Món aualé n.05 by Món aualé - Issuu\nVol. 2, núm. 1 - Gener/Març 2013\nImatge de la portada: Figures de bronze precedents de Mali. Col·lecció privada.\nREVISTA GRATUÏTA TRIMESTRAL / CULTURA . ENTRETENIMENT . ART . COL·LECCIONISME Volum 2, número 1 - Gener/Març 2013\nSUMARI Pàg 4-5 Món aualé i Awale.info al Dau de Barcelona. En el marc del DAU, 1er FESTIVAL DE JOCS DE TAULA de Barcelona, el dissabte 15 de desembre de 2012, com a especialistes en jocs mancala, Awale.info i Món aualé varem explicar als assistents les regles d’alguns dels jocs mancala amb demostracions pràctiques.\nPàg 6-9 Conversem amb Biel Pubill. A Etiòpia no és difícil trobar gent jugant a diferents jocs de mancala. Els nens pastors que es troben a les cataractes del Nil, a Tis Abay, juguen fent forats a la terra humida. Al sud del país es troben ramaders sumais que juguen en taulers de dues files de 12 forats. Tot això ens ho explica en Biel Pubill, que va viatjar aquest passat estiu a Etiòpia i va reportar diversos jocs mancala d’aquesta zona.\nPàg 12-13 Món aualé compleix 1 any. La revista que esteu fullejant ha fet 1 any. Al llarg dels quatre números publicats, entre altres coses, heu pogut aprendre a jugar a diversos jocs mancala: l’aualé, el jekinjé, l’axoxodi, l’ohojitxi, l’ouril, el m’bothe; heu pogut llegir diversos reportatges sobre els jocs mancala i nombrosos articles. Heu pogut llegir entrevistes, aprendre alguns mots i conceptes i veure alguns objectes relacionats com taulers, figures, postals, monedes, segells i altres objectes singulars relacionats amb l’aualé i els jocs mancala.\nPàg 14-15 Aprenem a jugar al Ba-awa i a altres jocs relacionats. Us mostrem el Ba-awa i altres jocs relacionats que es poden considerar una subfamília de jocs mancala,. Tenen en comú que usen, generalment, la sembra encadenada i una curiosa manera de fer les captures coneguda com “capturem de quatre en quatre” o “capturing of passing-fours” que es pot combinar amb altres tipus de collita. Es disposen 4 llavors per forat en un tauler de dues files de sis forats cada una. Alguns tenen regles idèntiques a altres o certes variacions o restriccions o formes diverses d’acabar la partida.\nPàg 16-17 Idees errònies al voltant dels jocs mancala. Avui en dia, malgrat l’ampli coneixement que es té d’aquesta família de jocs, encara se’ls descriu, erròniament, com si fossin un sol joc que té algunes variants, del qual l’aualé n’és el protagonista. Se’ls descriu com els escacs africans; que provenen de l’antic Egipte i que les seves regles de joc s’han transmès sense variacions fins avui en dia, al llarg de milers d’anys. Tot això no és realment així.\nPàg 18 Glossari. Part 5 Alguns dels mots emprats en el món de l’aualé i els jocs mancala i les corresponents definicions.\nPàg 19 El racó del col·leccionista (V) Mostra d’alguns objectes relacionats amb el món de l’aualé i els jocs mancala com taulers, figures, postals i altres objectes singulars.\nMón aualé i Awale.info al Festival Dau Barcelona\nn el marc del DAU, 1er FESTIVAL DE JOCS DE TAULA de Barcelona, el dissabte 15 de desembre de 2012, com a especialistes en jocs mancala, Awale.info i Món aualé varem explicar als assistents les regles d’alguns dels jocs mancala amb demostracions pràctiques. El Festival DAU és una alternativa per passar el temps amb la família i els amics. Les persones participants en les nostres demostracions tenien diverses edats, doncs jugar als jocs de taula en general o a l’aualé i als jocs mancala, en particular, no és tan sols una activitat per a nens o joves. De fet, qualsevol edat és bona per jugar i, cada vegada menys és considerada una activitat poc seriosa o una pèrdua de temps. Jugar als jocs de taula permet alliberar la creativitat i la curiositat innata que cada persona porta dins. La nostra tasca com a especialistes va permetre a les persones que s’acostaven per jugar a l’aualé i a altres jocs mancala, a tenir noves experiències. Perdien la por en arriscar-se a conèixer altres maneres de jugar poc conegudes entre la nostra societat, a la vegada que els suposava un repte personal.\nEl joc estrella que es va ensenyar a jugar fou, evidentment, l’aualé (anomenat amb diversos noms com ayò, awoaley, wari, wori,…) un dels jocs mancala més coneguts entre nosaltres. Algunes de les persones que s’acostaven al nostre estand d’exposició i demostració ja coneixien aquest joc però no recordaven com es jugava. Altres persones no n’havien sentit a parlar mai i en aprendre a jugar-hi, en pocs minuts, quedaven fascinades per la seva atracció. De seguida entenien la dinàmica dels moviments de sembra i captura. Alguns jugadors ja mostraven la seva pròpia estratègia per realitzar les captures de les llavors. Al llarg de la jornada del dissabte també es va ensenyar a jugar a jocs mancala com el Jodu, el Sokusowó, el JekinJe, l’Ohojitxi, l’Odú,.. que van tenir molt bona acollida entre els assistents al Festival. Els assistents van poder veure també una mostra de diferents taulers de joc mancala que varem dur expressament i en exclusiva per al 1r Festival de Jocs de Taula de Barcelona. Entre altres peces, hi havia un tauler de 4 files de 6 forats cada una, procedent dels luba, oriünds de les regions de Katanga, Kasai i Maniema, províncies històriques de l’actual República Democràtica\nFig. 1: Món aualé i Awale.info hem innovat gaudint dels ancestrals jocs mancala en el 1r Festival DAU Barcelona.\nFig. 2: El Jodu, el JekinJe, l’Ohojitxi, l’Odú, i l’Aualé, entre altres, van tenir molt bona acollida per part dels assistents. al\nFig. 3: Èxit d’assistents al nostre espai de demostració. del Congo. Es tracta d’una espectacular talla de fusta feta a mà d’una sola peça on hi ha representats dos homes asseguts un enfront de l’altre a cada extrem que sostenen el tauler de joc a les seves faldes. També es va poder veure un espectacular tauler de fusta tallat a mà dels massai, de dues files de vuit forats que té una nansa en forma cilíndrica lligada al tauler amb tiretes de cuir. Aquesta nansa serveix per dur el tauler penjat mentre s’alimenta el bestiar. Té diverses tiretes que\nFig. 4: El joc Sokusowó agradava especialment per la seva curiosa manera de capturar abans de sembrar. uneixen la bossa de pell assecada amb la nansa i aquesta al tauler de fusta. La bossa de pell assecada serveix per guardar les peces de joc. I un tauler de fusta tallat a mà de tres files de sis forats procedent d’Etiòpia. Es tracta d’un Selus, que és un nom genèric donat als jocs “gabata” que es juguen en taulers de tres rengleres de forats. El 1r Festival Dau Barcelona va ser una gran festa !!\nConversem amb Biel Pubill En Biel Pubill i Soler és professor d'educació física de l'Institut de Flix. És autor d'articles d'opinió i divulgatius sobre jocs populars i tradicionals en diverses revistes i llibres. Un gran col·leccionista de joguines tradicionals i populars. Innovador pedagògic, editor de materials didàctics i promotor de projectes lúdics. Creador de diversos blogs com el Ben jugat! Jocs tradicionals. President de l’Associació cultural Lo Llaüt d’Ascó. Cocoordinador de la FestCat del 2003 al 2010 (escoles d'estiu de cultura popular de Catalunya; conjunt d'activitats i programes formatius del Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat de Catalunya). Co-coordinador del IOCUS - Escola d’Estiu de Jocs tradicionals Tarrega/ Anglesola.\nJocs mancala etíops al segle XXI Et definiries com un recuperador o restaurador que investiga sobre els jocs tradicionals? Es poden recuperar jocs? Per què treballem sobre el joc tradicional?...per recuperar? Quan et pregunten: “es pot dir que s’ha recuperat tal joc?”...dius: és molt difícil recuperar un joc tradicional. És molt difícil perquè, normalment ja l’ensenyem o el mostrem en una situació o en un context que no és el real. Que no és el d’abans. En el moment que un joc ja no es juga, que “s’ha perdut” i no saps ben bé com era, l’estàs reinventant? No, no necessàriament. Evidentment, pots buscar informació d’un joc que ja no es juga. I per tant, sí que fas investigació. Per exemple, això ha passat amb un joc que tenim aquí a Ascó que es diu la Trisella. Un joc que es va practicar fins pràcticament a la guerra civil en pobles. Al Priorat, l’associació La Carrutxa de Reus va fer recerca i va trobar referències. I per exemple també a l’Urgell, a la Segarra i aquí a la Ribera d’Ebre es jugava en molts pobles. Vam trobar que en un lloc es deia el joc de la boleta, en una altre les boletes o la trisella. Però no sabíem com es jugava\ni buscant i buscant arribes a saber com es jugava. Fins i tot, localitzes a una persona un dia que l’havia vist jugar. I vaig trobar un senyor de Riba-roja d’Ebre que tenia 104 anys! De cap estava perfectament i em va explicar que hi havia arribat a jugar. Aleshores, aquest joc quan tu el presentes, el dones a conèixer en un context que ja no és el seu , el normal o tradicional que era un ambient de taverna o de bar, que si jugava el diumenge o un dia de festa i la gent s’hi jugava la beguda. Quan tu recuperes el joc, és un ambient falsejat, jo diria. El recuperes en un context escolar. I dius: mireu, abans es jugava amb això. La gent, durant el cap de setmana, quan no hi havia televisió, no hi havia ràdio, potser algun dia feien futbol i després què feien? Anaven a la taverna. Aquí sí que té sentit la recuperació, donant informació perquè els situes en el temps. No estàs recuperant en el context que estaria però estàs explicant que abans aquí la gent també es distreia amb una eina del camp que quan es deixava d’utilitzar, es feien uns forats i s’apostava. En aquest sentit sí que és important. Però és clar...ens trobaríem en el cas d’un joc que ja no es juga i que no es té informació i l’intentes buscar, en construeixes un i el dones a conèixer.\nDesprés trobem jocs que, fins ara, podies jugar-los o encara es practiquen, com podrien ser les boles, saltar corda, i que en un àmbit escolar o d’educació no formal com les colònies es juguen però que, després, trobes que els xavals els costa traslladar aquests jocs al seu dia a dia. En una ciutat encara serà més difícil. I en un poble, sí que hi ha espais i menys cotxes però el móns lúdics dels xiquets d’un poble són els mateixos que els d’una ciutat. Les màquines s’ho mengen tot... Hi ha èpoques cícliques que a nivell de poble encara es juga a la baldufa (a la primavera, de cara al bon temps), mentre que jugar a boles ja no es recupera perquè ja no hi ha tantes zones de terra. Jo no sé si parlaríem de recuperació al donar referents d’on venia, dels orígens, que puguin dir: “els meus pares, els meus avis hi jugaven”. Uns jocs que si un dia s'avorreixen puguin jugar-los en qualsevol lloc.\nquinze i setze anys aquí als pobles estan als bars). Si al costat d’un d’aquests bars hi hagués un espai per jugar a un joc d’aquests, hi jugarien. Potser no hi jugarien cada dia, però hi hauria gent aficionada i es farien grups. O si hi haguessin trinquets. Abans els trinquets estaven relacionats amb els bars. Jo no pretenc tant que substitueixin uns pels altres sinó que els coneguin i agafin l’opció un dia de jugar-hi si volen. O de si un dia van a un altre país, diguin “ostres estan jugant aquí a la baldufa o a les bitlles però nosaltres juguem amb sis birles i aquí hi juguen amb nou o amb formes diferents”. I això els ha de donar una cultura, en aquest cas: popular o tradicional.\nAquesta vessant d’investigador, t’agrada, oi? Indagar en aspectes etnogràfics... Però també divulgar-los, fer que la gent els conegui, sobretot els joves, i que els juguin? Sí, sí,...Mira. Jo primer vaig fer Magisteri i després vaig fer Història. I quan arribes a l’escola i fas el temari curricular que et donen, penses que a través del joc podrien també aprendre coses. Una mica el que et passa a tu, oi? Per què no apliquem el joc de tauler a l’aula, que pots treballar matemàtiques, geografia, història, visual i plàstica, tecnologia. I dius, per que no expliquem la història a través dels jocs? Per exemple, si agaféssim el llibre d’ Alfonso X El Sabio, veuríem que des del segle XIII ja hi havia els tres en ratlla, el molí de nou, jocs de dames, el tric-trac o backgammon. Fa 700 anys i han arribat fins avui. I els pots preguntar: “creieu que la gent d’Àfrica hi jugaven?” A mi m’ha passat a vegades...I et responen: “no, que no tenen res”. Com que no tenen res? Si possiblement tenen els jocs més antics de la humanitat. Fixa’t, serveix per fer-los pensar. M’agrada el tema de recerca amb aquesta finalitat. És clar, si fas una recerca i no...mira tot el que no s’escriu, no existeix. Em refereixo a donar-ho a conèixer. Res que no es doni a conèixer, existirà, com diu aquella dita africana que quan mor un home vell, mor una biblioteca o una cosa així. Com convences als xiquets i xiquetes (en un món digital on no es para de jugar amb mòbils, tauletes, portàtils) que juguin a jocs tradicionals de casa nostra com les birles, els patacons, el trinquet o jocs del món com els mancala? És molt complicat. El meu objectiu no és que deixin uns jocs pels altres, sinó donar-los a conèixer i oferir moments en que podrien jugar-hi. I a partir d’aquí, si la sort acompanya, a veure si algú s’hi enganxa. Hem de pensar que els jocs molt tradicionals com les birles o el trinquet (que ho era molt abans) avui en dia què els passa? En el moment que un es posaria a jugar, com no es tenen els espais a la mà, a la vora, no es juguen. Si al costat d’un bar... (els xavals de\nFig. 2: En Biel Pubill és un gran col·leccionista de jocs tradicionals.\nQuan i on vas conèixer o sentir a parlar dels jocs mancala? Jo havia vist jocs d’aquests a les botigues tipus “Natura” a principis dels noranta. En aquell moment no havia viatjat fora d’Europa. No els coneixia. A les botigues aquestes veies unes fustes amb llavors i intuïes que era un joc però tampoc era una cosa que m’atragués particularment. Va ser cap al 92 o 93 que vaig conèixer SOS Racisme. Aquests tenien una exposició de jocs d’arreu del món, que era gratuïta i si se sol·licitava i anava a les escoles de Catalunya. Entre molts jocs de tauler hi havia els de la família mancala. Sempre t’explicaven però l’aualé o wari. Va ser així . I en el moment que els coneixes i veus les possibilitats que té, t’interesses i quan vas pels llocs, et fixes molt més. CONTINUA A LA PÀGINA SEGÜENT\nConversem amb Biel Pubill CONTINUA DE LA PÀGINA ANTERIOR I aleshores, l’incorpores en el teu “catàleg” de jocs populars i tradicionals... Sí...es que clar, quan et fiques en aquest món dels jocs tradicionals, arriba un moment que dius: què és tradicional i què no ho és? Si hem de fer un crèdit de jocs tradicionals a l’escola, com no en diguem jocs tradicionals del món, no podem introduir els mancala perquè aquí a Catalunya no són pas jocs tradicionals. Ara bé, si parlem de jocs del món o de jocs de tauler del món, aleshores tenen un paper im-\ndem aprendre el seus jocs. Agafen confiança i adquireixen un vocabulari mínim. És una manera d’entrar. Li hem de donar la volta i anem a fer jocs de competició i que sapiguem acceptar els resultats que ens enriquirà més i ens donarà més valors que no pas “falsejar” un joc cooperatiu que d’arrel, moltes vegades, ja no ho és. Simplement a l’hora de fer grups, per exemple. Amb qui jugues habitualment als jocs mancala? Amb els alumnes a l’institut, amb les meves filles i amb algun grup d’amics.\nFig. 3: Al sud d’Etiòpia en un poblat karo juguen al Maide, un mancala de 4 files de 12 forats excavats a la terra, a la vora del riu Omo. Foto cedida per Biel Pubill\nportantíssim. I és quan els fiques en el teu catàleg de jocs i fas un llistat, una programació que abasti les 35 hores del crèdit. Els mancala tenen un important paper. La dinàmica està en presentar el joc de wari o aulé i també el joc de l’hus. I el que també faig és donar opció als alumnes nouvinguts, en aquest cas magrebins, que expliquin els seus jocs d’aquest tipus. És la manera que el nouvingut tingui el seu protagonisme. A mi m’ha passat que hi ha xavals magrebins que gairebé no sabien parlar. Saben dir: “hola, bon dia” i ja està, i aquell dia els dius: “escolta explica com es juga...”, amb gestos dient sí o no amb el cap, es fan entendre i po-\nAlgun cop has dit que els jocs no són patrimoni de ningú, i que en el joc el protagonista és el jugador, oi? Què vols dir amb això? Sí. Aquesta frase no és meva. Tampoc no sé si es d’ell però jo li he sentit a dir a Toni Costas que és un professor d’INEF de Lleida i em va agradar molt quan la va dir en una xerrada que va fer fa uns anys a Bellpuig. Ell feia una xerrada sobre el joc tradicional i es preguntava: què és joc tradicional i joc popular?. La frase ve a dir que els jocs no són dels llocs sinó de qui els juguen. Si un xiquet és nouvingut aquí i juga a bitlles, el joc és d’aquell nano, vingui d’on vingui. O si jo o un altre adult se’n va a un altre indret i juga amb aquest mateix joc, aquest joc és de la humanitat.\nEstàs d’acord amb el tòpic de que allò important d’una partida o un joc no és guanyar sinó participar? O bé creus que la vessant competitiva és el que dóna sentit al joc i la principal font de motivació per jugar-lo? En principi, un joc tradicional sí que invita més a que no hi hagi tanta competitivitat. Tots hem jugat alguna vegada i hi havia xavals que eren de “sucre”. Usem aquesta expressió per exemple quan jugues al “pilla-pilla” i un com que no corre tant i és més petitet, es passa per alt i es trivialitza més el resultat. La qüestió és que participi. Ara, el que sí és veritat, el que veus és que per sexes, les xiquetes passen molt més dels resultats. A vegades estàs fent un crèdit de jocs de tauler i preguntes: Com va? qui està guanyat? I et diuen: “no ho sé” i potser han fet sis partides i no es fixen si una n’ha guanyat quatre i l’altra, dues. Els xiquets, en canvi, són molt més competitius. Jo sóc del parer que ficaria entre cometes el joc cooperatiu, s’hauria de contextualitzar bé quan fas un joc cooperatiu i amb quines persones. En canvi, sí que és veritat que a la gent li agrada competir. Ara bé, darrera del discurs de competir, cal que sapiguem acceptar els errors que has comès, haver perdut, felicitar el contrari.\nment trobes a gent jugant a jocs tradicionals. Els jocs mancala al llarg de tot el país, que és molt gran, també te’ls trobes. Tant al nord com al sud. Vaig trobar gent, passejant al voltant d’un llac, per exemple o perquè havia acabat de ploure, al nord et trobaves nanos que feien forats a terra i jugaven a jocs de mancala. A les cataractes del Nil, a Tis Abay, jugaven les nenes i nens que eren pastors fent forats a la terra humida i jugant amb pedres. Després quan vas mirant et trobaves restes de jocs ficats per la terra. I també a la zona d’Axum, on hi ha restes arqueològiques, a les escalinates que condueixen a l'església de Santa Maria de Sion, hi ha gravat a la pedra un joc de mancala de 12 petits forats, sis per banda. Allí no hi vaig veure jugar. On vaig gaudir moltíssim va ser al sud, a la zona de les tribus Surma, on sembla que els jocs tinguin un lloc determinat on els excaven a terra. Allí vaig trobar un joc mancala de quatre files de dotze forats que en diuen Maide. I després en alguna altra tribu quan paraves al costat de la carretera, on hi havia gent pasturant, veies algun joc o altre al que jugaven. Per una banda vas veure que hi ha jocs mancala que s’usen i s’abandonen i, per altra banda, que tenen una zona determinada on hi juguen habitualment, oi? Sí, jo diria que sí. Aquest que et deia del Maide, tenen una zona on, fins i tot, hi ha unes pedres on s’asseuen. Mentre que en altres llocs, els taulers estan clarament improvisats.\nFig. 4: Ramaders sumai juguen en 2 files de 12 forats. Foto cedida per Biel Pubill\nEl passat mes de juliol vas anar a Etiòpia. I vas trobar, al llarg del viatge, a gent que jugava a diversos jocs mancala, entre altres jocs. Ens pots parlar d’aquest viatge, si era fàcil trobar a gent jugant-hi? A la família ens agrada molt viatjar i sempre que podem marxem. A Etiòpia no hi vam anar necessàriament pensant que trobaríem molts jocs. Evidentment, sempre que viatjo, la dèria està en buscar, en trobar-ne. El viatge no era un treball de camp, era un viatge d’oci. És un dels països que m’he trobat més gent jugant i més constantment, no només als jocs de mancala, sinó a jocs de coordinació , psicomotrius, de velocitat, jocs d’equip, jocs individuals, com jocs de saltar al poltre, jocs de persecució, jocs de patacons (utilitzen xapes), usen joguines fetes amb elements de l’entorn, polseres i collarets fets amb flors, salten a la corda, a la xarranca. Vas pels carrers i constant-\nFig. 5: A Tis Abay juguen al gebeta en forats fets a la terra humida. Foto cedida per Biel Pubill.\nI hi juguen persones de totes les edats? O els nens juguen amb els nens... Era bastant per edats. Per exemple, a la zona del nord que hi nanos pasturant. Aquest petits pastors eren els que jugaven mentre tenien les vaques per allí. És la seva feina i no hi havia adults. Feien els forats al terra i es posaven a jugar. O en altres llocs hi havia nenes que amb la punta d’un paraigües excavaven forats a terra després d’haver plogut. Moltes gràcies\nJugant a l’ayo. Relleu a la roca per Suzanne Wenger al Sacred Forest, als afores d’Osogbo, sud-oest de Nigèria. Fotos: Vicenta Canal.\nMón aualé compleix 1 any.\nEn el número 1, entre altres coses, apreneu a jugar a l’aualé i al jekinjé; podeu llegir un reportatge sobre els jocs mancala a la Mediterrània oriental; descobrireu els jocs ayo olopon que varem reportar l’any 2009 a Nigèria: jekinjé, sokusowó, olowuka, redu, jodu, odu; podeu saber què cal per jugar als jocs mancala; descobriu que els jocs mancala no tenen el seu origen a l’antic Egipte; podeu conèixer alguns dels mots emprats en el món de l’aualé i els jocs mancala i descobriu taulers i objectes singulars. En el número 2, entre altres coses, apreneu a jugar a l’axoxodi i a l’ohojitxi, que es juguen a Costa d’Ivori; podeu llegir un reportatge sobre els jocs akong i songo; descobriu que fa més de 50 anys que podem trobar segells on hi apareixen taulers mancala; podeu veure un còmic que explica com l'Anna s’assabenta que un tauler de fusta que li van regalar és un aualé; o que podem trobar taulers mancales de mides considerables, ubicats en parcs i jardins o, fins i tot, en vestíbuls d’hotels, a Filipines.\nEn el número 3 es pot llegir, entre altres coses, una entrevista a Bernat Casanovas qui comparteix amb nosaltres la mateixa passió: passar moltes estones jugant a diversos dels jocs mancala, sobretot a l’aualé; podeu trobar un recull de 150 jocs mancala tradicionals en un mapamundi, agrupats segons la distribució geogràfica i la mida del tauler; podeu descobrir els jocs de tres files a la Banya d'Àfrica i els mancales de quatre files de l'Àfrica central i de l'est i de la península Aràbiga. En el número 4 es pot llegir, entre altres coses, una entrevista a Salvador Cases, sub-campió de la XIIIª edició del Campionat de Catalunya d'aualé, el 2012; trobareu un article que us parla dels taulers mancala que hi ha a The British Museum, a Londres; podeu descobrir els jocs mancala de quatre files de forats que es juguen a l'Àfrica austral: owela, lela, m'palé, txuva, katra, katra be, katro,... i descobriu les troballes recents que demostren de l'existència de mancales a la península Ibèrica des del segle X.\nAprenem a jugar al Ba-awa i altres jocs relacionats Una subfamília de jocs mancala relacionats amb el Ba-awa Els següents jocs els podem considerar una subfamília de mancales, que tenen en comú que, generalment, usen la sembra encadenada i una curiosa manera de fer les captures coneguda com “capturem de quatre en quatre” o “capturing of passing-fours” que es pot combinar amb altres tipus de collita. Es disposen 4 llavors per forat en un tauler de dues files de sis forats cada una. Alguns tenen regles idèntiques a altres o certes variacions o restriccions o formes diverses d’acabar la partida. Abawo(ɔ) és jugat a Ghana. Amb regles idèntiques al baawa és jugat a Ghana pels akan però amb direcció horària. Adi és jugat pels ewe de Ghana té regles idèntiques al Ba-awa però es juga a diverses rondes. Es poden guanyar forats de l’adversari. Conegut com namnam pels akan de Ghana. Wouri és jugat a Mali pels Malinke. Mostra similituds amb el ba-awa. J’erin (Jérin-Jérin) i obridjie es juguen amb regles idèntiques al ba-awa, excepte la manera com acaba el joc. El segon acaba quan resten 4 llavors que no són per ningú. Darra és jugat per la gent hausa del nord de Nigèria amb sembra simple. Es juga en un tauler de dues files de sis forats. També és jugat en taulers de 2×12, 2×16, 2×18.\nEl nam-nam és jugat pels akan de Ghana. És similar al joc conegut pels ioruba de Nigèria com jérin-jérin i també relacionat amb el joc ba-awa dels akan, conegut com odú pels ioruba o com ayo-eleh pels igbo a Nigèria. La sembra és encadenada en la direcció anti-horària. Les llavors es dipositen una a una, començant pel forat següent del que s’han agafat. La collita es fa en ambdues files, en la pròpia i en la de l’adversari. Té dues maneres de capturar: quan la darrera llavor sembrada cau en un forat de l’adversari que contingui 4 llavors, comptant la que s’acaba de dipositar, aquestes són retirades del tauler pel jugador que estava sembrant. També es fan captures quan un jugador està sembrant i un forat o varis contenen de nou 4 llavors. Són retirades per ambdós jugadors en un mateix torn, en funció de si els forats estan a un costat o altre del tauler. Poden haver-hi diverses captures alhora per part del jugador que està sembrant o per part de l’adversari. L’objectiu rau en capturar més llavors que l’adversari. El joc acaba quan resten al tauler sols 4 llavors o quan un jugador no pot “alimentar” al jugador contrari. En el primer cas les llavors restants al tauler no són per ningú. En el segon cas les llavors són recollides segons estiguin en forats en un costat o altre del tauler. Els malinke a Mali juguen al wouri. Mostra similituds amb el joc ba-awa dels akan de Ghana, conegut a Nigèria com a odú pels ioruba i com a ayo Eleh pels igbo. Es juga amb sembra encadenada. Les llavors es dipositen una a una, començant pel forat següent del que s’han agafat. No hi ha obligació d’alimentar a l’adversari. En el cas d’impossibilitat d’alimentar-lo, es repeteix torn, tantes vegades com faci falta, fins que amb un moviment “alimenti” de nou a l’adversari. Hi ha 2 maneres de capturar: la primera manera de fer la collita és idèntica a l’explicada en el joc nam-nam. També es fan captures quan un jugador està sembrant si un forat o varis conte-\nnen de nou 4 llavors. Aquestes són retirades sols pel jugador que estava sembrant. L’objectiu rau en capturar més llavors que l’adversari. El joc acaba quan resten al tauler sols 4 llavors. Són capturades pel jugador que ha fet la darrera captura. El nam-nam es juga a diverses rondes. Un cop acabada la primera ronda es reomplen els forats propis amb les llavors capturades. Si un cop omplerts els forats propis, sobren llavors, es poden guanyar forats de la fila de l’adversari i el nostre territori s’amplia. Amb 28 llavors capturades, guanyem un forat de l’adverari, amb 32, guanyem dos forats, i així successivament. El joc darra es juga amb sembra simple i la collita es fa en ambdues files, en la pròpia i en la de l’adversari. Té 2 maneres de capturar: Quan la darrera llavor sembrada cau en un forat del propi costat o de l’adversari que contingui 4 llavors, comptant la que s’acaba de dipositar, aquestes es retiren del tauler per part del jugador que estava sembrant. També es fan captures si quan un jugador està sembrant hi ha un forat o varis que contenen de nou quatre llavors. Aquestes són retirades per ambdós jugadors en un mateix torn en funció de si els forats estan en un o altre costat del tauler. Hi poden haver diverses captures alhora per part del jugador que està sembrant i per part de l’adversari. L’objectiu rau en capturar més llavors que l’adversari i deixar-lo sense que pugui jugar. Si és el torn de moure d’un jugador i no pot fer un moviment legal, aquest perd el torn i segueix passant fins que pugui fer un moviment. El joc acaba quan resten menys de 5 llavors en el tauler. Les llavors que queden en el tauler són capturades pel jugador que hagi realitzat la darrera captura de 4 llavors. El jérin-jérin es juga amb regles idèntiques al ba-awa, excepte que el moviment inicial es fa amb el contingut de 2 forats adjacents i el joc acaba quan resten 8 llavors al tauler. Aquestes són capturades pel jugador que ha capturat les 4 anteriors (les quatre penúltimes).\nRegles resumides del joc Ba-awa tauler: 2×6, dues files de sis forats. núm. peces: 48 (24 per jugador). disposició inicial: 4 llavors per forat. direcció sembra: anti-horària. sembra: volta múltiple (o encadenada). Es dipositen les llavors, una a una, començant pel forat següent del que s’han agafat. collita: en ambdues files, en la pròpia i en la de l’adversari. Dues maneres de capturar:\nquan la darrera llavor sembrada cau en un forat de l’adversari que contingui 4 llavors, comptant la que s’acaba de dipositar, aquestes són retirades del tauler pel jugador que estava sembrant. també es fan captures quan un jugador està sembrant si un forat o varis contenen de nou quatre llavors. Aquestes són retirades per ambdós jugadors en un mateix torn en funció de si els forats estan a un costat o altre del tauler. Poden haver-hi diverses captures alhora per part del jugador que està sembrant o per l’adversari.\nFig. 1: Els akan de Ghana juguen al Ba-awa. Targeta Postal. 1965 .\nOdú, ayo eleh i Ba-awa: tres noms per a un mateix joc. El joc Odú és jugat en terres dels ioruba, on el varem aprendre el mes de juliol de 2009 a Àfrica occidental. La paraula “Odú” significa: pot o vas. També significa: camí o destí. La gent ioruba de Nigèria i Benin juguen a l’Odú de la mateixa manera que la gent igbo de Nigèria juguen a l’Ayo Eleh, segons ens van explicar a Ibadan informadors d’Ilé-Ifé i de Benin-City. Aquest joc és descrit amb les mateixes regles per la gent Akan de Ghana com a Ba-awa. Són tres maneres d’anomenar el mateix joc. Els tres són exactament el mateix joc.\nel joc acaba…: quan resten al tauler sols 4 llavors o quan un jugador no pot “alimentar” al jugador contrari. En el primer cas les llavors restants al tauler no són per ningú. En el segon cas les llavors són recollides segons estiguin en forats del costat del tauler d’un jugador o altre. Fonts/Per ampliar més: Obridjie Gering, Ralf. Obridjie [en línia] <http://mancala.wikia.com/Obridjie> Murray, H.J.R. A History of Board-Games other than chess. Oxford (England) 1951, 185-186 Steuer, H & Vougt,C. Das neue rororo Spielbuch. Reinbek (Germany) 1980, 39-40 & 232.\nNam-nam Agbinya, Johnson Ihyeh (2004) Computer Board Games of Africa (Algorithms, Strategies & Rules) University of the Western Cape, Bellville. South Africa, p.250\nJérin-Jérin Newberry, R.J. Games and Pastimes in Southern Nigeria. In: Nigerian Field 1939; 8 (2): 75-80 Russ, L. The Complete Mancala Games Book: How to play the world’s oldest board games. Marlowe & Company, New York 2000, 63 (2nd edition)\nFig. 2: Adeniji Eunice i John Bau ens ensenyen com es juga a diversos jocs olopon ayo a Nigèria. Foto Vicenta Canal. 2009\nAbawo Conversa personal amb Adu-Oduro, novembre 2006, Sud-Africa\nOdú, Ayo eleh Climent, Jordi (2013) Els jocs olopon ayo. Alguns mancala de Nigèria descrits recentment. Manuscrit no publicat.\nEls jocs Odú i Ayo eleh van ser reportats durant un treball de recerca que varem fer na Vicenta Canal, en Bernat Casanovas i en Jordi Climent durant el mes de juliol de 2009 a Lagos i a altres llocs al sud-oest de Nigèria.\nIdees errònies al voltant dels jocs mancala. Exemples d’idees errònies al voltant dels jocs mancala Generalment, les persones poc familiaritzades amb els jocs mancala creuen que es tracta d’un joc per a 2 persones, similar a les dames, als escacs, o al backgammon. Això no és cert. En els jocs mancala les peces de joc no tenen un valor determinat ni pertanyen a un jugador o altre. Són indiferenciades. El seu color, mida i forma no són importants i el nombre de peces que es necessiten varia en funció del tipus de joc. Hi ha gent que assumeix que hi ha un joc particular anomenat “mancala”. Sovint, als jocs mancala se’ls descriu, erròniament, com si fossin un sol joc que té algunes variants, del qual l’aualé n’és el protagonista. De fet, es coneixen centenars de jocs mancala amb diferents maneres de sembrar, de collir, de direccions de la sembra, de cicles, d’objectius de joc i de maneres d’acabar una partida. Si ens ho proposéssim, podríem jugar, durant un any, a un joc mancala diferent cada dia. També s’assumeix, erròniament, que els jocs mancala es juguen exclusivament a Àfrica i que han arribat a Europa fa poc.\nvui en dia, malgrat l’ampli coneixement que es té d’aquesta família de jocs, encara se’ls descriu, erròniament, com si fossin un sol joc que té algunes variants, del qual l’aualé n’és el protagonista. Se’ls descriu com els escacs africans; que provenen de l’antic Egipte i que les seves regles de joc s’han transmès sense variacions fins avui en dia, al llarg de milers d’anys. També es diu que a casa nostra i a Europa hi ha arribat fa molt poc, molt recentment. O fins i tot, s’ha dit que determinats jocs comercials inventats no fa masses anys, tenen una antiguitat mil·lenària. Tot això no és realment així.\nEls jocs mancala són una família de jocs per a dues persones similar als escacs, dames o backgammon ? Els jocs mancala tenen en comú que es juguen amb peces indiferenciades. Les peces es distribueixen en files de forats dibuixats o excavats a terra, tallats en taulers de fusta o altres materials. Cal distribuir un nombre de peces determinat: pedres, llavors, cauris, mongetes, etc, segons les regles de cada joc. Els forats estan disposats, normalment, en files paral·leles: dues, tres o quatre. Però, en algunes ocasions, estan disposats en una mida poc habitual: una sola fila, cinc o sis files de forats. Els forats també poden estar disposats en un patró circular o amb altres patrons. El rang de forats per fila pot anar des de 2 fins a 40 o més. Per altra banda, també es té la imatge de que són uns jocs on 2 jugadors, situats un davant l’altre en silenci, amb les distraccions externes reduïdes al mínim. Res més lluny de la realitat. És quasi inevitable que els nombrosos espectadors facin rotllana al voltant dels jugadors que juguen al carrer, asseguts en banquetes de fusta, sota l’ombra d’un arbre. Els espectadors discuteixen les jugades, intervenen amb comentaris i burles per distreure als jugadors. Fins i tot, un dels jugadors pot fer acudits, cantar, fer onomatopeies per aixafar la moral del rival i guanyar un avantatge psicològic. També pot comptar les llavors contingudes en algun dels forats propis, treure-les del forat i mostrar-les al públic però a l’adversari se les hi oculten. Després les torna a dipositar en el forat d'on les havia\nagafat, abans d’iniciar una jugada. En definitiva, són llicències que es permeten als jugadors per intimidar al contrincant. Per tant, res a veure amb les dames, escacs o backgammon. A Àfrica austral, és força habitual que determinats jocs mancala es juguin per equips de dues, tres, quatre o més persones a cada costat del tauler. Hi ha jocs asiàtics on s’enfronten diferents jugadors a la vegada en un mateix tauler. A Sri Lanka, per exemple, hi ha un joc mancala (Raja Pasu Mandiri) on tres persones juguen, simultàniament, en un tauler de 2 files de 6 forats. Un dels jugadors controla les dues parelles de forats a mà dreta, un altre les dues parelles de forats a mà esquerra i el tercer, les centrals. A la Xina es coneixen jocs mancala que disposen de 2, 3, 4 o 5 files de 5 forats (p.ex. Laomuzhukeng i Laomuzhuqi). Cada fila pertany a un dels jugadors que hi juga, doncs el nombre de files que s'excavaran o dibuixaran a terra dependrà del nombre de jugadors.\nOrigen a l’Antic Egipte ? L’edat dels mancala és incerta. Ningú sap on es van originar ni quan. És veritat que hi ha diversos conjunts de forats en alguns temples de Karnak i Luxor i als temples d’Edfú i Kom Ombo a Aswan, a Egipte. Ara bé, concloure que els jocs mancala es van jugar a l’antic Egipte només pel fet que alguns han vist una files de forats excavats en pedra, és un gran error. Aquest tipus d’error és probablement induït per la similitud en el disseny de les depressions circulars trobades que corresponen, segurament, a una mena de jocs que es juguen amb pedres o peces diferenciades. O, potser, és part d’un tauler de curses on 2 jugadors o 2 equips havien de completar un circuit, utilitzant peces o clavilles diferenciades, daus o tabes, similar al Joc de la Palmera o Joc de 58 forats, conegut també com el Joc de Gossos i Xacals. Ja fa anys que es va deixar de banda la possibilitat que els mancala es juguessin a l’antic Egipte; ni tampoc durant el període hel·lenístic en que van governar les dinasties macedònica i ptolemaica. Si fossin realment coneguts en aquest període, podríem esperar que s’haguessin estès o mencionat per altres parts del món hel·lenístic.\nSón jocs ancestrals el Kalah, el Bantumi i el “Mancala comercial”? El joc Kalah no és una invenció dels sumeris fa 7000 anys, com afirmava Wiliam J. Champion, Jr. (inventor, l’any 1940 d’aquest joc comercial als EUA). Es tracta d’una variació del joc Dakon, jugat tradicionalment a l’illa de Java, a Indonèsia, al sud-est asiàtic. El Kalah, doncs, és un joc comercial, conegut popularment als Estats Units i anomenat sovint simplement com “mancala”. Tal i com explica l’especialista en jocs mancala Ralf Gering, el joc Kalah (conegut com Kalaha a Alemanya) fou copiat diverses vegades i rebatejat a Alemanya com Conference per la marca comercial Mieg’s, l’any 1965, com Sahara per Pelikan, l’any 1976 (també conegut com Jumping Beans). La marca Nokia, l’any 2000, va incorporar-lo amb el nom de Bantumi com aplicació per jugar en els seus mòbils. El joc Kalaha, doncs, no té orígens africans, malgrat les moltes afirmacions que s’han arribat a fer en sentit contrari, fins i tot, per part del seu inventor.\nEls jocs mancala es juguen exclusivament a Àfrica i han arribat a Europa fa pocs anys? Els jocs mancala s’han jugat des de temps immemorials i es segueixen jugant al llarg d’Àfrica, d'Orient Mitjà, d’Àsia central i meridional, al sud-est asiàtic, al Carib, a Amèrica Fig. 1: Jugant en un tauler de quatre files al bao, a Zanzíbar. Foto cedida per Central i del Sud i a parts d’Europa. No és cert Larry Leandro Mastria. que a Europa, i a casa nostra, els mancala han arribat fa molt poc. Forces testimonis documentals, ens diuen el contrari. Ens mostren orígens i procedènBurgos. Aquest tauler mancala fou elaborat als tallers cordovecies molt diverses. I per diferents raons també van anar desapasos de Medina Azahara el segle X dC. Té forma d’estoig cilíndric i reixent (exceptuant el Das Bohnenspiel, una modalitat que enfou realitzat sobre un tros d’ullal. cara es juga a Alemanya, d’època pre-colonial, que es conserva Així doncs, tenim davant nostre la imatge d’una família de jocs intacte. A Sèrbia, l’any 2006, es van descobrir dos taulers manque s’ha difós àmpliament en la seva essència i ha estat capaç cala tallats en pedra durant la investigació arqueològica en un de preservar la seva ancestral forma i d’estar sotmès a canvis fortalesa medieval de Belgrad. Es tracta d’una de les proves considerables. Això ha permès que hi hagi un ventall extraordiarqueològiques que els mancales es jugaven a la regió de la nari de maneres de jugar d’un lloc a un altre. península dels Balcans. A Bòsnia es va sentir a parlar d’un joc mancala anomenat ban-ban, i que sembla ser, va estar de moda Algunes persones segueixen practicant avui en dia un determia la Hercegovina dels segles XVI i XVII dC. També es parlava d’un nat joc de la mateixa manera com ja fou descrit fa un segle enjoc mancala a Sèrbia que podria haver arribat el segle XIV dC rere. Aquestes constàncies en el temps, a voltes també es conamb l’Imperi otomà, però que aquest segur que ja no s’hi jugaserven en espais geogràfics allunyats, sense contacte com en el va avui en dia. També va ser habitual durant molts segles a la cas dels jocs que van arribar al continent americà a través dels península Ibèrica, durant l’època de l’Al-Andalus, com ho deesclaus africans. A vegades, però, passa tot el contrari. En poc mostra, entre molts altres testimonis, un tauler d’ivori de dues temps i en un espai reduït hi poden haver variacions considerafiles de cinc forats, que pertanyia a una de les filles d’Abd-albles en la manera de sembrar i collir i en el nombre de peces i Rahman III. Aquest tauler està exposat actualment al Museu de files de forats.\nGlossari (5) “Disposició inicial”: hi ha dues maneres de disposar les llavors en el tauler de joc abans de començar una partida: una disposició fixa o una disposició opcional. En els jocs mancala, la disposició de les peces al començament de la partida o al començar una nova ronda, si n’hi ha, varia segons les respectives regles. “Disposició fixa”: els jugadors comencen amb la mateixa disposició i nombre de llavors. “Disposició opcional”: un dels jugadors o ambdós col·loquen les llavors en el tauler, que els corresponen en funció regles del joc, segons la pròpia estratègia. “Sembra simultània”: en determinats jocs mancala es fa una sembrada prèvia a la sembra inicial, com si fos una cursa. Els dos jugadors distribueixen\namb sembra encadenada de manera simultània fins que ambdós cauen en un forat buit. El primer jugador en arribar a un forat buit amb la darrera llavor sembrada, comença la sembra inicial. Pàg. 18\nEn els jocs mancala, en la majoria dels casos, el jugador que juga primer és elegit a l'atzar o acordat entre els jugadors. En alguns jocs el primer moviment és jugat simultàniament pels dos jugadors a mode de cursa fins que ambdós caiguin en un forat buit. El primer jugador en arribar a un forat buit, començarà a sembrar primer. És el cas, per exemple, dels jocs de tres files Sulus Aidi i Abalala’e. En molts jocs mancala del sud d'Àsia, el jugador que comença a jugar primer està determinat per un joc preliminar similar al "pedra, paper, tisores". Per tant, per decidir qui comença primer, cal que els jugadors escullin simultàniament un gest per vèncer l'oponent, cada vegada escollint un dit de tres dits possibles: el polze, el dit petit o l’índex. Segons el país, els gestos poden representar: una muntanya, un gall i una formiga. O bé, un elefant, un cavall i un ratolí. La sembra inicial es fa des d’un forat del camp propi. La sembra per torns és la més generalitzada. Cada jugador, al seu torn, agafa totes les llavors d’un dels seus forats i les distribueix, una a una, en els forats adjacents consecutius en la direcció apropiada segons les regles del joc. Segons aquestes regles, es pot fer una sembra simple o una sembra encadenada (també coneguda com una volta múltiple). Alguns jocs tenen una sembra inicial amb algunes restriccions a l’hora de capturar o de fer determinades accions. En algunes casos hi ha jocs en que el jugador que inicia la sembra inicial té un cert avantat-\nge teòric. Pel que fa al quan, podem parlar de sembra per torns o podem parlar de sembra simultània.\nDisposició de les peces en el tauler de joc En alguns jocs on la disposició inicial de les llavors és fixa, el nombre de peces que es col·loquen a cada forat al començament de la partida coincideix amb el nombre de forats que té cada fila en el tauler. És a dir, 5 llavors en cada forat en un tauler 2x5, 6 llavors en cada forat en un tauler 2x6, etc (p.ex. Congklak). En altres jocs on la disposició de les llavors també és fixa, el nombre de llavors que cada jugador col·loca en els forats del seu territori no és el mateix per a tots els forats (p.ex. Igisoro, jugat a Rwanda amb un tauler de 4x8, es comença amb quatre llavors a cada forat en les files interiors de cada jugador i amb cap llavor en els forats de les files exteriors). En altres casos la disposició de les llavors es fa per etapes (p. ex. en el Bao la Kiswahili es necessiten 32 llavors per jugador). Cada un col·loca 6 llavors en el forat propi quadrat, anomenat nyumba i 2 llavors en cada un dels dos forats següents a la dreta d’aquest. Cada jugador reserva les altres 22 peces per més endavant. En alguns jocs determinats, al començament d’una nova ronda, les llavors capturades per cada jugador es col·loquen en els forats propis, omplint-los tants com es pugui amb un nombre concret de llavors. Si algun no en té suficients per omplir els forats propis, aleshores ningú pot jugar-los i que queden anul·lats (p.ex. Krur).\nEl racó del col·leccionista (V) Targeta postal de Moçambic principis del segle XX\nTargeta postal amb una fotografia on uns homes juguen en un espectacular tauler de fusta de 4 files de 16 forats cada una, de l’època del colonialisme portuguès. A la llegenda hi diu: “BEIRA - A Beira’s Scene”. Editada per A. Brook.\nTauler tradicional ioruba Tauler de fusta tallat a mà dels ioruba de Nigèria, a l’Àfrica occidental, en forma de tortuga. Té un tauler ubicat al damunt de la closca de 2 files de 6 forats i dos forats magatzem en cada extrem. Acolorit en color vermell, negre i groc. 51 cm de llarg, 20 cm d’amplada, i 18 cm alt. Pes 3,4 Kg\ni en el pròxim número... Món aualé al Iocus: Escola d’estiu de Jocs Tradicionals L’editor de Món aualé està convidat per col·laborar amb una comunicació a la propera edició de Iocus -Escola d’estiu de Jocs Tradicionals que es celebrarà del 9 al 13 de Juliol de 2013. Està organitzada per la Cia. de Jocs l’Anònima Associació Cultural. Us en fem cinc cèntims en el pròxim número.\nAprenem a jugar al Pallankuzhi El joc Pallankuzhi és un dels jocs mancala del sud-est asiàtic. Aquest joc es juga al sud de la Índia (als estats de Kerala, Tamil Nadu, Andhra Pradesh i Karnataka) i al nord de Sri Lanka. És conegut amb molts noms segons les llengües i els llocs on es juga.\nJocs mancala a Àfrica del nord Us explicarem diversos jocs mancala que es juguen o s’han jugat, fins fa poc, al Sahara occidental i Mauritània, i altres que s’han jugat en petits pobles rurals del nord i del sud-est del Marroc, excavant forats a terra.\nMón aualé n.05\nRevista divulgativa dels jocs mancala. Volum 2 número 1 (gener - març 2013) ISSN 2014-7597.


COMENCEN LES OBRES ALS POLÍGONS INDUSTRIALS DE PUIGCERDÀ – Pirineus TV\nAquesta setmana, l’ajuntament de Puigcerdà ha executat els treballs de remodelació de l'avinguda del Transpirinenc i del carrer Pont de Sant Martí, situats al Sector Estació i la Closa. L'actuació, que s'emmarca dins el Pla de Millora d'aquests dos grans entorns empresarials del municipi, ha consistit en renovar tot el paviment i, en els propers dies, es pintarà la senyalització horitzontal. El consistori ha invertit 150.000 euros en aquests treballs i a partir de la setmana que ve s'iniciaran les obres a l'avinguda Catalunya, en el tram comprès entre la rotonda del jugador d'hoquei fins l'inici de l'avinguda Pirineus, i també en aquesta avinguda des de la plaça de l'estació fins a l'enllaç amb la pujada del Torreó.\nAquesta segona actuació suposa una inversió municipal de també 150.000 euros i s'executarà just abans de l'inici de les vacances de Nadal.\nPer últim, l'ajuntament preveu portar a terme una altra actuació en el tram que quedarà per millorar de l'avinguda Pirineus, des de l'avinguda Catalunya fins a la plaça de l'estació. En aquest punt, l'equip de govern preveu una remodelació més completa.\nEs preveu que els treballs en aquest tram de l'avinguda Pirineus comencin al març i comptin amb un pressupost d'uns 50.000 euros.


'Corto Cirqyto', de Gonzo Velazko, a la carpa de la cia Passabarret\nJardins de Casa Fèlix\nEl clown Gonzo Velazko passa per Valls en plena gira europea. Actuarà aquest proper diumenge a la carpa de circ de la companyia vallenca Passabarret.\nCompanyia: Gonzo Velazko\nEspectacle: 'Corto Cirqyto'\nLloc: Carpa ubicada als jardins de Casa Fèlix - Valls\nLa interacció amb el públic redimensiona en aquest espectacle l'estructura teatral, ja que en Gonzo crea situacions des de la participació de l'espectador, de manera que les accions i el joc converteixen en un espectacle irrepetible, que es construeix, en gran part, instantàniament.\n“Sens dubte, és una de les actuacions més especials de les que hem programat des que\nvam començar”, explica David Sancho de Cia. Passabarret. “Sabem que la gent no és\nmolt conscient de la magnitut que poden tenir determinats artistes. Hi ha pocs pallassos\nfamosos: no són ni futbolistes ni personatges televisius. Però tenir a un intèrpret de\nl'alçada de Gonzo Velazko a Valls és un autèntic orgull”, afegeix. L'espectacle\nunipersonal 'Corto Cirqyto' arribarà el proper diumenge, 15 d'abril, a l'escenari de la\ncarpa que Cia. Passabarret té instal·lada als jardins de Casa Fèlix.\nGonzo Velazko és un artista argentino-veneçolà que ha recorregut tot el món amb els seus\nespectacles. Té un estil molt personal i ofereix una visió del clown que dista sensiblement de la concepció europea. Ha treballat a Xile, Bolivia, Perú, Ecuador, Colombia, Guatemala, Mèxic, El Salvador, Nicaragua, República Dominicana, Estats Units, França, Bèlgica, Holanda, Itàlia, Anglaterra, Suissa o Romania, i ha participat en diferents expedicions de Pallassos sense Fronteres. Està especialtzat en comèdia física, inspirada en el treball de figures com Charles Chaplin, Buster Keaton, Laurel y Hardy o Harold Lloyd. “En aquest espectacle em dedico a descarregar energia, literalment, provocar un curtcircuit amb el públic”, explica el propi Gonzo.\n“M'agrada desubicar-los de la seva realitat habitual per entregar-lis a canvi una mica de felicitat, i aprofitar que el públic està receptiu per emetre una visió personal meva sobre el món que estem vivint”.\nL'artista, que té seu fixa a Veneçuela, arriba a Valls tot acabant la seva gira Europea. Acaba de tornar de Bèlgica i en breu farà les maletes per tornar a casa. Però no és el primer cop que actúa a Europa. Gonzo és tot un viatger que ha treballat a companyies de gran reputació com la francesa Les Plasticiens Volants. La seva tasca artística l'ha portat també ha desenvolupar projectes socials a tota Llatinoamèrica.\nEl mes d'abril és un mes pràcticament dedicat de manera íntegra als pallassos dins de la programació que Cia. Passabarret ofereix, setmana rera setmana, a la carpa dels jardins de Casa Fèlix. De fet, la setmana passada ja va trepitjar la pista del circ vallenc l'artista italià Camilo Clown. .


El sisme de Llorca obliga a revisar la seguretat dels edificis\nCatalunya té 27.000 blocs de pisos construïts al segle XIX, més de la meitat a Barcelona\nCARLES ARBOLÍ THAÏS GUTIÉRREZ 14/05/2011 00:00\n260x366 Contrast arquitectònic El paisatge urbà de les ciutats catalanes és un mosaic entre els barris antics i els nous. A la imatge, Barcelona. / XAVIER BERTRAL Contrast arquitectònic El paisatge urbà de les ciutats catalanes és un mosaic entre els barris antics i els nous. A la imatge, Barcelona. / XAVIER BERTRAL\nLa hipòtesi que una part dels edificis més malmesos pel terratrèmol de Llorca podrien tenir defectes constructius ha posat sobre la taula el debat sobre la seguretat i el manteniment dels immobles. El vicepresident del govern espanyol, Alfredo Pérez Rubalcaba, insistia que després del sisme caldrà revisar els protocols de construcció per minimitzar riscos. Ahir mateix, el sostre d'un edifici de Santa Coloma de Gramenet, amb greus problemes d'humitats des de fa anys, es va ensorrar i va provocar la mort d'una anciana. També la Generalitat ha posat en marxa un sistema d'inspecció tècnica obligatòria dels edificis a partir de 45 anys d'antiguitat. I encara més: a Catalunya hi ha més de 27.000 blocs de pisos que es van construir al segle XIX.\nLa clau és el manteniment Un habitatge antic no és insegur però calen més inspeccions\nEls especialistes consideren que l'antiguitat d'un edifici no és, necessàriament, sinònim de més risc, malgrat que alerten que cal ser més exigent amb el manteniment. El catedràtic de càlcul d'estructures de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), Lluís Moya, considera que "la inspecció tècnica als edificis amb més de 45 anys d'antiguitat és una bona notícia". Moya és partidari d'ampliar les inspeccions: "Als deu anys els edificis ja poden mostrar signes d'envelliment i estaria bé que, a partir d'aquesta antiguitat, ja es fessin revisions cada cinc anys". És una opinió que comparteix el secretari tècnic del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya (COAC), Arcadi Viñas: "És fonamental per a la salut dels nostres edificis". Viñas recorda que a Manresa la inspecció d'un edifici molt antic va portar a la decisió de desallotjar-lo de manera urgent i que l'endemà d'evacuar els veïns l'immoble es va desplomar. "Només aquest fet ja justifica la implantació de les inspeccions". Els constructors, per la seva banda, aposten per la rehabilitació. Les diferents agrupacions professionals relacionades amb aquest sector es van reunir ahir al Cercle d'Economia per llegir un manifest unitari "en defensa del sector de l'edificació i l'obra civil a Espanya", a les portes de l'inici del saló Construmat, que comença dilluns. La rehabilitació d'habitatges, una de les assignatures pendents del negoci a Espanya -en part per culpa de les càrregues fiscals que suporta aquesta activitat, ara reduïdes-, és una de les apostes de present i futur del sector, conscient que no es tornarà als nivells de construcció d'habitatges previs a la crisi. Les rehabilitacions són, precisament, una de les mesures que formen part, a través d'ajudes econòmiques, del pla de barris que va posar en marxa l'anterior Govern.\nUna revisió necessària La llei actual hauria d'endurir la normativa de seguretat\nL'anunci del vicepresident Alfredo Pérez Rubalcaba de revisar l'actual normativa de construcció a causa del terratrèmol de Llorca és ben vist per tothom. Moya comenta que "una revisió tampoc sobraria", tot i que va advertir que "amb el que s'ha de tenir cura és amb el que es construeix". El catedràtic de càlcul d'estructures de la UPC assegura que "en determinades promocions és difícil aconseguir la màxima qualitat, i no hi ha cap mecanisme que controli l'aplicació de les normatives de seguretat". Per això, cal "controlar tots els intermediaris que participen en una obra, perquè tothom posi seny i es controli i es garanteixi que la norma es compleix al cent per cent". Sobre si a Catalunya es compleixen amb rigor les actuals normatives, Moya està convençut que sí i va recordar que des de fa almenys unes dues dècades s'han incrementat notòriament els controls de qualitat en els processos de construcció dels edificis.\nEl risc sísmic Els edificis vells són els més vulnerables als terratrèmols\nLluís Moya matisa que l'Estat espanyol no és una zona d'activitat sísmica aguda com pot ser el Japó i assenyala: "Ens costaria molts diners tenir els mateixos mecanismes de protecció dels edificis que hi ha al país nipó". Per això, diu: "Com que els sismes aquí no passen gaire sovint, el que nosaltres busquem és garantir en tot moment que no hi hagi cap risc per a les persones que hi viuen i minimitzar els riscos estructurals en cas de catàstrofe". Per la seva banda, Arcadi Viñas indica: "Si parlem de terratrèmols a Catalunya podríem dir que els edificis antics que hi ha al nostre parc d'habitatges no estan massa preparats". "Són més sensibles als moviments sísmics que els edificis nous que s'estan construint sota la norma sísmica del 2002", afegeix el secretari tècnic del COAC. En canvi, alguns d'aquests edificis antics "estan més ben conservats que no els nous perquè s'hi ha fet una gran tasca de manteniment al llarg dels anys", reconeix Viñas. L'última vegada que a Catalunya hi ha hagut danys en construccions a causa d'un terratrèmol va ser el setembre del 2004, quan un sisme de 4,1 graus a l'escala de Richter va provocar esquerdes a nombrosos habitatges del petit municipi de Queralbs, a la comarca del Ripollès.


Lloguer de cotxes Dominica - Llogar un cotxe a Dominica\nLloguer de cotxes Dominica\nLlogar un cotxe a Dominica\nLloguer cotxes en Dominica\nLloguer de cotxes a Dominica\nEl lloguer de cotxes a Dominica és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Dominica i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Dominica, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nQuè oferim lloguer cotxes en Dominica Aeroport, Estació de trens, ciutat: gran assortiment, millors preus garantits, cotxes de qualitat llogats. Amb un lloguer de cotxes en línia convenient i segur, podeu triar entre un equip opcional addicional, com ara un seient infantil, un GPS, un bastidor de sostre i molt més. Cadenes de neu que suporten el transport d’hivern.\nSuperfície: 750 km²\nLloguer de cotxes a Dominica Aeroport\nUs permetrem trobar les tarifes de lloguer de cotxes més barates a Dominica en pocs minuts i en moltes ubicacions. Trieu entre grans ofertes en marques mundials i reservar un cotxe de lloguer amb només uns quants clics. També es poden fer lloguer de cotxes a l’Aeroport de Dominica amb descomptes en línia, de manera que podeu llogar un cotxe a la tarifa més barata a casa.\nNo deixis passar l’oportunitat de manera ràpida i senzilla amb el millor lloguer de cotxes Dominica Aeroport. Si arribeu amb avió, prepareu el vostre número de vol quan feu el lloguer d’un automòbil, ja que els cotxes solen demanar aquesta informació.\nComparem totes les companyies de lloguer de cotxes a l’aeroport de Dominica per a poder donar-te el millor preu.\nLloguer de cotxes a l’Aeroport de Dominica\nLlocs populars de llogar un cotxe a Dominica:\nSi no només viatgem al país per viatges de negocis, Dominica té molts llocs d’interès i atraccions populars, des d’on intentem aprofitar al màxim. Per descomptat, el lloguer de cotxes a Dominica és de gran ajuda ja que podem arribar fàcilment al lloguer de cotxes a qualsevol lloc.\nLlocs de lloguer de cotxes populars a Dominica (centre de la ciutat, estació de ferrocarril), sense necessitat d’integritat, alguns d’ells: Canefield, Marigot\nHi ha una possibilitat de llogar un cotxe en un Dominica Aeroport, com ara: -


Remuntada per a la història\nActualitzada 09/03/2017 a les 09:14\nEl Barça en venç 6-1 al París Sant Germain i passa a quarts de forma brillant\n© El davanter argentí del FC Barcelona, Leo Messi celebra el seu gol durant el partit de tornada de vuitens de final de la Lliga de Campions davant del Paris Saint-Germain que es va jugar en el Camp Nou, a Barcelona.\n© El davanter argentí del FC Barcelona, Leo Messi celebra amb els seus companys Neymar i Gerard Piqué el seu gol durant el partit de tornada de vuitens de final de la Lliga de Campions davant del Paris Saint-Germain que es va jugar en el Camp Nou, a Barcelona.\nMalgrat els títols, els rècords i els gols aconseguits al llarg de la seua història, al Barcelona segurament li quedava una gran remuntada europea com la que va completar aquest dimecres davant del PSG (6-1), que va deixar escapar en el Camp Nou una renda de quatre gols en la tornada dels vuitens final de la Lliga de Campions.\nL’equip entrenat per Luis Enrique Martínez va obrar el miracle i va firmar una nit per al record en què el seu equip va mantenir la fe fins el final per tancar-ne una de remuntada que mai abans no s’havia produït en competicions continentals amb un resultat com el de l’anada (4-0).\nEls blaugrana havien de donar-li la volta a un resultat molt desfavorable que van encaixar al Parc dels Prínceps i van aconseguir marcar dos gols en la primera meitat (Luis Suárez i Kurzawa, a pròpia porta) i el 3-0 (Messi, de penal) a l’inici de la represa.\nTanmateix, un gol de Cavani passada l’hora de joc semblava que posava fi a la gesta. Però Neymar, primer de falta (min.87) i després de penal (min.90), atansava l’equip de nou al somni. Fins que Sergi Roberto, en l’última jugada del temps afegit va fer realitat un somni que en el minut 87 semblava una quimera.\nI és que mai abans en la història de les competicions europees el Barça no havia remuntat un 4-0 i, de fet, en tota la història del futbol continental, només en tres ocasions s’havia donat la volta a un desavantatge de quatre gols.\nFins ara, les millors remuntades de la història blaugrana s’havien produït després de donar-li la volta, en el Camp Nou, a un 3-0 encaixat en el partit d’anada. Això havia passat en tres ocasions, però ja havien passat més de trenta anys. En la història de les competicions continentals només en tres ocasions s’ha remuntat un resultat amb una diferència de quatre gols.\nLa primera la va protagonitzar, en la temporada 1961-62, el Leixoes portuguès, que va perdre en l’anada dels setzens de final de la Recopa davant del la Chaux de Fonds suís per 6-2. En la tornada, els lusitans li van donar la volta a l’eliminatòria (4-0). A la campanya 1978-79, el Queens Park Rangers golejava a casa (6-2) el Partizan, en l’anada dels setzens de final de la Copa de la UEFA, però aquest remuntaria a Belgrad (4-0). El Reial Madrid va ser el tercer i últim equip que ha estat capaç de remuntar una eliminatòria amb quatre gols en contra. Ho va fer en els vuitens de final del Copa de la UEFA de la temporada 1985-86. Els blancs van caure per 5-1 a Alemanya, contra el Borussia Monchëngladbach, però en el Bernabéu van golejar els germànics per 4-0.\nSi bé el Barça mai no havia superat un 4-0 a doble partit, sí havia remuntat un 3-0 en competició europea en tres ocasions. En els tres casos, l’equip blaugrana tornava idèntic resultat al seu adversari en el Camp Nou i passava l’eliminatòria en la tanda de penals.\nAquestes tres remuntades van ser davant de l’Ipswich Town (vuitens de final de la Copa de la UEFA 1977-78), Anderlecht (vuitens de la Recopa d’Europa 1978-79) i Göteborg (semifinals de la Copa d’Europa 1985-86).\nAquest dimecres en el Camp Nou l’equip de Neymar, Messi, Iniesta, Suárez i companyia va firmar la remuntada més irracional de la història blaugrana.\nVÍDEOS DE LA REMUNTADA\nEl sexto gol del Barça narrado por @Alfremartinezz\nSe me eriza hasta el alma pic.twitter.com/mTUJryTq1H\n— Såndhër™ (@Tw_Sand) 8 de març de 2017\nSi eres Cule intenta ver este video sin llorar y correr. pic.twitter.com/6ZwIUHuiAb\n— Legacy Barça (@FilosofiaCule) 8 de març de 2017\nDIOS MÍO... Que bendición haber estado esta noche en el camp Nou. pic.twitter.com/hirXV6JjLo\n— Barça. (@somblaugranas) 8 de març de 2017\n“Podré dir: jo hi vaig ser”\nEspectacular realització en directe dels gols del Barça


Raons per estudiar alemany - Format-e\nNo obstant això, hi ha bones raons per les quals aquest llenguatge és una bona inversió.\nNo només des d’un punt de vista lingüístic, sinó també en termes d’oportunitats econòmiques, el potencial i l’augment de la creació de xarxes culturals. Així que descobrim algunes de les raons per a estudiar alemany.\nPer què l’aprenentatge de l’alemany és una bona idea?\nL’alemany és l’idioma més parlat a Europa\nMés persones parlen alemany com a llengua materna que qualsevol altra llengua a Europa. No és d’estranyar, ja que a Alemanya 83 milions d’habitants la converteixen en la nació europea més poblada. Però no només els residents d’Alemanya parlen alemany.\nTambé és un idioma oficial d’Àustria, Suïssa, Luxemburg, i Liechtenstein, així que una de les raons per a estudiar alemany és la seva expansió al llarg de tot el territori europeu.\nMentre que l’aprenentatge de l’alemany es pot connectar a 120 milions de parlants natius de tot el món, a més moltes persones també aprenen alemany com a segona llengua.\nÉs la tercera llengua estrangera més ensenyada a tot el món i la segona més popular a Europa i el Japó, després de l’anglès.\nAlemanya té la tercera economia més forta i és el país d’exportació #1 en el món\nAlemanya té la tercera economia més gran del món i és el motor econòmic de la Unió Europea. I no us oblideu que Suïssa, un altre país de parla alemanya, té un dels més alts estàndards de vida en el món, això el converteix en una de les grans raons per a estudiar alemany.\nMoltes de les obres més importants del món occidental de la filosofia, la literatura, la música, la història de l’art, la teologia, la psicologia, la química, la física, l’enginyeria i la medicina estan escrits en alemany i es continuen produint en alemany.\nL’alemany és un idioma important en el món acadèmic\nAmb tan gran un número de premiats científics del seu país d’origen, podria no ser una sorpresa que l’alemany és molt important en la comunitat acadèmica.\nDe fet, ocupa el segon lloc com el llenguatge científic més utilitzat, així que si per casualitat vols realitzar un Erasmus i estudies ciències, això es converteix en una de les raons per a estudiar alemany.\nUna de les raons d’això és que el mercat del llibre alemany és el tercer més gran en el món. Ja que el percentatge d’aquests llibres que estan sent traduïts a altres idiomes és bastant limitat.\nFins aquí el nostre post sobre les raons per a estudiar alemany dit això us animem que doneu un cop d’ull als nostres cursos d’alemany per a començar al més aviat possible la vostra formació en aquest gran idioma.\nEntrada anteriorRaons per aprendre francès\nSegüent entradaTrucs per a aprendre vocabulari de manera rà...


Inscripció Lliga Futbol 7\nOrganitza l'Ajuntament de la Llagosta i el Complex Esportiu Municipal el Turó a les instal·lacions del Camp Municipal de Futbol Joan Gelabert de la Llagosta.\nDavant de qualsevol dubte a l'hora d'emplenar el formulari podeu trucar al 93.545.15.50\n1. Nom de l'equip *\n2. Persona de contacte o Delegat d'equip\nHa de coincidir amb un dels jugadors inscrits.\nNº Dorsal *\nUn sol pagament:\n- Fiança Inscripció: en el moment de formalitzar la inscripció.\n- Abonament de l'import restant (1.170,00 €) 1 setmana abans de l'inici de la lliga, data límit 25.10.2021\n- 1r Termini: 585,00 €, 1 setmana abans de l'inici de la lliga, data límit 25.10.2021.\n- 2n Termini: 585,00 €, 1 setmana abans de l'inici de la 2a volta, data límit 07.02.2022.\nOpció de pagament sel·leccionada *\nCal seleccionar la opció escollida\nUn sol pagament - Fiança de 130,00 € al realitzar la inscripció + 1.170,00 € abans del 25.10.2021\nPagament Fraccionat - Fiança de 130,00 € al realitzar la inscripció + 585,00 € abans del 25.10.2021 + 585,00 € abans del 07.02.2022\nAcceptació Condicions de pagament *\n5. Protecció de Dades *\nEl Responsable del Tractament, en compliment del Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d’abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques en allò que respecta al tractament de dades personals i a la lliure circulació d’aquestes, i la Llei orgànica 3/2018, de 5 de desembre, de Protecció de Dades Personals i garantia dels drets digitals, l'informem que les seves dades estan incorporades en un fitxer del qual és titular GESTIÓ MUNICIPAL DE SOL I PATRIMONI S.L., i el qual es troba degudament inscrit en el registre d'activitats de tractament, amb la finalitat de realitzar la gestió de les inscripcions amb dades personals, el desenvolupament de les activitats de la Lliga de Futbol 7, dur a terme la gestió administrativa, comptable i fiscal, així com enviar-li comunicacions sobre les activitats i serveis de la Lliga de Futbol 7 i del Complex Esportiu Municipal de la Llagosta “El Turó”. Legitimació: Té dret a accedir, rectificar i suprimir les dades, així com altres drets, indicats a la informació addicional al web www.cemelturo.com que pot exercir en el domicili de GESTIÓ MUNICIPAL DE SOL I PATRIMONI S.L. situat en Pl. Antoni Baquè Nº1, 08120, la Llagosta, BARCELONA o bé enviant un correu electrònic a info@cemelturo.com\n6. Autorització Drets d'Imatge *\nAtès que el dret a la pròpia imatge està reconegut en l’article 18.1 de la Constitució i està regulat per la Llei orgànica 1/1982 de 5 de maig, sobre el dret a l’honor, a la intimitat personal i familiar i a la pròpia imatge, la Direcció de GESTIÓ MUNICIPAL DE SOL I PATRIMONI S.L. demanar el consentiment als participants per poder publicar les imatges en les quals apareguin i hi siguin clarament identificables en els espais de comunicació i difusió de la instal·lació instal·lats a tal efecte, incloent-hi els espais web i les xarxes socials, amb la finalitat d’informar i fer difusió de les activitats organitzades per les . L’esmentat consentiment podrà ser revocat en qualsevol moment per l’interessat. A partir de l’acceptació del present formulari vostè autoritza expressament la publicació de les imatges amb les finalitats que s’especifiquen.\n7. Formalització de la Inscripció *\nPer formalitzar la inscripció, un cop procedeixis a enviar aquest formulari, hauràs de realitzar el pagament de 130,00 € corresponents a la fiança mitjançant transferència bancària al número de compte ES44 0081 0039 8400 0128 1830, indicant NOM DE L'EQUIP. Un cop efectuada la transferència, cal enviar el comprovant de la transferència a info@cemelturo.com, moment en el qual es farà efectiva la reserva de plaça. Les inscripcions es faran per rigorós ordre d'arribada.\nFaré entrega d'aquesta documentació a la recepció del CEM el Turó amb una antelació minima de 7 dies del inici de la lliga.\n8. Documentació a presentar *\nPer formalitzar aquesta inscripció, és obligatori presentar la següent documentació: (1) Fotografia mida carnet dels jugadors inscrits, (2) Fotocopia DNI dels jugadors inscrits (3) Justificants transferència de la fiança.\nFaré entrega d'aquesta documentació a la recepció del CEM el Turó, mínim dues setmanes abans de l'inici del CURS INTENSIU DE NATACIÓ - ESTIU 2021.\n9. Persona que formalitza la inscripció\n(Ex. La Llagosta, 16 de setembre de 2021)\nRecordeu fer entrega de la documentació indicada al punt 8 i sigui fisicament o bé per correu electrònic a info@cemelturo.com. Així mateix tingueu present les dates límits per efectuar els pagaments en funció de l'opció de pagament seleccionada.


Els reptes de Jordi Plana al VII NITS - Eduard Batlle Blog\nEm va agradar ahir el relat de Jordi Plana al VII NITS. Tal com m’esperava, després d’escoltar-lo en altres ocasions, és elogiant el que ha aconseguit amb Spenta Consulting. Amb poc temps, més de 40 treballadors, reptes molt interessants fora de Catalunya i una futura seu a Silicon Valley. És jove, està preparat i creu en aquest nou panorama global, marcat per les TIC i la societat del coneixement, en el qual Catalunya no pot quedar enrere. Els nous projectes de la companyia barcelonina, escollida per Microsoft com a millor partner mundial del sector públic el 2009, són Streetcare i FacePoint. La segona part va ser la presentació dels productes de l’empresa selvatana Galetes S. Trias, que comercialitzen els seus productes arreu del món, amb un èxit de les barretes integrals i energètiques.\nAlgunes de les idees que va exposar Plana en la seva ponència: Empresa, Tecnologia i País, amb un record que em va agradar a Santi Santamaria -compromís de país, innovació i èxit- i un conjunt d’experiències com les d’ACC1Ó i el president Pujol.\n“Estem en una època de relacions globals. Jo no conec molts dels meus clients”\n“De posseir bens físics passem a la transformació de capital intel·lectual”\n“La guerra de preus la tenim perduda en aquest mercat global”\n“Hem d’entrar en un procés interactiu d’aprenentatge amb el client”\n“Ara la ciutadania vol diàleg amb l’Ajuntament i el diàleg ha de ser bidireccional”\n“La nostra societat ha d’estar sempre tres passes per davant dels xinesos. I és qüestió d’idees, idees, idees”\n“Més que un canvi de paradigma és un reset. Però mai tornarem a estar com abans, així que ja podem anar preparant les noves generacions”\n“Hem de treballar més i passar amb menys. I ser sostenibles per tornar a créixer”\n“Singapur està creixent aquest any a un ritme del 20%. És l’únic país que conec on tothom està content amb el govern. I quin és el secret? L’educació”\n“De les 10 feines més demanades als Estats Units el 2010, gairebé cap existia el 2004”.\nMúsica / She Said # Plan B\nCristina TriasGaletes S. TriasGironaJordi PlanaNITSSpenta


Tractament per a ejaculació retardada a Barcelona- Psigma Barcelona centre de Psicologia\nTractament per a ejaculació retardada a Barcelona\nTeràpia sexual per a la incapacitat ejaculatòria a la Unitat de Sexologia de Psigma de Barcelona\nTens dificultats per assolir l’ejaculació? Tardes més del que desitjaries?\nPots corregir l’ejaculació retardada amb una teràpia psicològica a la consulta de Psigma de Barcelona\nL’ejaculació retardada es dona quan triguem molt, més del que desitjaríem, a ejacular durant les relacions sexuals. No comprèn problemes de desig ni d’erecció.\nEl retard no desitjat en l’ejaculació es pot presentar de diverses formes: pot ser que hi arribem durant la masturbació però no en el coit, o que només aparegui a través del sexe oral o en somnis. El més habitual és que tinguem dificultats per ejacular en presència de la parella o dins la vagina. Si no hem assolit mai un orgasme, el nostre problema s’anomena anejaculació.\nEn tot cas, l’absència d’ejaculació ens pot arribar a esgotar i afectar el bon funcionament d’una relació de parella fins a fer-nos abandonar la pràctica sexual.\nL’equip de psicòlegs i uròlegs experts de la Unitat de Sexologia de Psigma de Barcelona et pot ajudar a trobar les causes precises i aplicar el tractament adequat. Som professionals en constant formació i treballem amb les tècniques, eines i estratègies més avançades per ser eficients en la resolució de les disfuncions sexuals.\nLes causes de l’ejaculació retardada solen ser psicològiques\nLa incapacitat ejaculatòria pot estar determinada per certs medicaments i processos hormonals, però majoritàriament hem d’anar a trobar l’explicació al nostre cervell.\nL’ansietat i l’autoexigència que ens provoca pot empitjorar la situació: la por de no ejacular ens farà estar més pendents i ens impedirà relaxar-nos i gaudir de la relació. De fet, sol aparèixer en homes amb un alt grau de control i exigència sobre ells mateixos.\nAl nostre centre de Barcelona et podem ajudar a afrontar la incapacitat ejaculatòria de forma eficaç\nL’ejaculació retardada es pot corregir amb una teràpia sexual que agrupa diferents tècniques i exercicis.\nEl tractament psicològic consisteix en entendre el problema, reconèixer les fases del procés sexual i aprendre nocions de la resposta sexual masculina i tècniques cognitives i d’imaginació, reestructuració cognitiva, autoinstruccions o hipnosi. Si ho desitges o ho veiem necessari s’hi poden incorporar sessions de teràpia de parella.\nTroba la forma de relaxar-te, deixar d’exigir-te i tornar a gaudir d’una sexualitat plena\nAmb unes quantes sessions a la Unitat de Sexologia de Psigma de Barcelona et podràs tornar a sentir millor amb tu mateix i amb la teva sexualitat.\nContacta amb nosaltres! El nostre equip de psicòlegs i uròlegs experts en disfuncions sexuals de Barcelona et rebrà en un entorn còmode i confidencial.\nTestimonis d’ejaculació retardada\nCasos pràctics d’ejaculació retardada


Nou colp a Deliveroo: el primer judici col·lectiu reconeix 97 'riders' valencians com a treballadors de l'empresa - Diari La Veu\nEscriba el número 328545\nNou colp a Deliveroo: el primer judici col·lectiu reconeix 97 'riders' valencians com a treballadors de l'empresa\nL'empresa anuncia que recorrerà contra la sentència que els obliga a pagar 160.814 euros en quotes a la Seguretat Social\n27 juny 2019 12:21h\nEls 'riders' esperen que l'empresa no recórrega contra la sentència. / DLV\nVALÈNCIA. La sentència del primer judici col·lectiu contra Deliveroo és clara: els riders són treballadors de l'empresa. El judici, que es va celebrar al mes de febrer, ha conclòs donant la raó als 97 repartidors valencians que van portar l'empresa als tribunals.\nLa magistrada de la sala 5 del Jutjat Social de València dona la raó a la Inspecció de Treball, que va dictaminar el 2018 que els repartidors són treballadors i que la seua situació actual és de falsos autònoms. Així ho han explicat aquest divendres el portaveu d'Intersindical, Marco Llerena, i el portaveu de Riders x Derechos en València, Carlos Iglesias.\nLa sentència explica el model de treball que practica l'empresa, i conclou que, com que els treballadors estan en tot moment geolocalitzats per Deliveroo i s'organitzen, facturen al client i cobren mitjançant l'aplicació mòbil de l'empresa, depenen d'ella, això és, no són autònoms. Per tant, condemna Deliveroo a pagar 160.814 euros en quotes a la Seguretat Social.\nEls riders han reconegut la seua satisfacció i han explicat que a partir d'ara s'obri un procés per a veure quins són els següents passos a donar. La sentència afecta només els 97 riders que han anat a judici, i l'objectiu ara del col·lectiu de repartidors és aconseguir que l'empresa canvie definitivament la relació laboral amb els riders que treballen actualment.\nIglesias ha volgut dedicar aquesta "victòria" a tots aquells que el 2017, quan els repartidors valencians van convocar la seua primera vaga, els deien que estaven "bojos", que "com anaven a lluitar contra un gegant com Deliveroo" i que "no aconseguirien res". "Ara, podem dir que la nostra relació laboral són fets provats", ha insistit. Segons Iglesias, la relació mercantil pot ser "perversa i, fins i tot, mortal", ha advertit, ja que fomenten un "sistema pervers que premia la temeritat en la conducció" perquè els riders siguen "més ràpids a tota costa".\n"Al final la justícia ens ha donat la raó. Les vagues sí que serveixen per a alguna cosa. Hem de lluitar pels nostres drets i no solament pels dels riders, perquè es compleix l'Estatut de tots els Treballadors", ha reivindicat.\nLa sentència, dictada per un jutjat de primera instància, pot ser recorreguda, i de fet, Deliveroo ja ha anunciat que així ho farà. Per part seua, Iglesias ha demanat a Deliveroo que "no obstaculitze més l'acció de la justícia", que reconega el caràcter laboral que assenyala la fallada i que "revise totes les seues relacions contractuals", perquè no siguen els riders "els que paguen la quota d'autònoms, l'IRPF, l'IVA... fins a portar-nos a una situació de misèria absoluta", ha lamentat.\nEl portaveu de Riders x Derechos ha volgut també llançar un missatge a tots els repartidors per a dir-los que "no estan sols; podem lluitar pels drets", ha manifestat.\nTambé estan plantejant-nos demanar responsabilitats legals a l'anterior direcció de l'empresa a l'Estat, capitanejada per Diana Morato. Finalment, demanen a Deliveroo i a la resta d'empreses d'aquest tipus que reconeguen Riders x Derechos com a associació i que negocien amb ells un conveni col·lectiu per als repartidors.\nEl Tribunal Superior de Justícia de Madrid conclou que els 'riders' són falsos autònoms\nLa justícia ha declarat improcedent l'acomiadament d'un repartidor de Glovo\nEscriba el número 656319


Manrusionica aparca el desig d'esdevenir un macrofestival i es manté a la Reforma - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nManrusionica aparca el desig d'esdevenir un macrofestival i es manté a la Reforma\nEl festival de música electrònica se celebrarà enguany el 2 de juliol, per evitar coincidir amb el Sónar i Sant Joan\npepa mañé | manresa 23.02.2016 | 08:30\nAlfons Rodríguez i David Brossa, impulsors del Manrusionica Mireia Arso\nReviu el festival Manrusionica de l'any passat\nManrusionica, el festival de música electrònica de Manresa, s'ha fet un nom des que va sorgir de forma espontània el 2011, gràcies a la il·lusió de dos apassionats per aquest gènere musical, Alfons Rodríguez i David Brossa. Quan l'electrònica encara no sonava a les sales comercials, van treure els DJ de la foscor i els van posar en un aparador de luxe: la plaça de la Reforma. Entre la variada oferta que abraçava 20 hores de l'edició passada van aconseguir aplegar més de 3.000 persones. I van omplir la sala Stroika en el fi de festa, però no es va arribar a les 900 persones disposades a pagar una entrada amb uns caps de cartell com Cora Novoa i Marc Marzenit.\nMalgrat el recorregut que s'ha fet, el col·lectiu Manrusionica ha decidit tocar de peus a terra: ha aparcat els plans, que feia amb l'Ajuntament de Manresa, per traslladar el festival a l'exterior de la ciutat, a camp obert, en un indret amb capacitat per aplegar entre 6.000 i 10.000 persones (vegeu Regió7 del 3 de juny del 2015). "Si la gent hagués volgut un festival multitudinari, l'hagués tingut, però no hi havia cues per entrar a la Stroika. Així que no podem ser més del que ja som ara", diu Rodríguez. L'organitzador remarca que cada cop es fan més festivals d'electrònica, que poden fer pagar entre 20 i 50 euros d'entrada, en un recinte per a 50.000 persones. "I es poden permetre portar grans noms, perquè tenen la implicació de les institucions i espònsors", afegeix. Si es comparen amb Manrusionica, a banda de les xifres, cal tenir en compte que l'aportació de l'Ajuntament se centra en la logística, i no tant en la part econòmica, i que sempre s'ha anat coix d'espònsors. A banda que l'oferta a la Reforma fins ara ha estat gratuïta, i que el festival bàsicament s'ha finançat amb les entrades (15 euros) de les sessions en locals. Per exemple, "una de les decisions més difícils" dels organitzadors va ser renunciar al Sielu, on es va iniciar el festival, per la reducció de la capacitat de la sala. "Cada edició acabem amb el compte a zero, i cal tornar a començar de nou", apunta Brossa. Amb els números a la mà, tots dos es conjuren per fer arribar al públic que "som un festival i no una festa. La gent no n'està conscienciada".


Xiamen Love Seaside Inn Xiamen Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.1 Maohou Huangcuo Village, Huandao South Road, Si Ming Districte, Xiamen, Xina, 361005 - Veure al mapa\nBarri Si Ming Districte Si Ming Districte Si Ming Districte Districte de Tong An Si Ming Districte Universitat Xiamen Campus Si Ming Si Ming Districte Terminal de Creuers de Xiamen Estació de Tren de Xiamen Carretera Huandao\nXiamen Love Seaside Inn, ubicat a Si Ming Districte, Xiamen, és una destinació popular per a viatgers. L'hotel és a 5 km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nXiamen Love Seaside Inn ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, botiga de conveniència, capella, santuari.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen lloguer d'equipament d'esports aquàtics, parc temàtic, lloguer d'equipament d'esquí, classes d'esquí, senders per fer excursionisme estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Xiamen Love Seaside Inn no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (96) Parelles (58) Viatgers en solitari (9) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (1) Grups (18)\nHabitació tatami amb llit tipus king


La búsqueda estat retornó 17 resultados.\n... caritat. Segons nos han manifestat amb una assenyada exposició les nostres estimades filles en Crist, del convent del monestir, tu, amb l’auxili de la divina gràcia, sempre has estat diligent a la promoció dels negocis del mateix monestir, tant en la part espiritual com temporal; però ara, guiada per una altre esperit, contra la voluntat del mateix convent, t’obstines fermament a renunciar al càrrec de la teva administració i al d’abadessa.” “Volent doncs nós que amb aquest càrrec siguis agradable a la presència del Rei etern, atentament et preguem, amonestem i exhortem a la teva molt pietosa persona, per mitjà de lletres apostòliques dirigides a tu, manant-te insistentment en virtut d’obediència que per reverència a la seu apostòlica i a nós, continuïs d’ara endavant a conservar i administrar en pròsper estat dit monestir com fins el present (...).” 28 Estem certament davant d’un document que destaca especialment pel...\n... nostres punts de vista han estat estimulats pels canvis en el continent i en el món sencer. El meu punt de vista ha estat el d'alcalde de Bolonya (vaig deixar el carrec al cap de deu anys), el de parlamentari europeu, el d'home de I'esquerra democràtica italiana. Els problemes d'una ciutat i els d'un continent es reduïen i es redueixen només a un: ¿com garantir una cohabitació civil entre (entitats diferents) diferents gèneres, races, religions, cultures? A les ciutats es començava a manifestar la conseqüència de la caiguda de les barreres i dels murs: immigració de l'Est i del Sud. La realitat d'una societat multicultural i pluriètnica ja no era només una descripció en els llibres i ja no afectava tan sols d'altres països sinó que comensava a formar part de la meva vida , de la nostra vida quotidiana. La resposta principal consisteix en incomprensió i intolerància. La forma extrema d'aquesta reacció és l'ex-lugoeslavia, però les...


Bon dia ciència - Buenos días ciencia: 01/06/10\n23 de juny, 2010\nLa falta de glucosa indueix el suïcidi de cèl·lules tumorals resistents a quimioteràpia\nUn estudi coordinat pel grup de Regulació de la Mort Cel·lular de l'IDIBELL ha descobert que la falta de glucosa provoca l'autodestrucció de cèl·lules tumorals resistents a la quimioteràpia. La investigació ha estat publicada en l'edició digital de la revista 'Cell Death and Differentiation'. L'estudi obre la porta a noves estratègies terapèutiques contra el càncer.\nL'aparició d'un tumor és un procés complex en què la cèl·lula adquireix alteracions genètiques o epigenètiques que li confereixen avantatges respecte a les cèl·lules normals perquè es reprodueixen més ràpidament, s'escampen per l'organisme i són resistents als mecanismes naturals de mort programada cel·lular (apoptosi). És per això que, en un entorn propici, les cèl·lules tumorals són immortals.\nL'apoptosi o mort programada de les cèl·lules és conseqüència de l'activitat en cadena de diverses proteïnes. Aquest procés autodestructiu natural, necessari per a la supervivència de l'organisme, s'inicia a les mitocòndries (elements que produeixen energia a dins de les cèl·lules), mitjançant l'acció d'unes proteïnes anomenades Bax i Bak, de la família Bcl-2. Les alteracions d'aquestes proteïnes són comunes en el càncer.\nEls investigadors partien de la hipòtesi que la falta de glucosa ocasionaria la mort per necrosi (mort cel·lular provocada per una lesió i que acostuma a provocar un procés inflamatori) de les cèl·lules tumorals amb alteracions en les proteïnes Bcl-2.\nSorprenentment, l'estudi ha demostrat que la mort es produeix a través d'una forma no convenvional d'apoptosi, activada per un enzim anomenat caspasa-8.\nEls resultats de la investigació ofereixen una nova prespectiva del mecanisme de mort cel·lular provocat per la falta de nutrients i obre la porta a noves estratègies terapèutiques contra el càncer mitjançant l'ús d'inhibidors del metabolisme de la glucosa.\nPublicat per Marina Vilaseca Barceló a dimecres, de juny 23, 2010\nUn estudi estableix la causa més freqüent de la variant axonal de la malaltia de Charcot-Marie-Tooth entre la població espanyola\nLes mutacions en el gen MFN2 són la causa més freqüent de la variant axonal de la malaltia de Charcot-Marie-Tooth entre la població espanyola. Així es desprèn d'un estudi coordinat pel grup de Malalties Neurològiques de l'IDIBELL, publicat a la revista 'Journal of Medical Genetics'. Els resultats de la investigació permetran millorar el diagnòstic de la malaltia, així com el consell genètic i el diagnòstic prenatal.\nLa malaltia de Charcot-Marie-Tooth és un dels desordres neurològics hereditaris més freqüents, que afecta una de cada 2.500 persones. L'afecció, que pren el nom dels tres metges que la van descriure, afecta els nervis perifèrics i provoca deficiències motores i sensorials. La gravetat dels símptomes és molt variable i la seva progressió és gradual. La malaltia es presenta en dues variants: la forma desmielinitzant, que provoca una disminució de la velocitat de transmissió de senyals en els nervis afectats, i la forma axonal. Fins fa molt poc, aquesta darrera forma clínica no tenia un diagnòstic clar.\nMutacions en el gen MFN2\nL'estudi coordinat per investigadors de l'IDIBELL ha comprovat que, a l'Estat espanyol, la causa més freqüent de la variant axonal de la malaltia són mutacions en el gen MFN2. Aquest gen és responsable de la producció d'una proteïna anomenada mitofusina2, que permet la fusió de les mitocòndries, els elements de la cèl·lula responsables de produir energia. Estudis realitzats en altres països han detectat una incidència molt variable de la mutació de MFN2 entre les persones afectades per aquesta malaltia.\nEls investigadors han estudiat 85 famílies sospitoses de patir la variant axonal de la malaltia, ateses a l'Hospital Universitari de Bellvitge entre els anys 1994 i 2007. Els autors de l'estudi han identificat nou mutacions diferents del gen MFN2 en vint-i-quatre pacients de 14 families afectades. Quatre d'aquestes mutacions no havien estat descrites anteriorment.\nEl coordinador de treball, responsable del laboratori de Diagnòstic Genètic Molecular i investigador de l'IDIBELL, Víctor Volpini, destaca "la col·laboració entre equips de recerca bàsica i clínica en l'estudi" que, segons afirma, "suposarà una millora considerable en el diagnòstic de les persones afectades i , per tant, en el consell genètic".\nAquest és el primer estudi de població realitzat a Espanya sobre la incidència de les mutacions en el gen MFN2 en afectats per la variant axonal de la malaltia de Charcot-Marie-Tooth.\nPublicat per Marina Vilaseca Barceló a dimarts, de juny 22, 2010\nEtiquetes de comentaris: malaltia, teràpia gènica\n01 de juny, 2010\nDescobreixen el gen responsable de que el cos es torni immune enfront el VIH\nUn equip de científics de l'Institut de Tecnologia de Massachussets (MIT), l'Institut Ragon de l'Hospital General de Massachussents (MGH) i la Universitat de Harvard ha descobert que el gen especial que tenen les persones immunes per naturalesa al VIH -el HLA B57- fa que el cos fabriqui un major nombre de les cèl·lules més letals del sistema immune, que ataquen al virus i defenen a l'organisme de la infecció.\nAquest descobriment, publicat a la revista 'Nature' i realitzat pels professors Arup Chakraborty (MIT) i Bruce Walker (MGH), podria ajudar als investigadors a desenvolupar vacunes que provoquin la mateixa resposta enfront el virus del VIH que la que els individus amb aquest gen especial generen per si mateixos.\nQuan les persones s'infecten del VIH, el més normal és que sigui només qüestió de temps, almenys que s'eviti amb fàrmacs, que el seu organisme desenvolupi la sida. No obstant, existeix un petit grup de gent que, exposada a aquest virus, desenvolupa amb molta lentitut la malaltia i en alguns casos, no arriben ni tan sols a desenvolupar-la.\nEn els últims anys de la dècada dels 90, els investigadors van demostrar que un alt percentatge de les persones es mostraven immunes per naturalesa al VIH, que representaven un de cada 200 individus, eren portadors d'un gen anomenat HLA B57.\nAra els investigadors dirigits pels professors, han descobert que el gen HLA B57 fa que l'organisme fabriqui més cèl·lules T (glóbuls blancs que ajuden a defendre el cos de les infeccions) més potents i més letals.\nAixí, els pacients amb aquest gen tenen un major nombre de cèl·lules T que s'adhereixen amb més força a més proteïnes del VIH que aquelles persones que no tenen aquest gen.\nAixò fa que les cèl·lules T siguin més capaces de reconèixer a les cèl·lules que expressen les proteïnes del VIH, incloses les versions mutades que surgeixen durant la infecció.\nPublicat per Marina Vilaseca Barceló a dimarts, de juny 01, 2010\nEtiquetes de comentaris: SIDA, sistema immune, teràpia gènica, VIH


Madrenas obre una �nova etapa� - Empordà\nMadrenas obre una �nova etapa� L'alcaldessa afirma que Girona �s �desacomplexadament independentista� i jura el c�rrec amb la f�rmula de l'AMI Agraeix a l'exalcalde Albert Ballesta la seva �generositat� i al PSC la seva �responsabilitat� per haver signat el pacte de govern\nMadrenas obre una �nova etapa� Fotos de la notícia\nMarta Madrenas es va convertir ahir en alcaldessa de Girona reivindicant la feina feta per� assegurant que ara comen�a una �nova etapa�, amb un �govern municipal fort� que servir� per convertir Girona en una ciutat �viva, justa i cohesionada�. Madrenas tamb� va subratllar que Girona �s �desacomplexadament independentista�, i va jurar el seu c�rrec per imperatiu legal i utilitzant la f�rmula de l'Associaci� de Municipis per la Independ�ncia (AMI). La nova alcaldessa va agrair al batlle sortint, Albert Ballesta, la seva �generositat� i �comprom�s�, i tamb� al seu nou soci de govern, el PSC, la seva �responsabilitat�. L'oposici�, en canvi, li va retreure manca de concreci� en els projectes de futur. ERC-MES i C's van votar en blanc, el PP va votar la seva pr�pia candidata i la CUP es va negar a participar en la votaci� al�legant que els darrers mesos han estat �una pantomima�. Madrenas arriba a l'alcaldia despr�s de dos mesos i mig molt convulsos, que han acabat amb la dimissi� de Ballesta -que va estar nom�s 53 dies en el c�rrec- i un pacte de govern amb el PSC per tal de garantir estabilitat en el que queda de mandat. En el ple d'ahir es va respirar per primer cop en les �ltimes setmanes un ambient de certa normalitat. Madrenas va agrair a Ballesta �la seva honestedat, generositat i el seu comprom�s envers la ciutat�, tot i que el ja exalcalde no va ser present al ple. Tamb� va agrair a Converg�ncia i a Carles Puigdemont la confian�a que han dipositat en ella i va assegurar que el projecte comen�at per CiU el 2011 �continua ben viu�, per� amb un �govern refor�at� i �fort� gr�cies a l'acord amb el PSC, amb qui confia treballar �colze a colze� per recuperar el ritme de la ciutat. La nova alcaldessa va centrar bona part del seu discurs a reivindicar l'obra de govern feta per CiU durant els quatre anys i mig que fa que s�n al govern. Segons va recordar, la seva m�xima prioritat ha estat �superar la crisi� i �situar les persones com a prioritat de l'acci� de govern�. Madrenas, que durant el mandat passat va ser responsable de Promoci� Econ�mica i Ocupaci�, va afirmar que les pol�tiques socials m�s potents s�n les que estan basades en la creaci� de llocs de treball, i va destacar programes com Aixequem Persianes o Girona Actua. Segons va subratllar, l'atur s'ha redu�t gaireb� un 14% a la ciutat. Tampoc es va ?oblidar de la vessant m�s social i va subratllar que han aconseguit que �cap nen es quedi sense una alimentaci� b�sica� i que han triplicat les possibilitats d'acc�s a l'habitatge. Tamb� va subratllar el paper primordial que la cultura ha tingut a la ciutat, i va confiar que, despr�s d'haver aconseguit situar Girona com a referent cultural, ara volen convertir-la en un dels motors econ�mics de la ciutat, juntament amb el turisme. Per aix�, va assegurar que la m�xima prioritat ser� la sortida de la crisi i garantir que tots els gironins tinguin les necessitats b�siques cobertes, tot enfortint tamb� el teixit econ�mic.L'oposici�, per�, li va retreure falta de concreci� en els projectes de futur. �No ens ha mostrat cap model de futur, cap prioritat, cap projecte... ens hauria agradat un discurs m�s il�lusionant, per� m�s aviat ens ha preocupat�, va afirmar la portaveu d'ERC-MES, Maria Merc� Roca, que va lamentar que Girona �no t� projecte� i �nom�s at�n la immediatesa�. La CUP va ser qui va tenir un discurs m�s dur. La seva portaveu, Laia P�lach, va reiterar que, des de la ren�ncia de Puigdemont, no els ha agradat la manera com s'ha fet pol�tica, �prioritzant l'inter�s de partit, amb manca de transpar�ncia i acusacions i manca de respecte a l'oposici�. Per a la CUP, el que ha passat al consistori ha estat �una farsa i un menyspreu a la ciutat�, i va augurar que l'estrat�gia de CiU, �err�tica i err�nia�, tindr� conseq��ncies per a la ciutat. La portaveu socialista, S�lvia Paneque, va defensar el seu pacte, tot destacant que comen�a una �nova etapa� en qu� la ciutat �no pot ser regida per l'excepcionalitat, sin� per la responsabilitat i l'estabilitat�. Segons Paneque, el PSC aportar� �lleialtat, comprom�s, criteri i perseveran�a�, i va garantir que la seva prioritat ser� el benestar de les persones. C's i PP, per la seva banda, van lamentar que Madrenas continu� amb l'aposta independentista. �No acceptarem la separaci� i la ruptura�, va advertir la representant de C's, M�riam Pujola, que va defensar Ballesta i va considerar la seva dimissi� un s�mbol de �coher�ncia i honestedat�. Per la seva banda, Concepci� Veray (PP) va lamentar que Madrenas no parl�s de projectes estrat�gics i que no reconegu�s el paper de l'oposici� en algunes decisions. Tamb� va confiar que se superi la fase d'�inestabilitat� i que Madrenas deixi �el proc�s independentista de banda�.