febrer | 2009 | Say what you want\nNo sóc fan de Tom Cruise. No m’agrada la seva vida personal: les seves creences religioses, el seu comportament respecte Katie Holmes, o les seves dèries extraterrestres.\nPer què dic això? perquè no vull que penseu que és degut a la meva simpatia per ell que pensi que és un dels pocs actors en nòmina a Hollywood que exerceix realment d’actor. I és que, no creieu que a Hoollywood hi ha massa gent que fa d’ella mateixa? George Cloney, Hugh Grant, Brad Pitt, totes les seves pel·licules semblen seqüeles de les altres, el mateix personatge amb un nom diferent i en un altre lloc, sigui el Far West o el bulliciós Nova York.\nEl paper que l’actor f a Valkiria és realment bo, perquè no et fa pensar en cap moment que la persona que estas veient és Tom Cruise. De fet les seves dots interpretatives ja me les va demostrar a “Entrevista con el Vampiro” en el que Brad Pitt quedava a una enorme distància de l’omnipotent “Lestat” que Cruise va brodar. I no és aquesta precisament la pel·licula on la seva actuació ha estat més aclamada.\nD’altra banda cal dir que amb Valkiria, Cruise i tot l’equip ho tenien fàcil: tot allò que surt al film va passar. Fins i tot aquelles coses que ni t’imagines, que creus impossibles, van ser certes, i això fa que surtis del cinema (o del menjador de casa teva, que ens coneixem) amb un ai al cor. Amb la impressió de com hagués canviat la forma de pensar actual si l’operació Valkure hagués prosperat.\nCom hagués acabat la guerra? Quina opinió hagués tingut la resta d’Europa i del món? Què hagués passat amb Berlín? Preguntes a l’aire que un dia potser van mig matitzar la resposta, però que al final va quedar en això, en fum.\nPD: fixeu-vos en l’ull de vidre de Cruise, està tant aconseguit que fins i tot fa angunia! no el mou!!!!\nCom ens enganyen per vendre!\nAixí doncs, quan veig que totes les pijes massa morenes de la discoteca rellueigen com si fossin gusiluz de la radiació que emanen, no són imaginacions meves!!!! (llegiu a sota!)\nLa pregunta del lector: ¿És perjudicial el bronzejat artificial?\nL’adquisició d’un color bronzejat és un mecanisme de defensa contra l’agressió de l’acció dels raigs ultraviolats del sol a la pell. Com més forcem i utilitzem aquest sistema defensiu cutani, abans apareixerà la possibilitat que s’esgoti i, per tant, que causi l’aparició de l’envelliment, de lesions precanceroses i, moltes vegades, càncer de pell. És evident que no hi hauria vida sense sol, però l’abús de l’exposició solar pot arribar a tenir greus conseqüències. El bronzejat artificial amb raigs UVA en cabines és molt perjudicial per a la pell, excepte que s’utilitzi com a tractament d’alguna malaltia, com, per exemple, la psoriasi, i sempre sota estricte control mèdic amb una dosificació molt ben establerta prèviament. Per això desaconsellem les sessions de raigs UVA amb l’única finalitat de bronzejar-se.\nLola Bou Camps. Dermatòloga i membre de la junta directiva de l’Acadèmia Espanyola de Dermatologia i Venereologia\nTorno a ser carta del dia:D\nAvui la carta del dia de l’avui és la meva! Sembla de cregut però en realitat és d’ilusió eh XD\nÉs un tema controvertit això dels mestres…vosaltres què en penseu?\n2 comentaris\t| posted in actualitat, crítica\nMenys beneficis però no pèrdues\nCaixa Terrassa ha anunciat que els seus beneficis han baixat en un 29%. La Caixa en un 27’6%. Banc Sabadell que han baixat en un 13’9%. Així que els beneficis baixen, però segueixen existint. No és que perdin els bancs i caixes. Aquí els que perdem sóm els ciutadans. Que veiem com no podem pagar hipotèques, no ens poden donar crèdits, ens demanen nomines, rebuts i milers i milers de papers més per poder accedir a un crèdit de 300 euros com a molt.\nNo em fan pena ni bancs ni caixes. Ploren perquè no creixen tant com abans? moltes empreses no poden plorar per això. Ho fan perquè tanquen, perquè no els donen crèdit als seus compradors.\nQue no ens venguin gat per llebre i dramatitzin per un fet que està sent molt pitjor a molta altra gent!


Finalitzen les obres del nou camp annex de futbol - Balaguer Televisió\nL’Ajuntament de Balaguer finalitza les obres del nou camp annex de futbol situat entre el pavelló poliesportiu i Inpacsa. La gespa utilitzada és la que es trobava antigament al camp municipal d’esports però que per als equips més gran del CF Balaguer ja no complia les necessitats tècniques.\nAquesta actuació permetrà descongestionar el camp de futbol municipal i donarà cabuda als equips de la base. Una de les parts de l’obra ha estat la creació d’una zona de pas per poder accedir directament a les noves instl·lacions. D’altra banda el camp annex donarà un valor afegit a la piscina d’estiu del poliesportiu.\nLa instal·lació romandrà oberta en horari de piscina a l’estiu i la resta de l’any en horari d’entrenaments, tot i que s’estudia la possibilitat de que diferents col·lectius puguin gaudir també del camp annex si ho sol·liciten.\nL’obra que ha anat a càrrec del personal de l’Ajuntament de Balaguer ha presentat alguna complicació que ha afectat també el pressupost.\nAra només falta la instal·lació de llums que no es podrà dur a terme fins que el consistori aprovi els pressupostos del 2017.


DESCOBREIX ‘ELS COLORS OBLIDATS’ (+SORTEIG) – Vols Llegir?\nDESCOBREIX ‘ELS COLORS OBLIDATS’ (+SORTEIG)\nPosted by volsllegir on 10 de febrer de 2013 0 Comments\nGUERAU GUÀRDIA PICOLA D’IGUALADA HA RESULTAT EL GUANYADOR DEL SORTEIG DEL PACK DE LLIBRES+CALENDARI DE LA COL.LECCIÓ D”ELS COLORS OBLIDATS’ (Play Attitude), REALITZAT DURANT L’EMISSIÓ DEL PROGRAMA ‘VOLS LLEGIR?’ DE RÀDIO NOVA, EL DILLUNS 18.02.2013, EN EL DECURS DE L’ENTREVISTA FETA A L’AUTORA DE LES HISTÒRIES D’AQUESTA COL.LECCIÓ, SÍLVIA G. GUIRADO.\nVOLS LLEGIR?, RÀDIO NOVA I PLAY ATTITUDE VOL AGRAIR A TOTS ELS PARTICIPANTS D’AQUESTA PROMOCIÓ.\nVLLG? / LITERATURA PER JOVES LECTORS I TAMBÉ ADULTS\nQuè passaria si un dia el món anés perdent el seu color i tot es tornés pàl·lid gris i taciturn? La resposta té un nom: Carmesina. Ella ho sap molt bé per què és la protagonista de dues de les tres histories on els colors és transformen. Una sèrie literària indispensable pels adults que vulguin recuperar els colors oblidats, i recomanable per a joves i adolescents que ja estan pintant el futur. Fins ara tres volums publicats.\nEn el primer, titulat ‘Els colors oblidats i altres relats il.lustrats’, ens presenta un viatge a altres mons, a altres temps, on fantasia i realitat es barregen per mostrar una nova actitud. Un llibre que recull quinze històries que tracten sobre assumptes universals: l’amistat, l’amor, el coratge, la ecologia…, des d’un punt de vista diferent, a mig camí entre la reflexió i el somriure.\nEl segon lliurament retroba els personatges del primer i s’afegeixen de nous. a ‘La inspiració adormida. Retorn als colors oblidats‘, presenta històries de vermella passió i groga alegria, d’ocre mandra i foscos pors…, i així fins a recórrer una paleta de tonalitats que ens permetran descobrir els nostres autèntics colors i retornar-nos la inspiració per crear, per somiar. En definitiva, per viure.\nI finalment un tercer llibre, ‘Despertar’, una aventura diferent als dos primers lliuraments de la sèrie per amb la mateixa filosofia i valors que ofereix ‘Els colors oblidats’. En aquest cas es tracta de l’aventura de dues princeses, la Bella i la Griselda, que es van rebel.lar contra els cànons establerts al seu conte i van sortir a buscar el que somiaven i en el camí van aprendre, es van descobrir elles mateixes i, fins i tot, van inspirar els altres.\nUn món inspirats en els colors oblidats, la imaginació i la ploma de Sílvia González Guirado, publicat per l’editorial de continguts culturals ‘Play Attitude’, ubicada a Barcelona. Les il.lustracions han anat a càrrec de la fantasia i el llapis de David Garcia Forés, Desireé Arancibia i Marta Garcia, amb els pinzells de Claudia Blin com a col.laboració especial i el recolzament de l’equip de Play Creatividad.\nQUALITAT ECOLÒGICA DE PRESENTACIÓ\nEl tres volums publicats, excel·lentment il.lustrats a tot color i tapa dura, han estat impresos amb paper 50% reciclat, certificat FSC i s’han utilitzat tintes fetes amb olis vegetals i planxes de trama estocàstica que consumeixen menys tinta. A més, és dóna un 10% de PVP a dues ONG’S: Educació Sense Fronteres i Nens de l’Índia, respectivament a través dels tres llibres.\nSORTEIG PACK DE LLIBRES I CALENDARI\n‘Vols llegir?’ i ‘Play Attitude’ ofereix la possibilitat d’aconseguir un pack format pels dos primers llibres i un calendari de la col.lecció. Per participar només cal enviar a partir del dilluns 11 de febrer i fins el diumenge 17 a les 23h., un correu electrònic amb les dades personals (nom i cognoms, adreça, població i contacte), indicat a assumpte: ‘colors oblidats’, a l’adreça de correu electrònic: volsllegir@radionova.cat. Entre tots els correus rebuts és realitzarà un sorteig durant l’emissió del programa literari de Ràdio Nova, ‘Vols llegir?’, dilluns dia 18 de febrer de 2013, on s’entrevistarà a l’autora dels dos volums de ‘Els colors oblidats’ publicats fins ara, l’escriptora Sílvia González Guirado, que farà de mà innocent per escollir el guanyador/a d’aquest pack de llibres i calendari. Participeu!!\nCOL.LECCIÓ RECOMANADA PER MARTÍ GIRONELL\nEl periodista i escriptor Martí Gironell, dins de la seva secció de llibres del programa matinal de TV3, ‘Els matins’, va recomanar durant l’emissió del programa del dia 11 de gener d’aquest 2013 els dos llibres publicats per l’editorial ‘Play Attitude’, i que us oferim en aquest article. Recordar que actualment Gironell encapçala la llista dels llibres més venuts en l’apartat de ficció pel seu llibre ‘L’últim abat’ (Columna, 2012) :\nFont/enllaç: Play Attitude / LLibres col.lecció ‘Els colors oblidats’ / TV3 a la carta\nArticle/post 818 – J.M. Solé – Vols llegir? – Ràdio Nova\n2013actualitatbiblioblocbibliotecaCarmesinaColors oblidatsconcursnovel.la juvenilnovetatsPlay Attituderàdio novasorteigtardor 2012vilanova del camí


La majoria de la dreta als Estats Units havia aprofitat l'era de Trump per a imposar l'agenda conservadora, mai prou satisfeta\nMitch McConnell en el seu discurs al Capitoli poc abans de l'assalt dels seguidors de Trump.\n10 de enero de 2021 07:02h\nLa seua cara ho deia tot. Mitch McConnell, el portaveu de la moribunda majoria republicana al Senat dels Estats Units, pronunciava el seu discurs després que el vicepresident Mike Pence haguera fet acte públic de desobediència al desencadenat president sortint per a negar la potestat, i la voluntat que aquell li exigia, de bloquejar el reconeixement del demòcrata Joe Biden com a president electe. El rostre del cap dels republicans en la Cambra Alta havia canviat la seua arrogància habitual per una compungida actitud de pànic per a desmarcar-se de les pretensions de Donald Trump, obstinat a negar la seua derrota. "Si aquestes eleccions foren anul·lades simplement per les acusacions del bàndol perdedor, la nostra democràcia entraria en una espiral de mort", va advertir.\nEn el moment en què l'horda de fanàtics atiada per Trump des de la Casa Blanca va irrompre en el Capitoli, McConnell, com també Pence, havia salvat el seu compromís amb la democràcia, però ho havia fet a la vora mateixa del precipici, amb greus danys per al seu partit i per als Estats Units com a país. El que molts creien impensable havia ocorregut. L'energumen de la Casa Blanca, que va perdre amb claredat al novembre la seua reelecció, havia portat fins al final l'amenaça de no marxar. I per a calibrar la gravetat de la seua temptativa només cal imaginar el que haguera passat si Pence o McConnell li hagueren seguit la maniobra, com va fer Ted Cruz, mentre la multitud assaltava el Congrés. Era una insurrecció i un colp institucional al mateix temps, perquè la violenta operació estava dirigida des del lloc més alt.\nCom ocorre en altres països amb alguns espais emblemàtics de la vida col·lectiva, davant el Capitoli, seu del Senat i de la Cambra de Representants, s'han celebrat al llarg de la història algunes de les grans manifestacions civils nord-americanes, cerimònies d'una litúrgia política més o menys crispada en les regles no escrites de la qual mai no ha figurat prendre el poder per mitjà de la violència. I de sobte, el feixisme era allí, a punt d'aconseguir-ho.\nPerquè es tractava del feixisme. Aquell abús de la demagògia, aquella intolerància grollera, aquella negació, ja no de les raons, sinó dels fets, amb els quals s'havien alineat de manera oportunista els dirigents de la dreta al llarg del mandat de Trump van esclatar com una pústula un dia de gener per a revelar la naturalesa nauseabunda d'aqueix fenomen que molts es neguen a identificar, siga als Estats Units, a Europa o en qualsevol altra part del món, com el que és: el feixisme modern.\nEls feixistes moderns no són necessàriament gent uniformada encara que patisquen l'obsessió per unes certes banderes i a l'interior del seu moviment sempre hi haja grupuscles antiquats que s'obstinen a mantindre la parafernàlia bèl·lica. Les seues forces de xoc són aqueix lumpen supremacista blanc dels Proud Boys, l'extremisme antifederal tan ben encarnat en les denominades milícies que a la fi d'abril van ocupar el Capitoli de Michigan contra les mesures d'emergència per la pandèmia decretades per la governadora demòcrata Gretchen Whitmer, i els negacionistes de la ciència i seguidors de sospitoses teories de la conspiració que proclamen la maldat de races, persones i ideologies. Com revelen els perfils dels assaltants que es van coneixent, totes aqueixes forces de xoc van aportar components a l'ocupació del Capitoli en Washigton DC davant la mirada atònita del món. Les bases ideològiques d'aqueix feixisme són nacionalistes, ultra-religioses i xenòfobes, odien la diversitat humana, siga aquesta racial, sexual, cultural o de gènere, perquè la temen. Els seus dirigents semblen persones convencionals i eloqüents que es manegen bé en la manipulació mediàtica i sempre exageren.\nAllò imperdonable és haver posat sense el menor escrúpol al servei d'aqueix demencial relat la tradicional opinió pública de dretes, esborrant de manera oportunista les fronteres de la democràcia amb els territoris on deixa de ser-ho perquè el feixisme modern no defensa la dictadura, només vol acumular a qualsevol preu tant de poder que faça impossible qualsevol alternança, objectiu perl al qual ha de marginar els diferents, despullar de drets les minories, perseguir els dissidents en nom de la nació, controlar els mitjans de comunicació i limitar les llibertats retorçant els marcs legals. Cal fixar-se en Vladimir Putin, el gran inspirador de Trump, com a model.\nParlar del fenomen del populisme, vestidura amb el qual s'ha camuflat, no contribueix precisament a identificar el problema que la far-right, l'extrema dreta, representa ni per a captar el grau de complicitat de la dreta democràtica amb l'estratègia del feixisme. Una complicitat que estadistes de bon cap com la canceller Angela Merkel, a Alemanya, saben que és un pecat sense redempció possible.\nExcepte Trump, exclòs per exprés desig del difunt, al funeral del senador republicà per Arizona John McCain a l'agost de 2018 hi van assistir tots els presidents estatunidencs vius i Barack Obama va fer un emotiu discurs sobre el respecte i fins i tot l'afecte entre rivals. Conservador de conviccions democràtiques, McCain es va oposar, ja malalt, en els seus últims anys, a allò que l'incendiari magnat de Nova York representava amb el seu menyspreu per la veritat, la seua aversió a la pluralitat, la seua indigència intel·lectual i una falta d'empatia cap als adversaris quasi patològica. McCain estava en una clara minoria entre les elits del Partit Republicà, que en aprofitar la fatxenderia política de Trump per a guanyar posicions en la contesa política han fet possible, en última instància, l'assalt al Capitoli.\nLa fortalesa de les institucions estatunidenques, amb el seu joc democràtic de contrapesos, ha suportat l'intent de subvertir els seus antiquats ritus electorals, però al final, en l'instant decisiu, han sigut les actituds de dirigents concrets les que han frenat un episodi infernal de conseqüències planetàries. McConnell, com la majoria de la dreta estatunidenca, havia aprofitat l'era de Trump per a imposar l'agenda conservadora, mai prou satisfeta, amb la copada del poder judicial, el doctrinarisme econòmic neoliberal, el fre a la cobertura pública sanitària, la involució en matèria de drets civils i el bloqueig sistemàtic de les iniciatives de l'oposició. També va frustrar l'impeachment d'un president que ha deixat clar abans i després d'arribar a la Casa Blanca el seu menyspreu per la legalitat.\nEn l'instant crucial a què va portar el seu partit el trajecte amb el feixisme com a company de viatge, el líder republicà del Senat, despullat ja de la seua aura, atés que el mateix dia en què Trump insistia en què era "impossible que haguera perdut a Geòrgia" els demòcrates arrabassaven als republicans dos escons de senadors precisament en aqueix estat i donaven amb això la volta a la majoria en la Cambra, va haver de fugir de l'avalot que assaltava la seu parlamentària en nom del seu president derrotat.\nHan contat en una de les seues cròniques els reporters de The New York Times que, igual que va ocórrer amb els congressistes i el personal de les oficines, els senadors van ser evacuats ràpidament pels túnels del Capitoli cap a un refugi segur amb una escorta de policies armats. "Un membre de l'equip de seguretat de McConnell va ajudar el senador, que camina coixejant a causa de la poliomielitis que va patir en la seua infància, recolzant-lo amb fermesa mentre s'allunyaven del perill", explicaven els periodistes. No se sap què passava pel cap del senador en aqueix tràngol. Sí que és públic, en canvi, el que va exclamar hores després, quan les forces de seguretat van recuperar el control de la seu de la sobirania popular: "Han intentat interrompre la democràcia.No ho han aconseguit! No ho han aconseguit!".\n10 de enero de 2021 - 07:02 h


El municipi del Baix Penedès recupera així el concurs infantil de mestre xatonaire, que anirà acompanyat d'activitats lúdiques com jocs gegants, taller gastronòmic i inflables\nCunit celebrarà la primera edició de la Xatonada Infantil recuperant així una festa gastronòmica que s’havia realitzat al municipi ARXIU / INFOCAMP\nDilluns, 17 Febrer 2020 08:11\nEl proper 29 de febrer, a partir de les 11h, Cunit celebrarà la primera edició de la Xatonada Infantil recuperant així una festa gastronòmica que s’havia realitzat al municipi. A més del concurs infantil de mestre xatonaire, a la plaça del Casal també hi haurà diferents activitats lúdiques com jocs gegants, taller gastronòmic i inflables fins les 14h.\nCunit, "territori xató"\nCunit està inclòs en el que es considera "territori xató". Aquest plat gastronòmic formava part, històricament, de la vida quotidiana de les famílies cunitenques i també del Gran Penedès.\nEl egidor de Turisme i Patrimoni, Jaume Casañas, destaca que “a Cunit el xató és un plat típic que s’elabora tant a les llars com a restaurants. Volem oferir la possibilitat als nens i nenes que coneguin i aprenguin a fer la salsa que acompanya als ingredients amb igual o més importància que la resta d’elements. I volem a més, celebrar una gran festa familiar on podem compartir el nostre patrimoni gastronòmic”.


Donen d'alta la dona ferida greu en el correbou de Vidreres\n[ 14 juliol, 2020 ] Podcast notícies de la Selva del dimarts 14/07/2020 La Selva\n[ 14 juliol, 2020 ] Hostalric haurà de retallar més d’1 milió d’euros del pressupost municipal els propers dos anys Economia\n[ 14 juliol, 2020 ] El temps a la Selva: dimarts amb núvols i possibilitat de pluges El temps a la Selva\n[ 13 juliol, 2020 ] Salut reubica els 18 residents d’un geriàtric de Vidreres Portada\n[ 13 juliol, 2020 ] Podcast notícies de la Selva del dilluns 13/07/2020 La Selva\n[ 13 juliol, 2020 ] Mor a Blanes als 110 anys l’home d’edat més avançada de l’Estat Blanes\n[ 13 juliol, 2020 ] Josep Maria Bagot i Carme Dilmé encapçalen la nova executiva d’ERC la Selva La Selva\n[ 13 juliol, 2020 ] El temps a la Selva: dilluns amb cel variable El temps a la Selva\n[ 11 juliol, 2020 ] Un detingut a Blanes per pertànyer a un grup que cometia robatoris al Maresme Blanes\nInicioPortadaDonen d’alta la dona ferida greu en el correbou de Vidreres\nDonen d’alta la dona ferida greu en el correbou de Vidreres\n6 setembre, 2019 Josep Lluís Vidal Portada, Societat, Vidreres 0\nImatge del bou que s'ha escapat al Correbou de Vidreres. Foto: Usuari Twitter @adriavazquez2\nLa dona que va resultar ferida greu diumenge passat al correbou de Vidreres ha estat donada d’alta aquest dimecres. Era l’única de les persones que encara estava hospitalitzada com a conseqüència de les ferides que va patir quan un bou va saltar a les grades on es trobaven els espectadors. La dona va ser operada d’urgència a l’Hospital Doctor Josep Trueta de Girona.\nEn total hi va haver dinou ferits, vuit dels quals els van traslladar a l’Hospital Santa Caterina de Salt i un altre al CAP Güell de Girona. La resta van ser atesos en el mateix lloc dels fets pels efectius del Servei d’Emergències Mèdiques (SEM).\nEl succés ha provocat un debat sobre si els correbous s’han de continuar celebrant o no. L’Ajuntament de Vidreres va emetre la nit de diumenge un comunicat en el que lamentava el succés i va anunciar que en els propers dies es prendrà una decisió sobre el futur dels correbous a Vidreres.\nBlanes i la Generalitat acorden noves mesures per fer front al conflicte de la zona d’oci nocturn\nTossa engega una nova edició de la Cuina del Cim i Tomba\nUn bou salta a les grades durant el correbou de Vidreres i provoca diversos ferits\n1 setembre, 2019 Josep Lluís Vidal Portada, Societat, Vidreres 0\nIncident al correbou de Vidreres aquest diumenge al vespre. Per causes que es desconeixen un bou ha saltat cap a les grades i ha provocat dinou ferits de diversa consideració segons avança Catalunya Informació. Els […]\nVidreres decidirà els pròxims dies sobre el futur dels correbous\n2 setembre, 2019 Josep Lluís Vidal Portada, Societat, Vidreres 0\nL’Ajuntament de Vidreres ha emès un comunicat en el que explica que aquest mateix diumenge s’han reunit d’urgència amb l’entitat organitzadora dels correbous per parlar de l’incident que s’ha viscut aquest diumenge quan un bou […]\nVidreres celebrarà al març la consulta sobre el futur dels Correbous\n6 febrer, 2020 Josep Lluís Vidal Portada, Societat, Vidreres 0\nL’Ajuntament de Vidreres ha anunciat la celebració al març de la consulta popular sobre el futur dels Correbous al municipi. Tindrà lloc un cap de setmana encara per definir, es votarà de forma presencial i […]


Noms alternatius: Dragon Age: Origins\nJoc de Dragon Age: Origins és un joc d'actuació de papers de l'ordinador, que va ser desenvolupat en el gènere de la fantasia.\nAccions en el joc Dragon Age: Origins es porta a terme durant la Baixa Edat Mitjana. Pràcticament totes les races en el joc posseeixen poders màgics des del naixement. El joc és una religió que s'assembla a la cristiandat. Elfs i mags en el joc són considerats pagans.\nDescarregar Dragon Age: Origins, que pugui amb el lloc oficial del joc o descarregats des d'altres llocs web que proporcionen aquest accés. A més, el joc Dragon Age: Arribar Podeu descarregar el torrent, d'un lloc web especial que dóna lliure accés als diferents arxius.\nA la partida Dragon Age: Origins personatges es caracteritzen per les seves característiques i capacitats. Tots els personatges estan dividits en races\n1) Les persones - és la carrera més important i comú en el joc. La gent en la majoria dels seguidors de l'església.\n2) Follets - una carrera, que es divideix en personatges urbans i dalishanas. Anteriorment, se'ls considerava immortal. Follets s'amaguen de la gent.\n3) Gnoms - que viu molt profund sota terra. Molts gnoms mai han vist la llum, però hi ha gnoms homes de terra endins són els que viuen sota terra prohibida.\n4) qunari - són conqueridors reals. Tenen uns pocs líders. No accepten la màgia, ho consideren una maledicció.\n5) Sylvanas - són arbres que creixen als boscos salvatges de la zona d'estar. Apareixen després l'arbre s'infon esperit o dimoni.\nAl principi del joc vostè tria la seva pròpia prehistòria i cognom, no es pot canviar.\nEn Dragon Age: Origins Mag - aquest és un dels noms que poden ser usats per homes o elfs, així com la classe de combat. El joc també té altres noms: Nan-aristòcrata, Ciutat de Elf, noble humà, Gnome plebeu Dalish elf. Cadascun es caracteritza per les seves característiques de nom i història.\nA la partida Dragon Age: Origins armadura - és la cosa principal de protecció. Hi ha diferents jocs d'equip, que estan presents en l'armadura\n1) El joc inclou templer-Commander - armadura Cavaller Comandant i casc del cavaller comandant.\n2) Antic Elven joc inclou - casc, armadura, guants, botes.\n3) Set-diligence inclou armadures, guants, botes.\n4) El joc inclou Juggernaut - guants, casc, botes, armadura.\n5) Els esforços kit inclou - el deute del casc, armadura, guants esforços sabates esforços.\n6) Establir que entre els morts de la Legió - armadura, casc, botes, guants.\n7) Wade Armor inclou - armadura de cuir jove drac.\nEn Dragon Age: Origins personatges es divideixen en classes:\n1) Warrior - valent classe té un poderós atac. Especialitzacions: Templar Knight, Berserker, Ripper\n2) Mag - utilitza poders màgics. Especialitat: home llop, un sanador espiritual, mag de batalla i mag de sang.\n3) Rogue - aquesta classe enginyós que està constantment tractant de burlar l'enemic. Especialitats: duelista, assassí, guardaparques i un bard.\nTambé en el joc se li donarà la possibilitat de descarregar contingut addicional.\nJoc de Dragon Age: Origins - és un altre joc d'ordinador emocionant que compta amb un gran nombre de fans.


Abric de pell Mouton: característiques d'elecció, cura i mitjons -\nAbric de pell Mouton: característiques d'elecció, cura i mitjons\nJuntament amb el visó i la guineu, recentment s'han estès els productes de pell fets de mutó. Es tracta d’un tipus especial de pell que s’obté mitjançant un processament especial de llana d’ovella, donant lloc a un material suau i sedós. A causa del seu preu assequible i el seu aspecte atractiu, els abrics de pell de mutó són cada vegada més populars entre les dones. Mouton té un brillantor suau i sembla car, tot i que costa relativament poc.\nDe què i com estan fets els abrics mouton\nAvantatges de Mouton\nVarietat d'estils i acabats\nCom triar un abric mouton i comprovar-ne la qualitat\nCom netejar una capa de muton\nDe què i com estan fets els abrics de pell de mutó\nUna pregunta similar interessa a moltes dones, perquè la tecnologia per obtenir pell de mutó depèn en gran mesura del temps que es portarà el pelatge per mantenir el seu aspecte original.\nMouton és una pell d’ovella refinada. El procés del seu processament inclou diverses etapes:\nEn primer lloc, es retalla la llana, deixant l’alçada del pelatge no superior a 1 cm.\nDesprés, la pell d’ovella es processa amb formalina. Això fa que el producte sigui resistent a la humitat i sigui durador.\nAl final del procés, es pinta el producte: els abrics Mouton presenten una gran varietat de tons i colors.\nCom a resultat d'aquest processament, el mutó és suau al tacte, es pot portar i atractiu visualment.\nAvantatges d'un mutó\nCalent fins i tot en gelades severes,\nno es mulla de la pluja ni de l’aiguaneu,\nté un aspecte presentable i atractiu fins i tot després d'anys de roba activa,\nVarietat de tipus i acabats\nAbans de comprar un abric de pell de mutó, heu de decidir quin tipus de producte voleu comprar. El procés de processament senzill i la popularitat del mutó han fet que la gamma i la varietat d’aquests productes creixin constantment. Diferents colors, longituds, mètodes d’acabat i presència d’elements addicionals: totes aquestes característiques afecten l’aspecte d’una àmplia gamma de capes de mutó.\nLes varietats de productes de pell fabricats amb mutó es poden descriure per diferents característiques:\nLongitudinalment. Podeu comprar un abric de pell curt fins a la cuixa o un de llarg al terra, el mutó sembla beneficiós en qualsevol llargada. Quin és millor escollir és decisió de cada dona per ella mateixa. Depèn de la freqüència amb què es portarà l’article, en quines condicions i en quin transport.es mou per la ciutat. Per fer servir i fer servir el transport públic constantment, és millor triar una longitud mitjana del producte: hi estarà calent, però al mateix temps, un abric de pell de mutó no s’embrutarà i es fregarà.\nEl processament Mouton us permet confeccionar aquesta roba exterior en gairebé qualsevol color, però és millor triar colors clàssics apagats: gris, beix, negre, marró. Hi ha abrics de pell amb una transició de colors i tonalitats, però aquí cal mirar de prop el producte i reflectir-se al mirall. Alguns colors inusuals poden fer que un abric de pell sembli fals i econòmic.\nOpcions d'acabat. Avui en dia són molt populars les variants d’un abric de pell amb un collaret fet d’altres pells, per exemple, visó o guineu àrtica. Especialment sovint, aquest retall s’utilitza al coll o caputxa. Aquesta combinació sembla rendible i atractiva, però pot afectar el cost. El cinturó es pot fer de la mateixa pell o pell genuïna. A més, sovint es cusen butxaques als abrics de pell de Mouton com a element pràctic i estètic.\nTotes aquestes característiques permeten determinar i triar la millor opció per a un abric de pell de mutó i comprar la millor roba exterior que protegirà del fred i decorarà l’aspecte general. Després d'això, només queda gaudir de la compra i aprendre a cuidar-la adequadament, netejar-la de manera que es porti molts anys.\nCom triar una capa de muton i comprovar-ne la qualitat\nPer tal que la compra només aporti plaer i el mantell de pell es va portar durant molt de temps i no va perdre el seu aspecte, cal que ho mireu atentament abans de comprar:\nComproveu que no hi hagi defectes als costats davanters i posteriors, per uniformitat i qualitat de les costures (especialment a les butxaques i la línia de fixació de la caputxa).\nAvalueu la qualitat de la pintura de Mouton. Si la tecnologia es va seguir incorrectament, això pot afectar no només el color, sinó també la qualitat del pelatge. Agafa un mocador o un tovalló blanc i frega la pell a la base. Si la pintura es transfereix a la tela, el producte està poc tenyit.\nComproveu la qualitat de la mà d'obra. Cal aixafar la pell i intentar tirar de les vellositats. Si ràpidament torna a la seva condició original i no s’esfondra, la pell d’ovella es processa correctament.\nPenseu en el revestiment del pelatge. Els fabricants fiables de mutó d’alta qualitat no es permetran fer servir material prim i poc pràctic, que s’haurà de substituir en un parell d’anys. Fins i tot si no fa molt calor per mantenir-lo calent, la força del teixit de revestiment és un factor important.\nPer tenir en compte i comprovar tots els matisos, haureu de passar molt de temps, però es compra un abric de pell de mutó durant més d'un any, de manera que val la pena el procés de verificació.\nCom netejar un abric de pell de mutó\nTenir cura d'un abric de pell de mutó a casa no és tan difícil com podria semblar. Podeu enviar el producte a la neteja en sec, on els professionals faran la seva feina de forma ràpida i eficient.bé, però podeu netejar el pelatge vosaltres mateixos seguint estrictament les instruccions.\nSegons la naturalesa de la brutícia, la neteja es fa seca o humida:\nSi apareixen algunes petites taques de brutícia normal a la capa de mouton, utilitzeu un raspall sec.\nLes taques grans es poden eliminar ruixant amb una mica de midó. El midó sec s’ha de fregar a la pell fins que absorbeixi la brutícia i es torni gris. Després d’això, també s’ha de pintar.\nUn dels mètodes de neteja en humit més eficaços és utilitzar una barreja d’aigua, alcohol i vinagre. Permet netejar restes de greixos o restes d’aliments a l’abric de pell. Tots els ingredients s’han de prendre a parts iguals i barrejar-los bé. Per processar la pell, és millor utilitzar un tros de goma espuma o un raspall per a la llar, després esborreu la zona tractada amb un tovalló sec i deixeu-lo assecar completament.\nEl peròxid d’hidrogen ajudarà a eliminar la brutícia d’un pelatge de color clar. Afegiu 3 cullerades de sal i 1 culleradeta de peròxid a mig litre d’aigua. La solució ajudarà a eliminar les taques greixoses o grogues de la pell.\nUtilitzeu amoníac per eliminar el greix del mutó fosc. Barregeu-lo amb aigua en proporció 1: 4. Apliqueu la composició a un cotó i netegeu-ne suaument la brutícia.\nL'abric de pell de Mouton és un somni de moltes dones, per a la implementació de les quals no calen molts diners. I el plaer de portar i la calor us permetran gaudir al màxim de les passejades d’hivern.\nPublicació anterior Com prendre píndoles dietètiques Beeline\nPropera publicació Cal conèixer 11 fets importants sobre els jardiners de mostassa blanca


La UE podria prohibir les importacions de panga si es detecten problemes sanitaris | Consumer\nLa UE podria prohibir les importacions de panga si es detecten problemes sanitaris\nMalgrat que EUA ha prohibit l'entrada d'aquest peix per la presència de substàncies contaminants, la UE certifica que aquest producte se sotmet als controls pertinents\nLa panga, un peix que arriba a Espanya procedent de Vietnam, està generant una forta competència deslleial, reducció dels preus de la pesca de la flota autòctona i sospites sobre la seva toxicitat en accedir al nostre mercat sense els necessaris controls sanitaris, segons denuncien algunes associacions de pescadors i detallistes. Actualment, la panga és un dels peixos més consumits en les llars espanyoles. Es presenta fresc o congelat, en filets sense pell ni espines, la qual cosa afavoreix el seu consum.\nFins a setembre, Vietnam havia exportat un total de 483.000 tones de panga al mercat espanyol\nAlguns armadors denuncien que l’arribada massiva d’aquesta espècie ha tirat per terra els preus de lluços, raps o galls, per la competència deslleial que genera.\n“La venda de panga constitueix una clara agressió a la pesca europea. Mentre que a nosaltres se’ns exigeix una pesca sostenible i sanitària, es permet l’entrada d’aquest peix sense cap control. I es ven sense haver-se realitzat cap campanya sobre com es cria, els aliments que s’utilitzen per al seu cultiu, els mitjans sobre els quals treballen els criadors del Vietnam etc.”, assenyala Víctor Badiola, gerent de l’Associació d’Armadors de la localitat biscaina d’Ondarroa.\nFins al mes de setembre, Vietnam havia exportat un total de 483.000 tones de panga al mercat espanyol, segons dades del Ministeri de Medi ambient i Mitjà Rural i Marí. L’augment de les exportacions d’aquesta espècie ha estat del 77% en volum i del 52% en valor.\nLa panga es conrea en granges acuícolas al llarg del riu Mekong entre Vietnam i Xina. És tal l’èxit que ha tingut aquest peix a Europa, que les importacions han augmentat a un ritme del 60% anual des de 2004. Per contra, a Estats Units han prohibit la seva importació a causa de la presència de substàncies contaminants i la sospita que podria contenir antibiòtics.\nEl passat mes de juny l’eurodiputat Daniel Varela Suanzes-Carpegna va sol·licitar a la Comissió de Pesca de la Unió Europea (UE) que es pronunciés sobre els controls que han estat o estan sent duts a terme per la UE sobre les importacions de filets de panga d’Àsia, i quins resultats s’han obtingut d’ells. També va preguntar si s’havia detectat la presència de substàncies prohibides o contaminants en les importacions i, en cas afirmatiu, si podien especificar-se els productes en qüestió i els seus països d’origen.\nLa comissària de Sanitat, Androulla Vassiliou, va respondre a l’eurodiputat que el seu departament pot prohibir les importacions de panga procedents de Vietnam i Xina si es detecten problemes sanitaris amb aquest producte. Amb tot, va indicar que el control d’aquesta espècie s’efectua tant pels funcionaris comunitaris com per part de les autoritats competents de llocs fronterers de cada país.\nPRESÈNCIA DE LISTERIA\nL’anàlisi de mostres de panga enviades a Anfaco-Cecopesca, laboratori de referència de Galícia, va revelar la presència del bacteri “Listeria monocytogenes“, causant de la listeriosis. En concret, aquest bacil estava present en sis de les vuit mostres enviades. També es va detectar en una altra mostra restes del bacteri portadora del còlera (“Vibrio cholerae”). Des del Centre Superior de Recerques Científiques (CSIC) assenyalen que “es creu molt convenient realitzar anàlisi de possibles contaminants de manera aleatòria en les partides que s’importen de panga i, per descomptat, de manera obligada en els casos d’alerta sanitària”.\nL’Associació Empresarial de Productors de Cultius Marins d’Espanya (Apromar) sosté a més que aquest peix es ven moltes vegades “sota frau als consumidors en la identificació de l’espècie, especialment a través del canal Horeca (hostaleria, restauració i catering), on s’ofereix com solla, platija o lenguadina”. Javier Ojeda, gerent d’Apromar, afegeix que aquest tipus de peix “no conté quantitats significatives d’olis Omega 3 ni altres nutrients essencials”.\nPer la seva banda, el conseller econòmic i comercial de l’Ambaixada Espanyola a Vietnam, Isaac Martín, va afirmar recentment que els valors de producció de panga seguiran creixent d’una forma moderada en els propers anys, però els productors hauran de fer front a problemes com “l’ús de substàncies prohibides en les granges”.\ndetecten problemes sanitaris importaciones-ca panga-ca Pescado-ca Vietnam


matge de l'excomissari en cap dels Mossos d'Esquadra, Miquel Esquius/Andrea Zamorano\nEduard Sallent, nou cap dels Mossos d'Esquadra, presenta la reestructuració de la cúpula policial.\nEl conseller d'Interior, Miquel Buch, va nomenar aquest dilluns Eduard Sallent, com a nou cap dels Mossos d'Esquadra. El nou comissari en cap ha substituït Miquel Esquius, que serà nomenat nou cap de la Regió Policial Pirineu Occidental, per petició expressa d'ell mateix, segons ha informat el Departament d'Interior.\nReestructuració de la cúpula policial\nEl nou cap dels Mossos d'Esquadra, Eduard Sallent, ha comunicat aquest dijous la reestructuració de la cúpula del cos. La comissària Cristina Manresa, fins ara cap de la regió policial Metropolitana Nord, és la nova cap de la Comissaria Superior de Coordinació Central, un càrrec que fins ara mai havia assumit una dona. David Boneta continuarà essent el cap de la Comissaria Superior de Coordinació Central. Rafel Comas tornarà a ser cap de la comissaria general d'Investigació Criminal, un càrrec que va ocupar del maig del 2017 al juliol del 2018. El cap de la comissaria d'Informació serà Xavier Porcuna, el de la Tècnica i de Planificació de la Seguretat serà Jordi Ferret, de Relacions Institucionals serà Josep Codina i el de la Divisió d'Afers Interns serà Jaume Garcia Valls.\nPuede ver este artículo en la siguitente dirección /articulo/societat/comissari-esquiu-va-seu/20190606203459014574.html


Kiko Rivera revela fets estranys rel·lacionats amb Paquirri\nKiko Rivera revela que els seus ulls van canviar de color en morir el seu pare\nEl concursant de 'GH DÚO' i fill del desaparegut Paquirri, explica com els seus ulls van canviar de color i altres successos estranys relacionats amb el seu pare\nper María Merino dimarts, 26 de març 2019 - 07:30h | Actualitzat a 26/03/2019 13:00h\nKiko ha explicat els successos que van passar després de la mort del seu pare | Telecinco\nKiko Rivera, sens dubte, és el concursant de ‘GH DÚO’ que millor joc està oferint a la casa de Guadalix, amb les seves confessions inesperades que estan desvelant els secrets millor guardats del clan dels Pantoja. A l’inici del ‘reality’, va revelar que havia estat addicte a les drogues i posteriorment, que entrava al concurs a causa dels seus problemes financers. Ara li ha tocat esmentar el seu difunt pare, el mític torero Paquirri, i els fenòmens que van succeir a casa seva després del tràgic esdeveniment de la mort del seu pare.\nEl canvi radical de color dels seus ulls\nKiko va començar a explicar als seus companys de convivència a la casa un succés bastant estrany en relació a la mort de Paquirri. Pel que es veu, ell va néixer amb els ulls blaus, i els tenia d’aquest color fins que el seu pare va morir, quan ell tan sols tenia 7 mesos. Va ser aleshores quan el color dels seus ulls va canviar de blau a marró sobtadament.\nLa cosa però, no s’ha quedat en aquesta simple anècdota, ja que el DJ ha continuat explicant algunes coses una mica més inquietants. Pel que es veu, la seva germana Isa Pantoja hauria viscut successos paranormals en relació amb el desaparegut Paquirri. Chabelita, quan encara era ben petita, afirmava que havia vist a Paquirri i que inclús es referia a ell com al senyor que la feia riure a les nits.\nIsa Pantoja també va viure fets increïbles | TELECINCO\nNotícia relacionada: Kiko Rivera confessa que la seva mare no volia ser cantant\nEl DJ aprofita sempre que pot per treure a col·lació temes controvertits de la seva vida familiar, assumptes pels quals sap que la gent està interessada. Per exemple, també ha parlat de la seva relació amb Raquel Bollo, la qual sempre ha estat qüestionada i que fins fa poc se sospitava que podria ser dolenta.\nRespecte d’això, Kiko Rivera s’ha volgut pronunciar: «A Raquel l’estimo com si fos la meva tieta, és la mare dels meus cosins, és com si portés la meva sang». A més a més, ha volgut aclarir la relació que manté amb el fill de Raquel Bollo, Manuel Cortés: «On anés jo anava ell, i ara igual, aprofitem sempre que podem per veure’ns».\nKiko, a la corda fluixa\nDes de l’inici del concurs, semblava que Kiko Rivera era un dels candidats per alçar-se amb el premi final del concurs. Tot i això, arran del seu últim enfrontament amb Maria Jesús Ruiz— a la que va escridassar i va anomenar «calentap...», un insult que no ha agradat gens a les xarxes per masclista— els seguidors del programa han començat a criticar-lo de tal manera que demanen que l'audiència l'expulsi a la mínima que pugui.\nTot sembla indicar que ell mateix s'ha autoboicotejat el seu propi concurs pel fet d'haver escridassat i insultat amb aquesta paraula sexista la concursant Maria Jesús; ara només queda veure com acabarà l'assumpte i com serà el desenllaç del concurs, que s'acabarà en dues setmanes.\nNotícia relacionada: Jorge Javier Vázquez rep l'alta després d'haver patit un ictus\nUna gran amiga de Jorge Javier Vázquez no el va visitar a l'hospital. Qui és?


Generalitat – Pàgina 2 – CATEi\nSergi Marcén delegat del Govern de la Generalitat al Regne Unit i Irlanda\nEl nou delegat treballarà per enfortir les relacions bilaterals amb les institucions i sobretot en l’atracció d’empreses i inversions arran del procés del Brexit.\nMarcén compta amb una àmplia formació i experiència en el sector de les tecnologies de la informació, tant en l’àmbit públic com privat. En destaca la seva participació en l’equip negociador per l’establiment del Mobile World Congres a Barcelona.\nEl conseller Raül Romeva s’ha reunit amb Marcén per analitzar les principals prioritats d’actuació al Regne Unit i Irlanda.\n2 Setembre 2016 cateinf\tNews, web\tDeixa un comentari\nJunqueras es reuneix amb una delegació de SINERGIA\nEl vicepresident del Govern i conseller d’Economia i Hisenda, Oriol Junqueras, i una delegació de SINERGIA, encapçalada pel seu president Pere Martínez, s’han reunit aquest diarts 19 d’abril amb la intenció de debatre diversos aspectes sobre l’activitat de les empreses catalanes del sector de les tecnologies de la informació i de les telecomunicacions.\n21 Abril 2016 cateinf\tNews, web\tDeixa un comentari\nEl web de la Generalitat de Catalunya ha fet 20 anys\nEl web de la Generalitat de Catalunya ha fet anys: el 4 de setembre de 1995 es va publicar per primer cop i des de llavors s’ha anat modificant, tant en contingut com en forma, per adaptar-se a les necessitats de la ciutadania, les empreses i les administracions.\nLa dècada dels anys 90 serà recordada com l’època en que Barcelona es va posicionar al mapa mundial amb les Olimpíades del 1992, en què va caure l’URSS, es van reunificar les dues alemanyes, els europeus van avançar cap a l’eliminació de fronteres amb la signatura del Tractat de Maastrich i la implantació de l’euro com a moneda única, i ensems va morir la Mare Teresa de Calcuta.\nInternet va sorgir d’un projecte desenvolupat pel Govern dels Estats Units per donar suport a les seves forces militars durant la Guerra Freda. Durant les dècades dels anys 70 i 80 va ser utilitzat pel govern, les universitats i els centres d’investigació, però no va ser fins als anys 90 quan va arribar a la ciutadania.\nLa primera web del món es va publicar al CERN el 30 d’abril de 1993. El juny de 1995 en el món només hi havia 23.500 llocs web. Poc després, a l’octubre, es va posar en marxa el segon navegador, Netscape. Internet esdevindria cada vegada més accessible per a la població, primer en l’àmbit universitari, i poc a poc al món de l’Administració i les vendes.\nA Catalunya, la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) es va inaugurar el 1995 sense seu física, amb un campus virtual amb 200 alumnes. També ho va fer el mateix any, el juny, el portal La Infopista, actual Vilaweb, que va ser un dels primers directoris locals del món i el primer en català. A Catalunya no hi havia gaire webs en català, la primera va ser la de la Universitat Jaume I (UJI) de Castelló, del 1994. Poc després van sorgir els webs de l’Avui, la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), La Vanguardia, El Periódico, Edicions 62, La Caixa … i en aquest context, el 4 de setembre es va publicar el web de la Generalitat de Catalunya sota l’acrònim gencat, que s’ha mantingut fins avui.\nLa iniciativa de crear un web per representar la Generalitat de Catalunya a la xarxa va ser de la llavors Subdirecció General d’Informació al Ciutadà, que depenia directament de la Secretaria de Comunicació del Departament de la Presidència. Sota la batuta d’Ignasi Genovès, responsable de la Subdirecció, que el 2000 es va convertir en la Direcció General d’Atenció Ciutadana, es va crear el web gencat per “posar Catalunya a la xarxa en uns moments en què internet seria un canvi de paradigma de l’Administració”. Catalunya va ser la primera Administració governamental de l’Estat a tenir presència a la xarxa.\nLa tecnologia emprada va ser HTML a través del programari HoTMetal Pro, amb un servidor d’ftp SVFTP pro, per pujar els fitxers, i de dades Netscape Enterprise Server (NES).\nMés informació gencat 20 anys via COEINF.cat\n9 Setembre 2015 cateinf\tNews, web\tDeixa un comentari\nPresentació de CatEi a la Direcció General de Telecomunicacions i Societat de la Informació\nUna delegació de l’Associació Catalana d´Empreses d´Informàtica (CatEI) va ser rebuda per Jordi Puigneró Ferrer, Director General de Telecomunicacions i Societat de la Informació de la Generalitat de Catalunya, el passat 9 de juny, per presentar-li el pla estratègic pels propers tres anys de la nova junta de CatEi, representada pel seu president en Pere Martínez.\nA la reunió també hi van assistir Daniel Marco, Director idigital de la Generalitat de Catalunya, i per la part de CatEi, Rosa Ortuño, vicepresidenta de Talent i Secretaria i Miquel Boix, vicepresident de comunicació.\nEn Pere Martínez va manifestar ens trobem en un moment clau en el nostre país i el compromís de l’empresariat és determinant en els reptes que tenim per davant, i junts podem que es facin realitats objectius comuns com: el Pla Catalunya Industrial, la Mobile World Congress i l’Horitzò 2020. Tot això creant aliances estratègiques entre els diferents actors dins el marc del programa “Sinergia” un espai de trobada de les associacions del sector tecnològic, amb la finalitat de fer créixer el talent i l’economia del nostre país.\nEntre els temes tractats destaquem el recolzament que empreses i administració donem a que el Mobile World Congress es continuí fent a Barcelona, doncs és una oportunitat inigualable per a la PIME catalana, que difícilment en podria gaudir si se celebrés a l’estranger. És un assoliment col·lectiu del qual ens hem de sentir orgullosos, esdeveniments com el MWC o l’Smart City Expo, posicionen Barcelona (i per extensió, Catalunya) com a marca tecnològica potent al món. Cal que tothom conegui, visqui i aprofiti tot el que el MWC suposa per a la ciutat i per al país.\nLa disponibilitat de infraestructures que permetin l’adequada cobertura de mòbils i de fibra òptica en el territori, juntament en poder donar garanties la ciberseguretat a l’administració pública i als ciutadans, han de fer possible l’objectiu de la Generalitat de Catalunya de que cap administració catalana, per petita que sigui, es quedi sense poder fer servir tecnologies beneficioses per a l’optimització de la gestió pública, i en última instància, beneficioses pel ciutadà.\nEficiència energètica a edificis i enllumenat, millor gestió de l’espai públic d’aparcament o del trànsit, ús de drones a la lluita contra incendis o instal·lació de sistemes de rec intel·ligents són algunes de les iniciatives smart que el govern pretén establir a Catalunya. Per això, buscarà acords de col·laboració amb les empreses privades que treballen en el desenvolupament d’aquestes tecnologies.\nEl pla contempla el suport al desplegament de projectes Smart Sectorials, enfocats a àrees com el turisme, el comerç, l’educació, la salut i la societat. A títol d’exemple es podrien implementar solucions com l’ús de la realitat augmentada en punts d’interès seleccionats, la implementació de la targeta sanitària al mòbil, la pràctica generalitzada de la telemedicina o l’ús habitual de dispositius mòbils dins de l’aula.\nL’Estratègia SmartCAT des d’un enfocament més industrial, planeja reforçar amb solucions TIC la competitivitat dels sectors clau de Catalunya, buscant també establir una nova industria de dades vinculada a tecnologies emergents de BigData, com Analytics, Cloud, Social i Mobile. L’objectiu és convertir les dades en coneixement, i aquest coneixement en acció per generar valor. Així com tota l’activitat econòmica que s’està derivant de la impressió 3D o de la utilització de drones, per posar dos exemples en la que Catalunya es capdavantera.\nCatEI (Associació Catalana d’Empreses d’Informàtica) és la patronal del sector empresarial d’informàtica a Catalunya. És entitat afí al Col·legi Oficial d’Enginyeria en informàtica de Catalunya. El seu president és membre del Consell Assessor del COEINF. Té com a objectiu general mantenir relacions de col·laboració amb tot tipus d’entitats, públiques i privades, catalanes i internacionals, i amb els diferents òrgans de les administracions públiques per promocionar el coneixement i l’ús de les tecnologies de la informació en representació de les empreses associades.\n12 Juny 2015 cateinf\tNews, web\tDeixa un comentari\n26 Abril 2015 cateinf\tNews, web\tDeixa un comentari\nAmb motiu del Dia Mundial de les Telecomunicacions, Internet i la Societat de la Informació, l’Associació Catalana d’Enginyers de Telecomunicació (Telecos.cat) i el Col·legi Oficial d’Enginyeria en Informàtica de Catalunya (COEINF) han volgut retre homenatge aquest migdia al Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat (CTTI), pels seus 30 anys d’història al servei del país i per la seva contribució al seu desenvolupament tecnològic, econòmic i social.\nJoan Solé, president de Telecos.cat, i Mingo Olmos, degà del COEINF, han explicat que amb aquest petit homenatge, els enginyers de Telecomunicació i d’Informàtica del país també volen “reconèixer la feina de totes aquelles persones que van veure, ara fa trenta anys, l’oportunitat i la necessitat de fer de les TIC un dels motors de progrés del nostre país, i que van saber superar tots els entrebancs tècnics, polítics i burocràtics, aportant el seu coneixement i la seva capacitat”.\nDavant d’un centenar de persones vinculades al sector, Jordi Escalé (director gerent del CTTI) i Rosa Font i Xavier Milà (dos dels seus treballadors més antics) han agraït aquest reconeixement, alhora que han fet memòria de les tres dècades de trajectòria del Centre.\nTaula rodona sobre “La Banda Ampla per al desenvolupament sostenible”\nAquest reconeixement tenia lloc tot just acabada la taula rodona “La Banda Ampla per al desenvolupament sostenible”, acte emmarcat dins les activitats de la Unió Internacional de les Telecomunicacions de les Nacions Unides (ITU), amb què Telecos.cat i COEINF han volgut commemorar –per primer cop de forma conjunta- el Dia Mundial de les Telecomunicacions, que es celebra arreu del món cada 17 de maig.\nLa trobada, presentada per l’analista de tecnologia i col·laborador del diari ARA, Albert Cuesta, ha comptat amb la participació com a ponents d’Òscar Pallarols, en representació de la Fundació Mobile World Capital, Jordi Puigneró, director general de Telecomunicacions i Societat de la Informació de la Generalitat, i Josep Ramon Ferrer, director d’Estratègia TIC de l’Ajuntament de Barcelona. El secretari general de la ITU, Hamadoun I. Touré, hi ha intervingut via vídeo durant la benvinguda, mentre que Pere Torres, secretari d’Empresa i Competitivitat de la Generalitat, ha estat el responsable de cloure l’acte.\n20 Mai 2014 cateinf\tNews, web\tDeixa un comentari\n5 Març 2014 cateinf\tNews, web\tDeixa un comentari


Pellegrini manté el discurs de l'esperança i qualifica la temporada de bona passi el que passi a Màlaga - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nPellegrini manté el discurs de l'esperança i qualifica la temporada de bona passi el que passi a Màlaga\nA Madrid saben que les seves opcions de guanyar la Lliga passen per una ensopegada del Barça i ja fa dies que miren de posar pressió als blaugranes. Els madridistes volen marcar en el primer quart d'hora contra el Màlaga per veure si al Camp Nou hi comença a haver nervis. Això sí, el seu rival també s'hi juga la permanència i no posarà gens fàcil les coses al conjunt blanc, que viatjarà a La Rosaleda amb tota la plantilla sencera per acomiadar la temporada. Pellegrini encara manté l'esperança, ha qualificat la temporada de bona passi el que passi i ha reconegut que si no continua la temporada que ve a la banqueta blanca el seu substitut no tindrà una tasca fàcil.\n17/05/2010 - 09.15\nEl comiat de la temporada, Pellegrini el vol viure amb la plantilla sencera, amb tots els lesionats, també De la Red, i jugadors com Guti, que aquesta setmana gairebé no s'ha entrenat. Abans del decisiu partit al camp del Màlaga, el tècnic xilè ha mantingut el discurs de l'esperança repetit abastament per la plantilla al llarg de la setmana, però també ha fet balanç a la temporada. Pellegrini creu que ha estat bona tot i l'eliminació a la Copa del Rei contra l'Alcorcón i als vuitens de final de la Lliga de Campions davant l'Olympique de Lió al Bernabéu.\nEn la Lliga la valoració és molt positiva, pel fet d'haver lluitat fins al final contra el Barça. Criticat des de tots els sectors del madridisme, l'entrenador està convençut que continuarà l'any que ve i, tot i els rumors, s'aferra al teòric suport de l'afició. Això sí, Pellegrini, adoptant un to de comiat, ha reconegut que si al final no segueix a la banqueta la pròxima temporada el seu substitut no tindrà una tasca gens fàcil.\nEl Màlaga es juga la permanència\nEl Màlaga arriba al partit amb el dubte del defensa serbi Milan Stepanov, que té una contractura als isquiotibials arran de l'últim enfrontament de Lliga contra el Getafe. Els andalusos podrien baixar de categoria si perden però, malgrat una hipotètica derrota, també podrien quedar salvats. Dependran del que faci el Valladolid, el Racing i el Tenerife, que, com el Màlaga, tenen 36 punts.


Hotel Indigo Rome - St. George Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Giulia 62, Navona, Roma, Itàlia, 00186 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Indigo Rome - St. George\nL'Hotel Indigo Rome - St. George està situat al carrer exclusiu de Via Giulia, a només 600 m del Campo De’ Fiori, a Roma, i ofereix un spa gratuït, un restaurant a la carta, un gimnàs petit i internet WiFi gratuïta. Les habitacions són elegants i disposen d'aire condicionat, TV de pantalla plana amb canals per satèl·lit i Mediaset Premium, bullidor elèctric, minibar i bany privat amb assecador i articles de tocador gratuïts. També inclouen un suport per a iPod i telèfon intel·ligent. L'Hotel Indigo Rome acull un bar restaurant al terrat que està especialitzat en cuina de Roma i elabora els plats amb productes locals i ecològics. També hi ha un spa i centre de benestar amb sauna, bany turc i banyera d'hidromassatge. L'hotel és a 750 m de la Piazza Navona i a 1,5 km del Vaticà. La zona animada del Trastevere és a 15 minuts a peu de l'hotel.\nPlaça de Sant Pere - 870 m\nBasílica de Sant Pere - 1,15 km\nFontana di Trevi - 1,45 km\nEscalinata de la Plaça d'Espanya - 1,6 km\nColiseu - 2,33 km\nMuseu Criminològic - 80 m


Visitar el Teatre-Museu Dalí com si fos una casa de nines virtual i surrealista | Federació Hostaleria de Girona\nDiari de Girona. Estrena un itinerari en línia que recrea el teatre com una maqueta tridimensional. El gran objecte surrealista, el Teatre-Museu Dalí de Figueres, convertit a la pantalla en una magnètica casa de nines virtual per recórrer des de casa i accedir, fins i tot, a espais habitualment vetats al visitant, com l’interior del Cadillac del pati central. Aquesta és la proposta de la Fundació Gala Dalí de Figueres, que ha renovat la visita virtual amb una tecnologia pionera que permet acostar-se al museu figuerenc des d’una nova perspectiva, com una maqueta tridimensional en què s’observen les estances sense parets, per donar la sensació d’estar caminant per les sales a porta tancada.\nEl visitant té en tot moment la visió de conjunt de l’espai, un edifici que Salvador Dalí ja va concebre com una obra en si mateix. A més, permet a l’internauta crear el seu propi itinerari, amb continguts i durada personalitzats i, sobretot, sense barreres arquitectòniques.\nEn total, el nou itinerari en línia ofereix la visita per nou sales i dos passadissos del Teatre-Museu, entre els quals hi ha el pati central, la sala Mae Est o la del Palau del Vent, per exemple. Un cop a dins de la sala escollida, la contemplació de les obres que s’hi exhibeixen es pot enriquir amb informació complementària apta per a tots els públics, ja que textos, enllaços al catàleg raonat de pintures i al d’escultures, a articles i publicacions, fotografies històriques o contingut audiovisual ajuden a contextualitzar cada peça.\nPer ara, disposa de 50 punts d’informació i una vintena de tasques, algunes de les quals són propostes pedagògiques per a la mainada. Durant el recorregut es donen pistes als usuaris per descobrir el funcionament de determinats dispositius tal com Dalí els havia previst i que, a vegades, passen desapercebuts, com Princesa Cibernètica, una obra interactiva al damunt de la qual es desplega una vidriera de plaques pintades sobre metacrilat.\nPer gestar el recorregut, s’ha utilitzat la tecnologia nord-americana Matterport, que ha permès digitalitzar els espais en format 3D i resolució 4K. Fins ara aquest sistema s’ha aplicat principalment en museus de la tècnica i les ciències naturals amb finalitats pedagògiques, i és força desconeguda en el món dels museus d’art, segons la institució.\nEl nou recurs està disponible al web de la Fundació Dalí i des de qualsevol dispositiu mòbil, perquè, un cop passi el confinament, l’eina esà pensada per poder completar des del mòbil una visita presencial.\nL’usuari pot passejar de forma àgil per les diferents plantes del teatre i escollir un dels onze espais visitables sense que la imatge es distorsioni o trigui a descarregar-se.\nPer crear el nou recorregut virtual, s’han pres fotografies d’alta resolució i posteriorment s’ha fet l’escaneig amb làser i la filmació amb càmeres 360º dels espais del museu empordanès. Amb aquesta tècnica, s’ha pogut arribar a llocs recòndits com la Sala Poesia d’Amèrica o la Torre dels Enigmes i fins i tot a racons on el visitant no pot accedir quan trepitja les sales del museu, com l’altar de sota la cúpula geodèsica que mostra l’oli Explosió de fe mística en el centre d’una catedral. Amb aquest material, s’ha creat un model digital d’alta resolució, una maqueta en tres dimensions on es veuen les sales a vista d’ocell sense parets. L’objectiu d’aquesta aposta tecnològica encarregada a l’empresa Know my Story és posar la tècnica «al servei de l’educació i de l’entreteniment per apropar el patrimoni a un públic global», segons la fundació. El projecte ha estat coordinat per Cinzia Azzini, responsable de l’Àrea digital de la Fundació Dalí, amb la col·laboració d’Anna Garcia, membre del Servei Educatiu. La revisió acadèmica ha anat a càrrec del Centre d’Estudis Dalinians i la supervisió tècnica, del departament de Conservació i Restauració.


22305. Avaluació de Programes en Educació Social. Any acadèmic 2018-19 - Bibliografia recomanada - Serveis oferts - Què t'oferim? - Servei de Biblioteca i Documentació - Serveis i oficines de la UIB - Estructura - Coneix la UIB - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: 22305. Avaluació de Programes en Educació Social. Any acadèmic 2018-19\n22305. Avaluació de Programes en Educació Social. Any acadèmic 2018-19\nEvaluación de programas de intervención socialRebolloso Pacheco, Enrique2008\nEvaluación de programas de intervención socioeducativa : agentes y ámbitosCastillo Arredondo, Santiago2003\nEvaluación de programas en educación socialPérez Juste, Ramón.2002\nEvaluar programas socioeducativos en tiempos de crisis : un enfoque organizacionalSan Fabián Maroto, José Luis, autor2014


Crònica musical: 'Inscape', visionari viatge espacial d'Hèctor Parra\n'Inscape', visionari viatge espacial d'Hèctor Parra\nKazushi Ono dirigeix amb còsmic pols a l'OBC i a l'Ensemble Intercontemporain de París en l'obra i en la Quarta de Mahler\nBarcelona 20 de de maig del 2018. 17:33\n“L’essencial de l’univers és invisible”. Aquesta frase de l’astrofísic francès Jean-Pierre Luminet, expert en la teoria sobre els forats negres a l’espai, és el punt de partida d’‘Inscape’, creació del compositor català Hèctor Parra resident a París que va viure la seva estrena mundial dissabte a l’Auditori. La visionària però clarivident peça també s’inspira en el film ‘Interstellar’ que narra la peripècia d’uns astronautes introduint-se per un tub de cuc a la recerca d’una nova llar per a la humanitat. El títol està dedicat al desaparegut Stephen Hawking, com a homenatge a una vida consagrada a la ciència.\nL’obra, composta per a una agrupació de 16 solistes, gran orquestra i música electrònica, ha inundat la sala Pau Casals d’un electritzant magma sonor distribuït per 24 altaveus que ajuden a transmetre les sensacions del psicoacústic viatge sensorial fins als límits del món conegut abans de penetrar pel forat negre i arribar fins al virtual món d’un nou cosmos. Es tracta, ni més ni menys, qued’un intent de cartografiar l’univers dins d’una sala de concerts.\nLa participació de l’Ensemble Intercontemporain de París, fundat el 1976 per Pierre Boulez i un referent en la música d’avantguarda, barrejada amb l’OBC i sons electrònics en directe, ha contribuït a donar més relleu a la interpretació d’aquesta aventura cap al més desconegut de l’univers, emprès pel compositor amb la col·laboració de l’esmentat Luminet, present en la ‘première’. Vuit solistes, distribuïts pel primer pis de l’Auditori, produeixen ones amb els seus instruments que són tractades electrònicament i generen il·lusions sonores.\nN’hi ha prou amb tancar els ulls i concentrar-se en l’imaginari de la música per comprendre l’abast del missatge que transmet. Un desafiament descomunal per al compositor i els intèrprets, amb un Ono dotat d’un còsmic misticisme en la direcció. L’energia de la qual es parteix evoluciona des del lirisme de la flauta encarnant l’individu en un univers representat per la cada vegada més poderosa orquestra fins a arribar al moment en què la intensitat sonora decau quan s’aproxima el final del recorregut. Una brillant convergència entre art i ciència la d’aquest títol. Parra, Ono i els músics van ser reiteradament aclamats, la qual cosa és un bon presagi per a les seves pròximes cites a París, Lilla i Colònia.\nEn diàleg amb ‘Inscape’, l’OBC va programar la ‘Quarta’ de Mahler, que presenta la mirada d’un nen cap a la vida celestial desgranada, com a colofó, en un intens ‘lied’ per l’exquisida soprano Michaela Kaune. El director va portar l’orquestra al màxim de les seves possibilitats, brillant especialment en els moments de ritme pausat. Va ser un espectacular tancament per a una vetllada d’encertada intencionalitat programàtica.


Empresa italiana nascuda de la passió artesanal per la fusta massissa, fundada l’any 1968 per Luigi Allievi. Porada va gaudir aviat d’una identitat sòlida i ben definida basada en l’excel·lència qualitativa i l’experiència en el treball de la fusta, que troba avui la seva expressió en un ampli ventall de productes elegants que contribueixen a redefinir el paisatge domèstic. Productes d’intenció atemporal nascuts del just equilibri entre forma i funcionalitat, unit a un gust sobri a l’hora que evolucionat i modern.\nPorada compta amb la col·laboració de reconegudes figures italianes i estrangeres del món del disseny. L’èxit de les seves nombroses col·leccions i productes no rau només en la cura per l’excel·lència de la qualitat dels materials i de les tècniques, sinó també, i en especial, en el factor humà i cadascuna de les persones involucrades en l’equip de disseny i producció.\nPRODUCTES DESTACATS PORADA\nLes cadires Porada són un dels seus productes més reconeguts. Entre alguns dels seus models més populars es troben la cadira Emy, dissenyada per Paolo Salvade, amb reposabraços i estructura de noguera canaletto massissa; o la cadira Ester, de Stefano Bigi, també en fusta massissa i tapissada en les teles de la col·lecció.\nDissenyat en 2008, l’escriptori Pablo és un moble funcional de línies simples a la vegada que de gran valor decoratiu. Està fabricat en noguera canaletto i presenta un calaix lateral.\nPorada ofereix una gran varietat de taules de menjador en múltiples estils. D’entre elles, la taula Balance destaca pel seu equilibrat disseny, amb potes de noguera canaletto massissa i sobre de vidre templat i biselat. Per la seva banda, les exuberants formes de la taula Infinity no deixen indiferent. La seva base curvilínia es fabrica en fusta massissa de noguera canaletto o freixe, mentres que el sobre pot ser de vidre o fusta en diferents formes i mides.\nDins de l’àmplia gamma de sofàs que ofereix Porada, el sofà Panama és un original disseny de Tarcisio Colzani amb estructura tubular de metall revestit amb noguera canaletto massissa, el mateix amb què es construeixen els resposabraços. Els coixins del respatller i dels seients presenten diferents opcions d’entapissat. El sofà Bolero, del mateix dissenyador, combina igualment tela i la fusta massisa de la noguera canaletto, però amb un resultat estèticament més robust.


Lloret de Mar. Lloret de Mar es posiciona com una de les destinacions esportives del territori amb una oferta més sòlida en cicloturisme\nPublicat el Dimecres, 28 Novembre 2018 14:30 Escrit per Ajuntament de Lloret de Mar\nLloret de Mar ha aconseguit en els últims dos anys desenvolupar una sòlida oferta especialitzada en cicloturisme que l’ha situat com una de les principals destinacions cicloturistes del territori.\nAquest mes, el projecte Lloret Cycling, la marca que engloba tota l’oferta especialitzada en ciclisme de la destinació, ha ampliat l’oferta disponible amb cinc noves rutes de carretera que se sumen a les dotze de carretera i muntanya ja disponibles des de l’any passat. Propostes per pedalejar per la Garrotxa o el Pla de l’Estany utilitzant un servei de trasllat i una ruta fins a Girona, ciutat de referència ciclista, se sumen a les rutes més properes ja existents per a la Selva i el Baix Empordà, oferint així diferents possibilitats per a tots els nivells i distàncies.\nAnualment més de 3.000 ciclistes visiten Lloret de Mar entre els mesos de setembre i juny, fora de la temporada turística habitual, el que permet desestacionalitzar la temporada turística i complementar el turisme esportiu amb altres productes com el turisme de reunions o el tradicional producte urbà de platja.\nAixí mateix, per a l’any vinent ja s’ha confirmat la data de la segona edició del Lloret Cycling Weekend, que tindrà lloc el cap de setmana del 27 i 28 d’abril, un esdeveniment que tornarà a comptar amb la presència de grans esportistes de referència que compartiran sortides i experiències amb els participants. El cap de setmana conclourà amb la celebració de la Gran Fondo Lloret Costa Brava el diumenge 28 al matí, un esdeveniment ciclista que es preveu que es consolidi en els propers anys com una de les proves cicloturistes de referència del territori. L’any passat, la Gran Fondo va comptar amb més de 750 inscrits i per a aquesta segona edició es preveu assolir la xifra de 1.000 participants. La prova compta amb dues distàncies: mitja gran fons, de 91 km i un desnivell acumulat de 1.400 m, i la cursa de gran fons, de 162 km i un desnivell acumulat de 2.600 m. Les inscripcions per a la prova ja estan obertes a www.granfondolloretcostabrava.com i els primers inscrits gaudeixen d’un preu especial.\nEn paraules d’Elizabeth Keegan, gerent de Lloret Turisme: “Com a destinació estem fent molts esforços per seguir estructurant el nostre producte cicloturista afegint noves rutes, ampliant l’oferta disponible als hotels i donant continuïtat al projecte. L’any que ve celebrarem la segona edició del Lloret Cycling Weekend amb un cap de setmana temàtic que ens ha de permetre mostrar tot el potencial de la nostra destinació i seguir creixent en el nombre de ciclistes que ens visiten cada any”.\nActualment, Lloret de Mar disposa de catorze allotjaments certificats en cicloturisme i diverses empreses de serveis especialitzades en aquesta disciplina com agències de viatges i empreses de lloguer, guiatge o manteniment. Tota la informació sobre els serveis, rutes i material disponible es pot consultar en el web www.lloretcycling.com, disponible en cinc idiomes: català, castellà, anglès, francès i alemany.


A PEU » Boicot als productes catalans.\n« Estos catalanes! Josep Maria Ballarín : 90 anys. »\nBoicot als productes catalans.\nPublicat en 23:00 sota Català,Catalunya,ECONOMIA,España\nFrancesc Cabana, economista i historiador seriós que ha fet estudis sobre aquest tema, ens explicava en un article del 2005 que el boicot als productes catalans per la resta de l’Estat o d’Espanya -digueu-ho com vulgueu- és gairebé tan vell com anar a peu. Explica que hi han boicots iniciats, frustrats o mig reeixits.\nEl primer boicot del qual diu tenir-ne coneixement és del 1836 -fa 169 anys!-. La premsa de Madrid acusà els catalans d’encunyar monedes d’or a la Seca de Barcelona sense l’escut espanyol, que considerava el primer pas cap a la independència. L’acusació era falsa, però n’hi va haver prou perquè s’iniciés la campanya.\nLes campanyes es van mantenir durant la resta del segle XIX i bona part del segle XX. Encara fa ben pocs mesos se’n va iniciar una altra. Sempre amb motiu de competències polítiques assumides per Catalunya, que eren considerades insuportables per la resta de l’Estat o d’Espanya.\nEn el rerefons de les campanyes hi ha sempre l’afirmació de "la unitat sagrada de la pàtria espanyola". El boicot contra els productes catalans només es dóna en temps de democràcia. En temps de dictadura o de guerra -48 anys del segle XX- desapareixen del tot. Aleshores no fan falta, perquè la dictadura ja fa el boicot pel seu compte, aplicant al màxim el centralisme de l’Estat i liquidant les llibertats catalanes.\nAmb motiu de la discussió de L’Estatut del 1932 -Segona República-, la Cambra de Comerç de Barcelona hagué d’alçar la veu en un escrit públic "contra diverses poblacions d’Espanya que han manifestat certa hostilitat envers les empreses comercials o industrials de Catalunya, negant-se a rebre viatjants o anul·lant comandes, amb el fals argument que Catalunya es vol separar de la resta d’Espanya" (maig 1931).\nExplica Francesc Cabana que la reacció dels empresaris catalans, davant d’aquestes campanyes, ha estat sempre la mateixa: declaren amb fermesa que són més espanyols que ningú i estan disposats a donar-ne proves. Es piquen el pit en senyal de penediment, per les actituds d’alguns conciutadans bocamolls que no tenen res a perdre. I a l’hora de la veritat, molts fabricants prefereixen etiquetar i retolar els productes en qualsevol altra llengua que no sigui el català. En el fons de tot plegar és por, és una autocensura que al meu criteri és intolerable. Jo he trobat galetes fabricades i venudes a Catalunya, retolades amb 6 llengües (àrab inclòs) i no hi ha el català. Ho permetrien això a Espanya si en un producte no hi hagués l’espanyol?\nMés o menys ens està passant amb aquest tema com en el cas del cine: una vergonya!\nEtiquetes de Technorati: Economia,Consumisme,Catalunya,Català,España\n2 respostes a “Boicot als productes catalans.”\nVicens en 19 març 2010 en 8:55 1\nSepareuse ya de una vegada. Deixeumos en pau als espanyols. Mes pobres o mes rics, no te importancia, comparat en la pau. No voleu separarvos, perque tindreu mengs mercat.\nExcus me for my bad catalá\nExcuséz moi pour mon mauvais catalan.\nDisculpadme por mi mala escritura en vuestra lengua.\nEn la Historia ha habido injusticias, mas que de los españoles hacia vosotros, de los reyes y politicos que gobernaron.\njaumepubill en 19 març 2010 en 12:28 2\nNo, Vicens, no és res d’ això que tu dius. Em sembla que no has estès res o no has llegit el post perquè justament dic el contrari del que tu dius: viuríem perfectament sense Espanya, ens mantindríem econòmicament i encara hi sortiríem guanyant. El que passa és que faran el que puguin perquè això no passi. Millor dit: ja ho estan fent.


Les Joventuts d'Esquerra Republicana rebutgem l'actual projecte "Cartas Vivas" impulsat per la Fundación Banco Santander, la Universitat de Barcelona i la Universitat d'Exeter i considerem un greu error haver incorporat Pilar Primo de Rivera com a dona referent, ja que la seva contribució històrica a través de la "Sección Femenina" de la Falange va ser perjudicial per totes les dones de l'època ja que projectava un model de dona submisa i desempoderada.\nÉs per aquest motiu que fem una crida a enviar massivament correus electrònics als organitzadors de l'exposició i així aconseguir que rectifiquin:\nNo vull Pilar Primo de Rivera al projecte "Cartas Vivas"\nescribe@cartasvivas.org, fundacionbs@gruposantander.com, rectorat@ub.edu\nEscric aquest correu per tal de presentar la meva queixa i indignació per la presència d'una líder feixista a l'exposició virtual "Cartas Vivas" que va començar el passat 12 de setembre.\nAquesta exposició impulsada per la Fundació Banco Santander, la Universitat d'Exeter i la Universitat de Barcelona pretén recuperar la veu d'autores i pensadores del segle XX reivindicar el paper de les dones, però Pilar Primo de Rivera no és en absolut una dona a reivindicar.\nDemano que es retiri a Pilar Primo de Rivera d'aquesta exposició perquè va ser una líder del partit feixista Falange Española que durant la Guerra Civil va mantenir reunions amb Hitler, Mussolini i Salazar. Pilar Primo de Rivera va dirigir la Secció Femenina, l'instrument de la dictadura franquista que va servir per a trepitjar els drets que les dones havien aconseguit durant la República. A més, es va beneficiar de la dictadura Franquista obtenint el títol de Comtessa del Castillo de la Mota el 1960, la Gran Cruz de Isabel La Católica, la Cruz de la Orden de Alfonso X el Sabio, el Gran Collar de la Orden de Cisneros i la Medalla del Mèrit al Treball.\nNo es pot reivindicar a aquesta dona com a pionera ni feminista, ja que va dedicar tota la vida a imposar un model de dona oprimida, relegada a l'àmbit de la llar i a la maternitat obligatòria i sempre sotmesa i dependent de pares, marits i fills. La "Guía de la buena esposa", un manual escrit per ella mateixa l'any 1953, és un bon exemple d'aquesta voluntat antifeminista, ja que donava consells com: 'ofereix de treure les sabates al teu marit quan arribi de treballar i parla-li amb to relaxat'.\nEspero que s'escolti la meva queixa i que es facin les rectificacions adients.\nPilar Primo de Rivera era feixista, no feminista\nURL CURTA: https://joventrepublica.cat/url/193624


Setembre » 2007 » Mosaic de Paraules al Vent (Bloc des d'Irlanda).\nM’ha tret de polleguera…\nby JosepArnau Posted on 18 Setembre 2007\nLlegeixo certes coses que em treuen de polleguera. – La Federació espanyola denega de nou que Catalunya pugui jugar el partit amistós contra els EEUU. Això és una autèntica vergonya. Al segle XXI i més sotmesos que … Continue reading →\nTot just ahir al vespre aterrava a Dublín tonant de 4 dies per Holanda i Bèlgica, un cap de setmana ràpid però intens. Dijous vaig trucar a la feina que no em trobava bé, el telèfon no em donava el … Continue reading →


ISBN E-BOOK 978-84-339-3903-6\nEAN E-BOOK 9788433939036\nVet aquí un llibre rar, especial, i de títol aparentment impossible: l’autoretrat d’un arquitecte escrit per un llibreter. Josep Cots va conèixer Jordi Garcés perquè el seu estudi d’arquitectura estava situat a prop de la primera ubicació de la llibreria Documenta i n’era client. De mica en mica, les seves visites van anar agafant la forma d’unes ràpides «converses de taulell», sempre interrompudes pel tràfec del dia a dia. Però eren tan riques i suggeridores, tan prometedores, que, a fi nals de 2015, Cots va proposar a Garcés d’allargar-les per extreure’n tot el suc i fi xarles en un llibre. Sense voler ho d’entrada, es va anar formant un autèntic autoretrat, un poliedre amb totes les cares i la complexitat que engloba aquesta paraula. És un testimoni ple de records familiars i professionals, viscuts per Garcés, molt bon coneixedor dels entrellats del món cultural barceloní, o que li han explicat testimonis directes, barrejats amb reflexions sobre l’actualitat i, naturalment, sobre arquitectura i estètica. Però és molt més que tot això: és un llibre de vida, en el qual, tot conversant, Garcés desgrana comentaris sobre temes molt diversos i els exposa amb una subjectivitat radical que els enriqueix i els humanitza. Cal destacar, tanmateix, que és un autoretrat en un moment donat, com si disparéssim una càmera, un flaix, i la fotografia és tan viva que, si la repetíssim d’aquí a un temps, el que en sortiria segurament seria diferent.


Democràcia: sencera, semi, desnatada, condensada..., de Francesc Pomés Martorell - Sara-Lidiaester\nInici Faristol Democràcia: sencera, semi, desnatada, condensada..., de Francesc Pomés Martorell\nDemocràcia: sencera, semi, desnatada, condensada…, de Francesc Pomés Martorell\nComencem, en contra d’allò que aconsellen les bones pràctiques, per la conclusió de l’article: No hi ha cap democràcia completa, ni perfecta. Tota democràcia es un camí sense final.\nSi ja teniu clara la conclusió, ja podeu passar a una altra cosa, però si voleu seguir-me una mica intento explicar-la.\nL’origen de la democràcia, l’exercici del poder per part del poble, se situa habitualment a l’Atenes clàssica del segle V a.e. Això ja comença per plantejar una problemàtica clara perquè si som una mica seriosos hem de dir que la democràcia atenenca era una democràcia on només podien participar els homes rics i propietaris. Les dones, els metecs (els estrangers residents a Atenes), els ilotes (les classes socials pobres), i els esclaus, off course!, n’estaven exclosos. Per tant, tot i\nvalorar-ho pel que tenia d’excepcional en el seu temps, ja veiem que la cosa no pintava gaire be per a la majoria de les persones. Gran part del mateix passarà en l’època republicana de l’antiga Roma.\nDurant allò que hem anomenat l’època medieval l’únic límit al poder dels Reis eren les Corts o Parlaments, en els quals només estaven representats la noblesa, els càrrecs eclesiàstics i la burgesia naixent, sobretot mercaders.\nNo serà fins a la Revolució nord-americana i la Revolució francesa (finals del segle XVIII) quan es tornarà a concretar una idea democràtica de l’exercici del poder i començarà a ser una aspiració compartida. Però, i els peròs sempre son importants, durant els primers temps i quasi be tot el segle XIX la participació democràtica també fou restringida a les classes benestants masculines (vot censatari) i no serà fins a finals del segle XIX que s’anirà aconseguint el dret de vots de tots els homes, i fins al segle XX no s’aconseguirà el dret de vot de les dones, amb diferències temporals importants entre els diversos Estats i sota la forma d’una concepció de la democràcia dominada pel pensament liberal i el capitalisme.\nEn aquests inicis del segle XXI una gran part del món viu en règims teòricament democràtics, sense oblidar mai que també n’hi ha una gran part que son dictadures o règims autoritaris (començant per la Xina, per exemple). Tot i això la forma que presenten les democràcies en els diferents Estats que se’n proclamen son força diferents entre elles. Fonamentalment per dues raons: 1.- L’extensió temporal del règim democràtic, es a dir, el temps en el qual un Estat fa que viu sota formes\ndemocràtiques. 2.- La cultura o mentalitat democràtica existent a cada societat. Tot això fa que malgrat que parlem d’Estats democràtics, les diferències entre ells siguin força importants.\nPodríem dir que durant el segle XIX i XX hi hagut un cert consens sobre que enteníem per democràcia i com s’articulava aquesta, malgrat les diferències esmentades.\nAvui podríem dir que les democràcies estan en crisi per diverses raons. Per una banda perquè el sistema representatiu homogeneïtzat pels partits i un determinat sistema electoral es incapaç d’establir una relació fluïda i responsable respecte als ciutadans que proclamen representar. També s’ha fet evident que hi ha poders, especialment l’econòmic però també el d’unes determinades estructures de l’Estat, que son capaços d’estar per sobre del poder representat per aquells/es que elegim els ciutadans/nes.\nUn altra raó d’aquesta crisi es la globalització que s’ha produït: els Estats actuals, fins i tot els mes poderosos, son incapaços de regular i controlar a les grans empreses transnacionals ni els mercats de capitals, bens i serveis que circulen mundialment, com tampoc poden controlar realment els moviments de població. Afegiu-hi que tornem a tenir una abundant població migrant en molts Estats, necessaris per a una determinada economia, i que aquests estan tractats, sinó com a esclaus (encara que la seva situació s’hi aproximi molt), sí com a privats de drets de ciutadania.\nDavant d’aquesta crisi innegable, a les democràcies han sortit dues tendències contradictòries; 1.- Un intent de retorn a solucions autoritàries i quasi be dictatorials per tal de mantenir l’ordre existent que afavoreix clarament a una petita part de la població. I d’aquí el ressorgiment del feixisme i un cert populisme que podem observar en moltes democràcies. 2.- L’intent d’aprofundir en la democràcia mitjançant mecanismes participatius, de rendició de comptes dels representants, de descentralització de la presa de decisions, d’organització de moviments socials alternatius, etc. Segurament allò que no es vàlid es pretendre acarar els reptes actuals amb formes, institucions i partits que son instruments del segle XIX i, per tant, no poden respondre de cap manera efectiva a la situació actual. Però clar, els afavorits per aquest sistema no estan disposats de cap manera a emprendre mesures que posin en dubte els seus privilegis i el seu poder. Alguns està clar que abans prefereixen buscar solucions autoritàries que posar en risc els seus interessos. Així hem vist com, amb l’excusa del terrorisme o de la pandèmia actual, molts Estats democràtics han implantat mesures de restricció de drets fonamentals que han costat moltes lluites per assolir-los, i els Estats son incapaços de fer front a la crisi medi-ambiental global. A nivell general aquí estem i no oblidem que, malgrat algunes opinions, la història no està escrita i qualsevol deriva es possible.\nAmb tot allò que acabem d’exposar n’hi ha prou, crec, per tenir clar que la democràcia es una forma històrica de govern sotmesa a les conjuntures canviants i que, per tant, mai es pot considerar assolida completament ni per sempre.\nSi ens centrem en el cas espanyol, i català òbviament, ja podem entendre que aquest te característiques pròpies, que ja hem esmentat indirectament. España no te una tradició històrica llarga de pràctica democràtica, recordem els constants cops d’estat i guerres civils, ni una cultura democràtica consolidada entre els seus ciutadans, no sabem respectar ni defensar les opinions contràries a les nostres. A mes, el feixisme espanyol (així l’anomena la Resolució 39 (I) de l’ONU, del 1946), altrament dit franquisme, no va ser mai derrotat, sinó que la democràcia actual es clarament una continuïtat del règim dictatorial sense que es produís cap trencament, ni depuració, ni assumpció de responsabilitats, ni rescabalament de les víctimes, com sí que va passar a Itàlia o Alemanya, per part dels servidors de la dictadura. De fet, gràcies a la repressió i l’exili forçós de centenars de milers d’espanyols, i la durada del règim franquista, hi ha una certa cultura social franquista que explica tant la corrupció sistèmica en la qual vivim, com el ressorgiment sense caretes d’un franquisme sociològic que sempre ha estat present.\nPer això dir que España es una democràcia completa o exemplar, a part de per les raons generals que hem assenyalat, es una completa bajanada i respon només a l’intent de mantenir els privilegis i el poder d’unes classes incapaces d’acceptar el lliure joc democràtic, cosa que el cop d’estat contra la II República o el 23F palesen clarament. Primer la lluita armada d’ETA (amb el consegüent terrorisme d’Estat i les lleis d’excepció), després els moviments anti-OTAN o el 15M, i ara el moviment independentista català han evidenciat l’autèntica cara de la democràcia espanyola. Una democràcia incapaç de fer front democràticament a cap moviment que posi en dubte els privilegis d’uns quants i on els exemples de pràctiques que no s’haurien de produir mai s’encadenen un darrere l’altre, dia sí dia també. La llista va des de la corrupció sistèmica, on la Corona es un actor mes d’aquesta, les tortures, les persecucions per raons ideològiques, el tancament de mitjans d’expressió, l’encarcerament i exili de dissidents polítics i artistes, lleis limitadores de drets fonamentals, el tracte de favor a franquistes i feixistes en general, el masclisme judicial, etc. etc. fan que es necessiti una cara molt dura per dir que Espanya es una democràcia completa. I per a això no cal ni tenir en compte la crisi general de les democràcies que hem explicat abans.\nLa saviesa popular ho sap resumir millor que cap pensador: Diga’m de què presumeixes, i et diré que et manca!\nCom veieu hem fet unes quantes giragonses per tornar al principi: No hi ha cap democràcia completa ni perfecta i, parafrasejant a Orwell, algunes democràcies son mes democràcies que d’altres.\nA bon entenedor…\nA Barcelona, a 26 de febrer de 2021\nArticle anteriorSobre la violència i el seu ús polític, de Francesc Pomés Martorell\nArticle següentCatalunya i l´obsolet règim del 78, per Germán Gorraiz López.


N & VY - Informació sobre la marca\nN & VY - Informació sobre la marca\nMarca N & VY a França\nInformació sobre la marca N & VY amb el nombre M3345481\nLa marca N & VY amb el nombre M3345481 va ser sol·licitada el 08/03/2005. Es tracta d'una marca a França pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca N & VY amb el nombre M3345481 va ser sol·licitada per Persona física mitjançant els serveis de SA SL SAM. La marca N & VY amb el nombre M3345481 va ser sol·licitada per les classes Vê segons la Classificació niçarda.\nRenovació de la marca N & VY amb el nombre M3345481\nÉs possible conèixer marques similars quant a productes i serveis a identificar es refereix. La marca N & VY amb el nombre M3345481 va ser sol·licitada a les classes Vê pel que si es desitja conèixer més marques sol·licitades en Vê clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de SA SL SAM entre les quals es troba la marca N & VY amb el nombre M3345481. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de SA SL SAM clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a França entre les quals es troba la marca N & VY. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a França. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a França.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe Vê () entre les quals es troba la marca N & VY amb el número M3345481. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.


NTAE _-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_ Albita: 2008\nNTAE _-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_-_ Albita\n1. Recorda pàgines arreu del món, en diferents ordinadors.\n2. Es pot copiar text afegir entrades, etiquetes i recordatoris.\n3. Es pot treballar en grup amb les entrades.\nQue cal fer per tenir-lo?\n1. Tenir un compte.\n2. Descarrègar el programa.\nCom és fan servir les aplicacions del programa?\n1.Es selecciona l'informació a recordar, es prem la icona notebook i esculls a quina entrada ho vols guardar.\n2. Entrant al compte google pots recordar des de qualsevol ordinador el que prèviament havies seleccionat.\n3.Es poden treballar entrades en grup, o simplement permetre la vista a algú d'alguna entrada, simplement convidant-lo.\nPublicat per Alba a 8:33 Cap comentari:\nEl macromedia Fireworks és un editor d'imatges que entre d'altres opcions en destaquen aquestes:\nAjustar i modificar tamaño lienzo: permet engrandir l'espai destinat a l'edició de les imatges sense modificar el tamany de les fotografies.\nAmpliar o reduir la imatge: permet ajustar el tamany de les fotografies a les nostres necessitats de pes i tamany.\nOptimitzar i capas: dues opcions que es troben a la dreta de la pantalla, amb aquestes opcions podem reduïr la qualitat de les fotografies, sense que sigui molt perceptible, però, disminuint el seu pes.\nVista prèvia: permet veure com quedara la fotografia en algun document o alguna web.\nOpció 2 copies: Es veu la imatge inicial sense modificacions i la imatge ja modificada, així, podem decidir si val la pena conservar la imatge o preferim la que hem modificat\nPublicat per Alba a 8:31 Cap comentari:\nEl winlogo és un programa informàtic, que va ser creat per començar a aprendre el llenguatge informatic, sobretot en alumnes de primària.\nEs tracta de. amb ordres, fer moure una tortuga. Avança (av), retrocedeix (re) , gira.dreta i gira.esquerre i fer un traçat prèviament pensat.\nEl programa va molt bé per fer raonaments espaials, ajudar a fer hipotesis, aprendre recursos quan apareixen nous problemes, etc.\nPublicat per Alba a 8:30 Cap comentari:\nEn aquesta pàgina us podeu descarregar diferents tipus de lletres per fer escrits, circulars als pares, alguna fitxa de tant en tant....\nLa que us agradi, la descarregueu al vostre ordinador i la guardeu a la carpeta "fonts" de windows, i ja la podeu utilitzar, apareixerà en tots els programes.\nCercant informació per un treball d'una altra assigntura he nat a parar a aquest pàgina soundsnap.\nEs tracta d'un banc de sons de tot tipus, des de son d'animals, fins a sons de l'exterior o d'instruments...\nPenso que pot ser interessant per fer-los servir a l'aula.\nLa pàgina està en anglès, però té un funcionament molt senzill.\nA més a més podem descarregar els sons en diversos formats\nUs convido a que el visiteu.\nPublicat per Alba a 12:15 Cap comentari:\nAmb aquest programa podem dissenyar i desenvolupar lloc i aplicacions web d'una manera ràpida i senzilla.\nAquest l'hem utilitzat a classe per poder penjar una web sobre un treball realitzat des de seminari: Les bones pràctiques.\nEl seu ús és senzill, tot i que a l'hora de penjar els videos a la web he tingut alguns problemes, peró us animo a que l'utilitzeu, ja que amb una mica de dedicació tot s'aconsegueix.\nPublicat per Alba a 4:57 Cap comentari:\nA la web de la XTEC, trobem l'apartat d'ESCOLA OBERTA, i m'ha cridat l'atenció d'un link que consisteix en un banc d'imatges i sons, creat pel Ministeri d'Educació i Ciència el CNICE (Centre Nacional d'Informació i Comunicació Educativa)\nPenso que ens pot ser de molta ultilita a l'hora de fer presentacions i treballs.\nSi en necessiteu, visiteu el link per fer-ne ús.\nPublicat per Alba a 12:10 Cap comentari:\nBuscant informació pel treball de Noves Tecnologies Aplicades a l'Educació (NTAE), he cercat un article on Marcelo Fraire, coordinador de la secció de Tic's educatives de learning review.\nEn primer lloc parlar sobre l'ús que se li dona a les TIC en l'àmbit educatiu, i inetenta diferenciar entre els cursos on les TIC s'utilitzen presencialments i on s'utilitzen com a suport.\nEn aquesta web han creat un espai per poder donar a conèixer experiències de docents universtaris amb lus de les TIC a les aules.\nPenso que és interessant que es puguin explicar diferents experiències a les aules de docents universitàris, ja que és un àmbit on aquest mitjà s'utilitza habitualment.\nPublicat per Alba a 11:57 Cap comentari:\nEn aquesta entrada al bloc m'he proposat fer un petit resum de tots els aspectes sobre programari tractats a les classe de NTAE.\nPer començar parlaré sobre el programari que se'ns ha anat presentat:\n-- Els complements del FIREFOX. --\nEn aquest link podem trobar complements referents a diversos àmbits com alertes i actualitzacions, per exemple posar un contador de temps per controlar el temps que pases a internet; l'apariencia del navegador: reemplaçar els missatges d'error per una apariencia més estilitzada, millora la identificació de les pestanyes utilitzant una petita icona de color per als llocs que no en tenen; assistència d'idioma: mostra traduccions instantànies sota el cursos de frases i caràcters en xinès, japonès i anglès; complements de fotografies música i vídeos: disposa d'una barra d'eines per buscar música segons diferents criteris....\nAquest és un programa d'edició i gravació d'audio fàcil d'utilitzar. Ens permet importar i exportar en diferents formats com MP3, WAV..., gravar i reproduir sons, editar-los, eliminar sorolls...\nAquesta eina està crada per un conjunt d'aplicacions que permeten crear diverses activitats educatives multimèdia.\nÉs un servei del departament d'educació de la Generalitat de Catalunya per donar suport a aquests recursos i poder compartir-los amb d'altres educadors.\nÉs un programa de retoc fotogràfic, creació i disseny d'imatges. El podem trobar en català!.\nÉs molt versàtil i senzill d'utilitzar.\nPublicat per Alba a 11:11 Cap comentari:\nLa prestatgeria digital de la XTEC és un recurs que s'ofereix als centres docents per a que puguin publicar llibres a la web presentant tot tipus d'activitats.\nCada centre pot disposar de tants llibres com sigui necessàri, i dins de cada un podrà crear tots els capítols que cregui oportú.\nPodeu consultar el llibre d'exemple aquí.\nPublicat per Alba a 11:45 Cap comentari:\nLes TIC a infantil, utilitats\nHe visitat un bloc on hi ha una petita intervenció que explica les utilitats d'un fotolog a l'educació infantil.\nPotser ens pot aportar idees pel futur, quan siguem mestres!\nPublicat per Alba a 11:15 Cap comentari:\nFestes populars.... Sant Jordi\nA l'escola on treballo ja hem posat en marxa els preparatius pel dia de Sant Jordi, i amb els més petits hem programat una sessió a l'aula d'informàtica.\nEn aquesta veurem la llegenda de Sant Jordi i desprès realitzarem algunes activitats que s'hi proposen a la web.\nUs animo a que la visiteu i si us fa servei.... millor que millor!\nVisita el web TRES-SIS\nAquest web està adreçat a professionals de l'educació infantil, en especial a l'etapa tres-sis, com el seu propi nom indica. Hi podem trobar recursos per poder treballar amb ordinadors a les aules i amb els nens i nenes d'infantil. Conté enllaços molt interessants per a adquirir idees i noves tècniques que podrem aplicar quan siguem mestres.\nPublicat per Alba a 7:36 Cap comentari:\nHe estat passejant de bloc en bloc i n'he trobat un de molt interessant on es tracten temes diversos. És el bloc de Carme Barba que es diu de mestr@ a mestr@.\nEn aquest Blog podem trobar articles de tota mena, referents a educació, això si!\nUs convido a que hi passegeu.\nPublicat per Alba a 14:42 1 comentari:\nCombinació de molts mitjans: text, vídeo, àudio, imatges....\nCapacitat de l'usuari de controlar en que vol fer o veure, i a l'hora del sistema de respondre a l'usuari. Aquesta en concreta en els enllaços.\nCITES SOBRE L'EDUCACIÓ\nEl dubte és un dels noms de la intel·ligència. -- Jorge Luis Borges.\nEscolta els ocells, mira el dia com neix. Torna a veure les coses en els ulls d'un infant. --Joan Vinyoli (Bcn, 1914 - 1984)\nDes dels primers passos de la seva educació l’infant ha d’experimentar el plaer del descobriment. -- Alfred North Whitehead\nL’art suprem del mestre consisteix en despertar el goig de l’expresió creativa i del coneixement. -- Albert Einstein\nLa bona didáctica és aquella que deixa que el pensament de l’altre no s’interrompi i que li permet, sense notar-ho, anar prenent bona direcció -- Enrique Tierno Galván\nEl professor mediocre, diu. El bon professor, explica. El professor superior, demostra. El gran professor, inspira -- William Ward, teòleg\nQuan ets un educador sempre estás en el lloc apropiat y al seu degut temps. No hi ha hores dolentes per aprendre. -- Betty B. Anderson\nAprendre sense pensar és un esforç perdut; pensar sense aprendre, perillós. Confuci\nEducar a un infant no és fer-li aprendre alguna cosa que no sabia, sinó fer d’ell algú que no existia. -- John Ruskin\nL’educació ajuda a la persona a aprendre a ser alló que és capaç de ser. -- Hesiode\n"Necessitem bons educadors, és a dir: professors i pares." -- Christopher Clouder (president de la Federació d'Escoles Waldorf; La Vanguardia, 27-2-2007)\n"El principi de l'educació és predicar amb l'exemple." -- Turgot (1727-1781)\n"l'objecte de l'educació és formar éssers aptes per a gobernar-se a ells mateixos, i no per a ser gobernats pels demés" -- Herbert Spencer,filòsof, sociòleg y psicòleg britànic\nEl més extraordinari d'un mestre realment bo es que va més enllá dels métodes educatius acceptats. -- Margaret Mead