Què es pot fer i què no? Les noves restriccions, en detall - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nQuè es pot fer i què no? Les noves restriccions, en detall - Diari de Barcelona\nQuè es pot fer i què no? Les noves restriccions, en detall\nCatalunya es tanca perimetralment i durant el cap de setmana es prohibeix sortir del municipi\nEl Govern va aprovar ahir aplicar a partir de la passada nit el confinament perimetral de Catalunya i també un de municipal els caps de setmana. A més, també ha confirmat el tancament de centres comercials, les activitats extraescolars (entre les que s'inclou l'esport) i les arts escèniques i musicals. A més, es manté el tancament de la restauració.\nEl Govern demana seguir impulsant el teletreball i demana reduir l'assistència presencial i optar per l'ensenyament a distància a batxillerat i Formació Professional. "Hem d'actuar amb molta més contundència per superar la situació crítica que estem vivint. És el moment de l'aturada social", va indicar el vicepresident amb funcions de president, Pere Aragonès. La resolució té una durada inicial de 15 dies.\nA continuació, exposem en detall les principals mesures i restriccions.\nEl confinament municipal s'aplicarà des de les 6.00 dels divendres fins a les 6.00 dels dilluns. Es permetran els desplaçaments dintre de la mateixa comarca si és per anar al cementiri el 31 d'octubre i l'1 de novembre. També es permetran per fer esport en municipis propers. El Govern recomana quedar-se a casa el màxim possible i demana també una estratègia de desplaçaments basada en la bombolla de convivència o l'ampliada.\nPel que fa a les reunions, es manté la prohibició de trobades de més de sis persones. Aquesta limitació no és aplicable al dret a manifestació.\nPodran funcionar aquells establiments en centres comercials que tinguin igual o més de 800 metres quadrats, però tinguin un accés directe des del carrer. Els que tinguin l'accés des d'un centre comercial no podran obrir. També ha recordat que no podran oferir-se aquells serveis que impliquin contacte personal, excepte si és de caràcter sanitari o per la higiene del cabell.\nTeletreballar, recomanable, però no obligatori\n? Noves mesures especials de contenció de l’activitat laboral i social per aturar la transmissió del virus de la COVID-19 ❗\nEstem en plena segona onada i hem d’aconseguir un punt d’inflexió decidit i ferm per baixar les xifres de contagis ?\n? https://t.co/ToPYRd3Q9n pic.twitter.com/t7BQCyQBDD\n— Salut (@salutcat) October 29, 2020\nAfectació a la cultura\nSe suspenen les activitats escèniques i musicals, entre les que s'inclouen teatres, concerts i cinemes. Els arxius, museus, sales d'exposicions i galeries d'arts podran obrir amb un 30% d'aforament. Les biblioteques estaran obertes només per al servei de préstec.\nCol·legis, instituts i universitats\nL'ensenyament postobligatori serà híbrid, és a dir, serà telemàtic sempre que sigui possible en el batxillerat i FP. Serà presencial per a les pràctiques i exàmens, en la línia que continuaran fent també les universitats.\nActivitats extrescolars i de lleure\nQueden suspeses les activitats de lleure, extraescolars i esport escolar. Queden fora de la limitació les activitats organitzades pel propi centre escolar al mateix recinte. També podran obrir escoles oficials d'idiomes i de formació d'adults. Les àrees de joc infantil queden obertes fins a les 20.00.


Com vam viure la Motovolta 2019 (+video) - Motoristes.cat\nHomeActes solidarisCom vam viure la Motovolta 2019 (+video)\nCom vam viure la Motovolta 2019 (+video)\nUn èxit de principi a fi\nEs difícil arribar a l’èxit, i segons diuen, encara costa més mantenir-s’hi. Diuen que “si alguna cosa funciona, el millor és no tocar-ho”.\nCrec que l’organització de la Motovolta té el secret de l’èxit mentre millora el que ja li funciona.\nPrimer perquè la Motovolta d’aquest 2019 ha estat tot un èxit. Un èxit en participació, un èxit en l’ edició i un èxit amb els assistents.\nI es que l’ èxit d’algú, es veu en les cares dels altres, i no es fàcil per una organització arribar a tant alt nivell.\nEl seu equip humà ho aconsegueix.\nDes de les persones que et posen el cafè, com els que t’indiquen on has de deixar la moto, continuant pels fotògraf fins arribar als amics Kero, Nico, etc. la seva predisposició, la seva proximitat i el seu somriure hi són presents en tot moment.\nNo es fàcil, doncs amb 700 participants, dominar els nervis, les ànsies i les preses, i aconseguir mantenir el nivell de qualitat amb la pressió que de tot surti bé, amb puntualitat i professionalitat.\nDes d’aquí vull donar-li les gracies a tot aquest gran equip, que més que un equip, es una família.\nPerò com he dit, l’èxit d’un, es veu reflectit en la cara dels demés. I no he parat de veure com la gent es treia el casc i tenien un somriure de felicitat.\nEn aquesta tercera edició, l’organització no s’ha conformat en mantenir tot el que va funcionar en les altres dos edicions, sinó que a més, s’han volgut superar.\nHan ampliat el personal de fotografia, els avituallaments han estat més presents, han apostat per facilitar una APP per Android i per IOS per facilitar la ruta programada, i fins i tot hem pogut comptar amb la col·laboració dels companys de FASTN’GAS que si per desgracia teníem una averia mecànica, el seu taller mòbil estava allí per ajudar-nos indiferentment del kilòmetre on ens trobéssim.\nNo se com ho faran l’any que ve, però serà difícil superar-se a si mateixos, encara que no tinc cap mena de dubte de que ho faran!\nEn aquesta edició, tot el que s’ha recaptat, va destinat a l’organització Pilotos Capacitados: Una associació per la integració al carrer i al circuit de motoristes amb discapacitat.\nUs recomano que entreu en el seu Instagram @pilotoscapacitados o en la seva web www.pilotoscapacitados.es . No us deixerà indiferent.\nA diferencia d’altres, la MOTOVOLTA no es una “empresa” de motoristes que vol fer un gran esdeveniment, la MOTOVOLTA es una caixa d’il·lusions, un regal de somnis, on la teva participació en ella, fa que ajudis a aconseguir un millor futur a unes altres persones, mentre tu gaudeixes de la teva passió.\nLa família de la MOTOVOLTA és la moto sumada als que hi participen, son la gasolina que fa que això funcioni. Junts es forma un equip imparable i cada kilòmetre que es fa, no es fa mai sol.\nPer tot això i més, teniu el meu sincer reconeixement i admiració.\nLa ruta d’aquesta edició constava de 545 km. i ens va portar per la demarcació de Barcelona. De punta a punta, passant per les vinyes del Alt Penedès continuant fins el límit de la comarca del Berguedà, per més tard contemplà el pantà de Sau.\nCims on la vista no te fi, muntanyes on el color de la roca vermellós contrastava amb el verd més viu dels arbres que bordejaven la sinuosa carretera. Castells Medievals i una església de pedra clara, amb les vistes a la Moreneta mare de Déu de Montserrat.\nNo vaig començar bé, el GPS d’un dels dos telèfons que portava no em funcionava. Vaig haver de sortir i posar-me darrere d’un grup que em va portar gaire bé fins al primer punt, el Castell de Sant Martí Sarroca. Però uns Kilòmetres abans d’arribar vaig haver de desviar-me per tal de posar gasolina… Quin desastre. Però vaig tenir la oportunitat de poder solucionar el problema del GPS, que em va portar fins el primer destí.\nKilòmetres i kilòmetres de carreteres sinuoses on cada cop que arribava en un punt de control, un bar per fer un cafè o per dinar, sense conèixer al motorista del meu costat començàvem una conversa on el somriure era en tot moment present.\nI és que és així la fraternitat que existeix en el mon de les dues rodes. Compartir experiències del mateix dia o de temps passats, opinar de motos, de neumàtics o d’equip personal.\nI ara en aquets nous temps, tenim l’oportunitat de poder conèixer tant a seguidors del meu canal de Youtube com a Youtubers o Instagramers que jo segueixo!\nLa temperatura mica en mica anava pujant, però a partir de les 12:00h el cel es va tapar. Semblava que en la direcció del nou punt de control cauria un bon xàfec, però finalment no va ser així i vaig poder arribar a l’observatori meteorològic de Castelltallat sense cap tipus de problema.\nLes vistes son espectaculars, kilòmetres i kilòmetres de terra sota els meus peus.\nAl marxar d’allí va començar a bufar el vent. Jo duia el dron però em vaig estimar més no treure’l, ja que el vent és traïdor.\nAra toca posar rumb a La Pobla del Lillet. El paisatge era espectacular, i el lloc del punt de control seria tranquil si no fos perquè centenars de motors trencaven el silenci que regna normalment en el seu dia dia.\nEm faig la foto que demanen i toca anar al pantà de Sau.\nLa carretera que agafo passa per mig de boscos, on la pedra de les muntanyes que els envolten és vermella com la sang. A l’arribar em trobo un llac immens fet per l’esser humà, que em deixa amb la boca oberta. La vista del pantà amb les muntanyes catalanes, em deixa amb una postal a la retina que és impossible d’oblidar.\nToca continuar, la ruta esta arribant al final.\nPassarem per el Brull, un petit poble on ens farem la fotografia amb l’església. Poso primera i el GPS em marca de continuar per on he vingut.\nLi faig cas… i quan me n’adono, estic dins l’autopista en direcció Barcelona. Que hi farem… ara toca pagar, un esport molt català.\nAra si, ara ja veig Barcelona, entrem dins de la gran ciutat, son les 18:25h quan entro per la porta del ACE CAFE BARCELONA, ja he arribat.\nCansat em reuneixo amb companys i nous amics per comentar l’experiència viscuda per cada un d’ells.\nCom he dit, la MOTOVOLTA es una caixa d’il·lusions, moments de vida i experiències que ens donen l’oportunitat de viure la nostre passió!\nI sota d’aquestes línies us deixo el vídeo d’aquesta edició del 2019.\nMotovolta, fins l’any que ve!\nPrevious articleCom es presenta el Moto GP de Jerez 2019\nNext articleInsensibilitat viària


101555 - Resultats de la cerca - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: 101555\n3 p, 98.0 KB Text i context I: xinès  / Rovira-Esteva, Sara (Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Traducció i d'Interpretació) ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació\n3 p, 96.9 KB Text i context I: xinès  / Ramírez Bellerín, Laureano ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació\n3 p, 10.7 KB Text i context I: xinès  / Rovira-Esteva, Sara (Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Traducció i d'Interpretació) ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació


Casa Demeter Rimetea Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCasa Demetersat Rimetea. nr.123, Rimetea, Rimetea, Romania - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en71comentarisCasa DemeterVeure més fotos"The location of the house is wonderful, with a view of the n..."AlinRomaniaVeure més fotosVeure totes les 40 fotosExcel·lent ubicació 9,6Veure al mapa9,6Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Rimetea, vosté es sentirà com a casa a Casa Demeter, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Casa Demeter asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, express check-in/check-out, habitació familiar, premsa, servei de bugaderia. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, articles de tocador, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Casa Demeter.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsarticles de tocadorcalefacciótelevisió de pantalla planaassecador de cabellempolles d'aigua de cortesiaTV satèl•lit/cableIdiomes ParlatsAnglèsEspanyol Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Espanya ha registrat 4.040 nous positius de covid-19 i 30 defuncions més des de dilluns, segons ha informat el Ministeri de Sanitat. Així, ara la xifra global d'infectats des de l'inici de la pandèmia és de 3.768.691 i la de víctimes és de 80.719.\nSi ho dividim amb Comunitats Autònomes, Andalusia encapçala els contagis en els últims 7 dies amb 6.408 casos, seguida de Catalunya amb 3.567. A Madrid n'hi ha hagut 2.392 i a la Comunitat Valenciana 1.211. Des de l'inici de la pandèmia, Madrid és on més contagis s'han acumulat, amb 727.592 casos, seguit de Catalunya amb 636.053 i Andalusia amb 610.335. En les darreres 24 hores hi ha hagut 474 nous infectats a Catalunya, 360 a Madrid i 150 a les Canàries.\nPel que fa a les defuncions, el Ministeri de Sanitat xifra en 80.719 el total de morts per coronavirus arreu del territori espanyol, 30 més que dilluns. En els darrers 7 dies hi ha hagut 68 víctimes mortals, de les quals Andalusia n'ha registrat 21 i el País Basc 10. A Madrid n'hi ha hagut 6 i a Catalunya 3. A 4 Comunitats Autònomes no se n'ha registrat cap.


Luis Fernández i Ortifus dibuixen als personatges que hi ha darrere dels carrers de València - Cultur Plaza\nen el llibre 'CARRERS IL·LUSTRATS'\nLuis Fernández i Ortifus dibuixen als personatges que hi ha darrere dels carrers de València\nVALÈNCIA. Joan Ribó, juntament amb la regidora de Cultura, Gloria Tello, i els autors de l’obra, Luis Fernández i Antonio Ortiz, Ortifus, ha presidit este matí la presentació del llibre Carrers il·lustrats en un Saló de Cristall abarrotat de públic, entre el qual es trobaven regidors com Sandra Gómez, Pilar Soriano o Narcís Estellés. Ribó ha qualificat esta obra, editada per l’Ajuntament i protagonitzada per noranta-nou personatges rellevants que donen nom a altres carrers, "d’interessant, divertida i que, a més, pot ajudar-nos a conéixer millor la nostra ciutat". Ha parlat Ribó de la importància de recordar persones que han tingut un paper destacat i ha apuntat l’objectiu municipal d’habilitar un codi QR que en el futur permeta referenciar des dels dispositius mòbils els personatges que donen noms a tots els carrers de València.\nL’alcalde de València ha afirmat que el llibre del dibuixant Ortifus i el topògraf Luis Fernández recull "una mirada doblement il·lustrada, amb una documentada profusió de dades, fets, biografies, éxits, mèrits i aportacions, en maridatge amb les vinyetes ocurrents i enginyoses de qui ha demostrat, des de fa anys, la seua capacitat sintètica per a il·lustrar la vida valenciana". Ha assenyalat de Carrers il·lustrats la seua condició de llibre que recorre la ciutat de València "en la diversitat dels personatges que anomenen els seus carrers, des de temps immemorials o més recents, després de l’adequació de la llista de carrers a un nou moment històric en el qual sobraven alguns noms lligats a la dictadura i es trobaven a faltar uns altres com el de la mestra i activista en pro de la igualtat i l’accés universal a l’educació, Alejandra Soler, per citar-ne un exemple".\nPer ell desfilen noranta-nou personatges, ja morts, als quals la ciutat de València ha homenatjat retolant amb els seus noms carrers i places. Un homenatge realitzat "amb el rigor de les dades i l’agudesa de les vinyetes" que, en les seues aportacions a la memòria col·lectiva, "conformen un fidel reflex de la diversitat d’esta gran ciutat". A més, Ribó ha atribuït a esta obra de butxaca el valor de contribuir a "cobrir llacunes, ja que, de ben segur, resoldrà més d’una incògnita" i, així, ha posat alguns exemples com el de Sorní, influent advocat i polític que va abolir l’esclavitud a Cuba o Puerto Rico; Guillem Sorolla, heroi de la revolta de les Germanies, i Jorge Juan, aventurer i mariner amb vocació científica relacionat amb el descobriment que la Terra no era totalment redona.\n"La denominació dels carrers és, sens dubte, un reflex de la ciutat i de la seua evolució històrica, dels seus gremis, els seus avanços, dels seus ciutadans i ciutadanes més rellevants; dels qui van contribuir a solucionar els seus problemes o a moure el carro de la història; d’una societat en què no sempre prevalen els mateixos valors, encara que solguen sobreviure més i millor al pas del temps els fonamentals, els que comporten progrés, creativitat, innovació, talent", ha afegit l’alcalde.\nMinuts abans la regidora de Cultura, Gloria Tello, ha recordat que "un dels objectius de la Regidoria de Patrimoni i Recursos Culturals és ocupar-se de la denominació de les vies urbanes, tant dels noms amb què són batejades les de creació recent, com les que han sigut modificades com a conseqüència de la Llei de la memòria històrica, que va afectar en 2017 prop de mig centenar de denominacions".\nHa parlat de l’objectiu municipal "d’impulsar nous perfils", com el de les "dones rellevants que definixen la història de València o del món, perquè ocupen ja el lloc que haurien d’haver tingut sempre". També el dibuixant Ortifus, en la seua intervenció anterior, ha enumerat eixos personatges femenins pioners, com la citada Alejandra Soler, Raquel Payá, Manuela Solís o María Cambrils, entre d’altres, per a les quals ha demanat un aplaudiment.\n"Tots i totes sabem que les persones que van ocupar un lloc de preeminència en alguna disciplina o en la història són a vegades oblidades quan passen els anys, i qualsevol comunitat té el dret de saber quina va ser la trajectòria d’aquelles persones que van ser homenatjades justament i no oblidar la memòria dels seus carrers", ha continuat afirmant la regidora de Cultura, qui ha qualificat Carrers il·lustrats com "una obra que té tots els ingredients per a ser un llibre popular i una peça de culte".\nEl coautor del llibre, Luis Fernández, ha afirmat que "la ciutat de València oferix un complex corpus de noms en la seua llista de carrers que permeten reconstruir la història comuna". Després d’assenyalar que s’han inclòs personatges de tots els districtes i de tots els barris, s’ha referit a l’objectiu de "donar a conéixer València i el seu patrimoni urbà a través dels seus carrers".\nPer part seua, l’altre coautor de Carrers il·lustrats, Antonio Ortiz, Ortifus, ha dit que "el llibre té una part més sèria i una altra més humorística", la seua, i ha fet una intervenció en clau d’humor a partir dels noms de determinats carrers i els mèrits dels qui els donen nom. "Peris i Valero no eren dos, i el doctor Sumsi tampoc era xinés", amb una referència expressa a l’objectiu d’incloure en el llibre un nombre representatiu de dones pioneres, trencadores de clixés, científiques o artistes, presents en la llista de carrers de la ciutat.


Vall Banc fulmina el director de finances i riscos i el de serveis centrals - Altaveu el diari digital d'Andorra\nVall Banc fulmina el director de finances i riscos i el de serveis centrals\n25/09/2018 (16:30 CET)\nCándido Romero (esquerra) i Josep Antoni Juste.\nVall Banc ha fulminat d’un sol cop dos dels seus directius per suposada falta d’implicació en el projecte i discrepàncies en la línia a seguir. La sortida del director general de finances i riscos, Cándido Romero, i la del director de serveis centrals, Josep Antoni Juste, s’ha anunciat aquest mateix dimarts. L’acomiadament del primer, com a mínim, ja era un secret a veus en el sector bancari.\nLa marxa dels dos directius ha estat anunciada i justificada per les “discrepàncies amb el projecte”. No s’haurien donat més explicacions ni tampoc ha transcendit en quines condicions surten del projecte. És clar, però, que hi ha hauria hagut un xoc entre Romero i Juste i el nou màxim responsable executiu en el dia a dia, Gerard Albà. Just el fet que aquest assumís més poder producte de la marxa voluntària de Sergi Pallerola hauria pràcticament estat el detonador perquè finalment s’acabés despatxant els fins ara màxims responsables de riscos i de serveis centrals.\nJuste, amb bons contactes a DA i el Govern, va ser recol·locat a Vall Banc procedent de BPA, on havia tingut responsabilitats en l’àrea de negoci i on havia arribat procedent d’Andbank. De la seva banda, Romero va arribar a l’entitat aixoplugada pel fons voltor americà JC Flowers ja quan aquest n’havia assumit el cent per cent del capital. D’origen espanyol i passaport luxemburguès, Romero va ser director de Finances i Gestió de Riscos de l'entitat alemanya de banca privada Hauck & Aufhäuser.\nFonts del sector finance andorrà no s’han mostrat sorpresos per les sortides de Romero i Juste, especialment menys encara per la del primer, però sí que no acaba d’encaixar l’argumentació donada. Vall Banc és vist a la plaça financera realment com una anomalia, sense una línia clara definida i més encarat a continuar generant beneficis a JC Flowers en forma de vendes de línies de negoci o fins i tot paquet accionarial que cap altra cosa.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Rane Nagar Entrada:\n2 ComentarisLily Sarovar Portico Hotel...Habitacions per nit per només54 EUR 14 ComentarisHotel Seven Heaven...Habitacions per nit per només50 EUR Feel @ Home...Habitacions per nit per només Més zones a Nasik\nPopular ara mateix a Nasik Més venut Hotel Rajmahal Opposite Old. C.B.S., Sharanpur Road Grans raons per reservar amb Agoda\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Rane Nagar Restaurants i cafeteries\nJust Tadka Restaurant\nRane Nagar és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Nasik. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Rane Nagar ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Gaudeixi de les millors ofertes d'Agoda.com quan decideixi estar a Nasik. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Rane Nagar i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Rane Nagar, Nasik\nÀrea Rane Nagar\nAl visitar Nasik, vosté es sentirà com a casa a Lily Sarovar Portico Hotel, què li ofereix un...\nHotel Seven Heaven, ubicat a Rane Nagar, Nasik, és una destinació popular per a viatgers. Situat...\nTots els hotels de Nasik\nHotels a Rane Nagar: Feel @ Home\nLlocs d'interès a Rane Nagar: Just Tadka Restaurant


per ACN - Fotografia: lleidaalminut.com 28/11/2016 00:00h\nCondemnen a quatre anys i mig de presó l'acusat de violar una noia a Mollerussa posant-li somnífers a la beguda| ACN - Fotografia: lleidaalminut.com\nL'Audiència de Lleida ha condemnat a quatre anys i mig de presó l'acusat de violar una noia de disset anys, veïna seva, a Mollerussa després de posar-li somnífers a la beguda. La Sala ha considerat provat que l'home va convidar la noia a una habitació que tenia habilitada en un traster i que ella va acceptar perquè el coneixia i perquè hores abans l'havia acompanyat a ella i als seus amics a Lleida.\nEn aquest espai, recull la sentència com a fets provats, l'acusat li va oferir beguda i li hi va posar doxilamina (un medicament que causa somnolència) sense que ella ho sabés i que, aprofitant que la noia es va quedar adormida, va mantenir amb ella relacions sexuals no consentides. Per tot això, la Sala el considera culpable d'un delicte d'abús sexual agreujat ja que la jove era menor d'edat. L'home no haurà d'indemnitzar la noia ja que aquesta va rebutjar qualsevol compensació econòmica el dia del judici. Els fets van tenir lloc l'11 de maig de 2013 cap a les cinc de la matinada.\nLa Sala ha tingut en compte la declaració de l'acusat, que va reconèixer que va mantenir relacions sexuals amb la menor, i que els forenses van trobar a l'organisme de la noia doxilamina. La sentència de l'Audiència de Lleida també ha tingut en compte la declaració dels psicòlegs que van considerar creïble la versió de la noia, que va declarar que l'acusat la va convidar a beure al traster quan se'l va trobar de tornada cap a casa, que es va sentir molt cansada, que es va adormir i que es va despertar despullada.\nLa Sala, en canvi, no ha considerat creïble la versió de l'acusat que va assegurar que les relacions amb la jove van ser consentides i va negar haver usat ni conèixer la doxilamina. Tampoc van creure la seva versió per explicar la presència del somnífer tant als gots com al cos de la menor. L'home va declarar que hores abans havia estat bevent amb una altra veïna, major d'edat i que potser l'havia posat ella. L'acusat, però, no va voler que aquesta suposada dóna declarés al judici.\nIntervingut a l'N-145 a Anserall tabac de contraban valorat en més de 6.200 euros\nLocalitzen al municipi d'Albesa les dues menors de Torrefarrera desaparegudes aquest dijous


La primera operació del món guiada amb 5G connecta el Mobile amb l'Hospital Clínic - Regió7\nLa baixa latència -el temps que tarda un paquet d'una terminal a una altra- del 5G obre la porta a operacions remotes, és a dir, que un cirurgià pugui intervenir un pacient que es troba en un altre lloc. Aquest és l'horitzó dels impulsors del projecte «Cirurgià remot», que de moment no hi posen calendari i destaquen les aplicacions a curt termini que pot tenir la cinquena etapa de la comunicació mòbil. «Ara de vegades et truquen perquè et canviïs i entris a quiròfan per donar l'opinió. Quan la 5G estigui completament desenvolupada, això no serà necessari. Podrem valorar la situació a distància i, per tant, optimitzarem el temps», va recalcar De Lacy, que també és el cap del departament de Cirurgia Mínimament Invasiva del Clínic. El desplegament més generalitzat de la 5G -tecnologia estrella del Mobile d'aquest any- està previst a partir del 2020.


Holiday home Blommestien Idestrup IX Idestrup Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Blommestien Idestrup IX\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Idestrup, no busqui més enllà de Holiday home Blommestien Idestrup IX. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Blommestien Idestrup IX també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Idestrup. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcacotxes.\nL'ambient de Holiday home Blommestien Idestrup IX es reflexa en cada habitació. piscina privada, calefacció, balcó/terrassa, videojocs a l'habitació, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Bany, sauna, solàrium, parc infantil, billar de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Blommestien Idestrup IX és una selecció idònia per a la vostra estada a Idestrup.


El Parc Natural de l’Albufera precisa de la nostra col·laboració – Per L'Horta · Defensem el territori\nperlhorta 30 d'octubre de 2014 0\nLa conservació i el respecte a la natura és un problema social que, com a tal, sols pot ser resolt per l’interés i l’organització dels diferents actors socials que actuen en el territori. Només es podran assolir amb la conscienciació ciutadana, de cara al futur, si anem aprenent i aturant allò que atempta contra l’ordre natural dels ecosistemes.\nPer tant, la protecció i conservació del Parc Natural de l’Albufera, és un problema que implica a una gran àrea territorial de l’Horta valenciana, incloent, lògicament, l’impacte ocasionat per la ciutat de València.\nLes bones pràctiques, respectuoses amb l'entorn i la diversitat d'éssers vius, poden ser realitzades des de molts àmbits, per tant, no sols s’han de considerar els factors industrials i agroindustrials, sino que, cadascú de nosaltres, podem respondre amb la nostra actitud quotidiana.\nPer si bé es cert, hi ha un actor/actriu territorial que sempre ha estat en harmonia amb els paratges naturals i que tard o d’hora, ha perdut aquesta relació de bones intencions amb el medi. El camperol valencià ha estat, al llarg del temps, peça clau en la seua convivència i treball, valorant la importància de la biodiversitat per la millora de les seues condicions de vida. Ara bé, aquest equilibri sembla que fa ja un temps es va ensorrar i les practiques agroindustrials des d’aleshores, són les responsables d’ocasionar una problemàtica afegida a la degradació del Parc Natural.\nCom a problemes més directament relacionats amb la relació agricultura convencional i conservació, hauriem d’assenyalar-ne:\n– El monocultiu del arròs, amb varietats cada cop més fràgils i vulnerables, obteses per tècniques d’ingenyeria genètica , que generen unes possibles condicions d’incertessa respecte als impactes que aquestes variacions en l’estructura genética ocasionaran a la llarga.\n– L’aplicació de productes tòxics (fitosanitaris, fertilitzants, herbicides, fungicides…).\n– La compactació del sòl amb l'ús de maquinaria pesant.\n– L’acumulació i posterior descomposició a les aigües, de les diferents restes vegetals.\n– L'abocament d'aigües resiuals amb poc control o la falta d'arribada d'aigua per l'ús en altres zones, etc.\nSi bé es cert, aquestes pràctiques no són necessàries per al conreu de les terres d'arròs i tampoc per a la producció d’hortalisses i tarongerars. I, en mires d’aconseguir-ne una gestió més eficient de la conservació del Parc i de les seues aigües, s’hauria de delimitar un cordó o àrees d’esmorteïment, on imperaren les pràctiques agroecològiques, respectuoses amb el medi, les persones presents i les que hi falten per venir.\nVist que les institucions actuals continuen apostant pel model agroindustrial, i que la desinformació i desconeixement de l’equilibri ecològic està arribant a màxims irreversibles, hem de ser els ciutadans els que eixim al carrer per defensar els pocs indrets naturals que ens queden, respectant i valorant el seu cau de biodiversitat i procurant aconseguir millors condicions perquè aquestes àrees deixen d’estar tan pressionades i sotmeses i, en el seu cas, es recuperen.\nEs hora d’aplicar i d'estendre l’agroecologia, principalment als llocs que la precisen amb més força i per això fem esta crida per reflexionar sobre la conservació dels nostres espais naturals.\nDes de de la xarxa del Sistema de Participació de Garantia d’Ecollaures, ens agradaria transmetre la necessitat de reconvertir les pràctiques de l’agroindustria, cap a un model sostenible en el temps, que no degrade i acabe amb els recursos del territori, i que oferisca la possibilitat de preservar els indrets naturals per a les futures generacions. Nosaltres entenem que les nostres terres són una part del territori que habitem i que, per tant, la nostra preocupació per restaurar l’equilibri ecològic va més enllà de les parcel·les que treballem.\nÉs per tot això que ens sumem a aquesta campanya del Banc de palla d’arròs, ja que considerem que l’aprofitament dels recursos del territori és una oportunitat per desenvolupar-nos i per millorar les nostres condicions, però que, a més, és una necessitat per a corregir les males pràctiques que a dia de hui continuen agredint els espais naturals i, per tant, les diferents espècies que habiten amb nosaltres, així com la terra, l’aigua i l’aire que ens sostenen. Convidem a tots/es aquells/es agricultors/es de l’Horta, així com ciutadans o col·lectius interessats, a participar d’un acte tan simbiòtic amb el nostre territori, fent fora de les àrees naturals un recurs d’utilitat com és la palla de l’arròs.


El periodisme gastronòmic, a debat | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nEls grans cuiners omplen les portades de la premsa mundial i proliferen els blocs dedicats a la cuina i la gastronomia, ara bé, el periodisme gastronòmic s’ha convertit en una realitat o tan sols és un boom passatger?\nUna ullada ràpida als mitjans de comunicació deixa clar que parlen sovint sobre cuina i gastronomia. Però, això implica que el periodisme especialitzat en aquest àmbit està consolidat? Abans de respondre, potser primer caldria preguntar-se si veritablement existeix un mercat per a aquesta vessant de la professió. “Faríem millor de parlar de periodisme alimentari”, aclareix Josep Àngel Guimerà, professor de periodisme a la UAB i coautor del bloc Olleta de Verdures. “És un fenomen transversal”, afegeix. I pensa el mateix Josep Sucarrats, director de la revista Cuina i autor del bloc Escudella Barrejada, qui afegeix que “amb la gastronomia passa una mica com passava anys enrere amb el medi ambient: la pots ficar a Economia, a Política, a Societat o, fins i tot, a Espectacles. Això fa que, a la pràctica, en els mitjans de comunicació hi hagi poca especialització”.\nEn aquest sentit, Pau Arenós, autor de nou llibres sobre gastronomia i redactor en cap del dominical d’ El Periódico constata que “la formació no és fàcil ni barata”. “Al capdavall, –prossegueix– això és tan periodisme com qualsevol altre gènere, i per aprendre’n calen moltes hores de llegir, parlar amb cuiners, menjar (sovint a fons perdut, atès que els mitjans no paguen allò que no té utilitat immediata) i formar-se. Això sí, com menjar ho fem tots cada dia, molts cops tothom en té una opinió formada.”\nI, a part de formar-se un mateix, es pot aprendre en algun lloc aquesta vessant de la professió? “Les universitats públiques, i en particular, les facultats de Periodisme, no hem pogut reaccionar a temps per oferir formació especialitzada, tot i que hi ha la demanda per part dels mateixos alumnes”, afegeix Guimerà.\nEn l’actualitat, tan sols l’Abat Oliba-CEU ofereix un postgrau en Comunicació Gastronòmica i Enològica, mentre que el CETT–centre de formació d’hoteleria i turisme adscrit a la UB– imparteix el màster de Gestió del Patrimoni Culinari i Gastronòmic. Abans d’ells, hi va haver el màster en Comunicació i Gastronomia de la Universitat de Vic, que avui dia ja no existeix. També hi ha cursos no homologats per part de centres de tota mena, encara que els entrevistats coincideixen a dir que els límits de la formació reglada són estrets.\nPerills i oportunitats\nMikel López Iturriaga és autor d’El comidista, un dels blocs més visitats d’ El País. “La meva aposta va ser, des del principi, crear un espai popular i amb una visió més quotidiana”, afirma aquest periodista, que havia estat redactor en cap de l’edició digital d’ ADN, i estava especialitzat en música quan va decidir fer un gir cap a la gastronomia.\n“Tot el projecte del meu bloc anterior, Ondakin, estava concebut amb la idea d’accedir a algun diari gran, i, quan ho comparo amb l’àmbit musical, sincerament penso que ha estat més fàcil. Crec que hi havia molta gana de continguts més pràctics, sense que això faci de menys el periodisme o la crítica clàssica”, afirma.\nNúria Coll, directora d’Ets el que Menges, portal especialitzat en alimentació saludable, és del mateix parer: “Hi ha espai per a una altra mena d’ofertes, però l’eclosió de la gastronomia a les xarxes socials ha provocat també la irrupció en el mercat d’aficionats reconvertits en periodistes, una qüestió força polèmica al sector”. “Hi ha una sèrie de qüestions, sobre deontologia o redacció, ?prossegueix? que si ets periodista dónes per assumides.\nI, de cop i volta, arriba algú i els dóna la volta, i no sempre per bé. Per exemple: s’ha posat molt de moda dir que els crítics no haurien de relacionar-se personalment amb els xefs. A part del fet que, en l’època d’Internet, això és impossible, va contra tota la lògica del periodisme, que consisteix a donar la màxima informació possible, contextualitzar-la correctament, i prendre-hi distància”.\n“En canvi, ?critica Coll? actualment hi ha qui escriu de gastronomia en un mitjà, mentre al mateix temps munta esdeveniments en aquest àmbit o treballa com a cap de premsa de cuiners. Si això passés en altres àmbits, com la política o l’esport, ens posaríem tots les mans al cap”.\nEn aquest sentit, Guimerà opina que la irrupció dels blocaires en els mitjans de comunicació obeeix a tres factors: la manca, fins ara, de gent especialitzada; el fet, gens menor, que molts d’ells produeixen contingut de franc, o gairebé; i la idea per part d’alguns editors que els blocaires tenen un plus d’audiència i autenticitat en la seva figura.\n“Potser des dels mitjans tradicionals no hem estat prou valents”, adverteix Sucarrats. “Costa parlar malament d’algú, i més quan l’espai és limitat i, en canvi, pots parlar de molta gent que ho està fent bé. I això s’ha percebut com que no érem crítics. La gastronomia ha d’obrir debats socials, si bé té contradiccions internes. Per exemple: el kilòmetre zero (que defensa la compra a productors locals) és una idea lloable, ara bé, què passa amb qui no se la pot permetre? I què és veritablement un producte de proximitat? Com aquestes, hi ha moltes qüestions que toca plantejar-nos i que tenen respostes poc simples”, assegura el director de Cuina.\nPer la seva part, Arenós explica que “amb la crisi s’ha adoptat un discurs de moderació que de vegades, fa que es vegi com a frívol parlar de les avantguardes. I això és absurd. Les innovacions que fan els grans cuiners tard o d’hora arriben a la resta de la societat, però són ells qui fan progressar la cuina. Crec que estem vivint el moment en què s’està fent el millor i pitjor periodisme gastronòmic de la història. Tot i així, però, arribarem a una estabilitat”.\nD’altra banda, Sucarrats es refereix a les oportunitats perdudes, que atribueix en part a la pròpia dinàmica dels mitjans de comunicació. “El darrer cop que dos cuiners d’aquí van sortir a la portada d’un diari, si exceptuem per concessions de premis o distincions, va ser arran de la polèmica entre Ferran Adrià i Santi Santamaria. Però de tot aquell debat, que semblava interessar la societat, no n’ha quedat gran cosa”, recorda.\nI, en un camp que s’interrelaciona tant amb interessos comercials, hi ha pressions? “Si no els fas cas les marques aviat et deixen en pau”, admet López Iturriaga. “Jo mateix faig treball de comunicació creant contingut per a algunes empreses, –prossegueix– però aquest contingut mai apareixerà al meu bloc ni m’interessa parlar de marques perquè al lector ni li interessa ni li agrada”.\nVarietats i sectors\nAixí doncs, el panorama del periodisme alimentari és divers. Les graelles de televisió aposten –amb poques excepcions, com el veterà Karakia i algun altre espai– per l’entreteniment en forma de talent shows (com l’exitós Master Chef) o pels programes de receptes. “No estarà tan normalitzat quan ningú no s’ha atrevit encara a fer un magazín generalista en hora punta”, afirma Arenós. “Ficar-se en televisió és complicat i, sobretot, car”, coincideix amb ell López Iturriaga, qui apunta que en les cerques d’Internet detecta grans llacunes en el coneixement del públic. “Al bloc arriba sovint gent buscant informació molt elemental. Donem per fet que el lector està format, quan resulta que socialment, cuinar i comprar són habilitats que s’han anat perdent”, afirma.\nAmb tot, com treure rendiment de tot això? “A Internet, el problema rau en com monetitzar-ho”, reconeix Coll. “Els anunciants –prossegueix– no són beneits i saben que un bàner no els és rendible i que cal anar més enllà. Per això, nosaltres hem apostat per un sistema mixt de finançament en què apostem per les subscripcions, un fet no gaire habitual als digitals. Oferim informació pràctica i consultoris d’especialistes”.\nEn ràdio, en canvi, sí que existeix una llarga tradició d’espais gastronòmics. Gairebé totes les programacions generalistes compten amb seccions de cuina. Una altra cosa és que, per les característiques pròpies del mitjà radiofònic, els arxius sonors no acostumin a estar a l’abast de la majoria dels ciutadans, a diferència del que passa amb hemeroteques dels diaris o fons de televisió.\nApareixen, a més, noves propostes, com la recentment apareguda revista Fuet, creada per Marta Arranz i Eduardo García, que vénen del món de la premsa de tendències. “No som periodistes per formació malgrat que haguem treballat molts anys en mitjans ?explica Arranz? i potser per això hem volgut posar l’èmfasi en l’assaig personal com a manera d’explicar coses. Creiem que no tot té perquè explicar-se d’una manera asèptica i estrictament noticiosa. I és que, en l’imaginari de lectors i espectadors, sovint el periodisme gastronòmic s’associa a crítica, en una definició molt estreta del gènere”\nI no oblidem la fotografia. Arranz i Sucarrats destaquen el paper dels informadors gràfics en els respectius mitjans, tot i que no sempre és així. Però, imatges a part, la redacció és força important. Per a Guimerà, per parlar bé de gastronomia calen bàsicament tres coses: primer, saber escriure; segon, saber com es cuina (“que no vol dir necessàriament saber cuinar, però sí entendre què fa que un plat sigui bo i quin és el discurs del cuiner per arribar on arriba”) i, tercer, saber entendre les implicacions ètiques del que s’escriu. “Si bé me n’afarto de repetir als alumnes que l’objectivitat no existeix, perquè tots som subjectes a l’hora d’escriure i menjar. El que cal és tenir les màximes eines per fer-ho correctament”, conclou.


L'Euromillones reparteix un pot de 130 milions d'euros aquest divendres\nActualitzat 03/07/2020 13:07\nArriba l'esperat pot de 130 milions d'euros de l'Euromillones. El sorteig se celebra aquest divendres al vespre des de París. Un únic encertant de primera categoria es podria endur aquesta astronòmica xifra: 130 milions.\nEuromillones: Pot extraordinari de 130 milions\nEn el sorteig de l'Euromillones del passat dimarts, un veí de Saragossa va guanyar un premi d'un milió d'euros en el sorteig d''El Millón'. Es tracta d'una persona que va segellar la seva butlleta a l'administració de loteries número 70 de Saragossa, que està situada a Vía Hispanidad, 92 de la capital d'Aragó.\nL'Euromillones premiat amb un milió d'euros el passat dimarts es va segellar a l'administració de loteries número 70 de Saragossa / Loterías y Apuestas del Estado\nEn l'últim sorteig de l'Euromillones d'aquest dimarts, 30 de juny, la combinació guanyadora va estar formada pels números 1, 6, 11, 28 i 42, i els números estrella van ser el 2 i el 10.\nAdministració de loteries número 469 de Madrid on es va segellar l'Euromillones guanyador de 130 milions d'euros el passat 7 de febrer / Loterías y Apuestas del Estado\nPremi de 130 milions d'euros a Madrid\nUn únic encertant de primera categoria va guanyar un pot de 130 milions d'euros a Madrid el passat 7 de febrer. L'afortunat va validar la seva butlleta a l'administració de loteries número 469 de Madrid, situada al passeig d'Alberto Palacios, 15.\nUn únic encertant de l'Euromillones guanya un pot de 130 milions d'euros


PÀGINES VISCUDES – Centre d'Estudis Santjustencs\nJoan Gironès i Sabaté\nAmb aquest títol, que a algú li pot portar remembrances o recordances d ‘aqueIles «pàgines viscudes» que, setmanalment, publicava El Patufet amb text de Josep Maria Folch i Torres i dibuixos de Junceda, i que ens van servir de lectura i formació durant la nostra ja llunyana joventut, inicien la present reflexió sobre els records que tenim de la Vida i de la manera de viure-la en el Sant Just anterior a la nostra darrera Guerra Civil.\nÉs clar que la nostra visió és completament diferent de la que poden tenir els joves actuals que conviuen en una població que ha ultrapassat ja els dotze mil habitants, aquella mateixa que jo nostàlgicament vull evocar, i que no arribava als dos mil veïns. No teníem els carrers asfaltats, ni hi havia problemes de circulació, però, en canvi, el camp i els conreus es confonien amb els carters urbanitzats i amb jardins plens de verdor i de flors que omplien d’olor tot el poble. Els ametllers de davant de les Escoles de l’Ateneu florien anunciant la primavera, així com els nombrosos rossinyols i les caderneres que amb els seus refilets omplien de música els exuberants pins del Sanatori i de can Meliton. Molts fills del poble eren experts floricultors entre els quals destacaria, tret del roserista Josep Padrosa, que té un carrer dedicat a la seva memòria, el Joanet de cal Mata, ja mort, així com el Florenci Urpí, afortunadament viu.\nExistien poques indústries en aquells temps: la fàbrica Sanson, algunes bòviles, la fabriqueta del carrer Badó, les pastes alimentàries Gaig de la carretera, etc. Els obrers que treballaven a Barcelona, per costum o per motius econòmics, anaven a peu a la ciutat, passant pels Casalots -actualment al carrer de la Creu- pel raval d ‘Esplugues i fins a Collblanc, on agafaven el tramvia. Naturalment, amb el corresponent farcellet on duien el dinar. Un d’ells era el Pepito de cal Bruixa i el seu Iloc de treball era a la Maquinista Terrestre i Marítima del barri de la Barceloneta. Aquest trajecte, el va fer durant tota la seva Vida de treball. Quin contrast amb la realitat actual del nostre poble, on, per a anar d’un carrer a un altre es va amb el cotxe enganxat al cul!\nPer a les famflies, la distracció dels diumenges era anar al cinema de I ‘Ateneu o al cinema Jardí del carrer Bonavista. El programa constava de dues pel.lícules -per descomptat mudes- i d’una cinta còmica de Xarlot, Pamplines o Harold Lloyd. Era habitual dur el farcellet on portaven el sopar familiar per prendre’l dins la mateixa sala. Els joves feien alguna escapada a Barcelona per anar al teatre o al cinema, sobretot a partir de la inauguració del cinema parlat o sonor. Crec que ningú del poble no va faltar a l’estrena de Desfile del amor, interpretat per Maurice Chevalier i Janette McDonald, que va tenir Iloc al cinema Coliseum. Els espectacles que cridaven més l’atenció del jovent i de més d’un casat que deixava la dona a casa eren els ballstaxi, que consistien a comprar uns tiquets que obligaven unes professionals de la pista a ballar el temps comprat. També anaven a algun cabaret, entre els quals cal destacar el Bataclan i el Molino, aquest darrer encara existent avui. Allí, els espectacles eren pujats de to per aquells temps. Tot això es podia fer amb un pressupost que oscil.lava entre les cinc i les vint-i-cinc pessetes. I, per recuperar forces, a la parada dels autobusos de Sant Just, concretament al bar La Pansa, podies endrapar unes bones Ilesques de pa amb tomàquet i pernil per la mòdica quantitat de seixanta-cinc cèntims.\nUna altra distracció del veïnat era anar a berenar o bé a sopar, els dies festius o algun capvespre d’estiu, a la font de la Bonaigua, nom que ha estat adoptat per l’lnstitut en ser edificat sobre els terrenys on es trobava aquella font. Aquesta font antigament era anomenada font del Cuento perquè era situada en un indret poblat per roures i alzines que feien força penombra, cosa que permetia la trobada d’enamorats i de marits infidels. Durant el govem de l’ajuntament republicà que presidí Daniel Cardona, la font va ser remodelada amb un disseny molt adequat, plantant-hi arbres i vegetació que donaven ombra i feien agradable l’estada als qui anaven a buscar amb el seu cantiret bona aigua d’ aquella font. L’abundós doll anava a parar a la riera i allí, tal com podeu comprovar en la fotografia del text, els infants podien jugar fent navegar les seves barquetes.\nEn parlar de Daniel Cardona i Civit, insigne patriota santjustenc, m’ha vingut a la memòria el record inesborrable d’aquell 14 d’abril de 1931, en què les multituds van llançar-se al carrer en ser proclamada la República Catalana pel president Francesc Macià. Solament durà dos dies, i convertí després en la Generalitat de Catalunya, a causa de la pressió dels ministres que va enviar el govern de Madrid a fi d’aturar les reivindicacions nacionals catalanes, com sempre ha passat i encara està passant.\nTambé caldria parlar de les revetlles de Sant Joan, Sant Pere i Sant Jaume, que eren celebrades als diversos carrers del poble: al raval de la Creu, a la plaça Campreciós i, sobretot, al bar Ventura (cal Cisco) de la Carretera Reial —anomenada aleshores de Pi i Margall— aprofitant la mateixa carretera com a pista de ball atès que durant la nit eren molts pocs els carros, per no dir els automòbils, que hi circulaven. Alguns d’aquests balls eren amenitzats per pianos de maneta, que també recorrien el poble durant el dia, tot demanant així almoina d’una manera ben digna amb els balls i les cançons que sortien de la seva caixa i ressonaven en la tranquil.litat del poble. Voldria remarcar el caràcter popular d’aquestes festes, amb uns preus tan econòmics que feia que alguns no es gastessin ni cinc cèntims, ja que amb el ball de la coca i una rifa ja se sufragaven les despeses. Aquestes festes han anat desapareixent en el transcurs dels anys i ara són motiu de reivindicació, com és el cas de la diada de Sant Joan, per haver estat eliminades del nostre calendari per les disposicions centralistes del govern de Madrid. Caldria fer un esforç per part de tots els ciutadans de Catalunya a fi de recuperar-les.\nUna alü•a distracció del jovent, per als nois exclusivament, era anar a banyarse de nit als dipòsits d’aigua de can Coscoll, de can Vilar i a la petita bassa de can Baró, procurant no ser vistos pels masovers d’aquelles masies, ja que aquests banys acostumaven a anar acompanyats gairebé sempre de robatori de raïm o fruita dels camps dels entorns, a fi i efecte de fer-se passar la calor i la set de l’estiu. I això si no s’acabava amb l’empaitada i la corresponent corredissa motivada per la presència inesperada del pagès que vigilava el tros.\nCom a final d’ aquest article nostàlgic, voldria ressenyar l’anunci del sastre R. Espada, que figurava en el programa de la Festa Major de l’any 1935, confeccionat per la Joventut Esportiva de Sant Just Desvern, i en el qual hi havia el detall dels partits de futbol que se celebraven: a les onze del matí del dia 4 partit entre els\nequips infantils de J.S. Sant Just i el S.E. Floresta i a les cinc de la tarda del dia 5 entre els primers equips de S.J. Sant Just i I’A.C. Buxó, en el qual es disputaven una copa galantment cedida per l’esmentat sastre. L’anunci deia: «Gran rebaixa de preus de fi de temporada. Vestits des de 30 ptes. Pantalons de llana des de 5 ptes. Vestits d’estam des de 70 ptes.\nEn fi, eren uns altres temps.\nPrograma dels partits de Futbol de la Joventut Esportiva de Sant Just Desvern a la Festa Major de l’any 1935.\nPublicitats inserides dins d’aquest programa de Festa Major.\n(Original Joan Gironès)\nNens jugam a l’antiga Font de Ia Bonaigua quan aquesta encara existia. Elsfills de Joan Gironès. (Fotos de I’autor).


Aleksandr Afanàssevitx Potebnià —en rus: Александр Афанасьевич Потебня, en en ucraïnès: Олександр Опанасович Потебня, Oleksandr Opanàssovitx Potebnià— (Havrylivka, Romny, actual província de Sumi d'Ucraïna, 10 de setembre de 1835 - Khàrkiv, actualment Ucraïna, 29 de novembre de 1891) fou un lingüista i filòsof de la llengua ucraïnès de l'Imperi rus, professor de lingüística a la Universitat de Khàrkiv. Membre corresponent de l'Acadèmia de Ciències de Sant Petersburg, traductor de l'Odissea d'Homer a l'ucraïnès, és conegut pel seu treball sobre l'evolució de la fonètica russa i per la seva teoria del llenguatge i de la consciència, que influiria en els treballs del psicòleg Lev Vigotski. La seva obra principal, Pensament i llenguatge (mysl' i jazyk), es va publicar el 1862.\nGraduat a la Universitat el 1856, va ensenyar literatura en una escola de Khàrkiv, abans de defensar, el 1861, la seva tesi, titulada «Sobre certs símbols en la poesia popular eslava». Seguidament, començà a donar classes a la Universitat de Khàrkiv. El 1862 va publicar el seu llibre El pensament i el llenguatge, i va viatjar a l'estranger. Va assistir a conferències a la Universitat de Berlín i va visitar diversos països eslaus mentre estudiava sànscrit. En 1874 va defensar la seva tesi doctoral, titulada «Notes sobre la gramàtica russa», i es va convertir en professor de la Universitat de Khàrkiv el 1875. Al final d'aquest any, es va convertir en membre corresponent del departament de llengua i literatura russes de l’Acadèmia de Ciències de Sant Petersburg.\nCom a lingüista, Potebnià es va especialitzar en quatre àrees: la filosofia del llenguatge, la fonètica històrica de les llengües eslaves orientals, l’etimologia i la sintaxi històrica de les llengües eslaves. Les seves principals publicacions sobre aquest tema són: El pensament i el llenguatge (1862, reeditat quatre vegades fins al 1926); Sobre la relació entre algunes representacions en el llenguatge (1864); Notes sobre la gramàtica russa (1874, reimpresa el 1958); Llengua i nacionalitat, publicada de manera pòstuma el 1895; Notes sobre la teoria de la literatura, publicada de manera pòstuma el 1905.\nPotebnià estava especialment interessat en les relacions entre llenguatge, pensament i realitat. La llengua per a ell era sobretot la manera com la ment dirigia l'afluència d'impressions i estímuls. Creia que les paraules transmeten no només sentit, sinó també experiència individual i col·lectiva, que filtra qualsevol experiència nova. Una paraula tindria, doncs, tres aspectes: una forma externa (so), un significat (semàntica) i una forma interna (imatge). És a través de la forma interna que el món objectiu està subjectivitzat. En molts casos, la forma interna s’emmarca en el mite i, per tant, actua com a pont entre la llengua i el folklore, amb els seus símbols. Aquestes idees constitueixen el marc de la seva tesi sobre els símbols de la poesia popular eslava (1860) i de la seva obra monumental Explicacions de les cançons populars petit-russes i similars (2 volums, 1883 i 1887).\nConsiderant el llenguatge com l’única manera de pensar i de percebre el món que té un individu o una nació, Potebnià es va oposar radicalment a la desnacionalització en general i la russificació dels ucraïnesos en particular; Potebnià equiparà aquest procés amb la desintegració espiritual i intel·lectual. La filosofia de Potebnià està arrelada en l'idealisme romàntic de Wilhelm von Humboldt, però també està influenciada per la psicologia associativa de Johann Friedrich Herbart i Hermann Lotze, i particularment pels escrits psicolingüístics de Heymann Steinthal.\nEn el camp de l’etimologia, Potebnià va prestar molta atenció al desenvolupament semàntic i la història de les paraules en detriment del context històric, folklòric i psicològic d'aquestes. Els seus principals escrits sobre etimologia es van recopilar a Per una història dels sons de la llengua russa (vol.2-4, 1880-1881 i 1883). Les seves notes sobre El conte de la campanya d'Ígor (1878) representen una brillant síntesi d'enfocaments etimològics, folklòrics i històrics.\nPotebnià estava molt per davant dels seus contemporanis. En el camp de la sintaxi històrica, els seus únics successors directes van ser A. Popov i, fins a cert punt, Dmitry Ovsianiko-Kulikovsky (en la seva visió general de la sintaxi russa). No obstant això, va tenir una influència important en lingüistes russos de finals del segle XIX i principis del XX. Les seves idees sobre la literatura van ser adoptades com a marc teòric per l'Escola de Khàrkiv (B. Lezin, Vasyl Khartsiyev, A. Gornfeld, T. Rainov, Oleksa Vetukhiv i altres), agrupades al voltant de les preguntes de teoria i psicologia de l'obra (8 volums, publicats entre 1907 i 1923). També van tenir un impacte significatiu en l’estètica dels simbolistes russos (en particular Andrei Beli) i una influència indirecta sobre els simbolistes ucraïnesos. Posteriorment es van publicar reculls del seu treball sobre accentologia (1973) i sobre estètica i poètica (1976, 1985).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Aleksandr_Afanàssevitx_Potebnià&oldid=23988356»


La revisió el 17:48, 3 març 2019 per Dani (Discussió | contribucions) (Es crea la pàgina amb «A la Fundació Pare Manel la família és un recurs fonamental per a respondre a les necessitats de l’Infant i és un espai bàsic de socialització. La qualitat del...».)\n== OBJECTIUS GENERALS == Donar suport i acompanyar a les famílies en el procés de criança als seus fills i filles. Acompanyar cap a una relació marental/ parental positiva i enfortir aquesta relació. Orientar, acompanyar i facilitar recursos per a famílies amb les que treballem. Generar diversos espais de suport i de trobada per a les famílies on es comparteixen dubtes, neguits i experiències en relació als seus fills/es Conèixer serveis, recursos i programes de l’entorn i de la ciutat que enforteixin la xarxa comunitària de la pròpia família. Treballar en xarxa amb els diferents agents i serveis que intervenen amb les famílies a les que fem seguiment.\nObtingut de «https://wikinfancia.paremanel.org/index.php?title=Acompanyament_familiar&oldid=299»


Remmert: Metalworking 2020\nMetalworking 2020: apuntar a la modularitat i l'excel·lència en el processament\nRemmert presenta les tendències decisives per a un futur en xarxa i integrat en intralogística\nEl flux de materials eficient i fàcil d'usar en la indústria metal·lúrgica també és un factor competitiu important en el nou any i un requisit previ per a l'èxit econòmic. L'expert en maneig de materials Remmert, amb seu a Löhne (Alemanya), resumeix les tendències de 2020 en el seu model de negoci, proporcionant així als seus clients una base fiable per a l'èxit.\nCamí cap a l'èxit amb un concepte modular per a tubs, barres i xapa\n"Fem que el material flueixi": aquest eslògan resumeix el concepte de Remmert d'augmentar la productivitat i optimitzar el flux de material dels seus clients amb solucions personalitzades i un enfocament modular. Per a aquest propòsit, els components estàndard s'estan utilitzant en tot el procés d'emmagatzematge i selecció d'acord amb les condicions específiques d'operació. Aquests s'integren en el procés general d'acord amb els requisits de client. La combinació de mòduls basada en requisits, per exemple per carregar i descarregar màquines de tall per làser i classificar peces acabades amb làser, garanteix un maneig flexible per part de l'usuari i simplifica els processos significativament. Els mòduls individuals s'adapten de manera flexible a les condicions específiques en el lloc i s'integren en el procés de producció existent. D'aquesta manera, el fabricant pot satisfer els desitjos de molts clients que volen començar amb una solució manejable i intel·ligent i adaptar gradualment el sistema de maneig de materials al seu propi creixement.\nAssociació estratègica amb valor afegit\nHi ha una tendència cap al desenvolupament de solucions més integrades per a la logística de materials. Per a aquest propòsit, Remmert va concloure un acord de cooperació estratègica amb el fabricant de programari WiCAM en 2019. L'objectiu és oferir als clients conjunts interfícies estandarditzades i simplificades, així com informació estandarditzada en el flux de treball. Això afecta, entre altres coses, el flux de dades des de ERP / PPS i CAD / CAM / anidament fins al maneig de matèries primeres i la logística de les peces acabades. Les solucions que ja s'han implementat, com Remmert LaserFLEX amb WiCAM PN4000, formaran la base per a projectes conjunts en 2020. Per tant, en el futur, els usuaris es beneficiaran de l'alta fiabilitat de l'procés, augments significatius en la productivitat i la possibilitat de forma modular i flexible expandint els seus sistemes donats els creixents requisits de maquinari i programari. Flexibilitat en resposta a la volàtil situació econòmica. L'economia mundial estarà sota pressió el 2020. Per tant, les empreses metal·lúrgiques han de ser extremadament flexibles. Per exemple, la tendència a canviar de producció en massa a articles únics requereix sistemes flexibles. Remmert està establint estàndards aquí amb el seu sistema intel·ligent de control SMART, entre altres coses, que compleix amb els requisits d'Industry 4.0 i que ha rebut un premi de disseny. La solució és tan fàcil i intuïtiva d'utilitzar com un telèfon mòbil i, per tant, requereix molt poca formació.\nAdaptar-sistemàticament a la Indústria 4.0\nLa Indústria 4.0 exigeix molt als proveïdors i usuaris de solucions. Per tant, és cada vegada més important sincronitzar el tràfic de dades i fusionar les dades de l'procés en el monitoratge visual. Per a aquest propòsit, Remmert ha començat a produir una caixa d'eines, que actualment conté 25 mòduls flexibles que es poden usar d'acord amb els requisits, i també ha començat a integrar màquines de tall independentment de fabricant. Remmert també treballa com a desenvolupador de programari.\n"Com a empresa amb al voltant de 140 empleats, tenir una presència en el mercat especialment orientada a el client és un dels pilars de la nostra filosofia", explica Matthias Remmert, director gerent de Remmert GmbH. "A més dels nostres experimentats equips d'enginyers, tenim la nostra pròpia producció interna i ampli servei amb suport a el client 24/7. Amb aquest paquet de serveis, podrem proporcionar assistència fiable i específica per a clients de tot el món aquest 2020, l'any de l'75 aniversari de la nostra empresa "\nPer rebre informació de les diferents solucions i novetats que ofereix Remmert poden posar-se en contacte amb JOSEP MUNTAL


Inventarien els prats de dall de l'Albera per determinar-ne l'estat i garantir la conservació de la seva biodiversitat - Empordà\nLa Diputació i la IAEDEN impulsen l'estudi en 98 parcel·les de Cantallops, Capmany i Sant Climent\nEMPORDA.INFO 19.03.2021 | 12:34\nPrats de dall de l'Albera IAEDEN\nPrats de dall de l'Albera\nLa Institució Alt-Empordanesa per a la Defensa i Estudi de la Natura (IAEDEN) ha completat, per encàrrec de la Diputació de Girona, un inventari dels prats de dall de l'Albera que té com a objectiu buscar eines per facilitar-ne la conservació i la biodiversitat. L'estudi, que tenia com a punt de partida els prats inventariats per la IAEDEN l'any 2006, se centra en 98 parcel·les dels municipis de Cantallops, Capmany i Sant Climent Sescebes.\nEls prats de dall són hàbitats seminaturals molt rics en biodiversitat, amb gran varietat d'espècies vegetals, papallones i altres insectes que són aliment d'aus. Són propis de les comarques humides de muntanya, si bé també poder formar-se en sòls fèrtils temporalment inundats a la terra baixa mediterrània. Aquests prats són especialment valuosos quan ajuden a conformar un mosaic amb altres hàbitats (boscos, marges o basses, entre d'altres), aportant diversitat i heterogeneïtat al paisatge i oferint gran varietat de serveis ecosistèmics.\nLaia Fabra i Marta Viñas porten Brahms a Figueres.\nSant Climent Sescebes fa millores de jardineria al cementiri municipal.\nLa seva existència, però, està condicionada a un maneig permanent, fet que ha estat problemàtic en les darreres dècades. En especial, per la manca de relleu generacional, el sobrepasturatge i la complicada viabilitat econòmica dels espais agrícoles en l'actualitat.\nEn aquest sentit, el projecte exposa la localització geogràfica, la delimitació i la valoració de l'estat de conservació d'aquests prats de dall de l'Albera. Un cop s'ha identificat l'ús actual de les diferents parcel·les, se n'ha fet una catalogació d'acord amb tres paràmetres bàsics (la qualitat del prat, el seu maneig agrari i la seva propietat) i una caracterització de les actuacions que cal realitzar per al seu manteniment.\nEl resultat final de l'inventari ordena els prats segons la possibilitat de recuperació del seu maneig mitjançant eines de custòdia agrària. En aquest sentit, s'ha dictaminat que hi ha 35 prats de difícil recuperació, 15 de recuperació viable, 4 de recuperació prioritària i 33 amb acord de custòdia amb IAEDEN. A tot això, hi ha 11 parcel·les cadastrals que corresponen a estanys amb acord de custòdia signat (estany de la Cardonera, estany d'en Massot, estany d'en Pous i estany d'en Martí). Aquests dos últims tenen una doble funció segons el grau del pluviometria: com a estany i com a prat de dall.\nAixí doncs, a partir d'aquesta catalogació, la Diputació de Girona i la IAEDEN tenen previst seguir treballant per conservar la biodiversitat associada a aquests prats de l'Albera mitjançant ajudes a través de les línies de subvencions de la Diputació, així com establint acords de custòdia amb els propietaris i el seu maneig agrari.\nQuè són els acords de custòdia?\nLa protecció d'aquests hàbitats naturals passa, sobretot, per utilitzar eines de custòdia del territori, com són els acords de custòdia agrària, que compatibilitzen l'activitat agrícola i ramadera amb la conservació del patrimoni natural, cultural i paisatgístic dels espais agraris. Són convenis privats adaptats a cada cas, en els quals els productors reben assessorament per gestionar els elements naturals de les seves finques i es comprometen, alhora, a portar a terme mesures de preservació i millora ambientals.\nLa IAEDEN té una llarga trajectòria en aquest àmbit, amb catorze acords de custòdia agrària a l'Alt Empordà i la promoció del programa de custòdia «Cultivant biodiversitat», que va néixer precisament amb la voluntat de garantir la conservació dels prats de dall i les basses temporànies de l'Albera i compatibilitzar l'ús agro-ramader amb la conservació dels seus valors naturals.\nDes de fa temps, la Diputació de Girona també dona suport a aquests projectes de conservació, millora i restauració del patrimoni natural. Ho fa a través d'una línia de subvencions per promoure estudis per millorar el coneixement de l'estat dels espais i a través d'ajuts econòmics a les entitats perquè apliquin mesures agroambientals i potenciïn els serveis ecosistèmics en finques de custòdia, com per exemple la sega de prats de dall per substituir-ne el pasturatge i la recuperació d'antics prats de dall en desús.


Els restaurants de Lleida també celebren la Festa Major\nper Marta Romera 05/05/2022 13:10h\nUna publicación compartida de Gastronomia de Lleida (@gastronomiadelleida)\nDesprés de 2 anys sense gaudir la gran festa lleidatana de primavera, Hostaleria de Lleida reprèn la seva tradicional oferta de menús i vermuts de Festa Major.\nEnguany participen 35 bars i restaurants que ofereixen una àmplia varietat d'opcions: menús de festa major, menús degustació, menú infantil i per descomptat, els populars vermuts. Inclús, hi ha l'opció de vermut més menú al mateix establiment.\nLa popularitat de la seva oferta està enllaçada amb els seus preus. Es poden gaudir els vermuts des de 5,50€ i els menús des de 16€ - els infantils a preu reduït -. Així mateix, els menús degustació i gourmet acompanyats d'una selecció de vins, pans artesans i oli DO Garrigues, entre d'altres, també estan presents.\nTotes les opcions de menús i vermuts de Festa Major es poden consultar a la Guia Gastronomia de Lleida, www.gastronomiadelleida.com. En aquesta guia es troba la fitxa de cada establiment participant, la seva oferta, el mapa d'ubicació i la possibilitat de reservar taula.


Protesta d’interins davant Educació - Diari La Veu\nEscriba el número 549749\nUn grup de docents interins sense plaça consolidada de les oposicions de 2015 s'han concentrat aquest dilluns davant la seu, a València, de la Conselleria d'Educació per a reclamar que se'ls mantinga el lloc en la llista encara que no hagen prestat serveis, ja que consideren que la seua reordenació és "injusta" posat que quan es van presentar al procés selectiu l'acord vigent era el de l’any 2013, que sí garantia el manteniment indefinit de la posició en borsa als aprovats.\nAixí ho ha assenyalat la portaveu del grup, Sonia Tenza, qui ha explicat que en la concentració han participat unes 50 persones i han recopilat el conjunt de signatures aconseguides fins al moment, unes 5.000. A més, han lliurat un document en la Conselleria per a demanar una reunió amb responsables d'Educació per a tractar aquest assumpte.\nSegons la portaveu, des del departament dirigit per Vicent Marzà se'ls ha manifestat que podran tenir una reunió amb el director general de personal, encara que encara no hi ha data per a la mateixa. Així mateix, ha assenyalat que els han transmès que són els sindicats els què han de plantejar la possibilitat d'incloure una addenda a l'acord vigent per a incloure aquesta "millora".\nEl col·lectiu –format per unes 600 persones afectades, segons els seus portaveus-- ha obert, a més, una petició de signatures en change.org que compta amb més de 1.600 adhesions.\nEn aquest missatge, aquest grup explica que han entrat en la borsa de treball en règim d'interinitat, però segons la resolució de 26 de novembre de 2010, no mantenen l'ordre en la llista fins que no presten serveis.\nEn aquest sentit, argumenten que el fet de prestar serveis és alguna cosa que no està en les seues mans, ja que si no ho fan "és perquè no els ha arribat el torn per a començar a exercir la seua funció com a docents". "No considerem que siga just que perdem el nostre ordre en les llistes per aquest motiu i volem mostrar la nostra disconformitat davant la situació injusta en què ens trobem", expliquen.\nAgreguen que molts opositors es van presentar en la convocatòria 2015, moment en el qual l’acord vigent era el de 2013 pel qual es garantia el manteniment indefinit de la posició en borsa als aprovats. En anul·lar-se aquest pacte i tornar a estar vigent el de 2010, el personal "s'ordenarà de forma decreixent segons l'any de la convocatòria en què van participar, la qual cosa suposa que una persona que va entrar en borsa en 2015 estaria per darrere d'una de 2016 malgrat tenir millor nota".\nPer tot açò, sol·liciten que es mantinga l'ordre en la llista d'interins sense haver de prestar serveis, "pel bé de l'estabilitat de les borses, i se'ns ordene com als companys que sí aconsegueixen prestar serveis, és a dir, de forma creixent, segons l'any d'entrada en la borsa".\n"Amb açò no perjudiquem cap interí ja consolidat i tenim l'opció de poder exercir la nostra funció com a docents que és el nostre objectiu. Som molts els afectats per aquesta situació, per la qual cosa demanem que atenguen la nostra sol·licitud i es revise aquesta situació que considerem injusta", conclouen.\nEscriba el número 701499


Igualtat social - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa igualtat social és l'objectiu de buscar una mateixa quantitat de riquesa, de felicitat, de respecte i d'igual tracte en la justícia per a totes les persones. Al món hi ha moltes desigualtats, degudes a causes històriques, geogràfiques o econòmiques.\nPer a la Generalitat de Catalunya, l'equilibri entre el reconeixement de la diversitat i el deure de garantir la igualtat obliga a definir orientacions d'actuació. Primer, cal garantir una fluida relació entre l'estructura formal (l'administració, les institucions i els poders polítics) i les confessions religioses, per exemple; en segon lloc, cal compartir un marc comú de drets i de deures pel conjunt d'organitzacions, d'agents socials i d'individus. En aquest procés de gestió de la pluralitat es fa imprescindible la definició i concreció d'un marc que garanteixi la llibertat individual i col·lectiva en els diferents àmbits d'interacció (el treball, l'escola, els serveis de salut, el barri, etc.), amb l'única limitació de la protecció dels drets fonamentals per a totes les persones.\nCrítica social, desigualtat social, discriminació\nDistribució de la riquesa, estat del benestar, servei públic\nModernitat, jerarquia, dominació, multinacional, liberalisme, privatització, competició\nSocietat acèfala, organització horitzontal, autonomia, autogestió, col·lectivització, cooperació\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Igualtat social\nInstrumentos de lucha por la igualdad y contra la discriminación (castellà)\nEl igualitarismo y la étiles, por Murray Rothbard (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Igualtat_social&oldid=25405950»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 nov 2020 a les 13:48.


Elusive Lover es trasllada a l’AO3 | Archive of Our Own\n2018-10-29 12:16:15 -0400\nInclou el nom de l’arxiu a l'assumpte del teu correu. Si ja no tens accés al compte de correu associat amb el teu compte a Elusive Lover, contacta amb el comitè de Portes Obertes i et donarem un cop de mà. Si has publicat les obres en algun altre lloc, o tens alguna manera fàcil de verificar que són teves, seria fantàstic; si no, treballarem amb la moderadora d’Elusive Lover per confirmar-ho.\n- L'equip del Projecte de Portes Obertes i Cara Loup


Catalunya podria ser un Estat membre de la UE - Lloret de Mar | Lloret de Mar\nPortada » Media, Opinión » Catalunya podria ser un Estat membre de la UE\nEscrito por admin Media, Opinión sábado, abril 7th, 2012\nEl Directe.cat Dissabte, 7 d’abril de 2012 10:57 h\nEs registra una Iniciativa Ciutadana Europea per la qual els nous Estats sorgits de la secessió d’un Estats membre formin part de la UE automàticament\nSi Catalunya obtingués la independència, podria entrar a ser un Estat membre de la Unió Europea de manera immediata. Això és el que pretén la primera Iniciativa Ciutadana Europea que s’ha presentat. Es tracta d’aconseguir un marc legal que permeti a tots els Estats de nova creació, que sorgeixin de la secessió democràtica d’un Estat membre, formar part de la UE automàticament. La iniciativa, promoguda per Reagrupament, té ciutadans de 7 Estats membres (Alemanya, Espanya, Finlàndia, França, Luxemburg, Països Baixos i Regne Unit) i necessita recollir un milió de suports en total. D’aquí dos mesos, la Comissió Europea dirà si accepta i rebutja la iniciativa.\nLa Iniciativa Ciutadana Europea és l’equivalent a una Iniciativa Legislativa Popular a nivell europeu. Per tal de tirar-la endavant, cal que es constitueixi un Comitè Ciutadà amb ciutadans de set Estats membres. El Comitè presenta la iniciativa davant de la Comissió Europea, que decidirà en un màxim de dos mesos si s’admet o es rebutja la proposta. El nombre de firmes que s’ha de recollir es calcula multiplicant el nombre de diputats que cada país del Comitè tingui al Parlament Europeu per 750. En aquest cas, la xifra necessària és d’un milió. El passat 1 d’abril va ser el primer dia en què es van poder registrar Iniciatives Ciutadanes Europees davant de la Comissió, i va ser precisament el dia 1 a les 0h00 quan es va registrar aquesta iniciativa.


Dimecres, 22 setembre 2021. 03:00. Redacció AnoiaDiari.\nCentenars de visitants van passar per Òdena aquest diumenge amb ganes de menjar cargols. A les 10 del matí, només obrir portes, ja van començar arribar visitants a degustar el cargol de vinya complementat pels productes gastronòmics de proximitat. Al llarg de tot el matí no va parar la venda de degustacions, que un any més va acabar exhaurint les existències de la desena de restauradors participants.\nEl visitant també va trobar oferta de cellers amb vins, caves i cerveses de proximitat i artesans alimentaris amb producte KM0. Es va comptar amb la col·laboració de la Confraria de La Vinyala que van cuinar cinc grans paelles per qui preferia endur-se, en format carmanyola, les vinyales a casa. En total es van cuinar més de 1.000 quilos de vinyales. La fira gastronòmica va anar acompanyada del mercat del cargol i d'un seguit d'actuacions a la mateixa plaça de la Colla gegantera de Calders, amb uns capgrossos en forma de cargol, i del grup de grallers Els Borinots.\nMés tard va tenir lloc l'acte de lliurament dels premis Vinyala d'Òdena. D'una banda el premi popular en el qual els visitants votaven la millor tapa. La guanyadora va ser pel restaurant Canaletes seguit del Bar Jordi i el Bar Fènix. Pel que fa al premi del jurat professional, format per la Confraria de la Vinyala, l'entitat francesa “Team Cargols” de Perpinyà, van fallar per segon any consecutiu, a favor del Bar Fènix.\nEn aquesta edició es va fer un homenatge al que va ser president i confrare Major de la Confraria de la Vinyala, Francesc Puertas. L'Ajuntament va fer entrega a la Confraria de la Vinyala d'un petit trofeu. L'alcaldessa d'Òdena, Maria Sayavera, fa una valoració molt positiva de la fira i afirma "la Fira ha acomplert els seus objectius, ser de nou un espai gastronòmic de trobada entorn aquest producte singular, la vinyala. Si bé és cert que els efectes de la COVID encara s'han notat, sobretot pel que fa a la procedència de més lluny de visitants, milers d'amants del cargol i curiosos s'han tornat a reunir a la Fira".\n3 Uns vàndals fan pintades amb amenaces de mort a Igualada 1372 lectures


469 desnonaments en 2021 - PAH Mollet Baix Vallès\n469 desnonaments en 2021\nDurant l’any 2021 els desnonaments han augmentat més del 40% traduïts en 469 desnonaments al Vallès Oriental segons dades dels Partits Judicials de Mollet i Granollers\nAvui s’han fet públiques les dades del Poder Judicial sobre els desnonaments l’any 2021. Xifres escandaloses que mostren el patiment de milers de persones per culpa de la crisi i la manca o caiguda d’ingressos, sumat als elevats preus de l’habitatge i la manca de polítiques valentes per revertir la situació.\nDel total nacional, amb 41.359 desnonaments, 9.398 (el 22,7%) han estat a Catalunya que continua liderant el rànquing de la vergonya, sent el territori on més es desnona.\nSi bé no hi ha forma de saber els desnonaments produïts per municipis, una mostra de l’opacitat i manca d’informació sobre temes incòmodes que l’administració no vol visibilitzar, un cop l’any podem accedir a les dades dels Partits Judicials. Al Vallès Oriental tenim jutjats a Mollet i Granollers que han tancat l’any 2021 amb 469 desnonaments (Mollet 93 / Granollers 376).\nA altres causes s’inclouen altres propietats, com locals, pàrquings… i els desnonaments sense títol. Les dades oficials no estan desgranades i fa difícil quantificar la problemàtica de les ocupacions, però si queda clar fent comparatives que és residual.\nDades alarmants que posen sobre la taula la necessitat de contundència, tant de la Generalitat com dels Ajuntaments, a fer complir la Llei 24/2015 i la nova llei catalana antidesnonaments aprovada la setmana passada. No té cap sentit que una majoria parlamentària aprovi lleis d’emergència promogudes pels moviments socials i es celebrin amb aplaudiments, si després no es fa el que cal per pressionar al seu compliment als grans propietaris, o ens envien a les forces policials per protegir els privilegis de qui més té.\nLa PAH Mollet Baix Vallès, hem actuat a més de 40 desnonaments, entre Mollet, Montmeló, Montornès, Parets i Sant Fost. Els hem evitat tots menys dos. Dues famílies que haguessin pogut estalviar-se el mal trago de ser expulsades si l’administració hagués fet la seva feina. Estem molt cansades de veure el joc del ping-pong entre Generalitat i Ajuntaments passant-se la pilota els uns als altres.\nContinuarem treballant per defensar el dret a l’habitatge, del costat de les persones vulnerables en exclusió residencial. Aquest 2022, ja hem intervingut (tant suspenent-los amb antelació, com convocant a les portes) en una vintena de desnonaments. Si les dades de l’any anterior, malgrat les lleis vigents catalanes i la moratòria de desnonaments de l’Estat, són aterridores i molt properes a les dades de fa uns anys, aquest any no pinta que vagi a millor.


42º 32,115'N ; 1º 15,671'E\nLa primera notícia perfectament documentada de la parròquia d'Araós data de l'any 1314, quan va rebre la visita dels delegats de l'arquebisbe de Tarragona. Actualment depèn de la parròquia de Llavorsí.\nMalgrat els seus orígens romànics, el temple, format per una sola nau, ha patit nombroses modificacions que n'han alterat profundament la seva fisonomia. El seu aparell és molt homogeni, fet a base de reble de pedra llosenca, el que dificulta la identificació de les parts romàniques i les que han estat afegides al llarg dels segles. El que no ens presenta cap dubte és l'absis semicircular amb que estada capçada la nau a llevant, edificat en el segle XII. Té dos finestres, una de mig punt en el costat sud i una rectangular en la part central del tambor absidal.\nLa façana sud ha patit moltes reformes doncs s'hi va adossar una capella i la sagristia.\nEs creu que la porta original es trobava en aquest mur, protegida per un porxo de fusta, però la construcció de la capella i d'un cor elevat als peus de la nau van provocar que fos cegada. Encara podem veure les seves traces en el sector més proper a la capella lateral.\nEn cegar la porta romànica, es va crear una de nova en el mur oest, refet totalment en època moderna i coronat per un campanar de cadireta de dos ulls, contemporani a la resta d'aquest mur.\nEl campanar original el podem entreveure en el mur est, per sobre de l'absis. El color de les lloses ens permet veure el perfil de l'antic campanar d'espadanya d'un sol ull, que en sobrealçar la nau va passar a formar part del mur.


FOTO increïble de Joel Joan de nen, en un concert\nBarcelona. Dijous, 9 d'abril de 2020. 12:54\nActualitzat Dijous, 9 de abril de 2020. 12:54\nMalauradament, passaran encara molts dies fins que podem tornar a anar a algun concert. Però aquest dijous, una imatge d'un ha provocat un somriure en els seguidors de Joel Joan. L'actor i director està vivint un confinament com toca, a casa i plenament conscienciat, cosa que no treu que s'indigni en defensa del seu sector. Amb molta activitat a les xarxes, especialment aquests dies, segur que ha vist com molta gent està penjant fotos de quan eren petits.\nAra, qui s'ha vist en edat molt tendra ha estat ell mateix, gràcies a una foto antiga que ha penjat una fotògrafa, on es veu un llavors Joel de nen, quan encara no sabia que seria actor, però gaudint, això sí, d'algú que quan pujava a un escenari feia les delícies de milers de nens i nenes de Catalunya, Xesco Boix. Provin a trobar-lo en aquesta imatge estil On és Wally?:\nQue bona la foto. Tots venim d’on venim. https://t.co/ttfRK1MgH2\n— Joel Joan (@JoelJoanJuve) April 9, 2020\nNens i nenes davant el cantant infantil. Alguns més ficats en les cançons que d'altres, alguns distrets mirant a una altra banda, però no hi ha dubte que un dels que més disfrutava de l'esdeveniment era un petit Joel Joan, a qui es veu millor en aquesta imatge:\nGanes que es pugui tornar a donar una imatge com aquesta, amb desenes de nens gaudint amb els pares d'un concert en una plaça.


«Xipahuatzin va reclamar el dret a la corona» - Regió7\n«Xipahuatzin va reclamar el dret a la corona»\nImma Tubella participarà demà a la Fira de Novel·la Històrica de Puig-reig amb la història d'una princesa asteca que va ser a l'Alt Urgell\nImma Tubella recrea la vida de la princesa Xipahuatzin a la Catalunya del segle XVI, a «A cavall del vent» tmr\nImma Tubella (la Bisbal d'Empordà, 1953) participarà demà dissabte en la tercera edició de la Fira de la Novel·la Històrica de Puig-reig, juntament amb molts altres noms il·lustres del gènere a casa nostra, com Martí Gironell, Maria Carme Roca, Coia Valls i la sesrovirenca Núria Pradas, entre d'altres. Tubella hi presentarà A cavall del vent (Columna), una ficció sobre l'estada d'una princesa asteca a l'Alt Urgell el segle XVI.\n«Passos previs a escriure una novel·la» «Protagonistes reals» Club del llibre Presentació d'«El ciclop» «Si la ficció es fes realitat» «Què els atrau de les èpoques que han escollit» «Escriure a quatre mans» «Lliurament de premis» «Guerres contra els àrabs»\nExplica que Xipahuatzin, filla de Moctezuma, va arribar a Catalunya l'any 1528 com a regal del rei asteca al baró de Toloriu. Una història que sembla increïble i que segurament pocs catalans deuen conèixer.\nHi ha qui nega que aquesta princesa existís i, evidentment, que viatgés cap aquí amb Hernán Cortés; Ferran Cortés segons diuen els historiadors mexicans. A l'Arxiu d'Índies no hi consta cap Joan de Grau ni cap Maria de Grau que anessin amb Cortés, però sí un Juan de Grado i una Maria de Grado.\nPer què volia negar Martín Villa una cosa com aquesta?\nTenim documentació que ens diu que Moctezuma va regalar tres fills a Cortés. I la noia de la qual parlo en el llibre, la princesa, la va donar a Joan de Grau i Ribó, baró de Toloriu. Com que tenia aquesta descendència reial, Xipahuatzin va reclamar el seu dret a la corona catalana. Per això Martín Villa diu que no va existir mai.\nCom va saber vostè la història?\nHi ha una novel·la de Jordi Soler, Ese príncipe que fuí, que tracta del suposat últim descendent de Moctezuma a l'Espanya dels anys 60. Es veu que era un personatge a qui Carmen Polo va tocar força els nassos, i que anava per Bocaccio repartint conderacions de Moctezuma a canvi d'un milió de pessetes. Un dia, escoltant una conferència a Arenys de Munt, vaig saber que els anys 60 i 70 hi va haver uns alemanys que van comprar terres al costat de Can Bima, la que havia estat la casa del baró de Toloriu el segle XVI, per buscar-hi un tresor.\nQuantes històries increïbles connectades entre elles.\nSembla ser que algú que vivia en una masia del costat de Can Bima havia anat a comprar a la Seu d'Urgell amb unes monedes molt estranyes.\nUna llegenda urbana?\nNo ho sé. Però ja tornava a tenir un tresor com a la meva primera novel·la, Un secret de l'Empordà. Buscava una altra història per escriure i la vaig trobar. Però no m'interessava tant la història de la recerca de les joies -la Gestapo va anar dos cops a Albons per aquest tema- com parlar de l'Europa d'entreguerres.\nSembla destinada a bussejar en secrets amagats.\nDoncs en la meva tercera novel·la parlaré de la darrera reina de Hawaii, que al Congrés dels Estats Units va fer un discurs en contra de l'annexió. Sembla que, fins i tot, va ser amant d'Stevenson, l'escriptor. Però el que m'interessa són els seus parlaments, tenen un bon paral·lelisme amb el procés. Ara bé, després d'això, prou de reines i princeses!\nUn cop fixat el marc històric i el personatge real, què va voler reflectir a «A cavall del vent»?\nM'interessava deixar constància de la visió que deuria tenir aquella noia, d'una cultura tan diferent a la d'aquí, sobre el viatge creuant l'Atlàntic i l'estada al mig del Cadí. Això també em permetia fer una relectura de la conquesta d'Amèrica: el relat històric pot ser una bomba de destrucció massiva de la història, una manipulació total i absoluta.\nLa princesa, però, no té paraula a la novel·la.\nNo, el recurs que faig servir per parlar d'ella és reunir quatre persones diferents, com la seva criada, un noble occità, un escrivà d'Índies i una ceretana a qui titllen de bruixa, per tal que exposin el seu record de la coneixença amb la princesa.\nVolia reflectir els costums i la vida de la noia al seu país? La novel·la té un destacat component etnològic.\nNo era una noia que venia de la selva, era una persona molt més culta que la majoria dels que hi havia aquí. Es banyava cada dia, tenien aigua corrent... Per això, vaig voler parlar molt de la manera de viure en aquell lloc que els espa-nyols van conquerir.


L’HdC incorpora la cirurgia HAL-RAR per al tractament de les hemorroides | Hospital de Cerdanya\nMapa i accès\nÀrees, Unitats i Serveis>\nLa tècnica de la lligadura d’artèries, sense talls quirúrgics, s’està imposant com una alternativa a la cirurgia tradicional. Al ser un procediment mínimament invasiu, sense extracció de teixit ni ferides obertes, causa menys dolor i sobretot, proporciona una recuperació més ràpida i amb menys molèsties. El tractament amb la tècnica HAL-RAR no requereix ingrés hospitalari. Es fa en règim de cirurgia ambulatòria i el pacient pot tornar a casa seva el mateix dia.\nLa tecnologia que fa posible aquest nou procediment es basa en la utilització d’una sonda que, a través d’ultrasons, permet al cirurgià la localització i posterior lligadura de les petites artèries que generen l’hemorroide.\nUn alt percentatge de les persones adultes pateixen aquest tipus de problema al llarg de la seva vida. Uns bons costums d’higiene i dieta ajuden a prevenir l’aparició d’hemorroides; en alguns casos, però, cal una solució quirúrgica. A partir d’ara, els pacients de l’Hospital de Cerdanya es poden beneficiar d’aquesta tèccnica, que organitzacions com el Nationa Institute for Health and Care Excellence britànic recomanen com una alternativa “efectiva i segura” a les intervencions tradicionals.\nL'Hospital de Cerdanya és un de només sis centres a Catalunya a on es practica aquesta tècnica quirúrgica innovadora.


Roures centenaris de Sant Pau de Segúries, en perill per la via verda - Diari de Girona\nRoures centenaris de Sant Pau de Segúries, en perill per la via verda\nLes queixes dels pagesos ja van fer que es replantegés el projecte inicial, que havia d'afectar camps agrícoles\njordi remolins 23.02.2020 | 23:31\nRoures que quedarien afectats per la nova via verda. jordi remolins\nRoures que quedarien afectats per la nova via verda.\nEl projecte de traçat de la via verda cicloturista entre Sant Joan de les Abadesses i Sant Pau de Segúries posa en perill un grup de roures centenaris que hi ha abans d'arribar al nucli urbà d'aquesta població.\nDiversos naturalistes a títol individual han advertit d'aquesta circumstància tant al Consorci de Vies Verdes de Girona, que n'és el responsable de la licitació en curs, com al mateix Ajuntament de Sant Pau de Segúries.\nEl tram que hi ha entre el pont de Perella fins a l'entrada de Sant Pau es realitzarà en paral·lel a la carretera C-38 pràcticament com un tercer carril, evitant d'aquesta manera els camps de conreu de les planes agrícoles de Folcrà i Callís, que originalment havien de ser afectades pel carril de via cicloturista. La queixa dels mateixos pagesos en veure que els seus camps quedaven dividits pel pas de la nova infraestructura, va fer-ne replantejar el traçat que ara afectarà els arbres que hi ha a les feixes de la casa del Callís.\nEls naturalistes no creuen que els roures centenaris estiguin catalogats, però pensen que són encara a temps de salvar-ne la tala.\nDavant d'aquesta situació, els naturalistes han proposat com a alternativa que la via verda passi per l'antic camí que transcorre pel bac i que només caldria condicionar. En aquest cas no afectaria cap dels arbres monumentals que ara estan en perill. Fins i tot en cas que no els tallessin, existeix la possibilitat que una actuació prop d'aquests arbres n'afectés les arrels i, per tant, la seva supervivència.


L'Ajuntament de la Ràpita sotmet a informació pública el projecte de remodelació del carrer Constància — Ajuntament de Sant Carles de la Ràpita\nInici → ca → Ajuntament → Actualitat i comunicació → Notícies → L'Ajuntament de la Ràpita sotmet a informació pública el projecte de remodelació del carrer Constància\nL'Ajuntament de la Ràpita sotmet a informació pública el projecte de remodelació del carrer Constància\nConsisteix en la urbanització, enderroc i taxació conjunta dels immobles afectats pel Pla Urbanístic\nL’Ajuntament de la Ràpita ha sotmès a informació pública l’expedient d’aprovació inicial del projecte d’urbanització, enderroc i taxació conjunta del carrer de la Constància, des del carrer de Sant Isidre fins al carrer de Marquès de Valterra, amb un pressupost total de 232.737 euros. El Consistori ha declarat la utilitat pública i la necessitat d’ocupació dels terrenys afectats per aquest projecte, que ha de permetre corregir la situació d’afectació a la vialitat pública en què incorren un total de 10 finques, de les quals 2 són propietat de l’Ajuntament, perquè ja en el seu dia es van construir envaint el carrer, sense respectar l’alineació i per tant provocant que el carrer resulte més estret en el tram esmentat. L’equip de govern vol adequar urbanísticament amb aquest projecte una zona que presenta una imatge força deteriorada.\n“Amb l’aprovació del projecte de remodelació del carrer Constància afrontem una situació que fa molt temps que reclama una solució perquè de fet des de 1991 hi ha tot un seguit de cases afectades pel Pla Urbanístic i ara iniciem els tràmits per poder enderrocar aquests immobles, urbanitzar el carrer i donar-li l’amplada que el Pla Urbanístic marca”, ha explicat l’alcalde rapitenc Josep caparrós.\nEl projecte sotmès a informació pública va ser aprovat inicialment en l’últim ple municipal, celebrat el passat 25 de maig. Contempla el cost de les indemnitzacions, que ascendeix a un import de 91.265,83 euros, ja contemplat en el pressupost municipal vigent. També preveu vuit enderrocaments, amb un pressupost d’execució per contracta de 110.630,95 euros, i finalment la urbanització del tram del carrer afectat, 170.981,85.\nAixí, “es començarà amb la fase d’adquisició dels habitatges que encara estan en mans privades, amb les indemnitzacions corresponents als seus titulars, i una vegada estiguin a disposició de l’Ajuntament s’emprendran les fases d’enderroc i posteriorment d’urbanització”, ha apuntat Caparrós. Segons afirma, “per al govern municipal aquest era un projecte prioritari per resoldre una situació no adequada i donar resposta al que marca el nostre Pla Urbanístic”.\nEl període d’informació pública és de 30 dies hàbils des de la última publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGT) i al Butlletí Oficial de la Província de Tarragona, el passat 8 de juny. En finalitzar, un cop estudiades i incorporades les al·legacions oportunes, se sotmetrà a l’aprovació definitiva per part del ple municipal i es donarà inici a la incoació de l’expedient expropiatori corresponent.


Què es? - Consorci Osona de Serveis Socials\nHome/Serveis socials bàsics/Què es?\nEls serveis socials bàsics garanteixen les necessitats de la ciutadania. Pretenen donar solucions a problemes socials i també intenten prevenir situacions de risc. Tot això s’aconsegueix amb un conjunt d’accions orientades a millorar el benestar social i amb un equip de professionals formats i especialitzats.\nEls serveis socials bàsics són el primer nivell del sistema públic de serveis socials i garanteixen la proximitat amb les persones usuàries i els àmbits familiar i social.\nA Osona els serveis socials s’organitzen en 4 Àrees Bàsiques de Serveis Socials: Consorci d’Osona de Serveis Socials, Manlleu, la Mancomunitat la Plana i Vic. Cada una d’elles té la responsabilitat de prestar els serveis bàsics d’atenció social (SBAS).\nEl Consorci d’Osona Serveis Socialsté, a més, la competència delegada en la prestació d’altres serveis a nivell comarcal com ara l’EAIA, SIFE, Servei de Mediació, Serveis d’Atenció en l’Entorn Domiciliari, suport tècnic pel desplegament de la llei de la dependència per tal que les persones puguin accedir a les prestacions, serveis d’allotjament d’emergència social per situacions de violència de gènere i el de mediació familiar.\nAl llarg dels anys s’ha anat ampliant els serveis i prestacions d’acció social oferts pel Consorci d’Osona de Serveis Socials, per aquest motiu s’ha fet necessaris l’edició d’aquest catàleg per tal de donar visibilitat dels serveis oferts als ajuntaments consorciats i a la ciutadania.\nLa cartera de serveis consta de 8 blocs temàtics; àrea de serveis socials bàsics, àrea de suport a la infància, adolescència i famílies, àrea de serveis d’atenció en entorn domiciliari (SAED), àrea d’acció comunitària, oficina de prestacions econòmiques, àrea d’inclusió social, àrea de polítiques d’igualtat, gènere i LGTBI i servei d’acollida i integració.\nAquests serveis poden ser en forma d’intervenció professional o serveis com l’ajuda domiciliària, assessorament per ajuts tècnics, accés a prestacions econòmiques, serveis d’intervenció socioeducativa, programes comunitaris, assessorament per un problema de convivència familiar, …\nEls canvis socials dels darrers anys han fet aparèixer noves necessitats i realitats individuals i familiars, sense oblidar que la conjuntura de crisi actual obliga a les administracions i professionals dels serveis socials a sumar esforços per tal d’adaptar les prestacions i serveis a les noves necessitats i donar la resposta més adequada en cada una de les situacions presentades.