Red Hat Linux , la distribució Linux més famosa i important\nUna distribució Linux (també una distribució GNU / Linux on inclou elements GNU , argot anomenada distro ), en informàtica , és una distribució de programari del sistema operatiu Linux , feta a partir del nucli Linux , un sistema base GNU i normalment també diversos altres aplicacions (de vegades també formen part de GNU). Per tant, aquestes distribucions pertanyen a la subfamilia de sistemes operatius GNU i, més generalment, a la família de sistemes similars a Unix, perquè s’inspiren en Unix i en certa mesura són compatibles amb ell. \n2.1 Elecció de la distribució\n2.2.1 Instal·lació en una plataforma existent\n2.3 Interfícies gràfiques\n2.4 Gestió de paquets de programari\n2.6 Interoperabilitat i compatibilitat entre distribucions\n3.1 Distribucions més populars\n3.2 Distribucions totalment gratuïtes\n3.3 Distribucions per a nens\n3.4 Distribucions de CD en viu\n3.5 Distribucions incrustades\nCronologia que mostra el desenvolupament de diverses distribucions de Linux.\nAbans de l’aparició de les distribucions , qualsevol persona que volgués fer ús de Linux necessàriament havia de ser un expert en els detalls d’ Unix , per la qual cosa havia de saber no només quines biblioteques i executables eren necessaris per fer funcionar correctament el sistema, sinó també algunes detalls relatius a la configuració i el posicionament dels fitxers al propi sistema.\nLes distribucions van aparèixer poc després que el nucli Linux comencés a ser utilitzat per persones alienes a l'equip de desenvolupament original de Linux. De fet, aquests darrers estaven més interessats en desenvolupar el sistema operatiu que els programes d’aplicació , les interfícies d’usuari i els empaquetatges convenients.\nLes primeres distribucions van ser:\nBoot-root : un parell d’imatges de disquet distribuïdes per HJ Lu. La primera, arrencable, contenia el nucli, mentre que la segona proporcionava un conjunt mínim d’eines, procedents del projecte GNU , que permetien crear un sistema de fitxers i, per tant, tenir un sistema operatiu de base de treball;\nMCC Interim Linux , una distribució desenvolupada pel Manchester Computing Center de la Universitat de Manchester el febrer de 1992 i que es va poder descarregar públicament des del servidor FTP des del novembre de 1991 ; \nTAMU , creat per desenvolupadors independents a la Universitat Texas A&M al mateix temps;\nSoftlanding Linux System (SLS), creat per Peter MacDonald l'agost de 1992 ;\nSlackware , inicialment una forquilla de l’esmentat SLS, creat per Patrick Volkerding el 1993 . Encara es desenvolupa activament la distribució sènior;\nYggdrasil Linux , desenvolupat per Yggdrasil, va ser la primera distribució Plug-and-Play capaç de configurar-se segons el maquinari detectat.\nLes distribucions Linux es van proposar com a alternativa als sistemes operatius MS-DOS i Microsoft Windows per a ordinadors IBM , al sistema Mac OS per a ordinadors Apple Macintosh i a altres versions propietàries d’ Unix . Molts primers adoptants ja estaven acostumats a Unix amb finalitats laborals o d'estudi. Van canviar a Linux per obtenir estabilitat, un cost baix (o sovint nul) i gràcies a la inclusió del codi font de tot o la majoria del programari inclòs. Les distribucions eren originàriament només una qüestió de conveniència, però avui en dia s’han convertit en la referència principal per als gurus d’Unix i Linux. Actualment, Linux és més popular al mercat dels servidors , especialment per als servidors web i de bases de dades ( vegeu també LAMP ), en lloc del mercat dels ordinadors de sobretaula.\nActualment, diverses empreses com Red Hat , Novell (per a SUSE ), Mandriva i Canonical Ltd (per a Ubuntu ), i projectes comunitaris com Debian , Slackware i Gentoo , munten i posen a prova els diferents components del programari alliberant distribucions personalitzades i variades, per a la majoria part lliure. Actualment hi ha més de 300 projectes de distribució de Linux en desenvolupament actiu, revisió i millora que difereixen en les opcions de disseny, com ara diversos programes de manteniment del sistema per a la instal·lació , eliminació i configuració de programari .\nTotes les distribucions es desenvolupen de forma independent, per comunitats relacionades, a partir del nucli Linux comú (tot i que en versions diferents i sovint personalitzades), i difereixen entre si per l'anomenat "parc de programari ", és a dir, els paquets preparats i seleccionats pels desenvolupadors per a la distribució en si, per al sistema de gestió de programari , els dipòsits i per als serveis d'assistència i manteniment oferts. Una distribució típica inclou, per ordre ascendent d' abstracció , els components del programari següents, a més de la documentació tècnica i manual relacionada:\nun sistema bàsic, format pel nucli Linux i les biblioteques de programació i utilitats del sistema relacionades, principalment part de GNU ,.\neines d'administració de distribució, com ara el sistema de gestió de paquets amb repositoris relacionats;\npetxines , és a dir, la interfície d'usuari de programari: a més de la línia d'ordres de terminal, 1 interfície gràfica pot ser inclòs, és a dir, un entorn d'escriptori o una simple gestor de finestres , que s'executa a la part superior de l' X Window System , al menys pel que fa les distribucions per les computadores d'escriptori (els de sistemes de servidor no tenen una interfície gràfica per raons de compacitat i velocitat). Cada distribució generalment té la seva pròpia interfície gràfica per defecte, que després es pot personalitzar àmpliament amb altres entorns d'escriptori de lliure disposició.\nun gran conjunt variable de programes basats en el nucli Linux , inclosos en forma de paquets i que normalment es distribueixen amb una llicència de tipus lliure (per exemple, paquets GNU) o de codi obert , però no falten casos de programari gratuït o altres llicències comercials; a aquests s'afegeixen els programes d'aplicació , com ara suites d'oficines , navegadors web o gestors d'informació personal , processadors de textos , fulls de càlcul , reproductors multimèdia , clients de correu electrònic , PIM , etc ...;.\nLa pràctica totalitat del programari inclòs és FOSS ( Free and Open Source Software - Free software Open Source ) que els desenvolupadors distribueixen precompilat o com a codi font , que permet als usuaris modificar i recompilar el codi original al vostre gust. Alguns programes inclosos en algunes distribucions poden ser propietaris i no estar disponibles en forma font .\nMoltes distribucions proporcionen un sistema d’instal·lació similar al d’altres sistemes operatius moderns. Les distribucions d’ allotjament automàtic com Gentoo Linux proporcionen el codi font de tot el programari i inclouen versions executables només d’un nucli base, un compilador i un instal·lador; aquest programa recopila tot el programari per a l' arquitectura específica de l'ordinador de l'usuari.\nElecció de la distribució\nLes diferències entre les diverses distribucions de Linux són tècniques, organitzatives i filosòfiques. Els primers consisteixen en un suport diferent per a dispositius de maquinari i la configuració del sistema operatiu i dels paquets de programari. Aquests darrers solen estar motivats per opcions tècniques, però també per raons històriques i / o filosòfiques. El lloc web DistroWatch ofereix una visió general de totes les distribucions populars de Linux, actives o no, i manté un rànquing de distribucions, utilitzant la vista de pàgina com a mesura de la popularitat relativa. \nEl mètode d’instal·lació més comú és mitjançant bootstrap des d’un CD que conté l’instal·lador i un altre programari. Aquests CD es poden gravar des d’un fitxer d’imatges ISO, es poden comprar a un cost baix o es poden obtenir com a part d’un paquet que també inclou manuals i programari comercial addicional. Algunes distribucions com Debian es poden instal·lar a partir d'un petit nombre de disquets . Més endavant, un cop instal·lat el sistema base, es pot integrar obtenint els paquets restants d’Internet o del CD. L' instal·lador d' Anaconda , un dels instal·ladors més utilitzats, està implementat a Red Hat , Fedora i altres distribucions per simplificar el procés d'instal·lació.\nUna altra manera d’instal·lar Linux és instal·lar-lo en un ordinador potent que actua com a servidor i utilitzar màquines menys potents (potser sense disc dur , amb menys memòria i una CPU més lenta) com a client “ximple” a la xarxa. Els clients poden arrencar a tota la xarxa, mostrant els resultats i passant informació al servidor on s'executen totes les aplicacions. Els clients poden ser ordinadors normals amb l'addició d'un carregador d' arrencada de xarxa en forma de programari incrustat en una unitat o integrat al controlador de xarxa, de manera que part de la càrrega del servidor es pugui transferir a la màquina client . L'estalvi econòmic derivat de l'ús de clients estúpids es pot aprofitar per augmentar la potència de processament o l'emmagatzematge de dades del servidor.\nAlgunes distribucions ofereixen grans possibilitats per configurar i personalitzar pràcticament tot el programari inclòs, però no tots. Algunes distribucions inclouen eines de configuració per ajudar amb aquest procés, però és important recordar que aquestes personalitzacions solen ser tan específiques que ningú, inclosos els dissenyadors de distribució, pot configurar prèviament el programari subministrat per a les necessitats específiques de cada individu. Com tots els sistemes operatius, Linux i les seves distribucions requereixen operacions d’administració i configuració dels seus usuaris / operadors / propietaris. El que les entitats que creen distribucions Linux difereixen dels proveïdors d'altres sistemes operatius és que els primers no expliquen explícitament que "no cal administració". Aquesta honestedat pot preocupar els usuaris potencials que estan convençuts per les afirmacions publicitàries d'altres sistemes.\nEn substituir tot el contingut d'una distribució, un administrador pot arribar a un estat "sense distribució", és a dir, sense distribució, en el sentit que tot es distribueix així en forma de fonts, compilades, configurades i instal·lades localment. És possible construir aquest sistema des de zero, sense necessitat de cap distribució inicial. Només cal una manera de generar els primers fitxers binaris fins que el sistema es converteixi en allotjament propi (capaç de generar-se). Això es pot fer compilant en un altre sistema capaç de produir codi executable per a la màquina de destinació (inclosa la recopilació creuada ). Una guia per construir aquest sistema és, per exemple, Linux From Scratch .\nTambé hi ha algunes distribucions dissenyades per residir en una memòria USB, cosa que permet a l'usuari la portabilitat total del seu sistema en un espai reduït (una clau USB , per exemple) sense necessitat de transportar cap altre maquinari . Viouslybviament, per utilitzar aquests sistemes, encara necessiteu un PC que permeti arrencar des dels ports USB . Algunes de les distribucions més populars d’aquest tipus són Puppy Linux i Damn Small Linux .\nInstal·lació en una plataforma existent\nAlgunes distribucions, com WinLinux , permeten a l'usuari instal·lar Linux en un sistema operatiu existent. Linux s’instal·la en una partició de Windows del disc dur i s’executa dins del mateix Windows. Un altre exemple d’aquest tipus d’enfocament el representa coLinux .\nLes màquines virtuals (per exemple, VirtualBox , Virtual PC , qemu o VMware Workstation ) també permeten que Linux funcioni des d’un altre sistema operatiu. El programari de màquina virtual simula una màquina en la qual està instal·lat Linux. Després de fer això, la màquina virtual es pot iniciar igual que un ordinador independent.\nEntre les interfícies gràfiques més habituals trobem GNOME , KDE , MATE , LXDE , Xfce , etc.\nGestió de paquets de programari\nEl mateix tema en detall: Sistema de gestió de paquets .\nLes distribucions es componen normalment de " paquets " (paquets), i cadascun d'ells conté una aplicació o component específics: per exemple, pot haver-hi paquets que continguin una biblioteca per a la gestió del format d'imatge PNG , o una sèrie de tipus de lletra , o un navegador web .\nNormalment es proporciona un paquet com a codi compilat , i la seva instal·lació o eliminació es gestiona d’una manera més sofisticada que un simple programa d’arxiu com ara tar . El programa encarregat d’aquestes funcions s’anomena gestor de paquets (sistema de gestió de paquets o PMS) de la distribució. Cada paquet dedicat a un PMS conté meta-informació com descripció, versió, dependències , etc. El sistema de gestió de paquets té en compte aquesta metainformació per permetre cerques, actualitzacions automàtiques a versions més recents, per comprovar que totes les dependències d'un paquet es compleixen i / o es compleixen automàticament.\nEls formats de paquet de les distribucions GNU / Linux són generalment:\nRPM : introduït originalment per Red Hat, però ara utilitzat en moltes distribucions, incloses les basades en i / o derivades.\ndeb - Paquet DEBian, introduït originalment per Debian però també utilitzat per altres com Knoppix i Ubuntu .\n.tgz o tar.gz - Tar + gzip estàndard - de vegades amb fitxers de control addicionals - format utilitzat per Slackware i Arch Linux i altres, o de vegades per distribuir paquets "casolans" molt senzills.\nebuild : fitxer que conté informació sobre com obtenir, construir i instal·lar un paquet al sistema Gentoo Linux Portage mitjançant l'ordre emerge . Normalment es tracta d’instal·lacions basades en la construcció de fonts, tot i que també es poden instal·lar alguns paquets binaris d’aquesta manera.\nrecepta : fitxer que conté informació sobre com obtenir, descomprimir, compilar i instal·lar un paquet a la distribució Gobo Linux . Aquest sistema és similar al de Gentoo però és menys funcional.\nABS: acrònim de "Arch Build System", us permet crear paquets installable.pkg.tar.gz per a Arch a partir del codi font.\nTambé és possible compilar les aplicacions directament des de la font disponible, si els binaris precompilats no estan disponibles. Tot i que sovint la compilació comporta algunes dificultats, és possible que l'aplicació presenti un augment del rendiment. Seguint aquesta lògica, algunes distribucions (per exemple, Gentoo ) ofereixen la possibilitat de compilar tot el sistema operatiu\nTot i que les distribucions Linux normalment contenen molt més propietaris de sistemes operatius de programari, és una pràctica habitual que els administradors de sistemes instal·lin programari que no s’inclou a la distribució. Un exemple seria una versió més recent d'una aplicació que la que es proporciona amb la distribució o una aplicació alternativa a la predeterminada (per exemple, KDE en lloc de GNOME o viceversa). Si el programari que s’instal·larà es proporciona en forma font, cal una compilació local. Tanmateix, si hi ha instal·lat un programari addicional, l '"estat" del sistema local pot desconnectar-se de l'estat de la base de dades del sistema de gestió de paquets. Si això passa, l'administrador local ha de prendre mesures per garantir que tot el sistema es mantingui actualitzat, ja que el gestor de paquets ja no podrà fer-ho automàticament.\nMoltes distribucions instal·len paquets, inclosos el nucli i altres components del sistema operatiu, en una configuració predeterminada. Pocs ara requereixen o fins i tot permeten canvis de configuració en la primera instal·lació. Això fa que la instal·lació en si sigui menys complexa, especialment per a usuaris més inexperts, però no sempre és acceptable. Per a alguns propòsits específics, alguns programes s'han de configurar acuradament per utilitzar-los, per funcionar correctament amb altres programes o per ser segurs. Per aquest motiu, els administradors locals sovint es veuen obligats a passar temps comprovant i reconfigurant el programari.\nCada distribució es basa en els seus propis repositoris o repositoris comuns a diverses distribucions, que s'utilitzen juntament amb el gestor de paquets per afegir programari.\nInteroperabilitat i compatibilitat entre distribucions\nEl Free Standards Group és una organització formada pels principals fabricants de programari i maquinari que tenen com a objectiu millorar la interoperabilitat entre diferents distribucions. Entre els estàndards proposats hi ha la Linux Standard Base que defineix un ABI comú (interfície binària per a aplicacions), un sistema de packaging únic i una estructura per al sistema de fitxers que proporciona les mateixes convencions de noms i els mateixos directoris bàsics de cada sistema Linux. No obstant això, aquests estàndards, de moment, segueixen estant poc difosos, fins i tot entre les distribucions desenvolupades pels mateixos productors membres de l'organització.\nDistribucions més populars\nLes entrades individuals es mostren a la categoria: Sistemes operatius que utilitzen el nucli Linux\nLogotip Arch Linux\nA continuació es mostra una llista de les distribucions més populars.\nArch Linux : és una distribució de llançament continu, minimalista, ràpida, lleugera i altament personalitzable. No és molt adequat per a usuaris comuns, ja que la instal·lació per defecte no inclou ni l' entorn d'escriptori ni el servidor X i, per tant, és necessari utilitzar la interfície de línia d'ordres per als procediments de recopilació i instal·lació dels diferents programes d'aplicació. D’aquí en deriven Manjaro , Antergos , Anarchy i altres derivats que permeten una instal·lació automatitzada\nCentOS : orientat al negoci, derivat de Red Hat Enterprise Linux i té com a objectiu oferir un recanvi compatible, gratuït i gratuït.\nChakra : distribució que té com a objectiu oferir un sistema complet, orientada al principi KISS i centrada en l' entorn d' escriptori KDE i les biblioteques Qt .\nDebian : és una distribució només de programari lliure, suportada per una comunitat de voluntaris de tot el món i que s’utilitza com a base per a molts altres sistemes operatius.\nFedora : una distribució creada en estreta col·laboració amb la comunitat GNU / Linux , patrocinada per Red Hat .\nGentoo : distribució dedicada a usuaris experts, és coneguda pel seu sistema de gestió de paquets que us permet instal·lar aplicacions directament des del codi font.\nKnoppix : és la primera distribució de CD en directe arrencable des de dispositius extraïbles, sense necessitat d’instal·lació.\nLinux Mint : basat en Ubuntu , està equipat per defecte amb còdecs propietaris i està disponible amb entorns d’ escriptori Cinnamon , MATE o Xfce , que substitueixen Unity .\nLinux Mint Debian Edition (LMDE): és la versió de Linux Mint basada directament en Debian i amb actualitzacions contínues.\nLinux XP : una distribució que s’assembla molt al sistema operatiu Microsoft Windows XP .\nMandriva Linux : originalment anomenat Mandrake Linux, pretén ser utilitzat per usuaris menys experimentats amb un sistema fàcil d'utilitzar.\nMageia : és una associació sense ànim de lucre i una distribució GNU / Linux derivada de Mandriva Linux.\nPCLinuxOS : inicialment basat en Mandriva Linux i posteriorment va evolucionar cap a una distribució independent, va néixer a partir d’un projecte dirigit a ampliar els paquets presents a Mandriva. Està dirigit bàsicament a usuaris d'escriptori.\nRed Hat Enterprise Linux : és una distribució comercial desenvolupada directament per Red Hat , orientada al mercat empresarial.\nSabayon : basat en Gentoo i creat per un projecte italià, pretén oferir un sistema complet i empaquetat.\nopenSUSE : creat per desenvolupadors voluntaris, patrocinat per Novell .\nSUSE Linux : és la versió comercial d’ openSUSE desenvolupada per Novell .\nSlackware : una de les distribucions més longeves (nascuda el 1993 ), és essencial i elegant i és avui una de les més apreciades i utilitzades pels usuaris experts per la seva alta estabilitat.\nUbuntu : actualment la distribució més estesa, es basa en Debian i pretén oferir un sistema operatiu complet i fàcil d’utilitzar, aprofita l’ entorn d’ escriptori GNOME , després d’utilitzar Unity per poc temps. Els derivats oficials tenen diferents programes preinstal·lats i / o un entorn d'escriptori diferent.\nKubuntu , equipat amb l' entorn d' escriptori KDE ;\nXubuntu , equipat amb l' entorn d' escriptori Xfce ;\nLubuntu , equipat amb l' entorn d' escriptori LXDE i adequat per a ordinadors molt antics i amb poc rendiment;\nEdubuntu , principalment orientat a l’ús a les escoles;\nUbuntu GNOME , equipat amb l' entorn d' escriptori GNOME ;\nUbuntu Studio , equipat amb programes útils per crear música, vídeo i gràfics;\nUbuntu MATE , equipat amb l' entorn d' escriptori MATE i també adequat per a ordinadors antics .\nDistribucions totalment gratuïtes\nLa majoria de distribucions de Linux contenen no només programari lliure , sinó també, en menor mesura, programari propietari (com ara controladors, còdecs, eines i aplicacions), sovint a causa de la manca de programari lliure igualment funcional. Tot i això, algunes distribucions han optat per no incloure programari propietari i utilitzar Linux-libre , una versió completament gratuïta del nucli Linux. De fet, Linux conté parts de codi que estan ocultes i amb llicències no lliures.\nLa Free Software Foundation (FSF), basada en les Directrius per a distribucions de sistemes lliures, , ha compilat una llista de distribucions de Linux que contenen exclusivament programari lliure.  \nLlista per ordre alfabètic:\nBLAG  ( el Brixton Linux Action Group ): distribució de Linux basada en Fedora .\nDragora  - Distribució independent basada en el concepte de simplicitat.\ndyne: bolic - Distribució especialitzada en edició d'àudio i vídeo.\ngNewSense : distribució basada en Debian i Ubuntu i compatible amb la FSF .\nKongoni  - Distribució africana.\nMusix  : distribució basada en Knoppix , dirigida a la producció d'àudio.\nParàbola GNU / Linux-libre  : distribució basada en arcs que té especial cura de la simplicitat de la gestió de paquets i sistemes.\nTrisquel GNU / Linux  - Distribució adreçada a petites empreses, ús domèstic i centres educatius. Basat en les versions LTS d'Ubuntu, és fàcil d'utilitzar, instal·lar i configurar.\nUtuto  - La distribució basada en Gentoo , va ser el primer sistema Linux completament lliure reconegut pel Projecte GNU .\nVenenux  : distribució dirigida principalment a usuaris llatinoamericans.\nDistribucions per a nens\nEs tracta de distribucions que ofereixen col·leccions preinstal·lades de jocs educatius en entorns adequats per a nens des de preescolar (en alguns casos des dels dos anys) fins a la primera edat. Totes les distribucions d’aquest tipus adapten l’entorn des d’un punt de vista gràfic, i fins i tot algunes simplifiquen considerablement l’ús de l’entorn. Normalment, també es proporcionen col·leccions de jocs divertits exclusius, però de vegades també es preinstal·len programes per desenvolupar la creativitat.\nNo poques vegades, els filtres familiars s’integren per protegir els nens d’obtenir pàgines inadequades mentre naveguen per Internet . Els jocs educatius inclosos no difereixen gaire d’una distribució a l’altra, i inclouen jocs per aprendre l’ús del ratolí i del teclat, l’alfabet i les síl·labes, els números i les operacions, les habilitats de memorització i raonament., Fins a activitats més complexes com estudi de la geografia i les ciències.\nAquí hi ha algunes de les distribucions infantils que existeixen actualment:\nScrenshot de Kali Linux , distribució de Linux dedicada a la seguretat informàtica\nDoudouLinux : la distribució basada en Debian i multilingüe fa que la simplicitat d'ús i l'adaptabilitat a l'edat del nen siguin els seus punts forts. Les activitats més senzilles es poden utilitzar a partir dels dos anys, mentre que els nens més grans trobaran, entre altres coses, programes senzills per al desenvolupament de la creativitat i navegaran per Internet protegits per un control parental. També ve una eina per a la limitació per part dels pares del temps d’ús del PC. No requereix instal·lació, ja que es pot utilitzar des de CD o clau USB.\nEdubuntu : distribució basada en Ubuntu i compatible amb Canonical .\nEdupup : distribució basada en Puppy Linux .\nForesight kids : distribució basada en Foresight Linux .\nLinux KidX : distribució basada en Slackware , disponible en portuguès i anglès.\nPaiX : la distribució basada en Mandriva es troba en fase experimental.\nQiko Junior : distribució basada en QiLinux (transformada en Tuga ). La companyia matriu que el va emetre (que no es pot descarregar gratuïtament i que també va subministrada amb un manual d’usuari en paper) va fallir.\nQimo 4 kids : distribució basada en Ubuntu i multilingüe, és un desenvolupament complet i avançat, que també es pot instal·lar com a entorn d'escriptori addicional en una distribució Ubuntu existent. No haver desenvolupat simplificacions consistents de la interfície i dels mètodes d'ús, però, podria ser una mica difícil per als nens més petits.\nTrisquel EDU  - Versió de Trisquel GNU / Linux dissenyada per ser utilitzada en qualsevol escola.\nTrisquel TOAST - TOAST, o "Trisquel On A Sugar Toast", és una edició del sistema operatiu Trisquel GNU / Linux completament gratuït que utilitza l'entorn educatiu Sugar. Sugar és la interfície d'usuari desenvolupada per SugarLabs per a ordinadors portàtils " One Laptop Per Child XO" i dissenyada sobre els conceptes d'aprenentatge interactiu mitjançant l'exploració. È stata impiegata con successo in molti paesi e contiene al suo interno un vasto catalogo di attività didattiche.


Estalviar aigua - Ajuntament de Girona\nEns aixequem i anem al bany a prendre una dutxa. Obrim l'aixeta i en surt aigua. Hem de rentar plats després de dinar, obrim l'aixeta de la cuina i en surt aigua. Premem el botó d'engegar la rentadora i el primer soroll que sentim és el de l'aigua que entra a la màquina.\nActuem amb el seny que ens caracteritza i estalviem aigua! A continuació us oferim alguns consells per notar estalvi també a la butxaca:\nSabeu quanta aigua gastem a Girona? Mireu aquest indicador!\nL'Ajuntament de Girona ha proposat una sèrie de mesures encaminades a l'estalvi d'aigua i l'eficiència en el consum en el conjunt d'edificis municipals i en els serveis.\nEn concret les actuacions engegades són:\nPlantació d'espècies mediterrànies. Substitució progressiva de les plantes i flors de temporada dels parcs i jardins de la ciutat per plantes mediterrànies. D'aquesta manera estalviem aigua, pel fet que estan adaptades al nostre clima, i recursos econòmics, ja que són més resistents i no cal canviar-les cada any.\nTractament d'aigua de piscines amb rajos ultraviolats. Amb aquest tractament es depura l'aigua sense necessitat d'afegir-hi clor. A més té l'avantatge que no cal buidar la piscina un 5% del seu volum cada dia com amb el sistema anterior, amb l'estalvi d'aigua que això comporta tenint en compte que es tracta de grans volums d'aigua. Aquest tractament s'està aplicant a la piscina municipal de Santa Eugènia - Can Gibert del Pla.\nRepartiment airejadors. Durant la sequera de 2008 es van repartir als domicilis més de 33.000 airejadors estalviadors d'aigua per a les aixetes. A les oficines de les Aigües a Girona se'n van repartir cap a 5.000 i uns 3.000 directament des de l'Ajuntament. Amb aquests airejadors s'aconsegueix un cabal menor amb la mateixa eficiència.\nSistemes reductors de pressió. Amb aquests sistemes es redueix el consum amb l'aplicació de mesures com disminuir la pressió de la xarxa a l'interior dels habitatges, segons l'article 7.1.2 del Reglament del servei municipal d'abastament i distribució d'aigua potable.\nSistemes d'estalvi en el reg. Qui no ha vist mai uns aspersors regant mentre plou? Progressivament es van substituint els sistemes de reg en parcs i jardins per uns que reguen tenint present el grau d'humitat que detecten automàticament a la zona a regar. Aquests sistemes incorporen un control remot a través d'internet que permet controlar-los i detectar fuites.


Què en pensen els nens dels nostres menús?\nTreballem constantment per millorar l’alimentació dels nostres nens i nenes, per aquest motiu en els últims mesos hem incorporat en els menús aliments ecològics i de proximitat. Així doncs, els alumnes ja poden trobar en els seus plats enciam, pastanaga i carabassó...\nExpliquem el nostre projecte ‘Fort com un roure’\nMediterrània Menjars va convidar a dinar ara fa uns dies a una trentena de professors de l’Institut Mar Frau de Cambrils i a membres de diverses AMPA per explicar-los el projecte nutricional “Fort com un roure”, i que abraça des de P4 fins a 4t de primària. La xerrada...\nFormem a les monitores i convertim l’hora del menjador en una experiència agradable\nDes de Menjars de la Mediterrània també formem els monitors i les monitores que acompanyen els infants que dinen als nostres menjadors. Organitzem xerrades i cursos per explicar-los com s’ha de dur a terme l’acompanyament durant l’àpat i també resolem dubtes i...\nDe la peixateria al menjador de l’escola\nDes de Mediterrània Menjars hem fet un pas endavant en la nostra aposta per la qualitat. Conscients de la necessitat de limitar el consum de tòxics, en especial el mercuri present en quantitats elevades en els peixos més grans, i després de moltes proves hem...\nMenjars de la mediterrània col·labora en el projecte “Agafa’t al 21” que porta a terme l’Associació Down Tarragona per fomentar la plena integració sociolaboral i vida autònoma de les persones amb síndrome de Down i altres discapacitats...


Desarticulen a Berga un grup que estafava persones d'edat avançada - Regió7\nDesarticulen a Berga un grup que estafava persones d'edat avançada\nEls arrestats tenien dades bancàries de les víctimes i es feien passar per treballadors de bancs\n04·11·20 | 22:07\nEls Mossos d'Esquadra han detingut vuit homes com a presumptes autors dels delictes d'estafa continuada, blanqueig de capitals i pertinença a grup criminal, que feien estafes telefòniques a persones grans fent-se passar per empleats de la seva entitat bancària. Set de les detencions van tenir lloc a Berga, el 28 d'octubre, a càr-rec de la Divisió d'Investigació criminal (DIC) de la Regió Policial Metropolitana Nord, conjuntament amb agents de la Unitat d'Investigació de la comissaria de Berga, segons van informar ahir fonts policials.\nLa investigació va començar el juny quan es va detectar tres fets consecutius en una mateixa localitat en pocs dies. La detenció del líder del grup el mes d'agost, com a conseqüència d'un altre fet delictiu, va comportar que aflorés informació que relacionava l'organització amb aquesta activitat criminal i la seva participació en un total de 29 presumptes estafes. Les indagacions policials van conduir els agents a determinar que, a causa d'una activitat professional anterior, un dels integrants del grup havia obtingut dades personals de diverses persones. Això els permetia fer-se passar per empleats de l'entitat bancària de les víctimes i fer trucades per alertar-les que havien estat objecte d'un càrrec fraudulent al seu compte. El fet que els seus interlocutors disposessin de dades personals els donava credibilitat i es creava un clima de confiança amb els estafadors.\nAleshores els demanaven més dades dels seus comptes, suposadament per fer les gestions per retornar-los els diners que els havien sostret. Un cop aconseguides, les utilitzaven per comprar dispositius electrònics de gamma alta, principalment mòbils i tauletes, que posteriorment revenien a un preu per sota de mercat per obtenir diners en metàl·lic. En altres ocasions feien traspassos de diners des del compte de la víctima a altres comptes. Amb aquesta tipologia delictiva els estafadors van aconseguir prop de 50.000 euros en tres mesos.\nLes víctimes, principalment d'edat avançada, vivien a Catalunya tot i que també n'hi ha d'altres punts de l'estat. En la majoria de casos l'estafa se situava entre els 1.000 i els 7.000 euros, encara que fins i tot hi ha un cas de sol·licitud d'un préstec de 10.000 euros que la pròpia entitat bancària va aturar per la desconfiança que els va generar l'operació.\nEls rols dels integrants del grup estaven perfectament delimitats: el líder era el cervell i qui havia dissenyat l'estafa i la posada en escena. En un segon nivell hi havia tres membres que seleccionaven les víctimes i feien les trucades per obtenir les dades per executar l'estafa. També compraven els dispositius electrònics que revenien. En el tercer nivell hi havia els altres quatre integrants de la banda, que feien del que es coneix com a mules econòmiques: la seva funció consistia a retirar diners en caixers automàtics i disposar de comptes corrents als quals poder fer les transaccions des dels comptes de les víctimes.\nA partir de la informació disponible el 28 d'octubre es van portar a terme dues entrades i escorcolls a la localitat de Berga, en els domicilis de tres dels arrestats, i els agents hi van intervenir dispositius electrònics com mòbils o tauletes, dos patinets elèctrics i divers material informàtic, pendent de la seva anàlisi. Els detinguts van passar a disposició judicial i el jutge va decretar l'ingrés a presó per al líder de l'organització, mentre que la resta d'intregants van sortir en llibertat amb càrrecs.


Detingut un home per assaltar dos establiments a Alacant - Diari Millars, informació local en valencià.\nDetingut un home per assaltar dos establiments a Alacant\nVa utilitzar un ganivet per intimidar als empleats.\nLa Policia Nacional ha detingut un home per presumptament atracar dos establiments seguits a Alacant: una farmàcia i una clínica. El lladre va utilitzar un ganivet per tal d’intimidar als empleats i poder dur a terme l’assalt correctament.\nNo obstant això, el presumpte autor del delicte es va trobar que a la farmàcia hi havia un dispensador automàtic de bitllets i monedes al qual tampoc tenien accés els mateixos empleats. Este intent frustrar de robatori va incentivar el fet que cometés el segon atracament a la clínica, en el qual va aconseguir amb amenaces violentes que la caixera li donés l’import de la caixa registradora, el qual ascendia a 200€.\nLes càmeres de seguretat dels establiments van gravar els fets i es va poder identificar i localitzar al sospitós, el qual va ser detingut immediatament i posat a disposició de la justícia.\nPost més nousLa falla Centre Espanya guanya el primer premi del XIII Concurs Teatral en Valencià\nPost més vellsDetingut un home per denunciar un robatori fals a Santa Pola


4 UE Horta - Vallès Calafell CP 4\n8 Girona CH - CH Palafrugell 6\n5 HC Montbui - CP Vilafranca 4\n5 FC Barcelona - Cerdanyola CH 1\n8 Mollet HC - CE Noia Freixenet 1\n5 CP Sant Celoni A Lab. Feltor - CF Cuatro Vientos 5\nEn la dissetena jornada de la lliga A de veterans, el Vallès Calafell CP va sumar el segon punt, a la pista de l'UE Horta. Un punt que no satisfà les aspiracions calafellenques, però que permet dir que l'UE Horta no ha pogut vèncer en cap dels dos partits el Vallès Calafell CP, en la lliga A.\nEl Girona CH, en l'altre partit important per a decidir les places de descens, va vèncer al Palafrugell, per 8-6. Els gironins van fer servir el factor pista i es van endur els tres punts, importants per a superar el CH Palafrugell en la classificació.\nL'HC Montbui va derrotar el CP Vilafranca en el darrer minut del partit, en un enfrontament molt igualat entre dos equips que es coneixen molt bé. Al final, després d'anar per darrera tot el partit, els locals es van endur una treballada victòria tot i no fer un dels seus millors partits.\nEl Barça es va imposar al Cerdanyola CH per 5-1 en un partit un xic fred i poc competitiu. Els locals van ser molt superiors, però el joc va ser interromput en algunes ocasions durant força estona i això va impedir que ambdós equips agafessin un ritme competitiu normal.\nEl Mollet HC va aconseguir una important victòria davant el CE Noia Freixenet, un rival directe en la lluita per les posicions que donen accés a la Final Four d'enguany. D'altra banda, el CF Cuatro Vientos empatava amb el seu perseguidor, el CP Sant Celoni A. Aquest empat deixa els dos equips ocupant el segon i el tercer lloc de la classificació.\n6 CH Valldoreix - CP Sant Celoni B Lab. Feltor 2\n8 CH Ripollet A - HC Esplugues 1\n5 CP Vilanova - CT Barcino 2\n8 CP Cubelles - CH Ripollet B 2\n6 CP Malgrat - G.E.i E.G. 4\nLa jornada 17 a la lliga B de veterans va enfrontar equips de la part alta de la classificació amb equips de la part baixa, aquest fet va donar peu a resultats amplis entre ells. El CH Valldoreix va demostrar la seva superioritat derrotant el CP Sant Celoni B, per 6-2, a Sant Cugat. El CH Ripollet A també va ser molt superior a l'HC Esplugues, marcant vuit gols a un dels equips que té la porteria més ben coberta de la competició. El CP Cubelles també va derrotar, per 8-2, al CH Ripollet B. D'aquesta manera, acaba amb èxit el seu Tourmalet particular.\nEn el partit destacat de la jornada, el CP Vilanova rebia, a les Casernes, el CT Barcino. Els vilanovins es van endur la victòria per un 5-2 que demostra la superioritat local en aquest partit. Cal dir que el Vilanova ja va derrotar el CT Barcino a domicili, però la Federació li va retirar els punts per alineació indeguda, donant-los al CT Barcino. Amb aquest resultat, els vilanovins es situen en posicions per a lluitar per l'ascens.\nEl dilluns 8 d'abril es va disputar un interesant duel entre el CP Malgrat i el GEiEG que va acabar amb victòria ajustada dels locals per 6-4. L'ofici dels gironins va comprometre el joc del líder de la categoria, el CP Malgrat. Tot i això, els locals van poder sumar una nova victòria.


Cinema amb veu alta | Cop de dits\n← Camins perduts: gener\nAixò pot ser un cop de dits →\n“Estàs una mica mandrosa”, li escriu ell pel xat del mòbil. Ho escriu amb un somriure a la boca, pensant que ella caçarà el to simpàtic i li respondrà amb una cosa com “Vine a treure’m tu la mandra” o similar. Ella, mig adormida, li respon bruscament: “Què passa? Que no puc tenir son un dia? Sempre m’has d’estar dient què faig bé i què faig malament…”. Sorprès, ell apaga el mòbil, se’n va a prendre l’aire i pensa que, un cop més, això del xat del mòbil és la millor manera de crear malentesos. Creu que és un mal sistema per comunicar-se de veritat, malgrat que el llenguatge verbal sigui l’utilitzat.\nL’anterior és un exemple de malentès amb paraules que contrasta amb la pel·lícula The Artist, un exemple de comunicació amb lletres majúscules, però amb poques, poquíssimes paraules. The Artist, recuperant el cinema mut, planteja un llargmetratge amb molt poc llenguatge verbal, però amb molt contingut i, sobretot, un ritme brutal. La pel·lícula del director Michel Hazanavicius explica la història d’una estrella del cinema mut, George Valentin (interpretat per Jean Dujardin), del Hollywood de finals dels anys vint. Un cinema que aviat es veu eclipsat per l’arribada del cinema sonor. I la gran estrella queda a l’ombra, igual que el cinema fet amb gestos, música i alguna pantalla amb el diàleg. Al seu torn, amb el naixement del sonor, creixen noves estrelles de cinema, “carn fresca” per al públic. Entre elles hi ha la jove Peppy Miller (interpretada per Bérénice Bejo), que es veurà catapultada cap al món de les estrelles de cinema.\nÉs una història plena de matisos, una història complexa, però feta a l’antiga. Cinema mut, cinema en blanc i negre, format quatre terços i recursos que ja no s’utilitzen com ara l’enllaç d’escena a escena amb un cercle. Tota una idiosincràsia que suma enlloc de restar, tot i el seu desfasament històric. Sense paraules i sense color s’arriba molt més a l’essència de la història. Estem molt més en context.\nUn altre factor que transporta als inicis de Hollywood i del sistema d’estudis és la imatge que el director Hazanavicius dóna de les estrelles de cinema. Trobem un Star System on els actors i actrius d’èxit són aclamats pel gran públic, són portada a totes les revistes i viuen d’acord amb el personatge que s’ha creat d’ells, com és el cas dels personatges George Valentin, primer, i Peppy Miller, després. És un moment on els estudis tenen el control de la producció, la distribució i l’exhibició, a més de tenir en plantilla a les estrelles de cinema, que només treballen per una companyia, com és el cas dels protagonistes de The Artist, que treballen pels Kinograph Studios.\nPer fer la pel·lícula The Artist s’ha treballat amb un handicap: fer cinema mut per a un públic acostumat al cinema sonor. I s’ha superat ben bé perquè, assegut a la butaca, el públic és capaç de seguir la història sense adonar-se’n que no hi ha so. El contingut no és poc i és ple d’humor, sentiments i estats d’ànim. Tot plegat es transmet amb gestos, expressions i molt poques pantalles amb el diàleg escrit que, per altra banda, no apareixen si no són estrictament necessàries. I no es troben a faltar.\nUn altre element que resulta imprescindible és la banda sonora, suport imprescindible per crear la tensió i tots els altres estats necessaris al públic. Fins i tot és capaç de fer sentir el so d’una porta tancant-se, acabant just un tema al moment que la porta hauria de fer el cop del tancament.


Askar Guesthouse Karakol Kirguizistan - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRostovskaya No. 46, Karakol, Karakol, Kirguizistan, 722200 - Veure al mapa\nMés informació sobre Askar Guesthouse\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Karakol, Askar Guesthouse és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAskar Guesthouse ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, insonorització, despertador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí, karaoke que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Askar Guesthouse és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Karakol.


El Govern demana a l'executiu espanyol que decreti el confinament a casa de tota la població\nLa mesura tindria una durada de 15 dies i aquesta tarda s'enviarà a la Moncloa\nBarcelonaEl govern de la Generalitat ha proposat el confinament a casa de tots els ciutadans de Catalunya durant els pròxims 15 dies per fer front a la propagació del coronavirus, una decisió que no pot fer-se efectiva sense l'autorització de l'executiu de Pedro Sánchez. "Proposem un confinament perquè ningú pugui sortir de casa", ha explicat el conseller d'Interior, Miquel Buch, que ha detallat el que implicaria aquesta decisió i les excepcions que hi hauria. Tot en condicional, perquè la resolució que han signat el mateix Buch i la consellera de Salut, Alba Vergés, no té validesa ara mateix. "Tenim un reial decret que obliga que qualsevol resolució sobre el coronavirus ha de passar pel govern d'Espanya", ha detallat Buch, que ja ha explicat que durant la tarda es tramitarà a la Moncloa la decisió adoptada després de la reunió del consell assessor del Pla de Protecció Civil de Catalunya (Procicat).\n"Cal estendre i ampliar a tot Catalunya el confinament. Un de perimetral, per evitar entrades i sortides, i, un altre, el confinament de la ciutadania. Fins ara estàvem en fase de contenció, ara de mitigació", ha explicat Buch. D'aquesta manera, el Govern trasllada a Madrid la necessitat que es prohibeixi "la circulació" a tot el territori, també per a aquells que van a peu, menys un seguit d'excepcions que el mateix conseller ha explicat llegint la resolució. Entre les mesures que s'adoptarien hi hauria la d'aixecar el confinament a la conca d'Òdena, ja que les restriccions aplicades als quatre municipis de l'Anoia des de la setmana passada s'ampliarien a tot el territori català.\nQuedarien exempts de la prohibició tots aquells que fan tasques de subministrament d'aliments i participen dels centres de producció, ja sigui escorxadors, granges o mercats. Només podrien anar a treballar les persones que formen part dels cossos de seguretat, emergència, salut, protecció civil, centres penitenciaris, serveis forenses i fúnebres, serveis socials i residencials, gas, aigua, carburants, electricitat, predicció meteorològica, ràdio i televisió amb continguts d'informació de servei, telecomunicacions, residus urbans, subministraments mèdics i farmacèutics, indústria química i neteja d'aquestes àrees anteriors.\nLa ciutadania podria fer desplaçaments individuals i en el temps mínim per poder abastir-se dels productes de primera necessitat. Mai es podrien fer desplaçaments en grup. D'aquesta manera, el govern català restringiria el transport públic als mínims.\nNo és una batalla política\nEn aquest sentit, la portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha qualificat "d'insuficients" les mesures adoptades pel govern de Sánchez, que va anar "molt ràpid a retirar competències" però "lent" a l'hora de combatre "l'amenaça real, la propagació del coronavirus". Budó ha deixat clar que no es tracta de cap "batalla política" ni d'"embolcallar-se en cap bandera", sinó de "prendre mesures més eficients i ràpides per controlar la pandèmia". Budó, en la línia de Buch, ha insistit en la necessitat d'un confinament generalitzat, una mesura que acabarà passant: "Totes les hores que deixem passar seran hores perdudes, i cada hora que passi, més persones infectades i hospitalitzades".\nBudó ha explicat que a hores d'ara estan treballant el 55% dels funcionaris, el 65% dels quals telemàticament. La portaveu ha remarcat que la demanda del transport públic ha caigut entre un 75% i un 90%, en funció de l'operador, i que hi ha hagut alguns episodis de passatge nombrós puntualment a primera hora.


Mobilitat | Associació de Veïns la Serreta Bosc d'en Saladrigues\nAssociació de Veïns la Serreta Bosc d’en Saladrigues\nAgost 20, 2016\nAdequació de l’ample del carrer Canal de la Mànega al seu pas per davant de l’escola del Pinar.\nFiled under: Mobilitat,Urbanització dels carrers — laserreta @ 11:16 am\nEn nom de tota la junta Directiva de la nostra Associació, em complau dir-vos que desprès de 6 anys de lluitar en diferents àmbits, per fi hem aconseguit que el proper mes de Setembre el carrer Canal de la Mànega al seu pas per davant de l’escola del Pinar, tingui durant les 24 hores del dia pas per a vianants i vehicles en les dues direccions.\nDurant aquest temps hem mantingut moltes reunions amb diferents estaments: (AMPA del Pinar, Mares Superiores (3) de la comunitat de monges del Pinar, Reunions de Treball de La Floresta i Valldoreix, Alcaldessa de Sant Cugat, Tinents d’alcalde del Ajuntament de Sant Cugat,(2) Tècnics de Mobilitat i Medi ambient, Arquitectes de Territori, Defensor del Poble senyor Rafel Ribó i tècnics de seu departament, Cap de la Policia local de Sant Cugat i un llarg etcètera.\nCom deia al començament d’aquest escrit, creiem que tots aquets esforços han valgut la pena.\nHem recuperat uns 150 metres de via pública (que sempre ho havien sigut) i un canvi de planejament de tot el conjunt del carrer Canal de la Mànega – Oceà Glacial – Consolat del Mar – Villà.\nAquest canvi, que ajudarà a millorar, aparcaments, parades de Bus, entrades al parc de la Pineda, està ja en planells i comencen els tràmits de licitacions, llicencies etc.que esperem que es portin a terme en el transcurs del 2017.\nEstem molt satisfets que el resultat final, a estat consensuat per tots i cadascun dels diferents estaments que han intervingut i que per tant no es tracte de vencedors i vençuts, sinó d’acords per part de tots.\nEsperem dons que en el sopar de festa major que farem tots plegats el proper 10 de Setembre a la Plaça de les Ones,( i que aprofito per convidar-vos) puguem veure, que el que us diem es ja una realitat.\nEl carrer Canal de la Mánega, eix viari de conexió de la Floresta amb el nucli de Sant Cugat\nFiled under: Mobilitat — laserreta @ 8:48 am\nL’Associació de Veïns de la Serreta informa als veïns de la situació actual del carrer Canal de la Mànega en el seu tram inicial des del Col•legi El Pinar i de les actuacions que s’han fet per part de la Junta de l’Associació de Veïns de la Serreta.\n1- El Carrer Canal de la Mànega és un dels vials principals de connexió entre el nucli de Sant Cugat i el barri de La Floresta. És també un dels carrers de més trànsit del barri de la Serreta i pas de les línies d’autobús del barri.\n2- El planejament vigent determina l’amplada del carrer, que tanmateix no s’ha pogut aconseguir en tot el seu traçat donada la preexistència d’algunes finques ja edificades abans de la seva aprovació. Aquest és el cas del Col•legi el Pinar i les finques contigües.\n3- La situació de les esmentades finques és el que s’anomena “fora d’ordenació” o “afectades” en la superfície que està destinada a carrer i que actualment ocupa la propietat privada.\n4- L’objectiu de l’Adminidstració Pública és (o hauria de ser) fer tot el possible per tal que els terrenys destinats a vials passessin a titularitat pública i es pogués aconseguir l’amplada de carrers prevista i necessària per al benefici de tots els ciutadans. Tanmateix, també es protegeixen els drets dels propietaris privats. És per això que en aquests casos es permet als propietaris utilitzar els terrenys fora d’ordenació amb restriccions, mentre no s’hi facin determinades actuacions.\n5- El Col•legi el Pinar ha realitzat unes obres d’enderroc i reconstrucció d’unes grades en gran part sobre superfície afectada destinada a vial que considerem ultrapassen de molt les actuacions permeses en terrenys afectats. Les obres realitzades no són en absolut les mínimes necessàries per a millorar la seguretat de les persones, s’ha modificat la rasant en la part afectada i s’ha construït sobre la superfície afectada més del que hi havia anteriorment. Les obres executades no són en absolut desmuntables ni és fàcilment restituïble la situació anterior a la construcció d’aquestes noves grades.\n6- Des de l’inici d’aquestes obres, la Junta de l’Associació de Veïns de la Serreta hem sol•licitat en diversos escrits a l’Ajuntament l’aturada de les obres i la revisió de la llicència d’obres menors que ens semblava no corresponia a unes obres que van tenir el carrer tallat durant 3 dies per permetre el pas de maquinària pesada. L’abast de les obres, amb gran moviment de terres ens semblava motiu suficient per a demanar la revisió de l’expedient d’obres menors.\n7- Cap dels escrits presentats ha servit per aturar les obres, que a hores d’ara ja estan totalment acabades. Com a final de les mateixes, s’ha construït de nou un mur de prop de 3 metres d’alçada sobre terreny afectat, la qual cosa és manifestament una infracció urbanística molt greu.\n8- Davant d’aquests fets, l’Associació de veïns exigeix que l’Ajuntament prengui les mesures oportunes i vetlli per l’acompliment de la legalitat, i sobretot exigeix que vetlli pels interessos de tots els ciutadans i no només pels interessos d’uns pocs.\n9- Igualment, i davant el poc interès per a millorar la circulació en aquest tram de carrer, exigim que no es talli més el pas de vehicles a les hores d’entrada i sortida dels alumnes de l’escola (acord provisional amb l’Associació mentre no es trobés una solució millor), amb tot el perjudici que es causa a la resta de la població i la despesa que suposa destinar-hi dos agents de la Guàrdia Urbana durant més de dues hores al dia.\nSetembre 27, 2013\nActa Grup de Treball de la Floresta Mobilitat i Seguretat 17/09/13\nFiled under: Grups de treball del servei de descentralització,Mobilitat — laserreta @ 9:03 am\nActa Grup de Treballa de la Floresta Mobilitat i Seguretat 170913\nJuliol 8, 2013\nActes del Consell de Barri i Grups de Treball de Territori i de Mobilitat\nFiled under: Consell de Districte,Grups de treball del servei de descentralització,Mobilitat,Territori — laserreta @ 6:34 pm\nPodeu descarregar aquí les Actes del Consell de Barri i Grups de Treball de Territori i de Mobilitat\nActa Consell Barri 20-11-2012\nActa Consell Barri 19-03-2013\nActa GT Mobilitat i Seg 28-05-2013\nActa GT Territori 04-06-2013\nFiled under: Agenda,Junta,Mobilitat — laserreta @ 8:14 am\nEl proper dimarts 14 de maig es reunirà la junta per tractar els següents temes:\nInforme del señor Francesc Serra (director d’ambit del Ajuntament de Sant Cugat sobre tots el assumptes pendents del Ajuntament)\nEstat del llibre d’Actes\nSolicituts de subvencions a la EMD i Sant Cugat\nFirmes actualitzades dels comptes bancaris\nPlaça de les Ones (arbrat)\nPla de mobilitat de Sant Cugat\nPla de mobilitat de la Floresta\nArrenjaments pendent de realizar\nSi algú vol proposar asumptes adicionals o pot fer per qualsevol dels mitjans disponibles.\nfebrer 20, 2013\nSessió del Grup de Treball de La Floresta sobre seguretat i mobilitat\nFiled under: Grups de treball del servei de descentralització,Mobilitat,Seguretat Ciutadana,Serveis urbans — laserreta @ 8:37 am\nEl dimarts 12 de febrer es va celebrar la sessió del Grup de Treball de La Floresta sobre seguretat i mobilitat.\nPodeu descarregar l’acta aquí: Acta GTLF. 12.02.13\nMarç 22, 2012\nReunió del Grup de Treball de La Floresta de Seguretat i Mobilitat\nFiled under: Grups de treball del servei de descentralització,Mobilitat,Seguretat Ciutadana,Serveis urbans — laserreta @ 7:01 pm\nEl passat 15 de març es va celebrar una reunió del Grup de Treball de La Floresta de Seguretat i Mobilitat. El president del Consell de Barri, el Sr. Carles Brugarolas ens ha enviat l’acta de la qual fem un resum:\ngener 30, 2012\nResultat de les reunions sobre sentits dels carrers i zones d’aparcament\nFiled under: Mobilitat,Urbanització dels carrers — laserreta @ 8:37 pm\nEl passat dimecres 25 el Sr. Albert Muratet i Casadevall, Cap de servei de Trànsit i Via Pública de l’Àmbit de gestió de Territori, Medi Ambient i Mobilitat de l’Ajuntament de Sant Cugat es va reunir amb el Miquel Diaz de l’EMD i ens va transmetre el següent resultat:\ngener 20, 2012\nReunió a l’Ajuntament\nFiled under: Mobilitat,Serveis urbans,Urbanització dels carrers — laserreta @ 9:50 am\nEn el dia d’ahir ens varem reunir amb els Senyors Victor Martinez (director d’àmbit) i Josep Massagué (Arquitecta)\nEl recorregut pels diferents llocs ha donat com a consequencia una pressa de notes per part d’ells i el compromís de respostes en un termini no superior a 10 dies.\nReunió del Grup de Treball de Mobilitat i Medi Ambient\nFiled under: Mobilitat — laserreta @ 5:42 pm\nEl passat 25 de novembre es va celebrar la reunió del Grup de Treball de Mobilitat i Medi Ambient amb en la que es va tractar de la propera edició del “Bosc Literari” i de les actuacions de mobilitat que s’estan fent a la escola el Pinar, autobús de Barcelona fins a Mas Fortuny, la senyalització de “la Bóbila” i “La Serreta” y els aparcaments, noves direccions i senyalització.\nEn relació a la carta de Proposta de millora del sentit de circulació del carrer Barceloneta que han signat alguns veins i que s’ha presentat en aquesta reunió, el President de la Asociació, Sr, Joaquim Castelló explica la posició de la Associació de la següent manera:\n“Tal i com vam acordar amb els senyors veïns ocupats en la reestructuració de la circulació del Barri La Bòbila, la Serreta i que van sol•licitar que aquesta associació fes extensives les seves queixes i reclamacions en la taula de treball de referència, ens plau comunicar-los els acords presos:\nAtès que tot aquest tema és de competència de l’EMD, l’Ajuntament de Sant Cugat, es compromet a contestar tots els escrits i deriva totes aquestes queixes a la persona competent del departament corresponent de l’Entitat Menor Descentralitzada de Valldoreix.\nRecordar el ferm propòsit de la Senyora Presidenta de l’EMD, de posar solucions a tots aquests temes, en la seva visita a la Plaça de les Ones, per on començar aquestes discrepàncies, que encara avui venen cuejant i que esperem que el bon fer de la Senyora presidenta i els tècnics de l’Entitat, puguin solucionar a gust de tothom.\nLa Junta de la Serreta i el seu president, es ratifiquen en quedar-se al marge d’aquest conflicte, ja que s’han rebut algunes paraules, no merescudes i totalment fora de context, ja que entenem que el nostre treball, totalment desinteressat, supera en molt les atribucions que ens atorga el càrrec.”


El Govern signarà a Prada un conveni per a la difusió de la cultura catalana\nL'acord se sumarà als subscrits pels consells de Mallorca i d'Eivissa i Formentera\nJoan Marí | 20 agost 2000\nEl gerent de la Universitat Catalana d'Estiu, Joan Maluquer, amb el professor de la UIB, Joan Mir, ahir a Prada de Conflent.\nEl conseller d'Educació i Cultura del Govern de les Illes Balears i Pitiüses, el nacionalista Damià Pons, aprofitarà la seva visita a la Universitat Catalana d'Estiu (UCE) la setmana vinent per signar un conveni de col·laboració entre la Conselleria i aquesta institució acadèmica, que enguany celebra la seva XXXII edició a la població nord-catalana de Prada de Conflent. Així ho va confirmar ahir a Diari de Balears el gerent de l'UCE, Joan Maluquer.\nAquest conveni se sumarà als ja signats per les conselleries de Cultura dels consells insulars de Mallorca i d'Eivissa i Formentera. Segons el text que signaran Pons i el president i rector de l'UCE, el professor Miquel Porter i Moix, i al qual ha tingut accés aquest diari, l'objectiu d'aquest acord és «promoure i fomentar el progrés i el desenvolupament de la cultura catalana».\nD'altra banda, la lletra del conveni especifica que l'interès de la Conselleria d'Educació i Cultura és que «aquest intercanvi tengui la màxima difusió territorial i que s'hi exposin aportacions de la nostra comunitat a la cultura catalana i universal». En base a aquests objectius, la Conselleria i l'UCE acorden una aportació del Govern autonòmic de 500.000 pessetes.\nUna quantitat que aquesta institució acadèmica es compromet a destinar a les següents actuacions: «subvencionar el cost d'algun curs per difondre la cultura i la investigació realitzada a la Comunitat Autònoma de les Illes Balears» i «concedir beques per facilitar l'assistència d'illencs a l'UCE». La subvenció es farà efectiva «una vegada aprovada i l'UCE haurà de justificar-la abans de final d'aquest any».


La cimera internacional contra el jihadisme posa de relleu l’agonia del paper de Barcelona com a seu d’organismes estatals i internacionals\n19 de febrero de 2015 06:00h\nBarcelona acollirà el 13 d’abril vinent una cimera internacional contra el jihadisme dels ministres d’Afers Exteriors de la Unió Europea i els països mediterranis (Síria i Líbia, els més afectats, no estan invitats). Al marge de la dubtosa eficàcia mostrada fins ara per la política europea en la matèria, la cimera posa de relleu l’agonia del “procés de Barcelona”, engegat per la Unió Europea des del 1995 per impulsar el desenvolupament i la democratització de la franja sud del Mare Nostrum, així com l’agonia del paper de Barcelona com a seu d’organismes estatals i internacionals. El president francès Nicolas Sarkozy va voler revitalitzar l’actuació de França a la zona i va promocionar la creació de la Unió pel Mediterrani, que des del 2010 compta amb una petita i desdibuixada estructura permanent a Barcelona.\nL’elecció de Barcelona com a seu de la nova organització, formada per 43 països costaners de les dues ribes, amb una població de 800 milions d'habitants, va ser rebuda com una gran notícia. L'ajuntament es va afanyar a cedir el Palau de Pedralbes per a la instal·lació del secretariat permanent. Des d'aleshores el silenci ha cobert la iniciativa.\nNingú no esperava que la consolidació de la nova organització fos ràpida ni fàcil, tot i així l’expectativa de Barcelona mereixia algun resultat més sòlid després de tants anys d'intentar amb insistència convertir-se en seu d'algun organisme internacional.\nEl desembre de 2003 va perdre la candidatura a la instal·lació de l'Agència Europea de Seguretat Alimentària, adjudicada finalment a Parma, on una setmana després de la decisió esclatava l'escàndol de la multinacional italiana Parmalat, el gegant lacti que deixava un forat comptable de 14.000 milions d’euros, el frau empresarial de majors proporcions en la història econòmica europea. En canvi Vigo va obtenir al mateix moment, durant el govern Aznar, la nova Agència Europea de Pesca.\nEl govern espanyol no s'ha mostrat mai receptiu a l’aspiració de Barcelona d'acollir alguns organismes estatals, ja no diguem a reconèixer cap tipus de bicapitalitat. Només hi va deslocalitzar la Comissió del Mercat de Telecomunicacions (CMT), amb flamant edifici de nova construcció al districte 22@, quan José Montilla, exercia de ministre d'Indústria. La primera i última deslocalització estatal a Barcelona va durar quatre dies, abans de retornar a Madrid.\n19 de febrero de 2015 - 06:00 h


The Garden Inn Miri Miri Malàisia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLot 290B, Jalan Teochew Road, Centre Comercial, Miri, Malàisia, 98000 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a The Garden Inn Miri?\nMés informació sobre The Garden Inn Miri\nThe Garden Inn Miri, ubicat a Centre Comercial, Miri, és una destinació popular per a viatgers. A 2.2 km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 1-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl The Garden Inn Miri, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi són només algunes de les comoditats que fan que The Garden Inn Miri sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nThe Garden Inn Miri té 28 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, servei de despertador. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a The Garden Inn Miri.\nParc Nacional Bukit Lambir - 22,88 km\nBadia Luak - 9,57 km\nTemple Riam - 4,13 km\nPlatja Esplanade - 9,58 km\nTemple Tua Pek Kong - 1,06 km\nCentre de treballs manuals de Miri - 260 m\nCentre Comercial Bintang Megamall - 160 m\nCarrer Jalan Murai - 620 m\nParcs Nacionals & Oficina Vida Salvatge - 1,14 km\nComentaris d'Agoda (57)Comentaris de Booking.com (65)\nTots els tipus de viatgers (57)Viatger de Negocis (18)Parelles (10)Viatgers en solitari (10)Famílies amb infants petits (5)Famílies amb infants grans (6)Grups (8)


Diumenge presentació del llibre "Quan en dèiem xampany" - Cassà Digital\nDiumenge presentació del llibre "Quan en dèiem xampany"\nDimarts, 11 de març de 2014 a les 14:00h\nCassà de la selva i Reims són les poblacions protagonistes d'aquest llibre que explica de forma novel·lada la història del patriarca Francisco Oller i la seva nissaga fins a l'actualitat.\nA setze anys, orfe de pare i mare, Francisco Oller abandona Cassà de la Selva, viatja al nord en busca de fortuna i acaba creant una potent indústria de taps de suro a Reims, al cor de la Xampanya francesa.\nAllà hi cria quatre fills de personalitats fortíssimes: l'Angèle -la baba Angèle-, la valenta; l'Hélènne, la rebel; en Louis, l'insatisfet, i la misteriosa Yvonne. Rafel Nadal construeix una saga familiar que transita pels cent anys més convulsos de la història d'Europa: la Primera Guerra Mundial, el crac del 29, la persecució nazi als jueus, la Guerra Civil espanyola, la Segona Guerra Mundial i el renaixement europeu de postguerra.\nAmb prosa rica i evocadora, aquesta és una història de tenacitat, sacrificis, amors, odis, traïcions, èxits i fracassos, que transcorre a cavall del xampany i del suro, entre Reims i Catalunya, i ens acosta a noms tan glamurosos com Veuve Clicquot, Roederer, Heidsieck oTaittinnger.\n3. 18 de març de 2014 a les 15:11h\nDir xampany és més cosmopolita i provincià\n2. 13 de març de 2014 a les 12:33h\nés més "cuqui" dir xampany, de tota la vida!\n1. 12 de març de 2014 a les 17:31h\nJo encara en dic “xampany”, i rebo crítiques per aquest fet.\nÉs la paraula que havíem fet servir sempre a casa i m’agrada. Té un so molt català, i no vull canviar-la perquè ho mani la Unió Europea.\nSi en seguim dient “conyac” del “brandy” o “Danone” de tots els iogurts, o “rimmel” del “maquillatge d’ulls” o “kleenex” dels “mocadors de paper”? Aleshores perquè no “xampany” del “cava”, encara que es digui així oficialment?


Els telèfons d'ajuda psicològica oferiran atenció a través de Whatsapp per acostar-se als joves | Lleida.com\nEl Telèfon de l'Esperança i el de Prevenció del Suïcidi oferiran atenció a través de Whatsapp per acostar-se als joves. Així ho ha explicat la directora de la Fundació Ajuda i Esperança, Esperança Esteve, en la seva compareixença a la comissió d'Afers Socials al Parlament. L'entitat ja ha fet algunes proves amb aquest tipus de servei i té previst posar-lo en marxa amb 90 voluntaris. Amb tot, Esteve ha assegurat que l'atenció en línia "seria una eina que aniria al cor de la població que tant ho necessita". De fet, la franja d'edat entre els 16 i els 25 anys és la que més utilitza el Telèfon de Prevenció del Suïcidi, segons dades del primer informe de l'Observatori de l'Esperança.\nLa Fundació Ajuda i Esperança també treballa per ampliar l'oferta d'idiomes amb què atenen als usuaris. Així, a finals d'aquest any ja s'oferirà atenció en anglès i àrab. Més tard s'incorporarà el xinès i l'urdú. "És un telèfon accessible a la diversitat, tingui la cara que tingui", ha subratllat Esteve.\nTot plegat està justificat per l'augment de trucades des de la irrupció de la pandèmia de la covid-19, segons Esteve. La directora de la Fundació Ajuda i Esperança ha explicat que durant el 2020 s'han atès 55.000 usuaris, majoritàriament de dones (un 63% del total) entre els 45 i els 65 anys. Pel que fa a les problemàtiques que expressen els usuaris, principalment estan relacionades amb la salut mental i emocional i la soledat no desitjada. Pel que fa a trucades directament relacionades amb el suïcidi, gairebé han estat 7.000 i la gran part d'usuaris joves.\nSobre els voluntaris, Esteve ha detallat que la pandèmia "ha precipitat" processos com la digitalització del servei. Això ha permès que s'augmenti el número de voluntaris fins als més de 300 i la mitjana d'edat d'aquests ha baixat. La majoria compten amb estudis superiors. La mitjana de tremps de les trucades és de mitja hora, si bé la més curta és de 7 minuts i la més llarga de 3 hores.\nMalgrat el Telèfon de l'Esperança i el de Prevenció el Suïcidi compta amb el suport de l'Ajuntament de Barcelona, Esteve ha assegurat que més de la meitat de trucades que reben són de fora d'aquesta capital. En aquest sentit, la directora de la fundació ha posat de manifest la necessitat d'una "estratègia acordada" entre el govern de l'Estat, la Generalitat i els municipis. "Cal crear plantejaments comuns que siguin bons per la persona", ha reiterat Esteve. En aquest sentit ha assegurat que una solució seria posar en marxa un telèfon comú per tot l'Estat espanyol per\nIdentifiquen dues noves variants genètiques associades amb els intents de suïcidi


El bloc de Tagamanent on van fer fora els veïns engega la promoció amb pisos a 600.000 euros - L'independent de Gràcia\nEl bloc de Tagamanent on van fer fora els veïns engega la promoció amb pisos a 600.000 euros\nDilluns, 13 de maig de 2019 a les 15:29h\nDos anys després de culminar una compra que va significar l’inici d’un procés d’expulsió, un per un, de tots els veïns del bloc, la immobiliària Capital Agrupado ja ha posat en marxa la promoció de l’edifici del carrer Tagamanent 5, a tocar de la plaça del Raspall, a uns preus que en alguns casos freguen els 600.000 euros.\nEl cas de Tagamanent 5 (vegeu L’Independent 701) va sorprendre el veïnat perquè, després de la transacció entre l’antic i el nou propietari, aquest últim va aconseguir fer fora tots els veïns, excepte una dona, la qual va assegurar que, malgrat les obres estructurals que des de l’any passat van començar a l’edifici, no tenia voluntat de marxar. Els antics inquilins, que van denunciar en el seu moment un cas de gentrificació “de manual”, van denunciar que Capital Agrupado havia deixat de renovar els contractes de lloguer o havia ofert indemnitzacions perquè abandonessin casa seva. Un per un, també finalment l’última veïna, van acabar marxant.\nDes de fa un mes i mig la promoció es troba en plena fase de venda, amb ofertes de 600.000 euros per tres habitacions en 71 metres quadrats, encara que hi ha preus més baixos. Tagamanent 5 fa augmentar, en qualsevol cas, l’oferta de luxe a l’entorn de la plaça del Raspall, al cor del barri gitano, i molt a prop d’altres promocions de luxe com la de Can Dimoni, en aquest cas amb pisos a dos milions d’euros.


Tast de brotons i espigalls - Fundació Sant Galderic\nIniciNotícies de la FundacióTast de brotons i espigalls\nLa degustació va resultar una grata sorpresa per a moltes persones que desconeixien les qualitats d’aquesta peculiar varietat de col i la seva exquisidesa.\nL’acte forma part del projecte de selecció, millora i promoció de la col brotonera que promouen conjuntament la Fundació Miquel Agustí i la Fundació Terrassenca Sant Galderic.\nDurant els dos primers anys d’investigació i assaigs s’ha anat confirmant el potencial d’aquest singular producte per esdevenir un veritable tresor gastronòmic. S’espera que pròximament es pugui obtenir una varietat seleccionada amb les millors qualitats productives i organolèptiques.\nD’altra banda, el tast es va celebrar conjuntament amb la I Fira del Calçot a Terrassa. Donada la gran acceptació, el Mercat de Sant Pere aposta per consolidar aquesta iniciativa de forma anual tots els mesos de febrer.


Els 100 noms més populars en Tailandès\nNoms populars de nen en Tailandès\n2 ♂ Aaron els il · luminats\n3 ♀ Adele Noble\n4 ♂ Adil Persona Fair / honest, sincer, honrat\n5 ♂ Affan pare Khalifa Usman\n6 ♂ Akihito Nen brillant\n7 ♂ Alex el protector, el afweerder homes\n8 ♀ Ananda Tots i cadascun l'alegria\n9 ♂ Anas Veí, amic, amistós\n10 ♂ Andrew Manly, valent. En la Bíblia, el primer dels dotze apòstols escollits era Andreu. El nom ve de la paraula grega d'Andros, que significa "fort, viril i valent." Andrew és el sant patró d'Escòcia i Rússia. Vegeu també Jedrick i Kendrick.\n11 ♂ Anton inestimable\n13 ♂ Arnon El que regna com una àguila\n14 ♂ Arthur Des del romà del clan Nom Artorius, el que significa noble, valent. Portador famós: Legendary segle VI Rei Artur de Bretanya i la seva taula rodona de cavallers. Aquesta llegenda de principis del segle novè.\n15 ♂ Austin Honrat\n17 ♀ Azura Cel blau\n19 ♂ Bank governant suprem\n21 ♂ Bell Dels Betlindis alemanys Antic\n22 ♂ Ben fill de la felicitat\n23 ♂ Benz fort i valent com un ós\n24 ♂ Bob bé per la fama\n25 ♀ Clementine West-Brabant nom\n26 ♂ Denis l'agricultura, la fertilitat, la natura i el vi\n27 ♂ Dimitri fill de Deméter\n28 ♂ Dominic Pertànyer al Senyor, nascut el dia del Senyor\n29 ♂ Donovan Fosc\n30 ♂ Dook Déu\n31 ♀ Dot Regal de Déu\n32 ♀ Dream contemporani\n33 ♂ Drew Diminutiu d'Andrew: Manly. A partir de la Andrew grega. Ha estat durant molt temps un nom escocès popular, perquè Sant Andreu és el sant patró d'Escòcia que dóna nom al poble de St Andrews.\n35 ♂ Eric governant de la Llei\n36 ♂ Faisal Aquell que té força\n37 ♂ Farid únic\n38 ♂ Faris Genet, cavaller\n40 ♂ Frode savi, savi\n42 ♂ Gino Forma italiana de la "famosa" Abreviatura de noms com Louis Gian i Giovanni.\n43 ♀ Grid una esposa d'Odin\n44 ♂ Gus qui va elogiar\n45 ♂ Guy fusta, bosc, bosc\n47 ♂ Haidar lleó\n48 ♀ Hana Joan\n49 ♂ Haru Sun;\n50 ♂ Hasan xantre\nMostra més noms\nNoms populars de nena en Tailandès\n1 ♀ Adele Noble\n2 ♀ Alice de noble bressol\n3 ♀ Alisa Noble (noblesa)\n4 ♀ Amy amor, amor\n5 ♀ Anda estat d'ànim colèric\n6 ♀ Anita Bondadós, dolç i amarg, trist\n7 ♂ Ann Gràcia;\n8 ♀ Anna Bondadós, dolç i amarg, trist\n9 ♀ Anya Vota per la\n13 ♂ Ben fill de la felicitat\n14 ♂ Benz fort i valent com un ós\n15 ♀ Deena Qualificació\n16 ♀ Dream contemporani\n18 ♀ Eve Vida\n20 ♀ Farida Únic i incomparable\n21 ♀ Fern Una planta verda que estima l'ombra. Falguera\n23 ♂ Gift Ofertes Actuals\n25 ♀ Hana Joan\n26 ♀ Hani Feliç, feliç, alegria\n28 ♀ Ida D'ascendència noble\n29 ♀ Jane Jahvè és compassiu\n30 ♀ Jenny fèrtil\n31 ♀ Jessica Ell espera a Déu\n32 ♀ Kate Net i pur\n33 ♀ Linda escut de fusta de til · ler\n34 ♀ Mariya els amargats\n35 ♀ May La\n36 ♂ Miki . El nom és més comú com a nom de dona\n37 ♀ Mina amb la voluntat com forta com un casc\n38 ♀ Mint Mentha herba\n39 ♀ Nadia Esperança\n40 ♀ Najwa Apassionat\n41 ♂ Nan aventurar, valent\n42 ♀ Nana / Dolç\n43 ♀ Natacha Crist\n44 ♀ Natalie aniversari\n45 ♀ Natasha Crist\n46 ♂ Nene servei, la gràcia\n47 ♀ Nina la sempre pura, pura\n50 ♀ Pam Cançó plena de dolçor, ple\nCercar noms amb\n3 lletres 4 lletres 5 lletres 6 lletresSíl·laba de 1Síl·labes de 2Síl·labes de 3per paísper llenguatgenoms populars


CAP A L’ ÍNDIC | Les CIÈNCIES en BLOC\nUnits ja pel mateix sistema meteorològic que els envia vents portants de més de 25 nusos, el Cheminées Poujoulat i el Neutrogena prossegueixen la seva cavalcada cap a l’Índic amb mitjanes de velocitat molt altes. Durant la nit, el líder ha accelerat i ha aconseguit així frenar l’escomesa del Guillermo Altadill i José Muñoz dels que estan separats unes 70 milles teòriques. Tots dos vaixells segueixen navegant a latituds molt diferents: el Cheminées Poujoulat sobre els 40ºS i el Neutrogenasobre els 45ºS. Tots dos superaran demà la longitud del cap Agulles i entraran oficialment a l’Índic.\nDarrere d’ells el GAES Centros Auditivos ha avançat també a bon ritme després d’haver trabujat a l’amura d’estribord cap a les 10:30 UTC d’ahir. Anna Corbella i Gerard Marín estan ben situats per cavalcar a lloms de la borrasca que tenen al sud i que els permetrà aproximar-se amb un bon angle a la sortida de l’Atlàntic.\nLLANÇANT LA BALISA….\nEl dia Argo,\nLa flota de la Barcelona World Race té llum verda per llançar a l’aigua la balisa Argo que porta cada un dels vaixells. La boia recopilarà dades de salinitat i temperatura de l’oceà, des dels 2.000 metres de profunditat fins a la superfície, una informació molt valuosa per entendre el canvi climàtic. Avui tots els navegants compliran la comesa d’agents científics que els va encomanar la Comissió Oceanogràfica Intergovernamental de la UNESCO, en col·laboració amb JCOMMOPS i Coriolis, de França. Però la regata continua, amb els tres líders en els 40 rugents…\n“Aquesta última nit, en un racó del vaixell, ha de ser l’únic sec que encara hi queda, he trobat una caixa de llumins, les de tota la vida”\nGuillermo Altadill (Neutrogena)\nEls tres vaixells capdavanters s’estan separant significativament ja que les seves diferents estratègies els estan col·locant en sistemes diferents. Els tres del mig han passat definitivament al sud de la dorsal subtropical i podran entrar en els forts vents de l’oest i guanyar finalment una mica d’est. El Spirit of Hungary segueix al nord de la dorsal subtropical en els alisis de l’est.\nLLIÇÓ DE METEOROLOGIA A LA CLASSE DE CIÈNCIES :\nBORRASQUES I ANTICICLONS\nEls conceptes de borrasca i anticicló han quedat prou clars……En Tomàs Molina ens ha ajudat molt…….\nNOTÍCIES GEN. 20, 2015\nEl Neutrogena s’endinsa en els quaranta rugents\nEl Neutrogena de Guillermo Altadill i José Muñoz ha arribat a la latitud 40ºS, la latitud que dóna nom als mítics vents del Sud, els quaranta rugents. És el primer vaixell de la Barcelona World Race que s’endinsa en aquesta zona de borrasques. Després del bord cap al Sud que va fer ahir, el vaixell d’Altadill i Muñoz navega en direcció Oest gairebé en paral·lel al líder matemàtic, el Cheminées Poujoulat, que es troba a la latitud 35ºS. De camí cap al cap de Bona Esperança (Sud-àfrica), els dos equips del capdavant negocien ara el primer front des de la sortida de la volta al món a dos. La guerra ha començat i només es resoldrà en els propers quatre dies.\nPER QUÈ ANEM CAP A L’OEST?\nSegurament alguns us haureu preguntat pel rumb que seguim des de fa uns dies………………….\nLa nostra direcció, lluny d’apropar-nos al nostre objectiu immediat, el llegendari Cap de Bona Esperança, ens en separa i ens n’allunya. El motiu: l’anticicló de Santa Helena. Passats els doldrums, és el nostre següent obstacle meteorològic a sortejar.\nTres opcions són possibles en la teoria, una sola és viable en la pràctica.La primera opció, la més curta i directa, és navegar amb rumb directe al Cap de Bona Esperança. Això comporta travessar l’anticicló pel bell mig, just on no hi ha gens de vent, i podem passar-nos-hi dies, setmanes, encalmats sense gairebé moure’ns.La segona opció, una mica més llarga, implica navegar cap a Bona Esperança per la part est de l’anticicló -entre l’anticicló i la costa africana-. Aquesta ruta té bon vent, però és de cara i els IMOCA són poc amics de la cenyida. Això fa que fins al dia d’avui ningú que hagi intentat aquesta ruta hagi anat més ràpid que per la tercera opció: Navegar entre l’anticicló de Santa Elena i la costa sud-americana.\nSens dubte és la ruta més llarga, però en la seva major part amb vents portants o del través que són les condicions en les quals els IMOCA 60 desenvolupen majors velocitats.Així, encara que sembli que ens allunyem de la nostra destinació, no és més que una opció estratègica de fer un pas enrere per poder fer-ne quatre endavant. En això consisteix en gran part el nostre esport, no?: En l’estratègia i la presa de decisions, saber triar la millor ruta per arribar el més ràpid possible a la nostra destinació.\nEl temps dirà si aquest pas enrere guanyant oest per envoltar Santa Helena servirà per fer-ne després quatre cap endavant o no…\nOne Planet, One Ocean & Pharmaton\nCARTES DE 1 ESO a HUGO BOSS\nCarta per Hugo Boss\nSento la vostra retirada, però sempre hi ha una nova oportunitat i una primera vegada per tot. Si no heu pogut guanyar aquesta edició ja guanyareu la pròxima. Però us podeu quedar amb els primers quinze dies que ha durat aquesta regata. En el meu institut molta gent us recolzava. No heu d’estar tristos per la vostra retirada, perquè la regata és molt complicada i hauríeu d’estar contents per on heu arribat. Som l’Institut Giola i seguim la vostra informació des de Llinars del Vallés. Aquest institut està fent tot un projecte de la Barcelona World Race. Animeu-vos!!!.\nEm sap greu que us hàgiu hagut de retirar. Sóc l’Ensaf i us envio aquesta carta perquè sapigueu que no passa res i que ho sento molt. No heu de desesperar, d’aquí a quatre anys ja podeu tornar a la regata. En aquests 4 anys ja podeu anar preparar-nos per la següent regata. Jo sóc una alumna de l’institut Giola de Llinars del Vallés i segueixo tots els regatistes.\nEstic trist per la vostra retirada, però us desitjo el millor. Us estàvem seguint, i ens fa molta pena, però també us desitgem molta bona sort. Espero que la pròxima regata hi estigueu…\nCap a Bona Esperança\nCheminées Poujoulat i Neutrogena lideren amb autoritat la flota de la Barcelona World Race, en un duel per veure qui aprofita millor el tren de vents del NW que els porti directes cap a Bona Esperança. Els duos Bernard Stamm-Jean Le Camm i Guillermo Altadill-José Muñoz estan imprimint un ritme alt a la regata. En els dies vinents els esperen vents estables del NW d’entre 28 i 30 nusos, i mar plana. Són les condicions perfectes per obrir una gran distància respecte a la resta de la flota i marcar mitjanes de velocitat importants. Segons les previsions, podrien arribar a la longitud de Bona Esperança en uns set dies, sense grans diferències entre ells.\nLA REGATA CONTINUA…….\nEls líders estan aproximant-se a la zona de transició dels alisis als vents del W amb algunes complicacions per als propers dos dies. Els vaixells del mig de la flota segueixen amb els alisis de l’E, encara que algunes àrees de ruixats crearan zones de vent inestable. El Spirit of Hungary continua en la transició de les calmes cap als alisis de l’Atlàntic Sud.\nEl Cheminées Poujoulat de Bernard Stamm i Jean Le Cam encapçala la classificació de la Barcelona World Race després de la desaparició del rànquing del Neutrogena de Guillermo Altadill i José Muñoz, que ha entrat 1 el dia 16 a les 9:00 hores UTC (les 10:00 a Barcelona) en mode ocult. Durant 24 hores la seva posició no serà visible, de manera que previsiblement aprofitarà per moure fitxa davant la decisió que ha de prendre ara el cap de la flota, que s’acosta a les urpes anticiclòniques de Santa Helena, molt esteses en aquesta època de l’any\n15-1-2015 Hugo Boss perd el pal a l’Atlàntic Sud!!!\nEl britànic Alex Thomson i l’alacantí Pepe Ribes, skippers del vaixell Hugo Boss de la Barcelona World Race, van perdre el seu pal aquesta nit a les 21:02 GMT. El vaixell navegava de través en condicions moderades quan va haver-hi una fallada de l’aparell i el pal va caure per la borda i es va trencar.\nAixò significa que abandonaran la seva participació en la Barcelona World Race 2014-2015. Els skippers i l’equip de terra estan avaluant en aquests moments com portar el vaixell al punt de recalada més proper, que probablement sigui Salvador, al Brasil, la qual cosa suposa una considerable distància respecte a la posició actual del vaixell.\n14-1-2015El potent anticicló meridional és la causa que els vaixells s’allunyin del seu objectiu i guanyin oest després de creuar l’equador. Tracten de contornejar l’enorme sistema d’altes pressions de santa Elena en el sentit dels vents dominants i no sempre és senzill. Marcel van Triest ho analitza i explica les intresantes opcions que es van donar en l’edició 2010/11 de la regata.\nDesprés de creuar els doldrums els vaixells han fet rumb al SW i estan navegant paral·lels a la costa brasilera. Han doblar el cap de Bona Esperança, però sembla que es dirigeixin a cap d’Hornos. Fins i tot alguns van registrar un VMG (Velocity Made Good) negatiu; és a dir, navegaven allunyant-se del cap de Bona Esperança.\nLa raó no és altra que seguir els dictats de l’anticicló de Santa Helena, que en aquesta època de l’estiu austral és l’amo i senyor de l’Atlàntic Sud. Fer rumb directe al Índic Sud implica travessar el cor de les altes pressions i això és el menys recomanable per a un veler que pot passar-se dies bloquejat en persistents calmes. A la foto de sota veiem l’extensió de l’anticicló.\nContinua llegint : Escapada cap el gran SUR……


Josep Ferré, director artístic de l’Orquestra Simfònica Sant Cugat - Pànxing\nLa música clàssica té el problema que no suporta l’enregistrament (discs, televisió, multimèdia), s’ha de viure en directe com experiència vital. A més, en una orquestra simfònica, passen moltes coses simultàniament: hi ha diàlegs melòdics, hi ha diferents colors perquè la mateixa melodia passa d’un instrument a un altre, hi ha combinacions d'instruments, hi ha immensitats de sons, hi ha harmònics… Hi ha moltes coses que no es poden apreciar si no es viu en directe. Crec sincerament que la música clàssica s’ha de viure en directe i sabem que la gent que ho prova repeteix, el problema és aconseguir que ho provin.\nDoncs… com ho fem perquè la gent arribi a aquests concerts?\nNo existeixen fórmules màgiques però sí que iniciatives com aquest cicle són molt interessants perquè és clàssica però accessible, la gent pot anar una vegada per curiositat però després veu que s’ho ha passat bé i repeteix. S’ha de perdre la por a tenir experiències i no fiar-se de les etiquetes com “és que la música clàssica no és per a mi”. S’ha de provar una vegada, és una experiència enriquidora, no tenir por dels formalismes, anar, pagar una entrada (a més, molt bé de preu), seure una estona, gaudir i marxar i ja està, no s’ha de fer res més. I si agrada… repetir.\nUn concert d’aquest cicle dura un parell d’hores però el record pot durar molt. És una experiència que s’ha de provar, perquè la nostra experiència diu que la gent que ho prova, repeteix. Algú, ara no sé si un músic o un director, va dir “ningú s'hauria de morir sense haver estat en una sala de concerts i escoltar un concert de música clàssica”, i jo ho subscric.\nUna de les novetats d’aquest any és un concert familiar Pere i el llop, un conte fantàstic, molt divertit que presentem amb unes projeccions molt boniques. Per a aquella gent que diu “és que a mi la música clàssica no m’agrada gens”, el concert de valsos segur que els agradarà, música de ball, fresca, variada. Però, realment estic dient això com un tòpic perquè, en el fons, penso que tots els concerts tenen el seu què. Presentar Els Planetes, de Holst, és un altre privilegi, una música espectacular, que a més a la gent li recordarà coses perquè algun fragment és la base d’anuncis i d’alguna pel·lícula. I, precisament, en la línia de què parlàvem d’introduir a la gent en el món de la clàssica, Els Planetes, de Holst, la posem 2 cops en escena, una en la programació “normal” i una altra exclusivament per als alumnes de l’Institut Jaume Almera, en una sessió matinal.


Com denunciar un error mèdic | Consumer\nPer a poder denunciar una negligència mèdica no n'hi ha prou que s'hagi comès un error, sinó que és necessari demostrar que existeix una acció o omissió que ha causat un mal\nFa poc més d’un any, un noi va morir ofegat per una possible negligència mèdica: el facultatiu del 112 al qual va sol·licitar ajuda no va valorar la gravetat en la seva justa mesura. No és una situació única. Cada any hi ha nombrosos casos de presumpta mala praxi mèdica; en concret, en 2020 es van registrar a Espanya 10.509 casos, dels quals 528 van tenir resultat de mort, segons la ‘Memòria 2020 de l’Associació El Defensor del Pacient’. Moltes vegades, davant aquestes situacions, els damnificats no saben com actuar, davant qui, ni de quina manera. En aquest article t’expliquem en quins casos reclamar, com presentar la denúncia i t’indiquem què podràs obtenir.\nQuin és el procediment per a interposar una denúncia a un metge de la Seguretat Social\nAcudeixes a urgències per dolor abdominal i et diagnostiquen gasos. No estàs conforme i acudeixes a l’hospital més pròxim, on et fan proves i et troben símptomes que semblen ser d’apendicitis. Així resulta ser, per la qual cosa t’operen immediatament. És un cas real en el qual, “evidentment, hi ha un error diagnòstic, però no així mal, ja que l’operació te l’havien d’haver realitzat igualment a causa de l’apendicitis”, comenta Rafael Martín Bueno, advocat expert en negligències mèdiques. En aquest cas no es podria denunciar, però hi ha molts altres en els quals sí que és possible, per la qual cosa expliquem com, en quin termini o per què es pot denunciar una mala praxi.\n➡ Quan es pot denunciar:\nPer a poder denunciar una negligència mèdica han de donar-se diverses circumstàncies:\nExistir mal: una acció o omissió que causi un mal. Per tant, “si hi ha negligència mèdica però no hi ha mal, res es pot fer”, assenyala Martín Bueno.\nRelació causa-efecte: cal que hi hagi “una relació de causalitat entre la negligència i el mal”, aclareix l’advocat expert en aquest àrea, Rubén Darío Delgado.\nLa negligència ha d’estar avalada per un protocol o guia d’actuació mèdica, ha de demostrar-se “una actuació contrària a la que degué dur-se a terme segons els protocols, guies clíniques o documents de consens”, puntualitza Delgado.\nAixí, no val que un perit conclogui que és la seva opinió, ja que la part contrària aportarà perits que opinin el contrari, “i correspondrà a la part que va sofrir la negligència provar-la amb documentació mèdica“, afegeix Rafael Martín.\n➡ Els passos:\n1. El primer que has de fer és intentar parlar amb el metge implicat o reclamar de manera escrita. I com reclamar a la Administració pública? Has d’escriure “sol·licitant les explicacions oportunes sobre aquest tema”, comenta Ramón Prieto, secretari de l’associació El Defensor del Pacient. Si a canvi reps evasives o explicacions poc convincents, o fins i tot la callada per resposta, has de fer el següent pas.\n2. Sol·licitar la teva història clínica. Quan l’obtinguis, és important dirigir-te a un advocat especialista en Dret Sanitari, perquè estudiï els teus informes mèdics. El lletrat es recolzarà sempre en un perit mèdic especialista en la patologia.\n3. Denúncia en els jutjats. Si el perit fa un informe de viabilitat favorable i estableix que la causa-efecte de l’ocorregut al pacient ha estat per un error, o per una negligència, o per una pèrdua d’oportunitat terapèutica, o per una falta de seguiment, etc., es presentarà una denúncia en els jutjats. S’interposa una acció civil contra l’assegurança de responsabilitat civil del Servei de Salut de cada comunitat autònoma “o contra l’entitat de salut privada amb la qual vas al metge”, apunta Martín. En cas que la comunitat autònoma no tingui aquest segur, s’interposa una reclamació patrimonial i posterior procés contenciós-administratiu.\nPer a exigir responsabilitat a un metge de la Seguretat Social, el termini del qual es disposa és d’un any des del moment en què es coneix l’abast de les lesions (si es reclamarà davant la sanitat privada, el termini és de cinc anys).\nRespecte al temps de resposta després de posar una denúncia, el procés “sol demorar-se un any fins a l’obtenció de la sentència”, asseguren els experts. No obstant això, els terminis poden ser molt majors. Tot depèn de si es recorre (un altre any) o s’ha d’anar al Tribunal Suprem (que serien tres anys més).\nQuines són les negligències mèdiques més comunes?\nLes negligències poden ser moltes i de diversa consideració. Les cinc més comunes són les següents:\nError de diagnòstic. Un diagnòstic equivocat pot tenir terribles conseqüències. Així, el pacient pot empitjorar per utilitzar medicaments que no hauria de prendre i, al mateix temps, implica que la seva malaltia real no s’està tractant pel que existeixen notables possibilitats que empitjori.\nRetard en el diagnòstic. Trigar a oferir un diagnòstic pot fer que es perdi un temps essencial per a la recuperació del pacient. Pitjor encara és la pèrdua d’oportunitat (el retard del diagnòstic suposa que ja no es pugui aplicar un tractament que podria ser efectiu).\nProblemes derivats de les llistes d’espera. Com a conseqüència de la demora de determinades proves o intervencions necessàries, el pacient pot empitjorar o tenir noves malalties associades a la primera, que es podrien haver evitat.\nProblemes amb el consentiment informat. No informar adequadament el pacient dels riscos que pot tenir una intervenció quirúrgica o un procediment (proves d’al·lèrgia, TAC, etc.).\nErrors en el tractament o en una intervenció. Equivocacions en la medicació (o la dosi necessària) i l’oblit de gasa o or material quirúrgic a l’interior d’un pacient durant una intervenció són errors relativament freqüents.\nQuant costa posar una denúncia?\nDenunciar una negligència és un procés que et pot portar temps i suposar diners, a més d’una forta càrrega emocional. Per això moltes víctimes no prenen aquesta decisió. No obstant això, tant els advocats com el secretari de l’associació citada animen a fer-lo.\nRespecte al cost econòmic, has de ser conscient que hauràs de pagar els honoraris d’un advocat i un procurador. No obstant això, tots dos lletrats coincideixen a assenyalar que només s’abona en cas que guanyin el cas. Sí que caldrà pagar “un poder notarial (perquè l’advocat et representi), que sol rondar els 70 euros”, admet Rafael Martín.\nA més, com indica Prieto, necessitaràs assumir “el cost d’un informe pericial per part un metge que es presenti a judici i defensi, enfront de l’altra part, que ha existit l’error en qüestió”. Serà el més costós, perquè hi ha molt pocs metges que ho fan, confessa.\nEn denunciar un error mèdic que ha suposat un mal, l’habitual és obtenir una compensació econòmica, assenyala Delgado. Encara que convé aclarir que aquesta no és la prioritat de qui denuncia una negligència mèdica, ja que ho fa, sobretot, “perquè el succeït no li torni a ocórrer a ningú més”, sosté Prieto.\nNo obstant això, les condemnes penals són escasses i, a més, “sense antecedents penals, tampoc tenen pena de presó”, subratlla Rafael Martín. Coincideix amb aquesta opinió el secretari del Defensor del Pacient, qui reconeix que, quan es tracta d’una denúncia penal, “rares vegades hi ha presó, i com a màxim es pot obtenir la inhabilitació, encara que també és molt difícil“.\nEl que sí que és possible és guanyar el plet i publicar-lo en els mitjans de comunicació. Això sí que els afecta més, ja que els professionals viuen de la seva imatge, “i si et treuen en premsa sent el responsable d’una mala praxi, el mal a la reputació pot ser el major dels càstigs que rebin”, adverteix Martín.\ndenúncia negligencia médica-ca\nNegligència veterinària: Com actuar?


S’inaugura la nova zona pública del port de Premià de Mar | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nS’inaugura la nova zona pública del port de Premià de Mar\nUn acte obert a la població, amb activitats d’animació infantil d’11 a 14 h, servirà aquest dissabte 7 de juliol per a inaugurar el nou espai verd amb passeig marítim i la zona comercial que s’han construït al port de Premià de Mar\nAquesta nova àrea pública arriba amb la voluntat de millorar la relació que manté el municipi amb el mar, i oferir un espai d’oci de qualitat als ciutadans, millorant la qualitat urbana i la dinamització del comerç i el lleure, i convertint-se en espai de referència per a Premià de Mar i la resta de la comarca.\nEl nou espai verd públic compta amb una esplanada d’entre 40 i 50 metres d’amplada, segons la zona, i 400 metres de longitud, amb un total de 21.500 m², l’equivalent a 2,5 vegades la superfície del parc del Palmar. Es presenta com un gran espai, amb una base de sauló, on s’hi ubiquen un seguit d’illes d’entre 1000 i 1500 m² de superfície, amb diversos usos que es van concretar a partir de les aportacions ciutadanes que es van fer en el seu moment. Així, d’oest a est s’hi troba un skatepark -una antiga reivindicació a la ciutat que ha trobat al port el seu encaix-, pistes de petanca i jocs per a gent gran, jocs infantils dividits per a menors i majors de 4 anys, i un espai ombrívol dedicat al descans. Tot seguit s’arriba a l’espai que coincideix amb la desembocadura del nou pas soterrat on se situa un meeting point, un espai de trobada, amb una gran pèrgola amb ombra vegetal. S’hi troba després un altre lloc de descans i l’espai Àgora, una zona pavimentada i preparada per a diversos usos. Finalment hi ha una zona de pícnic. Totes aquestes illes són resseguides amb un camí de 2 metres d’amplada pavimentat en dur, de forma que pugui ser recorregut fàcilment per persones amb mobilitat reduïda.\nBona part d’aquesta zona verda s’ha construït a l’espai que antigament ocupaven les instal·lacions del Club Nàutic, recentment enderrocades a excepció de la torre rodona que ha quedat com a equipament d’ús municipal. Per la seva part, el Club Nàutic disposa ara d’una nova seu al port dividida en diverses edificacions separades.\nA la nova zona verda s’arriba a través del pas soterrat que s’ha construït sota la Nacional II i la via de tren com una prolongació del carrer de Santiago Rusiñol. El pas fa 4,5 metres d’amplada, i és el més ample dels existents a Premià de Mar (el del torrent Malet i el de Can Manent fan 2,90 m i 3,5 m d’amplada respectivament). A diferència de la resta de passos de la ciutat, el del carrer de Santiago Rusiñol presenta, a més, continuïtat visual a les boques d’entrada i sortida, la qual cosa li proporciona més llum natural. Aquest pas soterrat té també unes connotacions urbanístiques importants, ja que ve a sumar-se al que serà el vial que enllaçarà el port i el carrer de Santiago Rusiñol amb la plaça del Doctor Ferran i la Gran Via de Lluís Companys.\nUna altra novetat dins l’equipament que s’inaugura dissabte és el Passeig del Contradic, l’escullera que tanca el port per Ponent. Es tracta d’un vial de 5 metres d’amplada que s’acompanya d’una franja amb vegetació. A mig recorregut, aquest vial es desdobla en una via que continua a cota plana, a 2 metres sobre el nivell del mar, i una altra que aixeca una passera que arriba a un mirador. Finalment també s’hi troba un vial interior entre les edificacions, amb prioritat per a vianants per sobre dels vehicles que hi hagin d’entrar per deixar mercaderies a la zona comercial, i un aparcament per aproximadament 1.000 places.\nLa nova zona comercial que també s’inaugura avui dissabte, consta de 18.000 m² de superfície que es distribueixen en 6 edificis modulars. Aquesta nova zona comercial suposarà, segons un estudi encarregat l’any passat per l’Ajuntament i la Diputació de Barcelona, un impacte anual de 27 milions d’euros i la creació de 450 llocs de treball directes i 1.200 d’indirectes.\nCal recordar que tant la zona verda com la zona comercial han estat construïdes per l’empresa Marina Port Premià SL, concessionària de l’explotació del port des de l’any 2007.\nIsabel Martin ha dit:\n13 juliol, 2018 a les 16:20\nLi desitjo el millor a aquesta obra nova, pero, qué passa amb el baixador del tren? Si volem fomentar l’us del transport públic, aquest baixador és imprescindible. Tinc entès que el\nParking, a més, serà de pagament, excepte la primera hora que et regalarà algun supermercat, restaurant, … No crec que sigui gaire atractiu anar-hi. I a peu poden anar algunes persones, pero no totes, y menys si tens previst comprar.