Per Edgar Manjarrés a\t 19 setembre, 2014 0 comentaris\nSóc Marc Montserrat Drukker, director.\nRemarques els dos cognoms, és important?\nSí. Durant algun temps vaig ser Marc Montserrat, però sempre he volgut incorporar-hi el meu segon cognom, perquè, a més, crec que sóc fruit d’aquesta unió d’aquí i de fora. I el meu segon cognom va molt lligat a les meves arrels.\nI director, malgrat que has fet moltes altres coses dins la professió?\nSí. Jo vaig començar com a actor i ballarí. Arriba una edat en què la dansa t’abandona i em vaig centrar més en la feina d’actor i director. D’una manera natural, i també per les meves pròpies decisions i necessitats, em vaig anar abocant a la direcció.\nMiro a una banda i em veig com un apassionat del fet artístic, he tocat moltes tecles, m’he format aquí i a fora i he vist maneres diferents de treballar i d’ entendre l’ofici. He tingut molta sort perquè he viscut sempre únicament de la meva professió. Vaig tenir la sort que, quan estudiava a Londres, sempre em van ensenyar que en aquesta professió t’has d’enamorar de tots aquells projectes que t’ofereixen, i així ho he fet sempre. Crec que com més portes obres més possibilitats tens que arribin propostes noves. I, de fet, cada nova proposta és un regal.\nMiro cap a l’altra i veig que des que vaig decidir dedicar-me únicament a la direcció, et va venint, cada cop més, la necessitat de fer, també, les dramatúrgies dels espectacles que vull dirigir. Tinc ganes de crear i d’explicar les històries, no tan sols des de la direcció, sinó també des de la creació.\nEl meu primer somni era ser acròbata, però no sé ben bé perquè em vaig apuntar a claqué a l’escola El Timbal, on vaig començar a tastar altres disciplines (ballet, música, etc.) Així és com vaig anar descobrint la meva passió pel món del musical. Vaig estar molts anys formant-me i actuant professionalment amb els germans Méndez. Lluís Méndez es va convertir en el meu guia professional. Després vaig anar al Ramon Solé i a la Nancy Tuñon, etc., i vaig completar la meva formació amb quatre anys a Londres (London Studio Centre, RADA i Mime Centre), que van ser fascinants. Allà t’obren els ulls i et fan tocar de peus a terra. És un país on teatralment i artísticament no hi ha sostre.\nNo recordo cap moment concret però sí que tinc la sensació que des de sempre m’he sentit molt còmode fent aquesta feina. Jo vaig estar en la meva primera producció professional amb tretze anys i recordo que des del primer moment n’he gaudit. Vaig sentir que era al lloc on havia de ser. De fet, quan més sóc jo mateix és quan treballo.\nI quan decideixes convertir-te en director?\nCrec que sempre ha estat allà. Al College de Londres, ja des del primer dia, et potencien la teva pròpia personalitat creativa, que desenvolupis el talent innat, allò que et farà diferent del altres, que en definitiva serà el que t’ajudarà a trobar feina. I recordo que ja en aquell moment jo sentia la necessitat no tan sols de fer una escena o crear una coreografia únicament estètica sinó de muntar una història, d’explicar alguna cosa. Ja en aquells moments tenia idees, no tan sols sobre el que jo havia de fer, sinó del conjunt d’intèrprets.\nRepassem el teu currículum, ens destaques punts importants per a tu?\nDoncs et destacaria el Vint X vint que vaig fer l’any 93. Una obra professional però feta sense mitjans, la meva primera direcció. I, ara que hi penso, ja en aquell moment fèiem taquilla inversa sense donar-hi aquest nom. Sentir els primers riures de la gent, que connecta amb una cosa que tu has muntat, és una sensació que t’omple. Després un Equus, fet amb estudiants, on vam treballar de valent. Com a actor, recordo que vaig ser feliç a Cal dir-ho?, per l’ambient, per la protecció que et dóna i per com cuida cada detall Flotats. Et parlaria també de Chicago, que vaig dirigir a l’Arnau, en un moment en què es creava amb temps i tenies absoluta llibertat per fer el que volies. També va ser fascinant crear conjuntament amb Monty tres dels seus espectacles i gaudir del seu immens talent. Vaig descobrir una altra manera de fer dirigint Spamalot a Mèxic, on tot va a un altre ritme, on vas creant sobre la marxa. No has de tenir-ho tot per avançat, i tens el luxe d’estrenar quan l’espectacle està llest, no en una data ja programada. I tot això deriva en el punt més important que és L’onada. Un projecte en què vaig treballar cinc anys.\nQuin va ser el procés de L’Onada?\nEstà basat en un experiment real que és va fer l’any 67 als EUA. Ron Jones, el professor que el va dur a terme, va escriure un article on explica aquell experiment. A partir d’aquell escrit es van fer diferents adaptacions, com una telefilm i una novel·la, però molt ensucrades. Aquest llibre es va convertir en lectura obligatòria a Alemanya, Israel, etc., i es van posar en escena versions molt amateurs i d’estudiants per tal que coneguessin el feixisme. A mi m’arriba la història, m’interessa molt i sento que és necessari que s’expliqui i em pregunto que és el que realment va passar allà. Em poso en contacte amb Ron Jones, li explico els meus motius i el que vull fer i a ell li va agradar molt la idea que volgués crear una obra professional a partir del que realment va passar en aquella aula. Ron Jones estava bastant en contra de les versions que s’havien fet. Vaig estar tres anys investigant amb ell, mirant diaris, contactant amb alumnes que estudiaven en aquella classe. Amb tota aquesta informació em vaig ajuntar amb Ignacio Garcia May, que és qui ha escrit el text, i amb qui vam crear conjuntament.\nEn aquell moment no tens ni actors, ni teatre, ni res?\nNo. En aquell moment hi dedico el meu temps, els meus diners i la meva vida fins que hi ha un producte amb text i proposta escènica que comença el seu llarg camí fins que Lluís Pasqual ens obre les portes del Lliure i em dóna total llibertat per dirigir l’obra.\nUn projecte amb gent molt jove, vas fer un càsting?\nI tant! Llevat del professor, que va ser Eduard Farelo, va ser una tasca de càsting en què vam rebre 500 CV, dels quals vaig fer audició de 250. Alguns d’ells van passar dues i tres proves. Representa molta feina, molta dedicació, però em penso que sempre que ens ho podem permetre els directors hem d’obrir càsting i veure gent. Hem d’intentar trobar sempre la millor gent possible per a un projecte, no ens hem de conformar amb aquells pocs noms que ens vénen al cap perquè són els que hem vist més recentment.\nSi en aquell moment un actor jove t’hagués dit “Marc, he vist que fas càsting, donem algun consell per anar-hi”, què li hauries dit?\nPrimerament, porta un currículum ordenat. On aparegui la formació i on no enganyis. Si, per exemple, has fet un treball d’escola no ho venguis com una producció professional, posa-ho a part. Això diu molt de la teva honestedat i del que realment has fet, no se’t demana més. Una bona foto, que mostri com ets tu, no el que vols semblar, perquè quan el director et tingui al davant vegi el qui ha vist a la foto i ha seleccionat perquè encaixa en el que busca. Anar al càsting puntual, molt preparat, amb el text perfectament controlat. Si saps l’obra a què optes, llegeix-te-la, informa-te’n, pensa-la. I a l’hora de fer un monòleg o una separata mostra qui ets, no intentis endevinar que és e\nl que el director vol de tu, això no ho sabràs mai. Ell ja veurà si et pot transformar per a la seva producció. I si has d’escollir un text, si no és que t’ho demanen expressament, no facis un text de l’obra per a la qual fas el càsting, és massa arriscat, perquè, si el que mostres no és exactament el que el director té pensat per a aquell personatge, ho tindràs complicat. Així, millor oferir allò que et fa especial i únic a tu. Escull un monòleg amb el qual puguis mostrar el millor de tu.\nPel que dius sembla que sovint ens “equivoquem” quan anem a un càsting.\nPenso que una assignatura de càsting en la formació és una eina bàsica i aquí no s’hi dóna la importància que té. De fet, en els minuts que et donin per a la primera audició que facis, has d’aconseguir que s’enamorin de tu artísticament.\nParlem de projectes, en què estàs treballant?\nDoncs el primer en el temps és la direcció resident de Sister Act, que estrenem al Teatre Tívoli el 23 d’octubre. Després farem gira, Madrid, etc. Aquí, una vegada la directora original de l’espectacle amb qui treballo braç a braç munta l’espectacle, la meva feina consisteix a vetllar perquè tot es mantingui artísticament com ha de ser, així com treballar amb covers, segons repartiments, etc. La meva part creativa aquí no és muntar l’espectacle sinó aconseguir que els intèrprets arribin on la directora vol i s’hi mantinguin. El director resident és el màxim responsable de la supervisió i el manteniment de la qualitat artística de l’espectacle.\nI el segon projecte es muntar La ola en una nova producció per al Centre Dramàtic Nacional que s’estrenarà al gener al Valle-Inclán. Ernesto Caballero va veure el muntatge al Lliure, li va agradar i va apostar perquè féssim una producció nova. Tornem a engegar tot el procés, començat pels càstings, en audicions obertes a tot Espanya.\nEt serà complicat tornar a muntar de zero una nova producció d’un espectacle que has fet tan recentment?\nLa veritat és que no és gens fàcil començar un procés des de zero quan per mi no ho és. Hi he dedicat molts anys de la meva vida i me’l sento molt meu, així que el procés creatiu nou vindrà a partir del nou repartiment, els personatges es creen segons amb qui treballes per potenciar el que l’intèrpret et dóna.\nEm veig com un director amb ganes d’explicar moltes coses, i no tan sols amb ganes sinó amb necessitat de fer-ho d’una manera determinada, amb una forma de fer teatre molt concreta. I no tan sols des de la direcció, sinó també des de la dramatúrgia i la creació total d’un espectacle.\nTrobo que la professió en aquest país és diferent de la d’altres en alguns aspectes. Per exemple, tenim el costum de posar etiquetes, ens agrada molt catalogar com a especialistes en una única disciplina: actor, ballarí, director, docent… i si ja en fas més d’una és com si, de cara als altres, t’anés a la contra. En altres països, és a l’inrevés. Penso que escoles i universitats d’arts escèniques podrien aplicar metodologies que ja s’utilitzen a Europa, on l’ensenyament rau principalment en la potencialitat de les aptituds, del talent i de les habilitats de cada estudiant. I ho fan, treballant la seva individualitat i els seus punts forts. A més, trobo que també hauríem de treballar més “la intel·ligència professional”, la nostra professionalitat va des de com és la foto que acompanya el currículum, com vas vestit a la prova, fins a l’última salutació de l’última funció del muntatge. Veig també que la situació que vivim, i la manera de funcionar d’avui dia, ens obliga els directors i creadors a ser emprenedors, a fer diàriament feines de producció, a estar amb tres o quatre projectes en ment i a assumir que potser alguns cauran, a estar sempre pensant en la feina, però ja m’agrada perquè per mi la vida i la feina són una mateixa cosa. La veritat és que jo visc per treballar.\nArticle anteriorTardor de formació. Jornades i cursos de reciclatge\nArticle següent Jordi Boixaderas, nou vicepresident de l'AADPC\nRicard Farré: optimista de mena


UNA ESCOLA QUE MILLORA ÉS UNA ESCOLA QUE APRÈN… Al Racó de l’Artista Treballem la Geometria- Primer Cicle | Escola Riera de Ribes\nUNA ESCOLA QUE MILLORA ÉS UNA ESCOLA QUE APRÈN… Al Racó de l’Artista Treballem la Geometria- Primer Cicle\nUn cop acabada la primera tasca que teníem al Racó de l’Artista: els cartells amb el nom de cada racó, s’acostaven les Festes de Nadal. Era, per tant, el moment de començar el següent projecte que volíem portar a terme els i les alumnes del cicle.\nLa idea era guarnir el passadís amb motius Nadalencs…vam fer pluja d’idees i de les diferents propostes es vam decidir fer penjolls amb formes geomètriques.\nA partir d’aquesta idea inicial hem après tot el que us expliquem a continuació:\nPer introduir el tema, primerament, hem buscat per la classe objectes de diferents formes geomètriques i ens hem posat mans a l’obra!\nAmb escuradents i plastilina hem anat creant diferents FIGURES GEOMÈTRIQUES (PLANES: ample i llarg) i COSSOS GEOMÈTRICS(VOLUM: ample, llarg i alt). Hem pogut observar les diferències que hi ha entre elles.\nTambé hem observat presentacions de PowerPoint on hi havia informacions de les diferents figures i cossos geomètrics. Les hem recollit i hem creat un mapa conceptual amb les idees més importants.\nHem après a identificar les diferents parts d’un cos geomètric, hem practicat, mirant les nostres figures i cossos fets amb els escuradents i plastilina. Per altre banda, hem fet càlculs d’arestes, vèrtex i cares d’alguns cossos geomètrics individualment i en conjunt.\nDesprés hem agafat regle i llapis i les hem dibuixat en cartolina. Hem fet servir una plantilla per ajudar-nos a dibuixar-les. Un cop dibuixades, les hem retallat i doblegat per donar-les-hi volum.\nUn cop passat el Nadal, les hem penjat al racó de Construïm, per tenir-les com a eina de referència a l’hora de construir.


Hi vaig pensar en llegir abans d'ahir a la premsa la solemníssima declaració del president blaugrana Sandro Rosell. L'home ha despertat, sense gaire convenciment, tres mesos tard. Amb una curiosa coincidència d'actituds. Diguem, amb posat nacional català. Que això sí que ens uneix a gairebé tots. Com sempre fan els nostres polítics mesells, apel·lant precisament a la responsabilitat. No reaccionem perquè som responsables. Ep, però si torna a passar que ens ataquin i ens humilien no ens tremolarà la mà per defensar-nos. Ja, ja. Fa tres mesos, mentre ens llançaven tones de defecacions i posaven en dubte davant del món els nostres èxits, Sandro Rosell i la seva junta dinaven plegats al Zalacaín, amigables, amb els responsables. Costarà, costarà molt trencar inèrcies de tres-cents anys d'indignitat. Les que ens han portat a aquest autonomisme asfixiant i curt de mires en què vivim. Continuem fent el ridícul mentre els nostres enemics (per no utilitzar la mateixa expressió gràfica d'en Mohammed Jordi) se`ns enfoten a la cara.\nRamon Llull 18 de juny de 2011 a les 13:21\nEjem..., Quines maleses feies per merèixer que un dels teus fills et volgués castigar sense veure el Barça en dues setmanes?? Molt greu et veig, estimat Granollacs!!\nPer altra banda, sí. Ja no tenim ni dignitat. Així de clar. Ja ho has afirmat moltes vegades: Som massells. Des dels 300 anys enrere fins amb el Franco. Quan vaig veure en Rossell fent aquella declaració, que pretenia ser seriosa, jo em petava de riure i de pena.\nAquest és el punt flac que em de superar socialment i individualment. Algun psicòleg social ens en podria donar alguna solució de com redreçar-nos? A partir d'aquí, quan deixem de ser "gos-patada" que diu un fill meu -pels gossos diminuts que lladren inutilment-, a partir d'aquest redreçament nostre podrem, sabrem plantar cara com ens cal.\nDavid Roig 18 de juny de 2011 a les 19:56\nEls independentistes que no som del Barça -i que abominem l'esport, sigui com a pràctica o com espectacle- vàrem haver de replegar-nos durant el septenat de Laporta i no desitjar derrotes a l'equip que pretèn representar el país(?). Ara, amb en Sandro Núñez a la presidència, almenys en el meu cas, torno a desitjar desgràcies a aquesta banda de mercenaris. Us puc ben assegurar que vaig compartir la final de la Champions amb uns amics i que l'evolució victoriosa dels barcelonistes em va deixar més fred que un peix.\nEl Barça mai serà un sustitut nacional de res, és un equip de professionals esportistes que lluiten pels seu ignominiós salari i que no dubten en canviar de samarreta quan els convé.\nEls que segueixen el Barça com si fos l'equip nacional voldré veure què diuen quan les quatre províncies ja siguem independents per a justificar la seva addicció.\nAmb Sandro Núñez tenen el president que es mereixen.\nUn país sense esport és un país mentalment sanejat. Recordem l'ús que de l'esport en varen fer el nazisme, l'estalinisme, etc.


Dues persones caminant pel centre de Barcelona davant un anunci del jugador del Barça Lionel Messi. ENRIC FONTCUBERTA / EFE\nBarcelonaA mesura que passen els dies, els dirigents que controlen el futbol mundial s’adonen que serà difícil poder acabar totes les competicions sense perdre un bon feix de diners. L’evolució del coronavirus juga en contra d’un calendari en què amb prou feines quedaven dates lliures ja abans de la pandèmia. Si el futbol ja vivia una guerra freda entre els clubs, les lligues i les federacions internacionals per veure qui en podria treure més profit, aquesta crisi obre la caixa dels trons. Després d’uns primers dies en què la gran família del futbol semblava unida per aconseguir un objectiu comú (salvar el màxim de competicions), a mesura que falten dates s’esquerda una unitat que era fícticia. El fantasma de no poder acabar la lliga actual cada cop és més present.\nCovid-19 Luis Rubiales Javier Tebas futbol FIFA


PDeCat rebutja la proposta dels presos però seguirà parlant amb la Crida - Diari de Girona\nPDeCat rebutja la proposta dels presos però seguirà parlant amb la Crida\nDesprés de 5 hores de reunió el partit es nega a dissoldre's dins JxCat\nefe | barcelona 26.06.2020 | 20:21\nPDeCat rebutja la proposta dels presos però seguirà parlant amb la Crida Diari de Girona\nLa direcció executiva del PDeCAT ha avalat avui divendres continuar amb les negociacions amb la Crida per tal d'arribar a un acord per a la reordenació de l'espai de JxCat, però ha rebutjat la proposta que els polítics presos havien posat damunt la taula en les últimes hores.\nAixí ho ha confirmat el portaveu del partit, Marc Solsona, en una roda de premsa telemàtica, en què ha afirmat que el partit "no pot compartir" la "literalitat" de l'acord que els ha presentat i menys "en aquest moment de les negociacions".\nLa proposta dels presos, impulsada pels exconsellers Josep Rull, Joaquim Forn, Jordi Turull i per l'exconseller Lluís Puig plantejava la creació d'una assemblea constituent de JxCat i que donaria sis mesos de marge al PDeCAT per decidir si es dissol o no.\nAmb tot, Solsona ha reconegut que en el partit veuen marge per arribar a un acord amb la Crida, un acord que, com ha reiterat, ha d'estar supeditat a un "reconeixement mutu", i que espera que aquest acord no sigui només "una coalició per a guanyar les eleccions".\nHa asseverat que el PDeCAT no contempla "en cap cas" la seva dissolució com a partit ja que, segons ha dit, l'aval a l'equip negociador i al fet que continuïn les negociacions deixa clara la "voluntat d'existir" del PDeCAT com a formació.\nPreguntat per si el PDeCAT estaria en condicions de concórrer a unes eleccions per separat, Solsona ha afirmat que "a dia d'avui estem preparats com a organització per poder concórrer a les eleccions, faltaria més".\nNo ha volgut avançar què passaria si no s'arriba a un acord amb la Crida per a la reordenació de JxCat perquè "no podem estar dibuixant escenaris que a dia d'avui no passen".\nAquest matí, la consellera de Presidència, Meritxell Budó, s'ha mostrat partidària que els diversos sectors de l'espai posconvergent "conflueixin" en JxCat, estructurats en un partit "sense vetos ni quotes".\nEn declaracions a TV3, la consellera de la Presidència i exalcaldessa de CiU al municipi de la Garriga (Vallès Oriental) s'ha posicionat a favor de la proposta realitzada pels presos del PDeCAT en les últimes hores, en el sentit d'integrar els diversos sectors postconvergents en un únic partit.


Els propers 27 i 28 de maig de 2022 Barcelona serà, novament, la capital mundial de la Fisioteràpia. Dos mil fisioterapeutes ens trobarem per parlar de la nostra passió, d’allò que ens uneix: la nostra professió, la FISIOTERÀPIA. El punt de trobada serà l’FTP22.\nSeran dos dies complets d’un congrés internacional que estava previst per a l’any 2020 i que la pandèmia ens va robar. Més que mai, ens mereixem retrobar-nos, tornar-nos a veure les cares i celebrar que la Fisioteràpia està molt viva i més present que mai en la societat. I és que tenim un futur esperançador.\nTindrem 11 sales simultànies amb diferents àmbits d’expertesa, durant dos dies complerts i amb participació de ponents d’arreu del món. Volem que l’FTP22 sigui el màxim participatiu possible, i per aquest motiu les comissions del Col·legi i les universitats catalanes tindran un espai per compartir les seves novetats. Incorporem una sala exclusiva d’activitat física terapèutica, que ha suposat el gran canvi de paradigma de la fisioteràpia i l’adaptació de la professió al segle XXI. També hi haurà una sala de COVID persistent i estic segur que trobareu moltes novetats que acabaran repercutint en una millor atenció als nostres pacients. Ponents del nostre país, d’Austràlia, d’Amèrica i d’Europa conviuran aportant el millor de cada realitat per créixer plegats i poder oferir a la societat la millor atenció fonamentada en l’evidència científica. I en algunes activitats hi participaran associacions de pacients i altres professionals sanitaris per poder donar a conèixer què ofereix la Fisioteràpia.\nA més, tindreu la possibilitat de presentar-hi pòsters i comunicacions perquè la realitat del nostre col·lectiu ha canviat i tenim moltes experiències a compartir que ajuden a créixer pel camí de l’evidència científica. També podreu visitar la fira comercial amb les últimes novetats tecnològiques de la nostra professió i que inclourà novetats d’I+D.\nI també hi inclourem actes lúdics!!! Aquells que ho desitgeu, el divendres a la nit brindarem, tot escoltant un grup musical, pel 30è aniversari del Col·legi, que vam complir al 2020 però que no vam poder celebrar a causa de la COVID.\nEn nom de la Junta de Govern, em plau convidar-te a aquest congrés internacional, autèntic punt de trobada i reflexió de la nostra professió. Perquè som fisioterapeutes i n’estem orgullosos, no us podeu perdre aquest FTP22. Us hi esperem!\nNeuromusculoesquelètica Geriatria Pediatria Esport Neurologia Dolor Respiratòria Miscel·lània Activitat Física Terapèutica Sòl Pelvià Grups de Treball Universitats FTPitch Altres Fira comercial COVID persistent Empreses formació Fisioteràpia Invasiva Pausa Recerca, Desenvolupament i Innovació (R+D+I) Comunicacions lliures Fisioteràpia, inclusió i discapacitat\nDescarrega't el programa oficial del Congrés\nDescarrega't l'APP de l'FTP22\nEl Congrés Internacional de Fisioteràpia FTP22 a les teves mans


Vienna City Apart Viena Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVarious Addresses in Vienna, 02. Leopoldstadt, Viena, Àustria, 1020 - Veure al mapa\nStudio - Ausstellungsstraße 33-35\nApartment - Glockengasse 28\nMés informació sobre Vienna City Apart\nVienna City Apart, ubicat a 02. Leopoldstadt, Viena, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Museu Tècnic, Centre Civic Sala de Concerts Vienesa, Palau Schonbrunn donen a aquest hotel un encant especial.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Vienna City Apart és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, botigues a l'hotel, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, calefacció, mini bar, ventilador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Vienna City Apart.\nCal que informeu el Vienna City Apart de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


saragatona: carpe diem, quam minimum credula postero (menja't el dia...)\nQuin lloc!!! Ara mateix començo a planejar en secret quan segresto el F. per a dur-l'hi de sorpresa!!\n(osti, quines patades al diccionari: fins i tot jo les veig!!!)\nDoncs mira, em sembla que hi aniré aviat.Com que vam viatjar per Setmana Santa, aquest estiu no ens hem mogut (quasi literalment) de casa; i anava pensant en una sortideta de cap de setmana. Ja t'ho faré saber.\nVols dir que amb tantes impressions plaenteres visuals t'adones de les gastronòmiques?? Ho anotaré a la llista -ja llarga- d'assignatures pendents que tinc per a quan "baixi".\nEi, ei, ei, gent, no us deixeu emportar per la imaginació, que ja sabeu com exagero de vegades: no vull responsabilitats. De totes maneres és una excursió maca pel territori ... i si compreu una mica d'oli i mel al Perelló i pastissets petits a Rasquera...\nEn fi, si hi aneu ja m'ho direu.\nDona, xurri, és clar que les veus, tu ets bona, encara que de vegades busquis excuses. De totes maneres, podríem dir que en Joan és un globalitzat creatiu. Adverteixo: no vull ser còmplice d'un segrest.\nQuedem així, doncs, Lola. I si necessites més informació local...\nDit el de dalt de tot, tens raó, art virtualis (ostres, això de dir-te art virtualis em descol·loca una mica) quan dius que les impressions visuals són plaents, al menys a mi m'ho semblen. Siguin aquestes o les gastronòmiques, hauràs de baixar, ja ho veus.\nAllò del que hem menjat vaig escriure un incert J. Pla.\nN'ho pensava, Joaquim, però...\nFa dies que no et veia per aquí.\nEm t'acompanyo a cada dia, i cada dia per a me ès com es focis una diada gastronomica, i molt daquestes dies llegint i cuinant i desprès a fer una croniqueta als meus i miri què llegeixo ara mateix José Pla i al mateix temp M.V.Montalbàn i ells fiquen dues mirades gairibé antagonicas del mateix que ès allo tot que sigui la cuina autoctona catalana.\nEm sent molt a gust amb la cultura o sigui l'art del gust que n'hi ha naquest pais.\nBona companyia, la teva. I bones lectures, les de Pla i Vázquez Montalbán: dues mirades al país i del país, diguin el que diguin alguns.


L’Hospital Comarcal del Pallars trasllada els pacients de llarga estada a l’Hotel Alegret de Tremp – Comarques de Ponent\nL’Hospital Comarcal del Pallars trasllada els pacients de llarga estada a l’Hotel Alegret de Tremp\nL’Hospital Comarcal del Pallars ha decidit traslladar els pacients ingressats en règim sociosanitari, el que es coneix com llarga estada, a l’Hotel Alegret de Tremp. Aquest trasllat es fa per tal d’aïllar-los, ja que que són persones vulnerables. La mesura es pren per prevenció i permetrà a la vegada alliberar llits per si es donés un augment de casos positius de coronavirus, segons ha informat aquest dissabte l’Ajuntament de Tremp a través d’un comunicat.\nOperaris de la brigada municipal han donat suport al trasllat del material necessari. Quan aquest s’hagi completat, s’hi aniran traslladant els pacients amb ambulància.\nL’Ajuntament de Tremp ha aprofitat per demanar als veïns que respectin i compleixin les normes del decret d’estat d’alarma.


UNA TRISTA NOTÍCIA PER AL FILL DE LA PRINCESA MARIA, EL PRÍNCEP CHRISTIAN DE DINAMARCA - REIALS\nEl Família reial danesa anteriorment va cancel·lar diversos esdeveniments clau com a conseqüència de la pandèmia mundial de coronavirus, incloses les celebracions del 80è aniversari de la reina Margrethe a l’abril.\nVEURE: la princesa Mary i la seva família comparteixen un missatge de vídeo des de l’aïllament\nI ara s’ha revelat que el príncep hereu Frederik i el fill primogènit de la princesa Maria, el príncep Christian, de 14 anys, ja no podran emprendre la seva confirmació prevista.\nD'acord amb Royal Central , segons hauria confirmat el Tribunal Reial a la revista danesa Veure i escoltar que la confirmació de Christian s’ha ajornat a finals d’any a causa del COVID-19.\nEl príncep hereu Frederik i el fill primogènit de la princesa Maria, el príncep Christian, de 14 anys, ja no podran emprendre la seva confirmació prevista.\nL'ajornament és només un dels diversos esdeveniments cancel·lats del calendari real que la família reial danesa va desestimar com a conseqüència de la crisi sanitària internacional.\nSegons els informes, la trobada anual de Pasqua de la família al castell de Marselisborg a Aarhus també s’ha cancel·lat, així com el projecte més gran del príncep Frederik, Royal Run.\nTot i que el Tribunal Reial ha informat que la confirmació de Christian seguirà endavant a la tardor d’aquest any, no s’han revelat altres detalls.\nLa confirmació del príncep Christian s’ha ajornat a finals d’any a causa del COVID-19.\nEs preveu que la cerimònia tingui lloc a la capella del palau de Fredensborg on també es va confirmar el pare de Christian, el príncep hereu Frederik i la reina Margrethe II.\nLa trista notícia arriba després Príncep Frederik i Princesa Maria va compartir un missatge familiar d’aïllament, ja que el país continua tancat a causa de la pandèmia de coronavirus.\nPrendre a Instagram , la parella reial i la seva cria van publicar un sincer missatge de vídeo, que es va gravar per a un especial de televisió, Denmark Stands Together, que es va emetre durant el cap de setmana.\nLa família reial danesa anteriorment va cancel·lar diversos esdeveniments clau com a conseqüència de la pandèmia mundial de coronavirus, incloses les celebracions del 80è aniversari de la reina Margrethe a l’abril.\nEn el clip, que aparentment es va filmar a la casa de la família del príncep hereu a Copenhaguen, Frederik, Mary i els seus fills van parlar francament d’estar tancats, 9Cara reportat.\nEn declaracions en danès, Frederik va dir als espectadors: 'Volem agrair a tots aquells que treballen dur perquè tots puguem passar aquest moment difícil'.\n'Vosaltres que manteniu units la comunitat ... Feu un esforç indispensable. Moltes gràcies per això ', va dir.\nLa trista notícia arriba després que el príncep Frederik i la princesa Maria compartissin un missatge familiar d’aïllament, ja que el país continua tancat a causa de la pandèmia de coronavirus.


Iglesias aviva la tensió amb el PSOE per la llei de violència sexual\nEl vicepresident segon del Govern assegura que hi ha «molt masclisme frustrat» en les «excuses tècniques» de Justícia\nDes del ministeri de Juan Carlos Campo s'assegura que el compromís amb la igualtat és «l'eix central» en totes les seves polítiques\nMadrid - Dimarts, 03/03/2020 | Actualitzada 04/03/2020 - 10:23\nL’aprovació per part del Consell de Ministres de la llei de violència sexual no va tancar l’esquerda oberta entre el PSOE i Unides Podem per aquesta iniciativa. Les discrepàncies entre socialistes i morats per la tramitació del text legislatiu semblava que estaven resoltes a última hora de dilluns, quan va quedar clar que el Govern inclouria el projecte normatiu en la reunió setmanal del Consell de Ministres, i el faria coincidir amb la setmana del Dia Internacional de la Dona. No obstant, hores després que l’Executiu donés el vistiplau a la llei, el vicepresident segon del Govern, Pablo Iglesias, va reobrir el conflicte amb els seus socis a l’assegurar que hi ha «molt masclisme frustrat» en les «excuses tècniques» que el ministre de Justícia, Juan Carlos Campo, va argumentar per intentar retardar la posada en marxa de la llei.\nEls frecs en el si del Govern de coalició, a causa de la introducció en el Codi Penal del ‘només sí és sí’ fa setmanes que duren. Des de mitjans de febrers, fonts del ministeri d’Igualtat, liderat per la podemista Irene Montero, recriminen a Campos que s’escudi en «generalitats de procediment, sense concretar» per dilatar la tramitació de la llei. I en l’entorn de Sánchez acusen els morats d’una «certa inexperiència». Uns frecs que semblaven resolta amb l’aprovació de la llei. Un èxit per als ministres de Podem que, pel que sembla, no va ser suficient per a Iglesias.\nReprendre el conflicte\nEl vicepresident segon del Govern va carregar contra els seus companys de Govern al ser preguntat per si compartia les afirmacions tant de la vicepresidenta, Carmen Calvo, com del responsable de Justícia, que havien al·legat «excuses tècniques» perquè no la llei no prosperés. «A les dones en aquest país se’ls ha posat moltíssimes excuses. Crec que històricament les excuses han sigut una manera de mirar de limitar i mirar d’aturar l’avanç del moviment feminista. En les excuses tècniques crec que hi ha molt masclisme frustrat», va contestar Iglesias taxatiu.\nDes de Justícia es va assegurar que totes les qüestions tècniques aportades intentaven fer que la llei, l’«esperit de la qual comparteixen», fos la millor possible. Per aconseguir-ho, va comptar amb l’experiència dels seus experts en les diferents jurisdiccions i va proposar els canvis que va entendre més convenients des de la «lleialtat».\nDe fet, la Comissió de Codificació del ministeri va treballar durant tota l’anterior legislatura en una reforma dels delictes sexuals que no va poder tirar endavant per la dissolució de les Corts. Això va fer que el ministeri de Juan Carlos Campo ja comptés amb un ampli coneixement de la matèria reformada, fins i tot abans de disposar del text proposat per Irene Montero.\nA més d’això, fonts de Justícia van destacar el compromís amb la igualtat del ministeri i del mateix ministre i van recordar que anualment prepara unes jornades específiques per formar en aquest aspecte els diferents operadors jurídics.\nAmainar el conflicte\nVan ser Calvo i Montero les que es van dedicar a amainar el conflicte i deixar de banda el conflicte. La vicepresidenta primera, abans que Iglesias es pronunciés, ja va deixar clar que el procés d’elaboració del text legislatiu va ser «el normal» quan es tracta d’un projecte «complex». «No té cap especialitat diferent», va defensar. En aquest mateix sentit, va fer èmfasi que dins del Govern estan «orgullosos» del resultat perquè diversos ministeris han treballat de manera coordinada, «amb l’impuls» que ha donat la ministra morada a la llei, «que ha impulsat aquest projecte amb rapidesa i agilitat».\nPer la seva banda, Montero també va rebaixar el xoc amb Calvo i Campos i va assegurar que els desacords en el Consell de Ministres es queden dins de la reunió dels ministres. A més, en una entrevista a El intermedio va aplaudir el compromís del president del Govern, Pedro Sánchez, per tirar endavant la llei.\nPrimers frecs entre Sánchez i Iglesias per igualtat i immigració\nLa llei de llibertat sexual penalitza l'assetjament de carrer amb arrest domiciliari o multa\nTemes: Ministeri de Justícia Juan Carlos Campo Moreno Pablo Iglesias Podem


Tastajocs - Fira del joc i la joguina a Montcada i Reixac - totnens\nruta: INICI » Oci en família » Fires i Festes » Tastajocs – Fira del joc i la joguina a Montcada i Reixac\nTastajocs – Fira del joc i la joguina a Montcada i Reixac\nTastajocs a Montcada i Reixac\nLloc: Pavelló Municipal Miquel Poblet – camí de la Font Freda, 3\nPreus: Entrada gratuïta\nOrganitzat: Ajuntament de Montcada i Reixac\nFira del joc i la joguina a Montcada 2018\nEl joc és un element fonamental de la infància, que ajuda els nens a aprendre i passar-s’ho bé de la mà de les seves famílies. El joc també és un acte cultural i intergeneracional, que difon valors d’inclusió, solidaritat i participació. És per això que a Montcada i Reixac s’han proposat reivindicar la importància del joc com a element vehicular de la societat.\nLa Fira es dividirà en dos espais diferents:\nExposició: hi haurà una mostra de joguines històriques de vida i fotografies. L’objectiu d’aquest espai és mostrar a la ciutadania l’evolució d’aquest àmbit, des de la prehistòria fins a l’època moderna.\nExperimentació: hi haurà activitats a partir del joc o joguina que trieu. Hi haurà una selecció de jocs i joguines de l’època antiga fins a finals del segle XX. D’aquesta manera els assistents `podran compartir i transmetre com jugaven els nostres avantpassats i altres formes d’aprendre mitjançant el joc.\njocs tradicionals d’arreu del món\njoc de cartes sobre famílies inclusives\nexperimentació per a nadons\njocs dansats i musicat\nentre altres propostes.\nEl joc i la llengua: La fira també comptarà amb un espai per promocionar l’ús dels jocs i joguines en altres llengües, especialment en català. Per aquest motiu, s’hi farà difusió de la campanya ‘I tu, jugues en català?’, del Consorci de Normalització Lingüística.\n+ info Tastajocs\nveure +fires i festes\nTags: fires de jocs\nCorreJoc a Sant Vicenç dels Horts\nJUGATÚ a Granollers\nVilajuga a Vilafranca del Penedès\nLa Setmana de Jocs al Carrer a Manresa


presos polítics archivos - Cetrencada\nCapítol 52: Vist per a sentència\nMentre a Madrid se celebrava l’última sessió del judici contra els acusats del procés independentista, a Barcelona, els seguidors més fidels d’aquesta telesèrie de cinquanta-dos capítols van viure la finale en directe sota l’ombra de l’Arc de Triomf. Perquè veure-ho tu sol a casa, comentant la jugada per whatsapp, quan ho pots fer en viu? Així, unes cinc-centes persones es van reunir a partir de les 16.00 h per escoltar els al·legats finals d’aquells polítics que, en el seu moment, van votar.\nEls assistents a l’acte mostren les seves pancartes en suport de Jordi Cuixart/Nura Portella\nL’acte estava organitzat per Òmnium Cultural, com ja van fer el febrer quan Jordi Cuixart va declarar per primera vegada davant el Tribunal Suprem, encara que llavors es va haver d’ajornar l’acte perquè les declaracions es van endarrerir. Per això mateix, la declaració del seu president era la més esperada de la tarda, però semblava que no havia d’arribar mai. Sota un sol de justícia, cada cop que Manuel Marchena, el president de la sala segona del Tribunal Suprem, enumerava un rere l’altre els acusats perquè fessin els seus al·legats finals però mai cridava el Cuixart els nervis anaven en augment.\nHi va haver un petit moment d’eufòrica confusió quan Marchena va cridar a Jordi Sánchez, ja que no es va escoltar bé el seu llinatge i el públic va pensar que, per fi, era el torn del seu ídol. Després dels instants de decepció, el públic es va refer per seguir ovacionant les intervencions cada poques frases. Justament, però, va ser durant la intervenció de Cuixart quan la connexió en directe més va fallar i això va anar caldejant els ànims.\nEls al·legats finals al Judici a la Democràcia de @jcuixart i la resta dels presos polítics s'han pogut veure en directe de nord a sud del país. Un cop més, hem demostrat que estem mobilitzats. I hem deixat ben clar que #HoTornaremAFer pic.twitter.com/XmbDdHPcwt\n— Òmnium Cultural (@omnium) June 12, 2019\nEls oh‘s, les llagrimetes rodolant galta avall o els aplaudiments que es vivien a la ciutat comtal cada cop que algun dels presos citava els fills que no podrà veure créixer, els amics que troba a faltar o el poble de Catalunya a qui estimen; contrastaven dràsticament amb les cares de pura indiferència dels fiscals cada cop que els enfocaven. «Insensibles…» comentava una senyora mentre es recol·locava el llacet groc. D’altres el groc el portaven al barret, alguns a les camises o als mocadors, i fins i tot hi va haver alguna senyora que va decidir enfundar-se un vestit d’aquest color. El que calgui per donar suport als presos. Potser va ser la marea groga que va atreure alguns turistes que passejaven pel Passeig Lluís Companys i van aprofitar les cadires habilitades per descansar una estona, encara que la majoria hi va romandre poc temps.\nUn home segueix amb atenció les declaracions de Jordi Cuixart/Nura Portella\nDurant la jornada d’ahir, no van ser els membres de l’acusació els que van rebre més pals per part dels assistents a l’acte d’Òmnium. I és que just després que acabés la intervenció del seu president, mentre el públic encara mantenia en l’aire els cartells que resaven «Ho tornarem a fer«, frase amb què Cuixart va donar per finalitzat el seu al·legat i una grua s’enlairava per sobre la pantalla gegant per deixar veure una gran pancarta on s’ho podia llegir «Expressar-nos, manifestar; mobilitzar-nos, votar; Ho tornarem a fer«, per si no ens havia quedat clar, va sortir a escena el gran Judes del Procés: Santi Vila. Amb més xiuxiuejos que insults en veu alta el públic va demostrar la seva desaprovació cap al traïdor i pocs minuts després, van plegar les cadires, per marxar cap a Plaça Catalunya, on a les 20 h, hi havia convocada una manifestació. Aquesta va comptar amb més assistència que no el seguiment del judici, però, és que «les quatre de la tarda i amb aquest sol és molt mala hora».\nJordi Turull: «Una societat que té por, és una societat acabada»\nAnna FornFNECJordi Turullllibertat represaliatspresos políticsUPF\nEl dimecres 7 de febrer de 2018 es va celebrar a l’Auditori del Campus de Poblenou de la Universitat Pompeu Fabra un acte de suport als presos polítics catalans organitzat per la FNEC (Federació Nacional d’Estudiants de Catalunya). Un acte d’homenatge als presos que va comptar amb la presència, entre d’altres, del conseller Jordi Turull, i de familiars dels Jordis i d’altres membres del Govern cessat.\nL’encarregada de moderar l’acte va ser la periodista Empar Moliner. Moliner va començar l’acte amb un discurs en que va explicar la seva última visita a Soto del Real per a visitar al Jordi Sánchez. Expressant la seva preocupació per la situació actual tancava el seu lament amb unes paraules colpidores: “M’han robat la ironia”.\nTot seguit, la periodista -en el seu paper de moderadora- va obrir la taula a través de la presència del conseller Jordi Turull i la filla de Joaquim Forn, Anna Forn. Turull va explicar com el dia de la castanyada es va assabentar que l’havien citat a declarar a l’Audència Nacional “a través dels mitjans de comunicació”. Va relatar també com els va prendre declaració la jutgessa Lamela i com van romandre a l’espera de saber si la jutgessa els imposaria mesures cautelars. “Primer van cridar a l’Oriol. I veus que no surt i que criden el següent, i ja penses <<a aquest se l’han quedat>>. I van cridant a tothom i ningú torna. I després t’arriba el torn a tu i, efectivament, et comuniquen la resolució de presó provisional i t’enmanillen”. Fet el relat de la seva detenció, Turull va passar a un to més polític i va reclamar als votants de l’independentisme que no tinguessin por: “una societat que té por, és una societat acabada”.\nPer la seva banda, Anna Forn va mostrar serenor a l’hora d’explicar la seva vivència personal. “Quan van decretar la presó preventiva, jo era a Londres, on visc, i això ho va fer més dur. Però quan podem visitar-lo, el veiem molt convençut i amb la consciencia molt tranquil·la”. Va apuntar també que tot plegat l’havia fet “reflexionar molt sobre la presó preventiva”.\nDesprés de les intervencions de Turull i Anna Forn, l’acte va prendre un caire més pedagògic i va intentar entrar en el terreny de les solucions: Empar Moliner va presentar a Betona Comín, germana de Toni Comín, i a Laura Masvidal, dona de Joaquim Forn. Ambdues van explicar la posada en marxa d’ACDC: l’Associació Catalana pels Drets Civils. Masvidal ho explicava dient que “això ja no va d’independència, va de democràcia i de Drets Civils fonamentals”. I feia broma amb el calc del nom de l’associació respecte la coneguda banda de heavy metal del mateix nom: “així s’enten que hem vingut amb la voluntat de fer soroll”.\nI finalment, per tancar l’acte, Moliner va moderar un col·loqui entre un seguit de familiars dels Jordis i els consellers del Govern cessat. Laura Turull, filla de Jordi Turull, va explicar que ella està estudiant Dret i que el trimestre passat es va donar la contradicció de que “durant la setmana estudiava una assignatura que es deia “Polítiques Penitenciàries” i el cap de setmana veia que la llei no es complia quan anava a veure al meu pare a la presó”. Sergi Corbera, parella del conseller Comín, va explicar la dificultat d’educar “una nena de cinc anys anant a Brusel·les cada 15 dies a veure al seu pare”. També va ser-hi present Bernat Asensio, fill de Meritxell Borràs, que va relatar com la seva mare el va mentir quan va marxar a Brusel·les a principis de Novembre: “ens va dir que marxava a Cadaqués a desconnectar. I al dia següent un amic em diu; tio, ¿què fa la teva mare a Brusel·les?” Oriol Sánchez, fill de Jordi Sánchez, va explicar que el seu pare està bé tot i que no ho sap del cert perquè sospita que “fingeix que està millor del que realment està per no fer-nos patir a nosaltres”. I l’última intervenció va ser la de Pol Leiva, nebot de Jordi Cuixart, que va exhortar al públic assistent a no defallir i “a no abaixar el cap fins que tots siguin en llibertat”.


La covid-19 enfonsa les exportacions de l'eurozona un 29,3% a l'abril respecte a l'any anterior - Empordà\nLa covid-19 enfonsa les exportacions de l'eurozona un 29,3% a l'abril respecte a l'any anterior\nLes importacions cauen un 24,8% i la zona euro tanca el mes amb un superàvit de 2.900 milions d'euros\nACN 15.06.2020 | 12:25\nLa covid-19 enfonsa les exportacions de l'eurozona un 29,3%. EMPORDA.INFO\nLa covid-19 enfonsa les exportacions de l'eurozona un 29,3%.\nLes exportacions de l'eurozona s'han enfonsat un 29,3% a l'abril respecte al mateix mes de l'any passat per l'impacte de les restriccions per frenar la covid-19. Segons la primera estimació de l'Eurostat, el volum d'exportacions de béns dels 19 estats de la zona euro s'ha situat en 136.00 milions d'euros a l'abril, mentre que en el mateix mes del 2019 va ser de 193.300 milions d'euros. Les importacions han estat de 133.700 milions d'euros, el que representa una caiguda del 24,8% respecte a l'abril del 2019. Així, la zona euro tanca el mes amb un superàvit de 2.900 milions d'euros, molt per sota dels 15.500 milions registrats a l'abril del 2019.\nLa pandèmia també ha afectat el comerç entre els estats de la zona euro, que ha caigut fins als 112.400 milions d'euros, un 32,2% menys que en el mateix mes del 2019.\nEn els quatre primers mesos de l'any, les exportacions de béns des de l'eurozona a la resta del món han caigut un 8,6% respecte al mateix període de l'any anterior. Les exportacions s'han enfonsat fins als 703.000 milions d'euros, mentre que les importacions ho han fet en un 9,3% fins als 646.300 milions d'euros.\nEspanya és el sisè estat de la Unió Europea amb un descens més destacat tant de les exportacions com de les importacions a l'abril. Pel que fa a les exportacions, la caiguda és de poc més del 40%, mentre que en el cas de les importacions no arriba al 40%.\nEl país amb un descens més significatiu de les exportacions a l'abril és Romania, seguit per Luxemburg, Eslovàquia, França i Itàlia. En el cas de les importacions, la caiguda més important és a Luxemburg, seguit d'Eslovènia, Portugal, França i Eslovàquia.


La Paeria adquireix 2 habitatges d’entitats bancàries que destinarà a polítiques socials d’habitatge — Regidories d’Urbanisme, Mobilitat, Vialitat, Trànsit i Horta i d’Habitatge i Transició Ecològica – La Paeria – Ajuntament de Lleida\nEt trobes a:Inici/Urbanisme i Planejament/Notícies/La Paeria adquireix 2 habitatges d’entitats bancàries que destinarà a polítiques socials d’habitatge\nEls pisos han estat comprats exercint el dret de tempteig i retracte. L’Ajuntament ha adquirit 29 habitatges per aquesta via des que va entrar en vigor la normativa reguladora al març de 2015\nData publicació: Dimecres 03, abril del 2019\nL’Ajuntament de Lleida ha adquirit dos habitatges d’entitats bancàries al barri de la Mariola. La Junta de Govern Local ha aprovat la compra d’aquests pisos que s’incorporen a la borsa que es gestiona a través de la política municipal d’habitatge social. Es tracta de dos habitatges ubicats al carrer Músic Vivaldi: un al número 24, propietat de Bankia, per un import de 26.650 euros, i l’altre al número 12, propietat d’Unnim Sociedad para la Gestión de Activos Inmobiliarios, per un 29.806,72 euros.\nL’adquisició d’aquests habitatges s’ha fet exercint el dret de tempteig i retracte sobre aquelles operacions de venda que realitzen les entitats bancaries, a Lleida ciutat, dels habitatges que van adquirir via execució hipotecària. La Paeria ha incorporat 29 habitatges per aquesta via des que va entrar en vigor la normativa reguladora (Decret Llei 1/2015 de 24 de març).\nLa Paeria compta actualment amb 626 pisos, dels quals 244 són propietat de l’EMU, Empresa Municipal d’Urbanisme, que, entre altres funcions, planifica, executa i gestiona les polítiques municipals d’habitatge. Del conjunt, 253 estan integrants a la xarxa de mediació i n’hi ha 103 que es posen a disposició de la taula d’emergència.\nCategories: Habitatge, Empresa Municipal d'Urbanísme, Polítiques Socials d’Habitatge, EMU, 2019, Habitatge Social


fetge | enciclopèdia.cat\nhígado (es), liver (en)\nBiologia i ecologia Zoologia\nEsquema del fetge\nanatomia animal anat anim i fisiologia animal fisiol anim\nÒrgan glandular complex, annex a l’intestí, amb múltiples funcions indispensables per a la vida de l’organisme.\nEls invertebrats no tenen pròpiament fetge, sinó que presenten alguns òrgans amb una funció hepàtica o hepaticopancreàtica.\nTots els vertebrats posseeixen fetge, la forma i el pes del qual varien segons les espècies. En l’home, el fetge és d’un color vermell vinós, i el seu pes en la persona adulta va de 1 400 g a 1 800 g. De consistència esponjosa i dura, la seva superfície és llisa i brillant, puix que és recoberta per una càpsula de teixit conjuntiu, anomenada càpsula de Glisson. Hom hi pot diferenciar dues cares, la diafragmàtica i la visceral, unides per un bordó afilat. La cara diafragmàtica, convexa i llisa, és dividida pel lligament falciforme en dues parts, que corresponen als dos lòbuls hepàtics (dret i esquerre). És en contacte, en gran part, amb la cúpula diafragmàtica dreta i, al nivell de l’epigastri, amb la paret anterior de l’abdomen. La cara visceral, còncava, és dividida per dos solcs longitudinals units per un de transversal, i constitueix com una mena de H. Per aquesta cara entren i surten tots els vasos, conductes i filets nerviosos del fetge. Es relaciona amb l’estómac, amb el ronyó dret i amb una part del còlon. És irrigat per l’artèria hepàtica i la vena porta. Microscòpicament, les unitats morfològiques funcionals són els petits lòbuls, és a dir, petits blocs de teixit hepàtic ordenats al voltant d’una vena central. Tenen una forma polièdrica irregular, íntimament units els uns amb els altres per les cares. En el punt de confluència de tres petits lòbuls hi ha un espai triangular, anomenat espai porta, que conté una branca de l’artèria hepàtica, una de la vena porta, un canal biliar i vasos limfàtics. De la vena central del petit lòbul surten, en sentit radial, cordons o trabècules de cèl·lules hepàtiques o hepatòcits. Cada cordó és constituït per dues fileres d’hepatòcits juxtaposats, enmig de les quals resta un espai tubular que no té paret pròpia: el canal biliar que drena la bilis cap al conducte biliar i a la bufeta biliar. Els cordons de cèl·lules són separats pels sinusoides sanguinis, que reben sang de l’artèria hepàtica i de la vena porta. A la superfície interna de la paret capil·lar hi ha les cèl·lules de Kupffer, que tenen activitat fagocitària i intervenen en la fabricació de les globulines.\nLes funcions del fetge són de natura molt diversa. Aproximadament el 30% del volum sanguini total (~1,5 l) travessa el fetge en un minut, i el 15% d’aquest volum és metabolitzat en el mateix temps. La nutrició del fetge té lloc mitjançant l’artèria hepàtica, però la vena porta és la principal via d’entrada dels productes digerits i absorbits per l’intestí. Les principals funcions del fetge són la glandular i excretora, la de magatzem i de dipòsit, la metabòlica i l’antitòxica. En primer lloc, el fetge secreta la bilis, amb els seus tres components fonamentals: la bilirubina (formada a partir de l’hemoglobina en el sistema reticuloendotelial), els pigments biliars (sintetitzats al fetge a partir de la colesterina) i la colesterina. Normalment són excretats cada dia de 700 a 1 200 ml de bilis, la qual és imprescindible per a l’absorció a l’intestí de greixos, vitamines liposolubles i calci. Les porfirines i diversos colorants són també excretats pel fetge. En segon lloc, el fetge pot emmagatzemar sang venosa, fins al 20% del total. Té, doncs, un paper important sobre el manteniment del volum circulant. És també un dipòsit de glucogen, de vitamines A, D i B12, de proteïnes, de greix (en forma de fosfolípids), de ferro (en forma de ferritina), de ferments, etc. La funció metabòlica del fetge és variada i imprescindible. Intervé en el metabolisme dels lípids, que transforma per tal que puguin servir com a material energètic al cos humà, de les proteïnes i dels hidrats de carboni. Sintetitza també els factors I (fibrinogen), II (protrombina) i V-VI-VII de la coagulació. La funció antitòxica del fetge té lloc mitjançant reaccions d’oxidació, metilació, acetilació, esterificació o conjugació (sobretot amb la glicocol·la i l’àcid glucurònic); a causa d’aquestes reaccions, el fetge transforma determinades substàncies tòxiques en atòxiques o en uns altres productes menys nocius. L’alcohol, alguns medicaments (com els barbitúrics, glucòsids digitàlics, etc.) i certes hormones, entre altres substàncies, tenen aquest mitjà d’inactivació.\nA causa d’aquesta gran varietat de funcions, les alteracions funcionals d’aquesta glàndula són molt variades. També el capítol de les malalties de fetge és important (hepatiti, cirrosi, carcinoma, etc.). Les proves biopatològiques (químiques, col·loidals, enzimàtiques i funcionals) per a l’exploració del fetge són múltiples i específiques per a cada alteració.\nBiologia i ecologia, Zoologia


dilluns 04/07/2022 17:51\n15/06/2022 Servei de Premsa\nLa sessió va ser a càrrec d’un tècnic especialista en incendis forestals i d’un agent rural, els quals varen donar a conèixer als membres de Protecció Civil, els protocols emprats en l’extinció d’incendis forestals, les responsabilitats i actuacions dels Bombers i dels Agents Rurals, el paper dels membres de Protecció Civil davant un foc al bosc, o bé la cura que cal tenir amb la fauna i flora d’aquests àmbits davant el risc d’incendis. La setmana vinent, coincidint amb la nova edició de la Festa Major de Palamós, l’entitat celebrarà el primer any d’activitat, període en el qual ja ha participat en diversos preventius vinculats a activitats esportives, culturals i festives del municipi, també en el procés de vacunació amb relació a la pandèmia, o bé col•laborant amb els cossos d’emergències en incendis o rescats de persones. Les principals funcions del cos de Protecció Civil de Palamós són les de vetllar per la seguretat ciutadana en els plans d’emergència que s’apliquin, en els esdeveniments que tenen lloc al municipi, així com prevenir riscos i actuar en situacions d’emergència.\nDurant aquest període de temps els 11 voluntaris d’aquesta entitat ja han participat en desenes d’activitats, principalment amb la realització de preventius vinculats a activitats esportives, culturals i festives del municipi, com la Festa Major de Palamós, i també la de Sant Joan. S’ha col•laborat a la marxa Mar i Muntanya, al juny; la Festa del Pedal el mes de setembre, la Marxa dels Traginers el passat mes de novembre, o donant suport a la Cavalcada de Reis aquest gener.\nL’activitat també es comptabilitza amb participacions en situacions d’emergència, com va ser el cas de la col•laboració dels voluntaris de Protecció Civil amb els cossos d’emergències en petits incendis que varen tenir lloc al municipi durant el passat estiu; en el rescat d’un grup d’excursionistes que en un episodi de forts aiguats del setembre van quedar aïllats; així com al novembre, coincidint amb un temporal de forts vents, on Protecció Civil va ajudar a obrir alguns camins del municipi que havien quedat afectats per la caiguda d’arbres.\nEn aquest sentit, cal destacar que l'Àrea municipal de Seguretat, Mobilitat i Protecció Civil de l’Ajuntament de Palamós, va adquirir més equipament per aquesta entitat, com és el cas d'una àmplia carpa, per a l’atenció i informació, que permet fer front a actuacions informatives, preventives i d’emergències. També es va incorporar un grup electrogen i focus per als serveis nocturns.\nLa base del seu treball és la de participar amb els seus voluntaris, i de manera coordinada amb altres cossos de seguretat, en diversos esdeveniments del municipi que tenen lloc durant l'any i que mouen molta gent, vetllant per la seguretat ciutadana de les persones que hi participen i del públic assistent. També s’inclouen les actuacions en emergències com ara temporals, nevades, inundacions o incendis forestals, donant suport a bombers, policia o serveis sanitaris.\nFoto: la jornada formativa sobre prevenció i extinció d’incendis forestals adreçada als integrants de l’Associació de Voluntaris de Protecció Civil de Palamós.


Solbrai serà la primera comunitat energètica cooperativa i gestionada per la ciutadania de Catalunya | Cedida\nSolBrai serà la primera comunitat energètica cooperativa i gestionada per la ciutadania de Catalunya\nper Albert Fuertes / ACN 09/05/2022 17:25h\nEls veïns i veïnes del Pinell de Brai podran consumir l'energia elèctrica a partir de les plaques solars fotovoltaiques que s'instal·laran al municipi. Aquest és un projecte innovador a Catalunya, ja que és la primera comunitat energètica en format cooperatiu i gestionada per la ciutadania.\nUn projecte que s'ha presentat aquest dilluns a la localitat de la Terra Alta i està impulsada des de la Cooperativa Azimut360, GEPEC-EdC i l'Ajuntament del Pinell de Brai. El nom d'aquesta iniciativa és Solbrai.\nAquest projecte innovador, d'autoconsum compartit pels diferents veïns i veïnes, estarà instal·lat a la teulada del pavelló municipal. En aquest indret hi haurà les plaques solars fotovoltaiques, de les quals els veïns i veïnes que formen part del projecte consumiran la llum de forma directa.\nEls veïns del Pinell de Brai podran consumir la llum que generaran les plaques solars del pavelló | ACN\nL'objectiu d'aquesta cooperativa és reduir els imports de les factures elèctriques de la ciutadania. Segons han assenyalat els impulsors, aquesta és una nova forma de produir electricitat km 0. La forma organitzativa, a més, constitueix un primer pas cap a un model de transició energètica sostenible i renovable.\nSolbrai no només es vol quedar amb el projecte al municipi de la Terra Alta. La iniciativa vol «replicar» aquest model de comunitat energètica en altres pobles, ja sigui amb projectes participats per comunitats de veïns o des dels mateixos ajuntaments.\nEn la presentació del projecte hi han assistit una setantena de veïns i veïnes del Pinell de Brai, però també d'altres llocs d'arreu del país on es vol implantar el model que s'ha creat.


Sant Fruitós tornarà a tenir pubilla i hereu després de 12 anys d'absència - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSant Fruitós tornarà a tenir pubilla i hereu després de 12 anys d'absència\nLa recuperació del pubillatge és una de les grans novetats de la festa major d'enguany, que es concentrarà al Cobert del Batre\nredacció | sant fruitós de bages 19.06.2018 | 18:43\nPresentació de la festa major, aquest dimarts a Sant Fruitós Anna Costa\nSant Fruitós de Bages viurà del 26 de juny al 2 de juliol una nova edició de la festa major, que enguany presentarà com a principals novetats la recuperació, després de 12 anys, de les figures de la pubilla i l´hereu, i també una gimcana turística com a proposta familiar per conèixer el poble i l´entorn. La zona del Cobert del Batre i la plaça Onze de Setembre tornaran a ser protagonistes, ara més que mai, amb la concentració de la gran majoria d´activitats per evitar la dispersió, tret dels concerts joves i una Holi Party.\nSant Fruitós no havia celebrat la festa del pubillatge des de l´última proclamació, la temporada 2006-2007, per falta de candidats. Ara s´aposta per recuprar aquesta tradició «que representi el nostre municipi, i amb voluntat que tingui continuïtat», segons apunta el regidor de Cultura i Festes, Xavier Racero. El dissabte 30 de juny, els aspirants passaran un examen previ a la proclamació, que es farà l´endemà, a 2/4 de 8 del vespre al Cobert de la Màquina del Batre.\nEl diumenge 1 de juliol també concentrarà l´altra gran novetat d´enguany. Es tracta de la primera Gimcana familiar de Festa Major. Amb el nom de «Les relíquies de Sant Fruitós», es proposa una activitat per equips apta per a famílies amb nens, amb proves que combinaran des dels jocs de cucanya o curses de sacs, fins a proves de geocaching o a l´estil d´una room escape per llocs històrics i emblemàtics del municipi. Començarà a les 10 del matí a la plaça de l´església, i les inscripcions ja són obertes i de franc a www.organitzemxtu.com/gimcana.\nMés enllà d´això, la festa mantindrà la programació habitual i d´èxit d´aquests darrers anys tenint en compte «els col·lectius diversos que hi ha al poble i intentant buscar el màxim de participació», apunta Racero. En aquest context, la música tornarà a ser ben present, ja sigui amb orquestres com la Rosaleda o la Salseta del Poble Sec, amb la festa andalusa del divendres 29, o amb els concerts joves, que portaran Dj diversos i també grups com Itaca Band o Pachawa Sound. Per altra banda, es vol consolidar la trobada de grups de percussió, amb diverses activitats tot el dissabte 30 de juny, i amb la cercavila que començarà a 2/4 de 7, i que tindrà la participació de 8 grups.\nLa gastronomia també tindrà lloc a la festa amb la tercera edició del «7 de Tapes», del 27 al 29 de juny, que inclourà l´»Anem de tapes al Cobert!», el dia 28, en què la ´ruta´ es concentrarà al Cobert del Batre, amb l´oferta de 9 tapes (8 establiments i un artesà formatger), i 4 vins. Finalment, a la festa també hi haurà pirotècnia, i humor, amb una gimcana d´humor amarillo, d´una banda, i l´espectacle «I ara què?» amb l´actor Pep Plaza, de l´altra, dilluns.\nL´arrencada, amb la infantil\nEl tret de sortida el donarà el Batibull, la festa major infantil, entre el dimarts 26 i el dijous 28 de juny, i que aquesta vegada creix amb un nou personatge; un capgròs fill de´n Fruitós i l´Anita i dissenyat per Galdric Sala i Pep Creus, però que l´organització es reserva per presentar en sorpresa.\nLa festa també es concentrarà al Cobert del Batre, on hi haurà un inflable. Dimarts 26, tindrà lloc una cercavila amb l´animació de Pep Callau, Pepsicolen i els Asmodaics i Golatiers. L´endemà hi ha previst un nou espectacle, festa del confeti, sopar de carmanyola i cinema a la fresca; i dijous arriba un dels plats forts amb el correaigua i la festa de l´escuma.


Un recital sobre Ramon Llull obrirà el curs musical a la Casa de Cultura - Diari de Girona\nUn recital sobre Ramon Llull obrirà el curs musical a la Casa de Cultura\nLa nova programació de tardor, que arrenca aquest divendres, inclou un total de deu concerts\nCosmos Quartet actuarà a la Casa de Cultura de Girona el 7 d´octubre. diari de girona\nUn recital centrat especialment en la figura de Ramon?Llull donarà aquest divendres el tret de sortida de la nova programació musical de la Casa de Cultura de Girona. Entre setembre i desembre s'han programat un total de deu concerts, amb un cartell eclèctic on conviuran propostes clàssiques amb les músiques d'arrel tradicional, la cançó d'autor, el jazz, la lírica i la música vocal.\nLa figura de Ramon?Llull i la seva obra, amb una tria de faules escollides del Llibre de les bèsties, encetaran la temporada de tardor-hivern, amb un espectacle que combina música, paraula i dansa. Inspirat en la novel·la Raimon o el seny fantàstic, de Lluís Racionero, aquest primer recital anirà a càrrec del Projecte Lai, una agrupació formada per Perepau Ximenis (acordió diatònic), Baltasar Fonts (veu), Albert Cuevas (percussió i cant) i Roser Rubió (dansa i cant).\nLa programació d'aquesta temporada ha tornat a comptar amb l'assessorament de Joventuts Musicals de Girona, que aporta diversos noms, alguns dels quals formen part de la Xarxa de Músiques de Catalunya com Cosmos Quartet, divendres 7 d'octubre, o la jove pianista cubana Karla Martínez (l'Havana, 1988), divendres 4 de novembre, entre d'altres.\nEl cicle també inclou el concert de Xavi Torres Trio, inclòs en el Festival de Jazz de Girona; la guitarra clàssica, a càrrec de Tom Kerstens (18 de novembre); la clàssica a càrrec d'Oriol Mallart (baríton) i Cláudio Suzin (piano); la cançó d'autor, a càrrec de Katy Evolghli, qui oferirà un recital de música persa o un concert d'orgue a càrrec de Maria Nacy (2 de desembre). Destaca també la jove formació en sextet, amb el jove intèrpret i compositor Vernau Mier, amb un conjunt sense piano ni cap altre instrument harmònic, format per quatre instruments de vent, contrabaix i bateria.\nLa temporada de música tancarà amb recital que transportarà l'espectador cap a Llatinoamèrica, a càrrec de la mezzosoprano Titon Frauca i el pianista Joan Sadurní.\nLes entrades (3 €) es poden comprar a través de la pàgina web de Casa de Cultura de Girona (www.casadecultura.cat), també es podran comprar pels punts habituals de venda a Secretaria de la Casa de Cultura, de dilluns a divendres de 9.30 a 18 h i a l'Auditori Josep Viader 30 minuts abans de l'inici del concert.


Camps i Canal 9 ! directe!cat\nDimarts, 19 de maig de 2009 05:00 h\nCanal 9 no ha informat de la condició de imputats de Camps i el seu número dos, Ricardo Costa. La notícia de la citació judicial -obviant la paraula ‘imputat’- que afronta Camps, finalment dimecres i no avui, es va emetre a la meitat de l'informatiu de la tarda, dincs d'un collage de titulars breus i immediatament abans d'una informació relacionada amb la Llei de l'avortament.\nL’escandol és tal que aquí teniu la prova: el vídeo del moment del noticiari valencià.\nLes reaccions no s’han fet esperar: a les poques hores d'aquest informatiu, els sindicats, la Unió de Periodistes Valencians, el Partit Socialista i el grup parlamentari de Compromís pel País Valencià han denunciat l'evident manifestació de censura per part de Ràdio Televisió Valenciana (RTVV) i han demanat la dimissió del director general de l'ens, Pedro García.\nD’altra banda, Esquerra Unida ha informat que el Canal 24 hores de Canal 9, ni tan sols va donar la notícia.\nPer si això no fos poc, RTVV ha ocultat també que el seu director general, Pedro García, figura entre les persones que suposadament van rebre vestits de Milano i Forever Young pagats per Orange Parket, l'empresa de Alvaro Pérez, considerada la filial a València de l'entramat Gürtel.\nZapatero s'escuda en la crisi\nEl Mundo, encara amb l'11-M\nEl Barça amb Madrid 2016?\nLa música de la Copa del Rey\nLa ressaca dels campions\nCarretero se'n va a ritme de mariachi\nDir 'aleshores' és de 'gilipolles'\nDuran, agent secret\nEl PSC renega del pacte basc\nEl Majestic europeu\nI diuen que els catalans som els garrepes...\nPúblico i el pop català\nEls tentacles de Lavínia s'estenen ...\n20 de maig de 2009, 15.50 h\nFlipa! M´ha fet recordar perq ja no veig Canal Blau\nLa oposició al PV:\nPSPV: vol imitar al PP, perq "el PP és el q està triomfant". Vaja "oposició"\nEUPV: està destrossada i desunida.\nBloc: cada dia són més de dretes i menys vaslencianistes, per "apropar-se al 5% dels vots". La mateixa estratègia q el PSPV.\nIniciativa: són pocs i sense cap influència.\nEsquerra: són pocs i no els voten ni els seus.\nAixí, així, així guanya el PP... Llegir més\nMarc Foia de Bunyol\n19 de maig de 2009, 10.29 h\nTotalment d'acord Copdecap, i el que més fàstic dóna és pensar que el PSPV pareix que tampoc té les coses molt clares i d'alguna manera no és considerat encara una alternativa fiable al país. si ho serà algun dia, potser, però hui per hui és molt dubtós el seu lideratge. Així doncs no sóc gaire optimista darrerament...\n19 de maig de 2009, 06.39 h\nL'herald oficial del PP al PV (RTVV)! o la versió "democràtica" de la informació segons els capgrossos del PP, com en d'altres versions llurs a les quals ja ens tenen acostumats. Cada dia fa més vergonya haver-se de dir "valencià" tenint-ne com tenim els valencians a aquesta gentola folkfeixista com a governants. PPUAFFF...!


Lleure Agrari: de gener 2012\nEn un espai d'horts, on tothom és productor i consumidor, l'intercanvi és la fórmula màgica per relacionar-se i fer xarxa. Intercanvi de verdures, de planter, de llavors, i també intercanvi de coneixements: tècniques de cultiu, estratègies per lluitar contra les plagues, coneixements gastronòmics, conserva d'aliments... Cultivar en un espai d'horts urbans és una oportunitat única per obrir-se, créixer, i ampliar fronteres interiors.\nAquesta setmana ha estat, en el meu cas, molt gratificant. Dos hortolans m'han obsequiat, en el context d'un intercanvi, productes del seu hort que no coneixia. Us els ensenyo:\nRomanesco: és una col del conjunt dels bròquils i les col-i-flors, que es caracteritza per un aspecte visual molt capriciós, i enigmàtic. Com podeu veure a les fotos, la flor segueix la seqüència d'una espiral, com si es tractés de la closca d'un cargol.\nAquesta configuració tant atractiva del romanesco no ha passat pas desaparcebuda. Ha estat descrita com una forma natural de geometria fractal.\nEl seu sabor és molt semblant al del bròquil verd, potser una mica més suau, i té més vitamina C que aquest. Però més enllà dels atributs alimentaris i gastronòmics, podem afirmar que que és dels pocs vegetals que inevitablement entren per la vista. Té quelcom d'hipnòtic, d'espiritual...\nEl segon obsequi van ser aquests dos pots de conserva. Es tracta de cebetes i col llombarda en vinagre de malt. No els he provats, encara, ja que he d'esperar un parell de setmanes per tal que macerin.\nAquests dos pots em van provocar un xoc mental: em vaig adonar que no havia cultivat mai cebetes, que no havia provat mai la col llombarda en vinagre, i que no sabia què carai era el vinagre de malt.\nSocial Farming: tendències en agricultura\nL'Obra Social de Catalunya Caixa està creant una xarxa d'Agricultura Social (Social Farming) a casa nostra. Vegeu aquest article de La Vanguàrdia. Molt interessant.\nI què és l'Agricultura Social? Es tracta d'empreses de base agrícola que tenen per finalitat la integració de persones en risc d'exclusió social. S'inclouen com a base agrícola aquelles activitats relacionades amb el cultiu/producció i comercialització d'aliments ecològics, la jardineria verda, la gestió ecològica de boscos, pastures, o també els vivers de tot tipus de plantes. L'exemple paradigmàtic a casa nostra és La Fageda. Però no és la única; segons l'article, ja en són 15 les empreses adherides a la Xarxa Agrosocial CX, sumant un total de 1400 llocs de treball. Algunes d'elles, com El Ventall (Baix Penedès), s'estan plantejant explorar altres nínxols de mercat, passant de la jardineria verda a l'agricultura ecològica de proximitat.\nQueda lluny aquella iniciativa de l'Hort Solidari. L'any 2005, un grup de persones de l'Alt Penedès va proposar una iniciativa llavors pionera: posar en marxa una activitat agrícola ecològica de proximitat, que creés llocs de treball per a persones en risc d'exclusió social. La iniciativa no va reeixir. Set anys més tard, però, la mateixa idea està sent valorada per la Fundació Privada Santa Teresa del Vendrell (El Ventall), a la comarca veïna. Amb més infraestructura, més experiència, més finançament, i amb l'assessorament de l'Obra Social de Catalunya Caixa.\nAra bé, i els horts urbans? Els queda espai en el marc de les iniciatives d'atenció als col·lectius en risc d'exclusió? De moment, pel que fa a Catalunya, i sota el paraigües de l'Obra Social de Catalunya Caixa, no. Però penso que és qüestió de temps. Fins l'any 2009 els horts urbans eren iniciatives públiques municipals dirigides a jubilats, i ocasionalment a entitats; a partir de llavors, han estat bàsicament impulsats per particulars, de forma privada, i dirigits a tot hortolà amb capacitat de pagar quotes significatives; en un futur immediat, no és descartable que determinades fundacions privades o entitats del tercer sector es decideixin a impulsar horts urbans amb finalitats d'inclusió social.\nLabels: lleure agrari, política


'Aquí continuem en peu de lluita', carta d'August Gil Matamala a Anna Gabriel\n‘Aquí continuem en peu de lluita’, carta d’August Gil Matamala a Anna Gabriel\nCarta d'August Gil Matamala a Anna Gabriel, exiliada a Suïssa des del 17 de febrer · 'Cartes per la llibertat' és un espai de VilaWeb per a expressar la solidaritat amb els presos polítics i exiliats i, alhora, per a fer saber qui són\nPer: August Gil Matamala\nT’escric amb la presència del teu record i amb la punxada dolorosa de la teva absència. Ben aviat farà un any que vam compartir per darrera vegada uns dies d’estada al nostre Mas de la Garrotxa, que tan bé coneixes. Celebràvem en excel·lent companyia la revetlla de Sant Joan, però ho vam aprofitar per donar una última i definitiva empenta al llibre –teu i d’en David Fernández– al qual heu dedicat tantíssimes hores de treball il·lusionat, i que pren com a excusa la meva trajectòria vital i professional per a recuperar la memòria dels qui, en condicions molt pitjors, us van precedir en la lluita per la llibertat.\nMés endavant, ens vam tornar a reunir per fer la primera presentació del llibre, acabat de publicar, en el marc solemne de la Sala de Columnes del Col·legi de l’Advocacia de Barcelona. Era el 27 de setembre de 2017, en aquells dies febrosos i esperançats, plens de brogit i de fúria, que van culminar en un 1 d’octubre que ha canviat les nostres vides. En aquell acte em vas dedicar unes paraules, carregades d’emoció i profund afecte, que mai no podré oblidar ni agrair-te prou.\nEncara vas poder participar en una altra presentació, organitzada per VilaWeb al CCCB, el 18 de desembre de 2017, poc abans que prenguessis la decisió –legítima i valenta– d’obrir la porta del que ja era una gàbia i emprendre el camí de l’exili. Més endavant, em vaig poder comunicar amb tu, separats per centenars de quilòmetres, i escoltar la teva veu, càlida, decidida i precisa. Era final de febrer d’enguany i des de Sallent –el teu poble i el meu–, en un acte solidari i de suport que et dedicava la teva gent, reunida a l’Ateneu Rocaus que tant estimes. Després, tan sols algun flaix televisiu, algun tall de veu a la ràdio.\nVisc amb profunda indignació la situació injusta en què es troben totes i cada una de les persones avui encara empresonades o exiliades per haver lluitat per una República catalana independent, i a totes he procurat, en la mesura de les meves possibilitats, fer arribar la meva solidaritat. Però la teva absència m’afecta de manera més personal i molt intensa. Al llarg dels molts anys que fa que us conec, a tu i al David, sento com si hagués creat amb vosaltres un teixit potent de vincles, fets de complicitat, afecte i respecte mutu, que va més enllà dels compromisos i aspiracions polítiques compartides, i que ens ha permès de superar la fractura generacional que representen els quaranta anys d’avantatge que us porto. És per això que el buit de la teva absència m’és especialment dolorós. I el dolor es fa encara més punyent quan penso en el buit, incomparablement més gran, que deus sentir davant la quantitat de coses i persones que el teu provisional exili t’ha obligat a deixar enrere.\nTinc una certa experiència en matèria d’exilis, i per tant em faig càrrec de les dificultats i incerteses de la teva situació. Però et conec prou bé i sé que no defalliràs ni et rendiràs, i que sabràs aprofitar aquesta etapa de la teva vida, no com una via morta, sinó com una oportunitat per a sortir-ne reforçada intel·lectualment, políticament i humanament.\nEm consta que comptes al teu voltant amb persones que t’ajuden i et donen el suport afectiu necessari. He conegut a Barcelona el teu advocat, l’Olivier, que m’ha semblat un professional competent i compromès amb la defensa dels drets humans. D’altra banda, estic segur que t’arriba des de Catalunya l’escalf de tantes persones que, de moltes maneres, et volen fer sentir la seva solidaritat. M’hi afegeixo, al costat de la teva mare i família, exemple de dignitat i fermesa, de tot el poble de Sallent que et reclama, dels teus companys i companyes de militància política, i de tota la ciutadania compromesa amb la llibertat del nostre poble.\nDono fe que aquí continuem en peu de lluita, i que no afluixarem fins a aconseguir el teu lliure retorn i el de tots els nostres presos i exiliats polítics. No perdem l’esperança que això sigui aviat, vista l’acceleració del procés històric que vivim, en el qual cada dia es fa realitat allò que vuit dies abans semblava impensable.\nEstimada Anna: et volem a casa. Amb una forta abraçada, meva i de la Maribel, fins aviat, salut i república!


Promoció exclusiva a Ecodadys 4D! - Socpetit.cat\nEcodadys 4D, l’empresa líder en ecografies 4D emocionals us ofereix una oportunitat que no podreu deixar escapar.\nVoleu gaudir d’una ecografia 4D amb fins a un 40% de descompte?\nLes ecografies Ecodadys són més que una ecografia 4D, són les més\ncompletes del mercat. Durant l’ecografia podreu veure, sentir, i parlar-li al vostre bebè, i tot això gràcies a la millor tecnologia i amb els millors professionals. Obtindreu la millor qualitat d’imatge prenatal!\nA Ecodadys l’important sou vosaltres i el vostre bebè, és per això que es comprometen al fet que si el bebè no es deixa veure, repeteixen la sessió sense cap tipus de cost.\nA més, són l’únic centre no diagnòstic que realitzen ecografies des de la 12 fins a la setmana 38.\nAixí doncs, si voleu saber el sexe del bebè, podeu anar al centre entre\nla setmana 12-16. D’altra banda, si el que voleu és veure’l de cos sencer, haureu d’esperar fins a la setmana 20. Si el que desitgeu és descobrir a qui dels dos s’assemblarà més, això serà a partir de la setmana 25.\nPer ser usuaris de Socpetit, Ecodadys 4D us fa fins a un descompte del 40%!!\nLa vostra ecografia 4D des de només 59 euros.\nJa podeu agafar cita i acollir-vos a aquesta promoció! Només heu de contactar amb ells i esmentar-los que heu vist aquesta oferta a Socpetit. Podeu trucar-los o enviar-los un correu:\nDe dilluns a dissabte de 9.30-13.30 i de 16.00-20.00 al telèfon 93.528.54.45 o al\nMés informació a Ecodadys 4D www.ecodadys4d.es\nParc Patufet' a l'Hospital de Sant Joan de Déu\nCasal d'estiu El Petit Panda a Barcelona en xinès i anglès


Professor: o ets tastaolletes, o no ets. | Desclassificats\nProfessor: o ets tastaolletes, o no ets.\nAhir la Clara, que és alumna del MECAL, m’explicava les virtuts del Curso de formación inicial ELE que fa a International House. Em deia que els conceptes necessaris per a un professor quedaven claríssims i de seguida es treballaven de forma pràctica, amb treball col·laboratiu. Vam arribar a un punt, però, en què em va semblar que el curs se centrava en un mètode i en un perfil d’alumnat, i la Clara m’ho va confirmar. Crec que un professor de català no necessita un mètode.\nAl contrari, necessita saber què aporta el mètode naturalista, la resposta física total, el mètode audiolingual, el mètode comunicatiu, l’aprenentatge comunicatiu per tasques, la programació neurolingüística, les característiques de l’alfabetització, el focus on form, i altres enfocaments i mètodes que desconec i necessito. Necessita tot això perquè els alumnes que tenim a les aules són extraordinàriament diversos pel que fa al nivell d’alfabetització, a les expectatives, a les llengües inicials, a les motivacions, a l’experiència com a aprenent, a les destreses digitals. Tenim aquests alumnes i la nostra feina és sempre trobar la manera d’ajudar-los a aprendre, saber anar-los a buscar i portar-los cap a la zona de desenvolupament proper, allà on els nostres coneixements i experiència ens diuen que és un bon lloc per aprendre i desenvolupar-se al màxim.\nPer una aproximació panoràmica als diversos enfocaments, recomano Approaches and methods in language teaching, de Jack C. Richards i Theodore S. Rodgers (2a edició de 2001).\nCategoria : Formació de professors, Llibres, Mètodes i enfocaments\nEtiquetes : aprenentatge reflexiu, focus on form, mètode audiolingual, mètode natural, mètodes, no alfabetitzats\n“Cap a l’avaluació competencial en l’ensenyament-aprenentatge de llengües” →


Avancen a bon ritme les obres d’urbanització del carrer Major de Sant Miquel — Ajuntament d'Olèrdola\n07:33 del 28 de novembre de 2021\nAvancen a bon ritme les obres d’urbanització del carrer Major de Sant Miquel\nAvancen a bon ritme les obres d’urbanització del carrer Major de Sant Miquel Els treballs es preveuen completar abans d’acabar el mes de juliol http://www.olerdola.cat/news/avancen-a-bon-ritme-les-obres-d2019urbanitzacio-del-carrer-major-de-sant-miquel http://www.olerdola.cat/news/avancen-a-bon-ritme-les-obres-d2019urbanitzacio-del-carrer-major-de-sant-miquel/@@download/image/carrerMajor1.JPG\nEls treballs es preveuen completar abans d’acabar el mes de juliol\nLes obres per completar la urbanització del carrer Major de Sant Miquel avancen a bon ritme, després de que s’iniciessin fa tres setmanes. Els operaris de l’empresa adjudicatària treballen aquests dies en els preparatius de la col·locació dels panots de la vorera. Una de les feines més visibles, la de pavimentar el vial amb aglomerat asfàltic, es deixarà pel final. Juanma Samblás, regidor d’urbanisme de l’Ajuntament d’Olèrdola, explicava que es preveu que les obres es puguin acabar abans de finalitzar el mes de juliol.(àudio)\nLes obres han estat adjudicades per un import de 65.559 euros, una quantitat que supera el 20% de rebaixa respecte el preu de sortida. Samblás recordava que l’actuació ha estat llargament perseguida pels veïns de Sant Miquel i ha tingut la seva complexitat, entre altres qüestions perquè els veïns han de satisfer contribucions especials.(àudio)\nEn el darrer ple de l’Ajuntament d’Olèrdola tant govern com oposició coincidien en assenyalar que els treballs suposen una millora pel poble de Sant Miquel.\nEl projecte contempla la realització de les obres d’adequació de la urbanització del vial entre el carrer Font de l’Ametlló i el carrer Tarradellas. Les obres d’urbanització inclouen la pavimentació del vial amb aglomerat asfàltic amb una amplada de 7m i la realització de les voreres amb una amplada de 1,50m. La vorera entre el carrer de la Font de l’Ametlló i carrer del Font de l’Avellaner que ja està executada no es modifica. L’actuació també contempla la connexió de nous embornals a la xarxa de clavegueram. Les obres també han de suposar completar la urbanització del carrer de la Font de l’Avellaner.\nSamblás especificava que les obres al carrer Major són una de les tres inversions que el govern municipal ha planificat realitzar abans de completar el mandat municipal. En el cas de Sant Pere Molanta, es farà una nova plaça pública i a Moja també es preveu la construcció d’una rotonda per a regular l’accés al poble venint de Vilafranca. Samblàs també assenyala que aprofitant les obres d’urbanització de la plaça de Moja es completarien de forma immediata millores en el sistema de clavegueram del poble.(àudio)\nFonts del govern municipal, d’altra banda, també han confirmat que les obres per arranjar la xarxa de subministrament d’aigua al carrer Wilson no podran començar aquest mes de juliol, tal i com es preveia, perquè la Generalitat ha comunicat que de moment no pot aportar el finançament aprovat per a fer aquesta inversió, inclosa en el PUOSC.


1924 - La ciutat d’Igualada millora el servei d’aigua gràcies a la nova empresa “Aigua de Rigat”\n1924 – La ciutat d’Igualada millora el servei d’aigua gràcies a la nova empresa “Aigua de Rigat”\nPer a tots és avui una empresa coneguda, doncs, al costat d’altres, és la principal subministradora d’aigua potable que hi ha a la Conca d’Òdena i altres punts de l’Anoia. Es tracta d’Aigua de Rigat, que va fer arribar les seves primeres canalitzacions d’aigua l’any 1924.\nAigua de Rigat va constituir-se per atendre la demanda d’aigua d’Igualada, Vilanova del Camí i la Pobla de Claramunt. Al llarg de gairebé 100 anys ha continuat oferint un servei de subministrament d’aigua de qualitat a més de 29.000 punts de servei (llars, indústries i comerços) de la comarca.\nTal i com ja vam explicar fa setmanes en aquesta mateixa secció, qui va començar, però, a solucionar el problema de la manca d’aigua a la ciutat va ser Sebastià Artès, fundador de l’encara avui existent Aigües Artés.\nTal i com expliquen ells mateixos avui, des de sempre l’aigua a la capital de l’Anoia ha estat un bé escàs. A finals del segle XIX l’aigua que brollava de la Font de la Carota i de la Font Vella que la població d’Igualada utilitzava per a us domèstic va esdevenir insuficient. Llavors es va realitzar la portada d’aigües de l’Espelt, portada que es va celebrar amb la construcció del monument al déu Neptú.\nAnunci de les Escoles Pies d’Igualada (1924).\nLa veritat però, és que tot i aquesta portada d’aigües la situació seguia essent deficitària, sobre tot els mesos d’estiu quan per tal de suplir l’escassetat dels cabals de les fonts públiques de la ciutat una carricuba anunciava al so d’una campaneta la venda d’aigua potable. És en aquesta conjuntura que l’any 1901 un contractista d’obres públiques, Antoni Artés i Puig, va crear la primera xarxa de distribució domiciliaria a Igualada iniciant una nova etapa en el proveïment d’aigües; etapa que sens dubte, havia de suposar un gran pas en el benestar dels nostres avantpassats.\nDe fet, va ser Sebastià Artés, fundador d’Aigües Artés, el que va fer la primera empresa d’abastament d’aigua potable d’Igualada, el 1901. El primer contracte de subministrament del que es té coneixement és de 1.000 litres d’aigua diaris al preu de 15 pessetes anuals, a la finca de la Rambla Nova, 30, propietat de Sebastià Franch i Jové.\nCal tenir en compte que aleshores els contractes de subministrament es feien per finques i no per habitatges com ara, i que era el propietari de la finca qui s’encarregava de distribuir l’aigua a cada casa. A partir de llavors i de mica en mica, els Igualadins anaven sol·licitant l’adquisició d’aigua, amb la qual cosa el cabal fix va a començar a ser insuficient. Les inversions i esforços realitzats durant aquesta primera etapa són fruit de la necessitat d’aconseguir un major cabal d’aigua. És a partir d’aquest moment que Igualada pot crear la xarxa de clavegueres i convertir-se així en una ciutat moderna i sense fang als carrers.\nEl Molí “de Rigat”\nL’any 1923 l’igualadí Ròmul Gavarró va adquirir el Molí de Rigat, situat al pla del mateix nom, a Vilanova del Camí, i des d’aleshores s’utilitza per al subministrament d’aigua potable. D’aquí el nom de l’empresa, Aigua “de Rigat”. Aquest edifici està encara avui situat a la riba de l’Anoia, a l’aiguabarreig amb la riera de Castellolí, just al límit dels municipis de Vilanova i la Pobla, i va fabricar paper blanc fins a la fi del segle XIX.\nEl “Molí de Rigat”, encara avui existent a Vilanova del Camí, origen d’Aigua de Rigat.\nTé l’estructura habitual dels molins del segle XVIII. A la façana principal hi ha una fornícula amb una imatge de sant Pere i les dates 1879 i 1939. Posteriorment fou la seu del Museu de l’Aigua que incloïa la col·lecció Gavarró, d’aparells i estris relacionats amb l’abastiment d’aigua, una de les més importants d’Europa. La col·lecció va ser retirada l’any 2014 degut a les males condicions de l’edifici.\nPrimers cotxes a Igualada\nA principis dels anys 20 també es podien veure els primers cotxes a Igualada, evidentment en poder de les famílies més adinerades, en el transport públic, i en serveis de taxi que oferien excursions. En aquesta pàgina podeu veure els primers anuncis que es van publicar a la premsa local sobre automòbils.\nPrimers anuncis sobre automòbils a la premsa local igualadina (1924).\nArticle anteriorEl pierenc Jordi Quintana publica la seva primera novel·la\nPròxim articleSílvia Balcells (Synergie Espanya): “Si creus en el projecte en què estàs, tens il·lusió i compromís; creixes i ajudes a créixer”


Desgracia a Tortosa...al 1930 - VaDeBraus\nAdolescent Escort People Frankfurt is actually Flawlessly Beautiful\nDesgracia a Tortosa…al 1930\n04/12/2012 18/07/2015 Raul Felices\nAvui vull dedicar aquesta semblança a l’afició de les Terres del Ebre, ja que el record, tot i desgraciat, va ser un fet insòlit i únic que va passar a la plaça de toros de Tortosa el 8 de setembre de 1930.\nLa desapareguda plaça de toros de Tortosa, era coneguda com la plaça de Remolins, ja que s’ubicava al barri del mateix nom, entre el balneari del el Porcar i el castell de Sant Joan.\nAquella tarda, la del 8 de setembre de 1930, es lidiaven toros de Carreño, que a les postres, van resultar difícils i molt complicats de lidiar. Els espases eren Manolo Martinez i Heriberto Garcia. La terrible tragèdia va sobtar al tercer toro. Abans Manolo Martinez va ser aplaudit en el primer, per mostrar un bon toreig amb la capa i Heriberto Garcia no va tenir opcions amb el segon toro que va tenir molta empenta, per la seva valentia i la bona estocada per la que va ser molt aplaudit.\nManolo Martinez no va poder fer res amb el tercer, ni amb la capa ni amb la muleta. La desgracia va estar quan en tirar-se a matar al toro l’estoc va saltar cap a les primeres files de la barrera de sol, i va travessar el cor d’un espectador que va morir a l’instant i també va tallar dos dits d’una ma d’un altre espectador.\nLa resta de públic assistent, al conèixer tant desgraciat incident, va demanar la suspensió del festeig i va abandonar la plaça impressionat i dessolat pel fet succeït.\n← Jesús Fernández, sincerament\nÈxit de la I Gala Taurina de Les Terres de l’Ebre →\nUn comentario en “Desgracia a Tortosa…al 1930”\n05/12/2012 a las 10:09\nimpresionante historia Raul, no me lo quiero ni imaginar…


Edetària – Homeliers\nInici / Producte Celler / Edetària\nSituats a la zona central de la Terra Alta, a Gandesa.\nEdetària elabora vi només dels ceps i les vinyes de la seva propietat. L’objectiu és controlar tot el procés des del principi, per això, la verema es fa manualment per tal de seleccionar el millor raïm de cada cep.\nTreballen amb varietats autòctones de raïm, coneixent les condicions que cadascuna necessita. Es caracteritzen pel conreu ecològic, treballant de manera sostenible per obtenir la màxima expressió i autenticitat de la terra.\nPer mantenir l’estructura del sòl i oxigenar la terra, alternen el llaurar la vinya amb l’ús de cobertes vegetals. Utilitzen adobs verds i adobs orgànics de diversos animals i eviten totalment l’ús de fungicides químics i d’insecticides.\nEl celler s’alimenta exclusivament de la seva planta d’energia solar.


El ‘Canvi de marxa’ alerta dels accidents de trànsit a més d’un miler de joves a Cervera – Comarques de Ponent\nEl ‘Canvi de marxa’ alerta dels accidents de trànsit a més d’un miler de joves a Cervera\nText: Redacció / Foto: @semgencat\nUns 1.100 estudiants d’entre 14 i 18 anys dels instituts de Cervera, Guissona i Calaf han omplert aquest dimarts el Gran Teatre de la Passió de Cervera per participar en l’activitat educativa ‘Canvi de marxa’, impulsada per la fundació privada sense ànim de lucre Mutual de Conductors amb el suport del Servei Català de Trànsit i la col·laboració de la Paeria.\nL’objectiu de l’activitat era conscienciar els joves sobre les causes i conseqüències dels accidents de trànsit, així com fomentar conductes responsables i d’autoprotecció en aquest tram d’edat, i infondre la responsable d’actuar, si cal, per garantir sempre una mobilitat segura. També pretenia que els joves prenguessin consciència sobre factors de risc com l’alcohol, les drogues, els medicaments, les distraccions, les presses, la fatiga o l’excessiva laxitud dins del vehicle. En definitiva, l’activitat vol que les noves generacions s’eduquin en la prevenció de la sinistralitat i l’adquisició de conductes que els protegeixin dels potencials perills a l’hora de desplaçar-se.\nL’activitat ha consistit en la representació d’una conversa entre dues germanes, una de les quals presencia un accident de trànsit quan es dirigeix en cotxe cap a la discoteca i truca a l’altra i li explica com ha procedit per avisar les autoritats i socórrer els afectats. Durant el seu relat, s’intercalen vídeos informatius i també testimonis reals d’un policia, un bomber i un membre del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM), que expliquen la seva experiència professional com a cossos d’emergència que s’ocupen de la gestió més immediata d’un accident. També es recullen els testimonis reals d’una persona que ha patit un sinistre i d’un familiar d’una víctima, que, al seu torn, mostren les conseqüències que tenen els accidents pels mateixos afectats i per les persones més pròximes.


Cinemes Majèstic de Tàrrega acull la presentació del film 'Gustau, la Transició al descobert" de Jaume Domènech - Tàrrega Televisió\nEs tracta d’un acte gratuït que comptarà amb la participació del director de la pel·lícula, Jaume Domènech\nAquest dijous 11 de novembre a dos quarts de vuit del vespre hi haurà la presentació a Tàrrega del film ‘Gustau, la Trancisió al descobert’ a càrrec del seu director Jaume Domènech i amb la participació de l’alcaldessa Alba Pijuan Vallverdú als cinemes Majèstic de la capital de l’Urgell.\nEs tracta d’una pel·lícula documental catalana de 2021 que narra la perseverant recerca de veritat i justícia per part de la família de Gustau Muñoz. L’assassinat del jove és el punt de partida per qüestionar una Transició espanyola de la qual s’han silenciat els centenars de crims comesos des dels seus inicis.\nEl capvespre de l’Onze de Setembre de 1978, en el context d’una manifestació en contra de la Transició espanyola i a favor de la independència de Catalunya, prop de la confluència amb el carrer d’Avinyó de Barcelona, Gustau es desploma en una de les voreres del carrer Ferran, en rebre un tret per l’esquena. En el moment de la mort, Gustau tenia només setze anys i havia acompanyat a la protesta el seu germà Marc, de divuit anys. Malgrat les confessions dels policies i de diversos testimonis, el cas va ser arxivat sense arribar a judici i mai ningú no va ser jutjat ni condemnat arran dels fets.\nQuaranta anys després, la família de Gustau aconsegueix que s’inclogui en la querella argentina contra els crims del franquisme. Serà la primera vegada que un delicte comès durant la Transició espanyola podrà ser investigat com a crim de lesa humanitat.\nEl documental s’ha produït de manera independent i l’equip de Balandra Films en va assumir bona part del pressupost. Per fer possible l’estrena es va posar en marxa una campanya de micromecenatge a través de la plataforma Verkami. En la pel·lícula apareixen els testimonis de Marc Muñoz, de la seva mare, de companys de militància presents en aquella manifestació, de membres d’entitats memorialistes i d’ex-polítics com Joan Tardà o David Fernàndez.