Us presentem algunes de les formacions que han actuat a la Taverna.\nSi esteu interessats en algun CD dels grups que aquí presentarem, poseu-vos en contacte amb nosaltres prement aquí.\nÉs un dels grups d'havaneres més representatiu del litoral de Tarragona. La seva estructura respecta el plantejament més estès a Catalunya: tres veus (tenor, baríton i baix), amb acompanyament de guitarra i acordió. Ens ofereix un repertori eclèctic i molt variat. A la vegada, inclouen peces de creació pròpia. És un clar exemple de la aposta per la renovació generacional, element indispensable per la perdurabilitat d'aquest gènere: en Gerard i en Marc aporten la seva joventut i coneixements musicals; en Xavier, la seva experiència i interès per la difusió de l'havanera. És de remarcar i d'agrair la seva tasca divulgativa als mitjans radiofònics. En Gerard cobreix la corda de tenor i toca l'acordió, tot i que se'l veu més alliberat davant del piano. En Marc, baríton, toca la guitarra responent a la forma tradicional. I demostra interés per enriquir el seu treball instrumental. El pas del temps donarà els seus fruits. Joventut i esperit innovador. En Xavier adapta la seva veu a la textura juvenil dels seus companys, aconseguint l'homogeneïtat adequada. El resultat és un producte peculiar, suau i proper, certament allunyat de la força i pastositat de les veus dels antics cantaires de taverna, peró amb un toc intimista i actual. És d'agrair l'interès de les noves generacions per aquest gènere, que alimenta les esperances de continuïtat. Encomiable la tasca divulgativa d'en Xavier. I de molt bon nivell.\nEscoltar "Cubanita Preciosa"\nEscoltar "El Pensament"\nA partir dels anys vuitanta, la feina feta per una colla de cantaires d'havaneres que decidiren recuperar aquestes melodies -segona generació-, va donar els seus primers fruits. La incipient i considerable acceptació popular va provocar l'aparició d'una tercera generació de cantaires que descobreix l'havanera en el nou entorn dels escenaris, però que no l'han coneguda dins l'ambient més proper de la taverna. Inicialment treballen per mimetisme, reproduint les versions de la generació anterior, però amb el pas del temps va acolorint les seves interpretacions amb un toc més personal. Aquesta generació va motivar la transformació d'aquest gènere en un nou fenòmen musical amb una capacitat de convocatòria sorprenent. El Grup Bergantí és un dels millors exponents d'aquest període. En el decurs d'aquests vint anys, la estructura del grup ha variat considerablement, i ha assolit una maduresa inquestionable, respectant l'estructura més tradicional (tres veus, guitarra i acordió). Caldria resaltar per el director artístic, Pere Fort. I no ens referim només al color i força que imprimeix a les seves interpretacions instrumentals. També s'ha de deixar constància del caràcter tan peculiar i personal que atorga a les harmonitzacions de les peces. Tot aquest treball es reforça amb la resposta d'equip: veus molt ben compactades, sense predomini excessiu de cap corda, amb una cobertura instrumental molt acurada. El resultat és veritablement molt gustós. A més, amanit amb unes presentacions desenfadades i a l'hora ben informades, el plat final deixa anar una flaire que desperta la gana.\nEscoltar "La habana se llama Helena"\nEscoltar "Em torna boig l'Empordà"\nL'any 1995 apareix a la zona del Baix Empordà una proposta innovadora dins el format dels grups d'havaneres: els duets. Es volia recuperar els espais reduïts de les tavernes, l'intimisme i proximitat amb qui escolta, i més llibertat interpretativa per als cantaires. Arjau és, a més, un clar exponent de la quarta generació de cantaires: la renovació generacional, amb una considerable preparació musical. Amb ells s'aplega una herència cultural directa i una preparació teòrica i tècnica. Han descobert de primera mà la manera peculiar d'interpretar les havaneres a Calella de Palafrugell, i tenen prous coneixements musicals per a provar d'innovar aquest gènere. La veu profunda d'en Jordi Grau sap compensar l'agudesa de la veu d'en Jordi Rubau, i arriven a crear unes harmonitzacions prou elaborades i amb segell propi. La guitarra d'en Jordi Rubau aconsegueix anar més enllà de la típica i tradicional cobertura instrumental del "xin-xin, pom-pom", i aporta un treball molt acurat. Molt diran que tenen una forma d'interpretació similar a d'altres duets. Caldria dir que tothom té dret a triar referències, i que els triats com a referent estaran contents i cofois de ser-ho. Però també cal dir que Arjau, tot i la seva joventut, ja han assolit una manera de fer molt personal, un caràcter propi. I la millor manera de comprovar-ho és escoltant les seves interpretacions.\nEscoltar "Veinte años"\nEl grup d’havaneres Peix Fregit va quedar formalment constituït, sota la direcció de Josep Bastons, al ser convidats els seus components a participar en una de les primeres “Cantada d’Havaneres” de Calella de Palafrugell, l’any 1972. El nom del grup està estretament lligat a la vila de Palafrugell. Un antic poema anònim del segle XVII, defineix aquesta població amb l’expressió: “Palafrugell, peix fregit i jurioles a la brasa...”. Al llarg de la història del grup n’han format part: Maria Cervera, Manel Iglesias, Pere Vehí, Pere Savalls, Josep Cruañas i Josep Bastons. Després de més de trenta anys al capdavant del grup, a finals de la temporada 2007 Josep Bastons es retira. A partir d’aquest moment s’incorpora Norbert Torrecillas que canta la segona veu i és acordionista.\nEscoltar "Entre les barques"\nEscoltar "Lluna plena"\nEl nostre nom surt de l’escut de la nostra vila: Premià de Mar, on la barca de mitjana n’és el referent principal i alhora com a record de les antigues drassanes que hi havia hagut al poble, on es construïa aquest bell model de barca. L’estil d’interpretació el podem situar dins dels cànons empordanesos, però també amb matisos del maresme, comarca d’on som originaris. Cantem havaneres així com valsets, boleros, balades, rumbes, sardanes i altres cançons referides a la mar.\nEscoltar "La Barca Xica"\n15 anys d'havaneres, valsets i sardanes desde Sant Feliu de Guíxols.\nPep, baix i baríton. Cristina, acordió. Ignaci, tenor. Llibori, guitarra. Oscar, contrabaix. Francesc, guitarra.\nEscoltar "Rosa dels vents"\nEl Cremat de Garbí\nFormació de Vilassar de Mar. Aquest grup d'havaneres, nascut amb el nom de Pescadors de Garbí a redós del CLub de pescadors de Garbí i de l'espai tan emblemàtic de les casetes de pescadors, ha esdevingut un clàssic de les Festes Majors de Vilassar, al maresme.\nEscoltar "Canó de Palamós"\nEscoltar "Caball Bernat"\nEl grup d’havaneres Els Cremats va néixer pels volts del Nadal de l’any 1995, quan el Patronat de Turisme de Palafrugell estava buscant un colla de cantaires que animessin les hores prèvies a la Cantada d’Havaneres de Calella. Durant la primavera del 1998 van enregistrar «Havaneres Els Cremats» a l’estudi MusicLan d’Avinyonet de Puigventós amb l’enginyer de so Jordi Soler. L’any 2000, amb la formació reduïda a 5 elements, enregistraren el segon disc «En el barrio la Cachimba». L’any 2001 el grup passà a tenir 4 membres però incorporà el percussionista Yago Delás. Els Cremats van començar a actuar arreu de Catalunya de forma regular. Finalment l’any 2003 arribà el premi al treball fet durant 8 anys. Els Cremats van ser convidats a participar a l’emblemàtica Cantada d’Havaneres de Calella de Palafrugell, en la seva XXXVII edició. L’any 2005 sortia al carrer el disc «Roent» i s’incorporava a la formació el guitarrista Xevi Juanals.Aquell disc va ser la consolidació d’una música de segell propi, tan pel repertori escollit com per la qualitat de la interpretació. L’any 2006 afrontaren el repte d’enregistrar un disc en directe davant del seu públic, Palafrugell. El motiu: el 10è aniversari de Els Cremats.\nEls Cremats som; Narcís Ferrer, Koko, Enric Ferrer, Ramón Ponsatí i Xevi Juanals amb en Carlos Pons a la percussió i la col.laboració en concerts puntuals d’en Nuno al contrabaix.\nEscoltar "Salió de Jamaica"\nEscoltar "La copa rota"\nFa 30 anys una colla d'amics vàrem aprendre quatre havaneres. La nostre primera actuació, va ser a la 8èna cantada de Calella de Palafrugell el dia 3 d'agost del 1974. Teníem de presentar-nos amb un nom com a grup. Per ser de Girona Capital vàrem escollir: GRUP TERRA ENDINS DE GIRONA.\nEl que tenia de ser una primera i única cantada, han estat més de 30 anys de continuïtat amb moltes actuacions, grans amistats, viatges a Cuba, Suïssa, Holanda, Madrid, País Basc, País Valencià, i arreu de Catalunya.\nEscoltar "Grup Terra Endins"\nEscoltar "Cantaire d'havaneres"\nDins d'aquesta formació hi trobarem components de la segona generació de cantaires - els que varen pujar per primer cop a dalt d'un escenari, deixant enrera l'ambient originari de la taverna - , i de la quarta generació - gent jove que ha participat en la recuperació d'aquell entorn inicial de la taverna per gaudir de l'havanera -. Ens trobem davant d'un grup on conflueixen components experimentats, amb desig d'ensenyar tot el que han après durant trenta anys, i representants de la renovació generacional que molts corferits per l'havanera estaven esperant.\nEn Pere Molina (tenor) i en Xevi Jonama (baríton) varen formar el grup Àmfora l'any 1.995: dues veus joves amb ganes de disfrutar de l'ambient engrescador de l'havanera. En Lluís Bofill, co-fundador del grup Els Cremats, s'incorpora al grup Duet l'any 2.001 per a reforçar la cobertura instrumental. A en Càstor Pérez li toca aportar la seva experiència. Per fer-ho curt, direm que s'inicia dins del món de l'havanera l'any 1.972, formant part del grup Port-Bo històric. Del 76 al 93 n'és el director artístic d'aquest grup. A partir de l'any 1.995 forma el grup Duet, amb en Fonso Carreras. ...I unes quantes coses més.\nExperiència i renovació generacional. Respecte per la tradició i desig d'innovació. Rigor i festa. Espontaneïtat i acurament. Instrumentació elaborada. Només cal la presència de l'inspiració per arrodonir una trovada memorable.\nEscoltar "Habaneras de Cádiz"\nEscoltar "los Indianos"


Transparència, integritat i bon govern | Transparència | Ajuntament de Barcelona\nEn aquest àmbit es recull la informació relacionada amb l’avaluació de la transparència de l’Ajuntament de Barcelona i les seves entitats municipals. Podreu accedir tant als informes de transparència proposats per organismes encarregats de l'avaluació, com als informes, les memòries i altres documents interns que generi el mateix Ajuntament sobre aquest tema.\nEl Consell Assessor per la Transparència de l’Ajuntament de Barcelona té per objectiu esdevenir un espai de debat, reflexió i seguiment de les polítiques de transparència de l’Ajuntament de Barcelona.\nLa llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, atribueix al Síndic de Greuges la competència per a avaluar-ne el compliment per part dels subjectes obligats. En aquest apartat es publica l'enllaç als informes d'avaluació.\nL’organització no governamental Transparència Internacional elabora periòdicament l’Índex de Transparència dels Ajuntaments (ITA). A través d’un conjunt d’indicadors relacionats amb àrees com la gestió economicofinancera, les obres públiques o la contractació, l'ITA permet mesurar el nivell de transparència davant els ciutadans i la societat dels principals ajuntaments espanyols. A continuació podeu consultar els indicadors de l'edició 2017 de l'ITA.\nEl Laboratori de Periodisme i Comunicació per a la Ciutadania Plural de la Universitat Autònoma de Barcelona avalua anualment tots els ajuntaments de Catalunya mitjançant un conjunt d’indicadors que es va renovant cada edició. Les avaluacions dels ajuntaments estan disponibles a través del Mapa Infoparticipa. A continuació podeu accedir a la darrera avaluació de l’Ajuntament de Barcelona.\nAvaluació de Barcelona


Comerç - Tràfic d'animals salvatges - Wiki FAADA\nComerç - Tràfic d'animals salvatges\nÉs legal vendre un animal salvatge?\nEl comerç d’animals salvatges està regulat per la Convenció sobre el Comerç Internacional d’Espècies Amenaçades de Fauna i Flora Silvestres (CITES). El comerç d’aquestes espècies s’autoritza sols sota circumstàncies excepcionals i complint certes condicions que varien segons l’apèndix en què figura cada espècie animal. Tan sols poden vendre animals les botigues autoritzades (establiments, no particulars), que han de tenir un nucli zoològic legal i la documentació i permisos en regla, tant de l’establiment com dels animals amb els quals comercia.\nApèndix I: s’inclouen totes les espècies en perill d’extinció. El comerç d’aquestes espècies s’autoritza solament en circumstàncies excepcionals i sota certes condicions.\nApèndix II: s’inclouen les espècies que no es troben necessàriament en perill d’extinció però el comerç de les quals ha de controlar-se per tal d’evitar una utilització incompatible amb la seva supervivència. També s’hi inclouen espècies de l’Apèndix I que hagin estat criades en captivitat per a fins comercials.\nApèndix III: s’inclouen espècies que estan protegides almenys en un país, el qual ha sol·licitat l’assistència d’altres parts en la CITES per tal de controlar-ne el comerç. Sols es podrà importar o exportar (o reexportar) un espècimen d’una espècie inclosa als Apèndixs de la CITES si s’ha obtingut el document apropiat i s’ha presentat al despatx de duanes en un port d’entrada o de sortida. Tot i això, els requisits poden variar entre països i és recomanable consultar les legislacions nacionals que poden ser més estrictes.\nLleis Elefants Tigres Animals salvatges Lleons Nuclis zoològics Venda il·legal Venda Óssos


«Ens agafen massa vegades l'esquena»\nLuis criticà la desconcentració defensiva de l'equip\nLuis Aragonés, qui confessà que «no recordo haver encaixat mai una golejada com aquesta», no va donar ahir per vàlides les excuses fàcils per justificar el 0-5 que encaixà el Mallorca davant de la seva afició. El tècnic apuntà que «no sé si ha estat penal o no i amb això no hi entraré, però sí sé que no és normal que ens agafin l'esquena tan fàcilment». Pel d'Hortaleza, és intolerable que «un equip demostri tenir tanta concentració fa tres dies i avui (ahir pel lector) no. Això no pot ser, ho hem de corregir, perquè no podem fallar tant en defensa i donar tantes facilitats al rival».\nNo obstant això, Aragonés reconegué que els seus homes s'havien deixat la pell damunt del terreny de joc i havien arribat a disposar de diverses oportunitats per remontar el 0-2 advers amb què s'havien posat al marcador ja als deu primers minuts. «Hem corregut i jugat al màxim, anant a pel partit, i hem disposat d'ocasions de gol, però estava clar que el rival era superior a nosaltres», explicà al respecte, mentre afegia, en to crític, que «la primera part m'ha agradat i hem jugat bé, però a la segona no hem tancat bé i si haguessin anat a per més gols els haguessin aconseguit».\nElogiat per la rapidesa amb què ha realitzat els canvis per recomposar l'equip després de l'expulsió, Luis respongué que «he fet els canvis per jugar amb dues línies de tres, però en no estar assajat els laterals no han sabut fer la quarta i no ha acabat de funcionar». Aragonés va voler deixar clar que «el marcador no m'importa perquè en realitat és igual si perdem de dos com de cinc i per això hem intentat posar dues puntes per anar a pel partit, però no ha pogut ser».\nAvui dematí els jugadors del Mallorca tornen a l'entrenament per tal de preparar el partit de la segona ronda de la UEFA que es disputarà dijous a Cophenague. Pràcticament sense descans, el diumenge rebran la visita d'un Múrcia eufòric després que dissabte aturàs els peus a un Deportivo que es mostrà mediocre.


Reclamen més controls dels senglars pel focus de febre porcina a Bèlgica - Teleponent\nInici Agricultura i Ramaderia Reclamen més controls dels senglars pel focus de febre porcina a Bèlgica\nReclamen més controls dels senglars pel focus de febre porcina a Bèlgica\nLes Cooperatives Agràries de Catalunya volen reforçar el paper dels Agents Rurals i màxima col·laboració i coordinació entre tots els agents implicats\nLa Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya (FCAC) reclama a l’Administració que s’extremin les mesures de vigilància en el territori després que s’hagin confirmat dos casos de Febre Porcina Africana (ASF) en senglars a Bèlgica.\nEs tracta del primer focus detectat a l’Europa Occidental després que la malaltia hagi afectat a països de l’Est com ara Romania, Lituània, Letònia, Polònia i Bulgària. El responsable de ramaderia de la FCAC, Ramon Armengol, considera “urgent” reforçar “encara més” els controls a senglars tenint en compte l’elevada població de senglars existent en territori català.\nDes de les cooperatives agràries també defensen que cal establir “un alt nivell de col·laboració” amb les associacions de caçadors i en especial amb el cos d’Agents Rurals, ja que “seran un element clau en cas d’haver de monitoritzar i fer seguiment de la malaltia”.\nA banda de l’entrada d’animals salvatges, la FCAC també posa de manifest que Catalunya és un important importador dels Països Baixos. En aquest sentit, des de les cooperatives agràries consideren la necessitat d’establir “mesures cautelars que garanteixin un nivell màxim de bioseguretat en trasllats, en traçabilitat i en granja”.\n“El sector porcí ha demostrat un alt nivell de professionalització que ha permès el creixement de les exportacions aquests últims anys, i per això resulta clau definir una estratègia conjunta de prevenció”, ha assenyalat Armengol.\nFinalment, des de la FCAC demanen “un alt nivell de col·laboració i transparència entre les diferents administracions, laboratoris i agrupacions de defensa sanitària, així com la implicació de transportistes, empreses porcines i grangers per evitar la propagació de la malaltia”.\nArticle anteriorL’Audiència Nacional rebaixa la pena a Pablo Hasél fins a 9 mesos\nArticle següentProp de 400 advocats de tot Catalunya demanen que s’empari a Boye


Inauguració de la restauració ambiental i creació d'itineraris a la riera de Sant Miquel - Ajuntament de Banyeres del Penedès\nInauguració de la restauració ambiental i creació d’itineraris a la riera de Sant Miquel\nEl diumenge dia 8 de febrer, a la Font Gran, va tenir lloc la inauguració de la Restauració ambiental i creació d’itineraris naturalístics a la Riera de Sant Miquel i caseta de ratpenats. A l’acte van assistir l’alcaldessa de Banyeres del Penedès, Núria Figueras, el responsable del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya a Tarragona, Cèsar Puig, el regidor de medi ambient, Jerónimo Merino, Josep Soler historiador de Bellvei, Ramón Ferrer i Xavier Bayer membres de GEPEC-EdC i Diana de l’empresa encarregada del projecte, així com regidors del consistori i moltes persones del municipi interessades en aquest projecte.\nEl motiu d’aquesta restauració ambiental, així com la creació d’itineraris naturalístics i la caseta dels ratpenats, és la de crear un atractiu turístic natural, així com la d’unir tots els nuclis de Banyeres del Penedès i recuperar allò que s’ha anat perdent.\nTot i que encara falten 20 dies per acabar de posar els planells amb informació cultural, natural, ambiental, d’espècies com ocells, arbres i de la riera. Pel moment ja s’han posat els pals amb la senyalització per a bicicletes i zones de pícnic.\nL’empresa encarregada de la restauració va explicar que s’han fet tractaments per a les canyes, s’han introduït espècies autòctones i durant 6 anys faran el manteniment per tal d’anar fent millores i continuar amb la tasca de l’eliminació de les canyes, que no s’ha oblidar que no és autòctona i a més, és molt invasiva. S’ha de tenir en compte que aquesta inversió ha estat a través d’un PUOSC de la Generalitat.\nTambé s’ha de dir, que en aquest darrer any s’han promogut jornades de voluntaris i que l’empresa Esteve Química està molt interessada en patrocinar aquesta restauració i que gràcies a la col·laboració de les entitats ecologistes com GEPEC-EdC, l’administració i les empreses s’aconseguirà que sigui un atractiu turístic natural per a tots els banyerencs i banyerenques i per totes aquelles persones interessades de tot arreu que vinguin al municipi.\nDurant aquest acte, també es va inaugurar la caseta de ratpenats que era una antiga caseta de la llum en desús que s’ha habilitat per permetre l’estància d’aquesta espècie animal. Es va explicar la importància d’aquests animals, ja que tot i la mala fama que tenen, són els responsables de menjar-se els insectes, els mosquits i que per això són tan beneficiosos. En acabar l’explicació, es va posar la placa de “Refugi experimental per a ratpenats” que és el primer projecte que s’ha portat a terme a tot Europa.\nEn finalitzar l’explicació, molts dels assistents van fer el recorregut a peu fins arribar a les Masies de Sant Miquel, on també s’ha recuperat el camí i la font tant reclamada pels veïns que uneix el pèlag xic fins la plaça de les Masies, acabant el recorregut fins a la zona de pícnic del Mas Roig, on els hi esperava un petit refrigeri.\n10/02/2015\t a Notícies


Catalunya, una economia pròspera\nQuan fa uns anys es parlava de la crisi econòmica i de l'auge de l'independentisme, molts analistes, desconeixedors profunds de la realitat catalana, solien apuntar el següent: la profunda crisi econòmica ha donat ales a un independentisme rampant i, quan l'economia millori, desapareixerà. Era la teoria del suflé o la de l'escuma que buscava reduir a un moviment transitori el qüestionament de l'statu quo de la política catalana. Avui, per sort, Catalunya travessa una situació econòmica molt diferent de la dels últims anys de la darrera dècada, fins a convertir-se en el motor econòmic del sud d'Europa. Caldrà no oblidar per al futur que les coses es van fer molt malament en el segon tripartit de José Montilla entre el 2006 i el 2010, i una part gens menyspreable de la sortida de la crisi està condicionada pels errors d'aquella època.\nAvui, turisme, producte interior brut, ocupació hotelera, noves destinacions internacionals des de l'aeroport del Prat, increment de creuers, exportacions, producció industrial són alguns dels indicadors econòmics en els quals Catalunya treu una bona nota. Serveix d'exemple que, només durant aquest cap de setmana, Barcelona ha inaugurat un vol directe a Hong Kong de la companyia Cathay Pacific i un altre a l'Havana de la companyia Plus Ultra, i que entre el juny i el setembre la capital catalana enllaçarà amb mitja dotzena de destinacions transatlàntiques noves. No és fútil que del discurs públic oficial que s'origina a Madrid hagi desaparegut l'afirmació que les empreses se n'aniran de Catalunya per la independència, quan en ple procés no fan més que posicionar les seves companyies i incrementar les inversions.\nAl final, les falòrnies tenen un recorregut limitat. Com aquell que deia que els pensionistes catalans tenien en risc la pensió amb la independència, quan se sap sobradament que les pensions de demà es generen amb els ingressos dels treballadors d'avui. Si a això s'afegeix el fet que hi ha hagut un autèntic buidatge de la guardiola de les pensions de més de 70.000 milions en els darrers anys per part del govern del PP, la quantitat que hi resta difícilment arribarà gaire més enllà del 2018. Aquest és el veritable problema per als pensionistes: l'horrorosa gestió que ha dut a terme el Govern espanyol.\nQue el referèndum es disputi amb una situació econòmica pròspera de l'economia catalana -més enllà del fet que les xifres macroeconòmiques mai no fan justícia a la realitat de molts centenars de milers de persones que ho passen molt malament i moltes d'elles en el límit de la pobresa- dona molta més força a la demanda. Reafirma que no és un moviment basat en la por i en la desesperança, sinó que n'és un altre de molt diferent que s'assenta amb arrels fortes en la il·lusió per un país millor i en la confiança que persistint tot es pot aconseguir.\nAh! Didier. Em faltava dir-te una cosa. La resta de Espanya també pot perdre uns quants milions de clients. No et sembla?. El que passa és que nosaltres com que ens agraden molt els bons productes que es poden trobar al llarg de l'Estat espanyol no us farem boicot. Som així de bones persones, sensats, coherents i intel·ligents.\nDidier, pren nota. Primer, el deute és gràcies a un tracte fiscal injust. Segon, el PIB català és 200.000 milions d'euros. Fes contes i resta 70.000. Ens queden bastantes euros més, oi?... El que si té un deute brutal és l'Estat espanyol. Pràcticament el 100% del seu PIB. Tercer, Catalunya és aportadora neta a Europa. Dubto que Europa es vulgui desfer de nosaltres. Per últim, les exportacions internacionals ja superen les nacionals. Didier, vinga. deus ser en Mariano o l'Albert camuf\nCatalunya indepe surtirá de Europa i del Euro, tenim el deute pùblic mes grand de totes les autonomies 75.000 Milions (ni a Valencia...) com es faria... amb una moneda fora del euro i una fortisima devaluació seria la ruina de tots els habitants de Catalunya menys d aquells que tenen els seus diners fora (en € i $) i s han cansat de robar aqui i que abans com els deixaven robar, no els interessaba la independencia, cal seny companys. On venderem els productes catalans i qui els comprará??\nAntich cuéntale este cuento a todos tus amiguetes de CiU y de la sociedad civil catalana que se lo han llevado crudo durante tantos y tantos años. Cuéntaselo también a todos tus colegas propagandistas, ya que vivís de puta madre gracias a las subvenciones públicas que os lleváis. ¿ Porqué no renunciais a ellas, y habrá más dinero para erradicar barracones, para los CAP, para Renda Garantida, para... ? por no hablar de vuestra absoluta falta de responsabilidad con las consecuencias d\nSí, Catalunya és una economia rica i pròspera. I ho és per mèrits propis i pel caràcter emprenedor i treballador de la gent que hi habita. I si hem aconseguit ser on som malgrat la feixuga llosa d'Espanya i malgrat les pobres inversions que Espanya generosament ens regala, què no podrem aconseguir si per fi assolim ser un Estat propi i lliure? Tot és a les nostres mans.\nUh, oh, l'Estat no ens fa por\nMés problema són els centenars de milers de persones que viuen desinformades. Viuen el dia a dia sense fer gaire cas de les notícies, pesquen d'aquí i allà, absorbeixen rumors per whatsup, i la poca informació formal que reben prové de les tvs espanyoles. Escoltar els seus raonaments polítics és assistir a un deliri de desinformació i falòrnies barrejades amb guspires de veritat. I han passat de votar al PSC, el partit inútil, als Comuns i C's.\nA mi em sembla que cap de les persones que signen els comentaris ( incluits els "trolls" ) han entès un borall de l'article del Sr. Antich\nm´agradaría que algú m´expliqués les semblances de Venezuela amb Catalunya.\nZubicamesllargues per Ramon\nVeig que tens molt presents als socis de la CUP i els de CSQP o com es diguin ara. Si tenim un pais propi queda clar que tenim que fer-lo pensant en tothom, no en uns pocs afortunats com passa ara. Amb aixo no dic subvencions per tothom. Hem de treballar, i si venen multinacionals que s'adaptin al nostre model, res de sous basura a cambi d'uns beneficis monstruosos per a ells. Estarem vigilants futurs politics del nostre pais, no com ara amb escanya.\nEl seny i sentit comú dels catalán s´imposará democraticament amb un SI . Els unionistas millor que preparin un argument válid per el seu referndum que vindrá el 1-O , si no volen fer el ridicul. amb la táctica de la por.


Tot un món. Esplais i lescola - Didactalia: material educativo\nEn barris com el del Raval de Barcelona, la feina que fan els esplais infantils és molt important a lhora de treballar en larrelament dels infants immigrants. En aquest capítol, el programa "Tot un món" mostra com funciona un daquests casals. Què fan els nens quan surten de lescola? La Susanna Sanandrés és mestra de 5è de Primària del CEIP Collaso i Gil, ubicat al barri del Raval, i després de classe visita el Casal Infantil Estel dAssís. Aquest esplai acull, cada tarda, alumnes de la Susanna, que es coordina amb la Yolanda Galera, monitora de lesplai, per fer un seguiment dels alumnes immigrants que necessiten una atenció especial. La Susanna destaca la importància del casal, ja que així segur que els nens fan els deures i revisen lagenda. De fet, hi ha nens que quan surten de classe són amb la família, però daltres són al carrer i ningú se nocupa. A més del Casal Infantil Estel dAssís, nhi ha cinc més al barri dins el projecte Infància Raval. Aquests espais afavoreixen la integració dels infants i de les seves famílies, i ajuden a larrelament i a la identificació amb la societat dacollida. Vía: XTEC-Merlí.\nMapa Conceptual sobre Tot un món. Esplais i lescola\nraval de barcelona,\ncasal infantil estel dassís,\nsocietat dacollida1activitats extraescolars,\nmotivació per a lestudi,\norganització del temps destud,\norganització del temps del lleure


rogercasero.cat Petites gotes fredes tremolant. Sarrià de Ter. Roger Casero Gumbau: 01/09/11 - 01/10/11\nEquivocar-se és humà, rectificar és de savis... i riure-se'n, d'intel·ligents. Bé #ikercasillas\nM'ha agradat molt el què ha fet i publicat, aquesta setmana, Iker Casillas al seu Facebook.\n"Hola amig@s! Os tenia un poco abandonados...im sorry! Os dejo unos vídeos que he buscado por mi cuenta...así uno se hace mas humano...la gente comete fallos,nadie es perfecto."\n"Y otro mas! Con esto quiero decir que lo mejor que se puede hacer ante un error es tomarselo con humor. Soy humano. Un abrazo jóvenes"\n"Os dejo otra mas! Y que sepáis que hay varias mas pero no las encuentro...o no quiero encontrarlas!!! Jajajaja!!! "\nMolt bé per Casillas, que ja va donar mostres de la seva intel·ligència quan, anys enrere, va deixar anar la genial frase: "No soy galáctico, yo soy de Móstoles!"\nEquivocar-se és humà, rectificar és de savis... i riure's, riure's d'un mateix, és d'intel·ligents!\nGran Iker Casillas, dins i fora del camp!\nParlem de #SarriadeTer? El número 77 ja és al carrer i al teu abast!\nJa és al carrer el número 77 de la revista de cultura i informació local Parlem de Sarrià, amb les obres d'ampliació de l'AP7 com a tema de portada, però amb molts altres interessants continguts: les eleccions municipals, el centerari del naixament de Santiago Sobrequés, l'activitat i actualitat de les entitats del poble, articles sobre música, llibres, les "enricvinalles" i el "The Sarrià News"... No us la perdreu!\nA #SarriadeTer també #somescola i defensem l' #escolaencatala\ntribunal superior de justícia de catalunya,\nAhir dimarts el ple de l'Ajuntament de Sarrià de Ter va aprovar, per unanimitat (ERC, PSC i CiU), aquesta moció de suport al català a l'escola.\nMOCIÓ EN SUPORT A L’ESCOLA CATALANA El Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ha emes l’auto del 28 de juliol que insta a la Generalitat a que en el termini de dos mesos s’adoptin mesures per adaptar el sistema d’ensenyament a la nova situació creada per les sentències del Tribunal Suprem espanyol contra el model lingüístic en l’escola catalana.\nLes sentències que el Tribunal Suprem espanyol ha dictat qüestionen el paper del català com a llengua vehicular de l’ensenyament a Catalunya. Aquest fet atempta clarament contra l’escola catalana, un model educatiu que ha funcionat amb èxit els darrers 20 anys, basat en la no separació dels infants i joves per raó de la llengua i gràcies al qual la nostra societat gaudeix d’un bon nivell d’educació i cohesió social.\nLa immersió lingüística i la consideració del català com a llengua vehicular ha donat força i solidesa a aquest model, el qual ha estat objecte de reconeixement per part de diverses institucions europees i internacionals i ha estat avalat per l’informe PISA 2009 de l’OCDE, en el qual es constata que el nivell de coneixement de les dues llengües oficials a Catalunya és elevat i, en el cas del castellà, fins i tot superior a la mitjana de l’Estat espanyol.\nAquest model lingüístic ha contribuït de manera decisiva a pal!liar el greu desequilibri que viu el català, llengua pròpia de Catalunya, respecte del castellà, en diferents àmbits socials i culturals, alhora que s’ha demostrat eficaç en l’acollida i l’arrelament dels infants i joves de les darreres onades immigratòries, tot contribuint a mantenir la cohesió social del país.\nPer tot això el Ple de l’Ajuntament pren els acords següents: Primer: manifestar el rebuig a l’auto del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya i a les sentències del Tribunal Suprem espanyol, que posen en perill el sistema d’immersió lingüística als centres educatius de Catalunya.\nSegon: manifestar el suport al model d’escola catalana en llengua i continguts, així com a tota la comunitat educativa, per tal que continuï aplicant-lo en el dia a dia, sense atendre aquestes sentències ni altres similars que les puguin seguir.\nTercer: instar el parlament de Catalunya a manifestar el seu desacord amb aquestes sentències i instar el Govern català a complir el que diu la Llei d’Educació de Catalunya pel que fa a la llengua vehicular i d’aprenentatge en l’ensenyament.\nQuart: fer arribar aquests acords al Tribunal Suprem espanyol, als governs català i espanyol i als grups parlamentaris del Parlament de Catalunya, el Congrés dels Diputats i el Senat espanyol.\nCartell de la jornada "Obrint portes". Imatge: ECAS\nAquests darrers mesos, gràcies al programa Reincorpora de "la Caixa", m'he apropat un xic més a la realitat de les persones que es troben privades de llibertat, en especial a les que es troben en plena fase de reinserció social. Precisament Reincorpora és un suport més en el seu procés de reinserció social a través de la inserció laboral, a partir de la realització d'un itinerari d'inserció sòciolaboral que inclou un període formatiu, un servei i un acompanyament individualitzat en el procés d'inserció.\nÉs fruit d'aquesta aproximació a la realitat de persones privades de llibertat que m'he interessat per la jornada "Obrint portes" que avui, dimarts 27 de setembre, organitza ECAS (Entitats Catalanes d'Acció Social).\nAl llarg del dia d'avui reflexionarem (programa, en pdf) al voltant de la situació de l'àmbit penitenciari, però sobretot al voltant dels factors claus per a la reinserció i rehabilitació de les persones privades de llibertat. Penso que serà d'especial interès la taula rodona "Societat relacional: Administració, tercer sector i empresa" doncs la reinserció social i laboral de les persones privades de llibertat és una responsabilitat de tothom: administració i entitats socials, però també de l'empresa, qui té un paper clau en la inserció laboral.\nSuposo que una de les qüestions que apareixeran al llarg de la jornada és la necessitat de superar i vèncer l'estigma que representa haver estat ala presó, haver comès un delicte i haver acabat a la presó. Precisament en la meva poca i curta experiència una de les recomanacions que feia als tècnics d'inserció laboral que intervenien al programa Reincorpora a Girona era que veiessin els beneficiaris com a persones en procés de recerca de feina... De fet tots ells estaven a la part final del compliment de la seva condemna, pel què el delicte, el motiu del seu ingrés a la presó, era el menys important, quedava molt enrere... El més important, per a nosaltres, era i és sobretot la seva motivació i disponibilitat per a treballar, el seu compromís vers el seu nou futur!\nObrim portes, obrint portes!\n#MinutsMusicals amb l'almanac de #tardor dels #TheKinks!\nBreeze blows leaves of a musty[mustard? ]-coloured yellow,\n’cause all the people I meet\nQuin plaer de pel·lícula! La història no és original (de fet és una adaptació), però la manera com l'explica és deliciosa!\nEl ritme actual de les pel·lícules, també les infantils, és trepidant, on l'acció, massa sovint, passa per davant qualsevol altre element. I el ritme trepidant és també als diàlegs, que sembla que hagin d'omplir tot el metratge!\nNo sé si amb el cinema també és aplicable el concepte "slow" (slow food, slow cities), però si ho fos, Arrietty en seria un bon exemple.\nA Arrietty no hi ha pressa... la història flueix amb un temps pausat, que no pesat, i et permet gaudir més, molt més, dels gestos que no pas de l'acció, que n'hi ha... I paraules, les justes!\nGestos, paraules i música... la música t'acompanya i et transporta al diminut món, minimalista, de l'Arrietty...\nSi no l'heu vist, us la recomano...\n"Fins que la hipoteca us separi!" La mort ja no és la fi de les unions en matrimoni, com es deia antigament, sinó la fi de la hipoteca, com es deia, mig en serio mig en broma, anys enrere...\n"Casar-nos? Però si ja tenim la hipoteca!" Quan les hipoteques es reproduïen com els pans i els peixos (oi que ara sembla un miracle!) moltes parelles es trobaven més enllaçades per la hipoteca que no pel matrimoni...\nPerò ni les hipoteques eviten les separacions i els divorcis; és l'amor, l'estima, el respecte, la paciència, la convivència el què fa perdurar les relacions de parella...\nPerò amb la crisi algunes parelles sembla que, fent un acte de contrició, van evitar la separació i el divorci salvant d'aquesta manera l'economia familiar...\nPerò si la crisi es prorroga (la "L" és i serà llaaaaaaaaarga!), algunes relacions de parella no es poden prorrogar més i aquests dies la notícia és que, després de tres anys de davallada, els divorcis al 2010 han augmentat!\nPerò no tot l'augment de divorcis ha estat causat pel desamor... si amb la crisi les parelles sacrificaven ela separació per no augmentar la despesa familiar, amb els deutes generats per la crisi parelles que s'estimen es separen per protegir llur matrimoni... Divorcis falsos per evitar embargaments...\nProrrogar el divorci pot esdevenir un malson i pot ser èticament reprovable, tot i que comprensible... però falsejar-lo és, simplement, un delicte!\nI és que l'amor, en les parelles, no sempre és el més important!\n"Papa, ja han tornat les 6 diferències!" Si no literalment amb aquestes paraules, amb unes de semblants la Irina, la meva filla mitjana (9 anys), va anunciar-me, dies enrere, el retorn al diari, al nostre diari de cada dia, de les 6 diferències!.\nElla, que a principis d'agost s'havia indignat fins al punt d'enviar una carta, via correu electrònic, al nou diari El Punrt Avui, quan les 6 diferències van desparèixer del rotatiu, fruit de la fusió de portades, ara es mostrava satisfeta, molt satisfeta, per tornar a tenir, entre els seus entreteniments, les 6 diferències... I és que no només de sudokus s'entreté la criatura, amb el diari!\nEl correu que al seu dia va enviar la Irina va ser respost, dies després, per en Miquel Riera, director de l'edició de comarques gironines, qui ens va comunicar que en qüestió de dies les 6 diferències tornarien al diari!\nI qui, gran o petit, no hi ha perdut una estoneta en aquestes vinyetes quasi idèntiques, buscant-hi, precisament, les 6 diferències!\nJo de petit en tinc el mateix record que la meva filla, les meves filles en tindran quan siguin grans: possiblement és la pàgina dels entreteniments (i la de la programació de la tv, cal reconèixer) la que primer atrau la mainada als diaris...\nAquí comença, possiblement, la captació dels nous lectors!\nBen tornades, doncs, les 6 diferències!\nPerquè piulem en català, perquè som molts els i les qui piulem, cada dia, cada minut, cada segon, en català...\nPerquè volem que no només el contingut sigui en català, sinó també el continent!\nDes les 23 llengües en què Twitter estarà properament disponible no hi haurà el català, tot i que semblava que, ara sí, ara era l'hora del Twitter en català! Però el català, ai l'as!, haurà d'esperar... I per mi el problema no és que llengües més minoritàries ens passin al davant, doncs per mi com més millor, l'aranès, si cal, també! El problema, per mi, és molt més simple: que Twitter no es pugui, encara, traduir al català, una llengua que, a aquestes alçades, ja no ha de demostrar res a ningú!\nPer això la macropiulada en defensa del Twitter en català no va ser un clam al cel, sinó un crit a la xarxa! ... Una manera de dir: "ei, som molts i tenim clar què volem!"\nI arribarà un dia que el català, a Twitter, vencerà!\nPrimera foto que vaig publicar a Twitxr\nHomicidi involuntari! Pels pèls no m'imputen aquests càrrecs! A mi i a milers, desenes de milers, centenars de milers d'usuaris de Twitxr!\nTambé és culpa meva! Sí, jo també he deixat de fer servir, els darrers mesos, Twitxr. I reconec que fins abans de disposar del meu darrer mòbil (un HTC Desire) Twitxr era la meva principal eina, quasi exclusiva, per publicar fotografies a Twitter. Si fins i tot tinc el widget de Twitxr al bloc!\nPerò primer Twitpic, i després altres com PicPlz, han fet que anés abandonant Twitxr...\nHeus aquí les causes de la notícia del tancament d'aquesta eina web, un dels serveis pioners de publicació d'imatges i de geolocalització.\nEl 31 d'octubre de 2008 a dos quarts tocats de cinc de la tarda vaig publicar la meva primera foto a Twitxr; ahir, 15 de setembre de 2011, vaig publicar-hi la darrera, tot i que, contràriament al que em pensava ahir, no serà l'última... A Twitxr de moment hi he publicat i compartit 940 fotografies, que en quasi 3 anys són una mitjana de 313 per any, unes 26 per mes...\nEl passat 13 de setembre jo també vaig rebre aquest correu, com a usuari resgistrat del servei, amb l'anunci del tancament de Twitxr:\nTwitxr - avis de tancament\n"Benvolguts usuaris de Twitxr,\nHem de donar-vos una mala notícia: Twitxr tanca.\nEncara que Twitxr va ser un dels pioners entre els serveis de publicació d'imatges actuals, mai va sortir del seu estat de projecte pilot. Després de comprovar que durant els últims anys el nombre d'usuaris actius no ha deixat de disminuir, el tancament del servei era inevitable, tard o d'hora.\nSi et preguntes que passarà amb totes les fotos que vas pujar, hem habilitat un procediment senzill per descarregar-les totes en un arxiu comprimit. Només has de seguir aquest enllaç: http://twitxr.com/download_user_photos/ (és necessari iniciar sessió amb el teu compte de Twitxr). Encara tens temps fins al 30 de setembre per descarregar els teus fitxers, a partir d'aquesta data Twitxr (i els teus continguts) deixaran d'estar disponibles.\nEn cas de tenir algun problema, pots contactar amb nosaltres via fonlabs@blogestudio.com.\nEsperem que hagis gaudit usant Twitxr, gràcies per ser part d'aquest projecte.\nL'equip de Twitxr"\nTwitxr s'acomiadava, però sembla que hi havia qui es resistia a que Twitxr desaparegui definitivament...\nI abans d'ahir, just l'endemà de rebre el mail de comiat, la comunitat Twitxr vam rebre aquest altre:\nTwitxr ha estat salvat i NO es tancarà al final d'aquest mes\nA diferència del nostre anterior comunicat, ara tenim bones notícies després de tot: Twitxr ha estat salvat i NO es tancarà al final d'aquest mes!\nAquest gir dels esdeveniments arriba després que dos entusiastes de Twitxr ens contactessin dient que els agradaria fer-se càrrec del projecte i donar-li una altra oportunitat.\nEns fa molt feliços veure que Twitxr segueix viu i esperem que compartiu el nostre entusiasme. Així que manteniu-vos atents a les novetats que puguin sorgir, probablement tindreu notícies del nou equip de Twitxr aviat.\nGràcies per mostrar-nos el vostre suport a través dels correus electrònics que hem rebut de molts de vosaltres en les últimes hores.\nL'antic equip de Twitxr."\nO sigui, que finalment Twitxr seguirà, i sembla que no només no es mantindrà, sinó que amb aquesta "nova oportunitat" és molt possible que millori!\nTwitxr s'ha salvat!\nLlarga vida a Twitxr!\nLa qüestió és que parlin de tu, encara que sigui en @QuimMonzo!\nFent temps a l'hotel fullejava, ahir al matí, La Vanguardia; em va agradar llegir, com gairebé sempre, l'article d'en Quim Monzó: "Tu, tu, tot, tu, tothom..."\nSobre el tema del "tots" vs "tothom" ja li n'havia sentit parlar a la ràdio, a Rac1; no així del ja extingit eslògan "Parlem?", que s'ha canviat pel de "Tu ets l'Estrella"...\nL'article d'ahir d'en Monzó, però, em va fer recordar, i buscar, un altre que, ho reconec, al seu dia em va molestar: "Jesús ya tiene trabajo". La molèstia era més que pel què deia, per la meva proximitat, no a en Jesús, a qui no conec personalment, sinó al programa del que ell era, és encara, beneficiari: el programa Incorpora de "la Caixa", que jo coordino a Girona. L'important, vaig pensar aleshores, és que en Jesús treballa i està redreçant la seva vida! El primer impuls, ja se sap...\nQuim Monzó encertava de ple en el seu argument lingüístic: el què va patir en Jesús durant dues dècades en cap cas podia ser alcoholèmia, sinó alcoholisme, però penso que no va encertar en la seva hipòtesi de perquè des del programa Incorpora, o l'empresa de comunicació que l'Obra Social va contractar per aquella campanya, es va mantenir aquesta incorrecció en els materials de difusió, en aquell cas, un anunci.\nDeia Monzó: "Entonces ¿por qué los de Incorpora nos dicen que Jesús lleva veinte años con un problema de alcoholemia y esconden la palabra alcoholismo? Pues porque alcoholemia les parece más fino, más suave, menos estrepitoso. Lo hacen para no incomodar"\nNo sé si incloure el terme "alcoholemia" en comptes d'"alcoholisme" va ser un error o no dels responsables de la campanya; intueixo, i m'agradaria pensar, que no; en tot cas penso que caldria buscar en la font, en el propi Jesús, per especular sobre el què va passar. És ell, en Jesús, qui diu, en el vídeo testimonial sobre la seva inserció social i laboral "alcoholemia" en comptes d'"alcoholismo"\nDiu Jesús al vídeo: "(...) me he sentido desesperado, durante veinte años, casi, con la alcoholemia!"\nSi en Jesús no fos un testimoni real, un beneficiari real del programa Incorpora, i fós un actor que simula ser un beneficiari, segurament li haurien fet repetir la gravació corregint l'error, però del què es tractava era precisament que ell expliqués la seva història i que ho fés amb les seves pròpies paraules...\nPossiblement, per donar més versemblança al missatge, es va decidir mantenir, malgrat ser incorrecte, el terme "alcoholemia", si és així com l'expressava en Jesús...\nMés o menys com quan al seu dia Sau va mantenir el terme incorrecte "reflexada", en comptes del correcte "reflectida", quan es refereixen a la lluna a la cançó Boig per tu...\nBé o malament la qüestió és que parlin de tu, diuen... I millor, molt millor, si és en Monzó!\nFent temps a l'hotel fullejava, ahir al matí, La Vanguardia i després d'esmorzar vaig assistir, juntament amb la resta de coordinacions, a la reunió del programa Incorpora de "la Caixa"...\nDel primer al darrer dia del curs, l'escola en #català #somescola\nModestament em sumo a la crida de Som Escola de mobilització, el primer dia d'escola, per la campanya "Per un país de tots, l'escola en català" en suport de l'escola catalana i el model d'immersió lingüística, i m'hi sumo fent difusió del manifest per ser llegit avui.\n"El Tribunal Suprem espanyol ha dictat tres sentències que qüestionen el català com a llengua vehicular de l’ensenyament a Catalunya, ratificades pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya amb una interlocutòria en forma d’ultimàtum. Aquest fet atempta clarament contra el model d’escola catalana, un model que ha funcionat amb èxit els darrers 30 anys.\nAnimem les persones, les entitats i tota la comunitat educativa a comprometre’s de manera activa en suport d’una escola catalana en llengua i en continguts, que no separi els infants i joves per la seva llengua d’origen i que ajudi a construir una societat més cohesionada, democràtica i lliure."\nUs desitjo un bon i reinvindicatiu primer dia d'escola!\nJa oneja la senyera a Girona. Foto: Roger Casero\nPosem en ordresentiments i propòsits-miralls, sorpreses-,per quan les deus revinguinpotser tumultuoses.\nAl lluny, miratges.Un vent de mar esborrade la memòriafoscos records. Posem'hisenyals de vida nova.\nCap llei no imposasilenci al cor que estima.Apleguem totes les voluntats i fem-neuna sola bandera.\nTerra -no somnis-i també mar immensa:coses tangibles.I una llengua comuna;i la gent que la parla.\nEn l'ona lentapodem inscriure-hi totesles esperances.Revindran quan revinguinles deus tumultuoses.\nVersos de la tercera part del llibre "L'àmbit de tots els àmbits" (Edicions del Mall, 1981) de Miquel Martí i Pol.\nDijous paella? No, dijous pop, @ElsPulpoPop, i divendres sopa, #SopadeCabra!\nPulpopop ultimant els detalls de la portada del primer disc!. Foto: Pulpògraf\nQuan tu hi vas, jo en torno! Cantava fa anys la Chenoa "Cuando tu vas, yo vuelvo de allí!"... i quelcom semblant podrien cantar els Sopa de Cabra als Pulpopop: quan el "jove duet pop" de la vora del Ter hi van (ahir van presentar el seu primer disc, que ja vam poder comprar a Olot!) els "vells rockers" gironins avui tornen als escenaris!\nI jo, que ahir em vaig sentir un privilegiat, dels primers de tenir a les mans el nou i primer disc de Pulpopop, un grup que no para de sorprendre, avui seré un dels milers de privilegiats que podré veure el primer concert del retorn de Sopa de Cabra als escenaris i qui sap si quelcom més!\nNo tots els concerts tindran el mateix repertori, però la base seran aquestes 25 cançons, les 25 cançons preferides del prop de 40 que el grup ha preparat per aquesta gira de concerts. I segons publicava dies enrere Enderrock, sembla que la primera cançó del repertori del primer concert serà "El boig de la ciutat" i que possiblement la darrera, "Podré tornar enrere"...\nAhir Pulpopop i avui Sopa de Cabra... amb tanta música (i quina música!) quedaré ben tip!\n#Guardiola vs #Mourinho: 2 estils de lideratge, un mateix objectiu\nJosep Guardiola projecta uns valors futbolístics: possessió de la pilota, defensar atacant, joc de toc, joc a l'espai, intercanvis de posició...\nTambé projecta valors humans: compromís amb el grup, esforç, respecte al rival, el bé col·lectiu per sobre de les individualitats, la humilitat...\nGuardiola té una manera de perdre, i una manera de guanyar...\nJosé Mourinho projecta uns valors futbolístics: defensa agressiva (que no violenta, tot i que el límit a vegades és invisible), joc directe, joc de contraatac, insistència...\nMourinho té una manera de perdre, i una manera de guanyar...\nI amb aquests valors, tot i ser diferents, un i altre són altament competitius: volen guanyar sempre i guanyar-ho tot! És evident que els seus estils de lideratge i gestió del grup i de les circumstàncies, esportives i extraesportives, dels seus equips són radicalment diferents!\nUn i altre estan a les antípodes com a model d'entrenador, com si de la representació de dos pols oposats es tractés. Aquesta circumstància influeix d'una manera molt potent en els respectius clubs, en la rivalitat entre els dos clubs. Més avesats, històicament, a males relacions i tensions entre directives, ara les tensions entre Barça i Real Madrid es produeixen a les sales de premsa, a les banquetes i s'han anat contaminant també dins el terreny de joc...\nDe fet els entrenadors i els estils de joc del Barça i del Madrid projecten també la imatge corporativa dels clubs, projecten i representen també els valors dels dos clubs, els valors del Barça i els valors del Real Madrid.\nDiuen que un bon lider és el que sap adaptar el seu estil de lideratge a les necessitats i característiques del grup humà que lidera. D'estils de lideratge n'hi ha molts i la qüestió és saber trobar un estil propi i adaptar aquest a les necessitats de l'equip de treball per orientar-lo de la millora manera, la més òptima i eficient, a assolir els seus objectius.\nGuardiola i Mourinho tenen estils de lideratge diferents, i amb el seu estil ambdós han assolit els seus objectius, en forma de reconeixement professional i, naturalment, de títols... Enguany, però, sembla que més que mai es produiex un duel entre tots dos; no teniu la percepció que al final de temporada hi haurà un vencedor i un vençut?\nMourinho darrerament ha portat fins al límit el seu estil de lideratge; m'agradaria pensar que ho fa més pensant en les necessitats del seu equip de treball que no pas per foragitar, estèrilment, els seus fantasmes i frustacions... Si és per la primera causa, és un bon líder, si és per la segona, ja no li queden massa papers més per perdre!\nGuardiola i Mourinho, Mourinho i Guardiola... temps era temps!\nAmb la Clàudia davant del què serà, a partir de dilluns, el seu nou institut. Foto: Roger Casero\nLes ulleres de pasta, les xapes a la solapa, el sabó de Marsella... Tot torna, diuen... I aquest curs amb la Sira tornem a l'Institut!\nTinc un gran record de l'època de l'institut, allà hi vaig passar grans moments, m'hi van passar moltes coses! Com tothom a l'institut ens vam fer grans, l'institut ens va fer grans...\nLes setmanes culturals, l'excursió de final de curs, les campanes, els jocs al pati, el bar... És clar que també vaig tenir mals moments, especialment amb les matemàtiques i la física i química!\nA principis dels '90 vaig deixar enrere aquesta etapa i ara, 18 anys després, l'institut torna a formar part de la meva vida, de les nostres vides, de la mà de la Clàudia, la meva filla gran.\nI com ella, nosaltres també farem 1r d'ESO... I com ella, nosaltres també viurem en primera persona la digitalització de l'educació...\nA finals de febrer vam fer una primera visita a l'Institut Narcís Xifra de Girona, el públic de referència per l'alumnat de Sarrià de Ter, i ahir vam fer la reunió prèvia d'inici de curs... Nervis entre els i les alumnes, que ahir van saber amb qui i a quines aules aniran; expectació entre els pares i mares novells, que per més que hi tornem, l'institut no és ben bé com era quan nosaltres el vam trepitjar: controls d'entrada i sortida, aules digitalitzades, ordinadors per tot l'alumnat, comunicació amb l'escola via intranet...\nAquest és i serà un curs amb molts canvis a la nostra família i aquest, l'inici de la secundària per part de la nostra filla gran, n'és la primera evidència... els propers dies, els propers mesos, en vindran d'altres...\nHi ha fets que marquen simbòlicament el pas del temps, hi ha esdeveniments que marquen la línia divisòria de les etapes de la vida... Que una filla comenci l'institut és un d'aquest fets, sobretot per ella, per la seva experiència vital, però també per nosaltres, per la Sira i per mi... que vés per on tornem a l'instituit!\nPart del pati de l'IES Narcís Xifra, que compartia abans amb l'IES Carles Rahola, ara a Taialà.\nLa curiositat va matar el gat, diuen; però no sé si, com en el cas que ens ocupa, va ser més l'excés de confiança que la curiositat el què quasi ens fulmina, a més d'un, a Twitter!\nLa setmana passada com jo molta altra gent va rebre, via missatges directes de perfils coneguts!, missatges com aquest: "ROFLMAO i can't stop laughing at this pic of you". El missatge anava acompanyat d'un enllaç, d'un maliciós enllaç!\nLa curiositat ens empenyia a clicar l'enllaç, a descobrir què amagada aquest sospitós, alhora que misteriós missatge enviat per una cara coneguda. I el missatge feia sospitar, però fer un clic és tan senzill!\nI fent clic a l'enllaç se'ns obria el què semblava la pàgina inicial de Twitter per registrar-nos de nou, confiant, aleshores, veure quina de les nostres imatges feia riure tan a qui, suposadament, ens havia enviat el missatge...\nEl cas és que la suposada pàgina de Twitter no era l'oficial, sinó una pàgina de phishing feta amb la finalitat de fer-se, qui la va crear, amb les contrasenyes dels qui es registraven de nou... Només és un petit detall, només hi ha una lleugera diferència en l'adreça web (url), però suficient per passar desaparcebuda...\nNo era el nostre amic a aqui li feia gràcia una suposada foto nostra, era un "malware" qui es reia a la nostra cara... L'antídot, si s'havia caigut en la trampa de registra-se a la pàgina falsa, era, és, canviar, des de la pàgina oficial, la contrasenya.\nSom curiosos, tafaners i, massa sovint, massa confiats! Hem après a desconfiar amb l'spam del correu electrònic, però la nostra experiència a Twitter i a altres eines web i xarxes socials és encara tendra...\nPerò val més ser previnguts i desconfiar, ja no de perfils desconeguts, sinó també de missatges atípics, sobretot en missatges directes a Twitter, que són els que normalment tenen una naturalesa més personal...\nLa nostra capacitat de ser passarells és infinita! Afortunadament també la d'aprendre!\nSi fos un acudit, no faria gens de gràcia... de fet no fa gens de gràcia sense ser un acudit: "El TSJC dóna dos mesos a Ensenyament perquè el castellà sigui també llengua vehicular a l'escola", titulava dies enrere el diari Ara.\nJa hi tornem a ser! I si al mes de febrer, davant les sentències del Tribunal Suprem, somescola.cat ja va exposar tota l'argumentació necessària, ara no cal fer res més que recordar-la i repetir-la... No hi ha dubte que el model d'immersió lingüística a Catalunya no només funciona, sinó que ha estat, és i serà un dels principals elements de cohesió social del nostre país, com bé recordava dies enrere Pia Bosch, tot recordant Marta Mata.\nAra més que mai, ara que hi ha, a casa nostra, alumnat amb llengües mares tan nombroses com diverses, el nostre model d'immersió lingüística esdevé la millor garantia per a mantenir, no només un nivell d'educació de qualitat, també per seguir treballant per la cohesió social... Perquè som escola, perquè som conscients que l'escola és un element de cohesió social, d'integració... o al contrari, perquè sabem que l'escola evita la segregació, la fractura social... ja tenim molts altres elements que generen aquest efectes negatius en la nostra societat... I ja té prou feina l'escola en contrarestar-los, prevenir-los i combatre'ls com perquè a sobre, hi hagi qui vulgui carregar-se'n un dels seus principals pilars a Catalunya!.\nI és que novament novament l'estreta visió i concepció dels qui conceben el català com una nosa, fins i tot com una provocació, fan que hàgim de defensar, no només la nostra llengua, sinó sobretot el nostre model educatiu d'immersió lingüística... I no sé ells, però nosaltres no defallirem...\nAl capdavall, però, més enllà d'arguments educatius, d'arguments lingüístics, fins i tot de polítics, tot plegat és, penso jo i com piulava l'altre dia, "així de simple, així de senzill: a #Catalunya, #escola en #català! On sinó?!"\nI si aleshores no ho vares fer, et convido que ara, ara mateix, t'adhereixis al manifest de somescola.cat.\nI és que és la #GiraJardi, ai la mare que els va par... #MinutsMusicals amb @elsPulpopop\nAquest és un vídeo per gaudir amb la música (rumbera), la lletra (fresca, divertida i picant, per moments) i les imatges (de jardí)!\nMoltes alegries han plantat aquest estiu els Pulpopop!... dins i fora dels jardins!\nI la propera alegria, el 8 de setembre, a les Festes del Tura d'Olot! I si hi aneu... sobretot no us oblideu la càmera de fotos!\nSi és que ells mateixos ho canten: ...qui sap això on pot arribar!\nAvui divendres 2 de setembre l'activista veïnal i exalcalde Nicolás Pichardo donarà el tret de sortida de la Festa Major d'enguany amb la lectura del pregó!\nAmb una programació de la Festa Major molt consolidada (pregó, trobada de gegants, passejada amb bicicleta, arrossada, festa de l'escuma, sardanes, commemoració de l'11 de setembre, concert dels joves, concert de la Festa Major, fira de la joguina de 2a mà, espantaocells i baixada de carretons...) enguany passaran per Sarrià de Ter, entre d'altres, el Mag Lari i un dels grups de moda d'aquest estiu: Els Catarres, la nit del sopar espectacle.\nTot i que no són temps de gran alegria, que és festa major, a Sarrià de Ter en gaudirem malgrat les misèries locals i foranes que ens fustiguen...


Estada de recerca a Copenhaguen i benvinguda dels nous estudiants d'Erasmus | Neussletter\nEstada de recerca a Copenhaguen i benvinguda dels nous estudiants d’Erasmus\nL’Ignasi Florensa, professor de l’EUSS, va iniciar el passat 14 de juny una estada de recerca doctoral al Departament d’Educació de les Ciències a la Universitat de Copenhaguen. Aquest departament està situat al jardí botànic de Copenhaguen, concretament al Östervold Observatory, que va ser l’observatori reial danès fins a l’any 1951.\nDurant aquests tres mesos l’Ignasi va treballar juntament amb el Dr. Carl Winslöw i la professora Britta Jessen en la redacció de dos articles. El primer està relacionat amb la formació, en el disseny de Recorreguts d’Estudi i Investigació i el qüestionament epistemològic del professorat de secundària i de la universitat. El segon article fa referència al treball dels alumnes de l’assignatura de Mecànica de Medis Continus en el projecte de disseny d’una peça de bicicleta.\nPer la seva banda, el professor Víctor Martínez Junza, Responsable de Mobilitat de l’EUSS, va donar la benvinguda el passat 15 de setembre als nous estudiants d’Erasmus. En un ambient proper, distes i familiar, van aprofitar per conèixer les instal·lacions i així a poc a poc poder familiaritzar-se amb l’EUSS.\nEl grup està integrat per dos italians i tres alemanys. Els hi desitgem que tinguin una bona estada entre nosaltres i a la ciutat de Barcelona.


» Per què menjar la fruita madura?\n- Visitas totales: 2,524,688\n- Últimas 24 horas: 144\nEls químics actius de les plantes que ens ajuden a lluitar contra la malaltia o fitonutrients, solament es desenvolupan completament si la planta o fruita es deixa madurar del tot, abans de tallar-la. Per aquesta raó, hi ha molts estudis publicats que reflecteixen la falta de nutrients en l’alimentació actual. Un d’ells va ser publicat per la Universitat d’Harvard, i es va estudiar el tomàquet. El tomàquet madurat a la planta abans de tallar-lo, té prop de 300 fitonutrients, entre ells el Lycopè, important per a ajudar al cos en la prevenció del càncer de próstata, bufeta i esòfag. El tomàquet tallat o collit quan està verd, pràcticament no té fitonutrients, és un aliment amb poc contingut nutricional, com ho van comprovar els científics que van fer els estudis.\nAquest mateix principi s’aplica a la resta dels vegetals i fruites que consumim.\nUn bon consell que us puc donar és que compreu els vostres vegetals i fruites a les parades de pagesos que hi han en els mercats de les ciutats i pobles, encara que aquests cada vegada més s’abasteixen de Mercabarna com les grans superfícies; així doncs mireu que siguin de les rodalies i de confiança. Aquest agricultors, normalment porten les fruites i vegetals madurats a la planta. Una altre bona possibilitat és comprar-les a les tendes de alimentació ecològica, aquestes tenen més conciència de la qualitat nutricional del producte i a més treballen amb productors dels rodals. I si no es té aquesta facilitat, tracteu de comprar les fruites d’estació, amb això vull dir, les fruites que es produïxen en els diferents mesos de l’any, per exemple les pomes i raïms a l’hivern, els préssecs a l’estiu. Les fruites que s’estan produint en el moment que les consumim, tenen mes probabilitats de ser collides quan estan madures.\nTambé anomenats fotoquímics són les substàncies que li donen a les plantes el seu color i sabor. Hi ha milers de fito-nutrients a les plantes i una sola d’elles en pot tenir fins a 50 de diferents. Els fito–nutrients actuen en el cos com antioxidants (escombren els radicals lliures), protegeixen el DNA -macromolècula complexa responsable del codi genètic- del nucli de la cèl·lula (evitant mutacions-tipus càncer), detoxifiquen al cos de la pol·lució ambiental, desactiven substàncies carcinogèniques (que produeixen càncer), enforteixen el sistema immunològic i protegeixen al cos del desenvolupament de malalties cròniques com malalties del cor, cataractes, artritis, pressió alta, diabetis, envelliment, i moltes altres malalties. Els fito-nutrients en conjunt amb els antioxidants com:Vitamines A, C i E minerals seleni, zinc i coure, àcids grassos essencials (omega 3), són part important dels “soldats” que protegeixen al nostre cos.\nProcés de maduració i evolució:\nLes transformacions que es produïxen en les fruites a causa de la maduració són:\n.- Degradació de la clorofil·la i aparició de pigments grocs anomenats carotens i vermells, denominats antocians.\n.- Degradació de la pectina que forma l’estructura.\n.- Transformació del midó en sucres i disminució de l’acidesa, així com pèrdua de la astringència.\nAquestes transformacions poden seguir evolucionant fins a la deterioració de la fruita. L’etilè és un compost químic que produïx la fruita abans de madurar i és fonamental perquè la fruita maduri. En les fruites madures la seva presència determina el moment de la maduració, pel que el control de la seva producció serà clau per a la seva conservació. En les no climatèriques la presència d’etilè provoca una intensificació de la maduració.\nComposició de les fruites:\n.- Aigua: Més del 80% i fins al 90% de la composició de la fruita és aigua. A causa de aquest alt percentatge d’aigua i a les aromes de la seva composició, la fruita és molt refrescant.\n.- Glúcids: Entre el 5% i el 18% de la fruita està format per carbohidrats. El contingut pot variar des d’un 20% en el plàtan fins a un 5% en el meló, síndria i maduixes. Les altres fruites tenen un valor mig d’un 10%. El contingut en glúcids pot variar segons l’espècie i també segons l’època de recol·lecció. Els carbohidrats són generalment sucres simples com la fructosa, la sacarosa i la glucosa, sucres de fàcil digestió i ràpida absorció. En la fruita poc madura ens hi trobem, midó, sobretot en el plàtan que amb la maduració es converteix en sucres simples.\n.- Fibra: Aproximadament el 2% de la fruita és fibra dietètica. Els components de la fibra vegetal que ens podem trobar en les fruites són principalment pectines i hemicel·lulosa. La pell de la fruita és la que posseïx major concentració de fibra, però si no són ecològiques, també és on ens podem trobar amb alguns contaminants com restes de insecticides, que són difícils d’eliminar si no és amb el pelat de la fruita i encara. La fibra soluble o gelificant com les pectines formen amb l’aigua barreges viscoses. El grau de viscositat depèn de la fruita de la qual procedeixi i del grau de maduració. Les pectines ocupen per tant un paper molt important en la consistència de la fruita.\n.- Vitamines: Com els carotens, vitamina C, vitamines del grup B. Segons el contingut en vitamines podem fer dues grans grups de fruites:\n* Riques en vitamina C: contenen 50 mg/100. Entre aquestes fruites es troben els cítrics, també el meló, les maduixes i el kiwi.\n* Riques en vitamina A: Són riques en carotens, com els albercocs, préssec i prunes.\n.- Sals minerals: Igual que les verdures, les fruites són riques en potassi, magnesi, ferro i calci. Les sals minerals són sempre importants però sobretot durant el creixement per a la ossificació. El mineral més important és el potassi. Les que són més riques en potassi són les fruites d’os (pinyol) com l’albercoc, cirera, pruna, préssec, etc.\n.- Valor calòric: El valor calòric vindrà determinat per la seva concentració en sucres, oscil·lant entre 30-80 Kcal/100g. Com excepció tenim fruites grasses com l’alvocat que posseïx un 16% de lípids i el coco que arriba a tenir fins a un 60%. L’alvocat conté àcid oleic que és un àcid gras mono-insaturat, però el coco és ric en greixos saturats com l’àcid palmític. Al tenir un alt valor lipídic tenen un alt valor energètic de fins a 200 Kilocalories/100grams. Però la majoria de les fruites són hipocalòriques en fer referència al seu pes.\n.- Proteïnes i grasses: Els compostos nitrogenats com les proteïnes i els lípids són escassos en la part comestible de les fruites, encara que són importants en les llavors d’algunes d’elles. Així el contingut de greix pot oscil·lar entre 0,1 i 0,5%, mentre que les proteïnes pot estar entre 0,1 i 1,5%.\n.- Aromes i pigments: La fruita conté àcids i altres substàncies aromàtiques que al costat del gran contingut d’aigua de la fruita fa que aquesta sigui refrescant. El sabor de cada fruita vindrà determinat pel seu contingut en àcids, sucres i altres substàncies aromàtiques. El àcid màlic predomina en la poma, el àcid cítric en la taronja, llimona, mandarina i l’aranja (pomelo), el àcid tartàric en els raïms. Per tant els colorants, les aromes i els components fenòlics astringents encara que es troben en molt baixes concentracions, influeixen de manera crucial en l’acceptació organolèptica de les fruites.\nLa fruita és un Aliment Viu:\nLa fruita està totalment plena d’enzims, fins a cert punt està en un estat gairebé pre-digerit, si ha madurat amb el sol. Quan la collim es manté viva durant un llarg temps i segueix madurant. Al menjar fruita no destruïm cap vida. La fruita té la llavor dintre de si mateixa i al distribuir la llavor cooperem amb la reproducció d’una nova fruita. Menjar fruita no té res de nociu, no té desavantatges. Els nostres cossos també són cossos VIVENTS, els nostres trilions de cèl·lules es renoven constantment i necessiten una nutrició que estigui VIVA. Com pot donar vida un aliment mort? Com podem millorar el nostre benestar físic i mental amb menjars que han perdut tot el seu valor al ser cuinats? Existeixen vitamines i minerals en aquests aliments, però no la FORÇA VITAL que trobem en aliments sense cuinar, particularment en la fruita. Els aliments elaborats, com els làctics, són aliments morts. Per cert, el formatge té calci, però no l’aliment VIU que el cos requereix. De tots els aliments la fruita és la que té la més alta capacitat de purificació, i al estar sota una dieta basada principalment en fruites, el cos fa ús d’aquesta capacitat per a desintoxicar-se i eliminar toxines. Aquest, és realment el secret de la dieta, les seves capacitats de desintoxicar al cos donant-li l’oportunitat de purificar-se.\nmaria | 7 novembre, 2010 a les 9:55\nque guayyy aixo m’ha po alludar a fer un reball y es mol ineresant


R+D CSIC - Jornada Nanoquim: servei per crear materials nanoestructurats\nEl proper 27 de juny, l'Institut de Ciència de Materials de Barcelona celebra la Jornada Nanoquim. Es donaran a conèixer els serveis científics i tècnics d'aquesta Sala Blanca amb capacitat per crear materials estructurats a escala de nanòmetres.\nEls materials nanoestructurats és un dels dominis estratègics de l'Institut de Ciència de Materials de Barcelona del CSIC. Per aquesta raó, es va crear recentment la Plataforma Nanoquim. És una Sala Blanca classe 10.000 de 200 metres quadrats, equipada amb prop de 30 instruments científics i recolzada per un equip de tècnics. La instal•lació és part dels Serveis Científico-Tècnics de l'ICMAB.\nLa Sala Blanca classe 10.000 està formada per cinc laboratoris: Laboratori de Fotolitografía òptica avançada, Laboratori de caracterització materials funcionals en la nanoescala, Laboratori de caracterització Físico-Química i Nanofabricació, Laboratori de Síntesi química i Laboratori d'humitat altament controlada per solucions no aquoses i creixement de nanoestructures.\nLa Jornada Nanoquim pretén presentar les instal•lacions i les capacitats de la aquesta Plataforma, i donar la benvinguda a nous usuaris en tres modalitats de treball (auto usuaris, serveis amb suport tècnic i serveis realitzats per part del personal tècnic).\nDurant la reunió s'oferirà la possibilitat de visitar les instal•lacions, realitzar alguns experiments en els laboratoris i avaluar amb l'ajuda del personal tècnic les presents i futures necessitats dels grups de recerca i de les empreses assistents. L'assistència és gratuïta però limitada a dos assistents per entitat.\nMés informació: http://www.icmab.es/jnq2013


Ajuntament de Premià de Mar - L'Oficina de Català amplia l'oferta presencial pel nou curs\nPortada / Ensenyament / Formar-se a Premià / Consorci per a la normalització lingüística / Notes de Premsa\nL'Oficina de Català amplia l'oferta presencial pel nou curs\nL'Oficina de Català de Premià de Mar encetarà el curs 2021-2022 el dimecres 22 de setembre.\nEn aquest nou curs, l'oficina oferirà formacions presencials, virtuals i en línia. Pel que fa a les primeres, hi haurà classe dos dies per setmana per als nivells inicial, bàsic i elemental. També s'ofereix formació virtual amb classes per streaming a través de la plataforma Teams dos dies a la setmana per als nivells bàsic i elemental, i finalment hi haurà classes en línia per als nivells bàsic, elemental, intermedi, de suficiència i superior, mitjançant la plataforma Moodle.\nEs poden fer les inscripcions en línia fins al 10 de setembre, en torn preferent per a l'alumnat matriculat a un curs durant el darrer any. Les dates pel torn general seran del 13 al 15 de setembre. Les proves de col·locació es faran també fins al 15 de setembre.\nTota la informació sobre l'oferta formativa del curs es pot consultar al web del CPNL.\nA Oficina de Català de Premià de Mar l'atenció al públic es fa preferentment a través de l'adreça electrònica premiademar@cpnl.cat. Mitjançant la mateixa adreça es pot demanar cita prèvia, que és obligatòria per rebre atenció presencial. També es pot sol·licitar trucant al telèfon 93 754 86 91 els dilluns i dimecres de 16 a 19 h i els dimarts i dijous de 10 a 13 h.


Vendre el pis - Immobiliària PROIM - Primum vivere\nVendre el pis\nVol vendre el pis?\nPlanegem la millor estratègia per a treure la màxima rendibilitat pel seu pis\nEt donem valoració i informe complet del teu pis totalment gratuïts i sense compromís, especifiquem els diferents valors que estableixen el preu i com podem treure’ls el màxim partit\nMitjançant un pla de màrqueting personalitzat ressaltem el potencial del teu pis per als possibles compradors i el distribuïm per la nostra xarxa de col·laboradors per a arribar més lluny que altres immobiliàries.\nTraiem el millor partit al teu pis\nCreem una campanya de màrqueting amb fotografia professional, Home Staging i una redacció explicativa, concisa i enfocada a vendre el teu pis. Distribuïm la campanya en els portals de compra-venda com a anuncis destacats i a través de diferents xarxes de partners i col·laboradors per a arribar al màxim públic possible.\nVisites organitzades i atenció constant.\nLa nostra oficina estarà pendent en tot moment de tots els potencials clients que arribin i planificarà les visites perquè no hagis de preocupar-te per res. Rebràs el nostre feedback sobre com està funcionant la campanya de venda i les millors ofertes.


TERÀPIA INTEGRAL DE DESBLOQUEIG EMOCIONAL(MÈTODE VETURIÁN ARANA) - Reflexologia Podal Holística\nTERÀPIA INTEGRAL DE DESBLOQUEIG EMOCIONAL(MÈTODE VETURIÁN ARANA)\nQuàntic ve del terme "quantum" que és la unitat més petita -que sepiguem- de la qual està constituïda qualsevol forma d'energia electromagnètica.\nL'energia radiant està composta per una quantitat gegantina de quantums -petits paquets d'energia- la "potència" està relacionada amb la seva freqüència de vibració. D'aquí que com més vibri una quantum, més energia té.\nSAAMA ET POT AJUDAR EN:\n-Problemes de salut\n-Revisió energètica a nivell físic i espiritual\n-Millorar el teu negoci\n-Treballar la família, un amic o una mascota\n-Revisió energètica de cases o llocs\nI TAMBÉ ES POT FER A DISTÀNCIA!\nMÉS SOBRE SAAMA\nSAAMA és la resposta que el seu creador Veturián Arana buscava en el món de les teràpies naturals. Sent ell mateix practicant de múltiples mètodes, Veturián va observar que moltes de les teràpies que ell havia estudiat necessitaven el suport d'instruments, productes, remeis, imants, gemmes, etc, i en molts casos llargs anys d'estudi. Buscant alguna cosa diferent, va sol·licitar ajuda espiritual demanant una teràpia que complís 7 requisits que ell considerava essencials:\n2- Que es pogués aprendre en un cap de setmana i no en mesos o anys.\n3- Que no fos necessari tenir coneixements previs, només saber llegir.\n4- Que no fes falta cap instrument, ni plantes, ni productes, ni llitera.\n5- Que servís igual per a persones que per a animals, plantes o espais.\n6- Que es pogués fer a qualsevol distància fins i tot fora de la nostra Línia Temporal.\n7- Que elevés al practicant en el Camí Espiritual.


L’Aplec de la Sardana de les Roquetes fa 50 anys! | Cultura Popular\nL’Aplec de la Sardana de les Roquetes fa 50 anys!\n22/10/2018 a les 10:50h\nCada mes d’octubre els amants de la sardana tenen una cita imprescindible a Nou Barris, on es fa l’aplec més veterà de la ciutat: el de les Roquetes. Ja fa cinquanta anys que l’Agrupació Sardanista l’Ideal d’en Clavé l’organitza, i enguany serà el diumenge 28 d’octubre al parc de la Guineueta. A més, comptarà amb un cartell de luxe encapçalat per la cobla Sant Jordi, la titular de la ciutat, i la Principal de la Bisbal, la cobla titular de la Generalitat de Catalunya. També hi haurà la Principal del Llobregat i la Montgrins.\nL’aplec durarà tot el dia i es dividirà en dues parts: ballades al matí a partir de les 10.00 i a la tarda a partir de les 16.00. Es farà una parada per dinar i en acabat la Banda Simfònica de les Roquetes de Nou Barris oferirà un intermedi de cafè concert. Les cobles participants aniran intercalant les seves interpretacions i al llarg de tota la jornada sonaran una trentena de sardanes. S’hi interpretaran peces dels mestres més destacats i es tindrà un record pel 50è aniversari de l’aplec amb la interpretació de la sardana de Conrad Saló ‘L’aplec de tardor’.\nL’aplec sardanista de les Roquetes es va començar a fer el 1969, però fou a partir del 1979 que prengué força i es consolidà com un dels importants de tot Catalunya. L’Agrupació Sardanista l’Ideal de Clavé de les Roquetes, per la seva banda, és una entitat fundada l’any 1960 per un grup de membres de la Coral l’Ideal de Clavé. Ja de bon començament, tenia la intenció de promoure la celebració d’actes sardanistes al districte de Nou Barris.


Conferències de Divulgació Científica a Blanes |\nConferències de Divulgació Científica a Blanes\nPublicat el 21 gener 2011 per Pep Anton Vieta\nLa setmana que ve neix una proposta, que hem dut a terme un grup d’amics blanencs, amb l’objectiu d’acostar el saber al ciutadà. L’hem batejat amb el nom d’ Aula Blanes.\nL’objectiu d’ Aula Blanes és la divulgació del coneixement en general, en àmbit de la ciència, la filosofia, la literatura, l’art, … i tindrà la forma de conferències que ens oferiran experts en la metèria en questió, vinguts del món de la universitat, la recerca, l’empresa…\nDe moment hem preparat un primer Cicle de Conferències a la Biblioteca Comarcal de Blanes. El primer trimestre de l’any 2011 (Any Internacional de la Química) serà dedicat a la divulgació científica.\nEl proper dimarts 25 de gener a les 20 h, Sala Roberto Bolaño de la Biblioteca Comarcal de Blanes, podrem gaudir de la presència de Daniel Martín, director del Centre d’Estudis Avançats de Blanes (CEAB; CSIC), Doctor en ciències biològiques i investigador en ecologia aquàtica, que ens presentarà la conferència En la Natura, les aparences enganyen.\nEl proper 22 de febrer, al meteix lloc a les 20 h, tindrem la presència d’ Anton Aubanell, llicenciat en matemàtiques, membre del CREAMAT, professor de la Facultat de Matemàtiques de la UB i professor de Matemàtiques a l’IES Sa Palomera de Blanes durant molts anys. Aubanell ens presentarà la conferència Geometria amb bombolles de sabó.\nEl proper 22 de març, també a la mateixa ubicació i horari (20 h), Miquel Duran, doctor en Ciències Químiques per la UAB, va ser investigador postdoctoral a la Universitat de Califòrnia (Berkeley) i és catedràtic de la Universitat de Girona des de 1992, ens oferirà la conferència sobre Realitat augmentada aplicada a la divulgació de la ciència. És professor del Departament de Química i investigador de l’Institut de Química Computacional. Dedica atenció primordial a la utilització intel·ligent de les tecnologies de la informació i les comunicacions i de les eines de la Web 2.0 en l’àmbit universitari i en la comunicació científica. Actualment és Comissionat per al Programa Universitat de Girona 2.0.\nEl proper 27 d’abril, a la mateixa ubicació, a les 20 h, el científic blanenc Salvador Macip ens oferirà la conferència La Química de la Immortalitat. Macip, que ha publicat tant llibres de divulgació científica com novel·les, és doctor en Medicina per la UB, investigador en oncologia i envelliment cel·lular. Ha passat 9 anys treballant a l’Hospital Mount Sinai de Nova York i actualment és professor i investigador a la Universitat de Leicester (Regne Unit).\nPer a més informació de la propera conferència, el ponent o per qualsevol altra questió o suggeriment consulteu el web aulablanes.cat o visiteu la pàgina facebook.com/aulablanes.\n(Suposo que al fantàstic logo d’Aula Blanes, obra de Sergi Seira, tots hi hem apreciat la referència a l’espiral de Fibonacci i la secció àurea. Potser en una de les xerrades dedicada a les matemàtiques en podem parlar).\nL'entrada va ser publicada el Activitats divulgatives, AIQ2011 i etiquetada Anton Aubanell, Aula Blanes, Blanes, Ciència, Conferència, Daniel Martín, Divulgació, Salvador Macip per Pep Anton Vieta. Guarda l'enllaç permanent.


XIV Century Rooms Kastela Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nObala Kralja Tomislava 21, Kastel Novi, Kastela, Croàcia, 21216 - Veure al mapa\n"The hotel is cosy and small. The staff is very friendly. It..."\nBarri Kastel Novi Kastel Gomilica\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Kastel Novi, no busqui més enllà de Guesthouse Sveti Jure. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Guesthouse Sveti Jure asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent buceig, pesca, esports d'aigua (no motoritzats). Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Guesthouse Sveti Jure.\nTots els tipus de viatgers (95) Parelles (54) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (15) Famílies amb infants grans (10) Grups (10)


Masterclass amb Leo Brouwer – Fundació Conservatori Liceu\nEl 80è aniversari d’un pioner del llenguatge guitarrístic\nEl guitarrista, director i compositor cubà Leo Brouwer ha traspassat, amb les seves visites al Conservatori Liceu, aquella línia que separa els grans noms que han tingut una relació amb el centre dels que, directament, es consideren els nostres grans amics.\nLa que serà la seva cinquena visita al Conservatori Liceu no podia ser més especial i pertinent al coincidir amb el seu 80è aniversari! El guitarrista nét d’Ernestina Lecuona tornarà a enlluernar-nos amb el seu mestratge serè i madur acumulat en les dècades d’una carrera polifacètica en la qual ha remogut els fonaments del seu instrument. La seva masterclass és doncs, una cita ineludible per tots els guitarristes: des de les seves primeres composicions influenciades per la música afrocubana fins al minimalisme que amaren les seves darreres creacions, Leo Brouwer ha fet molt més que proporcionar a les noves generacions un nou i ample repertori per a guitarra, la seva recerca i inquietud va suposar a partir dels anys cinquanta un veritable canvi de paradigma en el qual la pràctica d’aquest instrument evolucionà, tant en la seva tècnica com en el seu llenguatge.\nEl seu retorn es revela d’interès també per a tots els músics. Brouwer, carismàtic i incansable, acumula com a compositor un catàleg que abasta més de tres-centes obres de tots els gèneres i formes musicals i una carrera com a director d’orquestra. També és membre de l’Acadèmia de les Arts de Berlín, i membre honorari de la Societat Internacional d’Autors de Música, així com director artístic del Festival Internacional de Guitarra de l’Havana


2000- La Rosa del Azafrán - forumabello_cat\nLlibret de Federico Romero and Guillermo Fernández Shaw\nTeatre Municipal de "Can Gomà" el 10 de juny de 2000.\nEl llibret de F. Romero i Fernández-Shaw, es basa en "El perro del Hortelano" de Lope de Vega, però transposat a l'època de186... i en un ambient rural d'algun lloc de la Manxa (diuen que es desenvolupa en el poble de La Solana).\nEs divideix en dos actes i sis quadres. Història d'amors gairebé impossibles i reprimits però feliçment triomfants amb un contrapunt de personatges còmics, aspecte molt comú en els llibret de sarsuela i amb un inequívoc origen en el teatre clàssic espanyol.\nGràcies a la conjunció del llibre i la música "La Rosa del Azafrán" a Jacinto Guerrero li va quedar com el màxim succés, que després d'aquesta obra no va aconseguir superar. Però el mèrit gran, correspon als llibretistes que varen saber equilibrar lo còmic i lo dramàtic. Varen crear tipus tan feliços com Catalina, Moniquito i Carracuca que rebossen autèntica gràcia popular. També caràcters com el boig manxego don Generoso, rèplica de don Quijote, riques hereves com Sagrario i humils homes de treball, Juan Pedro, que està enamorat d'aquella. Ell diu al "ama", al anar-se'n\nI ella, deposant el seu orgull, respon al camperol\n- ¡Quien fuera pobre!\nAcceptar la direcció escènica de la sarsuela "La Rosa del Azafrán" amb la Companyia de Sarsuela de Mollet, ve motivada per tres raons:\nLa primera col·laborar amb una iniciativa que surt de la comarca on visc.\nEn segon lloc, per ser Mollet una ciutat on vaig treballar des del departament de cultura de l'Ajuntament com animador cultural en uns moments molt interessants de la nostra història.\nI en tercer lloc pel fet de col·laborar amb un col·lectiu de persones que fan de la seva afició alguna cosa més que un passatemps. El seu currículum com a companyia comença a ser important y no es gens aventurat afirmar que constitueixen un referent a l'hora de parlar de sarsuela en el nostre país.\nLa direcció escènica d'una sarsuela comporta un treball actoral com el de qualsevol obra de teatre. Cal construir els personatges de la mateixa manera. La diferència està en que uns moments utilitzen la paraula sense acompanyament musical y en uns altres amb acompanyament musical, és a dir, cantada. Fer que la interpretació transiti per aquestes dues formes expressives d'una manera fluïda és el gran repte que tenen els actors de sarsuela.\nPer una altra banda no cal oblidar el paper fonamental que fa el cor. És el coixí anònim d'aquelles històries que viuen els personatges protagonistes. La mobilitat del cor escènicament, ve limitada també per les diferents cordes que hi participen, y això representa un grau més de dificultat.\nSi a tot això hi afegint la sincronització que ha d'existir amb l'orquestra, ens adonem que arribar a muntar una sarsuela, és un repte per un grup que hi dedica unes hores del seu temps lliure.\nHa estat per a mi una grata sorpresa descobrir la sarsuela "La Rosa del Azafrán". Tot y la senzillesa de la trama, la netedat amb que l'autor amb quatre rèpliques dibuixa els personatges és admirable. Si a això hi afegint la riquesa del lèxic, així com les diferents línies argumentals que es van desenvolupant al llarg de l'obra, no cal dir que estem davant d'una sarsuela d'una gran qualitat dramàtica. Potser no seré un gran entès de la música de sarsuela, però com a director escènic no puc sinó dir que la música no ha fet altra cosa que estimular les possibilitats teatrals que té aquesta obra.\nResumint: el còctel que significa un grup, un gènere y un autor com els que avui podem veure a dalt de l'escenari; no fa una altra cosa que estimular l'aficció per un gènere que massa vegades ha quedat bandejat per considerar-se passat de moda.\nUna professora nord-americana, especialista en teatre musical, deia que la sarsuela és al nostre país el que la comèdia musical és al seu. Ara és un bon moment pel teatre musical.\nAprofitem-nos-en d'aquesta embranzida.\nFrederic Roda i Fábregas-Direcció Escènica\nJacinto Guerrero y Torres nat a Ajofrín (Toledo) el 16 d'agost de 1895, arriba a la sarsuela en un moment d'expansió d'aquesta però al mateix temps en dura competència amb la sarsuela arrevistada i el music-hall. Guerrero va optar per el gènere gran, amb partitures de la fama de "La alsaciana", "La montería", "El huésped del sevillano" i "Los gavilanes", sarsuela aquesta, amb que la nostra companyia ens vàrem estrenar el març de 1992, i que amb motiu de la celebració del nostre Xe aniversari com a companyia hem volgut recuperar al mateix autor amb "La Rosa del Azafrán".\nSi amb "Los gavilanes", Guerrero va aconseguir una partitura de gran transparència, gran capacitat de jugar amb l'orquestra i els cors per crear la sempre esperada unitat entre la música i la lletra, fàcil assimilació per part del públic, amb "La Rosa del Azafrán", i sense renunciar del tot a la seva "populatxeria" es manté en aquesta obra molt per sobre del seu nivell artístic habitual i aconsegueix pàgines d'autèntica bellesa. Acudeix naturalment al folklore de la seva terra manxega, i per inspirar-se va visitar, juntament amb els llibretistes, el poble de La Solana, on han immortalitzat aquesta visita amb una placa a la façana principal de la casa de cultura i on cada any es tradicional representar La rosa del azafrán, els dos darrers cap de setmana de juliol a càrrec de la pròpia Companyia del poble, considerant-se com els qui en fan la millor versió, ja que tenen una característica única, que no te cap altra companyia de sarsuela: Pronuncien perfectament el manxec amb l'entonació i els girs dialectals que els són propis.\nEl compositor va disposar amb habilitat i saviesa els números còmics entre els dramàtics i lírics així com les escenes individuals front a les corals. Els dos protagonistes seriosos tenen sendes romances i un duo de fort impacte mentre els còmics s'integren més en les escenes de diàleg ràpid i encreuerat amb intervencions d'altres personatges. La cançó estrella de l'obra és la "Canción del Sembrador" (baríton) en la qual el cor li dona una força dramàtica extraordinària. En la parella còmica destaca l'escena del "Pasa-calle de las escaleras" i d'entre els números corals més populars destaquen els coneguts "Coro de espigadoras" i "El viudo se va á tener que casar". L'autor es recolza en aires i temes populars, sobretot la "seguidilla", com en les rítmiques amb que dona inici la sarsuela i el popular "nocturno". També denoten aquest origen la "jota castellana", la dansa del tercer acte i el tema "Quisiera ser tu pañuelo".\nGaudiu d'aquesta versió i orquestració integra. original.\n"Las seguidillas i la jota Castellana"\nEl material musical és divers, ja que en part és original de Guerrero, i en altres es clarament popular. En el propi preludi apareixen les seguidilles manxegues i la seva tonada anirà apareixent al llarg de l'obra en la seva totalitat mesclant-se al final amb la jota castellana.\nDegut a això, he volgut tractar les dues danses amb un mateix criteri i com a fil conductor he pres com a referència la vessant característica de la jota "charra" de la província de Salamanca, donat que és capaç de donar color i adequar-se al moviment de qualsevol so.\nAquesta es balla per parelles soltes i els balladors enfrontats, encara que a vegades es generalitza en cercles com serà en el nostre cas. Per una banda es balla una jota "brincada" que és molt similar a la jota "corrida" amb una lleugera diferència consistent amb el pas de descans.\nPer una altra la jota "charra" que consta de 4 versos octosíl·labs i que s'aplica al ball amb un pas corregut i una tornada que va seguida d'un pas de descans tot entrellant-se amb els passos de vals, el quals s'encarreguen de donar un toc més relaxat al ball.\nCarolina Crego - Direcció Dansa\nL'Espai Escènic i Vestuari\nA l'hora d'afrontar el disseny de l'escenografia, se'ns van plantejar diferents opcions: des de l'abstracció total, al seguiment estricte de les idees, força detallades pels autors, en el llibret. Vam considerar més adequat i en la línia portada darrerament, l'optar per l'abstracció quasi total a fi i efecte d'aconseguir una sensació d'amplitud tant visual com física per tal de potenciar l'efecte escènic en un marc simplificat.\nEl fons de l'escena, present a tota l'obra, vol simular un fons de cases, representades mitjançant cinc pantalles-ciclorames translúcids, col·locades verticalment en diferents nivells i coronades per altres tantes simulant unes teulades. Aquestes pantalles il·luminades posteriorment crearan altres efectes com ombres xineses, paisatge, etc.\nEn suma, l'escenografia resultant es simple però impactant, despullada del naturalisme del llibret original i de la seva temporalitat. Pensem que hem aconseguit integrar l'escena amb l'acció i caràcter que hem volgut donar a la nostra versió de "La Rosa del Azafrán".\nEls figurins a partir d'una estilització inspirada en un ambient camperol (186...), es caracteritza per la senzillesa, llibertat de formes i simplicitat en la línia. Els colors són sobris tal i com correspon a un ambient rural.\nAixí el color, la forma, diferencien o destaquen trets importants i definidors dels personatges que afectaran també en llur desenvolupament dramàtic.\nEl vestuari dels senyors de la casa contrasta, dintre de la sobrietat abans esmentada, amb els dels criats i aquests amb els de la gent del poble. Barrets de palla, mocadors al cap, mantes amb serrells, mantes pardes, xals, armilles, faixes, "albarques", etc. ens endinsen de manera inevitable en l'ambient de la Mancha.\nBaríton: Joan Antoni Salom


Trobada política i tècnica per presentar la Memòria de l’ASPPE | Ajuntament de Manlleu\nTrobada política i tècnica per presentar la Memòria de l’ASPPE\nJornada de presentació de la memòria 2020 de l'Àrea de Serveis a les Persones i Promoció Econòmica\nEl passat 21 de maig es va celebrar al Teatre Centre de Manlleu una jornada de treball entre l’equip polític i tècnic de l’Àrea de Serveis a les Persones i Promoció Econòmica (ASPPE) de l’Ajuntament de Manlleu.\nL’objectiu era fer una presentació interna de la memòria de l’any 2020, que s’ha acabat d’editar, i compartir conjuntament les xifres més importants que reflecteix aquest document.\nEls regidors i les regidores, juntament amb el personal tècnic, van resseguir alguns dels trets més importants del 2020 per cada un dels serveis (OPE, Participació Ciutadana, Joventut, Esports, Cultura, Mitjans de Comunicació i Educació). El 2020 va ser un any excepcional per culpa de la pandèmia de la Covid-19 i la memòria n’és un clar reflex. Les presentacions van posar de manifest el treball que es va portar a terme des de cada àmbit per tirar endavant projectes tot i les dificultats.\nTambé es va destacar molt positivament el treball transversal de l’àrea, que ha permès desenvolupar tota mena de projectes gràcies a la col·laboració entre diversos departaments.\nLa Memòria de l’Àrea de Serveis a les Persones i Promoció Econòmica 2020 segueix la línia iniciada fa uns anys amb un format infogràfic que dona valor a les dades i els resultats. D’una banda permet una rendició de comptes cap a la ciutadania i, de l’altra, suposa una eina de treball i anàlisi interna per part del personal tècnic i polític de l’Ajuntament .\nPodeu consultar la memòria als apartats de Dades del web de l'OPE així com a la resta de webs dels serveis: Cultura, Educació, Esports, Participació i Joventut.\nConsulta memòria a apartat DADES


El Govern programa música, cinema, teatre i conferències per reivindicar el 8-M\nL'IBDona celebra enguany 20 anys d'existència\nPresentació dels actes que ha organitzat el Govern amb motiu del 8-M\nPalmaEl Govern ha organitzat a través de l'IBDona un programa d'activitats i conferències per commemorar el Dia internacional de la dona el 8 de març. Enguany se celebra una triple efemèride: es compleixen 20 anys de la creació de l'IBDona, 25 anys de la Quarta Conferència mundial sobre la dona, en què es va aprovar la Plataforma d'acció de Beijing, i els 40 anys de la declaració de la CEDAW (Convenció sobre l'Eliminació de Totes les Formes de Discriminació contra les Dones).\nLa consellera de Presidència, Cultura i Igualtat, Pilar Costa, ha presentat les activitats organitzades al voltant del 8-M, acompanyada per la directora de l'IBDona, Maria Duran; la coordinadora de Metges del Món, Belén Matesanz; i el gerent de l'Orquestra Simfònica de les Illes Balears, Pere Malondra. Costa ha animat les dones de les Balears a participar en les manifestacions i la vaga de diumenge, i ha recordat que "al llarg d'aquests 20 anys, l'IBDona ha donat assistència jurídica, serveis psicològics i atenció social a més de 10.000 dones víctimes de la violència masclista a les Balears".\nLes activitats començaran dissabte, 7 de març, amb l'acte 'Celebrant feminisme. 20 anys d'IBDona', que tindrà lloc a les 20 hores al Conservatori Superior de Música de les Illes Balears. Obrirà l'esdeveniment una actuació dels alumnes, que interpretaran peces de Lili Boulanger i de Clara Shumann. Tot seguit, l'IBDona reconeixerà la feina que les diferents directores de la institució han fet al llarg dels 20 anys d'experiència –Francisca Mas, Isabel Llinàs, Manuela Meseguer, Lila Thomàs i Rosa Cursach–. Tancarà l'acte un concert de les dones de l'Orquestra Simfònica, que tocaran peces de Mozart i Txaikovski.\nL'IBDona ha organitzat amb Metges del Món les jornades 'Prostitució: la foscor dels drets humans', que es faran al CaixaFòrum de Palma els dies 9 i 10 de març, coincidint amb la inauguració de l'exposició sobre violència de gènere Emocions-Reaccions. El programa d'aquestes jornades combina conferències, taules de debat, cinefòrum i teatre per mostrar la prostitució com una forma de violència de gènere que requereix un abordatge integral i multidisciplinari.\nEl Parlament serà l'escenari l'11 de març de les conferències La postura abolicionista com a resposta a l'experiència d'un país abolicionista, a càrrec d'Ingeborg Kraus, i Com retrobar el benestar emocional de les nines i nins explotats sexualment, a càrrec de Koen Sevenants.\n8-M Govern de Illes Balears Dia de la Dona