JACQUI BARROWCLIFFE – Transitional – Festival Panoramic\nTransitional és un projecte personal de Jacqui Barrowcliffe que reflexiona sobre el dol i la transició entre les diferents etapes del procés. Una mirada sobre com l’absència d’un ésser estimat afecta a l’entorn domèstic i com aquest espai es converteix en una metàfora de l’espai emocional intern. El projecte explora, precisament, la connexió entre aquests dos espais: el domèstic i l’emocional. Transitional sorgeix de la necessitat de tractar una experiència traumàtica personal i, alhora, convida a l’espectador a entrar en aquest món íntim per trobar un sentit d’equanimitat amb les seves pròpies experiències i emocions.\nLes nou imatges de l’exposició reflecteixen diferents moments del procés de dol, començant pel xoc i acabant amb l’acceptació, passant per la negació, la ira, la negociació, l’esgotament, la depressió, el buit i la reflexió, encara que el recorregut no es realitza de manera lineal. Enfrontar-se a un armari ple de roba d’un ésser estimat mort i ser capaç d’acceptar la transformació d’aquest espai és una metàfora de la nostra capacitat per enfrontar-nos al dolor i transformar-lo en una altra cosa.\nJacqui Barrowcliffe [Londres, Regne Unit, 1974], resideix i treballa a Barcelona des de fa 20 anys. Llicenciada en Belles Arts (Universitat de Middlesex, Londres), després d’un llarg període treballant en altres sectors, la mort inesperada del seu marit li porta a decidir a donar un gir a la seva vida i sent la necessitat de tornar a les seves arrels artístiques. Es forma en Fotografia Terapèutica (Grisart Escola Internacional de Fotografia, Barcelona) i Artteràpia (Metàfora Centri d’Estudis d’Artteràpia, Barcelona), i comença a desenvolupar diferents projectes personals. Emprant diverses disciplines, però principalment la fotografia i la instal·lació, la seva obra se centra sobretot en la relació entre els nostres mons interns i externs, apropiant-se de l’entorn domèstic i dels detalls de la vida quotidiana per a la construcció d’un relat que se situa mig camí entre el públic i el privat. Ha exposat el seu projecte Transicional en el festival Photogenic i en el cicle El Projector de Foto Colectania i en breu començarà una residència en Espai D’Arts Roca Umbert. Actualment combina la seva pràctica artística amb la traducció.


VullEscriure.Cat • Arribem a l’equador de la Fàbrica de Paraules!\nAutor: Teresa Saborit Data: dv. 18 des. 2015, 1:24 pm\nLa Quesis acaba de posar en funcionament l’últim teler del primer trimestre: 61a Minicrida «Bufanda». Amb aquest teler teniu a la vostra disposició 5 telers de crides i 12 de minicrides. Si voleu aprofitar aquestes festes per ampliar els mots que teniu a les vostres teranyines, podreu teixir fins a les 5.000 paraules! Els telers del primer trimestre estaran actius fins el 7 de gener a les 10 del vespre. Si llavors teniu teixides la meitat de les paraules del repte que us havíeu proposat, la Quesis us entregarà la clau d’«Oficial 1a».\nPer altra banda, veureu que acabo de reactivar la 72a Crida… Perquè comença el període extraordinari d’inscripció a la Fàbrica de Paraules! Si l’octubre passat no us vàreu poder inscriure (o coneixeu algú que no va poder), durant aquestes festes teniu una segona oportunitat: trieu el vostre repte pels pròxim tres mesos!\nTal com marca el calendari, durant les festes no s’activaran nous telers. Els telers del primer trimestres estaran actius fins després de Reis per tal que aquells teixidors que us vàreu inscriure a la convocatòria d’octubre els pugueu continuar utilitzant. A partir del 8 de gener, aquests telers quedaran tancats i la Quesis començarà a obrir els del segon trimestre.\nI què farem durant les festes? Si creieu (com nosaltres) que tres setmanes sense lletres és massa temps… Participeu a les crides especials de Cap d’Any! (hehe) Del 27 al 31 de desembre tindrem una marató d’escriptura oberta a tots els gèneres literaris. Del 30 de desembre al 19 de gener participarem en una marató de #tweetrelat amb la Fundació Joan Brossa.\nEstigueu atents a la web de VullEscriure: el 27 de desembre en sabreu tots els detalls!\nBones festes de Nadal, escriptors. Ens llegim l’endemà de sant Esteve, no us empatxeu amb els canelons! (hehe)\nPD. Si demà dissabte no sabeu què fer, recordeu que a les 8 del vespre participaré en un contacontes per a adults a Gurb destinat a recollir fons per a la Marató de TV3. Seria una alegria poder-vos desitjar en persona un bon Nadal!\n0 Commentaris Vist 1572 vegades


Amb l'estelada al cor - Notícies Esports - Notícies Esports - e-notícies\nEsports · 3 d'Agost de 2013. 17:21h.\nLa jugadora catalana de la selecció espanyola de waterpolo, Roser Tarragó, porta la icona de la bandera independentista al seu perfil de Twitter\nImatge del perfil de Twitter de Roser Tarragó\nRoser Tarragó, una de les nou catalanes que s'han proclamat campiones del món amb la selecció espanyola de waterpolo, porta la icona de l'estelada al seu perfil de Twitter, com mostra la imatge que il·lustra la notícia. A més, l'esportista té una imatge d'un partit amb la Selecció Catalana com a imatge de perfil.\nTarragó va participar en el primer partit internacional que la Selecció Catalana de waterpolo femení va disputar el passat 5 d'abril contra la Gran Bretanya. Aleshores va assegurar que havia estat "un partit molt especial, per fi he pogut defensar els meus colors".\nTambé va disputar aquell partit la també campiona del món de waterpolo Ona Meseguer. En unes declaracions que recull la web de la Plataforma Pro Seleccions, la jugadora va assegurar que "m'agradaria que la Selecció Catalana pogués jugar uns Jocs Olímpics".\nA banda de Tarragó i Meseguer, també van jugar totes les catalanes que han guanyat l'or amb Espanya al Mundial de Barcelona, excepte Anna Espar, que es trobava als Estats Units.\nNou catalanes guanyen l'or per a Espanya\nNeymar pateix anèmia\n#26 oiuo, lkj, 05/08/2013 - 13:53\nO sigui, que li donen la posibilitat d´anar a un mundial (que s´ho ha guanyat), per això li han donat mitjans i li han pagat (poc però li han pagat), i el que fa es posar una foto amb la estelada... home no es molt assenyat i coerent, d´algú que ha acceptat una representació (encara que no la sentí)\n#26.1 joan, bdn, 06/08/2013 - 08:30\nUna, si no hi va li suspenen llicència\nDos, si vol fer uns mundials, no deixen participar Catalunya.\nTres, si vol ser waterpolista d'elit, potser que ens ho deixin ser com a catalans\n#25 ñlkk, sdf, 05/08/2013 - 13:37\nUn té que ser profesional i coerent amb els seus actes si es defensa una cosa i per això rep mitjans técnics i dineraris. A partir d´aquí, el que pensi ella en particular, s´ha de quedar a casa. No ha estat molt asenyada aquesta noia...\n#24 jllkjlk, bcn, 05/08/2013 - 13:31\nAquesta noia primer de tot es una profesional que ha decidit lliurement representar un país, legalment el seu, i per això ha rebut mitjans técnics i dineraris de la federación española. Que pensi com vulgui, però s´ha de ser responsable i coerent si ets profesional... si no, que hagués renunciat...\n#22 Santiago, Mataró, 04/08/2013 - 11:11\nEs vergonzoso y patético contemplar como estos primates ideológicos de la secta nacionalista y en especial los "periodistas" afines a la secta que escriben aquí, dan como noticia resaltada ante la consecución de ESPAÑA del título, una tontería tan grande como esta. Preguntad a las demás chicas a ver\n#22.2 llopebre, Camarles, 04/08/2013 - 13:41\nhahah! per a primates els vomits espaÑolistes afincats a catalunya, Que que pregoneu el contrari del que feu. I menyspreeu a tot el catala,amb total desvergonyiment i impunitat\n#21 llopebre, Camarles, 04/08/2013 - 10:57\nCompanys algu em pot donar alguna dada de José Luis Cerro Fernández, alias al Twitter @JosepLluisCerro.


El PSC diu ara que no pactarà amb qui plantegi 'referèndums il·legals' ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Diumenge, 9 de maig de 2021 21:50 h\nPolítica Última actualització Dilluns, 13 de setembre de 2010 16:57 h\nAdverteix a CiU i ERC que si volen governar amb els socialistes hi hauran de renunciar\nEl viceprimer secretari i portaveu del PSC, Miquel Iceta, ha avisat aquest dilluns a CiU i ERC que els socialistes catalans no pactaran amb aquells que plantegin 'referèndums il·legals' sobre la independència de Catalunya. Iceta ha denunciat una 'mutació política' a la federació nacionalista, ja que promou un concert econòmic que considera que està fora de la Constitució i perquè creu que cada dia s'acosta més a les tesis independentistes. 'Qui vulgui pactar amb nosaltres, haurà de ser per tirar endavant un programa que haurem d'acordar però que no podrà ser contradictori amb el nostre', ha dit, 'si algú vol fer un referèndum il·legal, no podrà comptar amb nosaltres'.\nindependència, miquel iceta, referèndum\nDesprés que el ministre de Treball espanyol i dirigent del PSC, Celestino Corbacho, hagi afirmat que no li importaria un govern sociovergent, tot i que sota la presidència de José Montilla, Iceta ha recordat que el president només ha descartat de forma clara un acord amb el PP. Després de la Comissió Executiva del PSC, Iceta ha refermat la voluntat de guanyar les eleccions del 28-N i desenvolupar el seu programa. Però sinó, ha afegit, 'volem posar-nos d'acord amb aquells que facin possible que el nostre programa tiri endavant'.\nDavant d'això, ha deixat clar a CiU, i també a ERC, que per governar amb els socialistes catalans haurien de 'renunciar a fer referèndums il·legals, és obvi'. Iceta ha remarcat que el programa electoral de la federació nacionalista 'abona de forma clara referèndums il·legals que se situen fora de la Constitució'. 'Jo no he posat una condició', ha afegit, però ha deixat clar que el PSC no abonarà 'apostes aventureres ni il·legals'.\nA més, Iceta ha afegit que el PSC no renuncia a que Montilla sigui el president en cas de pactes, tal com també ha fet Corbacho. 'Sembla lògic que almenys els dos principals partits no entrin en una especulació de donar suport a un president que no sigui el seu cap de llista', ha dit.\n'Mutació política' de CiU\nD'altra banda, Iceta ha certificat la 'mutació política' de CiU cap a posicions independentistes. 'Sobta que critiquin que el president vulgui que es redueixi la pulsió separadora', ha dit, 'deu ser que volen el contrari, que augmenti, i això és propi de partits independentistes'. Iceta ha recordat que el PSC 'havia parlat de deriva radical' de CiU, i 'ara cal parlar de mutació política', ja que 'CiU està decidint, malgrat els bons consells de Duran i Lleida, decantar-se per aquesta direcció'.\nSobre el concert econòmic, aposta de Mas en el programa electoral de CiU, Iceta ha dit que no és el model dels socialistes catalans, ja que 'no comporta els elements de solidaritat que considerem imprescindibles' i perquè 'acabem de signar un acord de finançament' i Catalunya 'ha d'exigir-se respecte als acords a què arriba'.\nERC alerta que CiU i PSC preparen el terreny per a una sociovergència que contraposa a independència 13.09.2010.\nPelegrí replica Corbacho que si depèn de CiU no pactaran amb el PSC i governaran sols 13.09.2010.\nCorbacho obre la porta a la sociovergència sempre que Montilla sigui president 13.09.2010.\n15 de setembre de 2010, 23.39 h\nEl psoe és tan espanyol com la falange, però molt més lladre.\n15 de setembre de 2010, 23.38 h\n-estonians. No 'estonis'\n-polonès. No 'polac'\n14 de setembre de 2010, 18.27 h\n#19 Em trec el barret pel teu comentari\n14 de setembre de 2010, 18.26 h\nJa ho sabem , ja... ja sabem que pactareu amb el PP, com a Euskadi. Bons sou...\n14 de setembre de 2010, 08.32 h\n#17 vetes, perdona que insisteixi, però no es tracta de ser ni "servil", ni de "bona fe", ni res d'això. No menystinguis el vot de la por. Recorda que els mateixos que amb prou feines li van donar 800.000 vots al Montilla a les catalanes, li van donar el DOBLE de vots a les espanyoles, o a la Chacón. Per què? Per la POR al PP, allò de "si tu no vas, ellos vuelven". I això que el PP no els amenaçava de fotre'ls fora.\nAra imagina que ja ens acostem molt al moment de la independència, i ... Llegir més\n14 de setembre de 2010, 08.05 h\nDemanar l'opinió dels ciutadans sempre és un exercici de democràcia. Que sigui o no legal depèn de la qualitat democràtica de cada país.\n14 de setembre de 2010, 01.11 h\nEn aquest país no tenim remei, la senyalització continua sent molt dolenta\n14 de setembre de 2010, 01.09 h\n#16 Te votat com a positiu. Perqué estic quasi d'acord en tot el que dius. La Catalunya real és un invent sociata, contraposat a la realitat de la situació i de la convivència a Cat. L'exemple de l'hospi. molt bé que el conec, i tant. Però tu i jo, i molts sabem que no és pas veritat. Jo estic casat amb una mesetaria, i ben feliç. Com diu Patricia Gabanxo, "si això es la cat. real, els altres que són? virtuals? A Cat. com a qualsevol país del món tothom es ben rebut, però evidenm... Llegir més\n14 de setembre de 2010, 00.44 h\n#15 Vetes, et posaré l'exemple contrari: el Québec, amb un 80% de farncòfons, ha fet dos referèndums, i encara no és independent. la situació d'Estònia, com la del Québec, com la de molts altres llocs, ens pot servir per aprendre algunes coses, però no de model exacte a seguir.\nEstic convençut que el nostre procés d'independència també tindrà les seves especificitats (com, per exemple, les consultes populars, cas únic cal món). Per això cal estudiar bé les nostres especifici... Llegir més\n14 de setembre de 2010, 00.27 h\n#12 Manel, en quasi tot el que dius estic d'acord. Clar que estic d'acord. Una cosa és la teoria, i altra la realitat. La cosa no es que el Monti sigui nascut en altre lloc, sinó el que representa i que pensa i el seu concepte de país català depenent del centralisme, i això no és cosa d'origens sinó de ideologia. Ell vol una Catalunya depenent, per això no pot ERC posar-lo al front de la Gene. (Ara és tard, vull ser breu). Pel que preguntes, ho tens molt fàcil, mira't el procés indep... Llegir més


Algú podrà superar la Juve? | Ferran Correas | barcelona | Internacional | L'Esportiu de Catalunya\nAlgú podrà superar la Juve? Algú podrà superar la Juve? Algú podrà superar la Juve? Algú podrà superar la Juve? + Algú podrà superar la Juve? E-mail\nArthur Melo, el dia de la seva presentació com a nou jugador del Juventus JUVENTUS.\nAlgú podrà superar la Juve? Algú podrà superar la Juve? Algú podrà superar la Juve? Algú podrà superar la Juve? Algú podrà superar la Juve? E-mail\nAvui, amb un Fiorentina - Torí, comença la Serie A, l’última de les grans lligues europees que van acabar la temporada passada. Ho va fer amb la victòria del Juventus. Com és habitual. Nou títols consecutius, ha aconseguit l’equip de Torí. Liderat per Cristiano Ronaldo, torna a ser el gran favorit. Estrena tècnic en la figura d’Andrea Pirlo, substitut de Maurizio Sarri després que el Juventus fos eliminada per l’Olympique de Lió en els vuitens de final de la Champions. Manté el bloc de la temporada passada, amb l’intercanvi de jugadors fet amb el Barça entre Pjanic i Arthur com a operació més destacada. Abans que tanqui el mercat, busca un davanter centre que ajudi Cristiano Ronaldo en tasques ofensives. Ha negociat amb Luis Suárez i ho està fent amb Dzeko (Roma).\nEl principal rival del Juventus hauria de ser l’Inter de Milà, amb bona economia des que el xinès Steven Zhang és propietari del club. Segon el curs passat a un punt del Juventus i finalista de l’Europa League, aquesta temporada vol guanyar títols. De moment ha aconseguit mantenir Lukaku i Lautaro, ha recuperat Alexis Sánchez i busca un altre davanter per completar un pòquer de luxe. A més, ha recuperat també Perisic, que estava cedit al Bayern de Munic, i ha fitxat el lateral Achraf Akimi, per qui ha pagat 40 milions d’euros al Real Madrid, diners que han sortit del traspàs de Mauro Icardi al PSG, equip en què ja jugava com a cedit. Espera també l’arribada d’Arturo Vidal des del Barça, una vegada deixi l’equip Diego Godín, que anirà al Càller. Antonio Conte tindrà un gran equip per mirar de posar fi a la tirania del Juventus.\nL’equip que més espectacle va donar a Itàlia, i també moltes vegades a Europa, la temporada passada va ser l’Atalanta de Gian Piero Gasperini. La DEA es va quedar a uns minuts de jugar les semifinals de la Champions a Lisboa, però el PSG va esborrar el seu somni amb una remuntada històrica. Espera fer-ho tan bé com el curs passat i continuar traient el cap a la zona alta de la classificació. Ha perdut el defensa Timothy Castagne, traspassat al Leicester per 23 milions d’euros, però manté totes les estrelles, i s’ha reforçat, a més, amb el migcampista Alexei Mirantxuk, el lateral Cristiano Piccini, i ha aconseguit en propietat Mario Pasalic, que ja jugava a Bèrgam com a cedit la temporada passada.\nLa resta d’aspirants a estar a la part noble de la classificació són el Nàpols i els equips de la capital, Lazio i Roma. Els napolitans, entrenats per Gennaro Gattuso, han ingressat fins a 100 milions d’euros, però sense perdre jugadors titulars. Bona part d’aquests milions se’ls han gastat en el davanter nigerià del Lilla Victor Osimhen, per qui n’han pagat 70. Pel que fa al Lazio de Simone Inzaghi, que disputarà la Champions aquesta temporada, manté el bloc, només amb arribades a cost zero com les de Pepe Reina i Gonzalo Escalante. El bota d’or del passat curs, Ciro Immobile, serà la seva principal arma. El seu etern rival, el Roma, també s’ha reforçat amb arribades a cost zero com les de Pedro (Chelsea). Per acabar, el Milan ha aconseguit, de moment, dues cessions importants de jugadors joves, com ara Brahim Díaz (Real Madrid) i Sandro Tonali (Brescia).\nJuventus 72 milions\nNàpols 70 milions\nInter 40 milions\nInter 25 milions\nTorí 20 milions\nNàpols 18 milions\nGènova 18 milions\nParma 18 milions\nRoma 16 milions\nAtalanta 15 milions\nFiorentina 15 milions\nRoma 13 milions\nCàller 13 milions\nCàller 12 milions\nL'Esportiu. Nacional 19-09-2020, Pàgina 3\nL'Esportiu. Girona 19-09-2020, Pàgina 6


La Falla La Font guanya el 1r premi al Monument Faller – Ràdio Pego\nLa Falla La Font guanya el 1r premi al Monument Faller\n18 de març de 2010 Sara Garcia 0 Comment\nLa Falla Convent s’enduu el segon i el tercer és per a la Falla Plaça i Natzarè. El Monument Faller Infantil és per a la Falla Convent, qui també s’ha endut els primers guardons del Llibret Faller i la Presentació Fallera. La Font, ha guanyat el premi de la Crítica Local i l’Ofrena. A més, Ainhoa Sendra, la fallera major infantil de La Font s’ha endut el primer premi de decoració de Portalades.\nA les 20:15 hores d’aquesta vesprada de dijous, amb el saló de plenaris de l’Ajuntament de Pego de gom a gom de fallers i falleres, l’alcalde de la localitat donava a conèixer el premi al millor monument faller de 2010. El guardó requeia, com sol ser habitual a Pego, en el monument de la Falla La Font, una comissió que, confessava la seua presidenta, Xelo Sendra, destina molts diners al monument faller. El segon premi se n’anava a la Falla Convent i el tercer, a la Falla Plaça i Natzarè, que ja ho vaticinava amb el tema escollit enguany per al seu monument gran, l’etern tercer premi, donant-se un any més.\nEl jurat considerava com a millor monument infantil el de la Falla Convent que tenia com a temàtica, la cuina d’autor i tota la química que la rodeja. El segon premi requeia en el monument infantil de la Falla La Font i per últim en el de la Falla Plaça i Natzarè.\nEl Premi de la Crítica Local Fallera, incorporat enguany com a guardó per la Junta Local Fallera, per a valorar l’esforç crític de les comissions falleres, ha estat per a la Falla La Font. El segon premi l’ha merescut la Falla Plaça i Natzarè i el tercer premi ha estat per a la Falla Convent.\nLa millor presentació, segons el jurat, va estar la de la Falla Convent, seguida per la presentació fallera de la Falla Plaça i Natzarè i finalment, la Falla La Font s’enduia el tercer premi de presentació.\nEl premi a l’ofrena ha estat per a La Font. El jurat ha considerat que el segon premi d’ofrena havia de recaure en la Falla Convent i finalment el tercer ha estat per a la Falla Plaça i Natzarè.\nEl millor llibret faller ha estat el de la Falla Convent, que una de les seues presentadores, l’escriptora Elvira Cambrils, ja apuntava com a valuós pel seu humor i la seua intel•ligència, dos elements necessaris per a intentar el canvi social en estos temps de crisi. El segon premi era per a la Falla Plaça i Natzarè i finalment, la Falla La Font s’enduia el tercer premi de llibret.\nEl darrer premi, el de decoració de Portades era per a Ainhoa Sendra, la Fallera Major Infantil de la Falla La Font. Les altres Portalades guardonades han estat, segon lloc la d’Aitana, de la Falla Convent i la de Silvana de la Falla Plaça i Natzarè.\n← La pilota ens torna a deixar bon sabor de boca\nCadastre a l’espera de l’informe de l’Advocacia de l’Estat →


Rússia també suspèn el tractat d'armes nuclears d'abast mitjà amb els EUA - Diari de Girona\nRússia també suspèn el tractat d'armes nuclears d'abast mitjà amb els EUA\nPutin ha anunciat que fabricarà míssils hipersònics terrestres però que no els desplegarà si Estats Units no ho fa Trump va suspendre un tractat de control d'armes nuclears establert en temps de la Guerra Freda\nEl president de la Federació de Rússia, Vladimir Putin, en la reunió amb els seus ministres. foto: alexeiX Nikolsky/Reuters\nEl president de la Federació de Rússia, Vladimir Putin, en la reunió amb els seus ministres.\nEl president de Rússia, Vladimir Putin, va anunciar ahir la suspensió de les obligacions de Rússia envers el Tractat de control de Forces Nuclears d'Abast Intermedi (INF) en resposta a l'ultimàtum de sis mesos donat pels Estats Units, que ahir va anunciar exactament la mateixa mesura, així com l'inici del seu procés de retirada del tractat, que acabaria l'agost d'enguany.\nEncara que el mandatari va indicar que Rússia no té intenció d'iniciar una carrera armamentística, es va mostrar favorable a la proposta formulada pel Ministeri de Defensa del seu país per iniciar el desenvolupament d'un nou míssil supersònic de mig abast, segons un comunicat recollit per l'agència oficial de notícies russa RIA Novosti.\nEl president de Rússia va acusar els Estats Units de violar els termes de l'acord, signat per tots dos països el 1987, i va sol·licitar una inspecció internacional de l'arsenal nuclear nord-americà, en resposta a les mateixes acusacions formulades divendres pel seu homòleg nord-americà, Donald Trump. A més, el ministre d'Exteriors de Rússia, Sergei Lavrov, va acusar els EUA d'haver estat el primer país en violar, el 1999, el Tractat de control de Forces Nuclears d'Abast Intermig (INF) que els dos països han suspès en els últims dies.\nEl ministre ha assenyalat que Washington va fer servir dianes en forma de coet per provar el seu sistema de defensa antiaèria i el 2014 va començar a desplegar llançadores MK-41 a Europa aptes per llançar missils de mitjà abast Tomahawk.\nL'INF, subscrit el 1987, ajuda a protegir la seguretat d'Estats Units i dels seus aliats a Europa i Asia. Prohibeix que Estats Units i Rússia produeixin un míssil de creuer llançat des de terra amb un abast de 450 fins a 5.600 quilòmetres.\nTambé ahir, el Ministeri de Defensa rus va revelar la imatge satèl·lit d'una planta de la corporació militar dels Estats Units Raytheon que, presumptament, va ser començada el 2017.\nEl president rus, Vladimir Putin, va donar a conèixer que Rússia fabricarà nous míssils, fins i tot hipersònics terrestres. Putin va manifestar la seva voluntat en una reunió ministerial.\nTot i això, Rússia ha intentat deixar clar que té oberta la via del diàleg amb l'Administració de Donald Trump per mantenir el Tractat de control de Forces Nuclears d'Abast Intermedi (INF). Malgrat tot, Moscou ha deixat clar que no mourà cap fil per tornar a un tractat que va contribuir al final de la Guerra Freda.\n«Els socis nord-americans van anunciar que suspenien la seva participació en el tractat, doncs també ho farem nosaltres», va declarar Putin en una reunió televisada amb els ministres d'Exteriors, Serguéi Lavrov i, Defensa, Serguéi Shoigu.\nTot i la tornada a la fabricació d'armes nuclears d'abast mitjà, Putin va anunciar que no desplegarà armes de curt i mig abast sempre que els EUA no ho facin. A més, va apuntar que les decisions no arrossegaran Rússia a una nova carrera armamentística. Es tracta d'un fet que, segons ell, no augmentarà el pressupost per Defensa, sinó que l'ajustarà a les necessitats de la potència.


Dos detinguts per robatoris silencisos en cases del Ripollès i la Cerdanya\n10/05/2016 12:19 | Actualitzat a 16/08/2018 17:35\nEls Mossos d'Esquadra van detenir aquest dilluns dos homes de nacionalitat albanesa, de 41 i 27 anys d’edat i amb domicili desconegut com a presumptes autors de 35 robatoris amb força mentre els propietaris dels pisos dormien a l’interior. Uns robatoris que es van cometre entre els dies 30 d’abril i 5 de maig a Tòtil, Campdevànol, Planoles, Ribes de Freser i Planés i entre el dimecres 4 i el dilluns 9 de maig a les localitats de la Molina, Vilà d’Urtx i Alp.\nLa descripció física aportada pels investigadors va ser clau perquè una patrulla de la comissaria de Puigcerdà identifiqués a l’estació de tren del municipi dos homes que coincidien amb la descripció física dels presumptes autors. A més, en l’escorcoll els agents van trobar-los objectes provinents d’un dels robatoris de la Cerdanya, eines utilitzats en els robatoris i una tenda de campanya. Amb aquestes detencions, es resolen 35 robatoris amb força comesos en menys d’un mes al Ripollès i la Cerdanya. Els dos detinguts passaran en les properes hores a disposició judicial.


Un històrica farsa judicial\nExtrem dret (55)\nBarcelona. Dijous, 13 de juny de 2019. 08:17\nActualitzat Dijous, 13 de juny de 2019. 08:17\nAhir, el més important que es va dir, fou dit per Xavier Melero davant de les càmeres de televisió i no pas al Tribunal Suprem d’Espanya. Aquest senyor Melero va atrevir-se a afirmar davant de tothom que ell -personalment- havia recomanat al seu client, l’honorable Joaquim Forn, que no fes cap intervenció final per adreçar-se als set jutges de la sala segona del Tribunal Suprem. És a dir, que davant la remota possibilitat d’un error humà per part de Forn, davant del camp de mines que esdevé un procés penal, calia ser molt prudents i en Forn havia de callar. Forn calla, no diguis res, muts i a la gàbia, Forn. Perquè, al capdavall, en Melero sí que sap de què va i en Forn no, en Forn, pobret, que també és advocat, és una criatura i havia de callar. El formidable polític que és Joaquim Forn no té prou astúcia i es veu que havia de callar. Quan sembla força evident que qui havia de callar, però callar com una mòmia egípcia, és l’advocat Xavier Melero. Perquè un advocat, en tot cas, si és tan-tan-tan professional com diu que és, el que ha de fer és parlar exclusivament a la sala del judici i no davant de la televisió. Perquè si el que fa és parlar davant de la televisió, aleshores Melero ja no està fent d’advocat, està fent una altra cosa. Ara ho veurem.\nJo crec que en Forn havia de parlar com tots els altres onze presos polítics, tal i com al final va acabar fent. Jo crec que l’honorable Forn va fer una intervenció digna, emotiva i plena de seny i de profunditat. Com la resta dels seus companys, exceptuant Santi Saltimbanqui Vila, inoblidable campió internacional d’egoisme. Però anem a suposar, només per un moment, que en Melero tingués raó i que, al capdavall, hagués estat millor que Forn entrés en un estat de mutisme profund. Va, va, suposem-ho. Si ara imaginem que Forn no hauria hagut de parlar, la cosa té lògica. Però aleshores el que deixa de tenir lògica és que en Melero m’expliqui, per televisió, els consells que li dóna al seu defensat. En què ajuda a Forn que tot el país ho sàpiga? En res. Ajudarà a rebaixar-li a condemna? De cap manera. Aleshores per què Melero vol que Forn calli i, en contrast, ell es posa a xerrar com una merla? Per què davant de la televisió, determinades persones, digníssimes, experimenten aquests lamentables atacs de vanitat, aquests atacs d’innecessari protagonisme?\nMelero ha de fer d’advocat i no d’estrella mediàtica. Melero ha de fer d’advocat i no de polític. Aquí el polític, el representant dels ciutadans, és l’honorable Forn, l’autèntic protagonista, el client. Un advocat que fa bé d’advocat té prou feina i no va fent el fanfarró. Tan fanfarró que es permet reprovar públicament, a la sala del judici, davant dels set jutges negres, l’actuació política dels acusats. Em sembla inadmissible que un advocat cobri per parlar malament dels clients. Perquè les opinions polítiques de l’advocat Melero no ens interessen, tampoc ens importen els seus judicis de valor. Hauria fet millor en utilitzar el temps per repassar les seves referències cinematogràfiques. L’esment a Llum d’agost de William Faulkner estava totalment equivocada, literalment no sabia de què estava parlant. Em comprometo aquí, públicament, a il·lustrar el brillant lletrat quan vulgui per deslliurar-lo del greu error del seu al·legat. Però, això sí, cobrant-li la seva pròpia tarifa, la mateixa que aplica als clients. Aquí tots en sabem de fer bullir d’olla.\nEls polítics han de fer de polítics i els advocats d’advocats. Cap professió posseeix la solució màgica al conflicte. Els militars, tampoc\nFa molt de temps que la política catalana pateix aquesta xacra de la judicialització de la política, la del protagonisme injustificat d’alguns homes de lleis. Fa molt de temps que alguns juristes s’han arrogat unes atribucions que no els pertanyen. Els polítics d’avui estan paralitzats per aquesta judicialització i els lletrats fan i desfan com si ells tinguessin la pedra filosofal. La llibertat de Catalunya ha estat substituïda per la llibertat dels hostatges polítics. És com si, per art de màgia, la determinació independentista de Pau Claris hagués estat substituïda per la prudència jurídica de Joan Pere Fontanella. De manera que el darrer intent d’independència, el del mes d’octubre del 2017, va fracassar, entre d’altres moltes coses, per culpa de les fantasmagories político-jurídiques de l’antic vicepresident del Tribunal Constitucional d’Espanya, Carles Viver i Pi-Sunyer. Una personalitat de gran intel·ligència i saber que va dissenyar un ambiciós pla sobre un paper, tant brillant com completament desvinculat de la realitat. Els polítics han de fer de polítics i els advocats d’advocats. Cap professió posseeix la solució màgica al conflicte. Els militars, tampoc.\nEl judici que ahir va quedar vist per sentència és una lamentable farsa, una operació repressiva de l’Estat espanyol disfressada d’equànime administració de justícia.\nEl judici que ahir va quedar vist per sentència és una lamentable farsa, una operació repressiva de l’Estat espanyol disfressada d’equànime administració de justícia. Un monumental error històric que tindrà greus conseqüències. No tothom està satisfet d’aquesta experiència farsant, encara que ahir la majoria del personal semblava encantada de la vida. La feina feta pels advocats dels presos polítics va ser molt celebrada arreu. Alguns d’aquests advocats també van expressar que se sentien molt conformes amb la seva pròpia actuació, especialment el lletrat Melero. La satisfacció era tan majúscula que la unanimitat dels mitjans de comunicació independentistes -i catalans en general- els van aplaudir. El jutge del Tribunal Suprem Luciano Varela, el malcarat Varela, en acabar-se la darrera sessió, també va lloar públicament l’actuació dels advocats i els va felicitar. Un altre membre de l’Alt Tribunal ponderava la professionalitat de Benet Salellas. Un intens perfum de professionalitat i de corporativisme entre juristes es va apoderar-se de la sala. Sembla, almenys superficialment, que tothom està encantat d’haver-se conegut.\nCrec que la premi Nobel de la Pau, Jody Williams, tenia raó en denunciar que aquest judici ha estat una enganyifa, una terrible comèdia. No és catalana ni tampoc jurista però potser representa millor que ningú els que no hem quedat gens satisfets del judici. Els que pensem que l’estratègia de les defenses ha estat un destacat error. Els advocats defensors han actuat com si s’administrés justícia quan aquest judici, de fet, no té res a veure amb la justícia. Els advocats de la defensa, com que són realment professionals molt bons, han pecat de vanitat. Per la vanitat s’atrapen sempre els més intel·ligents, és una llei coneguda des de fa temps. El cantant Raimon, per exemple, fa anys que cantava que hi ha gent que ha suportat la tortura però no ha suportat l’adulació. Els advocats de la defensa, per pura vanitat, s’han negat a admetre que la seva feina era absolutament inútil. Perquè això no té res a veure amb la justícia. La seva feina no podia servir de res i no ha servit de res. Però és com si sentissin ploure. Els jutges i els advocats adoren el seu ofici. Es posen una toga i es transformen els paios. L’ofici els narcotitza poderosament. S’han passat mesos hipnotitzats, segrestats, per aquest ritual sacrificial del judici a la sala segona del Tribunal Suprem. És com una plaça de toros en la qual hi ha gent que afirma, contra tota lògica, que el toro no pateix. I no admeten cap discussió.\nLa feina dels advocats és aconseguir l’absolució dels clients. Però en un judici polític, la lògica i la justícia estan fora de lloc\nLa feina dels advocats és aconseguir l’absolució dels clients. Però en un judici polític, com va assenyalar en les seves conclusions finals el fiscal Javier Zaragoza, la lògica i la justícia estan fora de lloc. No sé si és molt professional donar falses esperances als clients. Potser sí. Potser el metge t’ha de dir que et salvaràs quan tens un càncer terminal, almenys per donar-te ànims. En tot cas la feina d’un columnista polític és la d’anar més enllà dels seus interessos personals i del quedar bé amb la gent important. El bon columnista polític ha de dir sempre al públic el que pretenen realment els actors polítics més enllà dels grans discursos, de les grans frases i de les grans hipocresies. El bon columnista és enemic natural de les unanimitats sospitoses. Hi ha altres advocats, igualment bons professionals, que discrepen de l’estratègia que s’ha seguit en aquest judici. Altres advocats que m’han convençut del que avui he escrit aquí.


Tàrrega recuperarà els espais verds situats a la llera del riu Ondara\nL’acció principal serà ajudar a la recuperació del sistema natural, forestal i fluvial del riu al seu pas pel nucli urbà\nL’Ajuntament de Tàrrega ha aprovat un nou projecte de millora dels espais verds situats a la llera del riu Ondara al seu pas pel nucli urbà. Amb aquesta iniciativa es vol recuperar i protegir la vegetació de ribera autòctona, eliminar les espècies invasores i mantenir net l’espai fluvial. També es preveuen intervencions de neteja i desbrossament, accions que han estat molt ben rebudes pels veïns i veïnes.\nEl projecte, que ha rebut el vistiplau inicial de la Junta de Govern Local, es troba ara en fase d’exposició pública. Aquesta iniciativa preveu un pressupost de contractació de més de 67.000 euros i concorre als ajuts de l’Agència Catalana de l’Aigua.


Lloable Confraria de la Soledat d'Ontinyent: Via Crucis del Crist de la Palma 2012\nVia Crucis del Crist de la Palma 2012\nEl passat Diumenge de Rams per la vesprada, va tindre lloc la processó-Via Crucis del Crist de la Palma, organitzat per la seua germandat. Fou una sort que l'oratge respectara l'acte, perquè durant tota la migdiada s'anaven acumulant núvols de tronada per Sant Esteve que no predien cosa bona. Però res no va entrebancar la processó i aquesta va partir puntualment de l'Església de la Puríssima Sang.\nFou un Via Crucis més ràpid del que s'hi acostumava. A les nou i quart de la nit venia a acabar. Sembla ser que la reestructuració del recorregut va amenitzar el pas i concentrà més la gent que va tindre a bé acudir. Esperem que la resta de processons setmana-santeres d'Ontinyent puguen desenvolupar-se amb l'èxit que ha tingut aquesta primera!


PIM ATLAS | S’Espalmador\nJaume Estarelles, amb contribucions d’E. Ballesteros, G. Pons, J. Mayol i G. Bibiloni.\nPara citar esta versión : ESTARELLES, J., BALLESTEROS, E., PONS, G., MAYOL, J., BIBILONI, G. (2017). Ficha isla : L’illa de s’Espalmador – Subcuenca : Baleares. Atlas of Small Mediterranean Islands. https://pimatlas.org/explorer-atlas/iles/sespalmador/\nSuperficie (ha) 138,275\nLineal costero (metros) 7868\nAltitud máxima (metros) 25\nAquesta illa, de 137 hectàrees, és la major del conjunt des Freus, molt pròxima a Formentera, separada de la Punta de Trucadors d’aquesta mateixa illa per un estret de pocs centenars de metres, de fons arenós i poca profunditat. De fet, hi ha documentats episodis d’unió terrestre, amb l’aflorament de la barra arenosa, i el trànsit entre les dues illes és practicable a peu amb la mar en calma, ja que la profunditat màxima es troba a devers un metre.\nL’illa té una forma allargada de nord a sud, i és pràcticament plana, amb una altitud màxima al vessant de ponent de 18 metres (Torre de sa Guardiola). El litoral d’aquesta part de l’illa és un penya-segat quasi vertical, amb els estrats, horitzontals, molt visibles. Contrasta amb el litoral de llevant, una costa baixa predominantment rocallosa. És de destacar la presència de dos arenals importants al litoral de ponent, amb sistemes de dunes: sa Torreta, al nord-oest, i s’Alga, al sud. La seva amplitud, estructuració i estat de conservació són molt notables.\nÉs també remarcable l’existència d’una petita llacuna salabrosa endorreica, situada sobre argiles al centre de l’illa, amb la vegetació típica dels salobrars litorals. És l’única zona humida de les petites illes de les Balears.\nBona part de l’interior de l’illa va ser cultivada, aprofitant els sòls esquelètics de llims i argiles. S’hi va mantenir una agricultura de secà, de rendiments molt limitats, combinada amb els aprofitaments ramaders característics dels grans illots. És fama que va viure a s’Espalmador, en la primera meitat del segle XX, la figuera estalonada més gran de les Pitiüses.\nL’illa és de naturalesa calcària, amb materials calcarenítics quaternaris (arenisques o marès) i diferents tipologies sedimentàries de llims i arenes. La història geològica és determinada per la formació de conglomerats terciaris amb el posterior cobriment quaternari del plistocè. Durant les diferents regressions marines, el vent hi hauria aportat sediments arenosos, fixats per crostes calcàries posteriors, que ocupen avui una gran part de l’illa.\nCal destacar l’existència de platges fòssils plistocenes a Cala de Bocs i Punta de Casteví, a una cota de 1,5 m, que es corresponen al nivell màxim del mar a l’eutirrenià i d’alguns grans blocs de pedra que, segons els estudis més recents, podrien haver estat dipositats a l’emplaçament actual per efecte de tsunamis originats al nord d’Àfrica.\nS’Espalmador està situat en una de les zones més àrides de les Balears. El seu caràcter insular i la seva situació geogràfica determina la suavitat de les temperatures, sense grans diferències tèrmiques (mínimes que rarament baixen dels 6 ºC i màximes al voltant dels 30 ºC). La pluviometria anual no sol superar els 380 mm. Aquests valors, juntament amb l’existència d’un règim en què es concentra la pluviositat durant la tardor i l’hivern, determinen un elevat estrès hídric estival, i fins i tot primaveral, que condiciona la vegetació.\nS’Espalmador és una de les poques illes menors en què hi ha habitatges, en aquest cas una residència estival, construïda en els anys cinquanta del segle passat per la família catalanoanglesa Cinnamond James, aleshores propietària de l’illa. Inclou un oratori dedicat a sant Bernat.\nS’Espalmador rep el seu nom del verb espalmar, que es refereix a les tasques de neteja i manteniment de les embarcacions, que s’avaraven a platges favorables per a aquesta operació. Concretament, l’acció d’espalmar consisteix a inclinar l’embarcació en una cala poc fonda per posar al descobert part del casc de la nau i procedir a les diferents accions de manteniment amb l’ús de fibres de palma. Les platges de l’illa són molt favorables per a aquesta tasca, avui desapareguda.\nS’Espalmador, des d’èpoques remotes fins a temps recents, ha tengut una importància estratègica per la seva ubicació geogràfica, dominant el pas entre les dues illes Pitiüses principals.\nJa des de l’antiguitat, els pobladors de Formentera han aprofitat els recursos de s’Espalmador: la pesca, l’extracció de marès i els aprofitaments agrícoles i ramaders. Aquesta illa va tenir un paper estratègic per al tràfic de productes de contraban durant part del segle XX.\nLa presència humana es remunta a èpoques molt antigues, ja que existeixen restes púniques d’un assentament, que podria ser un poblat tardopúnic de pescadors on probablement se salava peix. També a la part nord de l’illa es troben altres restes arqueològiques que podria ser que es tractàs d’una vil·la imperial romana.\nSeguint la seqüència històrica, s’Espalmador ha estat escenari de diversos episodis marítims rellevants, tant en l’àmbit històric com popular. Així, entre els segles XVI i XVII, en què Formentera es trobava despoblada i que acollia de manera estacional estols de pirates, es donaven episodis bèl·lics de certa envergadura al voltant de l’illot, terra de frontera entre sarraïns i cristians.\nEn èpoques més recents també s’han produït esdeveniments marítims singulars, com són diferents naufragis que perviuen en la memòria dels formenterencs, entre els quals destaquen el del vapor Manolito als anys 60, vaixell de càrrega i passatge, i el de l’Illa de Formentera, a principis dels anys vuitanta, aleshores el mitjà de comunicació principal entre les illes d’Eivissa i Formentera.\nS’Espalmador, que en èpoques històriques havia servit de refugi d’esclaus fugitius d’Eivissa i de renegats als anys setanta, també va estar ocupat de manera estacional per campaments de hippies, que fugien de la societat moderna convencional.\nL’illa de s’Espalmador era propietat d’una família de Formentera i va ser venuda en els anys 30 a un empresari anglès resident a Catalunya, Bernard Cinnamond, per 42.500 pessetes. L’any 1936 la família propietària passava l’estiu a l’illa, on els va sorprendre la rebel·lió militar, i l’embarcació amb què anaven i tornaven de Barcelona va ser decomissada. Mesos més tard, un vaixell de guerra anglès els va salvar. La dictadura franquista va prohibir que cap illa fos propietat d’estrangers, però Cinnamond no volgué renunciar a la nacionalitat britànica, després d’haver estat tan ben tractat pel seu govern, de manera que va cedir l’illa a un fill seu, que es va nacionalitzar espanyol per conservar-la. L’ús vacacional de la propietat s’ha combinat amb els agrícoles fins a l’època turística, de manera que hi ha petits habitatges i un oratori, dedicat a sant Bernat.\nRecentment, la família propietària ha posat s’Espalmador a la venda amb una oferta explícita per a les institucions balears per 18 milions d’euros, les quals no consideren viable, a hores d’ara, aquesta adquisició.\nS’Espalmador és l’unica petita illa de les Balears en què hi ha una zona humida permanent, coneguda com a s’Estanyol o sa Bassa\nS’Espalmador presenta una gran varietat d’ambients litorals, amb mostres de pràcticament tots els ecosistemes presents a les illes Pitiüses. Aquesta varietat determina una elevada diversitat florística que, combinada amb el caràcter insular, produeix un grau elevat de singularitat, amb una presència rellevant de tàxons endèmics o microareals. D’aquesta manera, s’Espalmador es presenta com un dels espais de més interès botànic, amb 256 espècies de flora superior inventariades a l’illa.\nCom ja hem indicat, els dos sistemes dunars de l’illa, formen part dels més ben conservats i amb millor estructuració del conjunt de les Illes Balears. El sistema dunar de la Platja de s’Alga presenta tota la sèrie de cordons vegetals característics d’aquests ambients: una primera línia d’espècies primocolonitzadores, ja poc present a altres sistemes dunars de les Balears, com són l’escard de platja (Eryngium maritimun) o el lliri de platja (Pancratium maritimum); la segona línia, molt ben conservada i estructurada, amb una presència important de l’espècie més representativa, el barró o càrritx de platja (Ammophila arenaria), molt important per a la fixació de la cresta dunar. Finalment, el sistema de dunes grises més interiors, ja fixades per la vegetació arbustiva o arbòria, presenta un dels savinars litorals (Juniperus phoenicea subsp. turbinata) més representatius del conjunt de les illes Pitiüses. Els successius cordons dunars tanquen una sèrie de petites depressions on s’acumula aigua de pluja. De fet, fins als anys 60, en diverses dunes de Formentera es practicava l’agricultura d’autoconsum aprofitant la humitat d’aquestes petites depressions interdunars.\nEn aquests arenals es troben alguns tàxons rars en l’àmbit de les Illes Balears, com Linaria pedunculata o Lotus halophilus, a més de tot un conjunt de vegetals endèmics o microareals presents també a altres punts del litoral de l’illa, com són el molinet (Silene cambessedesii), Chaenorrhinum formenterae, la ravenissa pitiüsa (Diplotaxis ibicensis) i les saladines endèmiques Limonium ebusitanum i Limonium scorpioides.\nEn l’àmbit faunístic destaca la presència d’avifauna marina, com la petita colònia nidificant d’un dels tàxons en major perill d’extinció, el virot petit (Puffinus mauretanicus), a més d’algunes parelles nidificants de virot gran (Calonectris diomedea) als penya-segats de ponent. També son relativament freqüents i interessants diverses aus marines hivernants, com el corb marí gros (Phalacrocorax carbo), el cadafet (Fratercula arctica) o el pingdai (Alca torda).\nAltres aus d’interès són les colònies rupícoles de falcia comuna (Apus apus) i falcia pàl·lida (Apus pallidus), una parella de falcó pelegrí (Falco peregrinus), i l’avifauna pròpia de la màquia, amb l’endèmic busqueret coallarga, Sylvia balearica. En els darrers anys, s’ha assenyalat la presència ocasional del falcó marí (Falco eleonorae), una parella del qual ha estat citada repetidament.\nLa fauna terrestre no voladora inclou diversos endemismes d’interès: el grup de petits escarabats tenebriònids, entre els quals destaquen Asida ludovici, Phylan mediterraneus, Alphasida ibicensis, Tentyria ophiusae, Asida mater inmarginata, entre d’altres. També hi trobam caragols endèmics del gènere Xerocrassa: X. caroli formenterensis i X. ebusitana ebusitana.\nA s’Espalmador és molt abundant la sargantana de les Pitiüses (Podarcis pytiusensis), espècie endèmica que forma diferents races o subespècies específiques de determinats territoris insulars. Actualment, es considera que la subespècie de s’Espalmador és la mateixa que es troba a s’Espardell i a la mateixa illa de Formentera.\nGran part de s’Espalmador està envoltat per alguers de Posidonia oceanica en molt bon estat de conservació. És remarcable l’escull barrera que hi ha al vessant sud de la Cala de sa Torreta, que mereix una protecció integral. De fet, a la badia de sa Torreta hi ha també fons d’arenes fines amb algueró (Cymodocea nodosa) i al vessant nord de la platja, magnífiques comunitats de Cystoseira spp. de modus calmat. A la Cala de s’Alga és remarcable l’acumulació supralitoral i mediolitoral de restes de Posidonia oceanica, amb uns gruixos i extensió únics entre els illots de les Balears; aquestes estructures haurien de merèixer també protecció integral. El substrat rocós del litoral de l’illa està ocupat per comunitats d’herba saupera (Cystoseira stricta) i a la part nord hi ha un dels pocs hàbitats de les Pitiüses on Cystoseira crinita és dominant. A més fondària, hi ha comunitats d’algues fotòfiles recobrint les roques no ocupades per l’alguer, on destaca Cystoseira balearica. Malauradament aquesta comunitat està envaïda per les algues invasores Lophocladia lallemandii i Caulerpa cylindracea.\nAtesa la proximitat immediata a Formentera, s’Espalmador ha sofert una major intensitat d’usos i, per tant, de transformació antròpica del conjunt del sistema insular des Freus.\nDes de l’assentament humà de Formentera, s’Espalmador ha contribuït a proporcionar una font de recursos dins de l’arcaica economia de supervivència que quasi des de sempre ha caracteritzat aquestes terres illenques.\nS’hi han desenvolupat activitats cinegètiques, de captura directa i de recol·lecció. És el cas de la caça massiva de tords (Turdus philomelos), especialment en època de pas migratori primaveral, quan es capturaven amb xarxes en abeurades (punts d’aigua dolça), com a Formentera. S’hi practicava també la recol·lecció de polls de virot petit (Puffinus mauretanicus) als diferents assentaments de cria, la pràctica coneguda com virotar, que va determinar la minimització dràstica del les poblacions nidificants d’aquesta espècie, actualment en perill crític d’extinció. El virot també està afectat per la presència de rates (Rattus rattus). Ha estat important la recol·lecció de fauna invertebrada marina a les costes rocoses de l’illa.\nLes pràctiques agrícoles varen desaparèixer en els anys 60 i havien determinat la transformació de bona part de la vegetació autòctona. Encara són visibles superfícies àmplies d’antics camps de conreu, ara ocupades per vegetació arvense i figueres supervivents. L’agricultura es combinava tradicionalment amb la ramaderia caprina, gestionada en extensiu amb tanques de paret seca, per mantenir els conreus estalvis de les dents dels ungulats.\nUn altre aprofitament històric que ha marcat en part l’actual fisonomia biòtica de s’Espalmador és l’aprofitament forestal del savinar per a usos constructius, especialment per a la construcció d’habitatges però també per a la utilització de diferents parts de les embarcacions tradicionals anomenades llaüts. La fusta de savina, imputrescible, és el suport de les cobertes planes de la casa tradicional de les Pitiüses. Entre les bigues es disposa un empostissat de tegells, també de savina, sobre el qual s’estén una capa gruixada de posidònia seca, segellada amb cendra i argila, compactada. La durabilitat i les propietats aïllants d’aquestes cobertes són notables.\nJa hem esmentat la presència de rates, introduïdes per l’home. La població és considerable i produeix una pressió important, especialment a les colònies nidificants d’aus marines. Es considera que la presència dels rosegadors determinen una limitació de la població nidificant del virot petit, així com la manca d’assentament del paio o noneta (Hydrobates pelagicus).\nPer acabar, i especialment durant l’última dècada, el nivell de pressió per la creixent saturació estival del turisme nàutic ha produït una sèrie d’impactes amb un nivell que creix any rere any. Les visites, els desembarcaments a l’illot, els banys de fang a la zona humida (formalment prohibits) determinen l’afectació dels sistemes naturals més fràgils, com són els dunars i el salobrar. Així mateix, el gran augment tant del nombre d’embarcacions d’esbarjo com de la seva mida i eslora determina problemes directes sobre Posidonia oceanica per l’efecte de les àncores, que, a més de canvis de les condicions de transparència original de les aigües, produeixen un augment de la terbolesa per l’eutròfia que suposa l’abocament de les aigües negres i els llims generats pels que practiquen els banys de fang i es netegen a la mar.\nLes espècies invasores abans comentades són un altre problema en els ecosistemes marins que envolten l’illa. El trànsit d’embarcacions i l’estada dins la Cala de sa Torreta també podria impactar negativament en la conservació de l’alguer de Cymodocea nodosa i en la conservació del fràgil alguer a cota zero de la cala, així com a l’escull barrera.\nS’Espalmador va rebre la primera figura de protecció l’any noranta, mitjançant la Llei d’espais naturals (LEN) dins el conjunt protegit de ses Salines d’Eivissa i Formentera i es Freus. Va rebre la màxima categoria de protecció: Àrea Natural d’Especial Interès d’Alt Nivell de Protecció (AANPP), que el convertia en no edificable.\nPosteriorment, s’Espalmador va estar inclòs en les figures de la Reserva Natural i el Parc Natural de ses Salines d’Eivissa i Formentera, avui vigent. Aquesta figura, a través del Pla Rector d’Ús i Gestió que marca els mecanismes de gestió i protecció, el va zonificar amb una doble categoria: els seus sistemes dunars i platges, a més de la llacuna litoral, com a Reserva Natural de Protecció Estricta, la qual cosa determina la prohibició de qualsevol activitat que no estigui relacionada amb la conservació. La resta de l’illot és una Àrea de Conservació Predominant. A partir de la creació del Parc Natural es va articular un equip de gestió de l’espai, compost per un director, tècnics, un equip d’informació i educació ambiental i de vigilància, però amb el nivell de pressió estival l’equip arriba a ser insuficient per a garantir la bona gestió de l’illa.\nPer altra banda, la llacuna de l’illot està inclosa en els límits de la zona humida inclosa a la Llista del Conveni de Ramsar. L’illa també es troba inclosa dins la Xarxa Natura 2000, dins de la unitat de ses Salines d’Eivissa i Formentera, i està catalogada com a LIC i ZEPA.\nEl seu àmbit marí està emparat per una doble protecció, com a Parc Natural i com a Reserva Marina, la qual té una unitat de vigilància pròpia per tal de controlar les disposicions de gestió pesquera de l’espai. Cal destacar que la coordinació, de fet, entre el Parc Natural i la Reserva, així com amb l’equip estival d’informació i control dels fondeigs recreatius, és eficaç i satisfactòria.\nGrup Balear d’Ornitologia i Defensa de la Naturalesa (GOB), 2008-2016.\nGuerau de Arellano, C.; Torres, N., 1981.\nPons, G.; Palmer, M., 1996.


Rutes prehistòriques: Megàlits al Loire Atlantique I\nContinuem la ruta preparada per avui canviant de departament, tot entrant al de Loire Atlantique. En concret, ens dirigim a la ciutat de Pornic (francès) o Pornizh (Bretó), al cairn de les Mousseax o Pierres Druidiques, al que és prou fàcil d'arribar, ja que està senyalitzat amb panells indicatius. Molt a prop d'aquest cairn, a uns 100 metres, hi ha quatre dòlmens que no visitarem, perquè són a terreny privat... coses que té, això de l'evolució!\nPreciós cairn fet amb blocs d'esquist amb dos grans dòlmens transeptes. Té forma ovalada de 24 metres d'ample, per 20 metres de llarg i és conegut des de 1840. Es va excavar i restaurar vers el 1970. Es creu que fou erigit vers el 3500 a.C. segons les restes trobades a l'exterior del megàlit.\nDels dos sepulcres, primer ens mirem el de la meva dreta, que és el de Mousseax A.\nAquest té un corredor de 9 metres, el qual dóna accés a tres cambres, una a cada banda del corredor, als quatre metres d'iniciar-lo, i una altra més gran al final d'aquest. Aquesta és una sala oberta als dos costats de l'estret passadís, que fa 4 metres de llargada per 2 metres d'ample, arribant a la capçalera del megàlit. Les altres dues estances tenen mides molt semblants, uns 2 metres de llargada des del corredor, per 1.60 metres d'amplada.\nI ara petita descripció del Mouseax B.\nEl sepulcre anomenat "B" té un passadís, semblant al del seu veí, jo diria que potser un xic més petit, però no gaire. Al final del corredor, aquest s'obre una mica a l'esquerra, donant accés i més amplitud a la cambra que toca a la capçalera, que fa 2.80 metres de llarg, per 2 metres d'ample.\nIgual que el seu company, cap als 4 metres de corredor, s'obre una cambra a la seva dreta, fent que el dolmen tingui forma de "F". Aquesta cambra és de 2.80 metres de llargada per 1.80 metres d'amplada.\nD'altra banda, l'alçada dels dos sepulcres, és de morfologia típica, comencen més baixos i van engrandint-se a mida que van arribant les cambres funeràries, fent 1.80 metres a l'entrada, i sobrepassant els 2.40 metres a les cambres.\nContinuem les nostres visites, dirigint-nos a la platja, a l'entrada de Pornic, venint des de de la Bernerie en Retz. Nosaltres, vam baixar pel carrer de la Joselière, aparcant el cotxe allà, on a la dreta queda la platja amb el mateix nom, i a l'esquerra surt un corriol, que seguint-lo 250 metres ens porta al dolmen de la Joselière. Té unes vistes impressionants, es troba a la part alta d'un turó, a uns 50 metres del mar.\nAquest megàlit, que consta de quatre cambres, dues per banda, i que, també segons algunes webs de megalitisme bretones, tindria doble corredor (per davant i un altre per darrere, no respectat en la reconstrucció), fou excavat l'any 1970 i restaurat entre 1984 i 1985. El conjunt complert era recobert per un cairn, curiosament quadrat d'uns 11 metres de costat.\nLes seves cambres són de mides similars, de les quals no hem trobat cap dimensió, excepte un escrit de l'any 1984 de Jean L'Helgouach i Henri Poulain que diu que les cambres són tres, ja que consideren una sola cambra la unió de les dues del fons. Aquesta cambra, segons l'estudi, mesura 6 metres d'amplada per 1.75 de longitud. Crec que és el sepulcre amb les vistes més maques que he vist.\nI per acabar, anem a visitar el megàlit de Pre d'Air o Prédaire, també anomenat Tombe de la Boutinardière, nom d'una galeria coberta molt propera que no vam visitar, perquè ja es feia fosc i no ho portàvem preparat, tot s'ha de dir. Prédaire se situa també prop del mar, més o menys al mateix nivell que el company Joselière, uns quilòmetres més a l'est de la mateixa costa (no ho vam mirar, però diria que no arriba a dos).\nUn altre sepulcre complex amb tres cambres, que ara mateix està totalment enrunat, però es pot veure fàcilment la seva morfologia. Dues cambres, una per costat al bell mig, longitudinalment parlant, del corredor, i una sala més gran al final.\nLes cambres que hi ha a mig corredor són exactament idèntiques dimensionalment parlant, mesuren 2.75 metres de llargada per 1.75 d'amplada. La cambra més gran, que hi ha al fons del corredor, fa 2.25 metres de llargada per 2 metres d'amplada\nEs va excavar l'any 1878 pel Sr. de Wismes, qui va descobrir prou material del Neolític final, desat al museu Dobrée Loira Atlàntic. És destaquen les troballes de: Un penjoll ovalat, dos ganivets de sílex, un fragment de destral, una altra petita destral de sílex i diversos fragments ceràmics.\nBuff, per avui ja n'hi prou, no?, si se'ns ha acabat la bateria de la càmera fotogràfica i tot (les últimes són amb el mòbil)... anem a descansar, que ja toca!!!\nCairn de Mousseax: UTM(ETRS89): 30T, 567147, 5218381\nJoseliére: UTM(ETRS89): 30T, 569805, 5216945\nPre d'Air o Prédaire: UTM(ETRS89): 30T, 570858, 5216499\nPublicat per Marc Bernal a 21:00\nEtiquetes de comentaris: France: Loire Atlantique, Neolític, Sepulcre


Tadaima: anime en català, manga, el Japó i més! • Els Sims 3: La Família Haggendazz\nPublicat: 04 juny 2019, 19:52\nBones, com ja sabeu, pel xat hem parlat molt dels Sims i aprofito per presentar-vos la meva família. Els Haggendazz!\nPrimer de tot, jugo als Sims 3, amb les expansions dels viatges, estacions, mascotes i ambicions.\nAtanasio i Misteri Haggendazz (escrit així perquè no vull problemes de copyright xD) es varen conèixer en el voluntariat religiós i s'enamoraren fortament quan les seves veus digueren "Alabat sia Déu" a la vegada mentre resaven el rosari després d'una bona tanda d'Ave Maries i de la confessió amb el pare Nicasio. Després de 8 anys de sortir junts i de tots els diumenges anar junts a missa perquè el Bon Jesús els beneís, anys durant els quals han estat fidels a la paraula de Déu i han frenat l'impuls sexual que els enviava Satan, els Haggendazz a la fi s'han casat i tot just comencen una vida nova!!\nAguantaran la pressió els genitals de l'Atanasio?\nAtanasio Haggendazz és un jove religiós, amant dels gats (en té quatre: Jose Mari, Adolf, Francis i Rivery), esnob, pulcre, sense sentit de l'humor i amb un objectiu a la vida: Créixer envoltat de família. Atanasio aconseguirà la felicitat de tota la vida quan hagi criat 5 fills!! I és que la seva vida sexual tot just acaba de començar!!\nPareix un fucker però... no ho és.\nL'amada i respectada fins al matrimoni esposa d'Atanasio, Misteri, és una noia esnob (el seu esnobisme els ha unit, això i l'oració a Déu totpoderós), disciplinada i recatada, gorrona (algun defecte havia de tenir) i entregada a la seva família. Té una por irracional a despullar-se, ja veurem com s'ho pren l'Atanasio...\nPerò contràriament al seu marit fidel, la Misteri no vol créixer envoltada de família, sino que desitja portar el seu partit, Ciudadanos, a dalt de tot i per això el somni de la seva vida és arribar al nivell 10 de la professió política.\nAquí tota la família junta: els dos acabats de casar i els quatre gats. Els gats són de l'Atanasio i mai se'ls ha follat, només vull que quedi clar que la seva verga no coneix ni tan sols la masturbació. Porten el nom de les persones que més admira. Adolf i Jose Mari són mascles mentre que Francis i Rivery són femelles.\nI per començar aquesta modesta vida, els dos s'han comprat un solar i han edificat una casa de dos pisos. De moment la planta superior és buida, però aviat arribaran els churumbels, ja que Atanasio està desitjós de fer servir el seu instrument màgic. Tenien un pressupost de 16000 simleons d'aquests raros i m'ho he pulit tot, han quedat només amb 24 putos cèntims de merda perquè visquin feliçment.\nAixí doncs dir-vos que m'he gastat tota la pasta en la casa i que a dintre només hi ha un llit (l'Atanasio té prioritats, d'acord?) i un menjador i un rascador per als gats... La Misteri s'ha unit a la professió política i l'Atanasio és ara Guàrdia Civil (bé, professió cossos de seguretat, a partir d'ara, GC)\nÉs fosc perquè no tenen llums...\nI finalment, després d'aconseguir la professió de la seva vida, han A LA FI, consumat el seu amor. L'Atanasio plorava de l'emoció, plorava de la felicitat extrema, de veritat que era super feliç!! La Misteri ha portat bé la nuesa en aquesta ocasió i s'ha entregat al ritme ragatanga. Després han passat el rosari per demanar a Déu un baby aviat, ja que és un dels desitjos que actualment té l'Atanasio.\nDesprés del folleteo (esperem que amb final feliç perquè li he donat a "ir a por un bebe") tenien gana -comprensible- però no tenen un duro, així que han hagut d'anar a la platja a fer servir la parrilla pública i s'han gastat 12 eurus en una safata de perritos. Total? 2 eurus per continuar amb la seva vida de casats... Pocs començaren amb menys diners.\nDesprés d'aquesta aventura, han anat a casa a dormir, però la Misteri s'ha pixat a sobre perquè no tenen lavabo. Sí, només tenen un llit. Al matí següent i fent pudor de cabrales, els dos joves enamorats van a treballar després de resar el pare nostre. I aquell dia, després del primer dia donant el callo por dinero, la Misteri... ESTÀ PRENYADA!! Mare meva aquests dos, a la primeraaaaaaaaaaaaaa!!\nAmb el que han guanyat avui fent feina han comprat el vàter de pitjor qualitat de tota la tenda. Per què? Perquè la Misteri el necessita per potar!! Però la cosa no els va bé perquè no tenen dutxar i tots dos tenen un tufillo verd que els surt del cos que comença a ser preocupant, a més de també tenir gana perquè no tenen gelera...\nAmb el segon dia de treball de l'Atanasio s'han pogut comprar una banyera, cosa que solucionarà la seva pudor corporal, però amb què ompliran la panxa? Continuaran sent els reis de la barbacoa del barri?\nLa resposta és, EVIDENTMENT SÍ!\nFUCK YOU, VIVINT EN LA INMUNDÍCIAAAA!\nI finalment ha arribat aquest dia tan esperat, el dia del ALUMBRAMIENTOOOO! Ja ha arribat el nou Haggendazz a la ciutat, el o la primogènit! Ooooh, tan esperat!! Serà nen, serà nena??\nHo sabrem al pròxim episodi!!\nPublicat: 05 juny 2019, 11:53\nPARTICIPEU EN LA HISTÒRIA DELS HAGGENDAZZ!!!\nCom podeu participar? Suggeriu un nom per al nadó!! El més horrible serà el guanyador!! En podeu suggerir tants com vulgueu i teniu de temps fins demà al matí!!\nPublicat: 05 juny 2019, 14:17\nHe guanyat, a que sí?\nPublicat: 05 juny 2019, 20:41\nPublicat: 05 juny 2019, 20:43\nJoseMariaAznar todo junto.\nPublicat: 05 juny 2019, 20:44\nSi es nen Benito Camelas\nSi es nena Rosa Melano\nPublicat: 05 juny 2019, 20:45\nPublicat: 05 juny 2019, 22:09\nhmmmun nom horripilant....\nPublicat: 06 juny 2019, 14:41\nGRÀCIES A TOTS PELS VOSTRES SUGGERIMENTS!!\nN'hi ha hagut de molt bons, la veritat, m'ha costat moltíssim decidir-me! No patiu si el vostre no ha estat triat, perquè en fan comptes tenir més i tots els noms els decidireu vosaltres! I ara, sense més preàmbuls, comença la festa!!\nCapítol 2: La primogènita\nLa família Haggendazz ho tenia tot, una forta fe cristiana, els treballs dels seus somnis però... els faltava alguna cosa... Un primogènit! La seva felicitat era suprema, les llàgrimes queien dels ulls dels feliços pares que vivien en un món color de rosa. Sí, color de rosa perquè el primogènit ha resultat ser... una nena!! L'Atanasio va al registre familiar a inscriure la petita i quan li demanen el seu nom, amb molta convicció diu:\nTiburcia, benvinguda al món!! Amb el seu naixement, l'Atanasio ha aconseguit prou felicitat de tota la vida per comprar una recompensa i què s'ha comprat? Evidentment, tratamiento de fertilitat, que augmenta la possibilitat de tenir bessons!!\nTornen a casa però, com ja sabeu, són putament pobres així que no han pogut comprar un trist bressol, així que la pobra nena ha pegat la seva primera dormida... a terra. L'endemà, el concurso de tragones arriba a la ciutat, i hi ha un premi en metàl·lic que tempta molt la Misteri, que finalment decideix participar-hi. I jo no sé si és que no podia entrar al concurs amb la nena o què, però l'ha deixada tirada al pàrquing del restaurant *inseriu música trista*\nM'he sentit magnànima i he decidit que el pare anés a cercar la pobra criatura, però és clar, els diners... i l'Atanasio ha decidit també participar en el concurs. Un drama humà per a la nena de dimensions considerables, ja que els seus pares s'han estimat més posar-se fins al cul de menjar que estar amb ella. Coses que passen quan no tens gelera. Però bé, la gent random que passava per allà estimava la nostra Tiburcia.\nI dic la gent random perquè, en sortir del restaurant, els papis s'han cregut adolescents again i s'han començat a liar just al costat dels contenidors de brossa. Perquè el romanticisme, ja sabeu, no tiene lugar XDDD\nNo he estat a temps de fer la captura però, just després, la Misteri ha començat a potar perquè havia menjat massa. A veure, un contratemps, però han guanyat 1856 eurus que els permeten comprar, a la fi, un puto bressol.\nUn dia nou a la vida dels nostres Haggendazz, que viuen un poquet en les putes escombraries i han de fer servir el vàter com a seient perquè no tenen una trista cadira a tota la casa. Trist? Sí, molt. Realment molt.\nI aquell dia, si les coses podien anar malament, anirien malament perquè se'ls romp la puta banyera, hi ha aigua per tot, els gats tenen puces i els dos arriben molt estressats de fer feina. No poden fer res, estan en la fucking shit i, tot i ser pobres, telefonen un puto reparador perquè els arregli el bany. Quina manera de malbaratar els pocs diners que tenen! Yisus us castigarà!\nLa cosa és que els dos van treballant dur i els ascensos no triguen gaire! L'Atanasio és ascendit a controlador del trànsit i la Misteri també ascendeix a comptadora de vots. La vida els va de puta mare, no m'ho podeu negar. Amb els diners de l'ascens a la fi poden comprar una cuina com Déu mana! Compren una gelera, uns fogons i una pica (perquè no en tenien i els plats eren a terra i començaven a fer pudor)!! Han tirat la casa per la finestra, però què més dóna, la vida els somriu!!\nTan contents estan que decideixen donar-ho tot i tenir un poc de sexe marital, perquè des que varen concebre la Tiburcia no han tornat a donar-li al temita. He d'admetre que no volien els molts cabrons, m'ha costat la vida aconseguir posar-los en situació, tant de catolicisme no és bo per a les seves ments, i menys si treballes com a comptadora de vots per a Ciudadanos o ets guàrdia civil de trànsit...\nPerò aquí els teniu, la Misteri i el seu bug als cabells, llestos per copular!\nI amb els diners del següent sou han pogut comprar un sofà. Hi havia altres coses més necessàries, com ara una taula i unes cadires per no haver de dinar al vàter, però els gats volien rapinyar el sofà i jo pel Jose Mari faig el que sigui necessari.\nCom veieu aquesta parella són realment uns fuckers de cuidao. Han follat dues vegades a la vida. Ja sabeu que el primer polvo va donar lloc a una nena que es diu Tiburcia i... el segon? Doncs aquí teniu la resposta!\nOH NO! Una boca més que alimentar! Ara que tot anava de puta mare per als Haggendazz... Un segon fill arriba per cortesia de Déu tot poderós!! I això ho saben el dia que la Tiburcia creix, a la fi!! Tiburcia, has gaudit de ser filla única... un poquet. Però prest arribarà un germanet o germaneta a aquesta família catòlica practicant!\nLa Tiburcia creix, sense gaire atenció dels seus pares que dormen mentre ella celebra, tota sola, el seu aniversari. Ha estat una infància feliç? Ha estat abandonada al pàrquing del concurs de tragones i ha passat la resta de la seva insignificant vida al bressol, plorant amb tota la seva força per un poc d'amor patern. I ara que la veiem, així crescuda en sabem la causa... és filla del butanero!!\nMireu-la si us plau, que no s'assembla a cap dels dos progenitors! Però ja sabeu que són fidels aquests dos, que amb cada polvo s'embarassen. Així que res, Tiburcia, ho has de portar tan bé com puguis! I l'endemà, mentre la pobra nena es va adaptant al seu cos crescut ara que a la fi ha deixat de semblar un Kakuna, el seu germà o germaneta arriba al món...\nI ara, amics meus de tadaima, us torno a invocar!!\nSuggeriu-me noms per al nou nen o nena d'aquesta carismàtica i cristiana família! Feu-ho per la Misteri i la seva tasca de mindundi a Ciudadanos, feu-ho perquè un cotxe emprenyat no atropelli l'Atanasio mentre dirigeix el trànsit i posa multes al pavo del Pim Pam toma lacasitos.\nEl poder dels noms és a les vostres mans... I ja sabeu, el nom més horrible guanya!!\nPublicat: 14 juny 2019, 21:44\nCapítol 3: Molts parts i molt... poca pasta\nBenvinguts al món Petronila i Defecado!!\nSí, una nena i un nen! Quina alegria tan gran, quina gran manera de fer créixer la família! Després de dues cunes noves, la família ha quedat només amb 16 euros per viure i alimentar 5 boques i 4 gats!\nLa veritat és que és caòtic a més no poder perquè els bebès ploren tot el vespre i la Tiburcia no deixa de donar per cul que vol atenció, així que els pobres pares quasi no dormen… I amb aquesta situació de son incontrolada, la Tiburcia es fa gran…\nEls dies passen i la veritat és que és un malson… Els bebes no aturen de donar per cul i els pares quasi no poden dormir, però quan l’Atanasio es reincorpora a la feina guanya prous diners com per… comprar una tele! Un model molt antic, tot sigui dit, però què més dona! A la fi són al segle XXI!\nPerò el cansament dels pares a la fi passa factura i la Misteri es desmaia, fins als putos ous de tot. I després ha vingut el drama perquè havien de pagar les factures però… no tenien prous diners!!\nI la primavera arriba i ja ho sabeu, la sang altera i l’Atanasio torna a tenir ganes de gresca… com si no tingués prou amb tres fills petits, a ell li va el ñiqui ñiqui. Acabarà això amb un tercer embaràs?\nLa cosa és que el temps passa i ara tant el Defecado com la Petronila ja són nens, però a la casa no hi ha prou money per comprar-los un llit a cadascun, així que o dormen a terra o… no dormen xD\nDONCS SÍ, prenyada per tercera vegada!! I amb això que he vist que la casa m’era petita i he volgut fer una tercera planta per als nens i sabeu què? No tinc prou fons xDDDD De fet, amb el darrer sou només havia pogut comprar un llit i el pobre Defecado dorm al sofà encara…\nI la Tiburcia, a la fi, s’ha convertit en adolescent. Sí, això és bo perquè ara podrà aconseguir un arubaito i contribuir als fons de la casa, que hem d’acabar de pagar l’obra!! I mentre l’obra està sense pagar… Arriba a la vida la Mameya, la darrera Haggendazz!!!\nA la fi l’Atanasio ha tornat a ascendir com a GC i ara la família té un cotxe propi i les obres a la casa ja s’han acabat!!\nArribats a aquest punt, he posat velocitat x3 i he anat passant els dies i només puc dir una cosa:\nSuggeriu-me idees per liar-la parda per favor, que siguin catxondes perquè això de tenir tants fills és una puta merda…


Com activar Microsoft Office a l'ordinador de forma gratuïta - Victor Mochere\nMicrosoft Office és un programari molt important per generar, editar i compartir documents. És totalment irreemplaçable i la majoria de la gent ho troba molt essencial per a les seves activitats diàries. Però per utilitzar el programari cal comprar una clau de producte o una llicència digital per activar-lo. Comprar la clau de producte o la llicència digital per a la suite MS Office o els paquets individuals sovint és car per a la majoria de la gent. Però hi ha una manera d'activar MS Office sense comprar la clau del producte o la llicència digital.\nCom s'activa MS Office de forma gratuïta a l'ordinador\nPer activar MS Office a l'ordinador personal (PC), seguiu els passos ressaltats a continuació.\nDescarregueu Microsoft Office\nNo executeu MS Office després de la instal·lació\nExecuteu KMSpico i activarà automàticament MS Office\nAra podeu obrir i utilitzar el MS Office activat


Més avantatges de la Targeta Rosa | betevé\nPatrícia Álvarez | dilluns, 27 de setembre del 2010, a les 15.26\nJORDI HEREU, alcalde de Barcelona "Una de les conclusions dels congressos que anem fent sobre gent gran és incentivar el que la gent gran exerceci la ciutadania activa vol dir incentius per sortir de casa per utilitzar els serveis, per associaciar-se, per ser gent activa."\nLa nova etapa de la Targeta Rosa començarà divendres vinent, 1 d’octubre, coincidint amb la celebració del Dia Internacional de la Gent Gran. L’Ajuntament ha confirmat la col·laboració de més de 300 operadors -entre establiments i institucions- que permetran oferir més avantatges als usuaris de la targeta en àmbits com la salut, la cultura o l’esport. Per exemple, els titulars podran accedir a descomptes i finançament a mida per l’adquisició d’aparells d’audiologia, ortopèdia o podologia. També podran accedir a revisions gratuïtes.\nEn l’àmbit de la cultura i el lleure, els titular de la targeta tindran entrades gratuïtes a Cosmocaixa i CaixaFòrum i descomptes al Liceu, L’Auditori i l’IMAX. També tindran preus especials en algunes perruqueries i botigues d’equipament per a la llar. Aquests establiments estaran identificats amb un adhesiu a la porta.\nLes noves prestacions es podran consultar en una guia que es podrà recollir els propers dies a les Oficines d’Atenció al Ciutadà, als casals, en espais de gent gran municipal i en altres equipaments. A partir de l’1 d’octubre, també es podrà consultar al web www.bcn.cat/targetarosa.\nLa Targeta Rosa es va crear l’any 1980 per afavorir la mobilitat i estimular la participació de la gent gran a la societat. Fins ara, oferia l’accés gratuït o a preu reduït als transports públics, al Zoo, als museus municipals i a les instal·lacions esportives municipals. Més de 250.000 persones, entre gent gran i persones amb discapacitat són beneficiàries de la targeta.\n— gent gran — Jordi Hereu


Escrit per Redacció el 3 octubre 2019\nDurant el mes d’agost i fins després de la Festa Major des de iSabadell us hem fet una crida per enviar-nos fotos del vostre estiu i de la Festa Major de Sabadell per poder participar al concurs #EstiuSabadell, que ha arribat a la seva sisena edició.\nHem rebut més de 300 imatges, de les que s’han seleccionat unes 160 per valorar per la seva qualitat. El jurat s’ha reunit aquest dijous per part dels fotògrafs de iSabadell, David B. i Sandra Díaz. També hi ha participat el membre del Càmera Club Sabadell Andreu Soler i David Rodríguez del departament de Comunicació i Relacions Institucionals del Corte Inglés, patrocinador del concurs.\nEn aquesta edició del concurs que té com a premi una càmera GoPro Hero 7, valorada en prop de 330 euros aportada pel patrocinador del certamen, han proliferat, com no podia ser d’una altra manera, les imatges amb el mar o la piscina dins les composicions. També s’han rebut imatges de muntanyes i ciutats d’arreu del món. Podeu trobar totes les imatges publicades a l’àlbum inferior.\nLa foto guanyadora\nEl membres del jurat han considerat guanyadora una fotografia en blanc i negre on apareixen dos nens agafats de la mà corrent per una platja solitària, realitzada per Mónica Crusat.\nFoto guanyadora del concurs #EstiuSabadell 2019, de Mónica Crusat.\nUn dels membres del jurat, Andreu Soler (Càmera Club), assegura que “s’ha escollit aquesta imatge com a guanyadora del concurs perquè la imatge explica una història i que evoca sentiments de llibertat, d’estiu i de vacances”. David B. ha explicat que “la imatge té molta força, compositivament és correcta i evoca al temps lliure de l’estiu”.\nAccèssit al concurs #EstiuSabadell 2019, de Jan Santandreu\nD’altra banda el jurat ha donat com accèssit una segona imatge, també en blanc i negre enviada per Jan Santandreu, que té un punt de vista diferent i original. David Rodríguez del Corte Inglés, ha manifestat que la imatge “té una visió diferent i original, difereix del més quotidià. També és un tipus de plànol contrapicat i difícil d’aconseguir de forma habitual”.\nDes de l’equip de iSabadell contactarem amb la guanyadora per acordar amb ella l’entrega del premi. Així mateix, agraïm a tothom la seva participació, tant sigui a través de les xarxes socials com del correu electrònic i us emplacem a participar en la setena edició del concurs, l’estiu de l’any vinent.\nSi voleu veure tota la selecció de fotografies ho podeu fer aquí:\nFoto portada: imatges guanyadores de la sisena edició del concurs #EstiuSabadell.


juny | 2016 | Les CIÈNCIES en BLOC\nDINÀMICA DE SISTEMES, ECOLOGIA, ECOSISTEMA, GESTIÓ MEDIAMBIENT, RECURSOS\nUn conte sobre “el BAU”\n30 de juny de 2016 FERNANDO MARIA CLAUDIN BOTINAS\nAvui no cal afegir molta introducció al darrer escrit del mestre Antonio Turiel (veure http://crashoil.blogspot.com.es/2016/06/dialogos-con-pedro-los-tres-reinos.html). Es tracta de un conte amb finalitat moralitzant on queda retratada la nostra societat humana. De fet on queda retratada la manera com està operant l’actual societat. De les relacions entre els països rics i desenvolupats (taronges) i la resta (blaus i vermells). Com son explotats els països rics en recursos (vermells; podria ser el cas d’Africa……) per part dels taronges i els blaus. Com les elits dirigeixen els diferents països i com extrauen tot el possible dels seus habitants per tal de viure sempre millor….. Un crit d’atenció sobre el fenomen de la migració. Un conte en definitiva per reflexionar. Continua la lectura de Un conte sobre “el BAU” →\ndinàmica de sistemesecologiaforumgestió mediambientrecursos\nEl futur pels nens ha de ser un entorn net\n30 de juny de 2016 MONTSERRAT SANS ARIJA\nSabem tots que la crisi mundial no fa excepcions , i que gairebé a tot el món un dels sectors més vulnerables a les amenaces ambientals són els nens que es veuen exposats desproporcionadament a les amenaces del deteriorament ambiental. Continua la lectura de El futur pels nens ha de ser un entorn net →\ndesenvolupament sostenibledinàmica de sistemesforumgestió mediambientnens\nDiscurs comiat Sílvia\nAvui Sílvia Genis ha deixat la direcció del Giola desprès de 15 anys. Cèsar Alegre li ha fet aquest comiat que reproduïm aquí:\nDijous 30 de juny 2016\n“Sóc de les que pensa que la ciència té una gran bellesa. Un científic en el seu laboratori, no és tan sols un tècnic: és com un nen col·locat davant els fenòmens naturals que l’impressionen com un conte de fades” Marie Curie.\nAquesta reflexió podria ajustar-se al pensament de la Sílvia. El seu cap funciona com un laboratori d’idees que giren i es concreten com els planetes del nostre sistema solar (de vegades alguna d’aquestes surt disruptiva i cal asseure-la a la banqueta com en el cas de Plutó). Al mateix temps, ha volgut escriure el seu conte de fades (a vegades més que un conte ha estat un relat de terror) al voltant del Giola, buscant allò que ens situés en el mapa. És per això que ha estat una autèntica hooligan alhora d’apuntar-nos a totes les propostes d’innovació del Departament d’Ensenyament (pensem que, en realitat, era el Departament qui li demanava quina nova idea havia parit en el seu caparró-laboratori).\nLa tasca de dirigir un institut, no és gens fàcil, hi ha tantes tecles per prémer, tantes decisions a prendre, tants instituts dins el mateix institut , tants encerts i tants fracassos; que un dia de feina et pot generar tant estrès i tanta solitud com la que sent el porter davant d’un penal. També és cert que la Sílvia no ha estat sola i en tot moment les companyes i companys que durant aquests anys l’han acompanyat en els diversos càrrecs li han ofert el seu suport i altres mirades per analitzar millor el context.\nAquests 15 anys de dedicació absoluta, d’empenta sense límits, de graelles (de canvi de graelles), de tamagotxis, de votacions per entrar en la Qualitat, de programar per competències, d’alguna bronca, de premis, d’auditories externes, internes i endoscòpiques, d’una munió d’inspectors (alguns rotllo Gadget), d’una feinada de por del professorat… tot això i més ha estat dirigit per la batuta d’una persona que a vegades no semblava filla d’un petit poblet del Vallès Oriental sinó d’un planeta extraterrestre (calvinista, naturalment), on el treball és allò que realment dignifica a les persones.\nAra ens ve al cap una estrofa d’una cançó de Gardel que tunejant-la una mica seria un bonic tango-comiat:\nque es un soplo el Giola\nBIOTECNOLOGIA I GENÈTICA, CTMA, DIETA MEDITERRÀNEA, ECOLOGIA, GESTIÓ MEDIAMBIENT, RECURSOS\nLa CCEE i el CETA\n29 de juny de 2016 FERNANDO MARIA CLAUDIN BOTINAS\nDesprès del Brexit, del qual ja varem posar el post d’Antonio Turiel (veure http://crashoil.blogspot.com.es/2016/06/causas-y-consecuencias-de-la-salida-del.html), alguns polítics varen dir:\n“Europa no pot seguir com fins ara” (François Hollande, president de França)\n“Europa cal que sigui més humana i justa” (Matteo Renzi, primer ministre d’Italia)\nLes frases estan dites per tal d’intentar explicar el perquè una bona part de la població d’Anglaterra – de classe mitja-mitja, mitja-baixa i baixa – varen votar contra la permanència en la unió Europea. Precisament son les classes menys afavorides per les polítiques europees. I no val dir que tot els que varen votar sortida son racistes i no volen immigrants. Molta gent va votar sortida per decisions com les que podem llegir en el diari “Público” (veure http://www.publico.es/internacional/bruselas-quiere-aprobar-ttip-canadiense.html). És veritat, però, que l’extrema dreta esta traient partit de tot aquests inconformisme. Però també és veritat que la postura de la majoria d’esquerres (o preteses esquerres, com els socialistes europeus), de clara tendència neoliberal, ha afavorit la pèrdua de referents i la impossibilitat de plantar cara a aquest neofeixisme creixent.\nEn l’article podem llegir com el president del parlament europeu – el Sr. Jean-Claude Juncker – proposa que el CETA (el TTIP canadenc) sigui aprovat sense ser ratificat per els parlaments nacionals dels estats membres. És a dir, d’esquenes a la majoria de la població europea. I es sorprenen de decisions com la del Brexit? Qui son ells per decidir per tots els habitants de Europa? I més quan el que han de decidir no figurava en cap dels programes dels partits que els ciutadans europeus varen votar per tal que conformessin el parlament europeu. Aquesta és la democràcia que volem? I no es poden tolerar frases com les del Sr. Demarty (director general de comerç de la comissió europea) dient que dir que aquesta proposta és antidemocràtica és el mateix que dir que la UE és antidemocràtica en si mateixa. És un silogisme erroni. Els parlamentaris europeus veran ser triats democràticament a través de votacions en cada país membre, però la constitució dels òrgans de la CCEE no sempre ha sigut molt democràtica. I el que és antidemocràtic es prendre decisions que afecten al medi ambient, a la qualitat de vida dels habitants d’europa i a la soberania de les mateixes nacions, sense consultar als ciutadans que conformen la unió europea.\nCom que han vist que les poblacions dels diferents estat membres començaven a rebutjar uns tractats neoliberals i opressors, que no comporten molts beneficis (amb excepció de per a les elits) i si molts perjudicis (sobretot per les classes treballadores i el medi ambient), han decidit prescindir de la opinió dels que realment sustenten el fet democràtic: El poble. I així des de la seva talaia de poder i mediàtica han decidit decidir per nosaltres “la chusmapurria” que els molesta.\nDoncs bé, no es d’estranyar que en el futur cada vegada hi hagi més brexits i més gent allunyada d’aquest grup de gent triat per les grans corporacions per defensar els seus interessos.\nContinua la lectura de La CCEE i el CETA →\nImatge 29 de juny de 2016 MONTSERRAT SANS ARIJA\nDia Mundial de l’ Arbre : els 10 arbres més estranys del món\n29 de juny de 2016 MONTSERRAT SANS ARIJA\nEls arbres són organismes fascinants que viuen en una escala de temps difícil de relacionar amb la vida humana. El dia Mundial de l’arbre es commemora des de 1969 quan va ser així declarat a Roma, durant el Congrés Forestal Mundial. Quan pensem amb arbres estranys a tots ens venen a la memòria l’amplada del baobabs, però n’hi ha molts més.\nRecordem aquí un petit fragment del Petit Princep gràcies al qual tots coneixem els baobabs.\nEfectivament, al planeta del petit príncep hi havia, com a tots els planetes, bones herbes i males herbes. Per tant, bones llavors de bones herbes i males llavors de males herbes. Però les llavors són invisibles. Dormen en el secret de la terra fins que a alguna li ve la fantasia de despertar-se… Aleshores s’estira, i primer creix tímidament cap al sol un petit i inofensiu branquilló molt bonic. Si és un branquilló de rave o de roser el podem deixar créixer com vulgui. Però si és una planta dolenta s’ha d’arrencar de seguida, així que la reconeixes. I al planeta del petit príncep hi havia unes llavors terribles… eren les llavors de baobabs. EL terra del planeta n’estava infestat. I d’un baobab, si no hi eta a temps, ja no te’n pots desfer mai més. Ocupa tot el planeta. El forada amb les arrels. I si el planeta és massa petit i hi ha massa baobabs, el rebenten.\n– És una qüestió de disciplina – em deia més tard el petit príncep -. Al matí, quan has acabat d’arreglar-te, has d’arreglar amb compte el planeta. T’has d’obligar regularment a arrencar els baobabs així que els distingeixes dels rosers, amb els quals s’assemblen molt quan són molt joves. És una feina molt pesada, però molt fàcil….\nContinua la lectura de Dia Mundial de l’ Arbre : els 10 arbres més estranys del món →\nCTMA, ECOLOGIA, GESTIÓ MEDIAMBIENT, HIDROSFERA, RECURSOS\n28 de juny de 2016 FERNANDO MARIA CLAUDIN BOTINAS\nI a pesar de tot és mou. Si, la comissió europea ha decidit que ja no dona més temps al govern espanyol en el cas de Doñana (que ja hem comentat en altres posts).\nLa comissió europea desconfia de les dades subministrades per la confederació hidrogràfica del Guadalquivir. Hi ho fa perquè ja l’han agafat en diverses mentides i manipulacions pel que fa a les dades.\nEn un article publicat al diari “Público” (veure http://www.publico.es/sociedad/bruselas-no-da-mas-espana.html), podem llegir com el govern de les espanyes tant sols ha tancat menys de 100 pous dels més de 1500 existents a la zona. Pous que estan dessecant l’aqüífer de la zona. A més, per tal que els agricultors – la majoria il·legals – no es queixin ha desviat uns 5 Hm3 d’aigües superficials cap a la zona. I no tant sols consumeixen l’aigua les explotacions agrícoles sinó les urbanitzacions properes….En resum: no hi ha voluntat política de protegir la reserva de la biosfera més important d’Europa. Davant d’això Brussel·les ha decidit passar a l’acció: Eppur si muove. Continua la lectura de Eppur si muove →\nATMOSFERA, FÍSICA, GESTIÓ MEDIAMBIENT\nBarcelona pateix 3.000 morts prematures a l’any pel seu disseny urbanístic\n28 de juny de 2016 MONTSERRAT SANS ARIJA\nUn estil de vida sedentari , l’exposició a la contaminació de l’aire, el soroll i la calor, i la manca d’espais verds, Barcelona suspèn en els cinc factors analitzats pels quals hi ha una recomanació internacional de l’Organització Mundial de la Salut ( OMS ).\nEl compliment de les recomanacions podria augmentar l’esperança de vida mitjana en 360 dies i un estalvi de 9.300 milions d’euros cada any. Continua la lectura de Barcelona pateix 3.000 morts prematures a l’any pel seu disseny urbanístic →


Mona de TRAM per la Fundació Bayt Al-Thaqafa | Solidaritat Sant Joan de Déu\nFins dilluns 22 d’abril, tothom que es va apropar a la pastisseria Escribà de la Gran Via de Barcelona va poder veure exposada la Mona de Pasqua del TRAM feta amb motiu del 15è aniversari que el tramvia de Barcelona està celebrant des d’aquest mes d’abril. L’escultura de xocolata, de 1,20 m, reprodueix la cabina i dos mòduls i mig del tramvia i té com a passatgers els típics pollets de Pasqua.\nTRAM va donar la Mona als infants que la Fundació Bayt Al-Thaqafa atén en el seu centre de Barcelona. Aquesta Fundació sense ànim de lucre, acull a les persones migrades perquè puguin ser ciutadans i ciutadanes de ple dret, sense renunciar a la seva identitat, fomentant l’intercanvi i el diàleg entre les cultures.\nAmb motiu del 15è aniversari del tramvia, i dins de la campanya d’agraïment “Compromesos amb tu TRAM a TRAM”, TRAM va decidir donar aquesta rèplica de 15kg de xocolata i més de 4 hores de feina a la Fundació Bayt Al-Thaqafa, que compta en el seu patronat amb l’Orde Hospitalari Sant Joan de Sant Deu, amb qui TRAM porta anys col·laborant-hi. El 25 d’abril, els infants de famílies migrants atesos a la Fundació van rebre la Mona de Pasqua. Els nens i nenes van conèixer una tradició catalana gràcies a aquest gest dolç i solidari de l’entitat de transport.


No es posen d'acord en res - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 7 de Maig de 2021. 13:53h.\nJunts admet discrepàncies sobre l'estructura de Govern, l'estratègia independentista, la unitat d'acció a Madrid i el Consell per la Repúbica\nEl secretari general de Junts, Jordi Sànchez, ha assegurat que les converses amb ERC avancen de forma satisfactòria, de manera que vaticina que "en els pròxims dies" podrien tancar un acord de legislatura amb els republicans, però ha admès que hi ha diversos punts de discòrdia com són la coordinació al Congrés dels Diputats, on ERC compta amb més força; l'estratègia independentista si fracassa la taula de diàleg amb el PSOE que defensen els republicans, el paper que ha de tenir el Consell per la República i l'estructura de Govern.\nSànchez ha reconegut que han fet contrapropostes a l'esborrany que li va presentar Esquerra sobre l'estructura de Govern i ha assenyalat que "demà mateix estaríem disposats a acceptar un acord d'estructura de govern agafant el del 2018 i revertint-lo". "Per nosaltres, l'estructura no serà cap obstacle per impedir l'acord. Nosaltres no imposarem cap impediment en base a l'estructura", ha afegit.\nTambé ha dit que hi ha disparitat d'opinions en l'estratègia que ha de seguir l'independentisme d'aquí dos anys en cas que fracassi la taula de diàleg. En aquest sentit, el dirigent de Junts ha dit que "hem de decidir un escenari de fracàs de la taula de negociació" i ha subratllat que "en aquests moments ningú té la força per tirar endavant per separat".\n"Alguns interpreten que ara el PSOE estarà més proper a acceptar una resolució dialogada del conflicte polític amb Catalunya. Altres ens manifestem escèptics perquè, en aquests anys, el PSOE no ha donat cap mostra evident de voluntat de resoldre el conflicte", ha admès.\nUn altre aspecte en el qual Esquerra i Junts no es posen d'acord és amb la unitat d'acció a Madrid que demana la formació de Puigdemont perquè considera que "actuar conjuntament és el que ens farà forts". "No seria satisfactori que ERC i Junts acabéssim votant diferent", ha exposat.\nL'últim punt que separa ambdues formacions és el paper del Consell per la República. ERC vol deslligar-lo del pacte, però des de Junts defensen que "la direcció estratègica ha d'existir i que acabi formant part" de l'entitat privada que presideix Carles Puigdemont.\nTanmateix, Jordi Sánchez ha deixat clar que "nosaltres ni volem, ni proposarem mai fer petita la presidència de la Generalitat" i ha negat "categòricament que Junts hagi plantejat cap tutela per part de cap organisme ni tercera persona".\nMalgrat les discrepàncies, el secretari general de Junts ha dit que "estem disposats a tirar endavant. Avui, tots els punts de l'acord estan pendents de la voluntat política de materialitzar-los". "Es necessita que ens atrevim, que ens acabem de reconèixer, que diàleg, negociació i confrontació no són criteris contraproduents. Es necessita una distribució de responsabilitats al Govern que sigui equitativa i proporcional en el passat, i que junts ens posem a treballar", ha remarcat.\nFinalment, s'ha referit a la consulta que el partit farà a la militància i ha assenyalat que "no contemplo un escenari on la militància s'oposi a l'acord". "Em comprometo que si no hi ha acord, Junts farà públics tots els documents que s'han enviat durant les negociacions", ha conclòs.\nGovern, Esquerra, Generalitat, Junts per Catalunya\n#13 bejota, bcn, 08/05/2021 - 12:20\n#12 pepe, andorra, 07/05/2021 - 20:28\ny una higa, se ponen de acuerdo en hacer ver q no se ponen de acuerdo con el unico fin de retrasar pagos con la excusa de q no hay gobierno. A otro perro con ese hueso, el botin ya se lo han repartido, como buenos piratas, pero hay q hacer teatro pq no hay pan para tanto chorizo y los pagos hay q retrasarlos hasta trincar el dinerito fresco del BCE\n#11 gurguri , barcelona, 07/05/2021 - 19:52\nCuanta desgracia para esta Cataluña, que tardará muchos años en recuperarse, estamos en manos de un fugado que veranea en Waterloo y su valido Sanchez.Para conocer a este personaje hay que consultar la hemeroteca en el atentado de Hipercor.\n#10 Chris, Lérida (RIP Cataluña), 07/05/2021 - 19:26\nNo entiendo que hagan promesas tras haber demostrado ser una banda de trileros.\n#9 bejota, bcn, 07/05/2021 - 17:13


República Centreafricana: Un missioner avisa de la devastació al medi ambient causada per les mines d'or\n"Durant un parell de mesos, al voltant de Bozoum, una companyia xinesa ha obert almenys 17 mines per buscar or: desvien el curs del riu Ouham, i amb excavadores foraden fins al fons", escriu al seu bloc, Aurelio Gazzera, un missioner carmelita a Bozoum, a l'oest de la República Centreafricana.\nFides, 11 abril 19\n"És impressionant veure el desastre creat: muntanyes de grava, forats plens d'aigua, el curs del riu destrossat, aigua contaminada (probablement per l'ús de mercuri per facilitar la descoberta d'or). "Només entre la maquinària i el combustible, vaig calcular una despesa diària d'almenys 30.000 euros. I quant haurien de guanyar per gastar tant? ", Es pregunta el missioner que va enviar a Fides informació més detallada.\n"Ens va sorprendre la presència sorpresa del primer ministre Sarandji a Bozoum, a principis de desembre i després a finals de gener. En 3 anys mai se l'havia vist. El motiu de la seva arribada al gener va ser la inauguració de l'edifici de la Brigada de Mines, rehabilitat per la companyia xinesa que va obrir aquests pous per obtenir or. Ens vam començar a fer preguntes en veure arribar almenys una dotzena de màquines (excavadores, etc.) i un flux constant de camions cisterna grans (30.000 litres de capacitat). Ningú sabia el nom de l'empresa. Van venir amb treballadors de Gallo (a 50 km de Bouar, carrer Bouar-Baboua), on probablement ja havien treballat abans d'arribar a Bozoum. En aquesta zona, el nombre de llocs explotats va ser més gran que els permisos atorgats. Ecològicament, van devastar part del bosc, amb grans forats i muntanyes de terra remoguda (segons explica la població local i el testimoni d'un cap forestal de Bouar). Les autoritats fan com que no saben res però l'or surt a Camerun cada setmana. I a la frontera, curiosament, no hi ha cap control. I l'Estat tampoc rep res d'aquesta exportació d'or. Però, en lloc de prendre seriosament el bé comú, es dedica més aviat als que estan al poder", conclou el pare Aurelio.


El reciclatge formatiu, clau per a combatre l'atur sènior\nTrobar-se sense feina a certa edat pot semblar un camí sense sortida. Segons dades de l’última Enquesta de població (EPA), la taxa d’atur es situa a prop del 25%, i d’aquest percentatge aproximadament un 3% correspon a gent que té més de quaranta anys. La majoria havien estat gairebé tota la vida laboral al mateix lloc de treball i en sectors que actualment no podien continuar oferint els reptes laborals del passat. Com ho ha de fer aquest col·lectiu per a trobar feina?\nSegons dades de l’Eurobaròmetre de 2012, una de cada vint persones ha estat discriminada per motius d’edat. «Amb l’edat poden decaure algunes capacitats sensitives i cognitives, sobretot en la darrera etapa laboral», assegura Eva Rimbau, professora dels Estudis d’Economia i Empresa de la UOC. La part positiva de l’edat, assegura aquesta experta, és que les empreses valoren cada cop més les competències pròpies dels treballadors sèniors. «El pensament estratègic, la capacitat de deliberar, la xarxa de contactes i la capacitat lingüística són algunes de les capacitats que només s’adquireixen amb l’edat», constata Rimbau. Tenint en compte aquests dos factors, doncs, Rimbau assegura que la clau perquè un aturat sènior es reincorpori al mercat laboral és passar per la formació. Les dades ho constaten. Segons el VII informe mayores de 45 años en el mundo laboral de la Fundació Addeco, set de cada deu empleats nous de més de quaranta-cinc anys que va trobar feina el 2015 s’havien reciclat en competències professionals.\nEn què s’han de reciclar?\nSegons Rimbau el primer que ha de fer un treballador sènior que es troba a l’atur és deixar-se aconsellar pels serveis d’ocupació i fer cursos relacionats amb les necessitats detectades en la seva zona geogràfica. Tant aquesta economista com la professora dels Estudis de Psicologia i Ciències de l’Educació Montse Guitert coincideixen, però, a pensar que una competència imprescindible en qualsevol lloc de treball és la digital. «Difícilment persones sense aquestes habilitats trobaran un lloc en el mercat laboral d’avui dia», apunta Guitert.\nAquestes dues expertes alerten, però, que el reciclatge formatiu no solament l’han de dur a terme els aturats sinó també els que tenen feina. «Des del punt de vista dels responsables de recursos humans, es valora molt la iniciativa del treballador d’estar en constant evolució», insisteix Rimbau. En aquest sentit aquesta economista recomana actualitzar els coneixements per a afrontar els escenaris futurs plantejats per les tecnologies i les maneres de «treballar canviants». «En el futur hi ha feines que poden desaparèixer a causa de l’automatització, i cal recordar que la quarta revolució industrial és per a treballadors altament qualificats i amb una gran capacitat d’adaptació, flexibilitat i aprenentatge continu», constata Rimbau.