Com suprimir el compte de Telegram – jp-geek.com\n1 Com suprimir el compte de Telegram\n1.1 Per què potser voleu suprimir el vostre compte de telegrama\n1.2 Mètodes per eliminar el compte de Telegram\n1.3 Mètode d’autodestrucció per eliminar el compte de Telegram\n1.4 Eliminació manual a través d’un navegador d’escriptori o mòbil\n1.4.1 S’ha suprimit el compte amb èxit\nPer molt que sigui increïble i segur que sigui una aplicació, no pot simplement agradar a tothom. Les persones són diferents i sovint tenen preferències diferents. La majoria de la gent segueix provant aplicacions diferents fins que trobi la que més s’adapti a ells. A diferència d’altres aplicacions que permeten als usuaris desactivar els seus comptes de manera instantània en pocs clics, el procés de desactivació del compte de Telegram és bastant complicat i complicat. A diferència d’altres aplicacions en competició, no podeu suprimir el vostre compte de Telegram directament suprimint la seva aplicació iOS o Android.\nPer desactivar el vostre compte de Telegram, heu d’iniciar sessió a través d’escriptori o d’un navegador mòbil. A més, hi ha algunes coses que heu de saber abans de suprimir el compte de Telegram. Segons la política de Telegram, no podreu utilitzar el servei durant diversos dies un cop hagueu optat per desactivar el compte. Així, si voleu tornar a ser usuari de Telegram, potser haureu d’esperar diversos dies per tornar-vos a registrar.\nPer què potser voleu suprimir el vostre compte de telegrama\nAl llarg dels anys, Telegram ha patit diversos problemes de seguretat. Des dels ciberataques fins a incompliments de dades, s’ha sabut que Telegram va estendre programari maliciós als ordinadors Windows.\nÉs comprensible que, després de sentir-se al dia sobre incompliments i filtracions de dades, desitgeu suprimir el compte de Telegram. A continuació es mostren algunes raons per les quals voleu suprimir l’aplicació:\nEl 2017, Telegram va experimentar un incompliment de seguretat massiu on els hackers van aconseguir difondre programari maliciós als ordinadors Windows mitjançant Telegram. L’aplicació també és coneguda per filtrar metadades dels seus usuaris.\nCom a participant, teniu menys control sobre les vostres converses. Com que qualsevol del grup pot eliminar els missatges de l’altre, pot causar confusió i manipulació.\nTelegram ha estat utilitzant un protocol de seguretat conegut com a MTProto, la seguretat i la seva fiabilitat encara no són segurs. Els criptògrafs de la indústria han rebutjat el protocol perquè no són prou segurs.\nMètodes per eliminar el compte de Telegram\nCom que vam trobar molta gent que preguntava sobre com esborra el compte de telegrama en línia, vam decidir crear una guia completa per facilitar les persones que ho necessiten. Hi ha dues maneres de suprimir el compte de Telegram: el mètode d’autodestrucció i la desactivació manual. Ara explicarem amb detall els dos processos.\nMètode d’autodestrucció per eliminar el compte de Telegram\nCom havíem dit anteriorment, Telegram és un amic de l’entusiasta de la seguretat i la privadesa. Aquesta és la raó per la qual Telegram té una funció d’autodestrucció integrada. Si un usuari de Telegram roman inactiu durant un període de temps determinat, l’aplicació està dissenyada per a l’autodestrucció. Aquesta funció no només eliminarà el vostre compte de Telegram, sinó que també suprimirà les converses i fitxers transferits anteriors.\nL’aplicació s’autodestruirà si un usuari ha restat inactiu durant el període de 6 mesos, aquest és el temporitzador d’autodestrucció de l’aplicació per defecte. Malauradament, un usuari no pot desactivar aquesta característica, però, podeu augmentar o disminuir el temps d’autodestrucció. El temporitzador d’autodestrucció es pot configurar entre un mes i un any. Seguiu els passos següents per canviar el temporitzador d’autodestrucció:\nAccés “Configuració” de l’aplicació Telegram.\nAnar a “Privadesa i seguretat” fitxa.\nSota “Privadesa i seguretat” opcions, busqueu “Esborra el meu compte”.\nConfigureu el temporitzador d’autodestrucció a 1 mes i és bo anar.\nEliminació manual a través d’un navegador d’escriptori o mòbil\nCom s’ha comentat abans, Telegram no permet als usuaris desactivar o eliminar els seus comptes de l’aplicació. Per tant, si voleu suprimir el compte de Telegram a l’instant, haureu d’esborrar-lo manualment a través d’un escriptori o d’un navegador mòbil. Seguiu els passos següents per eliminar el compte de Telegram:\nAccés Pàgina de desactivació del telegrama des d’un navegador d’escriptori o mòbil.\nEt demanaran el teu informació d’inici de sessió. Per favor introduïu el número us heu registrat i premeu al costat.\nUn cop hàgiu introduït la informació i heu procedit, rebrà un codi de confirmació a l’aplicació Telegram.\nA la pestanya Codi de confirmació, introduïu el codi rebut a l’aplicació i premeu Iniciar la sessió.\nEl camp que indica ‘per què marxes?’ és opcional. Podeu proporcionar els vostres comentaris o bé saltar-vos.\nTan aviat com haureu presionat, apareixerà un missatge que us demanarà si esteu segurs de la vostra decisió. El missatge també mostra un avís que indica que ja no podreu utilitzar Telegram durant diversos dies un cop heu optat per desactivar-vos. Feu clic a “Sí, suprimeix el meu compte” i continueu.\nS’ha suprimit el compte amb èxit\nEnhorabona! Heu suprimit el vostre compte de Telegram amb èxit. Com heu comentat abans, no podreu utilitzar ni registrar-vos a Telegram durant diversos dies un cop hàgiu suprimit el compte. Per tant, si simplement voleu fer una pausa amb l’aplicació, us suggerim que ajusteu el temps d’autodestrucció i que simplement resteu inactiu de moment, més aviat opteu per desactivar manualment. Tanmateix, si us heu decidit, continueu amb el procés anteriorment suprimit del vostre compte de Telegram de manera permanent.\nContents1 Com suprimir definitivament el vostre compte de Twitter1.0.0.1 Salta a …1.1 Com desactivar\nContents1 Suprimeix el compte Kik definitivament o desactiva Kik 1.1 Com desactivar el kik\nContents1 Comment supprimer un compte Telegram1.1 Pourquoi vous pourriez vouloir supprimer votre compte de\nContents1 Com eliminar el compte Skype (a l’escriptori o al mòbil) de manera permanent1.1


Transgressions Territorials i Internacionals: "No facis soroll"\n"No facis soroll"\nSempre que el papa "anava de nit" a casa hi havia mal humor. Ell dormia durant el matí i nosaltres érem a l'escola fins que la sirena, amb so i reminiscències de guerra civil, ganyolava a les dotze de migdia i sortíem disparats cap a casa. Tres hores per jugar i dinar fins les tres de la tarda quan repreníem la jornada escolar.\nEncara que ens ho haguessin dit per activa i per passiva que el pare anava de nit, quan arribàvem a casa sovint ho fèiem jugant i cridant pel que no trigava el primer - Shhhhtt...- de la iaia, seguit d'un -no fassos siroll, que ton pare dorm-.\nLa iaia feia el dinar, si hi havia macarrons em donava un pessic de pollastre que havia bullit i jo en donava un tros a la Xina, la gata. Segurament era el segell del pacte de silenci. Tot seguit l'alternativa era anar a casa del Dani, del meu amic i veí d'infància, però també podia ser que "el pare" (nom que li donàvem per distingir-lo del papa) anés de nit. Quan coincidien els torns no hi havia més remei que vagar entre carrers sense asfaltar fins l'hora de dinar.\nLa vida a la Paperera Alier SA de Rosselló no era fàcil ni tampoc ho és ara per als treballadors. Torns de matí, tarda i nit rotatius que alteren sovint els bioritmes personals i els de les famílies. No és senzill adaptar-se entorn aquests horaris quan la resta el món laboral, les escoles, els metges, les botigues, les criatures no esperen i no hi entenen de torns de nit.\nA la "Papelera", tal i com sempre n'hem dit al poble, n'hi ha passat de tots colors entre treballadors i directius. Siguem clars: la seva gestió no sempre ha estat correcta car ja van tenir un problema de legalitat fa molts anys per delicte ecològic, i l'any passat a conseqüència de la preocupació d'una bona part de rossellonesos/es, vam demanar més transparència en la gestió de l'abocador que es troba en terme municipal. La Direcció doncs no sempre ha fet les coses de la millor manera i ens ha fet patir però això no treu que la fàbrica sigui per nosaltres un gran valor a Rosselló i que en vulguem garantir el seu bon funcionament i continuïtat.\nAra, en un obrir i tancar d'ulls, els treballadors també s'han adonat de la manca d'informació a la que han estat sotmesos durant molt temps. Una d'aquestes desinformacions ha estat que la cogeneració d'energia sustentava en part el bon funcionament de la fàbrica en època de crisi.\nAra bé, aquesta també ha estat i serà l'excusa perfecta per al Govern de la Generalitat si només ens remetem a culpabilitzar la Direcció de la fàbrica. El Conseller Felip Puig, en ser interpel·lat per una rossellonesa al Parlament, va fugir d'estudi sabent que per molt matussera que hagi estat la gestió de l'empresa, no pot ser tan nefasta quan des que va començar la crisi el seu aguant ha estat força estoic.\nCertament fiava part dels seus beneficis a les subvencions que rebia de la cogeneració, sí, però una fàbrica de paper reciclat o de qualsevol altre producte, que a més cogenerava energia per diversificar la seva activitat econòmica, poc es podia pensar que el Govern del PP canviaria les regles de joc a mitja partida.\nLa reforma de la Llei del Sector Elèctric feta pel Govern Central va tenir lloc poc després de l'estiu, i va fer entrar en contradicció els avanços fets cap a la sostenibilitat impedint l'impuls de l'autoconsum, és a dir, vetant que els consumidors, siguin particulars o empreses, ens autogenerem i distribuïm o venem la nostra pròpia energia. Com ho fan? Amb barreres econòmiques i administratives insalvables com la prohibició, les sancions o la retirada de subvencions, que impliquen un atac a la democratització del sistema elèctric i un retrocés en la nostra sobirania energètica. A diferència de la resta d'Estats Europeus, a Espanya, estem en ple retrocés i abolició de tot allò que soni a renovable o sostenible. Amb quina finalitat? Allargar la vida útil de les centrals nuclears i el manteniment dels privilegis a les elèctriques, el sector nuclear i hidràulic. Però sobretot per assegurar el sistema de porta giratòria estigui ben lubricada per a que no els falti la feina als garants d'aquestes polítiques (Felipe González, Jose María Aznar, Elena Salgado, Miquel Roca, Narcís Serra... és a dir, CiU, PSOE i PP. Partits i càrrecs públics que han passat a treballar per les grans companyies elèctriques un cop derrotats electoralment).\nLa Paperera Alier SA de Rosselló també és una clara víctima de la reforma energètica del PP, i de tota aquesta merda si m'ho permeteu. Una víctima de les males polítiques dels nostres Governs que fan que disminueixi la demanda i les condicions laborals dels treballadors/es amb la Reforma Laboral avalada per CiU i PP a Madrid.\nPer si fos poc i per a qui pensi que som molt importants per al Conseller, l'Alier és el problema número tres cents cinquanta mil (per dir algun número) de la Generalitat de Catalunya mentre el Conseller esmorza a la Índia o a Colòmbia. A la província de Lleida hem vist com en el darrer any una part molt important d'empreses han tancat les seves portes. L'any passat, davant la nostra impotència, es desmantellava Tradema al Solsonès, acomiadant 142 treballadors, i afectant 160 indirectes. Aquest any ens colpejava la notícia dels treballadors de Copirineo signant l'acord per l'extinció de 42 contractes laborals.\nConcretament a Lleida s'han destruït 31.305 llocs de treball des de l'any 2008, des que es va posar en funcionament la reforma laboral al 2012. Pensem-hi bé, d'això també en té la culpa la Direcció de l'Alier de Rosselló?\nQuan s'han produït nou cents vint-i-quatre EROs en una província que no arriba a 440.000 habitants el problema no el té una empresa, ni dues sinó totes, el problema d'Alier és la conseqüència d'una política d'inacció del Departament d'empresa i ocupació del Govern de la Generalitat i del Govern de l'Estat que ens duu directament a la ruïna i al fracàs.\nDavant aquesta evidència i repartiment de responsabilitats n'hi ha que prefereixen refregar-se a l'espatlla del Conseller de torn i riure-li les gràcies, fer-li cas quan el Conseller els digui "no feu soroll" mentre els dona un encenall de pollastre, que generalment sol ser la promesa d'un futur inversor que no arriba mai. On són els inversors promesos per Tradema i Copirineo?\nCertament les negociacions fortes seran amb la Direcció de l'Empresa però cada "palo" que aguanti sa seua vela. S'ha de lluitar a Rosselló, a la Generalitat i al Parlament, i el meu grup polític també ho fa a Madrid tot demanant responsabilitats. Si hem de patir acomiadaments, almenys fem-ho lluitant i pressionant als nostres governants fent-los treure els colors fins que s'arremanguin entre tots per salvar les nostres empreses. Tant l'empresa com els treballadors, però sobretot els ciutadans de Rosselló, hem de fer pinya, plantar cara als Governs i als poders econòmics. Perquè avui són ells, i demà seran uns altres.\nHi ha alternativa a aquesta crisi i a aquestes polítiques, encara podem plantar-nos davant la injustícia i el deute que no hem generat, davant els autèntics responsables de la crisi que no són els treballadors de l'Alier ni cap altra empresa de Lleida. Hi ha alternativa i encara som a temps de salvar l'Alier i de no tornar a caure en els mateixos errors i apostar per un nou model productiu que inclogui l'economia social i del bé comú en els seus plantejaments. Una economia justa que ens deixi viure a tots i totes en pau, llibertat i dignitat.\nI sí, farem siroll perquè l'Alier no es tanca!\nEtiquetas: Alier SA, crisi econòmica, lluita obrera, reforma laboral


El bidó era al costat d'una estufa i ha acabat esclatant | Catalunya Diari\nUn treballador ha resultat ferit greu per cremades en explotar un bidó amb dissolvent | El bidó era al costat d'una estufa\nper Blai Melgar / ACN 14/03/2022 15:33h\nEnsurt a les Franqueses del Vallès. Una persona ha resultat ferida greu per cremades després que hagi explotat un bidó amb dissolvent en una empresa de la localitat del Vallès Oriental.\nEn aquesta línia, a més a més, cal destacar que els Bombers de la Generalitat han informat que el bidó que ha esclatat es trobava proper a una estufa. El ferit ha estat evacuat pel Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM).\nEls Bombers, que s'hi han desplaçat amb fins a tres dotacions, han rebut l'avís cap a les 9.11 hores d'aquest dilluns, 14 de març. Han revisat els danys i han comprovat l'estructura del local situat a les Franqueses del Vallès, a la comarca del Vallès Oriental.\nEl ferit, un treballador\nEl ferit, un treballador de l'empresa en qüestió, ha patit ferides de caràcter menys greu. Aquest ha estat ràpidament evacuat a l'hospital i a hores d'ara no se'n saben encara més novetats.\nMatinal moguda a Catalunya\nI és que les Franqueses del Vallès no és l'únic lloc on els equips d'emergències han hagut d'actuar aquestes últimes hores. El passat diumenge, en pescador va trobar el cadàver d'un home surant a l'aigua entre la platja de l'Illot i la punta de l'Àlia, a l'Ametlla de Mar, a la comarca del Baix Ebre.\nSegons expliquen el cos estava en avançat estat de descomposició i va aparèixer vestit únicament de cintura cap avall.\nLa troballa va activar Salvament Marítim, bombers, Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Civil. Per rescatar el cos, que es trobava a uns 50 metres de la costa i s'allunyava mar endins, Salvament Marítim va haver d'utilitzar xarxes cedides pels bombers.\nLa Guàrdia Civil ha obert ja una investigació. Davant l'absència d'elements que ajudin a identificar-lo, els investigadors han tret mostres del cadàver per analitzar i comparar l'ADN.\nAnar a portada Última hora Successos Última hora Bombers Última hora Vallès Oriental\nMoren la dona embarassada i el seu bebè dies després del bombardeig a l'hospital\nEls forenses donen la pista clau del cas Esther López: qui va moure el cos


• El conseller de Salut, Boi Ruiz: “Sembla que l’única competència que té Catalunya en matèria de sanitat és la de la despesa, ja que el territori no té competències sobre finançament sanitari, ni sobre el catàleg de prestacions”.\n• La Consellera de Benestar i Família, Neus Munté: “Els canvis necessaris en el funcionament de l’Administració Pública per a millorar els resultats en salut mental hauria de passar per la interdepartamentalitat i fugir d’embolcalls en l’organització interna”.\n• President de Fòrum Salut Mental, Enric Arquès: “La diferència d’esperança de vida d’una persona que pateix problemes de salut mental i una altra que no en pateix oscil•la entre 10 i 12 anys menys”.\nBarcelona, 22 de maig .- Fòrum Salut Mental ha inaugurat avui 22 de maig el congrés ‘Salut Mental: Europa 2020’ per celebrar el seu 20è aniversari on han estat presents el conseller de Salut, Boi Ruiz, i la consellera de Benestar Social i Família, Neus Munté. El president del Fòrum Salut Mental, Enric Arqués, ha estat l’encarregat d’iniciar aquest congrés que durarà fins demà divendres 23 de maig a l’auditori de la ONCE a Barcelona.\nArqués ha indicat que el nivell d’exclusió social que provoca patir un problema de salut mental és molt elevat i que “les diferències de esperança de vida d’una persona que pateix problemes de salut mental i una altra que no en pateix arriba fins els dos dígits, és a dir, tenen entre 10 i 12 anys menys d’esperança de vida”. Arqués també ha destacat durant la inauguració de les jornades de Fòrum Salut Mental que la taxa de suïcidi “s’ha mantingut pujada en els darrers anys. Ha pujat un 4,3% quan altres coses molt més complicades, com els accidents de trànsit, per exemple, han baixat un 68,6% entre el 2000 i 2012”. L’any 2012 es van suïcidar a Espanya 3.539 persones de les que 2724 (77%) van ser homes i 815 van ser dones (23%). Aquestes dades impliquen una mitjan de gairebé 10 suïcidis al dia.\nEn aquest marc, Enric Arqués ha destacat que la taula d’inauguració de les jornades Salut Mental: Europa 2020, formada pel Conseller de Salut, Boi Ruiz, i la Consellera de Benestar Social i Família, Neus Munté, “indica que són dues persones que han apostat molt fort per iniciar una nova etapa que Fòrum ha vingut reivindicant des de fa molt de temps: una intervenció de Salut i de Benestar i Família molt més coordinada i per tant, esperem que aquesta taula sigui l’inici d’uns canvis que creiem importants”.\nLa Consellera de Benestar i Família, Neus Munté, ha destacat que els canvis necessaris en els polítiques publiques i en el funcionament de l’Administració per millorar els resultats en salut mental s’hauria de passar per la “interdepartamentalitat i haurien de fugir del embolcalls que cada administració té pel que fa a la seva organització interna. (...) Crec que clarament el canvi important, necessari i imprescindible en aquests moments és aquest treball conjunt entre tots els departaments que tenen una relació i una implicació específica en la salut mental”.\nLes jornades de Salut Mental Europa 2020 se celebren els dies 22 i 23 de maig i té com objectiu tractar de molt a prop les necessitats per abordar el futur de les persones que conviuen amb problemes de salut mental i que per tant, ten un elevat risc d’exclusió social.\nAquestes jornades es celebren en el context del XX aniversari de Fòrum Salut Mental una entiat formades per 20 associacions, que compta amb més de 100 serveis i més de 1.000 professionals del sector on treballen pel desenvolupament d’un model públic d’atenció a la salut mental i promouen la consolidació i creixement dels professionals i de les entitats de salut mental comunitària amb l’objectiu de consolidar la seva aportació a les persones amb trastorns de salut mental i a la societat.\nEn total han vingut sis mitjans de comunicació: El País, L’Agència Catalana de Notícies, Europa Press, EFE, Rac 1, Com Ràdio i Catalunya Ràdio.


Trialeres i corriols amb bona companyia - Garraf en BTT\nTrialeres i corriols amb bona companyia\nAquest matí de dimarts hem sortit amb la colla a fer una sortideta per estar a les 11 a casa, però amb pujades explosives, corriols i trialeres, i sobre tot amb bona companyia.\nA les 7:30 estàvem en Josep Maria i jo al Caprabo, hem anat cap a Sant Pere de Ribes, havíem quedat a Can Lloses a les 7:50 amb la resta.\nHan aparegut el Santi, el Jorge i en Joan Manel, i hem agafat la carretera d’Olivella cap a Mas Milà, per sortir a la dreta cap al Mas de Can Giralt i baixar entre les vinyet per pujar la trialera que hi ha després de la riera fins arribar a la carretera de nou.\nLa pujada es dura, duríssima, no l’he pogut fer, el Jorge i el Santi si.\nCreuant la carretera, entres a l’esquerre cap a un corriol estret que puja i va passant per desnivells, m’ha costat i he acabat fent peu 2 cops, la resta ho han fet millor que jo.\nDes de dalt, baixada per entrar de nou a Mas Milà i sortida per darrera cap a Viladellops, contant que hem anat a buscar un parell de corriols de pujada molt divertits, dels que fan que hagis de pujar el pols ràpidament i al baixar vigilar perquè hi havia molta humitat.\nEn Joan Manel li han caigut les ulleres a terra, i les ha trepitjat o ell amb la roda de darrera o en Jorge que anava a darrera enganxat, han quedat inservibles, fetes malbé.\nAbans d’arribar a Viladellops, a la dreta, hi ha un corriol que puja entre els pins, i després baixa, es estret, curt i bonic i et deixa a un corriol que anant a la dreta, vas a parar a la pista de Viladellops a Can Trabal.\nHem vist un parell de motos que anaven recte per un camí que no havíem fet, però que donava per anar on pensàvem que havíem d’anar i l’hem seguit, ens ha dut on volíem, al dipòsit d’aigua de Viladellops i a la carretera d’entrada.\nBaixada per la trialera que hi ha sobre la cimentera i que es baixa bé, però que has de tenir un pel de cura en un parell de punts.\nHem arribat a la carretera de pujada a Viladellops, baixada i per sobre de la C15, pel pont cap a la carretera de Moja a Daltmar.\nEn Joan Manel ha pujat a un ritme bastant alt, he mirat de seguir-lo i me’n he sortit, ens hem reagrupat a la carretera.\nDesprés entres de nou a un corriol que et deixa a una pista que et dur a una cantera, just abans de la cadena, a l’esquerre puja un corriol molt dur, que va fent i t’acaba deixant just a l’entrada del corriol que va fins a Daltmar, abans de començar a pujar cap a la cantera.\nPujada fins a Daltmar i des d’allà cap al pic de l’Àliga, que no hi hem arribat, sinó que al creuament de pistes, hem baixat per la trialera que hi ha davant i que no té gran cosa a part d’un munt de pedres soltes.\nDes de baix, ja al pla, corriol fins a la pista que va a la Casa Alta i cap a Vilanova per pista, baixant a l’esquerre cap al Fondo de les Oliveres.\nMenys en Joan Manel la resta hem baixat per la trialera de l’esquerre, que es un pel bèstia, a mi m’ha marxat la roda un parell de cops, però ho he controlat.\nA partir d’aquí baixada del fondo de les Oliveres, que ara ja el fem sencer sense posar peu enlloc, que ja es dir.\nEns hem reagrupar a la pista que puja fins el Mas de l’Artís, i a la rotonda de davant del mas, el corriol que et baixa per la trialera fins a la pista de nou.\nA la pista, cap a Vilanova, hem agafat la variant de la dreta, que no té res, però hi ha un punt que t’ho has de creure, i en Joan Manel l’ha fet, hem quedat molt contents tots per la fita.\nDe nou a la pista i baixada cap a la Masia d’en Cabanyes, a la Mahle i cap a l’antic Casino de Barcelona, per tornar per darrera cap a l’hospital els Camils i Puigmoltó.\nAllà ens hem acomiadat del Santi i el Joan Manel que han fet via cap a casa, a Sant Pere de Ribes un i l’altre cap a la Plana Novella, i el Jorge, en Josep Maria i jo cap a Sitges.\nEl Jorge i en Josep Maria han marxat cap a la Plana Est i jo cap al passeig per arribar a casa a les 11 en punt.\nM’han sortit 47,15km que hem fet amb 2h 54m a una ,mitja de 16,2km/h, amb un desnivell positiu de 820 metres i negatiu de 764 metres, una mitja cardíaca de 131 ppm que és el meu 76% i una màxima de 165 ppm que és el meu 95%, cadència mitja de 76 rpm, potència mitja de 180W, màxima de 891W i ja un pel de fred, 10,6 graus de mitja, però una mínima de 4 graus i una màxima de 19 graus. El meu consum energètic de 1887 calories.\nTotal distance: 47645 m\nTotal climbing: 967 m\nDownload file: 12_10_2021.gpx\nGarraf en BTT > Uncategorized > Trialeres i corriols amb bona companyia


treball en equip | FoCAP\n22 dilluns febr. 2021\nCOVID19, patiment emocional, post-COVID19, treball en equip\nEl nostre patiment. Trobar l’escletxa pdf Nuestro sufrimiento. Encontrar la rendija pdf\nCon las palabras llegan las lágrimas. Lágrimas que se multiplican porque estaban dentro, contenidas y bien apretadas. Lágrimas que afloran porque nos identificamos plenamente con lo que escuchamos en aquella sala. Lágrimas que ahora las mascarillas nos permiten llorarlas con más facilidad. Medicinadefamiliaconvoz propia\nLa pandèmia (i la resposta social i sanitària que se li dóna) està provocant altes cotes de patiment en els i les professionals de tots els àmbits assistencials. Al llarg d’aquest temps han operat diversos factors causals de patiment, que han anat evolucionant i canviant. Durant els primers mesos va dominar el desconcert, la por a allò desconegut, la incertesa sobre la malaltia o el temor al contagi. Darrerament, podrien tenir més pes els elements de tipus estructural i organitzatiu del sistema sanitari i social, com són la insuficiència de recursos, la no preparació per a les següents onades, el canvi constant de criteris o la transformació del funcionament dels equips. L’impacte social i econòmic de la pandèmia sobre bona part de la població és un factor addicional de patiment per a molts de nosaltres. Les mesures de suport que han posat en marxa les diferents administracions no contraresten els efectes en l’atur o la pobresa. I sens dubte, hi compta el cansament físic i mental per treballar durant molt de temps amb altes demandes, sensació d’impotència i el fet de no veure el final del túnel a curt termini. L’atenció primària de salut (APS), com la part del sistema més sensible als canvis epidemiològics i com la part més feble del sistema sanitari, ha patit, està patint, d’una manera especial.\nEn definitiva, tenim moltes raons per estar cansats i sentir-nos malament. Cal dir, però, que no tothom ho està vivint de la mateixa manera. Hi ha elements de caràcter personal que condicionen el grau de patiment, així com la capacitat de resistència o d’adaptació.\nEl mes d’octubre, unes companyes del FoCAP vam portar a terme una trobada per parlar de tot això, acompanyades per una psicoanalista que ens va escoltar i dinamitzar la reunió. La conversa ens va permetre transitar juntes algunes de les experiències i emocions viscudes durant els mesos de la pandèmia. Ara ja fa quatre mesos d’aquella trobada i estem en un altre moment, tenim vivències i sentiments probablement diferents. Malgrat aquesta distància de temps, creiem d’interès compartir les reflexions perquè molts dels elements mantenen actualitat i ens remeten a una situació que, en definitiva, no és tan llunyana i la seva empremta encara és dins nostre.\nEn aquesta entrada compartim una síntesi del que es va parlar aquell dia, que de ben segur pot ser representatiu del que pensen i senten molts dels nostres companys. Hi trobareu una primera part que recull vivències i sentiments, i una segona part més analítica i propositiva.\nEquips forts per una atenció primària potent\natenció primària de salut, comunicació, confiança, directius, equips, gestors, professionals, treball en equip\nDes de l’inici de la crisi i amb les grans retallades del 2010, el clima emocional de molts equips d’atenció primària s’ha vist afectat de manera molt crítica. La tensió viscuda durant aquests anys per la reducció de personal, la no cobertura de places per jubilacions i per malaltia, la sobrecàrrega de les agendes, la incertesa d’haver realitzat un diagnòstic erroni per fer el treball en males condicions, l’obsessió de molts gestors per assolir els objectius que han contribuït a la burocratització de les consultes amb una “registritis” malaltissa…. ha fet que es generi una alta angoixa en molts equips. Aquesta angoixa, moltes vegades, generada per l’excessiva càrrega laboral i la incoherència de molts dels nostres gestors, fa que molts bons professionals estiguin desmotivats i sense il·lusió pel repte que suposa treballar en equip.\nActualment, sembla que moltes direccions hagin oblidat les bases del treball en equip i només es limiten a transmetre la informació que els arriba des de dalt. Aquesta informació la majoria de vegades va dirigida a la consecució de les DPOs com únic objectiu, evitant la comunicació interpersonal i l’escolta dels professionals. Aquesta rigidesa pròpia d’una comunicació vertical està marcant les dinàmiques dels equips, fet que cronifica els conflictes i no cerca les solucions més adequades per a mantenir una bona salut. A més a més, està facilitant la desconfiança entre els membres de l’equip, molts companys estan instal·lats en la queixa permanent i molts equips treballen sense cap projecte comú que aglutini i il·lusioni, de nou, els professionals.


La policia basca deté un home acusat de robar amb violència la rectoria de Besalú - Olot TelevisióOlot Televisió\nLa policia basca ha detingut a Irún un home buscat pels Mossos d’Esquadra per atracar sacerdots a Catalunya. Els robatoris amb violència es van cometre entre 2006 i 2007 en petites parròquies de Girona, una de les quals era la de Besalú. Agents de la ertzain-etxea d’Irún han detingut aquest dimecres a la nit un home de 40 anys d’edat, sobre el qual hi havia diverses ordres judicials i policials de detenció. Els Mossos d’Esquadra de Catalunya el buscaven per un dels presumptes autors d’atracaments a diversos sacerdots al territori de Girona.\nEls fets pels quals els presumpte delinqüent era buscant, van passar entre els anys 2006 i 2007 i van tenir repercussió i alarma social al succeir en petites localitats de Girona. Al detingut se li imputen, almenys, tres assalts violents en companyia d’un altre còmplice. Els atracaments van passar a la rectoria de Besalú, a la Garrotxa, en dependències religioses de Sant Hilari Sacalm, a la Selva, i a la parròquia de Bàscara, a l’Alt Empordà.\nEl modus operandi dels robatoris eren molt similars. En un primer moment els lladres trucaven al timbre de la rectoria i demanaven ajuda al sacerdot. Acte seguit li tapaven la cara amb un passamuntanyes, l’intimidaven amb una pistola, el lligaven amb una cinta i robaven tot els diners que trobaven. Abans de marxar deixaven el capellà a les foques en una habitació i tallaven la connexió telefònica per assegurar-se una bona fugida.\nLa policia catalana es van fer càrrec de les investigacions i van aconseguir identificar a un dels presumptes assaltants i van emetre la corresponent ordre de detenció. D’aquesta manera, els agents de l’Ertzaintza van identificar el sospitós dimecres a la nit a la localitat guipuscoana d’Irún. Una vegada recollida la informació de la persona a través dels arxius interpolicials i de la informació europea de Schengen, els ertzaines van procedir a detenir al presumpte delinqüent. La Policia Basca va retirar la documentació al detingut per l’anàlisi de la mateixa, al tractar-se d’una persona amb antecedents de falsificació documental. Al finalitzar les diligències policials, el detingut va ser posar a disposició judicial a Irún.


Gandia prepara un Nadal de contenció i sense aglomeracions | Valencia Extra\nNo se celebrarà la Cavalcada de la manera tradicional, però els Reis Mags arribaran a la ciutat en helicòpter\nEl regidor delegat de Política Festiva, Jose Manuel Prieto, acompanyat pel director General del departament, Joan Muñoz, han comparegut en roda de premsa per a informar de les línies generals de la programació que el consistori ha preparat per a les festes nadalenques.\nEn primer lloc, Prieto ha fet referència a les circumstàncies que imposa la pandèmia el que obliga d’una banda a anar adaptant la programació a la situació epidemiològica i per una altra, a adaptar totes les activitats als criteris que es van imposant des de Salut Pública per a evitar la propagació del virus. “Les premisses que es mantindran durant aquestes festes són que hem de contindre’ns en les celebracions i que hem d’evitar les aglomeracions”.\nSobre la base d’aquestes premisses, els actes que s’han programat impossibilitaran que es produïsquen concentracions de persones donat el seu caràcter itinerant. En el cas dels concerts, se seguiran els mateixos i estrictes criteris d’aforament i control que tan bons resultats han donat des que es va reprendre la programació cultural durant l’estiu. “Tal vegada no podem celebrar aquest Nadal com altres vegades, però sí que podrem viure’l d’una manera continguda, segura i, sempre, seguint les instruccions de les autoritats sanitàries”.\nD’altra banda, durant la compareixença s’ha anunciat que la il·luminació nadalenca arrancarà amb l’encesa de les llums el dia 5 de desembre. Una il·luminació que segueix la línia d’anys anteriors i que no es veurà reduïda. “Tenim un contracte amb el seu corresponent plec de condicions i el complirem perquè les empreses del sector tenen factures per a pagar i nòmines que mantenen a moltes famílies” “Volem que allà on hi haja una llum es pense i es compre en el xicotet comerç” va destacar Prieto qui ha informat que tota la il·luminació estarà finalitzada el 10 de desembre.\nSobre la decoració nadalenca, l’edil va informar que s’ha arribat a un acord amb el Gremi d’Artistes Fallers per a instal·lar nous elements decoratius en la plaça del Prado, la plaça Major i en el Mercat ambulant de Nadal. Un altre acord s’ha tancat amb el Gremi d’Indumentaristes els qui s’encarregaran de l’ornamentació de l’arbre nadalenc que s’instal·larà en el Hall de l’Ajuntament de Gandia.\nQuant al gruix de les activitats, aquestes començaran el dia 13 de desembre amb el concert de Nadal en la Col·legiata on s’interpretarà el Rèquiem de Mozart.\nSobre la festa de Nit de cap d’any, Prieto ha informat que complint amb les indicacions sanitàries, no se celebrarà com a tal, però que coincidint amb el canvi de l’any es llançarà un castell de focs artificials que no va ser llançat en el seu moment per la suspensió de la Fira i Festes.\nPel que respecta a la Cavalcada dels Reis Mags, s’ha informat no se celebrarà a l’ús, però que Ses Majestats sí que visitaran Gandia i ho faran enguany en un helicòpter que sobrevolarà la ciutat perquè tots els xiquets i xiquetes sàpien que els Reis Mags ja han arribat a la ciutat. “Els Reis Mags visitaran tots els barris de Gandia i el format que s’ha dissenyat permetrà que Ses Majestats vagen a veure als xiquets i no a l’inrevés. Tot amb l’única intenció d’evitar aglomeracions. La nostra recomanació és que els xiquets isquen eixe dia al balcó per a veure a Ses Majestats o vegen l’arribada i el missatge dels Reis Mags que s’emetrà des de Tele Safor”.\nJoan Muñoz va informar que alguns espectacles no se celebraran perquè no s’han pogut assajar o preparar amb anticipació a causa de la pandèmia com són el Cant de la Sibil·la del dia 24 de desembre, el Betlem Monumental de la Casa de la Marquesa o el concert de Pro Música.


Trànsit posa 11.000 multes en un mes en els nous radars per trams - Diari de Girona\nTrànsit posa 11.000 multes en un mes en els nous radars per trams\nEl Servei Català de Trànsit instal·larà sis radars per trams més abans que acabi l'any\nefe 05.08.2015 | 18:30\nTrànsit posa 11.000 multes en un mes en els nous radars per trams Aniol Resclosa\nEn una entrevista amb Efe, la directora de l'SCT, Maria Eugènia Doménech, ha reconegut que l'excés de velocitat segueix sent "l'assignatura pendent" en matèria de trànsit i ha advertit que anar més de pressa del permès comporta un augment de la gravetat en els accidents.\nPer aquest motiu, la conselleria d'Interior instal·larà altres sis radars per trams abans que acabi l'any, segons ha anunciat Doménech, que ha destacat que amb aquest sistema pretenen que el conductor s'acostumi a conduir en trams llargs de forma sostinguda a la velocitat adequada, sense accelerades.\nEl radar per trams -en el que es llegeix la matrícula a l'inici i al final i es multa al conductor si excedeix la velocitat mitjana en el recorregut prèviament establerta- es va començar a instal·lar a Catalunya el 2009, de forma pionera a Espanya, en el Túnel de Vielha (Val d'Aran), i des d'aleshores s'ha propagat a altres deu punts de la xarxa viària catalana.\nEls últims sis trams, que en van entrar en funcionament al llarg del primer semestre de l'any passat, s'ubiquen en la C-58, entre Sabadell i Badia (Barcelona); l'AP-7, entre Ulldecona i l'Aldea (Baix Ebre); i quatre en la N-2 a Girona, entre Fornells i Queralt, en els dos sentits, i entre Girona i Sant Daniel, també en els dos sentits.\nDoménech ha advertit això no obstant que no es tracta d'un cas aïllat, ja que hi ha diversos conductors que excedeixen de sobres la mitjana prevista, malgrat que tots els radars per trams estan degudament anunciats.\nRespecte als radars fixos, la màxima velocitat detectada en el primer semestre d'aquest any per Trànsit ha estat l'un conductor que anava a 199 quilòmetres per hora.\nSegons les dades de Trànsit, hi ha conductors reincidents, fins al punt que un vehicle ha arribat a acumular 26 infraccions per excés de velocitat en només els primers sis mesos d'aquest any.\nLa intenció de l'SCT és implantar els radars per trams a altres sis emplaçaments en el segon semestre d'aquest any, en totes les demarcacions catalanes.\nEn concret, els nous sis radars per trams -que se sumaran als 11 actualment actius- s'instal·laran en la A7, a Tarragona; dos en la C-16, a Berga i Vallvidrera; la N-2, a la Jonquera; la C-14, a Lleida; i la C-66 a Rupià, segons ha avançat Doménech.\nA més, com ja va anunciar el conseller d'Interior, Jordi Jané, poc després d'assumir el càrrec, el departament s'ha fixat com a prioritat impulsar a partir de l'any vinent la instal·lació de nous radars per trams, encara que només els ubicaran en els punts negres de la xarxa viària.\nD'una altra banda, davant el repunt de la mortalitat a les carreteres catalanes, que ha pujat un 12% en el primer semestre d'aquest any, Doménech ha descartat de moment plantejar-se un augment de la velocitat màxima fins a 130 quilòmetres per hora.


Alpha Villa Mauritius Maurici - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n554 avenue des Perruches, Flic En Flac, Mauritius, Maurici, 90511 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Alpha Villa?\nMés informació sobre Alpha Villa\nSituat a l'encantadora àrea de Flic En Flac, Alpha Villa gaudeix d'una posició excepcional a la els paisatges, les platges de Mauritius. L'hotel és a 0.4 km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nTot esforç és poc perquè els hostes es trobin còmodes, motiu pel qual l'allotjament compta amb el millor en serveis i comoditats. L'allotjament ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, express check-in/check-out, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport per garantir el màxim confort possible.\nL'hotel compta amb 20 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, aire condicionat, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Mauritius, faci de Alpha Villa la vostra llar.


Futbol d’abans / Holanda 1 Alemanya 2 (Final Mundial 74) – Girona A cop de post\nFutbol d’abans / Holanda 1 Alemanya 2 (Final Mundial 74)\n19/06/2012 21/01/2017 ~ Raül Muxach\nSovint parlem del passat sense coneixement de causa i repetim clixés manllevats que han arribat fins als nostres dies a còpia d’anar-se reproduint. Aquesta sèrie és per revisar veritats absolutes i per comprovar si tot el que ens han dit que era gra i tot el que ens han dit que era palla, certament ho era. No sé fins on podré arribar ni garanteixo cap tipus de periodicitat. Em guiaré pel pur plaer de tornar a veure partits ja contemplats en èpoques passades, en alguns casos, i de visionar autèntiques joies mai vistes, en d’altres. Començo per una final que m’atreu especialment, la del 74; l’any que vaig néixer.\nHolanda 1 Alemanya 2\nHolanda arribava a la final com a favorita després de ‘reinventar’ el futbol. Allò que practicaven els holandesos va ser batejat com a ‘futbol total’ i es basava en un exel·lent tracte de la pilota i el moviment de tots i cadascún dels elements de l’equip, independentment de quina fos la seva posició de partida. Arribar a la final del mundial disputat al país del principal antagonista, Alemanya, constituïa una oportunitat única per acabar de conquerir els cors del món futbolístic. No van guanyar però la història posterior els ha recompensat amb escreix.\nHauria de revisar més partits d’aquella ‘taronja mecànica’ però la final del 74 no li acaba de fer justícia. La primera jugada del partit és el paradigma d’allò que proposaven (16 passades completes sense que cap jugador alemany aconseguís tocar la pilota i fer participar a pràcticament tot l’equip d’una acció que acaba amb un penal sobre Cruyff que transforma Neeskens) però en la resta del partit l’estil és abandonat més del que aquest romàntic hauria esperat.\nS’havia consumit un sol minut de partit i semblava que Alemanya estava llesta però Holanda, incomprensiblement, s’adorm. Va de més a menys. Manté l’estil però només des d’un punt de vista estètic. Deixa d’atacar fins que ja és massa tard, deixa d’intimidar una Alemanya que, amb un estil menys vistós però més efectiu, acaba fent-se amo del partit.\nHolanda hipnotitza; Alemanya és molt vertical. Holanda busca la perfecció de la jugada; Alemanya busca la porteria. Holanda és diletant, Alemanya és eficaç. Overath i Bekenbauer (Ale) llancen l’equip amb passades llargues, profundes i precises per extrems com Grabowski o Bonhoff, que eixamplen el camp amb precisió, reiteració i decisió; els laterals Vogts i Breitner també arriben fins a les últimes conseqüències cada vegada que pugen per la banda. Müller és un davanter potentíssim i aconsegueix controlar i rematar una gamma molt àmplia de passades.\nEn la final es produeix un efecte curiosíssim. Alemanya aconsegueix que Holanda s’oblidi del que sap fer bé (especula) i passi a fer un joc vertical i inproductiu mentre els locals, a poc a poc, acaben demostrant que són molt més que força. Podríem dir que hi ha una final del minut 0 a l’1 (d’Holanda), una de l’1 al 45 (d’Alemanya) i una altra de diferent a la segona meitat (inicialment d’Alemanya però finalment d’Holanda).\nLa final serveix per comprovar que quan Holanda torna a ser fidel al seu estil, avançada la segona meitat, torna a intimidar i també ensenya que el recular i tancar els espais aprop de l’àrea no és un invent de Mourinho. En línies generals, és una final que no decebrà a un espectador modern perquè el futbol que practicaven aquests dos equips s’assembla molt a l’actual i, de fet, hi ha jugadors que podrien, perfectament, ser titulars en formacions actuals de primer nivell. Observareu que el porter d’Holanda, Jongbloed, a part de lluïr el 8 a la samarreta, no porta guants i rememorareu aquelles cessions al porter en les que aquest podia recepcionar la pilota amb les mans. Us costarà veure a Cruyff. Apareix, realment, molt poc. En canvi, flipareu amb Bekenbauer.\nHolanda 1: (8) Jongbloed, (12) Krol, (17) Rijsberger, (20) Suurbier, (2) Haan, (6) Jansen, (13) Neeskens, (14) Cruyff, (15) Rensenbrick, (16) Rep, (3) Van Hanegem. ENT: Rinus Michels\nCanvis: R. Van de Kerkhov (10) substitueix Rensenbrick als 46′ i De Jong relleva Rijsberger al 68′.\nAlemanya 2: (1) Maier, (2) Vogts, (4) Schwarzenbeck, (5) Beckenbauer, (3) Breitner, (12) Overath, (9) Grabowski, (14) Hoeness, (16) Bonhoff, (17) Hoelzenbein, (9) Gerd Müller. ENT: Helmut Schön\nCanvis: No en va fer\nÀrbitre: Jack Taylor (Anglaterra) / Estadi Olímpic de Munic.\nGols: (1′) Neeskens de penal / (25′) Breitner de penal / (43′) Müller\nPosted in Esport, Futbol d'abans, Opinió\tAlemanyaAlemanya 74BeckenbauerCruyffHolandaJongbloedMaierMüllerMundialNeeskenstaronja mecànica\n‹ PreviousLa britànica acusada d’haver asfixiat els seus dos fills en un hotel de Lloret es nega a respondre al fiscal\nNext ›Qui roba els gossos de l’Alt Empordà?


Afrucat crea una borsa de treball per gestionar les sol·licituds per treballar a la campanya de la fruita | Lleida.com\nAfrucat crea una borsa de treball per gestionar les sol·licituds per treballar a la campanya de la fruita\nL'Associació Empresarial de Fruita de Catalunya, Afrucat, ha creat una borsa de treball de gestió pròpia arran dels centenars de respostes que està rebent des de la setmana passada després que l'entitat i organitzacions agràries alertessin de la previsió de manca de mà d'obra per treballar a la pròxima campanya de la fruita a causa de les conseqüències derivades de la crisi del coronavirus. Afrucat també posa aquesta base de dades a disposició de les empreses de col·locació, que gestionen habitualment la recerca de treballadors per a les feines del camp, a través d'un document que en formalitza el funcionament i preserva el dret a la protecció de dades dels inscrits.\nEl director general d'Afrucat, Manel Simon, ha explicat que, en un principi, l'entitat va obrir un correu i els seus telèfons per poder rebre sol·licituds de treballadors. Però "els centenars de respostes a la crida han fet necessària una millora en la gestió d'aquesta informació" i, per això, Afrucat ha creat una base de dades d'accés restringit als seus associats, tot i que també està a disposició de les empreses de col·locació. "Estem en una situació de màxima alerta que pot afectar a la collita de la cirera que comença en dues setmanes i compromet tota la fruita de pinyol", adverteix Simon.\nEl director general d'Afrucat ha assenyalat que estan rebent diferent tipologia de perfils per treballar, entre els quals també hi ha gent en situació irregular. En aquest sentit, ha remarcat que "la regularització d'aquests perfils permetria disposar dels entre 35.000-40.000 treballadors extra que es necessiten per a la pròxima campanya sense infringir les restriccions de mobilitat de treballadors entre països". L'accés a la borsa de treball s'efectua a través del web www.afrucat.com.\nAutocars escolars per dur treballadors al camp o a les centrals\nA la vegada, Afrucat també està treballant amb la delegació del Govern i la subdelegació del govern espanyol a Lleida, amb al Departament d'Educació i els consells comarcals per aconseguir la cessió del servei d'autocars que aquestes entitats tenien contractats per al desplaçament dels escolars.\nSegons Simon, aquests vehicles "permetrien la mobilitat de tot el personal de les empreses fruiteres, al camp o a la central, que acostumen a desplaçar-se conjuntament ja sigui per manca de permisos de conduir, ja sigui per la no disponibilitat de vehicle propi".\nEn aquest moment, la legislació marca que per desplaçar-se al lloc de treball en l'àmbit agroalimentari en cotxes particulars poden anar dues persones, mentre en la resta de vehicles, furgonetes o minibusos, només poden ocupar una tercera part de la seva capacitat.\n1.500 persones responen en només quatre dies a la crida d'UP per treballar al camp durant aquesta campanya


NOUS DESCOMPTES PER ALS ASSOCIATS DE L'AADPC EN ELS TEATRES D'ADETCA\nEls presidents d'ambdues entitats, Àlex Casanovas (AADPC) i Xavier Marcé (ADETCA), durant la signatura del conveni a la seu de l'AADPC, ubicada a Fabra i Coats.\nEl dilluns 21 de setembre es va signar un conveni de col·laboració entre l'Associació d’Actors i Directors Professionals de Catalunya (AADPC) i l’Associació d’Empreses de Teatre de Catalunya (ADETCA) on s'acorden les condicions avantatjoses per als associats de l'AADPC a l'hora d'accedir a les sales que pertanyen a ADETCA.\nA partir d'ara, els associats podran gaudir de dues entrades amb un descompte del 50% (una per al titular del carnet i l'altra per a l'acompanyant) qualsevol dia de la setmana, adquirint l’entrada el mateix dia a les taquilles del teatre i subjecte a la disponibilitat de localitats. Aquestes entrades podran reservar-se anticipadament en el cas que el teatre tingui operatiu aquest servei.\nEls DIMECRES, el titular del carnet tindrà un preu especial d'un màxim de 10 €*.\nA més, els teatres que ho considerin oportú podran crear ofertes específiques per als associats de l’AADPC i oferir preus especials en funcions prèvies a l’estrena d’un espectacle. Us informarem d’aquestes ofertes tant bon punt se’ns comuniquin.\nPer altra banda, us recordem que el carnet de l’AADPC és personal i intransferible. Per tant, només es podrà beneficiar d’aquests descomptes el titular del carnet, amb o sense acompanyant. Us demanem que en feu un bon ús.\n*Sotmès a excepcionalitats que seran notificades oportunament a l’AADPC en funció de possibles acords restrictius amb companyies foranes que, per raons contractuals no acceptin aquestes condicions


Subdirecció General de Recursos Humans, Organització i Qualitat del Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC)\nSra. Esther Brull i Hevia\nsubdirectora general de Recursos Humans, Organització i Qualitat (e.f.)\nAtesa la Resolució TSF/546/2016, de 29 de febrer, a partir de l'1 de març de 2016, s'encarrega l'exercici temporal de les funcions de subdirector/a general de Recursos Humans, Organització i Qualitat del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya al subdirector general de Gestió Econòmica i Patrimoni del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya.\na) Desenvolupar les actuacions en els àmbits d'organització, qualitat, recursos humans, tecnologies de la informació i telecomunicacions.\nb) Impulsar, coordinar i supervisar la simplificació administrativa i la millora continuada de l'atenció a la ciutadania i de la prestació dels serveis en l'àmbit reglamentari, sigui en l'atenció presencial o mitjançant eines multicanal.\nc) Impulsar projectes de millora organitzativa d'acord amb els programes i els objectius del SOC i en coordinació amb el Departament competent en matèria d'ocupació, i els criteris i plans corporatius de la Generalitat.\nd) Impulsar les polítiques de millora i de desenvolupament dels recursos humans, coordinar i supervisar els assumptes relatius al personal adscrit als diferents òrgans del SOC i exercir la interlocució amb els representants dels treballadors.\ne) Exercir les funcions d'auditoria interna i dur a terme actuacions d'inspecció i control de qualitat relacionades amb les actuacions finançades pel SOC.\nf) Coordinar i supervisar la implantació i el desenvolupament de les tecnologies de la informació i comunicació en el SOC.\ng) Col·laborar amb el Servei de Prevenció de Riscos Laborals del Departament d'Empresa i Ocupació en el desenvolupament de les actuacions preventives a dur a terme en l'àmbit del SOC.\nh) Coordinar i supervisar les tasques de control de qualitat i certificació del FSE.\ni) Coordinar i supervisar la informació necessària per a la realització de les auditories i els controls interns i externs.\nj) Qualsevol altra funció de naturalesa anàloga que li encomani el/ la titular de la Direcció.\nPerfil i trajectòria professional: Esther Brull i Hevia


Finalitzen les obres de la rotonda entre les avingudes de l'Onze de Setembre i el Remolar Noticias\nL'encreuament entre les avingudes de l'Onze de Setembre i del Remolar ja es regula a través d'una rotonda que substitueix el disseny anterior, consistent en semàfors i girs a l'esquerra mitjançant mitges llunes.\nAdéu a un "punt negre"\nAquesta intersecció era molt complexa perquè totes dues avingudes tenen dos carrils de vehciles per sentit. De fet, abans de les obres, aquest era un dels "punts negres" que registrava més accidentalitat al municipi. Ara, la rotonda ha millorat la fluïdesa del trànsit i la seguretat de vehicles i vianants en aquest encreuament.\nLes obres, de les quals s'ha encarregat l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB),han necessitat una inversió de més de 450.000 € i han consistit en la construcció d’una rotonda amb un radi mínim de deu metres i amb un espai de circulació de vehicles de dos carrils. També s'hi han fet quatre passos de vianants sense regulació de semàfors i amb mitjana. S'ha dotat a la intersecció d’enllumenat amb criteris ambientals, nova jardineria i drenatge, i s'ha sotmès a la normativa d'accessibilitat.\nPer millorar la visibilitat dels conductors i, per tant, la seguretat, s'han eliminat algunes franges d'aparcament, fet que també ha permès ampliar les voreres i plantar-hi arbres.\nLa rotonda també contribuirà a reduir la velocitat de circulació a l'av. de l'Onze de Setembre, un dels objectius perseguits per l'Ajuntament tot al llarg d'una avinguda que fa pocs anys era una carretera.


Gestionar el que és irremeiable? | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nGestionar el que és irremeiable?\nEl monocultiu turístic no té futur. És un sector dominat per operadors globals i gent local amb perspectives molt a curt termini. Una combinació que posa Barcelona al límit\n14 AGO 2016 - 00:01\tCEST\nMoltes ciutats i altres enclavaments estan sotmesos a una gran pressió turística. Una combinació complexa de visitants, transportistes, proveïdors de béns i serveis i reguladors de tot l'entramat d'anades i vingudes. Un sector econòmic amb llarga tradició a la costa, però no a Barcelona, que en els últims anys s'ha forjat una imatge atractiva que vincula clima, arquitectura i gastronomia. La combinació de tarifes aèries barates i la possibilitat d'operar a Internet i fora dels circuits tradicionals ha ampliat clarament les possibilitats de viatjar. Si hi afegim les tensions polítiques en zones turístiques alternatives i el creixement exponencial que ha tingut el turisme de cap de setmana a les ciutats, entendrem que les zones més turístiques de Barcelona estiguin arribant aquest estiu a una situació propera a la saturació.\nHo deia Der Spiegel fa pocs dies en un reportatge sobre la creixent hostilitat que desperta la invasió turística a ciutats com Berlín, Amsterdam, Praga o Barcelona. Ciutats en les quals encara és possible reaccionar i prendre mesures, ja que en el cas de Venècia (60.000 habitants, 27 milions de visitants l'any) el diagnòstic apunta a una mort futura com a espai habitable més enllà de la seva funció de parc temàtic. El reportatge fa referència a les reflexions de Hans Magnus Enzensberger quan, ja fa 60 anys, afirmava que el turisme acaba destruint precisament allò que busca: l'originalitat i vitalitat especial d'un lloc. Però, malgrat tot això, ningú vol renunciar al que sembla la part positiva de l'assumpte: feina, negoci, taxes.\nEn un recent informe publicat per l'Ajuntament de Barcelona sobre les remuneracions salarials mitjanes el 2014 es constata que el sector econòmic amb el nivell salarial més baix és el de l'hostaleria (la meitat del sou mitjà a la ciutat), essent les dones d'aquest sector les pitjor pagades del conjunt de treballadors de la ciutat (14.500€ any). Es crea feina, d'acord, però, en quines condicions? El nivell de precarietat del sector és endèmic. La pregunta és: es redistribueix riquesa o es distribueix pobresa?\nD'altra banda, les dades de comercialització d'Airbnb a Barcelona donen un llistat de 40.000 apartaments i 135.000 llits. D'aquests, 19.000 estan actius, i cada setmana s'hi incorporen diversos centenars. Gairebé la meitat són de pis sencer i els qui els ofereixen disposen de més d'un apartament. El nivell d'ocupació del cap de setmana passat va ser del 92%. Els càlculs disponibles assenyalen que un 20% dels habitatges actius al mercat de lloguer de renovació anual a la ciutat els comercialitza Airbnb. I no és l'única plataforma. Lògicament això afecta els preus, ja que la rendibilitat del lloguer de vacances és clarament superior al residencial. Les conseqüències són evidents. Segons el portal Idealista, el preu mitjà de lloguer a Barcelona ha arribat als 16 euros m2, quan l'any passat estava situat als 13 euros. Una cosa insòlita en altres grans ciutats espanyoles. Estem davant d'una nova “gentrificació”. Ja no és la que substituïa gent sense recursos per gent acomodada, sinó la que expulsa tot tipus de gent per col·locar-hi visitants que van i vénen, sense cap mena d'arrelament.\nEstem atrapats. Subsistim amb el turisme, però les conseqüències són temibles. Barcelona guanya, però molts barcelonins assumeixen massa costos, mentre uns pocs acumulen bona part dels beneficis. I no és clar cap a on anem. És normal que molta gent es remogui inquieta i digui: “Qui s'ocupa d'aquest embolic?”. Molts coneixem algú que lloga un apartament o una habitació, o que treballa ocasionalment de cambrer o de guia. No podem culpar-los a ells del embull en el qual ens hem ficat. Però les institucions tampoc ho arreglaran soles. El monocultiu turístic no té futur. És un sector dominat per operadors globals i gent local amb perspectives molt a curt termini. I aquesta combinació està posant al límit la ciutat. Està bé que l'Ajuntament busqui noves maneres de localitzar i multar els apartaments que operen sense llicència o que la Generalitat intenti regular el lloguer d'habitacions en habitatge habitual. Però necessitem una mobilització social, econòmica i institucional que reverteixi la tendència. No podem reaccionar només davant el que és irremeiable. Està en joc el futur de la ciutat.


El Nom del Porc: 2011\nVídeo que il·lustra dues de les deu profecies del futur analògic:\n#1 "Leave the digital grind back"\n#8 "The avant-garde is analogue"\nPere Gallifa Beltri, juliol 2011\nPublicat per pere gallifa a 18:41 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: fotografia, galligarto, holga, lomografia, youtube\nUn curtmetratge realitzat per:\nCurtemtratge realitzat en el marc de l'assignatura d'Animació Audiovisual de la UAB.\nPublicat per pere gallifa a 21:26 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: animació, cinema, comunicació, curtmetratge, galligarto, uab, youtube\nEl Tren (1970)\nBelgrad - Skopje. Nit del 8 al 9 de maig, 2011.\nPublicat per pere gallifa a 11:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: galligarto, molatv, viatge, youtube\nPanoràmica de l'Assemblea a Barcelona el 27M\n(pitja la fotografia per fer-la més gran)\nPublicat per pere gallifa a 11:55 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: #acampadabcn, barcelona, catalunya, espanya, fotografia, mossos, rotllo polític\nBarcelona Resisteix al Desallotjament (en 10 imatges)\n"No a la violència!"\nUn Mosso d'Esquadra immobilitza un "indignat" brutalment\n"Gràcies a tothom!"\nLa plaça torna a ser del poble\nFlor i porra\nPublicat per pere gallifa a 11:28 Cap comentari:\nAquesta nit, a les 22h, MolaTV torna a emetre un debat amb els candidats a l'alcaldia de Sabadell de les forces polítiques amb representació al consistori, exceptuant l'alcalde Manuel Bustos, que han rebutjat la invitació. Ambientat a l'Escola Superior de Disseny (ESDI) i conduït per Emili Agulló, els alcaldables parlaran dels principals problemes que afecten la ciutat.\nPublicat per pere gallifa a 12:11 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: anunci, bustos, eleccions, molatv, periodisme, rotllo polític, sabadell\nPublicat per pere gallifa a 21:24 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: bustos, fotografia, sabadell, tonteries\n25 preguntes als alcaldables de Sabadell\n- Quants idiomes parleu?\n- Quina ha estat la seva vida professional?\n- Qui fou Pi i Maragall?\n- Els seus fills van/han anat a l’escola pública o privada?\n- La seva família propera va a la Seguretat Social o tenen mútua privada?\n- Quan va ser la darrera vegada que va agafar transport públic (bus, FGC, RENFE)? On havia d’anar?\n- Quin ha estat el darrer resultat del CE Sabadell?\n- Em podria dir el nom d’alguns dels titulars de l’equip?\n- Vostè té Facebook i/o Twitter... Els gestiona vostè mateix/a?\n- Sabria dir-me el número de seguidors que té al Twitter i/o d’amics al Facebook?\n- Em sabria recitar un poema de memòria?\n- Quin llibre llegeix?\n- Quan va començar i quantes pàgines porta?\n- Escolta música en català? Quins grups escolta?\n- Sabria dir-me les colles de cultura popular que tenim a la ciutat (diables, gegants, etc.)?\n- Què diria a la gent jove que veu que hi ha tant atur juvenil?\n- Què en pensa de la Zona Hermètica i del seu trasllat?\n- Creu que la gent jove té alternatives d’oci atractives a banda de la Zona Hermètica? Quines oferiria?\n- Sabria dir-me on és el carrer Castellar?\n- Digui’m una cosa bona i una dolenta que hagi fet el govern de Manuel Bustos...\n- Quin és el principal problema de la ciutat?\n- Què farà per solucionar-lo?\n- Si no es pogués votar a vostè mateix/a, a qui votaria?\n- On es veu d’aquí deu anys?\nPublicat per pere gallifa a 13:09 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: bustos, eleccions, entrevista, periodisme, rotllo polític, sabadell\nEl Lib Dub de l'Institut Ferran Casablancas de Sabadell\nAquest és Lib Dub que hem realitzat amb els alumnes, professors i membres del PAS de l'Institut Ferran Casablancas de Sabadell, amb la producció de MolaTV. Jo he fet de càmera i també he editat el vídeo final. Espero que us agradi!\nPublicat per pere gallifa a 10:52 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: galligarto, lib dub, libdub, molatv, sabadell, youtube\n"Comprar, tirar, comprar", de Cosima Dannoritzer\nUn documental de la directora Cosima Dannoritzer, on s'explica un dels motors principals de la societat de consum en què vivim: l'obsolescència programada. El documental investiga com les grans indústries programen els seus productes per tal que "morin" al cap d'un temps determinat, fent que la roda del consum irracional no s'aturi. Gràcies a diverses fonts documentals i amb la participació de víctimes, estudiosos i empresaris de la indústria, veiem com l'obsolescència programada és una estratègia de la societat neocapitalista per tal de continuar mantenint un sistema econòmic nociu pels consumidors, pels països del tercer món i pel planeta.\nPublicat per pere gallifa a 19:52 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: documental, rotllo polític, televisió\nBarcelona Resisteix al Desallotjament (en 10 imatg...\nEl Lib Dub de l'Institut Ferran Casablancas de Sab...


Sergi Nuss (SOS Costa Brava): “Seguim molt ancorats en la idea que desenvolupament, benestar i progrés són sinònims de creixement econòmic, en un món amb recursos finits.” - Notícies\nSergi Nuss (SOS Costa Brava): “Seguim molt ancorats en la idea que desenvolupament, benestar i progrés són sinònims de creixement econòmic, en un món amb recursos finits.”\nSOS Costa Brava ha estat l’entitat guanyadora de l’últim Premi a la Difusió del Decreixement que atorga la Comissió de l’Agenda Llatinoamericana. Parlem amb Sergi Nuss, Doctor en Geografia i Medi Ambient, i president de l’entitat guardonada.\nLa ciutadania s’estima molt la Costa Brava. Però hi som prou quan toca defensar-la?\nSi et mires la història de la Costa Brava, fa 100 anys que la població ja expressava la seva preocupació entorn el desenvolupament del turisme i la construcció a la zona. Les primeres grans mobilitzacions en defensa del territori a les comarques gironines han estat sobretot a la Costa Brava: els Aiguamolls de l’Empordà, S’Alguer, el riu Ter, l’oposició a la construcció dels aiguamolls al Baix Ter, la Platera, la platja del Castell...La zona volcànica de la Garrotxa també és emblemàtica però el pes principal és a la Costa Brava, un vector de mobilització social permanent, que en les darreres cinc dècades ha concentrat bona part de l’activisme. D’alguna forma la Costa Brava s’ha convertit en un bressol de la defensa del territori a les comarques gironines, una cantera d’activistes i de sensibilització. Però les pressions sobre la zona en aquests 50 anys han estat enormes: la inèrcia de construcció, de creació d’infraestructures, ports esportius, de destrucció del paisatge... Malgrat la mobilització permanent, els impactes de transformació continuen sent molt grans, amb Empúriabrava com a paradigma de la destrucció a l’origen. Però, de fet, des del període democràtic s’ha construït més que en tots els períodes precedents. Tot i que no podem oblidar que hi ha grans èxits com a resultat de les mobilitzacions com seria el de la platja del Castell i més a l’actualitat els de SOS Costa Brava (el Pla Director, Aiguafreda, cala Morisca...) .\nA la Costa Brava, quins són els punts calents en els quals hauríem de decréixer?\nEn aquests moments tenim dos grans punts calents. D’una banda hi ha Begur, que és la cara més fosca de la moneda perquè és l’únic municipi que ha presentat recurs contra el Pla Director de la Costa Brava. Aquest municipi ha anat als tribunals per oposar-se a un Pla Director que ha reduït el potencial de creixement urbanístic. Abans que s’aprovés, Begur tenia un potencial de construcció de més de 50 urbanitzacions i 1.500 habitatges. Ara, amb el pla, el seu potencial de construcció ha quedat reduït entorn els 600-700 habitatges. És una reducció significativa però encara permet construir molt! I l’Ajuntament de Begur s’oposa al pla pels seus interessos més que qüestionables respecte al que seria convenis subscrits amb promotors, acords que tenen relacionats amb el seu POUM i pel temor a haver d’indemnitzar. Per a nosaltres és molt i molt greu, tenint en compte que s’hi estan construint les urbanitzacions més espantoses de la Costa Brava. Una és la dels Jardins de Sa Riera Living, a la cala de Sa Riera. S’hi veu un enorme bloc de formigó, molt compacte, que fa de pantalla visual en una cala que ja està prou sobrecarregada d’usuaris i construccions. L’altra urbanització és la de S’Antiga, a l’antiga cantera, a la muntanya, amb molt d’impacte visual des de quilòmetres de distància, on hi aniran 24 xalets de luxe.\nI l’altra cara de la moneda és a Platja d’Aro, a la desembocadura del riu Ridaura, on encara queda una peça de 13 hectàrees de pineda i on ara mateix s’hi està tramitant un projecte per duplicar la marina del port d’Aro, amb 272 amarradors i un projecte immobiliari associat, de 340 apartaments i zones comercials. I diem que és l’altra cara de la moneda perquè es projecta en una zona verge, lliure d’edificacions, que encara som a temps de salvar. No entenem que l’Ajuntament de Platja d’Aro i la Direcció General de Ports de la Generalitat tinguin com a projecte, la seva construcció. Aquesta zona té un paper clau per als impactes del canvi climàtic, perquè davant possibles fenòmens com el Glòria, d’inundacions, temporals, etc., pot esmorteir-ne els impactes ja que es pot inundar sense causar danys. Si es construeix, en canvi, s’endureix més aquest sector de costa, i tots els impactes i riscos seran més grans. No té cap sentit. Aquests serien els dos fronts de decreixement en els quals hem de treballar més urgentment.\nA més de la pressió immobiliària, la pandèmia ha fet créixer, i molt, l’ús de les embarcacions recreatives. Fins a on es pot seguir creixent?\nJa no es pot créixer més en aquest camp. La Costa Brava acull el 50% dels amarradors de tot Catalunya, tot i que només ocupa un terç de la costa catalana. Que durant els mesos d’estiu, en temporada alta, el 50% de les barques naveguin per aquest tram de costa que a més té tres parcs naturals, amb zones d’alt interès natural marines, és d’un impacte molt fort tant per la fauna marina com pels ecosistemes marins, per a les praderies de posidònia, per a les cales...A més dels impactes ecològics evidents, té també un impacte de pèrdua de qualitat per a la gent que hi accedeix des de terra....Si intentes trobar una cala allunyada, per tenir una experiència relaxada, singular, pots acabar topant amb un indret abarrotat de barques...O a les cales més conegudes de Cadaqués o Calella, hi ha tantes barques que no veus ni l’horitzó...És un sector que forma part d’aquest model creixentista indefinit. L’única notícia que es vol veure als mitjans de comunicació sobre el sector és si s’han venut més barques, si se n’han llogat més, si el sector nàutic es recupera, si hi ha més matriculacions...i no es pregunten si el nombre de barques que tenim és el que la nostra costa pot acollir sense impacte.\nEn general, creus que la gent rep prou informació sobre l’opció del decreixement?\nNo, crec que no. El bon titular per als mitjans de comunicació segueix sent si s’ha recuperat l’economia, si arriben més turistes, si les places hoteleres estan cobertes, quantes llicències d’obra s’han tramitat... Seguim molt ancorats en la idea que desenvolupament, benestar i progrés són sinònims de creixement econòmic. I en canvi, només es parla de decreixement en situacions de recessió econòmica, i no com una necessitat en un món amb recursos finits, en el qual cada any sobrepassem la capacitat de la Terra de generar recursos. És aquest concepte del Dia de la Sobrecapacitat de la Terra (Earth Overshoot Day) que cada any arriba més aviat. Quan som al mes d'agost, a l’Estat espanyol ja s’han consumit els recursos que aquest país pot produir de forma natural. Seguim sense parlar prou de decréixer i quan ho fem, ho fem amb enfocament negatiu.\nQuins signes d’emergència climàtica són ja una realitat al territori gironí?\nN’hi ha alguns que estan molt ben registrats, especialment en el litoral. El més tangible és la regressió costanera, que es dona per una combinació de factors, no només per la crisi climàtica. Tenim l’augment del nivell del mar, els temporals més potents que provoquen una major erosió, i també el problema previ del canvi en les dinàmiques del moviment dels sediments dins el mar i els rius, a causa dels embassaments, ports esportius...són factors que combinats acaben provocant la regressió de les platges, amb el risc que al llarg del segle XXI pugui acabar desapareixent aquest patrimoni natural que és alhora un actiu turístic clau.\nUn altre signe és l’augment de la temperatura del mar. A l’Estartit tenim el registre més llarg de Catalunya, internacionalment reconegut, que l’ha fet un meteoròleg aficionat, en Josep Pascual. Fa 40 anys que comprova la temperatura superficial i a 80 metres de fondària. En tots dos casos s’han registrat augments clars de temperatura. I això ja està provocant canvis en la composició d’espècies de la biodiversitat marina: n’arriben de més adaptades a temperatures càlides i en marxen d’altres que necessiten l’aigua més freda.\nI hi ha d’altres impactes relacionats amb l’augment de les temperatures en determinats cultius o el fenomen prou conegut de l’avançament del primer dia de floració d’espècies, com en els ametllers. O les secades que es perceben en determinades espècies com les alzines sureres o els pins, que en patir un excés d’estrés hídric, poden acabar morint. Però a més, ara ja sabem que tot això anirà a més.\nQuin és el gran repte de SOS Costa Brava?\nDeixant de banda els desafiaments del territori, en aquests moments tenim al davant un gran repte de relleu generacional. Hi ha unes entitats ecologistes i uns col·lectius molt actius en molts llocs de la Costa Brava, però ens falta trobar la tecla per connectar amb els més joves. Cal que entenguin que el que s’ha salvat és perquè la gent s’ha mogut. I cal que entenguin que el que s’hagi de salvar en el futur, també necessitarà gent que es mogui i que seran els seus paisatges. Els necessitem.\nPerò a la causa ecologista sempre s’hi veu molta gent jove...\nLes mobilitzacions que es formulen envers la causa global poden tenir més públic jove implicat. Però queden una mica desconnectades de la causa local i és aquí on calen aquests joves. El fet que no sé quants ajuntaments declarin l’emergència climàtica i després no facin res, demana amb urgència que hi hagi molta mobilització, control i exigència, en relació a les causes dels llocs on vivim.\nLLEGIU TAMBÉ: Ni un pam me´s de ciment | Carme Vinyoles Casas al Punt Avui >>\nQuina relació hi ha entre militarisme i crisi climàtica?\nCodinachs i Verdaguer, Pere


Compromís Alcoi proposa altres espais més adients per a celebrar actes multitudinaris – Compromís per l'Alcoià-el Comtat-les Foies\nDavid Abad: “A la vista dels resultats de com ha transcorregut la preparació i celebració de les paelles universitàries, pensem que a Alcoi hi ha llocs més adients per a aquest tipus d’esdeveniments”.\nEl regidor i portaveu de Compromís a l’Ajuntament d’Alcoi, David Abad, ha informat que el seu grup considera que a Alcoi hi ha altres llocs més adients per a celebrar actes amb concurrència multidinaràia (paelles i altre tipus d’activitats). “Ha estat una llàstima que no ens consultaren abans de decidir res perquè haguérem suggerit al govern altres alternatives més apropiades”.\nEl regidor considera que el caixer del riu d’Alcoi té varis zones on es podria pensar, segons el format concret de l’activitat, en ubicar iniciatives de concentració de població. “La zona urbanitzada, la zona de la Font del Moreno… I per al cas de les paelles, la zona de baix del pont de Francisco Aura reuneix suficient condicions per a unes paelles com les que s’han celebrat –o activitat semblant”.\nAixí mateix, Abad recorda que la zona de Trencacaps, junt al camp de futbol del Collao, on s’aparca els dies de partit, també és una zona apropiada. “Confiem que el govern tinga en compte aquestes observacions i, en el futur, consulte als grups temes semblants”.\n← Compromís per Muro presenta una llista jove i renovada, amb Jacquelin Cerdà al capdavant\nLa Policia Local de Muro adquireix un nou vehicle →


La Ministra de Sanitat Carmen Montón ha dimitit com a Ministra de Sanitat pel seu màster irregular. Montón ha comparegut en la seu del Ministeri a les 20.45 hores, segons han informat Europa Press fonts de l’Executiu.\nEl Treball Fi de Màster (TFM) que la ministra de Sanitat, Carmen Montón, va presentar en la Universitat Rei Juan Carlos, conté textos idèntics als d’altres autors en 19 de les 52 pàgines, segons informa La Sisena.\nSegons aquesta informació, els textos inclosos en el TFM estarien mal referenciats, malament citats i no apareixerien a peu de pàgina ni en la bibliografia els documents que esmenta.\nAquest mateix dimarts, Montón ha tornat a negar irregularitats en el ‘Màster en Estudis Interdisciplinaris de Gènere’ que va cursar en la Universitat Rei Juan Carlos (URJC) i ha rebutjat dimitir per entendre que seria una decisió “injusta”.\nEl secretari general de Podemos, Pablo Iglesias, ha subratllat aquest dimarts que Carmen Montón ha d’abandonar el seu càrrec com a titular de Sanitat davant les irregularitats en l’obtenció del seu màster en la Universitat Juan Carlos I de Madrid.\n“Aquest Govern no pot semblar-se al PP”, ha defensat el líder de la formació habitada en el seu compte personal de Twitter per a reclamar el cessament de Montón.\nIglesias s’ha fet ressò una informació que apunta al fet que la titular de Sanitat hauria plagiat el seu Treball de finalització de Màster (TFM) del ‘Màster en Estudis Interdisciplinaris de Gènere’ que va cursar en la Universitat Rei Juan Carlos (URJC).\n“Ho sent en l’ànima perquè va poder haver sigut una bona ministra, però la dignitat de la Universitat pública no pot suportar un altre màster fraudulent i menys una tesi copiada. La dimissió ha de produir-se ipso facto”, ha postil·lat.


M88,,- Comasema Espalter : raons per aquesta entrada…(CUB13) – Recerquesmones.net\nM88,,- Comasema Espalter : raons per aquesta entrada…(CUB13)\nPublicat el 21 Juny, 2022 7 Juny, 2022 per fmones\nEls dos cognoms : “Palou de Comasema” i “Espalter” estant molt vinculats amb la familia Monés; al llarg de la recerca he localitzat dos referències d’en Palau de Comasema Espalter, i les raons que argumenten aquesta entrada són :\nNo hi ha altres membres en tot l’arbre dels Monés que portin el nom de Berenguer, llevat dels dos : Berenguer Comasema Monés i Berenguer Comasema Espalter.\nEls Palou de Comasema i els Soler Espalter son cunyats, ja que ambdos estaven casats amb dues germanes Monés Maury\nAmbdues families estan relacionades i viuran a la Illa de Cuba, durant alguns anys.\nLes dues families estan implicades a la vida cubana, amb responsabilitats, fet que ens ajuda a seguir les seves activitats.\nPer les anotacions a la premsa deuria tenir una formació en Dret, com també ho haurien estat alguns dels possibles parents propers.\nEl primer fill d’en Soler Espalter serà l’August Berenguer, el que ens podria fer suposar que aquest nom podria ser el d’algun avantpassat o padrí de les families Soler o Espalter.\nDonat que en aquests moments no tenim constància del casament i/o fills d’en Berenguer Palou de Comasema i Monés, no podem descartar que fos fill seu; però aquesta hipotesi requerirá la confirmació documental.\n1924 – La primera noticia, que reproduim, correspon al seu trasllat com a Fiscal del Partit Judicial de Manzanillo (Provincia de Granma, capital Bayamo) al de Trinidad (Provincia de Sancti Spiritus (Espiritu Santo) y su capital provincial té re mateix nombre que el de la provincia (Imatge 1 i mapa).\n1939 – Resultat de l’expedient del “Tribunal Superior Electoral de Cuba”, per el qual un ciutadà presenta recusació contra Berenguer de Palou Comasema i Espalter, que no propera; cal esmentar que en aquest cas el titular té la consideració de Dr. I per tant gaudeix d’uns estudis superiors, i que ell es el “Presidente de la Junta Junta Electoral de Yaguajay” (Municipi situat al nord de la provincia de Sancti Spiritus, amb una població estimada al 1939 de uns 33.000 residents). (Imatge 2 i mapa).\nIMATGE 1 – “Diario de la Marina – La Habana, Any XCII, Núm. 11 – Edició del matí, 11 de gener 1924\nUbicació del poble de Manzanillo a la part més oriental de l’Illa de Cuba\nIMATGE 2 – Diario de la Marina – La Habana, Any CVII, Núm. 25 – 29 gener 1939\nUbicació dem municipi de Yaguajay al nord de la illa…\nL141.- Una història pendent dels nostres Ajuntaments…(C33)


Home Api\tSolucionadors de luxe\nÉs un secret a veus. No hi ha agent immobiliari de la zona que no parli de Luna Llar amb admiració i enveja (sana, esperem). Poca cosa per a un negoci que va sorgir per casualitat. Mayca Luna, l’API gerent d’aquesta empresa, és una especialista en la venda d’immobles de luxe a Gavà i Castelldefels. Perdó, és l’ESPECIALISTA.\nExplica que durant un any sabàtic per recuperar-se d’uns temes de salut mentre treballava com a directora financera d’una multinacional, una amiga immobiliària li va demanar ajuda. A causa d’una baixa laboral, necessitava suport durant uns dies. “Així em vaig iniciar en aquest món, que va començar a marcar una atracció desconeguda per a mi. Era com començar cada dia de zero, sense saber amb qui parlaria o a qui trobar ni quin seria la seva història, el seu somni “, explica Mayca.\nUn any després, el 2005, Luna Llar estava en funcionament. En els seus orígens comercialitzaven habitatges urbans de nivell mitjà a Gavà i Castelldefels, però amb l’aparició de la crisi van decidir donar un gir a la seva visió d’empresa i enfocar-se en l’habitatge de luxe. Vist el vist, un gir res providencial. “Considerem que aquest havia de ser el sector de compradors menys afectat i on menys problemes tindríem davant la sol·licitud de finançament bancari, i crec humilment que vam encertar”. Bingo!\nAquest posicionament va ser decisiu, però suficient? No. Altres també ho van intentar i van fracassar. Van necessitar convertir-se en “solucionadors”. Solucionadors de luxe, mai millor dit.\n“Per al meu equip i per a mi, això no és un negoci, és un estil i filosofia de vida”, diu Mayca, i continua: “exercim aquesta activitat perquè ens apassionen les persones i els seus moments, els de cada un, els seus projectes i els seus somnis. Si hi ha una frase que ens defineix és: “Queda’t tranquil, això no és un problema”. Per això hi ha clients que ens han etiquetat com “solucionadors”, perquè la nostra meta és sempre aconseguir l’objectiu dels nostres clients, que és el nostre. Volem ser part de la seva vida en aquest moment i seguir-hi per sempre, com el seu assessor de confiança “.\nSolucionadors de luxe apassionats. Això és tot? No, encara hi ha més. Luna Llar és una empresa familiar, en la qual les persones estan al centre. Quan la crisi va fer acte de presència, Iñaki i Aitor, els fills de la Mayca, es van integrar totalment en el projecte i es van proposar resistir l’envit. “Vam fer del problema, la nostra oportunitat”, assegura Mayca.\nVan posar un gran accent en la formació i l’evolució personal i professional dels seus treballadors. En aquest sentit, reconeix Mayca, “estem molt agraïts al nostre coach i mentor Nello D’Angelo. Ell ens va obrir nous horitzons: Anthony Robbins, PNL, tècnica i motivació … totes les setmanes: autoconfiança i un repte “. I això els va ajudar a transformar la crisi.\nTot aquest còctel d’ingredients, unit finalment a una visió del luxe no relacionada a l’objecte sinó a les sensacions i experiències, han fet de Luna Llar un exemple a seguir per molts agents immobiliaris.\nLes claus de l’èxit?\nVisió clara de supervivència i repte de futur\nFormació amb alta motivació i autoconfiança\nAdaptació al moment i al mercat\nT’ha passat com a nosaltres i t’has quedat amb ganes de conèixer amb més detall el projecte de Mayca i Luna Llar? Estàs de sort. Mayca serà una de les nostres convidades a IMMOSCÒPIA 2015, on volem esprémer al màxim la seva experiència i entendre com han aconseguit ser un referent en la seva zona i sector.\nI si t’ha agradat aquest article, potser també t’interessi conèixer l’experiència de Carlos Infantes, que amb la seva start-up immobiliària FHAUS també serà present a IMMOSCÒPIA 2015.\nFernando García Erviti abril 10, 2015 - 5:18 am\nBegoña abril 11, 2015 - 6:14 pm\nPol abril 13, 2015 - 10:40 am\nNello D'Angelo abril 14, 2015 - 9:34 pm\nMayca abril 14, 2015 - 10:41 pm


Teatre en anglès amb nadius | Teatro educatiu\nMolts professors de llengües estrangeres es plantegen incloure activitats en anglès com a complement a les classes. Activitats en les quals els estudiants puguin prendre contacte amb la cultura britànica, americana o anglosaxona.\nPer als centres que no compten amb nadius de països de parla anglesa entre el seu professorat, la sortida escolar al teatre els brinda la possibilitat que els seus alumnes tinguin l'oportunitat de veure a anglòfons mantenir una conversa i, fins i tot, interaccionar amb ells.\nPer això la nostra aposta sempre és incloure títols que tinguin un cert interès acadèmic i atractiu per a cada un dels cicles escolars (independentment que sigui un clàssic de la literatura o una comèdia més actual) i realitzar col·loquis al final de cada representació. Aquests col·loquis són un espai en què els alumnes poden fer preguntes, satisfer dubtes i tenir un intercanvi d'impressions amb els actors.\nAquest any hem decidit donar el pas i només comptarem amb actors nadius per als nostres espectacles de primària i secundària (Tom Sawyer i Pygmalion), que realitzaran una gira de teatre escolar que recorrerà tot el país.\nUn altre dels avantatges de planificar l'assistència al teatre és el valor que aporta a les dinàmiques de les classes d'anglès abans i després del dia de la representació. Els guions d'obres, jocs en anglès, exercicis de listening o speaking sobre el contingut dels espectacles són algunes de les activitats que proposem en les fitxes didàctiques que un equip de docents elaboren per a cada curs escolar. D'aquesta manera es pot treure el màxim partit a l'experiència i fomentar un treball i entusiasme del grup-classe.


El control de La Vanguardia - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans El control de La Vanguardia - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nRamon Barnils, núm. 494, 6 de desembre de 1993\nHa causat impacte visual l’aparició física, breu però repetida, de Javier Godó, comte de Godó, als telenoticiaris. La sensació ha estat tan gran que haurem d’anar a pams.\nPrimer i principal, i potser únic important: La Vanguardia, propietat i vaixell insígnia del comte Godó, deu estar entre la mitja dotzena d’institucions de primera fila a Catalunya. La Vanguardia és al mateix prestatge que el Barça, la Caixa d’Oros, Montserrat i no sé si cap institució més -inclosa la Generalitat, de moment si més no-.\nCosa que justifica sobradament l’amplitud d’ondes que ha generat la física visió del comte entrant als jutjats a declarar. Era com si a l’abat de Montserrat l’enviessin a l’estranger, o al president del Barça el segrestessin, o que el president de la caixa d’Oros fos també president del COI.\nCosa que explica també que a La Vanguardia hi pugui haver tota mena d’espionatges electrònics. Només faltaria: aquí, qui no l’espien no és ningú -i amb això estem com durant la dictadura, que no hi havia antifranquista mínimament digne d’aquest nom, per indigne que en fos, que no li tinguessin el telèfon intervingut. O que no en presumís, amb raó o sense-.\nLa ”informació” electrònica és tan vulgar i corrent que quan et compres un senzillíssim contestador automàtic, en el prospecte et diu com qui no et diu res que ”també” pots gravar la conversa que sostens en aquell moment, i amb la mateixa tipografia i normalitat indica que això és prohibit per la llei si no tens permís de l’interlocutor.\nTan podridament vulgar que fins i tot qui signa, menyspreador constant dels que han presumit de ser escoltats, controlats, perseguits i interrogats -en el noranta-nou per cent dels casos o era mentida o era buscat per fer mèrits cara al postfranquisme-, sap quant es paga avui, per exemple, per un cambrer de bar que col·loqui micròfons sota la taula habitual d’un client espiable: tres-centes mil pessetes.\nEl cas és clar: hi ha institucions, molta competència i molta política -sobretot competència viada de política- interessades, per tots els mitjans, a controlar La Vanguardia, una de les primeres institucions del país. Només faltaria.


Curs en extensions de Pestanyes\nProper curs a Sevilla\nProper curs a Malaga\nProper curs Nivell 1 a Barcelona\n18 i 19 juny 2016\nPROPERS CURSOS BARCELONA\nMethodo Yuen Nivell 1\nCURS NIVELL 1 A MADRID\nCURS NIVELL 1 - BILBAO\ndies 19-20-21 de juny 2015\nEl proper divendres 19 de juny estarem a Bilbao, al Centre AKIAM, on ens trobarem per participar en el Mòdul 1 del Curs d'El mètode YUEN. El divendres 22 de maig tenim una videoconferència de presentació del Curs i el 19 de juny tindrem el col·loqui d'introducció de portes obertes i el dissabte 20 i diumenge 21 tenim el curs presencial impartit per PURIFICACIÓ BARTOLOMÉ, Instrtuctora oficial certificada del Mètode YUEN. US ESPEREM PER GAUDIR D'UNES JORNADES EXTRAORDINÀRIES! 100% POTENCIAL INFINIT INSCRIU Tarifes Mètode Yuen Sessió Yuen € 50,00 EUR Curs Yuen € 270,00 EUR Curs Yuen repetició € 195,00 EUR\nCURS NIVELL 1 a LAS PALMAS en GC\nDies 15-16-17 de maig\nEl proper divendres 15 de maig estarem a LAS PALMAS, a la teteria ELS 5 SENTITS, on ens trobarem per participar en el Mòdul 1 del Curs d'El mètode YUEN. Divendres tenim La conferència de presentació del Curs i el dissabte 16 i el diumenge 17 tenim el curs presencial impartit per PURIFICACIÓ BARTOLOMÉ, Instrtuctora oficial certificada del Mètode YUEN. US ESPEREM PER GAUDIR D'UNES JORNADES EXTRAORDINÀRIES! 100% POTENCIAL INFINIT\nCURS NIVELL - 1 - MADRID\nDías17, 18 i 19 abril 2015\nEl proper divendres 17 d'abril estarem a Madrid, en IRIS CENTRE D'ESTUDI I TERÀPIA, on ens trobarem per participar en el Mòdul 1 del Curs d'El mètode YUEN. Divendres tenim una conferència de presentació del Curs i el dissabte 18 i diumenge 19 tenim el curs presencial impartit per PURIFICACIÓ BARTOLOMÉ, Instrtuctora oficial certificada del Mètode YUEN. US ESPEREM PER GAUDIR D'UNES JORNADES EXTRAORDINÀRIES! 100% POTENCIAL INFINIT\nDies 24-25-26 de abril 2015\nEl proper divendres 24 d'abril estarem a Bilbao, al Centre GUIMAR, on ens trobarem per participar en el Mòdul 1 del Curs d'El mètode YUEN. Divendres tenim una conferència de presentació del Curs i el dissabte 25 i diumenge 26 tenim el curs presencial impartit per PURIFICACIÓ BARTOLOMÉ, Instrtuctora oficial certificada del Mètode YUEN. US ESPEREM PER GAUDIR D'UNES JORNADES EXTRAORDINÀRIES! 100% POTENCIAL INFINIT


5es Jornades | La Central del Circ\n5es Jornades d’Intercanvi de Dramatúrgia i Escriptura Escènica\nDos ponents – des de França i Suècia – i cinc dinamitzadors/es locals, conformen un programa eclèctic, amb dues conferències obertes i un seguit de tallers, que ens permetrà endinsar-nos en diàlegs sobre la dramatúrgia circense i l’escriptura escènica.\nLes inscripcions són lliures, amb un aforament reduït. Les places s’assignaran per ordre d’inscripció.\nDescarrega la graella d’activitats i horaris\nMarion Guyer és equilibrista, professora-investigadora d’arts escèniques en la Universitat de Grenoble Alps, codirectora de la Compagnie d’Elles (Tolosa) i cofundadora de les Tenaces. És autora d’una tesi sobre la hibridació d’acrobàcia i text en els escenaris circenses contemporanis i de diverses publicacions sobre dramatúrgia i processos de creació en circ. En particular, continua la seva recerca amb Poètica de (des)equilibris [Poétique des (des)equilibres], un treball basat en la pràctica, dedicat a la documentació i experimentació de la seva disciplina favorita i als imaginaris dels cossos a l’inrevés.\nImaginaris de cossos a l’inrevés – CONFERÈNCIA. Dijous 9 de desembre, 12h-13h30\nEn aquesta conferència, Marion Guyez presentarà algunes de les recerques que dedica als equilibris a les mans, com a part del seu projecte de recerca basat en la pràctica Poètica de (des)equilibris [Poétique des (des)equilibres]. Esbossarà les grans línies de l’imaginari dels cossos a l’inrevés i detallarà com l’estudi detingut d’aquestes postures ens permet pensar en altres dramatúrgies i escriptures de circ.\nPoètica de l’acrobàcia – TALLER. Dissabte 11 de desembre, 10-14h\nEn aquest taller, Marion Guyez ofereix compartir el seu apropament a les dramatúrgies de circ a partir de la seva experiència en la Compagnie d’Elles, les seves recerques acadèmiques i el seu gust per l’acrobàcia (en sentit ampli) simple, sensible i porosa amb el món en el qual els nostres cossos acròbates evolucionen.\nMarie-Andrée Robitaille, es va formar com a ballarina a l’Ecole de Danse de Quebec i com a artista de circ a l’escola del Circ Nacional de Montréal, Canadà. A partir de 1998, va treballar com a artista de circ, ballarina i stuntwomen amb Cirkus Cirkör i altres projectes. De 2009 a 2018, va ser professora ajudant a la Universitat d’Estocolm de les Arts (SKH) i va dirigir el programa Bachelor a Circus. Durant el mateix període va emprendre el Projecte Gynoïdes, un projecte artístic sobre dones al circ. A la SKH, va dirigir una sèrie de projectes d’investigació artística, com a Women in Circus, Sound of Circus o Hidden Circus, que buscaven maneres alternatives de composició en circ com a mètode per replantejar-se el món. A partir de gener de 2019, Marie-Andrée Robitaille és candidata de doctorat en pràctiques pràctiques i mediades amb especialització en coreografia. És la fundadora de CirkusPerspektiv, una companyia de circ contemporània amb seu a Estocolm i la programadora de circ a Kristofferscenen.\n[CONFERÈNCIA VIRTUAL AMB EL PÚBLIC PRESENCIAL] Circ com a una pràctica d’esperança – CONFERÈNCIA. Divendres 10 desembre, 12h-14h\nEn aquesta conferència, Marie-Andrée compartirà les forces motrius, pràctiques, mètodes i reflexions que lidera i que van sorgir del seu projecte de doctorat artístic «Circus com a una Pràctica d’Esperança». En el seu projecte, Robitaille està experimentant amb allò que es pot aprendre situant les pràctiques de circ en la intersecció de posthumanisme, neomaterialisme i coreografia. Treballant en l’articulació d’una metodologia que pertany al cercle, està interessada en el potencial epistèmic del circ. Dibuixa paral·lelismes entre el seu paper com a artista de circ i la perspectiva més àmplia de la seva implicació humana en els actuals reptes ecològics i socials que estem experimentant actualment: Què significa ser un artista de circ avui dia? Com continua sent rellevant el circ? A través d’una pràctica de reorientació corporal, Robitaille investiga realitzar petits canvis de dinàmica, assumptes, espacials i temporalitats mentre observa la magnitud de les diferències que creen les diferències menors.\n[ACTIVITAT CANCEL·LADA] Circ com a Força Poètica – TALLER. Divendres 10 de desembre, 10h-14h\nAquest taller multidisciplinari està obert a intèrprets de circ i pedagogs de circ, així com als practicants d’altres disciplines com la dansa, la música, les arts visuals, etc… En el taller ens centrarem en el desenvolupament de la consciència en la creació d’imaginaris en les arts del circ. Apropant-nos al circ com a força poètica, explorarem tàctiques que pretenen resistir narracions i models dominants, hàbits, normes, estereotips, suposicions de les expectatives i maneres de producció dominants. L’objectiu del taller és augmentar la consciència sobre el potencial de les arts del circ com una força subversiva i com un conjunt únic de llengües físiques que poden parlar al repte del nostre temps. Per a fer-ho, revisarem els nostres gestos de circ poètics a través d’una sèrie de mètodes que estan emergint del projecte de doctorat «Circ com una pràctica d’esperança”.\n“El vertigen” amb Alice Rende // Dijous 9 desembre, 15h-17h\nUn treball sobre el vertigen. La seva transcendència i el seu estat com a punt de partida per a parlar de possibles dramatúrgies que sorgeixen d’aquest punt de partida. Un taller que proposa un treball dramatúrgic des del treball corporal.\nDirigit a: artistes i creadors/es de diferents disciplines\nAmb formació a l’Escola Nacional de Circo de Brasil i l’ESACTO-Lido de Toulouse, Alice Rende va realitzar un màster en arts escèniques amb una cerca sobre ‘cossos irreverents’ en el circ i actualment segueix una cerca de doctorat sobre el cos en vertigen. Creadora i artista de ‘passages’ i ‘Afora’, i del duo ‘Le Moindre Gesti’ amb Julia Christ.\n“Drama Jamm” amb Marta Gorch // Dijous 9 desembre, 17.30h-19.30\nUn espai de joc improvisat on puguem pensar la dramatúrgia amb l’acció del cos. Una oportunitat d’experimentació compartida a partir dels elements clau de la teatralitat del moviment. La Jamm estarà dividida en diferents parts on es prioritzarà un element clau com a premisa de moviment. Aquestes guies inicials poden ser: mirada, eix, respiració, to, espai, temps, ritme, moviment, diàleg corporal, etc. Un primer temps d’explorar segmentadament per llançar-nos a l’improvist tot seguit.\nDirigit a: artistes i creadores/és de circ, dansa, teatre o música. Imprescindible ganes de jugar en equip.\nDona, mare, artista creadora sempre en moviment. Actriu llicenciada en Art Dramàtic per l’Institut del Teatre de Barcelona, especialitzada en Teatre Gestual. Trapezista i portadora d’el projecte Cia.Sifó. Marta Gorch explica: “Al començament de la meva formació d’actriu em movia adquirir tècnica. Suposo que era una manera de controlar aquest art tan efímer i catàrtic de crear i interpretar. I perseguint la tècnica vaig anar a parar al circ i al mim corporal. L’any 2019 vaig participar en les Jornades de Dramatúrgia de la Central i el vincl teixit per les preguntes conjuntes m’han dut fins aquí amb aquesta proposta de joc per compartir.”\n“Reset” amb Origen // Divendres 10 desembre, 15h- 17h\nL’expressar costa separar-ho de l’accionar mecànic relacionat a la pròpia disciplina, i també als accionarss mecànics del nostre “pensar” per a crear una cosa nova o bé una nova manera d’expressar una cosa “vella”. La dinàmica ajuda a detenir-transformar. Un espècie de “reset”, perquè es carreguin “nous programes”, es trobin noves inspiracions i millor claredat al moment de transmetre-les; tant individual com en companyia. Un treball des del silenci que desemboca en una reflexió col·lectiva. Paraules clau: reset de l’accionar-mecànic, comunicació, emissió, recepció recíproca\nDirigit a: artistes i creadores/és de diferents disciplines o de circ\nOrigen és un nou personatge, una nova ficció jurídica. Que l’humà que porta aquests personatges va passar per molts llocs, va conèixer molta gent, va treballar de moltes coses, va practicar alguns esports, es va interessar des de ben jove per la salut física, va escodrinyar pels racons de la ment i les emocions guiat per intuïcions i mestres en carn i ossos, com també en paper imprès; alhora que va anar formant-se i auto-desenvolupant-se en arts escèniques com el teatre, dansa contemporània, circ i performance.\nExcirc – Sobres anònimes // Divendres 10 desembre, 17.30-19.30h\nExcirc és una divertida sessió sobre escriptura escènica no textual que pot ser adaptada a altres àmbits escènics sense paraula. Dirigida en modalitat joc de l’auca, les participants accepten gaudir de les accions procedents d’uns sobres numerats permetent-les viatjar del sobre nº1 fins al nº9. Una sessió concebuda per cossos que vulguin pensar i moure’s, arribar a acords comuns i poder progressar. L’objectiu és pensar i posar en pràctica, en un espai agradable amb persones potser desconegudes, el circ com a llenguatge i estimular l’escriptura circense.\n“Dramatúrgia I cos expressiu” amb Alba Sarraute // Dissabte 11 desembre, 15h-17h\nConèixer el lloc d’on neix l’energia motora de la comunicació per a poder canalitzar-la i dirigir-la cap a la intenció dramàtica de cada tècnica, moviment, expressió. Portant si és necessari la dramatúrgia de la peça des d’un lloc físic i no psíquic. El treball consisteix en jocs d’escriptura lliure i una reflexió teoríca.\nAlba Sarraute és una artista polivalent, clown i acròbata, premiada internacionalment com a pallassa i artista de carrer. Llicenciada en la Academie Fratellini de cirque contemporain a París. Va dirigir el Combinat58 de l’Ateneu Popular 9Barris, el final de curs del primer any de l’escola Rogelio Rivel I Nusos de dansa i circ a l’Ateneu. Com a ull extern i dramatúrgia acompanya les companyies Pcirc, Animal Religion, Rojo Standard, Els Cabgiradas, Pasa en Diciembre, A 2 Metres, Cia Moviment. I signa la direcció i dramatúrgia de “La Femme de trop” de la companyia catalano-francesa “Marcel et ses drôlle de femmes “. A més crea la seva pròpia companyia Alba Sarraute i les Ofelias amb una versió d’Otelo de Shakespeare.\n// Inscripcions disponibles aquí! //