Capella de Sant Abdó i Sant Senén – Patrimoni de la Garrotxa\nPatrimoni de la Garrotxa > Santa Pau > Capella de Sant Abdó i Sant Senén\nCapella de Sant Abdó i Sant Senén\nÉs un petit temple d’una sola nau, amb dos cossos afegits a cada costat, sagristia, volta de canó i la porta adovellada. Fou bastida l’any 1417 i dedicada al patró dels pagesos, era tradició beneir les terres de la Santa Pau, però també els nuclis veïns.\nA ponent de Sant Julià del Mont, a la mateixa serra, enlairada en un cim dit Puigsacreu, hi ha la capella de Sant Abdó i Sant Senén, fundada el 1417. Patrons dels pagesos, pel mes de maig era tradició de beneir els termes de Santa Pau i els termes veïns de Begudà (Sant Joan les Fonts) i de Batet de la Serra (Olot), i també s’hi celebraven altres aplecs, dels quals es conserva el que se celebra al juliol. És un petit temple d’una sola nau, amb dos cossos afegits a cada costat, sagristia, volta de canó i la porta adovellada a ponent. Es creu que el seu origen cal remuntar-lo a l’època romànica. La teulada de l’absis, avui de teules, conserva gran part, mig arrancades, les lloses originàries. Fou bastida amb carreus ben inscrits en els angles i finestres. Entre els protocols de la notaria de Santa Pau es conserva l’acta de fundació d’aquesta capella: 13 de juliol de 1417.La tradició popular justifica aquesta devoció i homenatge a unes circumstàncies que varen esdevenir en els indrets de la baronia. El terme havia estat envaït per uns animalots, de la mida d’un gos i que la gent denominava “soniots”. Llur dany era incalculable: espatllaven els cultius, esvalotaven als ramats. Per a alliberar-se’n, feren el vot solemne d’edificar damunt del Puigsacreu, la capella pública sota la invocació d’aquests dos sants.\nSant Julià del Mont, enlairada al cim de Puigsacreu,\n972 680 002\nCapella de Sant Abdó i Sant Senén 42.172265, 2.560060 Descripció:És un petit temple d'una sola nau, amb dos cossos afegits a cada costat, sagristia, volta de canó i la porta adovellada. Fou bastida l'any 1417 i dedicada al patró dels pagesos, era tradició beneir les terres de la Santa Pau, però també els nuclis veïns.Adreça:Sant Julià del Mont, enlairada al cim de Puigsacreu,Població:Santa PauCodi Postal:17811Web: www.garrotxa.com/santapauTelèfon: 972 680 002


Segurs a Internet – Cavall Fort\nEn un joc en línia és segur donar les vostres dades pel xat? Què hem de fer si al grup de WhatsApp es fa mofa d’algun company? Podem posar la nostra foto d’avatar o d’imatge de perfil?\nPodeu trobar les respostes a aquests dubtes i a molts d’altres al web www.internetsegura.cat/joves, en un apartat dedicat a vosaltres, els menors i joves. Jocs, documents, recomanacions, normes, drets… Hi trobareu diferents recursos amb informació perquè pugueu navegar segurs, tant a Internet des de l’ordinador com a les aplicacions mòbils. El web forma part del programa Internet Segura del Centre de Seguretat de la Informació de Catalunya (CESICAT) i us posa un munt d’eines a l’abast perquè pugueu fer servir bé les tecnologies.


Eliminació del revestiment d'amiant: com fer-ho o contractar una empresa - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Eliminació del revestiment d'amiant: com fer-ho o contractar una empresa\nEliminació del revestiment d'amiant: com fer-ho o contractar una empresa\nSi heu provat amiant, potser voldreu eliminar-los. L'eliminació del revestiment d'amiant és una tasca ingrata, però sovint innecessària.\nÉs inútil perquè, després de tot aquest temps i diners gastats en la seva retirada, ara ets el propietari d’una casa que necessita un replantejament immediat (i més despeses de diners).\nNo obstant això, pot ser innecessària la supressió. El revestiment de l’amiant no s’ha de treure mai pel simple fet d’amiant. Mentre el rellotge es mantingui intacte, es pot mantenir. De fet, és possible que pugueu instal·lar un revestiment nou a la part superior del revestiment d’amiant, sense que sigui necessària l’eliminació.\nTanmateix, si voleu suprimir-ho, teniu dues opcions:\nContracteu una empresa de reducció\nSi voleu eliminar el revestiment d’amiant amb l’ajuda d’una empresa, serà car perquè aquesta paraula —amiant— canvia les regles de manera espectacular.\nJa no estàs contractant un contractista general que tira el revestiment i el llença en un contenidor envasat. Ara contracteu un contractista regulat que ha de complir els requisits de llicència estatals.\nEls treballadors de l’empresa de reducció de l’amiant es vesteixen, porten respiradors, blinden la zona i utilitzen aigua liberal per a contenir la pols.\nAquestes empreses utilitzen diversos termes: reducció, remediació, medi ambient. Podeu trobar una llista d’empreses certificades començant per una cerca com ara "empreses certificades d’eliminació d’amiant", després restringir-vos a un lloc web comarcal, municipal o estatal (sovint designat amb el sufix de domini .gov).\nFeu la vostra eliminació\nEn moltes jurisdiccions, no hi ha lleis que exigeixin la contractació d’una empresa d’amiant. Les lleis sobre els llibres solen fer-se sobre l’eliminació, no l’eliminació, del revestiment d’amiant.\nPot ser un treball de bricolatge, tot i que heu d’anar amb compte per assegurar-vos que feu la feina de forma segura i completa.\nSi no esteu tallant, polsant, foradant o creant pols per la revestiment, no us haureu de preocupar. El fet de treure’n ungla i eliminar-ne una teulada no us posarà en perill greu ni cap tipus de perill.\nPerò com que una cosa sovint condueix a una altra (és a dir, simplement treure-li una ungla comporta la temptació de trencar una teula per eliminar-la, tot perquè la ungla no s’apagarà), estem publicant el conjunt complet d’avisos de seguretat.\nUna barra de presa per aixecar les ungles\nUn tirador d’ungles o un tallador de cap d’ungles.\nUn ganivet o tisores per tallar fulls de polietilè.\nFolla de plàstic de polietilè de 6 milions de gruix.\nRespirador HEPA, de color porpra.\nConjunts de paper d’un sol ús, botes de goma, guants de goma i ulleres de seguretat.\nContenidors de deixalles.\nBosses d’eliminació de residus d’amiant i cinta conductiva.\nMànega de jardí amb font d'aigua i subjecció de ruixadors.\nDetergent líquid per rentar plats\nObtenir un permís\nObteniu un permís d’eliminació d’amiant. El vostre departament de permisos locals pot emetre’ls. O bé, poden dirigir-vos a l'agència que faci això. Sens dubte, la vostra àrea requerirà això.\nPublica signes que avisin a amics, familiars i altres visitants de la feina que es desenvolupen. Col·loqueu una tira de plàstic de fulla de 6 milions d'ample de sis peus al costat de la casa on es produeixi l'eliminació. Proveu de treballar a l'ombra perquè el rellotge mullat es mantingui humit. Creeu una zona de "transició" d'entrada / sortida a la zona de treball, establint una peça de plàstic de sis peus de sis peus de sis peus addicional en un lloc convenient al costat de la tira de plàstic de la paret. Guardeu una bossa d’eliminació de plàstic en aquest lloc.\nApareix-te amb les teves cobertures d’un sol ús. També poseu-vos guants, ulleres, botes i respiradors equipats amb filtres HEPA.\nMullar la zona\nMànega cap avall d’uns 10 peus quadrats de relliscament. Barregeu aproximadament 1 culleradeta de detergent líquid per rentar plats amb aigua a l’ampolla polvoritzadora de mida de pinta o aproximadament una meitat de tassa de detergent en un polvoritzador de bombes de jardí.\nElimineu els trossos de revestiment tirant de les ungles o tallant-ne els capçals de les ungles per minimitzar el trencament. Si és necessari, aixequeu detingudament les peces de revestiment amb una eina prica per exposar els caps de les ungles. Si el rellotge hauria de començar a esquerdar-se o endurir-se, mullar immediatament les zones trencades o trencades amb l'ampolla polvoritzadora o polvoritzador de jardí. El trencament allibera fibres d’amiant. Mullar la part posterior de cada peça de revestiment mentre es treu. Part inferior retirada del terra. No el llenceu ni el deixeu caure. Manteniu totes les deixalles de la tira de plàstic i continueu mullant-les.\nElimineu els trossos de revestiment\nCarregueu les deixalles humides i altres materials contaminats en contenidors resistents com caixes de cartró o sacs d’arpillera. Si s’utilitzen caixes de cartró, alineeu cada caixa amb polietilè de 6 milions i deixeu prou plàstic en excés per tapar les restes i segellin les restes cobertes de plàstic amb cinta conducta. Aleshores, les caixes s’han d’embolicar en una o més capes de plàstic de 6 milions o bé introduir-les en una sola bossa d’eliminació de residus d’amiant marcada prèviament.\nDoble bossa o emboliqui altres envasos omplerts en bosses d'eliminació de residus d'amiant. Torneu la part superior de cada bossa plena, doblegueu la part torçada per la meitat i segelleu-la amb cinta adhesiva. Si voleu embolicar els envasos en lloc d’envasar-los, utilitzeu plàstic de polietilè de 6 mil·lisions i assegureu-vos que totes les costures estan segellades amb cinta conductiva. Poseu una etiqueta d'advertència d'amiant a cada paquet tancat.\nZona de treball neta\nTorneu a mullar les deixalles a la tira de plàstic que hi ha al costat de la paret. Tot continuant a parar a la tira de plàstic que hi ha al costat de la paret on s’està fent l’eliminació, doblegui la bossa o emboliqui totes les restes tal com es descriu més amunt. A continuació, emboliqueu la pell de plàstic o enrotleu-la al llarg de la paret, i torneu a la banda de plàstic d'entrada / sortida de la "zona de transició". Pas sobre el plàstic de la zona de transició i una bossa doble o embolicar l’últim de la tira de plàstic.\nMentre esteu en peu en aquest darrer tros de plàstic, ruixeu-vos (o mútuament) amb aigua per mullar les deixalles / fibres d’amiant que hi ha a la part exterior del respirador i els coberts d’un sol ús.\nElimina la roba\nTreure les botes. A continuació, traieu els guants i les armilles d’un sol ús pelant-les i desprenent-les cap a fora a mesura que les traieu. Deixeu els elements contaminats sobre el plàstic de la zona de transició per a la seva eliminació. Eliminar l’última làmina de plàstic.\nRetireu els respiradors i traieu els filtres per eliminar-los. A continuació, netegeu i eixugueu les eines utilitzades per a la retirada, juntament amb els respiradors, ulleres i botes. Desplaceu cada element del plàstic mentre es neteja.\nEliminar les deixalles de la zona\nLes restes de bossa doble, plàstic de la zona de transició i articles d’un sol ús en bosses d’eliminació d’amiant degudament etiquetades o embolcallar-les en làmines de plàstic de 6 milions. Segellar perfectament cada bossa o paquet amb cinta adhesiva. Utilitzeu draps mullats per a qualsevol neteja addicional. Dutxar-se.\nMai intenteu aspirar o escombrar les deixalles d’amiant. Això farà que les fibres presents siguin a l’aire.\nLes deixalles d’amiant procedents d’un projecte d’amiant s’han de disposar als llocs d’eliminació o estacions de transferència amb llicència per rebre aquests residus.\nTotes les restes s’han de segellar en dues capes de plàstic de polietilè de 6 milions. Recordeu que les peces de revestiment tenen vores afilades que poden perforar aquest material plàstic a menys que el revestiment es carregui per primera vegada en contenidors robustos. Els residus empaquetats en plàstic punxat no seran acceptats pels llocs d'eliminació de residus. Heu d'escriure el cognom, l'adreça i la data de retirada a cada contenidor. Consulteu el lloc d’eliminació de qualsevol requisit addicional.\nArticle AnteriorFesta temàtica de la platja marítima\nArticle SegüentPerfil de les plantes de pata de cangur\nSi heu provat amiant, potser voldreu eliminar-los. L'eliminació del revestiment d'amiant és una tasca ingrata, però sovint innecessària. És inútil perquè, després de tot aquest temps i diners gastats en la seva retirada, ara ets el propietari d’una casa que necessita un replantejament immediat (i més despeses de diners). No obstan © Copyright 2019


Fes-te l'agost, amb fort accent lluçanenc\nAquest divendres començarà la dotzena edició del festival d'estiu de Prats de Lluçanès, el Fes-te l'agost. Així, cada divendres al vespre del mes d'agost, a les 10 de la nit, als Jardins de Cal Bach, hi haurà una actuació musical o escènica gratuïta. El festival, que ja és un clàssic de l'estiu a Prats de Lluçanès, estarà marcat enguany amb un fort accent lluçanenc.\nAquest primer divendres, donarà el tret de sortida el grup Blú, que portaran les versions musicals de forma refrescant al Fes-te l'agost.\nLa programació continuarà el divendres 11 amb l'actuació del cantautor perafitenc, Joan Dalmau, i el divendres 18, serà el torn del grup teatral Pep's i les havaneres a càrrec dels Juvi's, ambdós grups, locals.\nPer últim, el divendres 25 es clourà el 12è Fes-te l'Agost Noemí Morral, amb l'espectacle de petit format de poesia i dibuix: 'Mil Futurs. Morral, vol explicar amb l'acció, la seva experiència viscuda a la ciutat marroquina d'Essaouira. Després de 'Mil Futurs', hi haurà l'actuació de jazz amb Rainbow Duet, format pel pradenc Jordi Armengol i Mariona Pallach, que tancarà aquesta edició.\nEn cas de pluja, els actes es faran igualment a la Sala Cal Bach.


L'escola SwingCats impulsa la primera sèrie de ficció en format 'històries d'instagram' - L'independent de Gràcia\nL'escola SwingCats impulsa la primera sèrie de ficció en format 'històries d'instagram'\nCreada per la productora Volsvideos?, els escenaris principals s'han ubicat a l'escola i alumnes i professors en són els protagonistes\nDijous, 4 de febrer de 2021 - 08:24h\nFotograma de la sèrie | Cedida\nUna sèrie de ficció ambientada a Gràcia on els capítols són històries d'instagram. Amb aquesta proposta ha arrencat l'any l'escola SwingCats, a partir de l'impuls d'Aitor Leniz, un dels responsables d'aquest centre gracienc. "Fa dos anys, en una excursió per la muntanya i fent vídeos se'm va ocórrer la idea", explica Leniz. A partir d'aquí, la proposta va anar agafant empenta quan s'hi van apuntar Dídac Meya i Gener B. Lanzo (alumnes de l'escola), responsables de la productora Volsvideos? Bona part del rodatge el tenien enllestit abans del confinament, però amb l'aturada de l'activitat i les restriccions, el projecte va quedar en suspens, fins que el van poder reprendre i l'estrena es va fer la passada setmana.\nAmb el nom de Ficció Swingcats, la sèrie està estructurada en quatre parts; les dues primeres ja s'han emès i la setmana vinent començaran a difondre els nous capítols. Tot i que una 'story' té una publicació d'un dia, l'escola les deixa en IGTV i així es poden recuperar i veure en qualsevol moment.\n"Ens va semblar molt original el format i tot plegat, i creiem que no s'ha fet mai", explica Aitor Leniz. La dificultat està, sobretot, en explicar una història en capítols de pocs segons, tot i que, a la pràctica, alguns estan fets amb dos o tres 'stories' seguides. "El llenguatge audiovisual resulta gairebé de cinema mut", afegeix.\nLa trama de la sèrie transcorre principalment a l'escola però el tema no és el ball, sinó que explica una història vinculada a una màscara misteriosa. Per als autors de la sèrie, era més original crear una ficció que no tingués relació estrictament amb el ball, o el típic argument d'una parella que es coneixen ballant swing. Amics, alumnes i professorat es van deixar seduir per la iniciativa i conformen els protagonistes de la sèrie. "Tenim una parella de professors de swing que són coneguts internacionalment però que a la sèrie interpreten dues persones que s'inicien al món del ball, i al contrari, alumnes que fan de professors", explica Leniz, molt il·lusionat amb aquest projecte, tot just ara que l'escola està passant per moments crítics degut a les restriccions.\nDe fet, aquest espai de Torrijos està tancat fins al 8 de febrer, moment que esperen poder tornar a les classes presencials. "La situació ara mateix és molt complicada perquè venim d'un terç d'alumnat al darrer trimestre de l'any, i amb les últimes restriccions, aquest aforament s'ha reduït a la meitat", es lamenta Leniz. Els propers mesos, fins a l'estiu, seran claus -segons expliquen els responsables- per determinar el futur del projecte. [www.instagram.com/swingcats.cat]


AVA-ASAJA reclama a l’Administració mesures urgents per a solucionar els greus problemes de reg en les pedanies del sud de València – RiberaTV\nAVA-ASAJA reclama a l’Administració mesures urgents per a solucionar els greus problemes de reg en les pedanies del sud de València\nPer Ribera Televisió el 18 Agost, 2020 No Comment\nEntre les actuacions necessàries destaca la neteja de les séquies, la vigilància i la posada en marxa del pou de la Fonteta de Sant Lluís per a poder regar en la zona\nL’Associació Valenciana d’Agricultors (AVA-ASAJA) denúncia que els agricultors de la pedania de la carrera de la Font d’En Corts i de Sant Lluís tenen seriosos problemes per a poder regar els seus camps i a més pateixen els efectes negatius de la degradació de la zona, en la qual proliferen els robatoris i l’ús de les séquies com a abocador. Els camps es troben en la seua majoria abandonats per la impossibilitat de regar en condicions adequades per a poder plantar les hortalisses de temporada, ja que tal com asseguren els agricultors de la zona el reg de mitja fanecada de camp els porta més de 7 hores, que s’allarguen a dies sencers en el cas de camps de diverses fanecades d’extensió. Els agricultors es veuen obligats fins i tot a utilitzar motors a gasolina de la seua propietat per a poder regar, la qual cosa implica un sobrecost econòmic, que provoca l’abandó progressiu de l’horta del sud de València per falta de rendibilitat.\nMalgrat ser catalogada com a “Horta protegida”, els agricultors no reben cap mena de protecció, mostra d’això és que els roben les seues collites amb total impunitat i han de regar amb els sobrants de Rovella, de les excavacions de construccions i de la bomba d’aigua de la pista de Silla, la qual cosa significa que no compten amb una dotació d’aigua suficient en les seues séquies. No obstant això, la llei de protecció de l’horta sí que implica una serie limitacions per al seu treball que dificulten la viabilitat agrària, ja que no poden plantar determinats cultius arboris, entre altres restriccions com la construcció d’hivernacles, al mateix temps que no reben inversions econòmiques que preserven l’entorn i possibiliten el manteniment d’una activitat econòmica fonamental. Per tot això, AVA-ASAJA reclama a l’administració que pose en marxa mesures urgents per a solucionar aquests problemes, entre les quals destaquen la posada en marxa del pou de la Fontenta de Sant Lluís que proveiria a aquestes pedanies o la reestructuració de les séquies per a adaptar-les a les noves característiques dels cabals, així com el seu manteniment i la seua neteja regular. En una reunió realitzada recentment l’Ajuntament de València ha promés als agricultors d’aquesta zona un augment del cabal fruit de la construcció del Casal Espanya que permetrà regar diversos mesos, però aquesta mesura no deixa de ser un pegat provisional que no soluciona els problemes a llarg termini.\nD’altra banda, l’organització demanda que s’establisca vigilància per a lluitar contra els robatoris generalitzats de collites i per a impedir l’ús de la zona com a abocador en el qual s’abandonen multitud d’enderrocs de forma continuada. En aquest sentit, l’entitat assenyala que l’acumulació d’enderrocs en les séquies de la jurisdicció de Francs, Marjals i *Extremals, dependent de l’Ajuntament de València, genera inundacions quan es produeixen pluges abundants. Així mateix, a les mesures de conservació que requereix la zona se suma també la necessitat d’una inversió en les carreteres i els camins rurals, que es troben completament descurats.\nAVA-ASAJA, problemes, Reg\nAVA-ASAJA reclama a l’Administració mesures urgents per a solucionar els greus problemes de reg en les pedanies del sud de València added by Ribera Televisió on 18 Agost, 2020


Referent al país en medi ambient, aquest doctor en biologia té avui cita amb el Govern pel Pla d'Energia de Catalunya\n260x366 Ramon FoLCH Ramon FoLCH\nEm llevaré a les set, com cada dia. Després de passar per la dutxa i esmorzar, m'estaré una horeta posant-me al dia, llegint a la xarxa premsa generalista i especialitzada. Al marge d'un interès personal, es tracta d'u na necessitat laboral: dirigeixo una consultoria ambiental estratègica i cal estar al dia de tot.\nFet això, l'inici de la jornada és important, ja que a les nou del matí tinc una reunió amb el director general d'Energia, Josep Canòs, de cara a la revisió del Pla d'Energia de Catalunya. Hi farem una col·laboració, igual com vam fer amb l'anterior Govern.\nQuan torni de la reunió, en tindré una altra, però interna i al despatx mateix. M'haig de trobar amb dos caps de projecte de la consultoria per preparar dues reunions que tenim a Madrid dimarts que ve. L'una és amb Red Eléctrica i l'altra amb la Fundación Entorno. Hem de preparar documentació i alguns detalls més.\nAmb tot plegat se me'n va el matí. I encara haig d'aprofitar algunes estones per escriure els articles amb què col·laboro en diferents mitjans. Dinaré a la vora de la feina i en tres quarts d'hora, una hora com a màxim.\nA la tarda, com de costum els divendres, tindrem reunions administratives internes del despatx, de programació de la setmana que ve. Cap a les sis, quarts de set plegaré i ja serà el moment de dedicar-me a qüestions personals i familiars.


▷ VALLS | Construccions Metàl·liques|Tancaments d'alumini i vidres, Inoxidabe, Automatismes\nCookie és un fitxer que es descarrega al seu ordinador en accedir a determinades pàgines web. Les cookies permeten a una pàgina web, entre altres coses, emmagatzemar i recuperar informació sobre els hàbits de navegació d´un usuari o del seu equip i, depenent de la informació que continguin i de la forma en què utilitzi el seu equip, es poden utilitzar per reconèixer a l´usuari.\nEl navegador de l´usuari memoritza cookies al disc dur només durant la sessió actual ocupant un espai de memòria mínim i no perjudicant a l´ordinador. Les galetes no contenen cap mena d´informació personal específica, i la majoria de les mateixes s´esborren del disc dur en finalitzar la sessió de navegador (les anomenades galetes de sessió).\nSense el seu exprés consentiment -mitjançant l´activació de les cookies al seu navegador- Construccions. Metàl·liques i Derivats Valls, S. L. U. no enllaçarà a les galetes les dades memoritzades amb les seves dades personals proporcionades en el moment del registre o la compra. Quins tipus de cookies utilitza aquesta pàgina web?\nCookies tècniques: Són aquelles que permeten a l´usuari la navegació a través d´una pàgina web, plataforma o aplicació i la utilització de les diferents opcions o serveis que en ella hi hagi com, per exemple, controlar el trànsit i la comunicació de dades, identificar la sessió, accedir a parts d´accés restringit, recordar els elements que integren una comanda, realitzar el procés de compra d´una comanda, realitzar la sol·licitud d´inscripció o participació en un esdeveniment, utilitzar elements de seguretat durant la navegació, emmagatzemar continguts per a la difusió de vídeos o so o compartir continguts a través de xarxes socials.\nCookies de personalització: Són aquelles que permeten a l´usuari accedir al servei amb algunes característiques de caràcter general predefinides en funció d´una sèrie de criteris en el terminal de l´usuari com ara serien l´idioma, el tipus de navegador mitjançant el qual accedeix al servei, la configuració regional des d´on s´accedeix al servei, etc.\nCookies de anàlisi: Són aquelles que ben tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten quantificar el nombre d´usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització que fan els usuaris del servei ofert. Per això s´analitza la seva navegació a la nostra pàgina web per tal de millorar l´oferta de productes o serveis que li oferim.\nCookies publicitàries: Són aquelles que, ben tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten gestionar de la forma més eficaç possible l´oferta dels espais publicitaris que hi ha a la pàgina web, adequant el contingut de l´anunci al contingut del servei sol·licitat o l´ús que faci d´ la nostra pàgina web. Per a això podem analitzar els seus hàbits de navegació a Internet i podem mostrar publicitat relacionada amb el seu perfil de navegació.\nCookies de publicitat comportamental: Són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l´editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat. Aquestes galetes emmagatzemen informació del comportament dels usuaris obtinguda a través de l´observació continuada dels seus hàbits de navegació, el que permet desenvolupar un perfil específic per a mostrar publicitat en funció del mateix.\nCookies de tercers: La Web de Construccions. Metàl·liques i Derivats Valls, S. L. U. pot utilitzar serveis de tercers que, per compte de Google, recopilaran informació amb fins estadístics, d´ús del Site per part de l´usuari i per a la prestacion d´altres serveis relacionats amb l´activitat del lloc web i altres serveis d´Internet.\nEn particular, aquest lloc web utilitza Google Analytics, un servei analític de web prestat per Google, Inc. amb domicili als Estats Units amb seu central a 1600 Amphitheatre Parkway, Mountain View, Califòrnia 94043. Per a la prestació d´aquests serveis, aquests utilitzen galetes que recopilen la informació, inclosa l´adreça IP de l´usuari, que serà transmesa, tractada i emmagatzemada per Google en els termes fixats en la web Google.com. Incloent la possible transmissió d´aquesta informació a tercers per raons d´exigència legal o quan aquests tercers processin la informació per compte de Google.\nL´Usuari accepta expressament, per la utilització d´aquest Site, el tractament de la informació recollida en la forma i amb les finalitats anteriorment esmentats. I així mateix reconeix conèixer la possibilitat de rebutjar el tractament d´aquestes dades o informació rebutjant l´ús de galetes mitjançant la selecció de la configuració apropiada a tal fi al seu navegador. Si bé aquesta opció de bloqueig de galetes en el vostre navegador pot no permetre-li l´ús ple de totes les funcionalitats de la pàgina web.\nPuc evitar l´ús de cookies en aquest lloc web?:Sí. En primer lloc, ha de deshabilitar en el seu navegador l´ús de Cookies i en segon lloc, eliminar les Cookies guardades en el seu navegador associades a aquest lloc web.\nPot restringir, bloquejar o esborrar les Cookies d´aquest lloc web, en qualsevol moment, modificant la configuració del seu navegador. Aquesta parametrització és diferent per a cada navegador. Per a més detall sobre la configuració de les Cookies en el seu navegador, consulti el menú "Ajuda" d´aquest.\nÉs possible que algunes funcionalitats de la web deixin de funcionar en deshabilitar l´ús de les cookies.\nNom Tipus Dominis Descripció Duració\nPHPSESSID Pròpia https://metalvalls.com Aquesta cookie és nativa de PHP i permet a la web guardar dades serialitzades d´estat. En aquesta web s´usa per a establir sessions d´usuari passant dades d´estat a través d´una cookie temporal també coneguda com Cookie de sessió. La cookie PHPSESSID no té caducitat establerta ja que desapareix quan es tanca la web. Fins a la fi de la sessió\ncookies_law_3 Pròpia https://metalvalls.com Aquesta cookie és utilitzada per a saber que ja ha acceptat les nostres polítiques de cookies. 7 dies\n_gat_gtag_UA_* Externa https://www.googletagmanager.com Aquesta cookie de Google Analytics és d´anàlisi i serveix per a mesurar com els usuaris interactuen amb la nostra pàgina web. Durant l´estancia a la web, després desapareix\n_ga Externa https://www.googletagmanager.com És una cookie d´anàlisi de Google Analytics que serveix per a emmagatzemar el codi d´identificació de l´usuari. 2 anys\n_gid Externa https://www.googletagmanager.com És una cookie d´anàlisi de Google Analytics que serveix per a donar un codi d´identificació diferent a cada pàgina i indicar la data. 1 dia


Llibre El nas de Mussolini - ProductesdelaTerra.CAT\nInici Llibres>Llibre El nas de Mussolini\nLlibre: "El nas de Mussolini"\nUna jove revolucionària té la missió d'assassinar el dictador Primo de Rivera. Mentre espera l'ordre d'executar l'atemptat, s'amaga en un poble dels Pirineus amb el seu pare. Però van passant els anys i l'ordre no acaba d'arribar. Sola i aïllada, en la misèria, com més temps passa, amb més força s'aferra als ideals com a mecanisme de supervivència. Al poble hi coneix una noia independent d'esperit, que manté un tortuós lligam sentimental amb un cacic de la comarca. La relació de totes dues conflueix en un final sorprenent i esplèndid. Amb un ofici exquisit, a partir de l'angoixa d'una espera que sembla que no té fi, Lluís-Anton Baulenas aconsegueix de bastir una trama ar\nMides: 15 x 23 &euro


Les condicions meteorològiques van ser les grans protagonistes, ja que el fort vent en contra va estar present en la totalitat de les regates, augmentant a mesura que les hores anaven passant, així com les algues que havien brotat durant les últimes setmanes al riu ebre al seu pas per Amposta.\nEl vent i les algues però, no van ser obstacles pels nostres joves competidors que van aconseguir grans resultats i van fer un petit salt de qualitat fruit (en part) dels entrenaments que han realitzat durant la Setmana Santa.\nAixí doncs, destaquem les següents posicions.\n1x AM: Jofre Borràs\n1x IM: Guifré de los Ríos\n1x IM: Hugo Rivera\n1x AF: Judit Trilla\n1x IF: Maria Monfort\n4x IM: Guifré de los Ríos - Victor Muñoz - Hugo Rivera - Roger Borràs\nTots ells juntament amb tot l'equip participant van demostrar la seva progressió en una de les darreres competicions de l'any abans del Campionat de Catalunya i el d'Espanya.\nLa propera cita d'aquest grup serà a Trasona, on juntament amb els Cadets i els Veterans competiran per tal d'endur-se la Copa Primavera de Rem a Tarragona.\nMoltes gràcies a tots i totes per l'esforç diari que realitzeu, ja s'apropa d'esprint final de la temporada!\nResultats Regata Promoció Amposta


julianen: de gener 2018\nUn llargmetratge per explicar la vida professional de Sergei Polunin, que avui només te 28 anys, considerat el ‘James Dean’ de la dansa, rebel, complicat, inconformista, un dels millors ballarins del món per la seva extraordinària personalitat.\nUna realització impecable per poder veure imatges filmades del nen quan era petit a la seva Ucrainia natal, l’adolescent quan estudia a Kiev amb gran sacrifici per part de la seva família per poder pagar aquelles lliçons , el important salt com estudiant al Royal Ballet de Londres, on acaba sent ballarí estrella als 19 anys, el més jove a l’historia d’aquella memorable institució.\nDVD -DANCER - 2016 - 8 /10 - http://www.imdb.com/title/tt5097070/\nPublicat per julianen a 11:59 Cap comentari:\nMolts pocs dies desprès d’esclatar la segona guerra mundial, el traspàs de poder de Chamberlain a Churchill, quin camí agafar o pactar amb Hitler o enfrontar-se en solitari quan ja Europa havia caigut sota les botes nazis.\nD’això va la pel·lícula, una lliçó d’història, cinema didàctic molt ben elaborat, entretingut i magníficament interpretat i retratat.\nEls Oscars d’aquest any difícil ho tenen hi ha molt bones pel·lícules y esplèndides interpretacions.\nDARKEST HOUR - 2017 - 8 /10 - http://www.imdb.com/title/tt4555426/\nPublicat per julianen a 16:28 Cap comentari:\nXapó absolut pel actor de cinema Jordan Peele que amb 47 títols a la butxaca i encara jove ens regala amb aquesta pel·lícula i ara ho fa com a director, guionista i productor.\nQuedo fascinat amb el talent que tenen aquestes joves lluminàries del cinema, encara que amb alguns moments de terror, podria ser perfectament un Hitchcock, emoció, intriga, misteri i també sentit del humor.\nUn thriller que va als Oscars amb varies nominacions totes del tot mereixedores de premi.\nGET OUT - 2017 - 8/10 - http://www.imdb.com/title/tt5052448/\nPublicat per julianen a 17:56 Cap comentari:\nTerrorífic personatge aquest de Clara Zachanassian que fa brollar tota la misèria humana del seu voltant que ben mirat encara són pitjors que ella mateixa.\nObra que sempre m’ha interessat molt per la seva absoluta vigència i intemporalitat, un record entranyable per Ingrid Bergman.\nPosada en escena magnifica, la proliferació de titelles barrejada amb personatges t’apropa a la faula com si estiguessis presenciant un conte de fades del germans Grimm.\nVicky Peña, que gran ets, del riure sarcàstic al drama intens ens transportes en uns pocs segons, mai estarem en paus amb tu, ens has fet deutors de per vida.\nTEATRE - LA VISITA DE LA VELLA DAMA - 2018 - 9 /10 - Lliure - Jordi Palet Puig - Vicky Peña, Farrés Brotheres i Cia\nTerrorífic retrat de la Rússia actual referent als valors humans i de l’estimació entre les persones, de Chejov a Putin hi ha més de cent anys hi ha un abisme insalvable.\nGran interpretació per part de tots els protagonistes, fotografia impecable, un tempo de realització lent per anant entrar a la esgarrifosa historia.\nTots els premis que ha rebut fins ara perfectament donats.\nLOVELESS - Nelyubov - 2017 - 9 /10 - http://www.imdb.com/title/tt6304162/\nPublicat per julianen a 12:24 Cap comentari:\nsilvester konzert aus dresden


Es beneficiaran un total de 24 propostes, de les quals 22 són d'àmbit local i les altres 2 comarcal\n19/09/2017 - 08:29h\nEl Premi de Literatura Eròtica La Vall d’Albaida serà un dels beneficiaris\nEl Servei d’Assistència i Recursos Culturals (SARC), dependent de l’Àrea de Cultura de la Diputació de València, ha impulsat una nova línia d’ajudes orientada a concursos i premis literaris, de la qual es beneficiaran els consistoris i Mancomunitats de Municipis de les comarques valencianes que promulguen aquest tipus de convocatòries.\nEn concret, a aquesta primera convocatòria de les ajudes a certàmens literaris s’han presentat un total de 24 propostes –22 pertanyents a municipis i altres dues per part de Mancomunitats–, de les quals la corporació provincial ha concedit ajudes pressupostàries a un total de 18 propostes, destinant una quantitat de 48.443 euros al conjunt dels projectes considerats d’acord amb les bases de la convocatòria.\nEl diputat de Cultura, Xavier Rius, ha explicat que amb aquesta nova iniciativa impulsada des del seu departament "aconseguim ampliar l’oferta que presta la Diputació de València als nostres municipis i Mancomunitats, donant resposta a una de les seues demandes en matèria cultural, a més de potenciar els projectes d’àmbit comarcal adreçats a la literatura".\nAixí mateix, el responsable de l’Àrea de Cultura ha indicat que aquesta convocatòria d’ajudes "respon als paràmetres de lliure concurrència, en què la quantitat subvencionada està condicionada al compliment d’una sèrie de criteris objectius de concessió recollits en les bases de la convocatòria, els quals han estat examinats per una comissió de valoració integrada per tècnics de l’Àrea de Cultura", ha detallat Xavier Rius.\nEntre els diferents projectes presentats per municipis que rebran fons provincials es troben els Premis Literaris d’Alberic (2.236,74 euros); el Certamen Literari Juvenil Cristòfor Aguado i Medina d’Aldaia (2.833,16 euros); el Certamen de Poesia Marc Granell d’Almussafes (2.592,16 euros); els Premis Ciutat d’Alzira (4.202,43 euros);el XXXVII Premi de Poesia ‘Senyoriu d’Ausiàs March’ de Beniarjó (3.464,73 euros); els Premis Literaris Vila de Canals ‘Francesc Bru’ i ‘Arcadi Ferrer’ (3.000 euros); els XXVII Premios Otoño Villa de Chiva – Premio de Escritura Local (2.700,83 euros); el XLIV Concurso Justas Literarias i XLVI Premios San Gil Relatos d’Enguera (1.375,88 euros); els XXXII Premis Solstici de Literatura Jove en valencià de Manises (2.531,43 euros); els Premis Juvenils de Literatura Breu de Mislata (2.786,49 euros); el X Premi Carolina Planells contra la violència de gènere de Narrativa Curta de Paiporta (2.286,60 euros); els Premis Picassent – Cristòfor Aguado i Medina (2.016,83 euros); els Premis Literaris Vila de Puçol (2.447,05 euros); el Premi de Narrativa Curta conte d’adults i Premi ‘El dragó del Puig’ infantil (2.852,33 euros); el Certamen Literario Castellum Ripae de Villanueva de Castellón (2.344,77 euros); i la Bienal XXXIV dels Premis Literaris ‘Ciutat de Xàtiva’ (3.771,57 euros).\nMentre que pel que respecta als certàmens literaris promoguts per les Mancomunitats de Municipis que resultaran beneficiaris de la línia d’ajudes de la Diputació de València es troben el XXVI Premi de Narrativa infantil Carmesina de la Safor 2017 (2.803,50 euros); i el 23 Premi de Literatura Eròtica de la Vall d’Albaida (2.196,50 euros).


Càncer cutani, no melanoma – ferSalut\nHomeEl teu CAPCàncer cutani, no melanoma\nEl càncer cutani cada vegada és més freqüent, producte segurament de les exposicions al sol de bona part de la població a partir dels anys 60. El 50% de les persones majors de 65 anys patiran algun tipus de càncer cutani. El 25% presentaran dos o més tumors malignes de pell.\nL’accessibilitat de la pell a l’observació simple permet detectar aquelles transformacions canceroses ja a l’inici, fet que en altres localitzacions de l’organisme no és així. I si no s’hi posa remei, cal veure’n l’evolució.\nLes més habituals són les degudes a l’acció dels raigs solars, bàsicament els UV, que pel desconeixement dels seus efectes a llarg termini, i el fet de la moda del bronzejat fa unes dècades, ara ens dona gran quantitat de lesions ja iniciades aleshores imperceptiblement. Lògicament, els fototips clars (que més buscaven un impossible bronzejat o els calbs d’inici precoç) tindran més dany acumulat i on es desenvoluparà més fotodany: lentígens (taques), arrugues, càncer i precàncers (el terme precàncer ja existeix des del 1896).\nLes lesions típiques del precàncer\nCeratosi actínica. Molt freqüent. Són petites o mitjanes lesions en àrees exposades: cara, calba, pavellons auriculars, dors de les mans. Tenen una superfície aspra i periòdicament desprenen una ‘pell’. Són indolores i no inflamatòries, tot i que de tant en tant es sobreinfecten pel rascat. En totes les lesions induïdes pel sol, convé tenir present que les àrees circumdants (que han rebut la mateixa dosis de raigs) també estan danyades encara que no es noti cap alteració.\nLes ceratosis actíniques no s’han de confondre amb altres lesions fotoinduïdes, benignes, les ceratosis seborreiques que tenen un interès merament estètic. La principal distinció és l’aspecte untuós, ‘seborreic’, tou, que no solen desprendre cap capa i que van creixent en gruix i extensió. Aquestes són molt freqüents al tronc. Un cas especial és la queilitis actínica, bàsicament del llavi inferior i més freqüent en pagesos, pescadors.\nConvé tractar-les, ja que en aquest punt són relativament senzilles de curar.\nMalaltia de Bowen o epitelioma ‘in situ’. En realitat ja és un epitelioma, però que no ha passat de l’epidermis. Es manifesta com una placa superficial més o menys gran, també a àrees no fotoexpostes, de límits ben definits, aspra i de coloració eritematosa/marronosa d’evolució lenta. Una zona habitual és la preauricular.\nBàsica, reduir l’exposició al sol i a làmpades UVA. Hi ha una relació causa efecte sobretot amb els fototips més clars. I aquest dany que és acumulatiu, comença a edats molt primerenques.\nEs recomana consultar al metge quan hi hagi lesions permanents, en forma de taques i/o crostetes amb ‘pells’ que es van desprenent periòdicament.\nLa crioteràpia, l’electrocoagulació són els més usats. També les cremes de diclofenac, d’àcid retinoic, d’imiquimod, de 5-fluorouracil. Per a tractar l’àrea que també ha estat fotoexposada i té un risc similar de desenvolupar ceratosis i/o càncer cutani no melanoma, una bona opció és la del peeling dermatològic amb àcid glicòlic, que podrà revertir aquest risc de manera apreciable i a la vegada serà efectiu no només sobre les ceratosis sinó sobre les altres manifestacions més estètiques del fotoenvelliment (arrugues, taques, etc).\nEn un següent article, continuarem parlant del càncer cutani. Fins aleshores!\nDr. Lluís Martínez Via, Metge Dermatòleg i Director Gerent EAP Albera Salut / Twitter: @AlberaSalut


Torre de Can Colom – Mont-ras / Baix Empordà | Catalunya Medieval\nTorre de Can Colom\nS E N S E I M A T G E S\nSituació: A les afores de Mont-ras, població i municipi del mateix nom, a la comarca del Baix Empordà (Girona).\nNo l'hem localitzat.\nLes úniques dades de que disposàvem - Wikipedia - situen aquestes restes al bell mig del no res:\nHem buscat més informació al mapa del ICGC:\nAquestes noves dades, tot i que sense la deguda precisió, situen les restes en una posició diferent, dins d'uns terrenys de propietat privada, Can Colom.\nHem desestimat continuar la busca.\nLocalització: N 41 54 16.4 E 03 08 36.8 – Aquestes dades corresponen a un lloc del carrer de La Font, on es veu la tanca que envolta el Mas Colom - Altitud: 70 m.\n“Restes d'una torre circular situada en un pujol darrera el Mas Colom, al puig de la Cucula. El diàmetre de la torre és d'uns 6,75 m. i les restes conservades no superen el 1,5 m. d'alçada.”\nCom es pot observar, és ben minsa aquesta descripció.\nForça més extensa és la que apareix a l'anteriorment citada pàgina de Wikipedia.\nPer complementar i/o contrastar la informació anterior, ens complau extreure de la pàgina web de l’Ajuntament de Mont-ras, el següent FRAGMENT de text (Desembre 2016):\n“A més, hi ha diverses torres de defensa, que sovint fortificaven masies per l’afany de defensa contra els atacs dels pirates.\nAlgunes d’elles són La torre de Can Colom o Torre Ferrera. Les restes de la torre de Can Colom es troben al cim d’un petit turó, a ponent de la masia Can Colom i molt a la vora d’ella, en el vessant nord-oriental del puig de Cucala.\nEl mur d’aquesta torre, de planta circular, sobresurt poc més d’un metre del sòl en tot el seu perímetre, circumstància que indueix a creure que fou enderrocada a posta. Aquest mur té uns dos metres d’amplada.\nUn arrebossat d’armagassa, molt dur, indubtablement antic, impedeix veure l’aparell.\nEl lloc on s’alçava la torre domina les terres del corredor de Palafrugell, sens dubte es tracta d’una torre de guaita doncs la seva posició permetia albirar els camins més importants de la contrada i part del litoral.\nRecordem que el poble apareix esmentat en els primers documents conservats que hi fan referència, del segle XI, amb el nom de Torroella de Mont-ras. Aquest nom es continua emprant durant tota l’Edat Mitja.\nLa torre de Can Colom, els escassos vestigis que se’n conserven, són de difícil datació. El seu ferm arrebossat ens recorda, tanmateix, el que ha aparegut en les restes de l’absis trapezial, pre-romànic, de l’antiga església de St. Cristòfol de Fonolleres (terme de Parlavà al Baix Empordà).\nNo és impossible, doncs, que aquesta torre de vigilància sigui alt-medieval o àdhuc d’origen anterior, baix-romana.\nPer dissort la malesa dels seus contorns i els enderrocs del seu interior motiven que no coneguem troballes de ceràmica d’aquest lloc. No hi ha dubte que una exploració i excavació de les restes i dels seus voltants seria d’interès.“\nEn aquest text de la pàgina de l'Ajuntament de Mont-ras, es fa esment de la Torre Simona. Us oferim l’enllaç a la nostra pàgina corresponent a aquesta edificació:\nPublicat el 22 Febrer 2017 per Ricard\tdins de Baix Empordà amb l`etiqueta Bé Cultural d'Interès Nacional, Catalunya, Època medieval, Girona, Torres .


La Crida pel Finançament prepara una altra gran mobilització en contra de l'espoli del País Valencià La República\nLa Crida pel Finançament prepara una altra gran mobilització en contra de l’espoli del País Valencià\nEl col·lectiu reclama al govern valencià accions que vagin més enllà del simbolisme i reivindica que “volem les claus de la caixa”\nUn moment de la concentració d'avui davant de les Corts Valencianes.\nQuatre anys després de la gran manifestació a València per un finançament just que posi punt final a l’espoli del País Valencià els seus promotors s’han concentrat aquest matí davant de les Corts Valencianes per presentar un nou manifest i denunciar que el problema persisteix. Ja pensen en tornar a organitzar una altra massiva mobilització al carrer a partir de la tardor. A la pancarta que s’ha desplegat s’hi podia llegir ‘Volem les claus de la caixa. El País Valencià contra l’espoli’.\nEl portaveu de la Crida pel Finançament, Toni Infante, ha reclamat al govern valencià que, a partir de la tardor, impulse un calendari de mobilitzacions que vagen més enllà d’actes «simbòlics». S’ha denunciat que «durant tot el segle XX el País Valencià ha patit un dèficit en inversió pública que se situa un 19% per davall de la mitjana espanyola». Un greuge que «s’ha vist agreujat amb un infrafinançament endèmic de les institucions valencianes, que ara mateix se situa al voltant dels 1.600 milions d’euros anuals» i per «un recurs al deute públic, que ha acabat convertint-se en una llosa superior als 50.000 milions d’euros». Davant d’aquest espolo continuat que no para d’empobrir el País Valencià els promtors creuen que és l’hora de dir prou i no es quedaran de braços plegats.\nManifest "Necessitem les claus de la caixa" pic.twitter.com/JZFR02uTv6\n— Crida pel Finançament (@CridapelF) June 10, 2021\nclau de la caixa


No és cert que una dieta vegana no aporti el ferro mínim diari\nNo és cert que una dieta vegana no pugui aportar la quantitat mínima de ferro diària\nUn article en una web amb contingut en català desaconsella l’adopció d’una dieta vegana ja que suposadament no satisfà l’aportació de ferro diari mínim recomanat.\nNo hi ha evidència científica que una dieta vegana sigui deficitària en ferro, encara que quan és d'origen vegetal, aquest nutrient és més difícil d'absorbir. L'OMS insisteix que una dieta vegana no compromet la ingesta de ferro, sempre que hi hagi una bona planificació. Diversos estudis conclouen que la incidència d'anèmia ferropènica –falta de ferro– és similar en vegetarians i la resta de la població.\nEns heu fet arribar un article tret d'una web el contingut de la qual es publica en català que dona “set motius dels experts per no deixar de menjar carn mai”. Un d’ells és que "una dieta 100% vegana no satisfà l'aportació mínima recomanada de 1,5 mg de ferro per dia”. És enganyós. Per començar, la quantitat mínima recomanada de ferro no és de 1,5 mg/dia, sinó al voltant de 14-18 mg/dia per a dones i de 8-10 mg/dia per a homes (tot i que aquesta xifra pot variar, sobretot en funció de l'edat). Però l'Organització Mundial de la Salut (OMS) insisteix en el fet que amb una dieta apropiada i planificada es pot aconseguir l'aportació mínima diària necessària de la majoria de nutrients, inclòs el ferro, de fet qualsevol dieta que no es planifiqui pot tenir mancances nutritives, sigui vegana o no. La incidència d'anèmia ferropènica -falta de ferro- és similar entre vegetarians i la resta de la població, per la qual cosa no hi ha indicis que la manca d'aquest mineral sigui més gran en poblacions veganes.\nUna dieta 100% vegana no satisfà l'aportació mínima recomanada de 1,5 mg de ferro per dia\nLa dieta vegana és aquella que conté només aliments provinents de plantes, com ara vegetals, grans, nous i fruites, i altres ingredients que se'n deriven. És a dir, que els vegans no consumeixen aliments que procedeixen d'animals, i això també inclou els productes derivats, com ara lactis o ous.\nEl ferro és, tal com assenyalen els Instituts Nacionals de Salut dels Estats Units, “un mineral necessari per al creixement i desenvolupament del cos”, i que s’utilitza sobretot per “fabricar l'hemoglobina, una proteïna dels glòbuls vermells que transporta l'oxigen dels pulmons a diferents parts del cos, i la mioglobina, una proteïna que proveeix oxigen els músculs”. En altres paraules, el ferro és necessari per produir glòbuls vermells saludables.\nLa manca de ferro pot provocar anèmia, una malaltia que es caracteritza per una insuficiència de glòbuls vermells al cos o per una disminució de la seva capacitat de transportar oxigen per tot el cos. A més de la manca de ferro, poden provocar anèmia la carència o insuficiència de vitamina B12 o d’àcid fòlic.\nEl ferro vegetal és més difícil d'absorbir\nHi ha dos tipus de ferro: el d'origen animal (conegut com hemo o hemínic, i present en aliments com la vedella, el porc o el pollastre) i el d'origen principalment vegetal (conegut com no hemo o no-hemínic, que és a les llegums, llavors, fruits secs o vegetals), encara que també s'ha observat a la llet, l'ou i els animals (ja que aquests consumeixen alhora aliments d'origen vegetal amb ferro no hemo).\nEl ferro no hemo suposa al voltant del 90% de tot el ferro que consumim. Tot i això, només absorbim entre l'1 i el 20%, mentre que amb el ferro hemo la xifra oscil·la entre el 15 i el 35%.\nPer aquest motiu, hi ha la creença que amb dietes basades estrictament en el consum de vegetals és impossible arribar al mínim recomanat —al voltant de 14-18 mg/dia per a dones adultes, i de 8-10 mg/dia per a homes adults, i no 1,5 mg/dia com deia l'autor—. No obstant això, l'absorció del ferro depèn de variables tan dispars com el sexe de les persones, la seva edat i, en general, de la resta d'aliments que ingereixen al seu dia a dia. Per això, comparar en abstracte una dieta omnívora i una vegana és enganyós i pot induir a error.\nNo hi ha més incidència d’anèmia en vegans, segons estudis\nHi ha estudis (aquí i aquí) que indiquen que la incidència d'anèmia ferropènica (falta de ferro), la deficiència nutricional més comuna del planeta, segons l'OMS, és similar tant en vegetarians com a la resta de la població. Un altre estudi recent també analitza la situació de la població vegana i arriben a la mateixa conclusió, és a dir, que no hi ha indicis que la manca de ferro sigui més gran en persones que segueixen la dieta vegana respecte a les que tenen una alimentació omnívora.\nEn una altra revisió sistemàtica publicada el 2021, els autors van concloure després d'analitzar 48 estudis que “la incidència general d'anèmia per deficiència de ferro no és més gran en persones veganes que en les persones que segueixen altres dietes”, malgrat la “baixa concentració de ferritina” —proteïna que emmagatzema el ferro a les cèl·lules— que es pot observar en vegans”.\nUn altre estudi interessant és la Investigació Prospectiva Europea sobre el Càncer i la Nutrició (EPIC) d'Oxford, dut a terme el 2003, que tenia com a objectiu descriure les característiques de l'estil de vida i la ingesta de nutrients d'una població àmplia. Després d’analitzar una cohort de 33.883 persones que menjaven carn davant d'altres 31.546 que no, la recerca va concloure que tant un grup com l’altre tenien quantitats de ferro i concentracions d'hemoglobina similars.\nLa postura de l'OMS\nUn informe de l'OMS publicat el 2021 esmentat al principi de l'article assenyala que “mentre que l'absorció i la disponibilitat de micronutrients específics (com el ferro, la vitamina A i el zinc) poden ser inferiors en plantes que en aliments d'origen animal, l'obtenció dels nivells recomanats d'aquests micronutrients també es pot assolir amb una dieta vegana adequadament planificada que inclogui una varietat de diferents aliments vegetals”.\nLes figues dessecades, per exemple, aporten un total de 3,9 mg de ferro per cada 100 grams, segons l'Associació Dietètica Britànica. Però hi ha molts més aliments rics en ferro no hemo com les ametlles, que posseeixen 3 mg/100 gr, o els albercocs dessecats, que aporten 3,4 mg per cada 100 grams. Les llavors de sèsam aporten un total de 10,4 mg per cada 100 grams, per la qual cosa es poden fer servir en amanides o plats com el poké. Un altre aliment amb una gran aportació de ferro són les pipes, que contenen un total de 6,4 mg de ferro per cada 100 grams.\nLa vitamina C facilita l'absorció de ferro\nEl motiu de la pitjor absorció del ferro no hemo és que, a diferència de l'hemo, necessita ser transformat primer d'estat fèrric a ferrós, un procés que depèn principalment de la vitamina C i de l'acidesa que tingui l'estómac. La vitamina C ajuda a transformar el ferro d'un estat a un altre més ràpidament, i a més és capaç de contrarestar els fitats, elements que impedeixen l'absorció del ferro.\n“Existeixen una sèrie de productes, com la fruita seca [o] els llegums que, combinats amb un altre tipus de nutrients com la vitamina C o els aminoàcids, faran que aquest ferro sigui molt més biodisponible (capacitat d'un medicament o una altra substància perquè el cos l'absorbeixi)”, assenyala a Verificat Giuseppe Russolillo, Doctor en Nutrició Humana i Dietètica, i president de l'Acadèmia Espanyola de Nutrició i Dietètica. En canvi, els aliments que dificulten l'absorció del ferro no hemo són el cafè, el vi, el te o la llet, pels nutrients que contenen (cafeïna, polifenols, teïna o calci).\nAltres estudis indiquen que les persones es poden adaptar a ingestes baixes de ferro amb el temps, com aquest, que assenyala que l'absorció de ferro va augmentar significativament en gairebé un 40% després de 10 setmanes que els participants consumissin la dieta de baixa biodisponibilitat.\nRussolillo adverteix que “si no planifiques correctament el teu menú, poden aparèixer deficiències”, però destaca que aquestes mancances poden aparèixer també a les dietes omnívores poc organitzades. Dins d’aquesta planificació, es pot incloure la incorporació de vitamina C per millorar la biodisponibilitat del ferro, assumir que amb el temps aquesta absorció pot millorar, i no oblidar prendre suplementació de B12, una vitamina sintetitzada per certs tipus de bacteris i que originalment es troba a la terra, i que, entre altres coses, ajuda a la regeneració dels glòbuls vermells.\nNo hi ha estadístiques oficials respecte a quanta gent és vegana a Espanya, però el darrer informe de la consultora Lantern, relatiu a l'any 2021, assenyala que al voltant d'un 0,2% de la població és vegana, i que no només eviten el consum de carn, sinó també la compra de productes que estiguin fabricats o procedeixin d’animals, incloent roba i cosmètics.


Canalitzant les energies desbordants de l'adolescència cap a finalitats nobles i constructives.\nL'etapa de l'adolescència és crítica; el prejove emprèn una recerca per tal de forjar la seva pròpia identitat. Davant un món tan ple de perills morals, no hauria de deixar-se-li sense una formació que li ajudi a prendre decisions correctes i canalitzar la desbordant energia que posseeix cap a finalitats nobles i constructives.\nQuè és un grup prejovenil?\nSón grups molt dinàmics, alegres, units i creatius. Els seus membres són joves entre 11 i 14 anys que es reuneixen setmanalment amb la presència d'un animador qui facilita les activitats del grup, els ajuda a preparar-se i a alliberar el seu potencial espiritual i intel·lectual, aspirant a l'excel·lència moral en tots els aspectes.\nComponents del Programa:\nPer tal d'adquirir coneixement i desenvolupar capacitats.\nDirigits a la societat per aplicar allò que han après.\nAmb les quals els prejóves interactuen i forgen llaços d'amistat.\nAlgunes de les activitats de diversió sana que es realitzen són: esports, arts i sortides.\nEls llibres que s'utilitzen han estat desenvolupats en diferents parts del món i permeten crear en les ments dels prejoves l'estimació per la diversitat, els ajuden a identificar-se amb les històries, a millorar algunes capacitats del llenguatge i a la presa de decisions morals que beneficiïn les seves vides i a la comunitat. A continuació exposem una breu ressenya d'alguns dels materials que s'utilitzen:\n* Brises de Confirmació\nEstà dissenyat per prejoves que posseeixen habilitats molt bàsiques de lectura i els ajuda a articular idees amb cert grau de precisió i claredat.\nExplica la història de quatre joves que reflexionen sobre el seu futur i discuteixen sobre les seves esperances i possibilitats, fent èmfasis en la necessitat de fer esforços per aconseguir les seves metes.\n* Centelleigs d'Esperanza\nSorgeix de l'experiència d'un grup que treballa amb joves a l' Àfrica, molts dels quals enfronten eleccions difícils en societats abatudes per conflictes tribals i socials.\nS'explica la història d'un jove que després d'enfrontar una prova molt gran en la seva vida, pren decisions per al seu benefici personal i el de la seva comunitat, forjades en l'esperança que sempre serem confirmats quan treballem pel progrés.\n* Caminant per la Sendera Recta\nAquest llibre reuneix vint contes de cultures diferents, cadascun entorn d'un tema universal. Es relaten de manera que puguin complir dos propòsits: ensenyar conceptes relacionats amb el desenvolupament moral i procurar l'adquisició de destreses en el llenguatge en els joves.\n* El Poder de la Paraula\nEl llibre s'ocupa del desenvolupament de les capacitats per exercir el poder de l'expressió.\nA més, el contingut de les lectures contribueix al desenvolupament d'una altra capacitat, la d'identificar les implicacions morals del discurs i de la pròpia acció.\nEntre altres textos d'estudi que s'ofereixen es troben també:\n* Aprendre sobre l'Excel·lència\n* Esperit de Fe\nEnllaç: Per inscriure al seu fill o filla en un grup prejuvenil contacti amb nosaltres


ADN #2bg3 pel Nàstic de Tarragona - FutbolCatalunya.com\nPublicat 15 de juliol de 2019 | per Jordi Mestres Rius\nEl Nàstic de Tarragona ha iniciat avui la pretemporda // FOTO: Nàstic de Tarragona\nQuatre anys després, el Nàstic de Tarragona formarà part de la Segona B. El club grana ha militat 25 temporades a la categoria de bronze i aquesta, la del seu retorn, té com a objectiu la Segona Divisió. Per a fer-ho, Josep Maria Andreu ha confiat la direcció esportiva a Sergi Parés i la banqueta a Xavi Bartolo. Un binomi d’ex futbolistes del Nàstic, que atesoren una experiència positiva a l’etern rival grana, el Reus Deportiu. El camí serà dur i segurament llarg. De moment, al Nou Estadi no s’han tornat bojos i tenen una aposta clara: el del futbolista de rendiment demostrat al grup 3.\nCom per exemple Ferran Giner (101 partits al grup 3) o Carlos Albarrán (99), però també Petcoff (60) o Lolo Pla (33). Avui ha començat la pretemporada grana i tots els fitxatges tenen un element comú. No és cap altre que conèixer la lliga a la que els tocarà competir, un grup que no és gens fàcil històricament.\nDe fet, el Nàstic va estar-hi tres anys – del 2012 al 2015 – la última vegada que va descendir de Segona Divisió. Experiències tan traumàtiques com el no ascens de Llagostera van enfortir un grup de jugadors que va ser, precisament, això: un grup. L’aposta després d’anys erràtics de política esportiva torna a ser la mateixa.\nA l’espera del davanter centre\nJugadors destacats la temporada passada com Albarrán, Goldar, Lolo Pla o Pol Ballesteros jugaran aquesta temporada al Nou Estadi. Avui 25 futbolistes han inciat la pretemporada a l’espera de més fitxatges. El que s’espera amb més ganes no és cap altre que el del davanter centre. I és que ara mateix l’únic punta de l’equip es Sadik.\nFa unes setmanes va sonar el nom de Juanto Ortuño, però el davanter murcià, que acabava contracte, finalment ha fitxat pel Córdoba. També va sortir el nom de Pedro Martín, tot i que en aquest cas si el Nàstic volgués fitxar el malagueny hauria d’abonar la clàusula de rescissió al Lleida Esportiu. Queda temps, però urgeixen davanters a la plantilla grana. Podria ser el de Gerard Oliva (67 partits i 25 gols al grup 3) si el davanter de Riudecanyes supera la prova.\nNomés queda una mica més d’un mes per a l’inici de lliga, que ja està definit. El Nàstic debutarà contra el Llagostera, l’equip que el va privar de l’ascens el 2014. La rivalitat també serà màxima en el segon duel al Nou Estadi, ja que es tractarà d’un derbi contra el Reus. Entremig, els grana seran el primer equip visitant que juga a l’Estadi Johan Cruyff del Barça B. Torna el fang, però també la il·lusió a Tarragona.\nPublicat a 2a RFEF, MerCAT #futbolcat, Titulars | Tagged Nàstic, Segona B


Cap Vermell - Pere Orpí presenta el llibre "Versos per cantar" a la Basílica de Sant Francesc\nEl prevere gabellí va estar acompanyat pel Bisbe de Mallorca, Sebastià Taltavull, així com Mn. Sebastià Salom, capellà missioner; Jaume Puigserver, provincial dels Franciscans, i el P. Francesc Batle, capellà i músic.\nAmb un Alel·luia llampant, mossèn Pere Orpi celebrava amb agraïment el fet de poder publicar Versos per cantar, un llibre que recolleix el cantoral litúrgic d'aquest autor, amb poemes i partitures que han esdevingut himnes populars i s'han estès per cors i congregacions, fet que recordà el Rector de Porreres i musicòleg, Sebastià Sansó. També participaren el pare Batle (TOR), el Bisbe de Mallorca, Sebastià Taltavull, així com Jaume Puigserver, provincial dels Franciscans. Pere anuncià que el mateix dia li havien concedit el Premi Aina Moll de l'OCB, a més va saber agraïr als frares que l'acompanyaren la seva presència. El bisbe Sebastià lloà la tasca de Pere i comentà que l'església també té una participació molt gran dins la cultura, i que moltes composicions han restat independentment del pas del temps, no com a altres modes passatgeres.\nD'altra banda, el cor de Majors de Sant Francesc actuà en honor seu amb cants escrits per Pere Orpí com puguin ser Cantem amb alegria o No tan sols de pa viu l'home, per posar alguns exemples. El director del cor, Joan Rosselló, convidà a l'antic director, el Frai Antoni Riera a dirigir l'Himne dels nins cantors del Col·legi Sant Francesc, d'A. Martorell, TOR.\nEn definitiva, va ser una vetllada única amb la presència entre el públic dels editors Antoni Guiscafrè, o Lleonard Muntaner, així com el Vicari Episcopal Nadal Bernat, el professor Felip Munar i la família del poeta.\nUna nit màgica amb l'estel del cel com un vers lluent dins la foscor.\nA continuació vos oferim el vídeo i les cançons de l'acte de presentació:\nDivendres 18 de gener farà la presentació a Capdepera on hi haurà nombroses sorpreses.


La germana de Kim Jong-un reapareix després de dos mesos d'absència sospitosa\nEl líder nord-coreà critica "l'esperit equivocat" de les coreografies als jocs massius de Pyongyang\nLa germana de Kim Jong-un, Kim Yo-jong (la primera dona per l'esquerra), apareix aplaudint en un acte amb el seu germà. Reuters\nPyongyangKim Jo-jong, la germana del líder nord-coreà, Kim Jong-un, ha aparegut per primera vegada en públic després de gairebé dos mesos allunyada de les càmeres i poc després que un mitjà sud-coreà digués que havia estat degradada temporalment pel fracàs de la cimera de Hanoi, entre Donald Trump i Kim Jong-un.\nL'agència estatal nord-coreana KCNA ha informat aquest dimarts que Kim Jong-un i Kim Jo-jong van acudir amb diversos pesos pesants del règim a un dels cèlebres espectacles de gimnàstica massiva celebrat dilluns a Pyongyang.\nSegons l'agència de notícies estatal KCNA, Kim hauria "criticat seriosament" els creadors de l'espectacle per "l'esperit equivocat de la creació i la seva actitud i el seu treball irresponsable, apuntant els continguts i les formes" de l'espectacle. Els jocs massius de Pyongyang són l'ocasió de lluir massives coreografies que són assajades durant mesos per garantir la màxima sincronia i harmonia de colors sobre la pista, però sembla que en aquesta ocasió no devien agradar al gran líder.\nA les imatges publicades dels jocs, es veu Kim Jo-jong asseguda a la llotja a la dreta de la dona de Kim Jong-un, Ri Sol-ju, que està asseguda a l'esquerra del seu marit. L'última vegada que va aparèixer en els mitjans de propaganda nord-coreans va ser fa 52 dies, durant la sessió inaugural de la XIV legislatura de l'Assemblea Popular Suprema.\nConsiderada la mà dreta del seu germà, la seva absència durant el viatge que Kim Jong-un va fer a Rússia a l'abril per reunir-se amb el president rus, Vladímir Putin, va activar les alertes.\nDivendres passat el diari conservador sud-coreà 'Chosun' va assegurar que el règim havia fet una important purga després del fracàs de la cimera del febrer amb els Estats Units que possiblement incloïa el fet d'haver apartat temporalment Kim Jo-jong de les seves funcions.\n'Chosun' també va assegurar que s'havia executat qui va ser ambaixador a Espanya i encarregat de les negociacions per a la cimera de Hanoi, Kim Hyok-chol, que de moment no ha aparegut en públic. També va dir que Kim Yong-chol, un altre alt càrrec del règim, havia estat enviat a un camp de treball com a càstig pel mal resultat de la cita amb EUA, però diumenge va aparèixer també en un acte públic.


XIII Trobada dels Centres d’Estudis del Penedès.\n“El patrimoni industrial al Penedès”\nEl coneixement i divulgació del patrimoni industrial —també conegut com a arqueologia industria— s’ha posat en valor en els darrers anys gràcies a l’esforç d’institucions com el Museu Nacional de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya (MNCTC) i el seu sistema de museus.\nEl Penedès presenta un valuós patrimoni industrial que hem de conèixer, estudiar, divulgar i, en el seu cas, preservar, en forma de museus, d’equipaments amb nous usos o com a centres d’interpretació.\n- Parlaments institucionals de benvinguda\n- Presentació de la XIII Jornada de Recerca a Reus, Premis Recercat\n- Ponència “Aproximació a un inventari del patrimoni industrial penedesenc”, per Albert Tubau.\nEl Penedès reuneix una important mostra de vestigis del nostre passat industrial, allò que també es coneix com a arqueologia industrial. Aquests elements són un fidel testimoni de les diverses activitats industrials pre-industrials que han definit el territori i la seva gent. És important de disposar d’un inventari detallat d’aquest patrimoni per divulgar-lo, protegir-lo i donar-li usos nous.\n- Ponència “Passeig pel Patrimoni Industrial de Sant Pere de Riudebitlles”, per Ramon Gumà.\nSant Pere de Riudebitlles disposa d’una àmplia mostra d’elements representatius del patrimoni industrial, molt especialment lligats al món de l’aigua i els molins paperers. També és un bon exemple de l’esforç que s’ha fet pel coneixement, divulgació i preservació de bona part d’aquests elements patrimonials.\n- Participació dels Centres d’Estudis del Penedès, aportant altres exemples de patrimoni industrial al seu municipi.\nDinar amb els participants.\nSuport de l’Institut Ramon Muntaner i ADHSO.\nEn conveni amb Ajuntament de Santa Oliva i el Consell Comarcal del Baix Penedès.\nImportant: les persones interesades en participar en la Trobada cal que s'inscriguin per correu electrònic a pilartg@gmail.com o trucant al telèfon 669 882 959\nXIII Trobada dels Centres d’Estudis del Penedès. “El patrimoni industrial al Penedès”


LINGÜÍSTIC - Fundació Privada per a la Creativació\nComunicar i expressar el pensament propi mitjançant el llenguatge\nÉs la capacitat de tractar i estructurar els significats i les funcions de les paraules amb la finalitat de comunicar-se i expressar el pensament propi, i donar un sentit al món mitjançant el llenguatge. Està lligada a la lectura i escriptura així com a escoltar i parlar.\no Es mostren més hàbils són els jocs de paraules, les rimes i els mots encreuats.\no Demostren gran facilitat per escriure i són molt eficaços quan es posen a explicar un acudit.\no I per suposat, escoltar una bona història o poema els fascina tant com llegir. És com si a més de seguir el relat o els versos estiguessin al mateix temps desgranant, inconscientment, la seva estructura, els seus temps...\nInventar un llenguatge que sigui un codi entre vosaltres i que ningú més entengui, pot ser escrit o oral.\nFer embarbussaments, sopes de lletres, el penjat... i d’altres jocs que inclouen paraules.\nInventar finals o títols diferents per als contes que es llegeixen.\nCrear eslògans per a productes quotidians.\nInventar definicions per a paraules de les quals es desconeix el significat i, desprès, llegir el significat real i pensar com fer servir aquesta paraula en una frase.\nAprendre un altre idioma de forma lúdica a partir d’aplicacions o jocs online.\nAnar al teatre, actuacions de titelles, recitals...\nUn exemple de personatge amb talent lingüístic és l’escriptora Mercè Rodoreda. Però també és propi de traductors, poetes o experts en altres idiomes. Les persones més hàbils en l’ús del llenguatge també tenen davant seu la opció de ser advocats, polítics, actors o inclús agents comercials, segons com combinin aquesta intel·ligència amb les altres.


Neix l'Assemblea de Càrrecs Electes "per culminar la independència" - El triangle\nL'organisme, promogut pel Consell per la República i convocat per Puigdemont, reuneix 2.000 persones\nL'Assemblea de Càrrecs Electes s'ha constituït aquest dimecres a Barcelona com un dels organismes que ha de servir per rebutjar la sentència del Tribunal Suprem i per traçar un nou rumb cap a la independència. Uns 2.000 alcaldes, regidors, diputats, senadors i eurodiputats s'han reunit al Palau de Congressos de Catalunya.\nDes de Waterloo, l'expresident de la Generalitat, Carles Puigdemont, s'ha encarregat d'obrir l'acte. "Caminarem pel camí central de la sobirania i no des del carrer estret dels falsos constitucionalistes", ha destacat.\nL'Assemblea, ha dit, s'ha de centrar a sortejar la "repressió latent". "És una resposta republicana des del seu naixement. És una entitat alliberada de servituds i censures", ha destacat Puigdemont.\nEl grup promotor està format per Elsa Artadi (regidora de JxCat a Barcelona i diputada al Parlament), Carmina Blay (alcaldessa de Montbrió del Camp), Aurora Carbonell (alcaldessa de Sitges i diputada al Parlament per part d'ERC), Jordi Coronas (regidor dels republicans a Barcelona), Najat Driouech (diputada d'ERC a la cambra catalana), Anna Erra (alcaldessa de Vic i diputada de JxCat), Marta Llorens (regidora de la CUP a Reus), Carles Luz (alcalde de Gandesa), Marta Madrenas (alcaldessa de Girona i diputada de JxCat), Miquel Pueyo (alcalde de Lleida), Marc Solsona (alcalde de Mollerussa i diputat de JxCat) i Dolors Sabaté (exalcaldessa de Badalona), que serà l'encarregada de coordinar l'Assemblea.


Homenatge a Queen a la festa major d'Escaldes | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa festa major d'Escaldes-Engordany, que se celebrarà del 24 al 27 de juliol, acollirà un emotiu homenatge al grup britànic de rock Queen, a càrrec de la banda musical Momo. Un acte que, tal com ha anunciat el conseller de Cultura del comú d'Escaldes-Engordany, Salomó Benchluch, "preveu agrupar un gran nombre de persones". El concert es durà a terme el dissabte 27 de juliol a l'aparcament dels Veedors, i serà l'esdeveniment que donarà per finalitzada la festa major, i l'endemà, al passeig Arnaldeta de Caboet s'obrirà de nou el 'Summer Marker' i el 'Food Truck', de les 11 i fins a les 22 hores. Una altra actuació destacada serà la del grup Doctor Prats, el dijous 25 a les 00.30 hores al mateix aparcament. Com a novetat, cal destacar un aperitiu, obert per a tothom el dissabte a les 12.30 hores.\nDurant el transcurs de la roda de premsa celebrada aquest divendres al passeig de l'Arnaldeta, Benchluch ha anunciat que la festa major d'Escaldes "estarà formada per un gran nombre d'actuacions i balls tradicionals que, d'alguna manera, formen part de la història de la parròquia i del país". Ha afegit també que la festa "està més viva que mai". Loli Artuñedo, presidenta de l'organització Unió Pro-Turisme d'Escaldes-Engordany (UPTEE), ha preparat juntament amb el comú d'Escaldes-Engordany un programa que inclou activitats per a totes les edats. Els més petits, per exemple, podran gaudir d'inflables i d'animacions infantils, mentre que els més grans podran reviure aquelles actuacions més emblemàtiques, com és el cas dels balls de les orquestres a la sala del Prat del Roure, la cercavila o la missa en honor al patró d'Escaldes del dijous 25 de juliol a les 9 hores.\nBenchluch ha agraït un any més la col·laboració de l'Esbart Santa Anna, organitzador del festival de la festa major: "Seria impossible dur a terme un esdeveniment tan gran sense ells", ha recalcat el conseller. José Martín, president de l'Esbart Santa Anna, ha presentat l'espectacle 'Pinzellades', que serà el que donarà el tret de sortida a la resta d'activitats. Martín ha destacat que aquest "és un recull de molts balls que ja tenim i que serviran per a una sèrie d'actes pel 70è aniversari de l'Esbart Santa Anna". Martín ha aprofitat també per anunciar l'obertura d'una nova pàgina web que estarà en funcionament "pròximament".\nPer aquest 41è aniversari de la festa major d'Escaldes-Engordany, el comú ha comptat amb una partida pressupostària de 93.000 euros. Totes les activitats seran de caràcter gratuït i s'ha contractat una empresa de seguretat de cara al concert en homenatge a Queen. Respecte al nombre d'assistents, Benchluch ha assegurat que "any rere any el públic va en augment", i ha afegit que "tot i que aquesta edició no és tan important com l'anterior, en la qual se celebrava el 40è aniversari de la festa, l'èxit està assegurat".


CaixaBank i la Universitat de Lleida posen en marxa la Càtedra AgroBank - Terrassa Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Economia » CaixaBank i la Universitat de Lleida posen en marxa la Càtedra AgroBank\n28 Setembre 2016 a 15:00\nLa Càtedra AgroBank es crea amb l’objectiu de promoure la transmissió de coneixement científic i tècnic\nEl director general de CaixaBank, Juan Alcaraz, i el rector de la Universitat de Lleida, Roberto Fernández\nCaixaBank i la Universitat de Lleida han creat la Càtedra Universitat-Empresa Agrobank sobre qualitat i innovació agroalimentària, amb l’objectiu de promoure la transferència de coneixement científic i tècnic entre estudiants i investigadors, professionals del sector i clients de l’entitat financera.\nLa Càtedra s’ha posat en marxa amb la signatura d’un acord entre el director general de CaixaBank, Juan Alcaraz, i el rector de la Universitat de Lleida, Roberto Fernández. CaixaBank s’ha implicat en la creació d’aquesta Càtedra a través de la seva línia de negoci especialitzada en el sector agrari, AgroBank, que dóna suport econòmic a totes les iniciatives que es desenvolupin en el si d’aquest projecte.\nJuan Alcaraz ha destacat que la creació de la Càtedra permetrà que les millores tecnològiques derivades del treball acadèmic i investigador repercuteixin de forma directa en els clients de l’entitat. “Serem un vehicle transmissor de coneixement”, ha assenyalat Alcaraz, “el que donarà valor a una de les fortaleses de l’entitat: l’assessorament als seus clients en qualitat agroalimentària, en innovació i desenvolupament de noves tecnologies, processos i productes”.\nDe la seva banda, el rector de la Universitat de Lleida, Roberto Fernández, ha assenyalat que la creació d’aquesta càtedra consolida el lideratge de la UdL en investigació agroalimentària, al mateix temps que demostra el compromís de la institució per intensificar els processos de transferència de coneixements i de col• laboració entre el món acadèmic i el sector productiu\nLa Càtedra, l’activitat de la qual s’estén per tot el territori nacional, comprèn tota la cadena del sistema agroalimentari, des del camp fins a la taula i inclou aspectes agrícoles i ramaders, de la indústria alimentaria, l’enginyeria agrària i altres aspectes legals i econòmics relacionats amb l’activitat d’R+D+i. També posarà en marxa accions de formació, divulgació o promoció.\nReconeixement a la millor tesis doctoral\nDurant el primer any, la Càtedra AgroBank té prevista la celebració, el proper 22 de novembre al CaixaForum de Saragossa, d’una jornada sobre els Reptes actuals i futurs en el sistema agrari mediterrani. La trobada tindrà com a conseqüència l’elaboració d’una sèrie d’informes tècnics que estaran disponibles per a tot el sector a través de la revista AgroBank i a la web de la Càtedra.\nA més, les dues institucions convocaran el I Premi de la Càtedra AgroBank Qualitat i Innovació en el sector agroalimentari a la millor tesis doctoral. El termini de presentació de candidatures començarà l’1 d’octubre. El premi, de 3.000 euros per a un únic guanyador, es resoldrà el febrer de 2017. En l’àmbit de la transferència de coneixement, la Càtedra té previst portar a terme col• laboracions entre investigadors de la Universitat i la indústria alimentària.\nEl director de la Càtedra és el doctor Antonio Ramos, catedràtic de Tecnologia d’Aliments de la UdL. Ramos ha sigut el director del Departament de Tecnologia d’Aliments de la Universitat de Lleida els últims tres anys, coordinador de la llicenciatura en Ciència i Tecnologia dels Aliments (2004-2007) i subdirector de l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria Agraria de la Universitat de Lleida (2007-2010). Actualment és responsable del servei científic tècnic de la UdL ‘Qualitat microbiològica al sector agroalimentari’, dirigit a les empreses del sector.\nAgroBank, la línia de negoci dissenyada per al sector\nCaixaBank articula tots els productes i serveis dirigits al sector agrari i agroalimentari a través de la línia de negoci AgroBank, amb la que està consolidant el seu lideratge amb més de 335.000 clients del sector en tot el territori espanyol. A més, CaixaBank disposa d’oficines especialitzades en tots els nuclis de població amb una activitat econòmica sustentada sobre el sector agrari. En total, compta amb 576 oficines AgroBank al territori espanyol, des de les que dóna un servei proper, especialitzat i altament professional que permet mantenir i millorar la posició com entitat de referència per a aquest sector.\n#agricultura #AgroBank #banc #Caixabank #càtedra #Científic #coneixement #promoure #tècnic


Tot buscant en Villarejo a Madrid - Diari de Girona\nTot buscant en Villarejo a Madrid\nEscric des de Madrid, on he arribat a la recerca de Villarejo. No és fàcil trobar-lo, és un tipus que a vegades porta un pegat en l’ull dret, a vegades en l’esquerre -no em facin cas, potser no m’hi fixo bé-, i a vegades apareix sense pegat, com si fos un pirata que no acaba de trobar-se a si mateix. A Villarejo li volen atorgar els llacistes la Creu de Sant Jordi, perquè no tenien on caure morts i gràcies a ell altre cop poden donar a l’estat la culpa d’alguna cosa, del que sigui, que és l’única sortida que els queda, no per a aconseguir res però sí almenys per continuar cobrant, que d’això i no d’altra cosa anava el procés. És igual que ens robi o que ens mati, el cas és que Espanya és culpable, com ho era Rússia per al falangisme.\nVillarejo diu que guarda informes de tota mena. Un espia no és algú que guarda informes, sinó algú que diu que els guarda, i en això Villarejo és el millor. És com l’acudit de l’Eugenio, el de l’home de 90 anys que li demana al doctor una fórmula per a fer l’amor diàriament, i quan aquest li respon que als seus anys això és impossible, l’avi li assegura que un amic seu, de la seva mateixa edat, diu que ho fa cada dia. «Ah, doncs digui-ho vostè, també», li aconsella el bon doctor.\n-Veurà, a nosaltres ens interessaria tenir la nostra pròpia teoria de la conspiració, per a donar-li les culpes a l’estat espanyol d’algun mort, ja que no els vam aconseguir durant el referèndum.\n-Ah, doncs diguin que el CNI va estar darrere dels atemptats islamistes- els recepta el doctor Villarejo, sense aixecar a penes la vista del cocido que està endrapant.\nVillarejo igual diu que té informes contra la monarquia que a favor, igual assegura tenir-los sobre la guerra bruta que negant-la, la qual cosa confirma la seva alta categoria com a espia. Es coneix quan un espia és bo perquè no sabem mai a quina carta està jugant, i es coneix que és excel·lent quan ni tan sols ho sap ell. Per als llacistes, Villarejo és un gran actiu, ja que els permet fiar-se d’ell quan així els convé, i tractar-lo de mentider quan no interessa el que revela, cosa de la qual se’n diu tenir un espia a la carta. Als llacistes, que per alguna cosa el llacisme és qüestió de fe, els és igual la veritat o la mentida, sempre que serveixi als seus interessos, d’aquí ve que amb Villarejo siguin fets l’un pels altres.\nDel «cal investigar el que diu Villarejo» al «no s’ha de fer cas a Villarejo, que menteix més que parla» hi ha a penes un pas, i fer-lo depèn de si el que ha dit avui ens beneficia o ens perjudica. Demà, Déu dirà. Això, que a Espanya val per a tothom, cobra especial significat a Catalunya, on el llacisme fa anys que espera un mort per atribuir al pèrfid estat espanyol, almenys un esguerrat, però un esguerrat amb més credibilitat que aquella senyora que assegurava que la policia li havia trencat tots els dits de les mans i li havia tocat un pit, o a l’inrevés, què sé jo.\nCal agafar-se al que sigui, cal intentar salvar una mica l’honra, tant li fa si és amb un popurri de CNI i islamistes-butaneros. El que sigui, abans que reconèixer la realitat: que per a donar un ensurt a Catalunya, n’hi va haver prou d’enviar amb tren a un parell de funcionaris perquè apliquessin el 155. Només amb això, es va frenar tot en sec, i n’hi ha que van fugir a l’estranger i encara estan corrent.


Avui farem una mica de prospectiva de futur. Contrafactualisme. Darrerament sura a l'ambient la idea que, trigarà més o menys, però que s'apropa un 6 d'octubre de 1934. Sobretot, ens ho recorden des dels rengles del dependentisme. Alejo Vidal-Quadras, de precampanya per a les europees del proper maig, ens ha explicat el procés amb péls i senyals. I no només són els ultres. L'advocat de l'Estat, en el seu escrit per ordre del Govern espanyol justificant la suspensió de la Declaració de Sobirania, no dubtava a avançar que caldria actuar també contra la possibilitat d'unes eleccions plebiscitàries. Sigui d'una manera o d'una altra, una part d'Espanya (la que mana al govern i als mitjans de comunicació) es prepara per a la suspensió de l'autonomia de Catalunya. Naturalment, aquest escenari faria encara més irreversible el procés, si bé, cal reconèixer que també podria diferir-lo en el temps, enquistar-lo, que és a l'únic que, a hores d'ara, tot sabent-se minoria, poden jugar els nostres adversaris.\nAquestes amenaces tenen, naturalment, un fonament legal que permetria aplicar-les amb la majoria absoluta de la què disposa el Partit Popular al Congreso. Ningú d'aquests profetes que ens amenacen, però, ha dibuixat quina seria l'evolució posterior dels fets. Perquè, durés el que durés la suspensió de l'autonomia i el govern interí d'administradors nomenat des de Madrid, la pregunta és: com se'n sortirien els espanyols del cul de sac on s'haurien ficat? Deixant-nos sense autonomia per sempre? Vidal-Quadras parlava d'un any de posar ordre i noves eleccions. Noves eleccions? Prohibint llistes de partits sobiranistes? En tota mena de convocatòries? No podríem votar res de res? Uf, difícil de justificar davant del món. Noves eleccions, amb els mateixos partits de 2012? Després de l'octubre de 1934 van venir les eleccions de febrer de 1936 amb la victòria del Front d'Esquerres a Catalunya i el retorn triomfant del president Companys. I no dubto que, ara, vuitanta anys després, la victòria independentista després d'haver suspès l'autonomia seria senzillament apostoflant. I, després, sense un altre 18 de juliol (ara inviable), ho tenen magre, molt magre.\nAutonomia Dependentistes Eleccions Plebiscit\nRamon Llull 13 de juny de 2013 a les 11:48\nÉs aquesta la cosa: Ho tenen molt difícil. Han perdut la partida. Ens ho faran passar magre, sí. Però aquesta d'en Cameron, encara que només sigui un comentari, deixa tota l'Espanya amb el cul enlaire. Si volen que tornem al 6 d'octubre que dius, ara els serà molt pitjor a ells que a nosaltres. Repeteixo: ens ho faran passar magre i no serà cosa per dèbils i acomodats. Però, una vegada feta l'extirpació descansarem una mica. Només una mica, perquè ens vindrà una tongada d'atemptats que n'hi haurà per llogar-hi cadires.\nSí, malauradament, ens costarà sang. No saben comportar-se. No saben perdre. No saben reflexionar.\nDavid Roig 13 de juny de 2013 a les 13:53\nLes bravuconades de AVQ i companyia topen amb una realitat que no existia el 1934: Espanya està integrada en unes estructures polítiques, econòmiques i militars superiors que difícilment ho aprovarien. Les paraules de Cameron van en la, línia del que li pot passar a Espanya. Els espanyols pensen (?) en paràmetres mentals dels anys 30, i Espanya ara està lligada per totes bandes i intervinguda econòmicament. està en un estat d'incapacitat.\nJordi 13 de juny de 2013 a les 14:34\nSempre amenaces. Aquesta gent no sap fer res més.\nAnònim 13 de juny de 2013 a les 22:14\nJa poden suspendre el que vulguin, que, tard o d'hora s'haurà de votar. Es clar que també poden aplicar-li la llei de partits a una possible coalició CDC-ERC o a la mateixa ERC. A l'estil Ahmadinejad. Però llavors hi ha l'opció de fer vot nul. Posar una papereta on posi "Independència!". Imaginem unes eleccions amb un 60% de vot nul, l'opció majoritària. Amb observadors internacionals a les taules durant l'escrutini.\nL'enyorat Barnils ja ho va dir moltes vegades: el principal enemic d'Espanya és la democràcia.


La nova dreta independentista o el perill de normalitzar la intolerància - directa.cat\nLa nova dreta independentista o el perill de normalitzar la intolerància\nEstaven destinats a constituir el relleu del catalanisme conservador, però la divisió del món convergent i la seva ambició personal els ha projectat com a grup amb aspiracions pròpies. Abanderada per noms com Jordi Graupera, Enric Vila o Bernat Dedéu, la nova dreta independentista ha irromput amb força en la política, els mitjans de comunicació i el món cultural. L'autor en repassa les característiques i els perquès de la seva influència\nL’ambigüitat entre esquerra i dreta que ha mostrat Jordi Graupera arran de la seva candidatura a l’Ajuntament de Barcelona s’ha traduït en un llenguatge més aviat eteri, però de clares ressonàncies liberals / Arxiu\nEl tsunami que ha remogut la política catalana els darrers anys ha provocat tant l’enterrament de velles sigles com l’aparició de nous col·lectius i organitzacions que tracten de fer-se un espai. Entre aquests últims, un actor especialment actiu ha estat el grup que s’ha anat configurant al voltant de Jordi Graupera, Enric Vila i Bernat Dedéu. Si bé amb accents diferents en cada cas, aquesta nova dreta independentista ha destacat l’adscripció neoliberal, un nacionalisme on no és difícil detectar tics xenòfobs i etnicistes i certes actituds masclistes i grolleres. Aprofitant el paraigua de fenòmens transversals com l’independentisme i la seva capacitat de penetració en el món cultural, i beneficiant-se de l’altaveu dels mitjans de comunicació, el discurs sovint intolerant del grup ha aconseguit transcendir més enllà dels seus cercles. Però d’on surten? I, més important encara, com han arribat fins on són ara?\nOrígens i padrinatge\nParadoxalment, la nova dreta independentista comparteix amb el món activista transformador una similar passió per les xarxes socials. Però ens enganyaríem del tot si ens penséssim que n’és un producte, com sí que ho van ser tantes de les veus anònimes del 15-M que, de la nit al dia, es van convertir en perfils amb milers de seguidores. Graupera, Dedéu i Vila van entrar als mitjans de comunicació molt abans de l’era de Twitter, i ho van fer gràcies a certs padrinatges. La trajectòria de Graupera és paradigmàtica: primer columnista a El Mundo, després a l’Avui (avalat per l’actual director de Televisió de Catalunya, Vicent Sanchis) i tertulià a Catalunya Ràdio. Tot plegat, quan encara era un estudiant.\nLa trajectòria de Graupera pel que a la facilitat per obtenir tribunes mediàtiques és paradigmàtica: primer columnista a El Mundo, després a l’Avui (avalat per l’actual director de Televisió de Catalunya, Vicent Sanchis) i tertulià a Catalunya Ràdio. Tot plegat, quan encara era un estudiant\nAquesta facilitat per obtenir tribuna pròpia, molt similar en el cas de Dedéu, no s’entén sense tenir en compte l’empara del món convergent, que els va projectar com a futura elit del catalanisme de dretes a través, entre altres entitats, de la Fundació Catalunya Oberta (un lobby d’influència del pensament liberal impulsat per Lluís Prenafeta, exsecretari de la Presidència de Pujol avui condemnat pel cas Pretòria) o el Cercle d’Estudis Jordi Pujol. Institucionalment, el mandat de Xavier Trias a l’Ajuntament de Barcelona (2011-2015) és indicatiu d’aquest lligam. Graupera figura com a autor de la introducció d’un llibre de fotografies sobre la ciutat publicat el 2013 pel consistori, Barcelona, la ciutat del present. Així mateix, Vila firma un dels textos que encapçalen la reedició feta el 2015 per l’Ajuntament del llibre de fotografies Catalans. Retrats, d’Antoni Bernad. I els dos llibres que va publicar el mateix Vila en aquells anys –Breu història de la Rambla (2012) i Londres-París-Barcelona (2014)– van rebre el suport institucional del consistori (el segon va també precedit d’un pròleg firmat pel mateix Trias).\nUna ‘alt-right’ independentista?\nResulta sorprenent, doncs, la contundència amb què el grup de Graupera, Vila i Dedéu arremet avui contra l’espai polític que els va apadrinar. En aquest terreny, la crítica que han anat forjant contra l’“autonomisme” pot ser qualificada de simplista i fal·laç: critiquen el Govern de la Generalitat per no haver fet realment efectiva la declaració d’independència de l’octubre del 2017, però no ofereixen cap recepta alternativa que no sigui la de llançar més gent a la pira de la repressió. Però, sobretot, constitueix un discurs socialment perniciós, per la divisió que abona entre bones i males catalanes. La categorització de l’actual govern català com a “règim de Vichy” –etiqueta propagada especialment per Vila des del podcast que ha impulsat amb Abel Cutillas— suposa una tergiversació no únicament qüestionable en termes històrics, sinó també, i més important, una perillosa banalització del feixisme.\nLa categorització de l’actual govern català com a “règim de Vichy” –etiqueta propagada especialment per Enric Vila— suposa una tergiversació no únicament qüestionable en termes històrics, sinó també, i més important, una perillosa banalització del feixisme |Josep Renalias\nDe manera semblant, Dedéu i, un cop més, sobretot, Vila, s’han destapat amb manifestacions de to etnicista. En trobem mostres pertot: per exemple, quan Dedéu deia, poc abans de les eleccions municipals que van donar l’alcaldia a Ada Colau, que “Barcelona no pot tenir una alcaldessa espanyola”, o quan Vila estigmatitzava les persones migrades i criticava la noció de ciutadania que ha estat la base del consens catalanista (amb el famós principi, propagat pel mateix Pujol, d’“és català tothom qui viu i treballa a Catalunya”). La diferència entre aquests tics xenòfobs i l’extrema dreta queda encara més desdibuixada quan s’hi sumen referents teòrics com Charles Maurras o Léon Daudet, autors reaccionaris als quals Vila ha dedicat elogis.\nDe tics etnicistes en trobem mostres pertot: per exemple, quan Dedéu deia sobre Ada Colau que “Barcelona no pot tenir una alcaldessa espanyola”, o quan Vila estigmatitzava les persones migrades i criticava la noció de ciutadania que ha estat la base del consens catalanista\nSi, en termes nacionals, el discurs de Graupera amb prou feines es pot diferenciar del de Vila o Dedéu, en l’eix esquerra-dreta s’ha intentat mostrar, almenys darrerament, més ambigu. Un gir darrere el qual no és difícil endevinar cert tacticisme electoral per afavorir l’assalt a l’alcaldia de Barcelona, ciutat amb una forta tradició d’esquerres. Sigui com sigui, segurament resulta difícil enquadrar el grup dins dels paràmetres de l’alt-right, si bé és indubtable que hi té concomitàncies (el debat sobre la qüestió té, doncs, un innegable interès). Amb tot, l’aparent centralitat que ha volgut aparentar Graupera difícilment pot amagar quins són els seus principis ideològics. Més enllà de la relació amb fundacions de l’àmbit convergent, a l’hora de buscar un referent econòmic com a interlocutor, el trobem acudint a un dels economistes neoliberals catalans més mediàtics, a qui va dedicar el llibre-entrevista, Converses amb Xavier Sala i Martín (2007). Les idees que hi trobem, tant sobre economia com sobre aspectes com la pena de mort o la tinença d’armes, disten de ser les d’un moderat.\nProjecte de ciutat o projecció personal?\nPerò què diu el mateix Graupera? L’ambigüitat entre esquerra i dreta que ha mostrat arran de la seva candidatura a l’Ajuntament de Barcelona s’ha traduït en un llenguatge més aviat eteri —sovint objecte de mofa a les xarxes socials—, però de clares ressonàncies liberals. Per exemple, quan defensava, en la xerrada de presentació de la proposta de primàries —després resumida i convertida en llibre—, que Barcelona ha d’anar “a l’avantguarda de l’urbanisme […], de la protecció de l’autonomia personal i la capacitat de tenir iniciativa, de les solucions imaginatives i de l’economia més robusta”. En les comptades ocasions en què ha passat de la retòrica a les propostes, ens trobem, gairebé com a úniques iniciatives concretes, la pretensió d’urbanitzar Collserola i el Besòs i la idea pretesament innovadora de fer anar un equip de rondallaires per les llars d’infants. Probablement, Graupera hauria pogut firmar l’afirmació de Santiago Abascal segons la qual “la política no és únicament el pla d’urbanisme, ni l’horari escolar, ni l’enllumenat dels carrers […]. Són debats en els quals gairebé m’és igual una cosa com la contrària”.\nLa fallida candidatura de Bernat Dedéu a la presidència de l’Ateneu Barcelonès, el març de 2017, va ser un intent de guanyar protagonisme i incidir en l’agenda cultural des de l’emmirallament amb la tradició |Toniher\nUna mirada amb cert detall al procés de gestació de la candidatura de Graupera porta a qüestionar-se si respon a un projecte de ciutat o més aviat a la voluntat de projecció personal. Un primer moment destacat en la cursa cap a l’alcaldia el va constituir l’intent d’erigir-se en líder de l’1 d’octubre, dia que va deixar les imatges de Graupera estirant-se repetidament davant dels furgons policials fins a aconseguir la fotografia desitjada. (Ell mateix ha explicat que va estar tot el dia anant d’un col·legi a un altre, prèviament avisat per periodistes que disposaven d’informacions sobre els llocs on s’anaven dirigint les dotacions de la policia espanyola.) Un segon moment d’importància va ser la presentació pública d’una proposta de llista única independentista que no disposava dels suports suficients per tirar endavant i que, per tant, només podia tenir per objectiu servir-li de llançadora mediàtica. A continuació, van venir les primàries. El fet que hi concorregués la plana major del seu equip confiança —suposadament per competir-hi— es presta a pensar que l’única finalitat del procés era poder controlar al màxim la composició final de la candidatura, alhora que aquesta es dotava d’una pàtina de democràcia de base. El desenllaç haurà d’esperar al 26 de maig, però les enquestes auguren que el resultat serà la ignorància per part de l’electoral.\nMitjans i cultura\nA banda de projectar una aparença d’horitzontalitat, les primàries van obrir la porta a figures com el masclista Salvador Bonada, de Demòcrates (l’única sigla que donava suport al procés). Precisament el masclisme i la grolleria són un altre dels denominadors comuns d’aquesta nova dreta independentista, que, en aquest aspecte, ben poc es diferencia de Salvador Sostres, amic de tots ells, encara que avui reconvertit a l’unionisme més cavernari. Tant Vila com Dedéu han destacat per la preocupació per recuperar la masculinitat de l’home català (en definició de Vila, l’home “de generacions català”). El llistat de tics masclistes grollers seria interminable. Poden servir com a exemple els comentaris de Vila sobre el sex appeal d’Ada Colau, l’obsessió de Dedéu per demanar per Twitter que li facin sexe oral (ja sigui al periodista Cristian Segura o a la jutgessa Carmen Lamela) o la de Graupera amb els genitals. La banalització de la comunicació i la generalització de l’espectacle a la recerca d’audiència han adobat el terreny per a la presència de veus d’aquest tipus en ràdios, televisions i diaris de propietat privada. Més preocupant resulta que també els mitjans públics els hagin servit d’altaveu. D’altra banda, xoca que un grup que es vana de constituir una nova elit intel·lectual empobreixi el debat públic d’aquesta manera.\nL’elogi de la figura d’eugeni D’Ors i l’admiració professada per Josep Pla —a qui Vila va dedicar El nostre heroi Josep Pla (2009), publicat per Acontravent, l’editorial de Quim Torra—, resulta especialment contradictòria, doncs es tracta de dos col·laboracionistes amb la causa dels insurrectes de 1936\nTant les formes —altives, grolleres— com el fons —marcat per la pobresa d’arguments— expliquen segurament el poc predicament que aquesta nova dreta ha tingut en el món cultural. La fallida candidatura de Dedéu a la presidència de l’Ateneu Barcelonès, el març de 2017, va ser un intent de guanyar protagonisme i incidir en l’agenda en aquest àmbit des de l’emmirallament amb la tradició, amb gent procedent d’espais diversos del conservadorisme i amb referents com Prat de la Riba o Eugeni d’Ors. L’elogi de la figura de Xènius, que combinen amb l’admiració professada per Josep Pla —a qui Vila va dedicar El nostre heroi Josep Pla (2009), publicat per Acontravent, l’editorial de Quim Torra—, resulta especialment contradictòria. Més enllà de les fílies o fòbies que puguin despertar en l’aspecte literari, aquests dos referents sí que van constituir l’autèntic Vichy català: el de la col·laboració activa amb la causa dels insurrectes del 1936 i, després, amb el règim franquista. Curiosa paradoxa: els col·laboracionistes del feixisme espanyol —la més tràgica experiència per a la llengua catalana— són alabats com a herois per alguns dels independentistes d’avui.\nPotser es tracta, però, d’una contradicció només aparent. Al cap i a la fi, i salvant les distàncies pel que fa a la talla intel·lectual, D’Ors i Pla, d’una banda, i Graupera, Vila i Dedéu, de l’altra, no deixen de ser dues cares d’una mateixa moneda: la de la intolerància dràstica envers l’esquerra i els valors que representa.\nBarcelona és Capital Bernat Dedéu Enric Vila Fundació Catalunya Oberta Jordi Graupera Jordi Pujol Primàries Barcelona Quim Torra Salvador Bonada Vicent Sanchis\n« Descolonitzar els feminismes, despatriarcalitzar la solidaritat internacionalista\nVuit militants d’Arran, a judici per la cara »