb positiu aïllats en una zona especial però es desconeix si entre la resta dels interns, prop d'un centenar, o entre les 80 persones formen part de la plantilla, existeixen més positius. L'alcaldessa explica que va rebre una primera trucada de preocupació per la situació, d'una treballadora, el passat dia 1 d'abril. I després en va rebre altres que li donaven "una informació ben diferent a la que es feia arribar des de la direcció del centre".\nLa mateixa alcaldessa ha explicat que avui el Consell Comarcal de l'Anoia ha posat a disposició de l'Ajuntament de Vilanova 150 tests ràpids perquè es puguin fer les proves als residents i al personal sanitari de la residència Amavir. L'alcaldessa Noemí Trucharte està fent els tràmits pertinents i de manera coordinada amb els professionals del CAP Nord, perquè es puguin començar aquestes proves avui mateix.\n"Hem gestionat amb el centre el lliurament de material EPI (equips de protecció), que hem fet arribar un cop a la setmana i hem estat pendents de les diferents demandes que ens puguessin fer, com per exemple, la desinfecció de l'accés al centre", ha explicat.\n"Malgrat que el material EPI l'ha de facilitar la mateixa residència i en el seu defecte Afers Socials de la Generalitat de Catalunya, ha estat l'ajuntament qui s'ha preocupat i gestionat el lliurament d'aquests EPI", destaca Noemí Trucharte. Aproximadament s'han fet arribar a Amavir: 150 capelines impermeables de colors, 600 guants de làtex o vinil de diferents talles, 300 mascaretes bàsiques, 1000 mascaretes quirúrgiques, 40 mascaretes FFP2, líquids desinfectants i 20 granotes.\nL'alcaldessa ha explicat que amb data de 2 d'abril, s'envia una carta a la direcció del centre, a la gerència i al departament de Salut, "exigint transparència en la informació i la comunicació de la situació real del centre gerontològic" explica Trucharte.\nSegons el relat dels fets de Trucharte, l'Ajuntament de Vilanova del Camí es va posar en contacte amb les responsables del CAP Nord, per explicar la situació del centre residencial, amb moltes baixes de personal sanitari i de neteja. Des del CAP es va confirmar un focus d'infecció virològica important a la residència Amavir i es va recomanar la desinfecció del centre el més aviat possible, així com el trasllat dels residents sans a un altre centre.\nSeguint les indicacions dels professionals del CAP Nord, es va contactar amb el departament d'Afers Socials i Treball de la Generalitat de Catalunya per gestionar una desinfecció urgent de les instal·lacions d'Amavir. Tots els tràmits, explica l'alcaldessa, són comunicats en una segona carta a la direcció i la gerència del centre, que amb posterioritat confirmen que han coordinat la desinfecció del centre per aquest dimarts 7 d'abril.\nL'alcaldessa considera que, "en una situació tan greu com la que s'està vivint a la residència Amavir, no podem esperar fins dimarts a la desinfecció del centre, és prioritari. Així que hem comunicat al centre que l'Ajuntament actuarà d'ofici davant de fiscalia, si considera que la residencia no actua correctament i que es posa en risc la salut de les persones que hi viuen o que hi treballen".\nLa plantilla actual a la residència és de 98 persones però en aquests moments, hi ha 21 professionals de baixa. El centre ha contractat 7 persones que els ha permès augmentar la plantilla fins als 80 professionals, "una xifra suficient per atendre amb normalitat als interns", segons han comunicat des d'Amavir a l'alcaldessa.\nLa residència no disposa en aquests moments de metge, és una de les professionals que està de baixa, i aquesta tasca s'està assumit des del Cap Nord que cada dia fan el seguiment mèdic dels residents. Noemí Trucharte ha agraït el treball excepcional que estan fent des de l'assistència primària i de l'ajuda que estan prestant al municipi de Vilanova del Camí' i també als treballadors del centre Amma.


Rànking d’autonomies segons el seu finançament - Converses a Catalunya\nLes dades fetes públiques sobre el model de finançament per l’any 2017, permeten observar d’una manera molt concreta quines són les autonomies més beneficiades pel sistema, i les que aporten més del que reben. Naturalment perquè aquesta observació fos completa caldria afegir l’ordre expressat pel seu nivell de renda.\nDe la taula adjunta es poden extreure conclusions d’interès:\nCoeficient capacitat tributària/recursos rebuts per habitant\nMADRID 1,425 1,41\nBALEARS 1,271 1,122\nCATALUNYA 1,211 1,209\nCANTÀBRIA 0,864 0,916\nARAGÓ 0,972 1,001\nLA RIOJA 0,876 0,901\nC. VALENCIANA 1,03 1,062\nASTÚRIES 0,92 0,945\nMÚRCIA 0,888 0,912\nCASTELLA I LLEÓ 0,861 0,879\nGALÍCIA 0,825 0,839\nCASTELLA LA MANXA 0,804 0,821\nANDALUSIA 0,823 0,828\nEXTREMADURA 0,632 0,639\nCANÀRIES 0,437 0,382\nLa xifra expressa el coeficient entre la capacitat tributària i els recursos rebuts per habitant. Com més per sobre la unitat se situa, més gran és l’aportació que fa, i com menor és amb relació a 1, major són els recursos que rep. Podem veure com hi ha dues comunitats molt afavorides que són Canàries i Extremadura.\nUn segon bloc se situa en relació amb aquelles comunitats que estan per sobre el 0,80, i aquí hi ha el gran bloc format per Múrcia, Galícia, Castella La Manxa i Andalusia.\nDesprés trobem les comunitats intermèdies que no arriben a la unitat, però se situen properes a ella, que són La Rioja, Astúries, Cantàbria i Aragó. En aquest cas, és clarament perceptible, sobretot pel que fa a La Rioja, Cantàbria i Aragó, que són autonomies que tenen una renda clarament superior a la mitjana i que malgrat això són beneficiàries, si bé en el cas de la comunitat aragonesa, depèn de quina sigui la font utilitzada es produeix o no aquest benefici.\nFinalment les comunitats aportadores. L’anomalia més gran, es dóna en el País Valencià, perquè la seva renda és inferior a la mitjana espanyola i malgrat això aporta més recursos dels que rep. Balears i Catalunya se situen en una posició semblant, si bé la variabilitat d’acord amb la font té significació en el cas de les illes, perquè aportaria més recursos o menys que Catalunya, segons si el resultat fos el que obtenim amb les xifres de l’Institut d’Economia de Barcelona o les del BBVA. Madrid, evidentment, apareix com a molt destacada, però en aquest cas juga, com ja s’apuntava a l’anterior informació, amb l’efecte capitalitat.


18è Festival Internacional de Pallassos de Cornellà. Memorial Charlie Rivel\nInformació: La ciutat de Cornellà de Llobregat acollirà del 14 al 21 d’octubre de 2018 l’edició número 18 del Festival Internacional de Pallassos sota la direcció artística de Jordi Juanet “Boni”, qui prendrà el relleu a l’anterior director Tortell Poltrona. L’Ajuntament de Cornellà és l’organitzador del certamen bianual en una clara aposta per la cultura i en concret pel món del pallasso, que ja s’ha convertit en un tret característic de la ciutat des de la seva posada en marxa, l’any 1984. Boni, com és coneix als cercles artístics a Jordi Juanet, té per endavant el repte de mantenir el nivell assolit pel festival any rere any, i consolidar-lo com un dels més destacats del seu gènere a nivell mundial.\nEs mantindran algunes de les senyes d’identitat del Festival com la gran Carpa de circ a la plaça de Catalunya, on té lloc la Gala inaugural i altres espectacles per al públic general i els escolars, i es donarà molta força als espectacles de carrer a diferents punts de la ciutat.\nPreu: Consultar preus a la web\nQuan: Fins el 21 d´ octubre


Joc gratis Objectes africans - Joc online per jugar gratis\nAquest jocs es tracta de trobar els objecte perduts típicament africans entre tots els que hi ha i les diferències entre dos escenes també típiques africanes.\nCom es juga? Clica amb el ratolí sobre els objectes del dibuix que també estan a la part de sota de la pantalla, quan els hagis trobat tots podràs passar a buscar les diferències entre dues escenes africanes.\nEtiquetes: africa diferències objectes perduts\nA Africa Diferencies Fer Joc Les Objecte perduts Objectes Objectes perduts ós Per Perduts Quest Roba Robar Trobar\nMés jocs semblants a Objectes africans\nObjectes africans en altres idiomes\nEl joc Objectes africans és un joc online d'ordinador per jugar gratis. No has de descarregar res, ni instal·lar res, perquè Objectes africans és un joc en flash.\nSegur que et preguntes, com es juga a Objectes africans, donc bé, aqui tens les instruccions: Clica amb el ratolí sobre els objectes del dibuix que també estan a la part de sota de la pantalla, quan els hagis trobat tots podràs passar a buscar les diferències entre dues escenes africanes..


Bordegassos estrenen temporada aquest diumenge a la plaça Vella\nEls vilanovins buscaran debutar a plaça amb tres castells de set\nRedacció Vilanova i la Geltrú 08-04-2016 20:31 Lectures 1208\nBordegassos estrenen temporada aquest diumenge a la plaça Vella. Maite Gomà\nComença la nova temporada castellera per als Bordegassos de Vilanova i els Nens del Vendrell, que aquest diumenge donaran el tret de sortida a la temporada compartint diada a la plaça Vella del Vendrell (12.00 h) amb l’objectiu d’alçar els seus primers castells del 2016. Per a les dues colles la diada també serà especial perquè hi estrenen cap de colla: Jordi Perona als de la capital del Garraf i Pere Rovira als de la del Baix Penedès.\nEls vilanovins es marquen com objectiu completar-hi tres castells de set. La lògica fa pensar que el tres de set, el quatre de set amb l’agulla i el quatre de set podrien ser els castells escollits pels Bordegassos per a l’estrena a plaça. A assaig la colla ja ha passat diverses vegades la torre de sis neta, però tot indica que encara no serà l’hora de l’estrena de la torre de set. El cinc també ha evolucionat positivament a assaig.\nEls Nens podrien apostar per estrenar-se amb algun castell de vuit. A plaça també hi haurà els Sagals d’Osona, que ja han fet un parell d’actuacions i ja han estrenat la gamma de set i mig.


Informació i EM: l’impacte de les noves tecnologies - Fundació Esclerosi Múltiple\nInformació i EM: l’impacte de les noves tecnologies\nPublicat el 10-03-2014\nUn cop s’ha diagnosticat l’esclerosi múltiple, la informació es converteix en un element fonamental per al desenvolupament de la malaltia. Els afectats han de saber on buscar la informació correcta i com utilitzar-la per al seu benefici. Avui dia, Internet ofereix una quantitat d’informació desmesurada sobre l’EM, alguna de la qual pot ser inexacta o confusa. A la vegada, les xarxes socials i la possibilitat de gestionar la malaltia a través de les noves tecnologies obren noves vies de tractar i conviure amb l’EM.\nLes noves tecnologies han provocat un canvi en la gestió de la pròpia salut. Avui dia, la xarxa permet trobar informació i consells en qualsevol moment i des de qualsevol lloc. D’aquesta manera, les noves tecnologies, que permeten el seguiment i la prevenció de les malalties, han transformat la manera de concebre l’atenció sanitària; cada vegada més persones utilitzen Internet per resoldre dubtes mèdics. En aquest sentit, les facilitats que suposen les noves tecnologies també poden comportar un gran desavantatge: a la vegada, augmenten el risc d’autodiagnòstic i poden provocar que el pacient es dirigeixi abans a les pàgines web que a l’especialista. S’ha de tenir clar que les noves tecnologies no substitueixen, en cap cas, la tasca dels metges. Ja no es tracta només de buscar informació, sinó de compartir-la. Persones amb EM d’arreu del món poden ara crear comunitats online on compartir experiències i oferir informació i consells a altres afectats; poden exercir de suport mútuament i fer front a la soledat que pot comportar la malaltia.\nAmb la quantitat tan important de fonts d’informació que es troben a Internet pot ocórrer que, moltes vegades, sigui difícil trobar i escollir la informació fiable i correcta. Precisament, amb aquest objectiu va néixer l’Observatori Esclerosi Múltiple, per oferir informació fiable, validada per professionals de la malaltia. A continuació, s’exposen una sèrie de preguntes fonamentals per saber si es pot confiar en la font d’informació que s’està consultant. De totes maneres, en cas de dubte i abans de prendre qualsevol decisió, és important consultar amb un professional.\nEl contingut sembla fiable, complet i actual? En aquest sentit, pot comparar-se amb altres fonts i comprovar la data d’actualització del web.\nD’altra banda, les noves tecnologies també permeten gestionar el tractament mèdic de la malaltia a distància. Es tracta de la possibilitat de posar-se en contacte amb els professionals mèdics sense necessitat de trobar-se en persona i, d’aquesta manera, proporcionar l’atenció mitjançant altres vies; és el que anomenem Teleassistència (Telecare). De moment, la gran part d’atenció mèdica de l’EM té lloc a clíniques i hospitals i la majoria de serveis obliga al pacient a desplaçar-se per visitar l’especialista. Les noves tecnologies poden proveir al pacient de diferents serveis d’atenció amb l’objectiu de millorar la gestió de la malaltia des d’un punt de vista mèdic. A continuació, s’exposen alguns exemples:\nAlarmes i sensors a casa de l’afectat que permetin una vida independent i estiguin vinculats a un centre de trucades en cas d’accident.\nL’accés del pacient al registre mèdic electrònic, que permet la gestió de la malaltia de manera més independent.\nLes apps mòbils especialitzades en EM que poden ajudar a controlar el tractament de la malaltia (anotacions dels símptomes i canvis en l’evolució de l’EM, agenda de cites amb els especialistes, possibilitat d’intercanviar informació amb el metge, etc.).\nEnllaç al document original: Information, technology and MS. MS in focus, Multiple Sclerosis International Federation (MSIF), 2014 [accés: 10 de març de 2014]. Disponible a: http://www.msif.org/includes/documents/cm_docs/2014…


Dilluns, 24 de Agost de 2020\nLa reconversió de la via de ciclovianants en una via d'ús exclusiu per a ciclistes amplia la seguretat a l'entorn del CEIP Censal\nL'Ajuntament de Castelló, a través de la Regidoria de Mobilitat Sostenible, ha iniciat aquest dilluns els treballs per a transformar la via de ciclovianants de l'avinguda Chatellerault en un carril bici d'ús exclusiu per a ciclistes millorant així la seguretat viària i dels vianants en la zona, així com a l'entorn de CEIP Censal. L'actuació ampliarà la xarxa ciclista d'ús exclusiu de la ciutat de Castelló amb un nou carril des de l'avinguda Borriana (encreuament amb carrer Herrero) fins a la rotonda de l'avinguda Chatellerault.\nLa reconversió en carril bici exclusiu permetrà a més ampliar el tram de vorera lliure pel qual poden circular els vianants. "És una actuació amb la qual no sols millorem la infraestructura ciclista de Castelló dotant a la ciutat d'un nou carril, segur i de qualitat, per a ús de ciclistes, sinó que també aconseguim millorar la seguretat a l'entorn d'una infraestructura educativa per la qual passava la via de ciclovianants", ha indicat el regidor de Mobilitat Sostenible, Jorge Ribes. Es tracta a més d'una actuació en línia amb el Pla de Mobilitat Urbana Sostenible de Castelló.\n"Des de Mobilitat Sostenible estem treballant per a afavorir el trànsit cap a un model de ciutat més sostenible, projectant nous carrils bici i impulsant l'ús de serveis com Bicicas i el bus urbà, perquè els desplaçaments per Castelló siguen més saludables i eficients", ha destacat Ribes. L'edil de Mobilitat Sostenible recorda la importància dels mitjans de transport alternatius com la bicicleta i l'aposta de Castelló per ampliar la xarxa ciclable, que ja frega els 100 quilòmetres.\nLa nova actuació consisteix en l'habilitació d'un nou carril bici d'ús exclusiu en el costat parell de l'avinguda amb una amplària de dos metres des de l'avinguda Borriana-carrer Herrero fins a la rotonda de l'avinguda Chatellerault. A més, es col·locaran plataformes adaptades a ciclistes en les parades d'autobús.


Que tenir en compte en comprar sabatilles de punta – Cascavells | Escola de Dansa Ballet Vilafranca – Sant Sadurní\nHe vist al llarg de les meves classes de tècnica de punta que moltes de les meves alumnes van millorant alguns exercicis en mitja punta quan comencen a fer servir les puntes, com ara l’estirament dels empenyes.\nA més, alguns exercicis adquireixen una nova lògica per a elles, que, fins i tot, davant de la gran força que demanden les puntes, tendeixen a ser-los més fàcil\nCom comprar un parell de bones sabatilles de punta?\nAvui hi ha diverses opcions que contemplen el tipus de peu i el nivell de l’alumna, entre altres qüestions.\nSempre cal conversar amb el mestre abans de fer la compra per definir les característiques de les sabatilles que són adequades,\ni dirigir-se a una botiga especialitzada amb un bon tècnic en puntes, ja que es tracta d’un treball intens i que mereix una decisió conscient i acurada.\nCoses essencials que un ha de saber per comprar puntes\n4 SOLA EXTERNA\n8 EMPEINE O “VAMP”\n2 SOLA INTERIOR\n3 ALMA O “Shank”\n4 SOLA EXTERIOR\n1 LA FORMA DE LA CAIXA\n2 L’AMPLE DE LA SABATILLA\n4 LA LONGITUD DE “VAMP”\nEl primer pas per trobar un ajust perfecte és observar les característiques del nostre peu: ¿Els nostres dits són cònics o semblants? ¿S’amplien els peus al metatars?\nHi principalment tres tipus de peus:\nLa caixa conté els dits, els quals, no han de encimarse un amb un altre, ni ha d’haver espai entre ells i la sabatilla; perquè el pes es distribueixi uniformement.\nLes articulacions on comencen els dits dels peus han d’estar dins de la caixa\nCorona, Escot i vamp\nLa corona es refereix a l’altura de vamp quan el peu està completament sobre el terra i gairebé sempre està relacionat amb la pronunciació de l’arc. La longitud del empeine (vamp) ha de ser directament proporcional a la longitud dels dits. La majoria de les marques manegen tres longituds d’empeine:\nUna corona massa alta que deixa un espai entre la sabatilla i el peu o una corona massa baixa que estreny i fa mal l’empeine del bailarín.\nAl contorn que limita a la sabatilla, s’ajusta amb un cordó, es diu escot. Vista de dalt, pot tenir forma de V o de U. La forma de V dóna més suport als costats del metatars\nPer escollir la talla adequada comença probándote “el teu” número. Fes un plié en segona posició i en plié, has d’arribar a tocar la plataforma amb el dit més llarg sense que aquest s’aixafi o es doblegi\nA continuació, col·loca un peu en punta sobre el terra. Si la sabatilla és del llarg correcte, podràs pessigar una mica de tela a la part del taló. No deu cabre un dit entre el taló i la sabatilla perquè significa que t’està molt gran. I si no pots pessigar res de tela, llavors t’està molt petita:\nEn comprar successives puntes, si portes les “velles” depenent del desgast a la plataforma, el tècnic de puntes podrà mirar de millorar la teva comoditat.\nSabatilles de punta: Quan començar les clases?


alcaldes.eu | L'ACM visita el Bages per explicar els objectius de la central de compres per al món local\n14.02.14 • Bages\nL'ACM visita el Bages per explicar els objectius de la central de compres per al món local\nL'Associació Catalana de Municipis i Comarques ha organitzat la segona de les 7 jornades que té previst dur a terme pel territori català amb l'objectiu de presentar la central de compres del món local de Catalunya.\nL’acte d’inauguració ha comptat amb la presència del secretari general de l’ACM, Marc Pifarré, la presidenta del Consell Comarcal del Bages, Mercè Cardona, i el delegat territorial del Govern de la Generalitat, a la Catalunya Central Juli Gendrau.\n“L’ACM es desplaça pel territori per copsar i escoltar quines són les demandes i necessitats del territori català”, ha destacat el secretari general de l’ACM, Marc Pifarré, qui ha recordat que tot i que hi ha qui diu ara que s’ha de promoure la compra agregada, des de l’ACM ja fa temps que ho promou. "Ens trobem en un entorn on es parla d'eficiència i eficàcia com a eixos principals per al desenvolupament. L'ACM ja fa sis anys que hem iniciat aquest camí". Així, ha recordat que “sumats hi guanyem tots, és el què en diem la suma multiplicadora. Sumats tenim més capacitat de compra i, per tant, obtenim millors preus i millor servei”. Ha recordat també que els ens locals que compren mitjançant l’ACM aconsegueixen més facilitats en els tràmits administratius.\nLa presidenta del Consell Comarcal del Bages, Mercè Cardona, i el delegat territorial del Govern de la Generalitat a la Catalunya Central, han coincidit a valorar molt positivament la compra agregada de productes que ofereix l’ACM, ja que els ajuntaments estalvien en tràmits i en procediments administratius. També han valorat que l’ACM tingui en compte el proveïdor local, doncs en cap cas, l’objectiu és fer la competència a les empreses del territori.\nA banda de la compra agregada de llum, gas, assegurances i plans de pensions per al món local, recentment l’ACM ha presentat la compra agregada de vehicles. Ofereix als ens locals un catàleg de 15 vehicles que cobreixen les diferents necessitats de mobilitat que tenen els ens locals. En aquest sentit, el delegat territorial del Govern de la Generalitat a la Catalunya Central, Juli Gendrau, ha destacat que dins el que es diu “KM0”, en el cas dels vehicles de la policia el transformador és una empresa de la Catalunya Central, Berguedana amb seu a Gironella.\nL'ACM té previst dur a terme diferents jornades pel territori català per explicar la central de compres del món local als tècnics municipals. S’han realitzat dues jornades a Mataró i Manresa i és previst que es duguin a terme a Tortosa, Reus, Girona, Les Garrigues i Sort.