Més d’un terç de la collita de tabac acaba al forn incinerador - El Periòdic d'Andorra\nPlantes de tabac en un camp amb les fulles malmeses per les pedregades. | Maricel Blanch\nLa Borda Mateu va acollir ahir l’última jornada de la classificació de la collita de tabac, un procés que acaba amb un balanç «desastrós», segons va explicar el classificador, Antoni Servat. «A diferència d’altres anys no hem tingut una parròquia més afectada que una altra, sinó que la primavera i estiu passat les pedregades van afectar tot el país. Ha estat molt complicat», va informar. Així, més d’una tercera part de la collita (85.000 quilos) no s’ha pogut aprofitar i ja s’ha transportat fins al forn incinerador per cremar-lo. Els 154.000 quilos restants són els que han sigut vàlids i s’han enviat cap a França on sí que s’aprofitaran.\nTot i aquests números, Servat va explicar que no ha estat de les pitjors collites. «N’hi ha hagut de pitjors. De fet, aquesta vegada només s’han fresat als camps 2.000 quilos de tabac, que són els que no es podien aprofitar de cap manera. En canvi, l’any passat, el camp de Cal Reig que és un dels que més produeix, va destruir els 9.000 quilos que havia plantat», va detallar.\nServat va indicar que aquesta vegada a Sant Julià, que és «la capital del tabac» les pedregades han causat un dany important. «És una parròquia on s’hi fa molt bon tabac i la pedra els va agafar quan ja estaven a punt de collir-lo que és quan perjudica més perquè la pedra fa molt malbé les fulles», va apuntar. En el cas d’Encamp, «tota la part de les Bons es va salvar» de les inclemències, en canvi, «cap als Cortals, on hi ha un tabac magnífic, el va pedregar». El classificador també va concretar que en el cas d’Ordino, a la zona del poble es va fer malbé, mentre que a Sornàs i Ansalonga les fulles es van poder salvar. «Realment, el tabac que m’han portat aquest any feia pena», admetia.\nEl tabac que s’ha pogut aprofitar es trasllada cap a France Tabac on se’l sotmet a una fermentació accelerada. Posteriorment, se’l passa per unes màquines per treure-li la part del tronc més grossa, els anomenats estrips, i finalment es fan bales de 25 quilos que són les que s’acaben enviant als Estats Units. Concretament a l’Estat de Kentucky, on s’acabarà venent com a tabac per mastegar.\nDavant els efectes de les pedregades, els darrers anys alguns dels colliters han optat per protegir les plantes amb una malla. Ara bé, no és una pràctica estesa i encara són la minoria els que miren de salvar de totes les maneres possibles les seves plantes de tabac. Totes elles es troben, justament, a la parròquia de Sant Julià. «Hi ha set plantacions que poden escapar-se de les pedregades, i suposo que serà una pràctica que cada vegada es farà més, però amb les guerres que tenim amb el tabac n’hi ha pocs que s’atreveixin a fer la inversió». Servat va explicar que els colliters dubten de gastar-se diners en les proteccions perquè «no saben fins quan es podrà conrear tabac i, per tant, els fa por no ser a temps de recuperar la inversió».\nCal tenir present que abans de fer la collita, l’octubre passat, els pèrits de l’APRA van concloure, després de realitzar 203 peritatges, que el 35% de la collita de tabac del país estava danyada per la pedra caiguda els mesos anteriors. Les parròquies amb més percentatge d’afectació de les collites, segons les dades facilitades per l’APRA van ser Encamp, amb un 60% de la tabaquera danyada, i la Massana, amb un 55% de les plantes malmeses. La següent parròquia amb més percentatge d’afectació va ser Sant Julià de Lòria.\nEn total, en el procés de peritatge 228 parcel·les van declarar un o més sinistres durant l’any 2018, una xifra que representa un descens del 49% respecte de les declaracions de l’any 2017, 449, una xifra que es va considerar elevada. L’any passat es van registrar fins a 11 dies de precipitació acompanyada de pedra i la majoria i les més fortes es van produir al juliol.


Voluntariat a l'estranger beques concurs feina premis Estudiar a l'estranger Treballar a l'estranger L'Hospitalet de Llobregat Idiomes pràctiques emprenedoria habitatge recerca pràctiques a l'estranger cursos estranger estudiants cooperació educació casal art mobilitat europea ajuts formació participar tallers estiu cultura ocupació treball voluntariat lloguer solidaritat Santa Coloma de Gramenet ofertes de treball formació ocupacional universitat europa ofertes de treball a l'estranger Badalona\nTemàtica activitat del calendari: Beques, EEUU, Investigació, LGTB, estudis, recerca\nDel dijous 30 de març de 2017 al divendres 21 de abril de 2017\nEl departament d'estudis sobre lesbianes, gais, bisexuales i transgèneres (LGBT) de la Universitat de Yale engega la segona edició anual de les seves beques de Yale LGBT per a estudiants internacionals. Aquesta beca té l'objectiu d'oferir un espai de treball als estudiosos de qualsevol camp de recerca en els estudis de lesbianes, gais, bisexuales i/o transexuals a la prestigiosa universitat nord-americana i la utilització dels vasts recursos de la facultat, tals com a arxius de manuscrits i col·leccions de la biblioteca disponibles.\nConcedida per un mes, la beca ha de ser utilitzada entre l'1 de setembre de 2017 i el 30 d'abril de 2018 i cobrirà estades d'almenys vint dies, en els quals s'anima a la persona receptora de la beca a participar en les activitats de la universitat, incloses aquelles organitzades per Estudis de Lesbianes, Gai, Bisexuales i Transgèneres, Estudis de Dones, Gènere i Sexualitat i per la Iniciativa de Recerca de Yale sobre la Història de les Sexualitats.\nPoden sol·licitar la beca estudiants de doctorat, acadèmics independents i professors d'universitat.\nLa beca consta d'una dotació econòmica de 4.000 dòlars per a les despeses de desplaçament i el subsidi. Concedida per un mes, la beca ha de ser utilitzada entre l'1 de setembre de 2017 i el 30 d'abril de 2018. S'espera que el beneficiari estigui en residència per un mínim de vint dies.\nCorreu electrònic d'informació: lgbts@yale.edu


IB3N | Govern i agents socials escenifiquen unitat davant la crisi econòmica\nIB3 Notícies > política > Govern i agents socials escenifiquen unitat davant la crisi econòmica\nEl Govern central, els sindicats UGT i CCOO i les patronals CEOE i CEPYME han signat a La Moncloa un acord social que té com a objectius aconseguir la reactivació econòmica i generar ocupació de qualitat. Es tracta d’un document genèric que inclou mesures per protegir el teixit empresarial i els llocs de feina davant la crisi econòmica sense precedents causada pel coronavirus.\nLes parts es comprometen a impulsar la reincorporació a les empreses dels treballadors afectats per expedients de regulació d’ocupació temporal. I per fer-ho, es primarà l’ajustament en hores treballades per sobre dels acomiadaments. També es posarà en marxa un pacte per la reindustrialització i s’impulsarà la transició ecològica, la digitalització de tots els sectors i el reforç dels serveis públics, especialment els sanitaris.\nPerò, el front comú ja té la primera fissura: l’oposició de les patronals a la pujada d’impostos a les grans empreses que prepara l’exectiu de Pedro Sánchez. Mentrestant, els sindicats demanen mesures per protegir els salaris davant les rebaixes en les remuneracions que molt probablement comportarà la recessió.\nL’acord també preveu abordar conjuntament la modernització del mercat laboral i la sostenibilitat del sistema públic de pensions.


La ciutat de les dues postes de sol\n14 maig 2021 16:15\nNanda Ramon | 20 abril 2015\nCaminava a l’hora roenta –a l’hora encantada–, òbviament cap a ponent. Vaig pensar, com tantes vegades, com li cau de bé a Palma la posta de sol. Com s’encén la maressada gòtica; com vibra el llenç renaixentista de cap a cap; com el cel es desfà en porpra; i com, des de Dalt Murada, es reviu la mar morada dels olis d’Antoni Gelabert.\nDe tornada, ara cap a llevant, un miratge insòlit: una altra posta de sol, encara més rebent, encara més intensa... Era el crepuscle esclatant als miralls de l’edifici de GESA, la joia de Ferragut –i Falcó– que tanca la ciutat pel flanc oriental.\nVaig pensar que era afortunada de viure en una ciutat amb un ocàs llevantí ardent i acollidor. Un calidoscopi gegant; una bandera immensa onejant davant la mar; un teló de llum càlida que cobreix i descobreix la Seu si arribes des de Llevant.\nPerò, sobretot, una gran oportunitat per a la ciutat. L’oportunitat de tenir un gran generador de vida cultural i de cohesió ciutadana, entorn del qual establir xarxa, projecció, excel·lència, marca, fet diferencial, ocupació i igualtat d’oportunitats.\nEl buc insígnia de la Cultura a Palma, el modern epicentre de la vida creativa, un pol irradiador de singularitat i d’universalitat.\nUna gran oportunitat cultural, sense vocació museística ni d’aparador, sinó amb una orientació coherent amb la contemporaneïtat: un espai per a la formació, la creació i la producció, les tres assignatures pendents del panorama cultural illenc. També un espai per al debat, per a l’intercanvi, per a la reflexió compartida, per a la intel·ligència col·lectiva.\nNo és difícil imaginar-se l’edifici –la mateixa arquitectura marca el ritme– reconquerint els pisos progressivament, en funció dels recursos i de les necessitats: sales d’assaig, sales d’estudi, sala d’actes i de projecció, tallers d’artistes, programes de beques, intercanvi de joves creadors, ajudes a la producció i a la projecció, unitats de difusió cultural, suport d’instal·lacions i de tecnologies de la creació, projectes interdisciplinars, feina en xarxa...\nI, al mateix temps, no només un epicentre cultural, sinó també social. La gran oportunitat per tot un barri, per a una nova ciutat emergent: el districte de la innovació i el coneixement, on assajar a la fi la ciutat del segle XXI, aquest segle que, entre crisis i estafes, ens ha quedat tan entrebancat.\nÉs tan fàcil veure-ho. Basta sentir-s’hi capaç.


Els alumnes de Primària faran una hora més de matemàtiques a la setmana a partir del curs vinent\nEl Govern potencia els currículums per competències en els ensenyaments obligatoris\nEls estudiants de Primària faran més matemàtiques a partir del curs vinent. Foto: ACN\nEl Departament d'Ensenyament està preparant el decret per ordenar els ensenyaments obligatoris a partir d'uns nous currículums que principalment, potenciïn les competències més enllà dels continguts i que pretén ser una eina més de l'ofensiva contra el fracàs escolar. Entre altres mesures, el decret fixarà que a partir del curs vinent, els alumnes de Primària cursin una hora més de matemàtiques a la setmana, passant de 3 a 4, i procurarà que a banda del domini de les dues llengües oficials, els estudiants acabin l'etapa amb un nivell d'A2 de llengua estrangera. En els currículums de l'ESO, es regula l'estructura de doble opció que ha de permetre als graduats accedir tant a Batxillerat com a FP.\nLes competències prenen relleu als continguts en els nous currículums que el Departament d'Ensenyament vol implantar en les etapes obligatòries, Primària i Secundària. El Govern està preparant el decret que els ha de regular i ho fa en base a aprofundir el model competencial, que permetrà als alumnes garantir l'adquisició de les competències bàsiques com a eina per a la lluita contra el fracàs escolar, fixat ara en un 15% d'abandonament.\nEn la roda de premsa posterior al Consell Executiu, la consellera ha explicat com s'han hagut d'encaixar els nous currículums competencials que fa tres anys que s'estan treballant amb la llei Wert. Segons la consellera, s'han ajustat administrativament els aspectes que havien de garantir la validesa del títol per complir amb la LOMCE però pedagògicament es manté la fidelitat al model català. "Administrativament no hi ha d'haver cap problema i pedagògicament salvem el nostre model", ha conclòs. El departament que dirigeix Irene Rigau ha començat a donar a conèixer el contingut d'aquests currículums. Un dels més importants és el nou impuls que es vol donar a l'àrea de la competència matemàtica, fent que els estudiants de Primària rebin fins a 175 hores més d'aquesta matèria durant tota l'etapa, cosa que suposa que a cada curs, facin una hora més de classe a la setmana, passat de 3 a 4.\nAquest és un canvi que ja s'ha dut a terme enguany, el curs 2014-2015, a 1r, 3r i 5è, nivells en què ja es van donar algunes orientacions basades en els esborranys d'aquests currículums. L'objectiu del canvi és poder solucionar les mancances que es detecten amb les proves de competències que es fan a 6è i que en general, demostraven un baix nivell en alguns aspectes com per exemple la geometria. Les hores que s'afegeixen a les matemàtiques es restaran de les que cada centre tenia per a lliure disposició, en funció del seu projecte educatiu. Des d'Ensenyament s'havia comprovat que molts centres ja utilitzaven una part d'aquest còmput d'hores per reforçar alguns aspectes d'aquest àmbit i d'aquesta manera, es dóna cobertura a les iniciatives començades.\nEn referència al reforç de les matemàtiques, Rigau ha exposat que tant a primària com a secundària s'havia detectat a través de les proves externes que hi havia alguna àrea de les matemàtiques que quedava amb una puntuació per sota de les altres. Concretament, en càlcul i raonament s'obté una bona puntuació però en geometria hi ha problemes per assolir els objectius.\nEl tractament i aprenentatge d'una llengua estrangera també pren protagonisme en la nova ordenació curricular. A través del decret, i d'una dedicació de 1.050 hores en sis cursos, el Govern garantirà que els estudiants finalitzin la Primària amb ple domini de les dues llengües oficials. En llengua estrangera, es busca que els alumnes assoleixin el nivell A2 de referència del Marc Europeu de les Llengües el 2018. En aquest sentit, el Departament ja ha començat a treballar, per exemple, apujant el nivell d'exigència de les proves de 6è en aquesta matèria perquè els centres afinin encara més el nivell d'aprenentatge.\nPerò el Departament vol anar més enllà i tot i no fer-ne una norma, es vol normalitzar l'ús de la llengua estrangera, principalment l'anglesa, com a llengua vehicular en una assignatura o part d'assignatura o activitat lectiva, una opció que cada vegada practiquen més escoles Així, fa tres anys, només el 30% dels centres públics o concertats oferien poder seguir matèries o activitats en anglès. L'any passat van passar a ser el 42% dels centres i aquest curs 2014-2015, ja són el 52%, és a dir més de la meitat dels centres garanteixen un nivell d'anglès suficient perquè els alumnes puguin cursar una matèria, com ara plàstica o informàtica, o altres activitats.\nEntre les decisions que ha pres el Departament també hi ha el manteniment de l'organització en cicles (inicial, mitjà i superior) que la LOMCE no preveia, l'organització del currículum per àrees, que en el cas de medi natural i medi social permetrà tenir dues qualificacions separades com obliga la llei de Wert, o la consolidació del Servei Escolar Personalitzat (SEP) que prevé i intervé en els casos necessaris. Les competències digitals també seran presents a totes les àrees i es manté cursar l'educació artística i musical durant tota l'etapa.\nMés matemàtiques i més llengua estrangera també a secundària\nAlgunes de les apostes de Primària tenen la seva continuïtat a l'Educació Secundària Obligatòria, com ara el manteniment de les matèries artístiques o la mateixa aposta per les competències més enllà dels continguts. Així, durant els dos primers cursos, el Departament planteja que l'alumne pugui fer una transició adequada cap a la secundària, i en els dos darrers, es treballarà per consolidar el procés d'adquisició de les competències bàsiques que puguin garantir la continuïtat formativa en la postobligatòria.\nEn una mateixa línia, també s'incrementen les hores lectives de matemàtiques. Després que ja es dugués a terme a 2n i 4t, és el torn de 3r d'ESO que a partir del curs vinent, també farà una hora més de classe de matemàtiques a la setmana, cosa que suposa, 35 hores més en tota l'etapa.\nEn llengua estrangera, també s'incrementen 35 hores, a partir del curs vinent, i s'obrirà la porta que algunes d'aquestes hores siguin en matèries no lingüístiques que s'imparteixin per exemple, en anglès. L'objectiu del Departament és que els estudiants catalans acabin l'ESO amb un nivell de B1 en llengua estrangera, i a poder ser, que sigui acreditat. L'Institut Francès ja col·labora amb el Departament examinant els estudiants que així ho sol·liciten, del DELF (i que ha crescut sensiblement des de la primera convocatòria), i s'està duent a terme negociacions perquè l'institut Goethe pugui fer el mateix amb l'alemany. En anglès, caldria fer-ho a través de les Escoles Oficials d'Idiomes (EOI).\nPerò la llengua no és l'única competència que pot ser acreditada a través d'entitats externes al Departament. I és que també es facilitarà que l'alumnat pugui accedir a l'acreditació de la competència digital ACTIC (Acreditació en Competències de Tecnologies de la Informació i la Comunicació). De fet, es vol que la competència digital sigui transversal en tot el currículum de secundària.\nA banda dels canvis que incorpora, el Departament d'Ensenyament mantindrà el treball de síntesi de 1r a 3r d'ESO i el projecte de recerca a 4t, com a tret distintiu del currículum català, a més se seguirà cursant tecnologia com a matèria comuna.\nGarantir l'accés a l'FP o Batxillerat, objectiu a l'ESO\nUn dels aspectes més rellevants que regularà el decret pel que fa al currículum de l'ESO és l'estructura bàsica de doble opció que ha de permetre als estudiants d'ESO poder-se examinar de la revàlida per a accedir a Batxillerat i de la revàlida per accedir a Formació Professional, un aspecte de la LOMCE i que obliga als estudiants a escollir a 3r d'ESO. Així, el Departament concentra en les 10 hores de matèries optatives, totes les matèries necessàries per poder accedir a les dues titulacions, i obligarà a tots els centres públics i concertats a oferir aquesta doble opció, per garantir que el màxim d'alumnes possibles puguin decidir si cursen FP o Batxillerat, a finals d'ESO i no a 3r. Els centres d'una sola línia doncs, hauran d'oferir aquest sistema, mentre que els instituts més grans permetran als joves triar entre l'itinerari per a FP, l'itinerari de Batxillerat o la doble opció. Pel Departament és una manera de poder complir administrativament el mandat de la LOMCE sense tancar les portes als estudiants fent-los escollir prematurament.\nReligió, cultura, ètica i valors\nEls nous currículums de Primària i Secundària també tenen un espai per l'educació dels valors. La religió o la cultura religiosa, en funció de l'elecció de les famílies, són matèries avaluables durant la Primària que pretenen donar resposta a tot tipus de situacions que puguin impedir la convivència o fer-la més difícil. A l'ESO, la matèria alternativa a la religió, anomenada 'Cultura i valors ètics' es preveu articular a través del pensament humanista, amb un canvi metodològic que permeti als alumnes conèixer les arrels de la cultura occidental sobretot, però també potenciar un sentiment cívic que faciliti la convivència. A més, el currículum incorpora el servei comunitari com a espai d'implementació de la competència ciutadana, sempre lligat a una matèria que faci de vincle amb el contingut cursat que li aporti una dimensió social i ciutadana que sigui avaluable.\nRigau ha considerat que la nova matèria alternativa a la religió és essencial no només per tenir més cultura sinó per "facilitar el respecte i la convivència". No ha entrat a concretar els continguts de la nova matèria però ha explicat que es tractarà d'explicar el perquè de les festes viscudes a les diferents poblacions.\nEls nous currículums es comencen a presentar als Serveis Territorials a partir d'aquest dimarts i poden patir alguna modificació, però la consellera Irene Rigau preveu poder-los aprovar tots dos, de Primària i Secundària, abans de l'estiu perquè el curs comenci amb aqueta normativa en regla. A més, ja s'està treballant amb el currículum de Batxillerat i s'estan elaborant les orientacions que rebran els centres per al curs vinent.


Albert: “Si volem una Terrassa millor i neta, hem d’apujar impostos”\nIsaac Albert, tinent d'alcalde i portaveu d'ERC a Terrassa\nEl tinent d'alcalde parla sobre els pressupostos i els motius que empenyen a incrementar les taxes municipals\nIsaac Albert, tinent d’alcalde i portaveu d’ERC a Terrassa | Cristóbal Castro\nIsaac Albert, primer tinent d’alcalde, es mostra content d’haver aprovat els pressupostos i les ordenances, tot i que reconeix a Món Terrassa que apujar taxes ja sabien que seria discutit i debatut i criticat. “Ho hem explicat. I que el PSC ens critiqui no ens sembla gens bé. Perquè ells han governat i saben que falten recursos, i ho dic també perquè els socialistes en l’últim any de mandat van augmentar els impostos, i ho van fer per necessitat i perquè els números eren els que eren. Si haguessin pogut no haurien tocat res”, afirma.\nEl líder d’ERC és contundent quan diu “a sis mesos d’unes eleccions no poses més pressió fiscal si no és imprescindible. I el PSC va fer-ho. Nosaltres hem hagut de pujar les taxes per a fer front als compromisos que havia adquirit el partit socialista, clars, legítims i diàfans. Entenc la crítica de la ciutadania, i que no agradi tenir més impostos, però Terrassa es manté en la franja baixa pel que fa a les grans ciutats. I té molt a veure amb la ciutat que tens”. I en aquí no se n’amaga quan diu que “si està bruta i mal mantinguda és per no disposar de més recursos per fer la feina. I hem d’explicar que els impostos permeten fer les coses. I és cert que la pressió fiscal s’ha d’adaptar a la realitat del municipi”. En aquest sentit, posa de manifest que la inversió per habitant a Terrassa se situa per sota de la mitjana de Sabadell (1.100 ells i 960 nosaltres). “I les dues ciutats no tenen tantes diferències. Tenim els pressupostos d’esports i de cultura més baixos de les grans ciutats. Se li ha de dir a la ciutadania. Amb una fiscalitat baixa fas una societat de valor baix”.\nEl regidor explica “que si algú es vol comprar un pis fora de Barcelona primer mira a Sant Cugat, i va buscant després a Cerdanyola, a Sabadell i en darrer terme, a Terrassa. Som els últims i creixem de manera insostenible. Hi ve a viure gent que té unes necessitats que porten més despesa que ingressos”.\nSobre aquest tema, el lliga amb l’atur. “Que Terrassa tingui més atur no és un fet natural. No és un llamp que va caure un dia i va fer que fóssim així. Respon a unes actuacions polítiques. Si vols mantenir el ritme de projectes, fer habitatge, fer més polígons, apostar per la gratuïtat de l’autobús fins a l’Hospital, tenir-ho tot neu i polit, et cal una fiscalitat que hi doni resposta. I sé que no agrada pagar impostos, que és un discurs perdut, però des de la nostra responsabilitat, hi ha capacitat de millora i d’obtenir més ingressos. I això es concreta en una ciutat millor. Hi ha partits que han fet política amb la fiscalitat, i han construït una ciutat de baix valor i amb problemes estructurals que la gent visualitza”, sentencia.


DIES DE DOCTORAT: LA NOVEL·LA NEGRA COM A FONT PER A LA HISTÒRIA\nEl 17 d'octubre els francesos varen viure un dels episodis més sagnants i desconeguts de la seva història contemporània, el que es coneix com a la Ratonnade, quan la policia i els serveis secrets varen matar més de 200 algerians en ple conflicte de la descolonització (podeu veure les notícies de El País i La Vanguardia aquí sota). Aquest episodi havia quedat en bona part ocult per l'Estat i s'havia investigat molt poc, però en canvi l'escriptor Didier Daeninckx va escriure Memòria Mortal, que es va publicar el 1987 amb el número 8 de La Negra de La Magrana, on la trama de la novel·la està vinculada de forma molt directa amb aquests esdeveniments, que ocupen bona part de la primera part del llibre. LLegir aquesta novel·la fa transpirar la por que sentien els manifestants, les angoixes dels moments, i ens submergeix en aquella jornada del 1961. Una vegada més la novel·la negra demostra ser una font ben vàlida per a la història i fins i tot un llibre de denúncia que obre portes a investigacions futures.\nLa sinopsi de la novel·la és aquesta:\nMemòria mortal. Dimarts, 17 d’octubre de 1961. París. Roger Thiraud, professor d’història i de llatí del Institut Lamartine, cau abatut a trets durant una manifestació d’algerians contra la guerra d’Algèria. Tolosa de Llenguadoc, 1982. Bernard Thiraud, historiador que investiga la condemna a mort que un tribunal col·laboracionista va dictar contra Charles De Gaulle a Tolosa cau abatut a trets quan surt de fer unes consultes als arxius de l’Ajuntament. Si l’inspector Cadin vol resoldre la mort del fill, haurà de resoldre, també, l’assassinat de son pare, vint-i-un anys abans. La investigació l’obligarà, doncs, a fer un viatge al passat: a l’any 1961, però també, a l’any 1940, a la França ocupada pels nazis.\nMIGUEL MORA París 17 OCT 2012 - 19:19 CET31\nInternacional | 18/10/2012 - 08:14h\nPublicat per Tià a 22:56\nEtiquetes de comentaris: DIDIER DAENINCKX, LA NEGRA DE LA MAGRANA, LA NOVEL·LA NEGRA COM A FONT PER A LA HISTÒRIA


‘THE FOUNTAINHEAD’ – The Fountainhead\nFrank Lloyd Wright, opinió, reflexió\n‘The Fountainhead’ (traduïda com ‘El Manantial’ quan es va estrenar en castellà) és una pel.lícula de l’any 1949 dirigida per King Vidor, basada en la novel.la del mateix títol de l’escriptora nordamericana d’origen rus Ayn Rand. Té tots els ingredients d’un gran clàssic de Hollywood: un protagonista, l’arquitecte Howard Roark, fidel als seus principis, insubornable i amb un punt d’humor cínic (una gran interpretació de Gary Cooper, com moltes d’altres); una femme fatale (interpretada per Patricia Neal, que va portar, tot i que per poc temps, la seva relació amb Gary Cooper també fora de la pantalla) impassible, freda i que no dubta a utilitzar els homes per a les seves aspiracions; un argument que ens recorda també, a ‘Ciutadà Kane’ (la premsa i la seva capacitat de manipular a l’opinió pública per generar estats d’opinió a favor o en contra de qualsevol tema); un erotisme dissimulat com només es pot fer quan l’únic camí és la insinuació (aquí en forma de martells picadors de pedra sota un sol de justícia, i gratacels gairebé infinits que se’ns mostren en magnífics contrapicats de càmera), etc…\nPerò va més enllà: és un enfrontament entre dues maneres de veure l’arquitectura: la de Howard Roark, fidel al seu estil i als seus principis, als que no vol renunciar-hi per res, i que pels mateixos és capaç de treballar de picador de pedra abans que dissenyar un edifici que no el complagui (tot i que pugui complaure al seu client i a la seva butxaca) i la d’Elsworth Toohey (crític d’arquitectura del diari The Banner), que defensa que l’individualisme s’ha de diluir al servei de la societat, subordinant-se als estàndards de la majoria; i on l’arquitecte, al contrari del que opina Howard Roark, no es representa a si mateix en els seus edificis, sinó que representa a la multitid dels homes. Elsworth Toohey defensa el concepte de col.lectivitat (si bé no està clar que hi combregui…), que l’autora identifica amb el comunisme, tot i que les seves formes (tant de vestir com la seva educació exquisida i refinada, cigarret amb broquet inclòs), es poden qualificar de moltes maneres, excepte de comunistes.\nTot just començar la pel.lícula, a Howard Roark li n’etziben dues de bones: la primera, per part del degà de la facultat on està estudiant arquitectura, que li diu ‘…Vol enfrontar-se sol contra tot el món? A l’arquitectura no hi ha lloc per a la originalitat; ningú no pot millorar els edificis del passat, només s’aprèn a copiar-los. Hem intentat ensenyar-li els estils històrics acceptats, però es nega a aprendre. No considera el criteri de ningú mes que el seu. Insisteix en dissenyar edificis que no s’assemblen a res que s’hagi construït; aquesta escola no té una altra alternativa que expulsar-lo. Com a degà seu, és el meu deure dir-li que vostè no serà mai un arquitecte…’. La segona és a càrrec de Peter Keating, company d’estudis que, un cop ja acabats aquests, li deixa anar aquest discurs: ‘…No pots sobreviure si no aprens a cedir. Mira’m a mi: en només uns anys, estaré al cim de la professió, perquè li donaré al públic allò que vol. Tu no arribaràs a cap lloc…Dissenya els edificis que tots dissenyen i seràs ric i famós. Seràs admirat, seràs un de nosaltres…’ . Per acabar, Henry Cameron, l’arquitecte per qui va començar a treballar i del que hereta l’estudi quan Cameron, vell i alcohòlic, ja no se’n pot fer càrrec, a l’ambulància que el duu a l’hospital (i on s’intueix que ni tan sols hi arriba), li fa aquest discurs final: ‘…Si tens les teves pròpies idees, et moriràs de gana…Gratacels, el més gran invent estructural de l’home. I tot i així, els fan com temples grecs, catedrals gòtiques i mescles de tots els estils antics que van poder copiar, només perquè d’altres ja ho han fet abans. Jo els hi vaig dir que la forma d’un edifici ha de seguir la seva funció. Els materials nous exigeixen formes noves; un edifici no pot prendre parts de la forma d’un altre, així com un home no pot prendre l’ànima d’un altre…’.\nAquests tres discursos inicials li serveixen a Ayn Rand, autora del llibre homònim i guionista de la pel.lícula, utilitzant el discurs sobre la forma i la funció arquitectòniques i personalitzant-ho en una disciplina concreta, per exposar una idea més àmplia, que serà la base del seu pensament objectivista com a escriptora i filòsofa: la defensa de l’egoisme racional, l’individualisme i el capitalisme, enfront al socialisme; la idea que cada individu té dret a existir per si mateix, sense sacrificar-se pels altres ni sacrificant a altres per a ell. Aquest discurs pren força al final de la pel.lícula, quan Howard Roark es defensa a ell mateix davant el tribunal que el jutja per haver destruit la seva mateixa obra, un complex residencial que, tot i que ha firmat el seu company d’estudis Peter Keating (ara arruinat i sense feina mentre que ell ha aconseguit construir un bon grapat d’edificis, clarament inspirats en l’arquitectura de Frank Lloyd Wright), porta el seu segell inconfusible. Roark defensa que, els grans artistes, inventors i científics han estat sols sempre davant la resta d’homes de la seva època: ‘…Cap creador va ser impulsat per un desig de satisfer als seus germans…La seva veritat era el seu únic motiu; la seva feina era el seu únic objectiu. La seva feina, no pas aquells que la utilitzessin…La creació, que donava forma a la seva veritat…No servia a res ni a ningú; vivia per a ell mateix, i només vivint per ell mateix fou capaç d’aconseguir allò que és la glòria de la humanitat…El cervell és la única arma de l’home, però la ment és un atribut de l’individu: el cervell col.lectiu no existeix. L’home que pensa, ha de pensar i actuar per ell mateix…La ment racional no pot subordinar-se a les necessitats, opinions o desitjos dels altres…’\nNosaltres, des del nostre petit estudi, no som, ni de bon tros, pretensiosos fins aquest extrem. Ni tan sols som capaços de decidir entre una posició o una altra (com a humans, i amb un punt d’egoisme, ens sentim, almenys en part, indentificats amb Howard Roark, i fins i tot ens dóna orgull veure que és capaç de no renunciar als seus principis, encara que aquest fet el forci a deixar de treballar com a arquitecte). Alhora, també ens sentim partíceps d’una comunitat global, i creiem que la nostra feina, més enllà que pugui (és la nostra exigència!) satisfer-nos personalment, ha de satisfer unes necessitats col.lectives; no entenem l’arquitectura si no satisfà també un bé comú.\n‘The Fountainhead’, per damunt de tot, ens fa pensar, reflexionar i treure les opinions a favor i en contra de les idees i els principis que s’hi exposen; i aquest, precisament, és l’objectiu d’aquest blog que, amb aquest escrit, comença a fer el seu camí. Sigueu benvinguts!


TIC TAC | ssshhhhh... silencis\n3 de novembre de 2011 a les 21:57\nQuin relat més poètic, amb aquesta cadència perfecta, aquesta manera de narrar el rellotge que amb les seves busques marca l'inexorable pas del temps. Un 10\n3 de novembre de 2011 a les 22:01\nMoltes gràcies, Carina. Ets molt generosa, però de veres t'ho agreixo. Un abraçada intemporal!\n3 de novembre de 2011 a les 22:05\nContra el temps, ningú no té res a fer. Sempre ens guanyarà. No s'atura per res ni per ningú, per tant, cal fer el que tu dius, aprofitar-lo molt bé. Bona proposta, i molt ben expressada, boniques paraules.\n3 de novembre de 2011 a les 22:36\nCaram!!!! mossa nova a relats conjunts...Un relat per emmarcar, paraules mesurades i encertades. Molt bona aportació.\n3 de novembre de 2011 a les 23:22\nNoia, t'hi has lluït!és molt maco el relat. Has dit moltes coses en poc espai i coses molt interessants. Grans veritats, perquè el rellotge marca un temps objectiu pero el temps la majoria de les vegades és molt subjectiu.Felicitats pel relat!\nAm el seu tic tac, van pasan les hores i la vida.\n4 de novembre de 2011 a les 11:35\nExtraordinari, eficient, estoic.\nM'heu fet posar vermella... moltes gràcies a tots i totes pels vostres comentaris!!\n4 de novembre de 2011 a les 13:54\n4 de novembre de 2011 a les 13:55\nfa molt temps que tinc clar que el rellotge -el temps que va passant- és una part importantíssima a les nostres vides.Ara més ràpid... ara més lent...\n6 de novembre de 2011 a les 19:51\nEnhorabona, un relat magnífic.\nEl rellotge sempre va al seu temps... De fet és una andròmina inventada pels homes, el veritable temps és el que tu vius i mesures dintre teu...Des del far una abraçada sense temps.onatge


www.CREUANT.cat: Apartat el regidor de Figueres, Capital de la Cultura Catalana\nApartat el regidor de Figueres, Capital de la Cultura Catalana\nL'alcalde de Figueres ha suspès de les funcions el regidor de Cultura després de detectar factures del 2009 sense autorització que sumen més de 200.000 euros. Motiu pel qual s'ha trencat el pacte de govern\nCiro Llueca (PSC), qui va ser el regidor promotor de Figueres, Capital de la Cultura Catalana 2009, ha estat suspès de les seues funcions per decisió de l'alcalde de la població, Santi Vila (CiU). El motiu: la detecció d'una acumulació de factures de l'àrea de Llueca per valor de més de 200.000 euros sense autorització pressupostària. Això ha provocat que el grup municipal del PSC surti de l'equip de govern i que perdi un regidor que passarà al grup mixt.\nDels més de 200.000 euros sense autoritzar, hi hauria una factura de 18.000 euros per crear i gestionar un compte a la xarxa social Facebook, segons informa l'ACN, o pagaments d'assessories de diferents tipus. Des del PSC acusen de "deslleial" i "partidista" l'alcalde Santi Vila d'utilitzar les factures com a "excusa" per fer-los "fora del govern".\nLa situació ha provocat que el govern quedi amb els 7 regidors de CiU i l'únic representant d'ICV-EPM i que el grup municipal del PSC perdi un dels seus 5 regidors: l'independent Pere Pujolà passarà al grup mixt com a mostra de desacord amb els seus companys. Des del PSC ja han demanat que retorni l'acta de regidor.\nLa Capital de la Cultura Catalana de Figueres es va centrar en les figures de Pep Ventura i Narcís Monturiol.


Parlem del logotip, element bàsic de comunicació | Siclick | Disseny gràfic\nBy siclick 25/07/2018 12/06/2019 Disseny gràfic\nDefinició segons la Viquipèdia: El logotip (del grec λόγος, paraula, i τύπος, tipus), també conegut com a logo, és un signe gràfic, distintiu o emblema utilitzat per entitats comercials, organitzacions o individus amb l’objectiu de facilitar o promoure el reconeixement públic instantani d’un producte, servei o empresa.\nProfunditzem una mica més…\nEl logotip va molt més enllà d’un signe gràfic. Portat a la pràctica, el logotip és l’essència i la personalitat d’una empresa, marca, producte o servei.\nEl logotip emet un missatge, un missatge fidel a la companyia i als seus valors. Aquest missatge aporta informació al consumidor. Informació primordial per al públic objectiu, com les característiques del producte que es ven, la qualitat i el cost. És per això que aquest simbolisme o grafisme ha de tenir un aspecte simple. Ha de ser simple per tal de que aquest missatge es rebi d’una manera ràpida i efectiva al públic. I aquí és on entra en joc la feina del dissenyador. Un repte on entra un gran estudi. Començant per un estudi a nivell teòric (anàlisi de competències, paraules claus, valors,…). Un cop es disposi del tot el “material” teòric entra la part pràctica, la creativitat i la originalitat. El dissenyador ha de saber captar l’essència i els valors de l’empresa i transmetre’ls en una sola imatge que representarà tot un conjunt. Un disseny simple però carregat de percepcions i connotacions.\nPer aconseguir transmetre aquest missatge, el dissenyador agafa tots els recursos a nivell colors, formes i tipografies. Tots els detalls són importants. Doncs en tot tots els detalls es troba el disseny. Cada part del logotip és important i imprescindible. Cada element, color i forma donaran la connotació del missatge que es vol enviar. El receptor ha d’entendre aquests elements com un sol conjunt. Un missatge ràpid però concís. Un conjunt on la percepció visual transmetrà i comunicarà la marca.\nPer complir amb aquests objectius és necessari definir amb claredat el producte, servei o organització, l’àrea on tindrà presència, el públic objectiu, la promoció, el preu, la qualitat i elcontext. El resultat modelarà els punts clau del tipus de missatge que ha de transmetre el logotip. Així doncs és de primordial importància que qui encarrega un estudi d’imatge corporativa tingui molt clar el producte que ven, que representa i a qui el ven.\nEl logotip com a eina estratègica de marketing\nLa imatge gràfica d’una empresa és la seva eina de comunicació directa amb el públic objectiu. Per tant no tot es queda només en el logotip. Tot allò que l’acompanya i guarda una relació clara és el branding. Tot el conjunt crea la construcció d’una identitat corporativa. L’impacte visual que crea serveix per presentar la marca, producte o servei. Per tant ha de representar de primeres el conjunt d’idees i valors d’una manera positiva per al consumidor o possible consumidor.\nTot l’entorn ha d’estar vinculat a la marca. Tant el local, com les oficines, les xarxes socials… Quan més es reforci la imatge de marca més confiança es crea. I la confiança en una marca és primordial per assolir els objectius.\nLa identitat corporativa ha de ser ferma. Tant a nivell online com offline. La web, ha de mantenir l’estètica i els missatges que vols emetre. I tota la publicitat tan digital com impresa han de guardar una la relació i concordància a nivell branding, colors i tipografies.


Barça - Osca, un enfrontament amb un únic precedent\nEls dos equips es van enfrontar als setzens de final de la Copa 2014/15, que acabaria aixecant el conjunt entrenat per Luis Enrique\nLa tercera jornada de Lliga comportarà la visita de la SD Osca al Camp Nou per primera vegada al campionat domèstic. Després de dues victòries en dos partits, els de Valverde buscaran continuar amb el seu inici de campionat immaculat en el que serà el segon enfrontament històric entre els dos conjunts.\nAragonesos i catalans només s’han vist les cares en una ocasió, a l’eliminatòria de setzens de final de la Copa del Rei 2014/15. El conjunt de Luis Enrique es va imposar per 0-4 a El Alcoraz gràcies als gols d’Ivan Rakitic, Iniesta, Adriano i Rafinha en un duel jugat el 3 de desembre del 2014.\nLa tornada es va disputar tretze dies després, amb un contundent triomf per 8-1 al Camp Nou. Un triplet de Pedro i els gols de Sergi Roberto, Iniesta, Adriano –que també van marcar a l’anada– Adama i Sandro van destrossar el conjunt aleshores entrenat per Luis Garcia Tevenet.\nCinc integrants de l’actual plantilla, amb minuts a l’eliminatòria\nTer Stegen, Ivan Rakitic, Samper, Rafinha i Sergi Roberto són els jugadors de l’actual plantilla que van disputar minuts durant l’eliminatòria. Per part del conjunt altaragonès, només el seu capità, Camacho, continua a l’Osca.


Róvers – Agrupament Escolta Arrels\n22 Octubre, 2016 17 Novembre, 2017 A. E. Arrels Agrupament, Róvers\nD’on venim i a on anem\nFa ben poc, encara estàvem allà, en aquell prat gegant on podíem córrer, jugar, parlar, cantar… fa ben poc, encara estàvem de campaments d’estiu.\nAquells dies en que només vols desconnectar i gaudir amb els amics de les mil i unes activitats que fas durant el matí, el migdia, la tarda i sobretot a la nit. D’aquells esmorzars musicals i animats, on veus la cara d’aquells que encara pensen que són a la tenda i dels que estan desitjant acabar ja per anar a jugar. També tenim les cançons, aquelles melodies que al final, les acabaves cantant més a casa i al carrer, que quan estas al cau. Recordo també els dies de pluja, de sol i sobretot els que feia tanta calor, que l’única manera de resfrescar-nos era amb una dutxa d’aigua freda produïda per la nostra amiga, la manguera. I què en dieu de les nits, d’aquells moments foscos pero alhora il·luminats per la inmensa quantitat d’estrelles, aquelles nits on xerràvem al voltant d’una foguera, aquelles nits on jugàvem sense pensar….aquelles nits on el teu cap viatja a un lloc que ni nosaltres mateixos podríem definir.\nI encara que no volguem, els campaments han d’acabar, i per tant, tornem a casa. Desfem la maleta i trobem peces de roba d’alguna persona que segurament dormia al nostre costat, una mica, potser molta quantitat de sorra i pedres del prat, un cançoner per recordar les canços, el foulard del cau que demana urgenment una rentadora… I entre tot aquell desordre, entre tot aquella brutícia, hi ha una cosa, més ben dit unes coses, que estan per tot arreu, que ens hem emportat dels campaments, que sempre tindrem al cap, perquè simbolitzen allò que vam viure, allò que vam sentir, allò que anomenem: els records. Perquè el cau va ser i serà aquell record que tant petits com grans, tant pares com fills, tant monitors com escoltes com ajudants com intendents i cuiners, portarem sempre amb nosaltres.\nDesitgem que aquest nou curs estigui ple de nous propòsits, noves aventures i reptes i sobretot, que omplim la motxilla amb els molts moments.\n26 febrer, 2015 5 Març, 2016 A. E. Arrels Agrupament, Ràngers i Guies, Róvers\ncau NOMÉS per a ràngers i pios(28 feb.)\nEn motiu de la celebració del 43è festival de cançó resposta, els castors, les llúdrigues, els llops i les daines no faràn cau, ja que la majoria participen al festival, pels grans si que n’hi ha, ells ja hauràn cantat el divendres! Des del cau us animem a assistir-hi!\n2 Desembre, 2013 1 Desembre, 2013 A. E. Arrels Pioners i Caravel·les, Róvers\nAquest dissabte passat tant les Róvers de 1r, els Róvers de l’any passat i els Pioners i Caravel·les van aportar el seu granet de sorra fent de voluntaris al gran recapte dels aliments, entre els 3 torns que van participar van ser una trentena. Tots van tornar contents a casa veient la gran acceptació de la campanyaque va tenir entra la gent i se sentien coses com: “Hi ha gent que pregunta, s’interessa i ajuda, però hi ha qui creu que és tot una enganyifa” o “Hi ha qui dona molt i hi ha qui dona poc, però lo important és donar, qui sap, potser algun dia per mala sort podem ser un de nosaltres”\nEn resum, des de l’agrupament fem un balanç molt positiu i esperem que iniciatives com aquestes no parin de fer-se i sempre que puguem hi col·laborarem d’una forma o altre.\n12 Juliol, 2013 12 Juliol, 2013 A. E. Arrels Róvers\nUltim dia de casal,\nAvui ha estat un dia molt emotiu, com cada dia ens hem despertat a les 8:00 i hem fet un esmorzar rapid.\nLa primera hora com sempre ha estat tranquileta, animacio i una mica de resum del que farem durant el dia .\nDespres hem passat uns quants videos amb fotos de les activitats de la setmana. Hem rigut molt (especialment la Clara) i despres hem anat a jugar a un trivial 2.0 versio hongaresa amb preguntes sobre la tematica del campus.\nDespres de dinar hem fet una mica de festa on ens han ensenyat cancons d’animacio i nosaltres hem contrarrestat amb el cowboy Pedro.\nQuan ha acabat la festa s’ha donat una xocolatina a cada nen com a premi per la setmana i hem anat amb ells a visitar el barri on viuen. El barri gitano esta una mica apartat de Karcag, els hongaresos li diuen la “Gipsy city”, a primera impressio semblava un barri normal pero a mesura que ens hi anavem endinsant s’ha anat veient com es degradava . Les cases estan fetes d’una barreja de fang i palla, hi havia alguns carrers sense esfaltar i al final cases sense llum ni aigua.\nEncara culpits per l’experiencia hem arribat al colegi per preparar el sopar amb tot l’equip de voluntaris. Ens han ensenyat un plat tipic hongares i nosaltres els hi hem ensenyat el pa amb tomaquet.\nDespres de sopar ens han ensenyat un ball tipic d’aqui i ens hem acomiadat de tots. Abans d’acabar hem donat un petit regal als germans maristes: Pere, Jordi i Miquel que en aquestes dos setmanes s’han portat molt be amb nosaltres .\nAra toca fer maletes i prepararnos pel viatge cap a Budapest de 3h on farem una parada a Eslovaquia per fer una pizza i dormirem a un poble que esta a 30 min de l’aeroport.\n12 Juliol, 2013 A. E. Arrels Róvers\nAlguns motivats (Jofre i Javi) s’han aixecat ben d’hora per anar a tirar postals a Correus, i fins i tot han comprat esmorzar per a tots.\nCom cada dijous, tocava excursió. Avui hem anat al riu Tisza, un afluent molt gran del Danubi que esta a uns 45 minuts amb autobús. Tal i com ens havíen avisat, uns quants han vomitat en el trajecte.\nUn cop alla hem pujat a una barca bastant gran on cabíem tots i hem fet una volta pel llac i pel riu. Esta ple de vegetació i avui hem tingut la sort de veure molts ocells, més que quan hi vam anar pel nostre compte. Els nens s’ho han passat pipa.\nQuan hem baixat hem estat a la zona de “la platja”, igual que l’altre dia, pero amb nens. Després de menjar-nos el panet del dinar hem fet un “lángos” i poc després ha comencat a ploure, per la qual cosa no hem pogut jugar gaire estona amb els nens alla.\nA les dues hem pujat a l’autobús de tornada, han vomitat més nens i hem arribat puntualíssims.\nQuan han marxat els nens alguns han anat a comprar, altres a passejar el gos dels germans i altres a fer el gos, que no és el mateix.\nPer sopar hem pogut gaudir de l’H10 boníssima preparada per la Laia (per variar) seguit del concurs de menjar préssec amb almívar, i per acabar bé el dia hem vist un peliculón (avui de veritat) recomanat per en Javi: 12 hombres sin piedad. Molt moderna no era pero ens ha molat molt.\nAra toca fer una repassada al facebook i a dormir, que dema és l’últim dia amb els nens.


Lady Bird, la primera pel·lícula del cicle Grades Obertes al Canòdrom | Andreuenc\nCulturaJesús Manzano 11/08/2020\nAquest divendres s’inicia el cicle de cinema a la fresca que utilitza com a sala d’exhibició l’espai del Canòdrom de la Meridiana al Congrés. Enguany, degut a les circumstàncies, la programació s’ha vist reduïda a tres pel·lícules que tenen com a nexe comú una estrena recent, la seva excel·lència artística i que el protagonisme de la història rau en una dona.\nA més, a causa de la Covid-19 i per tal de garantir la seguretat de tohom, caldrà inscriure’s prèviament degut a les restriccions de l’aforament, cosa que es pot fer clicant aquí; acudir amb un mínim d’antel·lació, a partir de les 20:50h; ús obligatori de la mascareta, i guardar les distàncies de seguretat.\nEl primer divendres, dia 14, es projectarà ‘Lady Bird’. El segon, dia 21, serà el torn de ‘Dios es mujer y se llama Petrunya’, i l’últim, divendres 28, es podrà gaudir de ‘Tres anuncios en las afueras’.\n‘Lady Bird’, relat madur de l’adolescència\nEl primer títol es tracta de ‘Lady Bird‘, film de nacionalitat nordamericana estrenat l’any 2017, dirigit per Greta Gerwig i amb una durada de 94m.\nL’argument té com a base el gènere de les històries que se situen a les High School dels Estats Units: Christine (Saoirse Ronan), que es fa cridar ‘Lady Bird’, és una adolescent de Sagrament en el seu últim any d’institut. La jove, amb inclinacions artístiques, somia deixar enrere família i ciutat per anar a viure en la costa est.\nEl mèrit de la directora consisteix en transcendir una història típica d’una pel·lícula de sobretaula de diumenge, amb els episodis tòpics de la festa de promoció, la carta de la universitat, les festes privades i les primeres experiències sexuals, i convertir-la en un retrat sensible, realista divertit i tendre d’una adolescent de fort caràcter a la recerca de la seva identitat i del disseny del seu futur.\nAlhora mostra l’univers format per la seva família (una mare lluitadora que ha de tirar endavant la família perquè el pare està a l’atur) i el de la tranquil·la ciutat de Sacramento, urbs molt allunyada del concepte de gran capital de la sofisticació intel·lectual on es couen les grans tendències del món artístic i on la protagonista somnia viure grans experiències.\nUna època transcendent de la vida explicada amb la rigurositat i la delicadesa que li pertoquen.\nPremis Oscar: 5 nominacions incloent millor pel·lícula i director.\nGlobus d’Or: Millor pel·lícula comèdia o musical i actriu (Saoirse Ronan).\nPremis BAFTA: 3 nominacions, incloent Millor actriu (S. Ronan).\nNational Board of Review: Top 10, millor director i actriu sec. (Laurie Metcalf).\nAmerican Film Institute (AFI): Top 10 – Millors pel·lícules de l’any.\nCercle de Crítics de Nova York: Millor pel·lícula i actriu (S. Ronan)\nFotografia: una escena de ‘Lady Bird’ | yahoo\nEtiquetes: Grades Obertes al CanòdromLady Bird


Confirmat: “Ira”, el thriller documental de Jota Aronak, arribarà a CineCiutat | Cineciutat\nEts a Cineciutat > Notícies > Esdeveniments > Confirmat: “I…\nConfirmat: “Ira”, el thriller documental de Jota Aronak, arribarà a CineCiutat\nIra és, amb totes les lletres i paraules, un film diferent, revulsiu, turbulent, del qual sortirem del cinema en estat de xoc.\nTractant, llavors, d’interrogar-nos sobre el que faríem si l’assassí del nostre fill o filla no és castigat per la justícia, en la qual confiem i busquem empar. Premi al Millor Nou Realitzador en el Festival de Cinéma Espagnol de Toulousse, Ira és una aposta nova al cinema espanyol, que prescindeix de la narrativa convencional i s’endinsa per un territori molt suggeridor en el qual conviuen cinema documental i thriller.\nEn Ira es recull la història d’Iker Vélez, un periodista que decideix canviar el rumb del seu documental per gravar la preparació, disseny i execució d’un assassinat. César és el pare d’un fill assassinat que ha decidit aprendre a matar per fer la seva pròpia justícia. Un thriller que funciona a la perfecció; una pel·lícula realista i absorbent. Escrita i dirigida per Jota Aronak i protagonitzada per Urko Olazabal, Nacho Marraco, Roberto Mori, Diana Facen i Santiago Ruíz.\n“Ira aborda temes universals i controvertits, com la justícia, la pena cabdal, la venjança o la pèrdua d’un ser estimat per assassinat“, explica el seu director, Jota Aronak, autor dels curts Bendita masacre i Arena. “L’ús de personatges i casos reals, combinats amb els personatges ficticis de la nostra història, aconsegueix fondre la immediatesa i versemblança d’un aparent documental amb el suspens i ritme d’un thriller“, assegura el director d’aquesta pel·lícula.\n“Atractiva en el seu look, complexa en la seva estructura (…) Una bona i poc convencional entrada en el llargmetratge del seu realitzador. (…) Puntuació: ★★★ (sobre 5)” Pere Vall: Fotogrames\n“Un marcat efectisme visual, que de vegades frega aquesta malaltia tan postmoderna també que és la imatge publicitària. Però l’experiment és atrevit i val la pena. (…) Puntuació: ★★★ (sobre 5)” Antonio Weinrichter: Diari ABC\nLa projecció d’Ira en CineCiutat, el dijous 27 d’abril a les 20H15, ja està confirmada. L’aforament mínim d’espectadors que era necessari per assegurar la seva projecció ja s’ha aconseguit a través de la plataforma de cinema sota demanda Youfeelm; on es poden seguir adquirint les entrades anticipades.\nAquesta entrada va ser publicada a Agenda, Esdeveniments, Notícies i etiquetada cineciutat, ira, jota aronak, urko olazabal. Guarda l'enllaç permanent.\nLA PROFESORA (UCITELKA) →


Support | L’advocat i director de Support-Girona, Josep Maria Solé, i la infermera Carme Vilardell, nous membres del Consell d’Administració de l’IAS\nEl Govern de la Generalitat ha nomenat la infermera Carme Vilardell i l’advocat Josep Maria Solé nous membres del Consell d’Administració de l’Institut d’Assistència Sanitària (IAS), en substitució de Rafael Cubí (1957-2021) i Joan Lluís Ramis (1951-2022). En el mateix acord, l’executiu ha renovat la vocalia de Maria Teresa Lapiedra.\nEl president de l’IAS, Joan Profitós, en la primera sessió del nou consell, ha agraït el compromís de tots els integrants amb la institució i n’ha destacat la trajectòria professional i la seva vàlua per a l’organització.\nEl Consell d’Administració de l’IAS és l’òrgan superior de direcció i control de l’empresa pública IAS i els seus membres els nomena el Govern de la Generalitat, a proposta del titular de Salut. La composició renovada es va aprovar per acord de Govern el 29 de març, de manera que aquest consell està compost actualment per:\nPresident. Joan Profitós i Tuset (Balaguer, 1947). Llicenciat en Medicina i Cirurgia per la Universitat de Barcelona (1972). Va fer l’especialització en hematologia i hemoteràpia a l’Hospital Clínic. Ha exercit com a metge hematòleg i ha estat director del Programa sectorial de donació i transfusió sanguínia de la Generalitat de Catalunya (1989-1995). Des del 2005 i fins la seva jubilació, a l’any 2017, ha estat director del Banc de Sang i Teixits a Girona.\nMagda Casamitjana i Aguilà (Roses, 1963). Llicenciada en Filologia Catalana per la Universitat Autònoma de Barcelona (1988). Professora de llengua catalana. Regidora de l’Ajuntament de Roses en diferents legislatures i alcaldessa de Roses (PSC 2007-2011). Diputada a la Diputació de Girona entre 2003 i 2011 i presidenta del Consorci de la Costa Brava (2007-2011). Diputada al Parlament de Catalunya per Girona (ERC) en les legislatures XI (2015-2017) i XII (2018-2020). Actualment és la directora del Pacte Nacional de Salut Mental i del Programa d’abordatge integral dels casos de salut mental i addiccions d’elevada complexitat (PAICSAMAEC).\nAleix Gimbernat i Martí (Girona, 1943). Llicenciat en Ciències Polítiques, Econòmiques, i Empresarials per la Universitat Complutense de Madrid (1974). Inspector de finances de l’Estat (1979). Censor jurat de comptes. Delegat d’Hisenda de la província de Girona (1986). Director general de Caixa d’Estalvis de Girona, des del 1988 fins a la seva jubilació, a l’any 2008.\nMaria Teresa Lapiedra i Andrés (Girona, 1946). Tècnic de l’Instituto Nacional de Previsión per concurs-oposició (1966). Cap de grup d’Afiliació al mateix organisme (1980-1985). Cap de grup de Prestacions del Departament d’Assistència Sanitària a l’Insalud (1980-1985). Cap de secció d’Usuaris del Servei Sanitari de l’Àrea de Gestió de Girona de l’ICS (1985-1993). Des del 1993 i fins a la seva jubilació, a l’any 2016, ha estat la cap de la Unitat de Compra de Serveis Sanitaris i Control de Gestió de la Regió Sanitària Girona del CatSalut. Membre del Consell de Direcció de la Regió Sanitària Girona, en representació del Departament de Salut (2000-2016).\nLluís Pla i Cama (Girona, 1966). Llicenciat en Farmàcia per la Universitat de Barcelona (1990) i graduat en Administració i Direcció d’Empreses per la Universitat Oberta de Catalunya (2017). També és diplomat en Sanitat (1996). Farmacèutic de professió, amb oficina de farmàcia a Girona, ha estat membre del Consell de Col·legis Farmacèutics de Catalunya (2004-2012). Expert en programes de promoció de la salut per mitjà de la col·laboració, integració i coordinació de les oficines de farmàcia amb la xarxa assistencial pública. Des del 2007, professor associat de la facultat de Farmàcia de la Universitat de Barcelona.\nJosep Maria Solé i Chavero (Girona 1969). Llicenciat en Dret per la Universitat Autònoma de Barcelona (1997). Delegat territorial del Departament de Benestar Social (2000-2004). Director de Support-Girona (2004 fins a l’actualitat). Activista i consultor internacional en matèria de drets humans i discapacitat, així com del canvi estratègic en la gestió d’organitzacions de serveis socials. En aquests moments també és membre del Consell d’Administració de l’Associació Europea de Proveïdors de Serveis per a Persones amb Discapacitat, del patronat de l’Institut Guttmann, vicepresident de la Fundació Drissa i de la fundació Campus Arnau d’Escala, i patró de la Fundació iSocial.\nCarme Vilardell i Oliver (Cervià de Ter, 1956). Auxiliar de clínica pel Ministeri de Treball al 1975. ATS per la facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona (1983) i diplomada en infermeria (1985). Es va incorporar a l’Hospital Santa Caterina (Girona) a l’any 1981, on va exercir tant la seva faceta assistencial com de gestió al capdavant de l’àrea quirúrgica, com a supervisora, des del 1985 fins a la seva jubilació, a l’any 2018. Ha estat important la seva activitat investigadora i docent.\nMembres del Consell d’Administració acompanyats per la gerència i equip en la sessió celebrada ahir a la tarda.\nDimecres 20 d’abril, sessió debat sobre el suport autodirigit a les persones amb discapacitatEl Govern inicia la tramitació de la llei que modificarà el Codi civil català per prioritzar la voluntat i els desitjos de les persones amb discapacitat


Vèncer el líder motiva el Sallent i el Berga vol trencar la mala ratxa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nVèncer el líder motiva el Sallent i el Berga vol trencar la mala ratxa\nEl Sallent es vol desfer del Parets arxiu/mireia arso\nEl Sallent es vol desfer del Parets\nInteressants reptes futbolístics els que afrontaran demà, diumenge, Berga i Sallent, al grup 4t de Segona Catalana. Els de la capital del Berguedà no poden allargar més la dinàmica negativa de resultats. Els tres empats signats com a local i les derrotes encaixades a Vic i a Can Parellada han propiciat que cedissin el lideratge al Parets. La visita al penúltim, el Juan XXIII (12 h), hauria de marcar un punt d'inflexió.\nUnes hores després, a un quart de cinc, el Sallent, tretzè amb 26 punts, rebrà el líder Parets. Els de Jesús Pelfort es mostren determinats a sumar un triomf de prestigi com el segellat quinze dies enrere contra el Joanenc (3 a 2). D'altra banda, l'equip de Marc Viladrich jugarà, també diumenge (12 h), al camp de l'onzè, el vallesà Caldes.\nA la mateixa hora, al municipal Torrent de Llops, el Martorell d'Albert Nualart, segon del grup 3r a dos punts del primer, l'Atlètic Sant Just, rebrà un rival assequible, l'Atlètic Prat. El San Mauro es mesurarà avui (16.30 h), a Santa Margarida, amb la Unificació Bellvitge.\nAl grup 5è, l'Organyà visita diumenge (16.30 h) el camp del Balàfia, setè, amb l'objectiu de puntuar després de cinc jornades sense fer-ho, fet que l'ha abocat a ser el cuer. El mateix dia i hora el Solsona es desplaça a Guissona.


Ofereixen descomptes i premis per a competir amb les grans superfícies i les vendes online\nLa transformació del model de consum és un fet contrastat que es veia vindre però s'ha accelerat, i molt, amb la crisi sanitària. Estem en els inicis de la campanya de Nadal i ens venen a la memòria les imatges de les cues infinites de consumidors en els centres comercials. Però, com seran les compres enguany amb el COVID-19 encara campant a pler? El virus no entén de treves ni de temps morts per molt bones voluntats i sentiments –el que s'entén per esperit nadalenc, anem- que sorgeixen en el tram final de cada any. Cal esperar, si tot contínua igual, que les compres presencials i fetes a última hora donen pas a les compres online realitzades amb certa antelació. Pot ser una solució pràctica però no exempta de danys col·laterals de llarg abast. Si optem majoritàriament per aquesta via, què passarà amb els petits i mitjans comerços, els de sempre, si els donem l'esquena quan més suport necessiten?\nEncara arrosseguem les conseqüències econòmiques de la primera ona del coronavirus amb tots els locals i establiments sense vida més de quaranta dies. Alguns han tancat definitivament i uns altres sobreviuen amb retallades de personal i a mig gas a costa de l'evolució del virus i les restriccions que implica. L'Observatori del Creama presentarà en breu un informe sobre l'impacte de la pandèmia en el teixit comercial i empresarial de la Marina Alta. A l'espera de les dades oficials, els comerços de proximitat viuen amb certa incertesa com serà la tan esperada campanya de Nadal, encara que confien en la fidelitat dels seus clients de sempre.\nÉs ja un clàssic, per denominar-ho d'alguna manera, la competència “nadalenca” entre els comerços i les grans superfícies per a captar l'atenció dels clients. Enguany, a més, hi ha un tercer contrincant que creix sense control i s'alimenta de la por a la pandèmia: les compres online. Per això, les associacions de comerciants i empresaris “de la terreta”, amb l'ajuda de tècnics municipals, s'afanyen cada any a idear línies estratègiques que els permeten, almenys, tindre alguna opció en aquesta batalla. La llei del mercat cada vegada és més feroç i exigeix aguditzar l'enginy per a anar a la “guerra” amb més armes i municions concordes als temps que corren.\nPRIMERA BALA: EL BLACK FRIDAY\nSegons l'organització empresarial del comerç Confecomerç CV -que integra a 175 associacions sectorials i territorials, diverses d'elles de la nostra comarca- el comerç representa el 12% del PIB de la Comunitat Valenciana, un sector amb més de 300.000 treballadors que genera un volum de negoci de més de 22.000 milions a l'any. Coincidint amb el Black Friday, i en col·laboració amb la Cambra de Comerç d'Alacant, la confederació ha posat en marxa la campanya Un futur menys black, que com ha explicat el president d'aquesta última entitat, Juan Riera, “cerca convertir al comerç de proximitat en alternativa atractiva que puga fer front a les campanyes agressives dels grans operadors”. La iniciativa es desenvolupa entre el 16 i el 29 de novembre en els comerços associats. Per una compra mínima de 10 euros, els clients poden participar en el sorteig de 3 vals de 1.000 euros i 60 de 200 euros; en total, 15.000 euros a repartir entre els agraciats per tal d'atraure clientela i evitar que es recórrega als grans monstres del comerç ‘on-line’.\nQue el Black Friday està ja consolidat ningú ho discuteix. La tècnica de Comerç de Dénia, Marisa Villó, reconeix que els descomptes de cara al Nadal cada vegada comencen abans i són molts els que allarguen el “divendres negre” a tota la setmana amb la intenció de captar les compres nadalenques. És fàcil d'entendre: el pressupost per a aquestes despeses és limitat i qui abans aconsegueix atraure al comprador, se l'emporta.\nCom a Dénia, són molts els establiments que s'han sumat als descomptes entorn del 28 de novembre a Pego.


Wagnardsoft CPU Benchmark fa proves senceres per classificar el rendiment del vostre equip - Programari\nLes eines de referència ofereixen una manera senzilla d’esbrinar el rendiment del vostre sistema amb càrregues elevades. Hi ha força aplicacions a les quals podeu recórrer i hi ha diversos tipus de punts de referència. Alguns mesuren el rendiment de la targeta gràfica o el disc dur, i alguns us ajuden a comprovar la CPU.\nWagnardsoft CPU Benchmark també conegut com WCB, és una nova eina que ajuda a comprovar les capacitats de processament de l'ordinador mitjançant l'execució de proves senceres. És una aplicació portàtil, és a dir, es presenta com un arxiu autoextreient; descomprimiu-lo a qualsevol carpeta i executeu l'executable solitari que conté. El programa crearà un parell de carpetes per emmagatzemar les dades i els registres.\nWCB mostra un gràfic de referència just al capdavall i, tot i que sembla una llista dels 10 primers CPU, no és el cas. De fet, és una llista de puntuacions de referència presentades per altres usuaris. No he trobat la manera d’enviar les meves pròpies puntuacions. Vaig supervisar el programa a Glasswire i vaig trobar que feia un ping al lloc web oficial, possiblement per descarregar les dades o per comprovar si hi havia versions noves. Seguint un fil als fòrums oficials, sembla que els resultats els envien manualment els usuaris registrats i, a continuació, el desenvolupador els afegeix a la base de dades.\nDe tornada a la interfície, Wagnardsoft CPU Benchmark mostra la informació tècnica del vostre equip al tauler esquerre. Podeu trobar el nom i el número de model de la vostra CPU, targeta gràfica, freqüència RAM, placa base i la versió del vostre sistema operatiu.\nHi ha dos tipus de proves que podeu triar a Wagnardsoft CPU Benchmark; Prova de nucli únic i prova de múltiples nuclis. Això hauria d’explicar-se bastant, però per a aquells que no ho saben, una CPU té diversos nuclis, la primera prova només utilitza un dels nuclis disponibles, mentre que aquest últim utilitza tots els nuclis.\nPer descomptat, podeu optar per Executar totes les proves si voleu. Recomanaria tancar tots els programes en segon pla abans d'executar les proves, per obtenir puntuacions més precises.\nAbans de fer la vostra selecció, he de mencionar que Wagnardsoft CPU Benchmark té dos modes. La primera opció és el vostre punt de referència habitual que classifica el rendiment dels vostres equips. L'altra opció és la prova d'estrès i, com el seu nom indica, és més aviat una prova d'estabilitat del sistema. Això pot ser útil si comproveu les condicions tèrmiques de l'ordinador, la manipulació de càrregues elevades, etc. Apareix una barra de progrés al costat del botó Executa la prova i mostra l'estat del punt de referència. Podeu aturar la prova en qualsevol moment, tot i que les proves són bastant ràpides i triguen aproximadament un minut a completar-se. Un cop finalitzades les proves, les puntuacions apareixen al tauler dret de la interfície de Wagnardsoft CPU Benchmark. També podeu trobar una marca de temps per identificar quan es va executar la prova.\nLa prova multi-nucli té un impacte significatiu en el rendiment del sistema, ja que sentireu que rastreja. I si no heu tancat altres programes, les puntuacions de referència també seran significativament més baixes. Si no us agrada una partitura específica, la podeu seleccionar i fer clic al botó Suprimeix de la part inferior. L'eina de referència desa els resultats de la prova en un fitxer de registre al qual podeu accedir mitjançant el bloc de notes.\nL'aplicació es pot utilitzar per provar l'estrès de l'ordinador i podeu triar quant de temps ha d'executar-se. Us recomano configurar-lo com a màxim un minut o dos, generalment no és bona idea estressar l’ordinador durant una llarga durada, tret que estigueu resolent problemes d’estabilitat del sistema després d’haver solucionat un problema de maquinari. Vaig notar que la temperatura de la CPU saltava d’uns 45 ° C a gairebé 89 ° C quan s’estava executant la prova d’estrès.\nWagnardsoft CPU Benchmark és una aplicació gratuïta. Va ser escrit pel desenvolupador de Display Driver Uninstaller.\nHo he dit unes quantes vegades abans, i reitero, que no prengui puntuacions de referència al seu valor nominal. Són només números que donen una idea aproximada de la qualitat del vostre equip en comparació amb la tecnologia més recent. Si l’ordinador funciona bé, no us preocupeu per les puntuacions de referència baixes.


::Inici >LES TIC I LA COOPERACIÓ PER AL DESENVOLUPAMENT\nLes sigles TIC responen als termes ‘Tecnologies de la Informació i les Comunicacions'. Són els mitjans digitals que permeten capturar, disseminar, processar, emmagatzemar i accedir a informació. És a dir, són els PCs, les bases de dades, el correu electrònic, els mòbils, Internet....\nPermeten salvar obstacles de temps i la distància física. Les TIC constitueixen un dels pilars de la Societat de la Informació, o com alguns experts prefereixen denominar-la ‘Societat del Coneixement'.\nEncara que les TIC formen part de la vida quotidiana des de fa temps, ha estat el fenomen de la convergència tecnològica el que ha obert una nova dimensió i ha suposat un autèntic canvi qualitatiu. Les TIC digitals, i molt especialment Internet, han obert la porta a un nou mode de treballar i relacionar-se, a una nova economia i a una societat que transcendeix fronteres i jerarquies en el seu afany de transmissió de la informació. Segons el sociòleg Català, Manuel Castells, ...totes les àrees de l'activitat humana estan essent modificades per la intersticialitat dels usos d'Internet, atès que la comunicació constitueix l'essència de l'activitat humana: la informació pot en teoria arribar a qualsevol persona, en qualsevol moment i en qualsevol lloc.\nLES TIC I LA COOPERACIÓ AL DESENVOLUPAMENT\nEn els albors de la Societat de la Informació, el coneixement i la informació són recursos essencials per al desenvolupament humà, entès com l'augment d'opcions i llibertats per a viure una vida digna. És per això que les Tecnologies de la Informació i les Comunicacions s'han convertit en eines estratègiques per al desenvolupament, tant individual com col·lectiu.\nLa necessitat aprofitar les TIC per a impulsar el desenvolupament humà ha estat àmpliament fonamentada en fòrums i organitzacions de desenvolupament, com el CAD/OCDE, Nacions Unides, els G77 i G8, o la Cimera Mundial per a la Societat de la Informació.\nEl propi secretari general de l’ONU, Kofi Annan, ha estat un decidit promotor de la integració de les TIC en el desenvolupament. Com ja s’ha explicat anteriorment, en el seu ‘informe del Mil·lenni' destacava l'aprofitament de les TIC per al desenvolupament com una prioritat a curt i mitjà termini: “Las nuevas tecnologías brindan una oportunidad sin precedentes a los países en desarrollo (...) Hay que hacer todo lo posible para maximizar el acceso de sus pueblos a las nuevas redes de información”.\nIgualment, entre les recomanacions de la Cimera Mundial per a la Societat de la Informació està la integració (mainstreaming) de les TIC en la cooperació al desenvolupament: “ Les TIC han d'incorporar-se plenament en les estratègies d'assistència oficial per al desenvolupament a través d'un intercanvi d'informació i una coordinació més eficaç entre els donants, i per mitjà de l'anàlisi i l'intercanvi de pràctiques òptimes i ensenyances extretes de l'experiència adquirida amb els programes de TIC per al desenvolupament.”\nLa Comissió Europea també definia en el comunicat 770/2001 que, “si bé no s'han de considerar les TIC com a sector prioritari com a tal per a la cooperació comunitària al desenvolupament, si que representen un instrument important per a un lliurament més eficient i efectiu de l'ajuda i s’han de reconèixer com un element cada vegada més important en el teixit econòmic i social de tots els països del món”.\nA més, reconeix que “ajudar els pobres a obtenir l'accés a les TIC pot efectivament contribuir a la lluita contra la pobresa”.\nAixí mateix, el Pla Director de la Cooperació Espanyola conté diverses referències al paper de les TIC en la cooperació, i dedica en el seu capítol 8 ‘Qualitat de l'Ajuda', un apartat específic dedicat a les tecnologies de la informació i les comunicacions (TIC). En el mateix s'indica que: “Es valorarà la utilitat de les TIC com a eines al servei dels objectius plantejats en els distints sectors estratègics prioritaris. Amb això, es respondrà, a més, al requeriment fixat en la meta 18 de l'ODM 8: Fer accessibles, en col·laboració amb el sector privat, els beneficis de les noves tecnologies, en especial de la informació i les comunicacions".


Eddie Hall (constructor corporal) Wiki, biografia, edat, alçada, pes, mesures, dona, valor net, fets\nEddie Hall és un antic home fort professional britànic. Va guanyar la competició de l'home més fort del món 2017. Va ser nomenat l'home més fort del Regne Unit a la competició de 2011. A més d'això, té un immens seguidors al seu compte d'Instagram. Sintonitza la biografia i explora més sobre la Viquipèdia d'Eddie Hall, la biografia, l'edat, l'alçada, el pes, la dona, el valor net, la carrera i molts més fets sobre ell!\nEddie Hall Alçada, pes i mesures\nQuina alçada fa l'Eddie Hall? Es troba a una alçada de 6 peus 3 polzades o bé 1,90 m o 190 cm. Pesa al voltant de 186 kg o 410 lliures. Té els ulls marrons foscos i els cabells castanys. També és un fan del fitness. Porta una talla de sabates de 12,5 EUA. Quines són les mesures corporals d'Eddie Hall? És un fanàtic del fitness. Les seves mesures corporals s'estimen al voltant de 48-35-47 polzades.\nEddie Hall Edat\nQuants anys té Eddie Hall? El seu aniversari és el 15 de gener de 1988. Actualment, té 32 anys. El seu signe del zodíac és Capricorn. Va néixer a Anglaterra. Té la nacionalitat britànica i pertany a una ètnia mixta.\nEsposa d'Eddie Hall\nQui és l'esposa d'Eddie Hall? Està casat amb el nom de la seva dona, Alexandra Hall. Sovint penja fotos amb ella al seu compte d'Instagram. A més, la parella encara no ha beneït amb cap fill. Tampoc es coneix la seva història de cites anteriors.\nViqui d'Eddie Hall\nNom real Edward Stephen Hall\nPseudònim Eddie Hall\nFamosos com Bodybuilder\nAniversari 15 de gener de 1988\nAlçada aprox. 6 peus 3 polzades (1,90 m)\nPes aprox. 186 kg (410 lliures)\nMides corporals aprox. 48-35-47 polzades\nMida del bíceps 28 polzades\nMida de la sabata 12,5 (EUA)\nEsposa/cònjuge Sala Alexandra\nPatrimoni net d'Eddie Hall\nQuin és el valor net d'Eddie Hall? Ha aparegut en diversos programes de televisió i pel·lícules. El seu patrimoni net compta en milions i s'estima en més d'1,2 milions de dòlars (USD).\nLlegeix també: Simone Biles (gimnasta) Wiki, biografia, edat, alçada, pes, xicot, família, carrera, valor net, fets\nCarrera d'Eddie Hall\nHall va acabar primer al Strongest Man del Regne Unit 2011. Es va convertir en la primera opció per substituir Jono MacFarlane de Nova Zelanda a l'esdeveniment Giants Live Melbourne el febrer de 2012. No va poder classificar-se per al Strongest Man d'Europa 2013. El 2014, Hall va arribar a la final per la primera vegada, quedant segon a l'esdeveniment de Squat Lift. El març de 2015, Hall va aconseguir el rècord mundial d'aixecar el pes de 462 kg. El juliol de 2016, Hall va establir un nou rècord mundial de pes mort amb un aixecament de 500 kg. El 2018, Hall va aparèixer al programa de Channel 5 Celebs In Solitary.\nFets d'Eddie Hall\nEddie Hall quan era adolescent va ser un nedador competitiu d'èxit i un jugador de rugbi.\nCom a educació, va assistir a Clayton High School.\nEl 2008, va començar a treballar com a mecànic al garatge de les lleteries Robert Wiseman.\nEstà molt a prop de la seva dona i dels seus familiars.\nLlegeix també: Alexa Bliss (lluitador) Wiki, biografia, edat, alçada, pes, mesures corporals, nòvio, valor net, fets


Cada dimecres a ‘Quin Orgull’ la Mar Jimenez porta el millor Salseo de les cares més conegudes del moment. Avui ha volgut parlar del Justin Bieber, i és que el canadenc ha hagut de defensar la seva dona per xarxes contra els seguidors de Jelena. També hi ha hagut temps per explicar que Mathew Perry, el Chandler de Friends, s’ha enamorat! Tot això i molt més!\nEn aquest post:Famosos, Noticies\nComparteix Com cada setmana la Mar Jiménez ha portat el millor salseo de les cares més conegudes del moment a ‘Quin Orgull’. Avui hem...


El CERAP organitza una taula rodona amb líders de diferents confessions religioses | FemSafareig.cat\nCronologia de les mesures pel Covid-19 a Riudoms\nEl CERAP organitza una taula rodona amb líders de diferents confessions religioses\nfebr. 08, 2019 Elena Domingo Cultura/Societat 0\nFernando Campillo, pastor evangèlic, Josep Mateu, rector de l’església catòlica de Riudoms i Mohammed Ouade Rchid, imam de la mesquita de Cambrils, van ser els protagonistes d’una taula rodona organitzada pel CERAP amb el nom de “Què n’hem de fer, de la fe? El paper de les religions en el món actual”.\nAssistents a la taula rodona (FOTO: Elena Domingo)\nDurant una hora i mitja, els representants d’aquestes tres confessions religioses van debatre i van aportar el seu punt de vista sobre diferents temes relacionats amb la religió, el seu paper a la societat i la seva capacitat d’adaptar-se als canvis. Es van posar sobre la taula qüestions com quin és el coneixement que té la societat de les religions, quin ha de ser el paper de l’estat en el tracte amb les diferents confessions, per què hi ha radicalització, o quin ha de ser el paper de la dona a la societat i en la religió. Els tres participants van coincidir, sobretot, en la convicció que totes les religions poden conviure juntes, i que l’estat ha de vetllar per fer possible aquesta convivència.\nEn acabar l’acte, es va obrir una ronda de preguntes del públic, que va preguntar sobre quina capacitat i responsabilitat social té la religió a l’hora d’ajudar a les persones que ho necessiten. Però també sobre quines accions es preveuen des de cada confessió per ajudar a l’empoderament de les dones. El rol de la figura femenina va ser un dels temes que més pes va tenir en el debat.\nL’acte, organitzat per la Secció de Ciències Socials del CERAP va estar moderat pel periodista Francesc Domènech. També havia de comptar amb la presència de Silvia Leida, presidenta de la Comunitat Jueva ATID de Catalunya, que finalment no hi va poder assistir per un tema personal.\nCERAP, Josep Mateu, Mossèn Josep Mateu, Religió, Secció de ciències socials del CERAP\nEs presenta la delegació de la...\nÉs cert que hi ha casos de coronavirus...\nmarç 27, 2020 0\nLa Brigada Municipal comença les...\nUn nou Riudoms\nmarç 23, 2020 0\n“Coincidir els dos en aquest món no ens ha sumat, sinó que ens ha...\nMés de cent dissabtes de mobilitzacions\nJa és al carrer L’Om 569!\nFemSafareigcat És cert que hi ha casos de coronavirus a #Riudoms? Us ho expliquem: https://t.co/f163jOQYcE https://t.co/74zt2gsBjs\nmarç 27 • reply • retweet • favorite\nFemSafareigcat Suspesos tots els actes de Setmana Santa a #Riudoms https://t.co/bONdkbQVyU https://t.co/vzSjSDu3j8\nmarç 26 • reply • retweet • favorite\nFemSafareigcat La Brigada Municipal comença les tasques de desinfecció de la via pública https://t.co/a2JchRzTP4 #Riudoms https://t.co/w35rVRKJgy\nmarç 25 • reply • retweet • favorite\nFemSafareigcat L’Ajuntament anuncia algunes mesures econòmiques per atenuar els efectes de la COVID-19 https://t.co/Ifr34OPNHH… https://t.co/98HEUGfDda\nmarç 24 • reply • retweet • favorite\nGràcies per corregir l'error tan ràpidament\nSi m'ho permeteu, Registres => Escorcolls C...\nLa devoció de a la Verge de Montserrat és relativ...


Guia del Museu Faller de València - ADEF\nGuia del Museu Faller de València. Javier Mozas i Josep Lluís Marín (coord.), València, Associació d’Estudis Fallers, 2010\nDe l’Indult del Foc al Museu Faller\nBreu recorregut pel Museu Faller\nLa col·lecció de ninots indultats\nLa guia del Museu Faller que el lector té a les mans és una síntesi adaptada de l’obra L’indult del foc. Catàleg raonat de la col·lecció de ninots indultats del Museu Faller, producte d’una extensa investigació de l’Associació d’Estudis Fallers sota la cobertura del Departament de Sociologia i Antropologia Social de la Universitat de València, que va vore la llum en tres volums publicats per l’Ajuntament de València entre els anys 2002 i 2005.\nEn L’indult del foc s’analitza amb detall tota la col·lecció de ninots indultats, grans i infantils, així com la constitució i l’evolució del Museu Faller i de l’Exposició del Ninot. Atesa la gran extensió de l’obra, era palesa la necessitat de resumir tot aquell volum d’informació en una guia pràctica, orientada sobretot als visitants del museu, però també als valencians i fallers. Així, s’ha de considerar el fet que quan el Museu Faller s’instal·là en el seu emplaçament actual, a l’antic convent de Montolivet, este s’erigia en la perifèria de la ciutat.\nEn la darrera dècada ha aparegut al voltant del museu l’àrea turística amb més projecció cosmopolita de València, la Ciutat de les Arts i les Ciències, circumstància que ha fet que el Museu Faller haja incrementat el nombre de visitants i que la mateixa col·lecció de ninots indultats s’haja vist revaloritzada en la seua singularitat, ja que es tracta, que se sàpia, de l’únic museu del món on les peces són triades, any rere any, per la voluntat popular.\nPer tot això calia fer una guia que poguera, d’una manera senzilla i eficaç, transmetre els elements més essencials del Museu Faller per al gran públic. Així, el volum s’obri amb una breu referència sobre el festeig de l’Indult del Foc, origen de l’Exposició del Ninot, que donaria lloc a la col·lecció de ninots indultats, base de l’actual Museu Faller. Tot seguit, comença la part referida al museu, amb la informació sobre l’edifici que l’acull, seguida d’un plànol deambulatori per a facilitar el desplaçament per les sales, amb especial atenció a les diverses col·leccions que integren els fons, com ara els cartells anunciadors de les Falles, quadres amb els retrats de les falleres majors de València o la col·lecció d’insígnies. Posteriorment, la part principal de la guia presenta la descripció de totes les peces que integren la col·lecció de ninots indultats, amb un comentari sintètic de 34 figures i grups indultats, 21 grans i 13 infantils, que s’han seleccionat pel fet de ser representatius de les tendències estètiques, tècniques i històriques de cada època. Com que el catàleg raonat arribava fins al 2004, hi hem inclòs un grup gran i un altre infantil dels darrers anys, a fi d’actualitzar la informació i ressenyar algun canvi recent de tendència.\nEn definitiva, amb la confecció i l’edició de la guia, l’Associació d’Estudis Fallers ha volgut contribuir a la posada en valor patrimonial de la festa de les Falles, especialment d’aquells elements materials que són els únics conservats a causa de la mateixa condició efímera dels cadafals fallers, els ninots indultats. Tot això, amb el convenciment afegit que esta col·lecció necessita la màxima difusió per a poder valorar en tota la seua riquesa la seua singularitat etnològica i artística, capaç d’expressar simbòlicament la nostra identitat diferenciada i les possibilitats de projecció exterior de la nostra festa més universal.


Vallesfera - ¿APLAUDIR EL CINISME? - AraVallès\nDimarts, 20 de febrer de 2018 06:34 h\n¿APLAUDIR EL CINISME?\nFrancesc Puigcarbó Diumenge, 24.9.2017. 18:19 h\nHa començat el compte enrere. Violència institucional, detencions, grans concentracions al carrer, paraules molt gruixudes al Congrés ... Està culminant la lògica que es va iniciar amb la pressió per tombar la reforma de l\_'Estatut. No, no parlo dels anys de l\_'Estatut per fugir d\_'estudi. Precisament quan tothom parla de la major tensió institucional i social que hem conegut des de l\_'època del franquisme, jo no vull perdre de vista el marc, l\_'arrel, l\_'inici del plet que ara culmina de mala manera.


“B30: eix de manufactura avançada” | Xavier Marcet – Àmbit B30\n“B30: eix de manufactura avançada” | Xavier Marcet\nPublicat el 25 maig 2013 15 abril 2021 per Xavier Marcet, consultor en estratègia, innovació i emprenedoria corporatiu.\nEn el marc de la recent constitució de l’Associació B30 (23 ajuntaments, universitats, centres tecnològics i de recerca, entitats econòmiques i socials) s’ha realitzat una reflexió estratègica sobre el posicionament d’aquest gran carrer major econòmic que s’estén des de Mollet fins a Martorell. El posicionament estratègic escollit és esdevenir l’eix més significatiu delSud d’Europa en manufactura avançada.\nAquesta aposta per la reindustrialització de Catalunya es proposa des de l’espai que va marcar les dues grans onades de la industrialització del país. La primera onada industrial relacionada amb les ciutats tèxtils per excel·lència com Sabadell i Terrassa pioneres en la industrialització del segle XX i la segona onada dels setanta i els vuitana del segle XX poblant els municipis que a redòs de la B30 van estructurar una industrialització més diversificada i que va nèixer amb l’expectativa de la incorporació a Europa.\nQuan la B30 fa l’opció per la manufactura avançada és evident que no aposta per reproduir models industrials passats. La manufactura avançada busca un format d’indústria intensa en coneixement, emmarcada en els paràmetres actuals de sostenibilitat ambiental que vol mantenir plataformes de producció associades a la capacitat d’innovar sistemàticament.\nSense sofisticar-ho podem dir que és l’aposta per recuperar empreses que des de la seva competència en fabricació són capaces de generar nivells d’ocupació importants. Sense indústria no hi ha ocupació.\nEl gran repte de Catalunya, de fet, de tot el sud d’Europa, és tornar a crear ocupació, tant per aquells segments de persones més formades com per aquells sectors amb més dificultats per accedir al món del treball. La manufactura avançada ésaquesta aposta que vol reprendre l’esperit industrial de produir i a la vegada de fer-ho amb les competències actuals que exigeixen els mercats globals: talent, tecnologies sofisticades, propostes de valor associades a la innovació sistemàtica i gran capacitat d’escalar productes i serveis a mercats molt diversos. L’aglomeració de centres de coneixement en l’eix B30 (UAB, UPC, centres de recerca, Sincrotó Alba, Ascamm, Leitat, etc) facilita aquesta trobada entre fabricació i coneixement per a generar nova ocupació.\nNo ha d’estranyar que el gran debat econòmic actual als Estats Units siguin a l’entorn de la creació d’ocupació industrial i que la principal política de futur de la Unió Europea, l’Horitzo 2020, tingui en la manufactura avançada una de les prioritats de la llista curta. Quan la B30 aposta per la manufactura avançada traça un pont entre el passat i el futur i el vincula a les polítiques europees de futur. Recupera la cultura industrial natural d’aquest territori i aposta per explorar els grans reptes de la manufactura del futur com els nous models de producció vinculats a l’escanejat la impressió en 3D o l’enorme potencial de la nanotecnologia.\nL’aposta estratègica escollida per la B30 és potent i hauria de ser assumida com un dels vectors estratègics del país. Ara comença el més important, donar-li forma, tant des d’agents públics com privats, a partir de projectes concrets que impulsin iniciatives de manufactura avançada per generar nova ocupació. Que els diferents agents reunits a l’entorn de la B30 s’hagin posat d’acord en potenciar un sol punt estratègic deixant en segon terme les seves legítimes òptiques de territori o de perspectiva corporativa és un bon senyal. Sense generositat, no hi ha focus estratègic només hi ha consens insuls.\nPublicat a Diari de Terrassa el 25 de maig de 2013


El Pou Digital : Plaça de l'1 d'octubre\nFoto: Il·lustració: Laura Estrada.\nManresa s’afegeix a la nòmina de pobles i ciutats que han decidit immortalitzar el record del referèndum del primer d’octubre dedicant-hi una plaça o un carrer. A l’hora de votar-ho, CDC, ERC i DM ho han fet a favor, la CUP s’ha abstingut i hi han votat en contra PSC i Ciutadans. Per a la CUP, l’emplaçament escollit –el pati d’accés a l’edifici dels Jutjats– no és l’idoni, perquè no és un espai cèntric de trobada i hi oneja la bandera espanyola. El PSC hi està en contra perquè significa «commemorar el fracàs de la política». Segons aquest criteri hauríem d’eliminar del nomenclàtor urbà la plaça 11 de Setembre, ja que també significa la commemoració d’una desfeta política. I és que als catalans ens és tan difícil de celebrar victòries que, posats a celebrar alguna cosa, hem de celebrar les derrotes, per més que les pintem de victòries morals. I Ciutadans ho considera una acció excloent. Precisament el referèndum de l’1 d’Octubre va servir perquè –votants del sí, votants del no, contraris al referèndum, a favor o en contra de l’ús de les porres– se sentís exclòs. L’únic argument de consens que se m’acut és llegir l’1 d’Octubre com la commemoració del reconeixement del dret a vot de les dones, aprovat per la República espanyola el primer d’octubre de 1931.\n1 d'octubreVA COM VA


Dansacat.org // L'APdC celebra l'aprovació de la llei del Consell de Cultura i de les Arts\nInici / Actualitat / Notícies / L'APdC celebra l'aprovació de la llei del Consell de Cultura i de les Arts\nFoto de família del món cultural. Autor: Jordi Sans\nAmb il·lusió. Així es van sentir els representants de l'APdC que dimecres van presenciar, juntament amb altres membres de la Plataforma de la Cultura per a un Consell de les Arts de Catalunya, com el Parlament de Catalunya aprovava la Llei del Consell de Cultura i de les Arts de Catalunya (llegir en pdf), tot i que amb el vot en contra de CiU i PP.\nL'APdC considera que ens acostem a un model de política cultural molt més àgil i independent dels cicles polítics. La plataforma i el sector de la cultura poden estar molt orgullosos perquè significa un canvi important de model. En serem conscients d'aquí uns anys quan mirem enrere. No tindrà res a veure.\nTot i això, els canvis són lents, hem de donar temps al Consell perquè pugui elaborar una bona estratègia cultural. Les associacions professionals hem de ser capaços de traspassar informació, tant les problemàtiques com les necessitats dels sectors.\nA pesar de l'aprovació, l'APdC considera que no és la millor llei, però permet desplegar un bon organisme. Tindrà molt a veure amb els perfils de les persones que s'escullin en el plenari i en els equips de gestió.\nL'APdC creu que els partits polítics que no han votat la llei (CiU i PP) ho han fet més per un tema de tàctiques i estratègies de partit i no tant pensant si és una bona llei o no. Creiem que tots els partits hi ha treballat molt i tots han fet molta feina. Al projecte de llei inicial s'hi van presentar més de 100 esmenes que han estat debatudes una per una al si de la ponència. Una desena han estat retirades, 32 han estat incorporades, 40 han estat transaccionades i en queden 23 de vives.


Consellera Jordà: "Garantirem que el Cos d'Agents Rurals ocupi el lloc que li correspon"\nquery_builder 28 febrer 2020 14:48\nAvui s’han lliurat 50 pick up tot terreny, que conjuntament amb l’adquisició de 59 vehicles més previstos per l’estiu, representen una inversió de 5,4 milions d’euros\nEl Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació segueix implementant les accions previstes al Pla Estratègic del Cos d’Agents Rurals (2019-2024)\nLa consellera Teresa Jordà i el director dels Agents Agents Rurals, Marc Costa\nLa consellera d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Teresa Jordà, acompanyada del Director General dels Agents Rurals, Marc Costa, ha presentat els 50 nous vehicles tot terreny adquirits per a donar servei a les necessitats del Cos d’Agents Rurals.\nLa consellera ha volgut destacar que “amb l’adquisició d’aquests vehicles, el Cos fa un salt endavant per renovar la seva flota i adaptar-se a les necessitats del futur”, alhora que ha remarcat el compromís del Departament amb la implementació del pla estratègic.\nJordà ha volgut agrair la tasca dels Agents Rurals i ha posat de relleu que “han complert i compleixen la seva feina d’una manera excel·lent”. La presentació dels nous vehicles “és un nou pas endavant. No és el primer ni tampoc serà l’últim, perquè l’aposta del Departament per impulsar el Cos i situar-lo al nivell que es mereix és ferma” ha reblat.\nPer la seva banda, el director general Costa ha exposat que “el lliurament d’aquests vehicles és el primer pas per anar substituint els 130 vehicles de propietat que disposa el Cos d’Agents Rurals, que tenen una mitjana d’antiguitat de 14 anys” per això ha destacat que aquesta adquisició ha de permetre als agents rurals “poder fer millor i amb més seguretat la seva feina”.\nA l’acte, que ha tingut lloc a l’ermita de Santa Cecília dins del Parc Natural de la Muntanya de Montserrat, també hi ha assistit l’inspector en cap del cos, Antoni Mur; el director de serveis del Departament, Joan Rabasseda; així com els comandaments operatius del Cos.\nEl Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació ha fet una inversió de 5,4 milions d’euros per adquirir durant aquest any 2020 109 vehicles pel cos en règim d’arrendament.\nEls 50 vehicles presentats avui són Toyota Hilux del tipus pick up, pensades per a serveis relacionats amb la recollida de fauna o que requereixen càrregues importants de pes. Són 4x4 tot terreny, que permeten accedir als terrenys més difícils i la seva capacitat de tracció permet salvar camins amb gran desnivell.\nAbans de l’estiu s’incorporaran 59 vehicles més 4x4 tot camí, que significaran la renovació de gairebé la meitat dels 238 vehicles dels que disposa el cos.\nMoment de la presentació dels vehicles a Montserrat\nNoves places d’Agents Rurals\nDurant l’acte d’avui la consellera ha recordat que amb l’aprovació dels pressupostos de la Generalitat per a l’any 2020 es publicarà la convocatòria de 50 places d’agents rurals, un fet que no succeïa des de l’any 2009. També s’obrirà una nova convocatòria per les places que restin per cobrir del procés d’accés a l’escala executiva de sots-inspectors, que encara està realitzant-se.\nLa consellera Jordà ha insistit que “aquestes mesures han de servir per reverir la situació actual de disminució d’efectius i envelliment de la plantilla” i ha posat en relleu que la cobertura de places de sots-inspector “permetran poder desplegar totes les categories professionals del cos, previstes a la llei aprovada l’any 2003 però que mai fins ara s’havien desenvolupat”.\nLa consellera Jordà a dins d'un dels vehicles dels Agents Rurals\nTotes aquestes mesures es troben contemplades al Pla Estratègic del Cos d’Agents Rurals 2019-2024 (PECAR) aprovat el passat mes de juliol, que compta amb 8 línies estratègiques, 28 programes i 103 accions.\nEl PECAR té l’objectiu d’adaptar el cos als reptes actuals, dimensionar la plantilla, desplegar les categories professionals i reforçar l’estructura tècnica i administrativa.\nTambé ens podeu seguir a través de facebook.com/agriculturacat i https://twitter.com/agentsruralscat\nLa consellera Teresa Jordà i el director dels Agents Agents Rurals, Marc Costa 123\nMoment de la presentació dels vehicles a Montserrat 227\nLa consellera Jordà a dins d'un dels vehicles dels Agents Rurals 182\nFotografia dels vehicles presentats 268


Kántás Panzió Tihany Tihany Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCsokonai ut 49., Lettvaros, Tihany, Hongria, 8237 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Kántás Panzió Tihany\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Tihany, Kántás Panzió Tihany és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Kántás Panzió Tihany és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, lloguer de bicicletes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Pesca, equitació, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Kántás Panzió Tihany és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Tihany.\nCal que informeu el Kántás Panzió Tihany de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nComentaris de Booking.com (145)Comentaris d'Agoda (3)


REPORTATGE: Mojitos i caipirinhes, begudes d'estiu\nMojitos i caipirinhes són begudes tropicals refrescants d'estiu que podem trobar en moltes carpes, discoteques i locals nocturns. El mojito, beguda cubana de principi de segle, i la caipirinha, nascuda al Brasil, s'han fet molt populars quan el calor apreta. Al reportatge d'avui us direm com es preparen aquestes begudes. El text és de Mireia GarciaAvui parlarem de les begudes estiuenques, les més refrescants, aquelles que únicament s'acostumen a prendre a l'estiu. Les preferides pels nocturns que volten per terrasses i bars de la costa són els mojitos i les caipirinhas. Ambdues són còctels típicament estiuencs i d'origen tropical. De Cuba l'una i de Brasil l'altra.\nEl mojito té renom mundial. D'una banda gràcies a la fama divulgada pels comentaris d'Ernest Hemingway, com "Mi mojito en la Bodeguita, mi daiquiri en la Floridita", i a les seves ja conegudes "turques" que agafava a les nits durant la seva estada al país cubà. És la beguda més famosa de Cuba, que com podem veure, també té coses interessants, a part de les mulates, les havaneres, el Malecón i els puros d'en Fidel. Els orígens del mojito es remunten a principis del segle passat, però lluny de quedar oblidada, segueix sent una beguda coneguda i consumida arreu del món. Els seus ingredients són rom, llimona, menta fresca i sucre. Però per tal que el seu gust sigui del tot especial i genuí, ha d'ésser preparat per un especialista. És el cas de Maria Ferriol, que en serveix cada nit al local Baretu. Preneu nota perquè ara ens explicarà com animar les nits d'estiu a base de mojitos.\nL'altra beguda estrella de les caluroses nits d'estiu són les caipirinhes. És la beguda alcohòlica brasilera més famosa. És d'esperit jove, potser perquè només els joves són capaços de prendre un grau tan elevat d'alcohol. Els seus ingredients són canya blanca, sucre i llimona. Li aporten un deliciós sabor, ideal per animar les sortides nocturnes. Maria Ferriol també n'és una experta en la seva elaboració, com escoltarem tot seguit.\nEl Baretu és un dels molts locals on es preparen aquests refrescants còctels; però no només l'únic, allà on aneu podeu gaudir-ne.\nNo hi ha un tipus de consumidor estàndard de mojitos i caipirinhes, normalment ho demanen tant joves, com persones grans. És una beguda que agrada a tothom. Però s'ha de tenir cura i parar atenció durant la seva elaboració. Sinó, no és pot gaudir del seu sabor característic.\nDoncs bé, ja ho sabeu, si sortiu aquesta nit no dubteu en demanar una d'aquestes begudes tropicals; tant mojitos com caiprinhes són un bon remei per refrescar les acalorades nits d'estiu.\n04/12/2001 - Fontanet avisa que demà no es podrà aparcar a pàrquing sota platja\nAvui dimarts diferents candidatures polítiques han fet acte de presència pel municipi, de cares...\n04/12/2001 - Alcalde explica projecte passeig\nL'alcalde de Palamós, Jordi Pallí, considera que hi ha d'haver el màxim consens amb la reforma...\n04/12/2001 - Comencen les obres d'arrenjament del Pont de la Riera Aubi en la carretera d'accés a Castell\nAvui segueixen les converses de taverna organitzades per l'àrea de Cultura, en aquest cas pel...\n04/12/2001 - Demà es posa en funcionament la il.luminació nadalenca dels carrers\nDemà es posa en funcionament la il.luminació nadalenca dels carrers de Palamós. Un any més,...\n04/12/2001 - Sanitat ambulàncies\nTal com hem anat informant, aquesta setmana es fa la vaga dels serveis d'ambulància. Ahir va ser...