Febleses de la carn | Montsellado's BloG\nFebleses de la carn\nLa carn és feble, però fins ara he resistit numantinament grapejar el teclat tot i que les temptacions han estat constants. Per exemple, el dia que vaig rebre la felicitació nadalenca per a tots i totes els benvolguts i les benvolgues companys i companyes treballadors i treballadores vaig sentir una coïssor a la punta dels dits que m’arrossegava cap al portàtil per dir la meva sobre el meravellós invent del llenguatge no sexista. Però me’n vaig estar.\nTambé vaig sentir l’impuls sobtat d’exclamar-me inconsolablement quan vaig llegir que en George Clooney deia que s’havia fet un lífting en… bé, que s’havia fet un lífting. Em sentia plena de justa indignació perquè tot i ser una broma (perquè es tractava d’una broma, oi?), m’ha provocat un dany irreparable: mai més podré mirar-lo a la cara sense pensar en la inexorable i ineludible llei de la gravetat. Mecàsum! Però jo callada.\nOh, i què me’n dieu de tot el que se’n diu d’aquell xicot tan alt i que semblava ensopidet? Sí, home, aquell que practicava el talonmano i que de tan campetxano signava com a Duque em…Palma…do (rodolíííííí!). Ves, pel seu mal senderi encara perdrà el títol i ja no podrà fer la brometa. Tant se val perquè tot el que li està caient (massa poc, massa poc!) és prou destrempador. Però jo muda.\nDoncs res, que tot i tenir cabòries i de llegir notícies de primera i de segona plana, jo aquí sense dir ni piu, sense fer posts, sense badar boca, sense opinar, sense malparlar, sense… sense… sense poder aguantar ni un minut més! Qui ho havia de dir: jo, que en la vida real sóc de poques paraules, me’n faig creus de com m’és de difícil estar callada en la vida virtual. Encara que no tingui res a dir.\nPS: El tema que em retenia fora de la blogosfera sembla que està una mica congelat (per no dir segrestat); així doncs, crec em permetré el luxe de treure el nas de tant en tant (poques metzines no maten, oi?) 😉\nThis entry was posted on Dimarts, 29 de/d' gener de 2013 at 7:21 pm and is filed under cabòries, coses meves....\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.\n29 Responses to Febleses de la carn\n29 gener 2013 a les 7:32 pm\nBenvinguda!! T’enyorava taaaaaaaaaaaant!!\n29 gener 2013 a les 8:03 pm\nGràcies! El sentiment és mutu 🙂\n29 gener 2013 a les 7:36 pm\nAixò del món dels blocs és tot un bici, i qui hi està enganxat hi està enganxat i prou!\n29 gener 2013 a les 8:04 pm\nSí. I no penso desintoxicar-me’n 😉\n29 gener 2013 a les 7:37 pm\nA veure, que el tema de les opos estigui congelat no té res a veure amb la teva promesa de tornar al febrer. I les promeses s’han de complir, eh! Tan bé que haguessin estat tots aquests posts que vas callar… quina llàstima. Doncs res, ja saps, per decret, ara al febrer et volem per aquí. Que se t’enyora, eh?\n29 gener 2013 a les 8:09 pm\nHi ha un conveni pendent de signatura i… i fins aquí puc llegir. Al final hauré de córrer, ja hi pots pujar de peus. Jo també m’he enyorat moooooolt!\ndani...él ha dit:\n29 gener 2013 a les 7:58 pm\nLa carn fa carn i al febrer s’esperaven noves viandes. Gràcies per anticipar-la. Benvinguda al teu blog jeje i tranquila pel que succeeix que només passa un cop a la vida. A vegades més val mantenir-nos en silenci per tornar amb més loquacitat. Com deixes anar d’aquella manera tocant la corrupció ja ho has tocat gairebé tot. En definitiva, coses que només veurem un cop a la vida.\n29 gener 2013 a les 8:17 pm\nAi, la corrupció: no hi ha un pam de net! Es diria que si publiquessin notícies sobre gent honrada i decent, els diaris es podrien escriure en un paper de fumar.\n29 gener 2013 a les 8:47 pm\nSort que no te’n pots estar! Això no es fa dona! Mira que hi ha coses per comentar!\n29 gener 2013 a les 9:50 pm\nNomés que hagués esperat fins divendres hauria respectat la paraula de tornar al febrer, però no me n’he pogut estar ni un minut més. Quin desastre!\n29 gener 2013 a les 9:25 pm\nBenvinguda de nou!! Et trobava a faltar!\nPer culpa de la teva baixa activitat durant el final del 2012 el Xexu t’ha avançat com a segon comentarista del meu bloc! es imperdonable! pobre de tu que torni a passar això al 2013!\nPer acabar, has tornat el dia que el meu bloc fa 7 anys, casualitat? jo crec que no…\n29 gener 2013 a les 9:55 pm\nOh!, en orris el meu lloc en el quadre d’honor 😦 Si més no he arribat en un moment prou maco.\n29 gener 2013 a les 11:48 pm\nVISCAAAAAAAAAAA! Biééééééén! Hurraaaaay!!\nHe hagut de buscar això del George, no en tenia ni idea, haha!!\n30 gener 2013 a les 4:32 pm\n😀 Això d’en George… personalment, era una dada que no necessitava saber.\n30 gener 2013 a les 10:09 am\nTots (i totes) celebrem que retornis per aquest món blocaire!!! Un bon resum del que ha passat aquests dos mesos que has estat fora!!!\n30 gener 2013 a les 4:33 pm\nGràcies, crític! Els diaris no solen dur bones notícies, però darrerament semblen trets del femer 😦\n30 gener 2013 a les 5:49 pm\nQue bé tornar-te a tenir per aquí! Ja és bo que la carn sigui feble. Bentornada!\n30 gener 2013 a les 7:13 pm\nLa blogosfera, crec que l’haurien de receptar els metges 🙂\n31 gener 2013 a les 11:35 am\nAprofito que he tret el cap pel teu pati per treballar els comentaris a l’aula.\n31 gener 2013 a les 3:43 pm\nEndavant, ets a casa teva. Sempre és un plaer participar en els teus experiments 🙂\n31 gener 2013 a les 5:51 pm\njuas juas juas juas… no ha pogut ser eh!! per dos dies no t’has pogut esperar al febrer? La espera s’ha fet llarga per nosaltres.. ara, si us plau, no marxis.\n31 gener 2013 a les 7:02 pm\nÉs que això és divertit i el temari d’opos és taaaaan ensopit, però taaaaan ensopit! Si mai tens insomni et recomano que agafis la llei 30/1992 i abans d’acabar el preàmbul ja estaràs completament grogui. Ni valerianes ni res: procediment administratiu i a clapar com un angelet! 😉\nSessió 6a Suficiència 3 « Servei Local de Català de Castelldefels ha dit:\n31 gener 2013 a les 7:57 pm\n[…] he extret de dos blocs diferents: un d’educatiu i un de personal, que us el […]\n2 febrer 2013 a les 12:51 pm\nHola Montse, ben retrobada!\nRealment passen tantes coses importants, moltes d’elles indignants, que costa molt de callar.\nEn Clooney s’ha fet què? ens has deixat a mitges! Bé, el que si hi ha persones que es fan és un blanqueig de la pell on en Clooney s’ha fet el lifting. Amb l’edat la pell en aquelles zones pren color i dones i homes s’ho emblanquinen.\nPel que fa al Duc de Palma, li proposo que si el deixen sense el Ducat digui “amb o sense Ducat, segueixo Em…Palmat” (en castellà també rima bé).\n2 febrer 2013 a les 7:40 pm\nCoi, Tomàs, quina poca sensibilitat: jo desconsolada per la possibilitat que s’hagi fet un lífiting i tu ho arregles amb el blanquejament. Però això què és, teràpia de xoc? 😦\n3 febrer 2013 a les 11:07 am\nAixò és donar-te pistes del que et pots trobar el dia que tinguis un “sopar” i un “nespresso” amb en Clooney.\n4 febrer 2013 a les 9:41 pm\nEm pregunto en quin moment has deduït que tinc cap interès a veure-li els líftings, a en Clooney. Bé, ja hi pensaré quan quedi amb en George per fer un cafetó.\n9 febrer 2013 a les 2:07 am\nMontse, què ha passat? També era un experiment, això de no escriure?\n10 febrer 2013 a les 11:32 pm\nExperiment? I ara, si jo no experimento mai 😉


Som Cultura Popular proposa 300 activitats relacionades amb la tradició del 21 al 24 de gener en un format novedós - SIESTV\n19 gen. 2016 Som Cultura Popular proposa 300 activitats relacionades amb la tradició del 21 al 24 de gener en un format novedós\nDurant quatre dies es reuneixen a Sant Andreu nombroses entitats de cultura popular així com representants de l’àmbit de l’antropologia i les ciències socials\nPosted at 11:40h in Cultura, Tendències by siestv\nEls màxims responsables de cultura popular de l’Ajuntament i la Generalitat, han posat de relleu la importància de la Mostra. És el cas deFrancesc Fabregat, artífex del projecte i Cap de Cultura Popular de l’Ajuntament de Barcelona, el qual afirma que “la proposta és novedosa perquè no ho fem gaire, d’escoltar-nos. Per això és especialment important posar les bases d’aquesta trobada que només el futur ens dirà, en funció del desenvolupament d’aquesta primera edició, quina periodicitat, format i abast ha de tenir. Al Som Cultura Popular ajuntem associatius i teòrics i no hi ha precedents, en això. Ens hauríem de remuntar a les expocultures dels anys ’80, potser”. Francesc Fabregat afirma també que s’ha cregut oportú fomentar aquest debat tranversal ara “que les entitats han mostrat una maduresa i capacitat d’organització màximes”.\nAl seu torn, Carles Sala, director de Barcelona Capital de l’ICUB, afirma que l’objectiu de la trobada és “no només de mostrar-se sinó explicitar la voluntat del sector de crear debat, reflexió, marc teòric a l’entorn de la cultura popular”. Ha afirmat també que “el sector ja ha conquerit el carrer, el contacte amb la gent, fer les coses de bracet amb les persones, fer-los participar. El repte actual és aprofundir en el treball artístic, és un treball complementari al de mantenir viu el contacte amb la gent”.\nFinalment, Lluís Puig, director general de Cultura Popular de la Generalitat, reflexiona sobre el sector afirmant que “contràriament al que es pensa, el sector de la cultura popular és dinàmic i notablement autònom. El sector federatiu no hauria pogut respondre a una trobada com aquesta fa uns anys, ja que no tenia la potència que té ara. Actualment hi ha una trentena de federacions i 3 confederacions. El sector s’ha organitzat en els últims anys en entitats de diversos nivells i això fa que resulti, en la seva globalitat, molt més operatiu i eficaç”.\nDurant quatre dies, el públic trobarà nombroses propostes per assaborir el patrimoni immaterial: danses tradicionals, bastoners, castellers, cançó improvisada, gegants i teatre es veuran tant a la plaça de Can Fabra com a l’escenari de l’esplanada de Fabra i Coats. Entre les actuacions hi ha una cercavila participativa que dissabte sortirà a la plaça d’Orfila, o els Versots infernals dels Diables del Clot.\nPer als més petits hi haurà una sèrie de tallers infantils i familiars gratuïts: les famílies que s’hi acostin aprendran a ballar sardanes, fer castells o dansar al ritme del ball de bastons. També hi haurà propostes per conèixer millor el bestiari popular, com fer un pessebre oconfeccionar puntes. A la Fira de Jocs i Joguines, al pati del CEIP de Can Fabra, els nens i nenes podran jugar al carrer tal i com ho feien els seus avis, amb baldufes, bombolles de sabó, cartes, bitlles, i un llarg etcètera. En aquesta mostra es podran trobar diverses iniciatives adreçades a nenes i nens amb relació amb la cultura popular catalana.\nEncara en relació al Museu Nòmada, una exposició d’exposicions instal·lada a la Fabra i Coats, cal apuntar que agrupa 43 exposicionsdivulgatives creades per diverses associacions i col·lectius catalans. Totes elles tenen caràcter itinerant i una temàtica ben diversa, que va des de la Moixiganga al Campanar de Gràcia, passant per les cançons de Pandero o la història dels Ateneus Catalans. Amb la mateixa idea, també hi ha l’Espai de les pantalles, en què es podrà veure una mostra de cinema etnogràfic, que inclou una àmplia selecció d’audiovisuals que han estat generats per entitats i que exposen algunes de les tradicions del país.\nPer altra banda, també a la Fàbrica de Creació hi haurà una Mostra d’entitats, on una trentena d’entitats de la ciutat de Barcelona i una vintena més d’arreu dels territoris de parla catalana tindran instal·lats els seus estands. La Mostra del Patrimoni Immaterial a Barcelona es convertirà en un espai de reflexió al voltant de la cultura popular, ja que acollirà més de trenta presentacions de temàtiques diverses al llarg dels quatre dies, amb el valor afegit que moltes d’elles han estat a proposta de les entitats participants. Som Cultura Popular també inclou una part de reflexió, amb debats, conferències, cursos de formació, assemblees i reunions. Entre altres temes, es parlarà sobre el paper que juga la cultura popular en la integració, quina repercussió tenen els canvis socials, polítics i econòmics del país en la cultura popular, o abordarà el debat de cultura popular i gènere.\nbarcelona, bastoners, castellers, cultura popular, dances tradicionals, mostra, sant andreu, som cultura popular


defraudingamerica.com > Anàlisi de la indústria > Per què els contractes de derivats amb marge USDT són cada vegada més populars?\nTot i que el preu de Bitcoin ha fluctuat considerablement durant els darrers mesos, hem vist un augment constant (fins a arribar a un màxim històric) en el percentatge de contractes de derivats amb marge USDT. Al mateix temps, els contractes amb marge de moneda continuen perdent quota de mercat. La moneda marginada (USDT o moneda, que significa una altra moneda criptogràfica) fa referència a la moneda en què es resolen els contractes.\nAquesta tendència a l’augment del nombre de contractes amb marge USDT és evident quan s’examina la quota de volum de negociació de contractes perpetus d’OKEx per tipus. Al gràfic inclinat a continuació, BTC / USDT representa swaps amb marge USDT i BTC / USD representa swaps amb marge de moneda. El valor del primer de vegades ha superat el del segon en el dia a dia, mentre que el volum mitjà de negociació entre els dos ha estat molt proper.\nVolum diari agregat i interès obert entre BTC / USD (swaps) i BTC / USDT (swaps). Font: esbiaixar\nEn termes de profunditat de negociació, els swaps amb marge de l’USDT han arribat al dia amb els swaps amb marge de moneda, fins i tot superant-los la setmana passada..\nPercentatge de volum de negociació entre els swaps BTC / USD i els swaps BTC / USDT del 2 al 17 de juny. Font: OKEx\nEls contractes amb marge en USDT només es van publicar el desembre de 2019, quan OKEx es va convertir en el primer centre de canvi que tenia dos tipus de contractes alhora. En poc més de mig any, el volum de negociació dels contractes amb marge en USDT ha crescut ràpidament, cosa que també reflecteix les condicions actuals del mercat.\nDistribució de l’oferta / oferta de 5 milions de dòlars (%, mitjana diària) entre els swaps BTC / USD i els swaps BTC / USDT de l’1 de gener al 17 de juny. Per confidencialitat, hem omès l’eix Y. Font: OKEx\nContractes amb marge de moneda i contra USDT\nUn contracte amb marge de moneda és un producte de negociació inversa, és a dir, que s’adquireix criptografia abans del contracte per dipositar-lo com a garantia, que es liquida en funció de la moneda o criptomoneda que el comerciant seleccioni. Això vol dir que si esteu negociant BTC / USD, la vostra posició es liquidarà finalment a BTC. Els comerciants també han de tenir BTC com a garantia si negocien un contracte BTC o ETH si cotitzen en un contracte ETH.\nUn contracte amb marge USDT, en canvi, és un producte derivat lineal cotitzat i liquidat en USDT: el testimoni estable de Tether que s’adhereix al valor del dòlar nord-americà..\nPer als contractes inversos, el benefici o pèrdua, o P / L, es calcula en BTC, mentre que els contractes lineals utilitzen USDT.\nPagament invers no lineal vs. lineal. Font: Complotament\nDurant molts anys, els contractes de futurs inversos han estat els derivats més populars per negociar criptomonedes. Fins ara, els futurs trimestrals amb marge de moneda eren els productes més negociats i els més líquids d’OKEx.\nPer exemple, en el comerç de BTC, els futurs trimestrals (BTC-USD-200925) van representar aproximadament el 33% del volum total de negociació en les darreres 24 hores. Al mateix temps, els swaps perpetus amb marge USDT (BTC-USDT-SWAP) representaven aproximadament el 19% i superaven en un 3% els swaps perpetus amb marge de moneda (BTC-USD-SWAP).\nFuturs OKEx 24h BTC & Canvis de volums (milions de dòlars) el 7 de juliol. Font: esbiaixar\nAvantatges de negociar amb USDT\nCom que el preu de Bitcoin va continuar baixant la segona meitat del 2019, acompanyat de múltiples bombes i abocadors ràpids, el mercat es va tornar més avers al risc. Això també va coincidir amb les stablecoins guanyant popularitat i veure com augmenten els seus casos d’ús.\nEn un entorn no alcista o en períodes d’alta volatilitat, els contractes amb marge de l’USDT poden ajudar a mitigar aquesta volatilitat. També permeten als comerciants calcular fàcilment les seves rendibilitats en moneda fiduciària en lloc de BTC.\nPopular analista i Descentrador fundador FilbFilb explicat a OKEx Insights:\n"El problema de tenir BTC com a actiu subjacent, tot i ser un producte swap innovador, significa que hi ha una capa addicional de gestió de riscos necessària per cobrir la garantia Bitcoin. Amb els nous productes innovadors de palanquejament que s’instal·len en línia a USDT, s’elimina part d’aquesta dificultat per a aquells que vulguin gestionar principalment el rendiment en USD.."\nComerç amb USDT, amb diferència la stablecoin més gran per capitalització borsària, ha demostrat ser una bona opció per a períodes volàtils, com ara la primera meitat del 2020, ja que allibera els usuaris d’haver de pensar constantment a cobrir la seva exposició criptogràfica..\nA més, si els comerciants prenen posicions curtes, els contractes amb marge USDT podrien generar millors beneficis que els contractes amb marge de moneda quan es calculen els beneficis i les pèrdues en moneda fiduciària. OKEx prèviament il·lustrat aquest punt a l’exemple següent:\nTanmateix, en un mercat alcista, el contango –una situació en què el preu de futurs d’un actiu subjacent és superior al preu spot– és molt alt. Els contractes amb marge de moneda generaran, respectivament, més beneficis perquè el preu de la garantia augmenta.\nA més d’una corba de rendiment lineal, els contractes amb marge USDT també són més fàcils de negociar per a alguns comerciants, ja que poden obrir BTC, EOS, ETH i altres contractes directament amb USDT. D’aquesta manera, s’eliminen les pèrdues sofertes durant la conversió entre monedes.\nEls comerciants també poden obrir comandes més ràpidament, ja que els contractes amb marge USDT eliminen la necessitat de comprar les monedes subjacents, cosa que també redueix les comissions comercials..\nPer als novells en el comerç criptogràfic, els contractes amb marge USDT també poden semblar més intuïtius. Per exemple, quan un comerciant obté beneficis de 100 USDT, pot veure directament que aquest benefici val aproximadament 100 $, ja que el valor d’1 USDT és molt proper a 1 USD, la majoria de les vegades.\nDonada la relativa estabilitat, popularitat i versatilitat de l’USDT, és probable que l’ús de la stablecoin en el comerç de derivats només continuï augmentant a mesura que avanci l’any.


espaifotografic | El decàleg de Milton Glaser\nEl disseny gràfic hi te molt a veure amb la fotografia, son dues disciplines prou properes i que tenen molt en comú. Si us hi dediqueu professionalment encara hi veureu més similituds: la neboda del jefe, que aquest any farà el catàleg, també en farà les fotos, ja que te una càmera fantàstica i ho fa tan be com ho podria fer un fotògraf…\nAra seriosament. En Milton Glaser va elaborar aquest seguit de pensaments del que havia après al llarg de tota la seva vida professional, més tard algú en va dir decàleg i així va quedar.\nÉs curiós, però he llegit a d’altres que diuen tot just al contrari. En Milton Glasser diu algunes coses que potser ens poden sobtar i en desmenteix algunes d’altres que potser tenim massa donades per certes i només per això ja es bo de llegir.\nCal saber el que pensen els que han arribat molt amunt i no els cal dir el que convé que sentim sinó el que pensen realment.\nPrendre-ho com a consell o agafar-ho de manera crítica ja és un altre tema, però estic segur que llegir-ho pot anar be per tothom, conté grans dosis de saviesa. Aquí va aquest decàleg, o aquest conjunt de pensaments, com vulgueu.\n1. Només pots treballar (bé) per a gent que t’agradi\nAquesta és una norma curiosa que vaig trigar molt de temps a aprendre perquè de fet, al començament de la meva carrera, intuïa el contrari. La professionalitat requeria que no et agradés especialment la gent per a la qual treballaves o almenys que mantinguessis una relació amb ells que exclogués la intimitat, la qual cosa significava que jo mai menjava ni sortia amb els clients. Fa uns anys em vaig adonar que el contrari era el correcte. Vaig descobrir que tot el treball que jo havia fet que era significatiu i important venia d’una relació afectiva amb un client. I no estic parlant de professionalitat, estic parlant de química. Estic parlant d’un client que comparteix amb tu una base per a l’enteniment mutu. Que de fet la teva visió de la vida sigui compatible amb el client, perquè el contrari és una amarga i desesperant lluita.\n2. Si t’ho pots permetre, mai tinguis ocupació fixa\nUna nit estava jo assegut al meu cotxe, a la universitat de Columbia on la meva dona Shirley estudiava Antropologia. Escoltava la ràdio i vaig sentir a un periodista preguntar: “Ara que ha complert els 75, té algun consell que donar a l’audiència per preparar-se per la vellesa?” I una veu enfadada va dir “Per què tothom em pregunta sobre la vellesa aquests dies?”. Vaig reconèixer la veu de Jonn Cage. Estic segur que molts de vostès saben qui va ser-el compositor i filòsof que va influir a persones com Jarsper Johns o Merce Cunningham, així com al món de la música en general. Jo el coneixia de vista i admirava la seva aportació a la nostra època. “Sé bé com preparar-se per la vellesa”, va dir. “Mai tinguis una feina, perquè si tens una feina, algun dia algú et acomiadarà i llavors no estaràs preparat per a la vellesa.\nPer a mi, sempre ha estat el mateix des que tenia dotze anys: em llevo i em pregunto com vaig a portar el pa a casa. És el mateix als 75: em llevo i em pregunto com portaré el pa a casa. Estic sobradament preparat per a la vellesa.\n3. Hi ha gent tòxica. Evita-la\nAixò és un sub-text del primer punt. En els seixanta hi havia un tipus anomenat Fritz Perls que era terapeuta de la Gestalt. La teràpia de la Gestalt, que deriva de la història de l’art, et proposa que has d’entendre en general abans de poder entendre el particular. El que has d’observar és la cultura completa, la comunitat i la família concretes, i així tot. Perls deia que en totes les relacions humanes les persones podien ser tòxiques o nutritives per l’altre.\nNo és necessàriament cert que la mateixa persona sigui tòxica o nutritiva en totes les seves relacions, però la combinació de dues persones qualssevol produeix conseqüències tòxiques o nutritives. I l’important que pot dir-te és que hi ha un test que determina la toxicitat de les teves relacions.\nAquest és el test: Has passat un temps amb aquesta persona, bé prenent una canya, anant a sopar o a veure un partit. No importa massa, però al final s’observa si estàs més o menys carregat d’energia; si estàs cansat o si estàs content. Si estàs més cansat, t’han enverinat. Si tens més energia, t’han nodrit. El test és gairebé infal·lible i et suggereixo que ho utilitzis la resta de la teva vida.\n4. La professionalitat no és suficient o Lo bo és enemic del genial\nDes del principi de la meva carrera vaig voler ser professional, aquesta era la meva aspiració absoluta en la meva joventut perquè els professionals semblaven saber-ho tot-sense esmentar que els pagaven per això. Després de treballar una temporada vaig descobrir que la professionalitat en si és una limitació. Després de tot, el que comporta la professionalitat és la disminució del risc. Així que si vols arreglar el cotxe, veu un mecànic que sàpiga com tractar els problemes del canvi de marxes sempre de la mateixa forma. Suposo que si necessites cirurgia cerebral, no voldries al cirurgià que fes el pallasso i inventés una nova forma de connectar els teus terminacions nervioses. Si us plau que ho faci com sempre.\nDesafortunadament, en el nostre camp, en l’anomenat camp de la creativitat -odio aquesta paraula perquè s’usa incorrectament massa sovint. També odio quan s’usa com substantiu. T’imagines anomenar a algú creatiu?- En qualsevol cas, quan estàs fent alguna cosa de manera repetitiva per disminuir el risc, o fent alguna cosa de la mateixa manera que ja ho has fet abans, és clar que la professionalitat no és suficient.\nDesprés de tot, el que es requereix en el nostre camp, més que res, és una contínua transgressió. La professionalitat no permet la transgressió perquè ve acompanyada de la possibilitat de fallar, i si ets professional, el teu instint és no fallar, és repetir el triomf. Així que la professionalitat com aspiració vital és una meta limitada.\n5. Menys no és necessàriament més\nSent un fill del modernisme he escoltat aquest mantra tota la meva vida. Menys és més. Un matí a l’alba em vaig adonar que era un sense sentit total. És una proposició absurda i també bastant buida. Però sona genial perquè conté una paradoxa resistent a la comprensió. Però simplement no funciona quan penses en la història visual del món. Si observes una catifa persa, no pots dir que menys és més perquè t’adones que cada part d’aquesta catifa, cada canvi de color, cada canvi de forma és absolutament essencial per a l’èxit estètic. No pots provar que una catifa blava és superior en cap sentit. Això va també pel treball de Gaudí, les miniatures perses, l’art nouveau, i tota la resta. De tota manera, tinc una alternativa a la proposició que crec que és més apropiada. “Just el que cal és més”.\n6. L’estil és que no confiïn en tu\nCrec que la primera vegada que se’m va ocórrer aquesta idea estava mirant un gravat d’un toro de Picasso. Era una il.lustració per a un conte de Balzac titulat The Hidden Masterpiece (L’obra mestre amagada). Estic segur que tots ho coneixen. És un toro expressat en dotze estils diferents que van de la versió molt naturalista a una abstracció absoluta de línia simple i altres entremig. Tots els casos, de l’abstracció extrema al naturalisme profund són extraordinàries sense importar l’estil. És absurd ser fidel a un estil. No val la pena la teva lleialtat.\nHe de dir que per als vells professionals del disseny això suposa un problema, ja que el mercat està dirigit per factors econòmics, com saben els qui hagin llegit a Marx. També passa que la gent es cansa de veure sempre el mateix. Així que cada deu anys o així hi ha un canvi estilístic i les coses es fan per semblar diferents. Les tipografies es posen de moda o no i el sistema visual canvia una mica. Si fa temps que rondes el disseny, tens un problema essencial sobre què fer. Vull dir que, després de tot, has desenvolupat un vocabulari, un estil propi. És una manera de distingir-te dels altres, i establir la teva identitat en el mercat.\nCom mantenir la teva credibilitat i alhora les teves preferències es converteix en un veritable acte d’equilibrisme. La qüestió de si has de seguir la tendència o mantenir el teu estil distintiu es converteix en ardu. Tots hem vist el treball de professionals il.lustres que de sobte semblen passats de moda o, més exactament, pertanyents a una altra època. I hi ha històries tristes, com la de Cassandre, probablement el millor dissenyador gràfic del segle XX, que no va poder buscar-se la vida i va acabar suïcidant-se. Però el tema és que qualsevol que estigui en això amb un llarg recorregut ha de decidir com respondre als canvis de tendència. Què és el que la gent espera ara que abans no volia? I com respondre a aquesta expectativa de manera que no canviï el teu sentit de la integritat i els teus fins.\n7. La teva forma de vida canvia la teva ment\nEl cervell és l’òrgan més receptiu del cos. De fet és l’òrgan més susceptible de canvi i regeneració de tots els òrgans del cos. Tinc un amic anomenat Gerald Edelman que ha estat un erudit en estudis sobre el cervell i diu que la comparació del cervell amb un ordinador és patètica. El cervell és més com un jardí frondós que està constantment creixent i dispersant llavors, regenerant. I ell creu que el cervell és sensible, d’una manera del qual no som completament conscients, a gairebé totes les experiències vitals i als partits que tenim.\nEm va fascinar una història en un diari fa uns anys sobre la recerca del diapasó humà perfecte. Un grup de científics van decidir que anaven a descobrir per què algunes persones tenen l’oïda. Algunes persones tenen un bon sentit. Una oïda perfecte és estrany fins i tot entre músics. Això era prou interessant de per si. Però després van descobrir una mica més fascinant encara. Si agafat a un grup de nens i els ensenyem a tocar el violí als 4 o 5 anys, després d’un parell d’anys alguns desenvoluparien una oïda perfecte, i en tots aquests casos, la seva estructura cerebral hauria canviat.\nQuè podria significar això per a la resta de nosaltres? Tendim a pensar que la ment afecta el cos i el cos a la ment. Estic convençut que si algú em cridés des de l’altra vorera del carrer, el meu cervell es veuria afectat i la meva vida canviaria. Això és pel que la teva mare sempre et va dir: “No t’ajuntis amb aquests nois dolents”. La mare tenia raó. Els macarres canvien la teva vida i el teu comportament.\nTambé crec que el dibuix funciona de la mateixa manera. Sóc un gran aficionat a dibuixar, no per convertir-me en il·lustrador, sinó perquè crec que dibuixar canvia el cervell de la mateixa manera que la recerca de la nota correcta canvia el cervell del violinista. Dibuixar també et converteix en observador. Et fa fixar l’atenció en el que estàs veient, que no és tan fàcil.\n8. El dubte és millor que la certesa\nTothom parla sempre de la confiança en el que fas. Recordo una vegada a classe de ioga el professor va dir que, espiritualment parlant, si creguessis que has aconseguit la il luminació hauries simplement arribat a la teva limitació. Crec que això és també veritable en un sentit pràctic. Les creences profundament arrelades de qualsevol tipus et prevenen contra obrir-te a l’experiència, que és pel que dubto de les posicions ideològiques fermament arrelades. Em posa nerviós que algú cregui molt o molt profundament. Crec ser escèptic i que qüestionar les creences és fonamental.\nPer descomptat hem de conèixer la diferència entre escepticisme i cinisme, ja que el cinisme és una restricció més gran a la pròpia obertura de mires que les creences apassionades. Són una mena de bessons. I després, en la realitat, resoldre un problema és més important que fer el correcte.\nHi ha un significant sentit de la pròpia rectitud en el món de l’art i el disseny. Potser comença a l’escola. Les escoles d’art sovint comencen amb el model d’Ayn Rand de la personalitat singular resistint davant les idees de la cultura circumdant. La teoria de l’avantguarda és que com a individu pots canviar el món, que és el que només fins a cert punt. Una de les senyals d’un ego danyat és l’absoluta certesa.\nLes escoles fomenten la idea de no comprometre i defensar la teva feina sigui com sigui. Bé, el tema del treball gira normalment entorn de la naturalesa del compromís. Has de saber amb què comprometre’t. La persecució cega dels teus propis fins, que exclou la possibilitat que altres puguin ser correctes no es permet pel fet que en disseny estem sempre tractant amb un triangle: el client, el públic i tu.\nL’ideal, fer que tothom guanyi a través d’actes d’acomodació, és desitjable. Però la pròpia rectitud és sovint l’enemic. La mateixa rectitud i el narcisisme solen venir d’una mena de trauma infantil, en què no ens anem a ficar. És una complicació en els assumptes humans.\nFa anys vaig llegir una cita remarcable d’Iris Murdoch en el seu obituari. Deia “l’amor és adonar-se, una cosa extremadament difícil, que hi ha algú a part de nosaltres” És fantàstic no?! La millor aproximació al tema de l’amor que pots imaginar.\nL’any passat algú em va regalar un llibre força elegant de Roger Ronsenblatt titulat Ageing Gracefully (envellint amb gràcia). Va ser un regal d’aniversari. En aquest moment no vaig apreciar el títol, però conté una sèrie de regles per envellir amb gràcia.\nLa primera regla és la millor. La primera regla és que “no importa”. “No importa el que pensis. Segueix aquesta regla i afegiràs dècades a la teva vida. No importa si arribes tard o aviat, si ets aquí o allà, si ho vas dir o no ho vas dir, si ets llest o ximple. Si estàs tenint un mal dia o un dia pitjor o si el teu cap et mira malament o la teva parella et mira malament, si tu mires retorçat. Si aconsegueixes o no aquesta casa, no importa “. És saviesa després de tot.\nDesprés em van explicar un acudit que resumeix la regla 10. Un carnisser estava obrint el seu lloc un matí i mentre ho feia va treure el cap un conill per la porta. El carnisser es va sorprendre quan el conill va preguntar “¿Tenen cols?” El carnisser va respondre: “Això és una carnisseria. Venem carn, no verdura “. El conill es va anar d’un va saltar. Al dia següent el conill torna a aparèixer i diu “Tenen col?” El carnisser, a hora enfadat diu “Escolta, petit rosegador, ja et vaig dir ahir que venem carn. No venem verdura i la propera vegada que vinguis et retorçaré el coll i et clavaré les orelles a terra. “. El conill va desaparèixer una setmana. Un matí va treure el cap i va preguntar “¿Tenen claus?” “No”. El conill va dir “Bé. Tenen cols? “.\n10. Digues la veritat\nL’acudit del conill és rellevant perquè buscar una col en una carnisseria podria ser com buscar ètica en el camp del disseny. Pot ser que no siguin llocs obvis per trobar cap de les dues coses. És interessant observar que en el nou codi ètic de AIGA (American Institute of Graphic Arts) hi ha un munt d’informació sobre comportaments apropiats amb els clients i altres dissenyadors, però no res de la relació entre el dissenyador i el públic. Esperem del carnisser que ens vengui carn comestible i que no falseji el seu gènere.\nRecordo haver llegit que en l’època de Stalin a Rússia, tot el etiquetat com vedella era en realitat pollastre. No vull imaginar què era el que s’etiquetava com pollastre.\nPodem acceptar algun engany, com la quantitat de greix que conté una hamburguesa, però si un carnisser ens ven carn en mal estat, ens en anirem a un altre. Com a DISSENYADORS, tenim menys responsabilitat amb el públic que el carnisser? Tots els interessats a triomfar en el nostre camp s’han d’adonar que triomfar és satisfer al públic, no als dissenyadors o els clients.\n“No fer mal” és una recomanació per a metges que concerneix als seus pacients, no als seus companys o als laboratoris farmacèutics. Si volem triomfar, l’honestedat ha de ser la nostra virtut principal.\n← Taller de Fotografia de Bolets: un èxit!\nLa imatge alterada d’Andy Warhol a La Fàbrica →\n6 comentaris a “El decàleg de Milton Glaser”\ndimecres, 3 de novembre de 2010 a les 16:24\nLlegir tant de sentit comú, fa mal! He de tornar urgentment a la doctrina dels terços!


enero 2019 – La Llar\nA La Llar estem oberts\nLa Llar roman oberta per a oferir els seus serveis a tots els socis i sòcies que puguin arribar pels seus propis mitjans. La vaga de taxis a Barcelona està impedint als nostres socis arribar fins a la nostra seu, però en aquests dies de vaga, La Llar està oberta.\nOn és el meu taxi??\nOn està el meu taxi? Divendres passat 18 de gener el sector del taxi va convocar a Barcelona una vaga inesperada i sense previ avís a les 12 h del migdia. Aquest fet va deixar a molts usuaris desemparats i incomunicats. Entre els usuaris afectats es troben els socis de la nostra entitat que al


Puigcercós: Joan Ferran és una rèmora - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 18 de Gener de 2009. 17:33h.\nJoan Ferran, divendres passat, durant la presentació del seu llibre\nAcusen Huguet de mantenir convenis amb Israel\n#24 Paco, Badalona, 19/01/2009 - 11:19\nConvergents tranquils que es nota massa el peloteig als republicans. Per rèmora política el Puigcercós i tots els seus.\n#23 kim, Hospitalet, 19/01/2009 - 09:43\nSoc convergent i en Puigcercós te raó.\n#22 Jordi, Barcelona, 19/01/2009 - 08:53\nAQUEST PERSONATGE, EN JOAN FERRAN, MENTEIX CONSCIENTMENT I CONSTANTMENT EN ELS SEUS ARTICLES , NO TE ESCRÚPULS, FA MOLTA POR...\n#21 Josep, Sabadell, 19/01/2009 - 01:16\nCompletament d'acord. Hi ha gent a Catalunya a la qual se li ha passat l'arròs i encara vol fer bullir l'olla. Per dignitat, haurien d'estar calladets...\n#20 Joan, Lloret de Mar, 19/01/2009 - 01:05\nEs llegeixen comentaris de suposats nacinalistes critican ERC pel fet de governar amb gen com el joan Ferran; donan a entendre que si ho fes amb les figures de Unio:Duran; Pelegri etc,.seria un govern més ferm. Si a cas seria més de dretes i més corrupta.


Cercle V Actualitat. Trobats esquelets de vampirs a Sozopol (Bulg�ria)\nNot�cies i actualitat La Moda dels vampirs ara ve de Bulg�ria\nEFE (11 de juny). Els arque�legs b�lgars s'han unit definitivament a l'actual moda dels vampirs amb l'anunci del descobriment d'una nova tomba en qu� el seu ocupant va rebre un tractament especial per a evitar que torn�s d'entre els morts.\nAix� ho ha anunciat a la r�dio estatal BNR, l'arque�leg Nikolai Ovcharov, del grup cient�fic que va localitzar el cap de setmana en una esgl�sia a Veliko Tarnovo un cad�ver que havia estat enterrat amb una bosseta amb 30 monedes de plata "amb les quals pagar el transport al m�s enll� ".\n"Tenia tamb� les extremitats lligades, perqu� no escap�s de la tomba", va explicar Ovcharov, que va recordar que aquests tractaments, o el de clavar un ferro al pit, s'usaven en aquesta regi� a l'edat mitjana perqu� el mort no torn�s al m�n dels vius.\nL'expert va aclarir que aquests ritus no es practicaven perqu� el mort hagu�s estat malvat en vida, sin� per evitar el risc de transformar-se en vampir.\nD'altra banda, el director del Museu Nacional d'Hist�ria, Bozhidar Dimitrov, ha anunciat avui que el "vampir" trobat el 5 de juny a Sozopol, a la vora del Mar Negre, ha estat traslladat a Sofia, on ser� exposat en breu.\nEs tracta d'un cad�ver, del segle VIII o IX, que va ser trobat amb una pe�a de ferro d'una arada clavada al pit.\n"Entre fortes mesures de seguretat i per a gran alleugeriment de les �vies a Sozopol, l'esquelet del vampir ha estat traslladat diumenge al Museu Nacional d'Hist�ria", va declarar en to d'humor Dimitrov.\nDins d�uns quants dies, probablement el proper cap de setmana, l'esquelet ser� exposat en una vitrina al museu "perqu� la gent conegui les estranyes creences i supersticions dels nostres avantpassats", va declarar Dimitrov.\n"Als habitants de Sofia que temin que la pres�ncia del vampir pugui portar desgr�cies a la capital b�lgara, els dir� que aquest bevedor de sang ha estat neutralitzat amb aquest tros de ferro durant l'edat mitjana", va fer broma el director del museu, un dels historiadors m�s coneguts i respectats a Bulg�ria.\nFotografia de les despulles trobades a Sozopol. Imatge cedida pel Museu Nacional d'Hist�ria de Bulg�ria. Imprimir Tancar Arxiu de not�cies


El COPLEFC de Girona col·labora amb Pep Marí\nEsport i Rendiment Gestió i Economia de l'Esport Girona\nEl reconegut psicòleg presenta el llibre Equipos campeones, en un acte organitzat per la Delegació gironina\nEl dia 6 de novembre, davant d'un nombrós públic assistent, el conegut psicòleg, amb llarga experiència al món de l'esport, Pep Marí va presentar el seu tercer llibre de gestió de grups: Equipos campeones. L'acte va ser organitzat per la Delegació del COPLEFC a Girona i va gaudir de la presència d'Anna Caula, diputada al Parlament per ERC, l'actual entrenador de l'RCD Espanyol, Pablo Machín, el president i la vicepresidenta del COPLEFC, Pere Manuel i Carmen Ercilla, respectivament, entre altres cares conegudes, com entrenadors i entrenadores gironins i companys de la demarcació. En un marc medieval de gran relleu com és el Centre Cultural La Mercè, Pep Marí va presentar el seu nou text, després d'Aprender de los campeones (2013, que acumula 15 edicions) i Liderar equipos comprometidos (2017).\nLa sessió va posar en relleu el contingut del nou volum amb un enfocament dialogal entre autor i públic per facilitar una sessió formativa en què van anar sorgint les 10 regles de joc que diferencien els bons equips dels grans equips. A més dels comentaris corresponents de Pep Marí a les diverses nocions que va recollir del públic (prèviament repartides), una de les primeres conclusions va ser que "Un equip és un estat d'ànim", un estat d'ànim que cal que sigui compartit, és clar; que passa de la raó al cor, on les emocions tenen grans capacitats. Així mateix, Marí va remarcar amb molt d'èmfasi tres nivells d'actuació que els membres de qualsevol equip han d'aplicar: l'estadi de les instruccions, que han de ser expressades amb claredat i precisió pel responsable; l'estadi dels objectius, en què s'actua d'acord amb uns reptes coneguts, i, finalment, el darrer estadi dels valors, que els integrants d'un equip de futbol o d'una empresa, comparteixin uns valors prèviament definits, coneguts i que acabaran generant un estat d'ànim col·lectiu on tots seran u i cadascú serà una mica de tots. Aquestes van ser algunes de les claus que Pep Marí va proposar, amb un loquacitat poc acadèmica, molt directa i brillant que va mantenir l'auditori amb plena atenció.\nPerò volent tocar de peus a terra, també va acostar-se al seu equip en aquesta presentació: Coral Vila, entrenadora de l'equip de rugbi femení del GEiEG, i Ángel Vergara, psicòleg mànager de solucions de recursos humans a l'empresa Synergie, els quals van recordar, des de la seva pròpia experiència, que: el talent, el talent real dels membres dels equips, determina els estadis de treball a què es pot aspirar en un grup, malgrat que la situació òptima seria efectivament assolir el de valors compartits i amb els anteriors assumits i superats. Així mateix, l'anàlisi des de la realitat empresarial obliga a centrar l'activitat en el que s'anomena el "client intern", més enllà del rendiment i la satisfacció dels inversors o accionistes (si n'hi ha) de les organitzacions; en aquestes, cal cuidar allò que hi dona fruits, com ara la figura del psicòleg, i no s'ha d'eliminar.\nFinalment, l'acte va permetre un debat obert amb les preguntes formulades pel públic, després del qual l'autor, a més, es va endur una bossa amb valoracions i punts de vista dels assistents, contribució al coneixement que el propi Pep Marí va reclamar des del principi.\n"El que es presenta no ens repre...2020-01-21


400 atletes van participar en el Cros de Malgrat | Esportiu Maresme\nEl Circuit Maresmenc de Cros continua el seu recorregut. Tal com estava previst va acollir la quarta prova a Malgrat de Mar, que va viure la seva edició número 26, sent la segona més veterana de la comarca, només superada pel Cros d’Arenys. Com és tradicional, el Bosc de Santa Rita va acollir la competició atlètica, organitzada per la regidoriad’Esports de Malgrat, Gesport i el Consell Esportiu del Maresme.\nLa prova forma part del Circuit Maresmenc de Cros, que va viure a Malgrat la seva 26a edició\nEl cros de Malgrat va reunir prop de 400 atletes, des de la categoria Màster fins a menors de vuit anys, posant-se en evidència, una vegada més, que l’atletisme atreu esportistes de totes les edats. La prova ‘reina’, la de categoria absoluta, va ser guanyada per Víctor Centeno amb una marca de 16’ 31’’ en homes i per Montse Estany en dones amb 19’ 33”. El regidor d’esports de Malgrat, Ludwing Hasko, va ser un dels encarregats de lliurar els premis. Va haver-hi trofeu per als tres primers de cada categoria.\nEl Circuit Maresmenc de Cros consta aquesta edició 2021-2022 de nou proves, sent la de Sant Cebrià de Vallalta del proper 12 de febrer la que hi posara punt final i on es coneixeran els guanyadors absoluts de les diferents categorias.


el cafè de nit: TULIPA CRUIXENT D’HORTALISSES I GAMBES\nTULIPA CRUIXENT D’HORTALISSES I GAMBES\nTenia ganes d’estrenar uns motlles per fer tulipes que em va regalar la Mercè i els he fet servir per fer aquestes de pasta philo amb hortalisses i gambes. A més de vistoses i molt acolorides, han quedat delicioses!.\nIngredients per a dues tulipes:\n- 4 fulls de pasta philo\n- Un manat d’espàrrecs\n- 200 g de cues de gamba pelades\nSaltejar les cues de gamba en una paella amb una mica d’oli i reservar.\nTallar les pastanagues, els espàrrecs i els carbassons a bastonets i saltejar-los en una paella amb oli, començant per les pastanagues, que costen una mica més de coure, sense parar de remenar-les perquè no es cremin. Al cap d’una mica, afegir els espàrrecs i a continuació els carbassons. Salar al gust. Quan les hortalisses estiguin quasi cuites, afegir-hi les gambes i deixar que s’acabi de coure tot junt.\nFolrar els motlles per fer les tulipes amb dos fulls de pasta philo cadascun, pintar-los amb mantega líquida i posar-los al forn 3 o 4 minuts fins que estiguin daurats, vigilant que no es cremin, ja que la pasta philo es torra molt ràpidament.\nOmplir les tulipes amb les hortalisses i les gambes saltejades i servir.\nPublicat per Glòria a 19:48\nEtiquetes cuina, entrants, verdures\npaco 10 de març de 2010, a les 20:12\nmucho me temo que nó habrá sobrado ninguna tulipa oi??, ufffffff glória qué delicia....gracias......saludos paco\nCristina 10 de març de 2010, a les 21:18\nOstres Glòria, quina bona pinta i que originals!! Les tulipes t'han quedat perfectes.\nLa cuina de la Isabel 10 de març de 2010, a les 21:35\nAquestes segur que les faré.....\nLa pinta es super guai..\nFrancesc 10 de març de 2010, a les 21:54\nA mi, això de la pasta filo se'm dona fatal. Mai no aconseguesc que no se'm trenquen. A tu t'han quedat de restaurant de cinc forquilles!!!\nSaps un truc que em va dir un amic cuiner per a això de les pastanagues? Tallar-les a bastonets ingualment però passar-les, humides, un minut o dos pel microones a màxima potència. Les reblaneix un munt i es poden fer com la resta de verdures més blanes. Besades.\nJosepb.Menja de bacallà. 10 de març de 2010, a les 22:18\nGloria; D'allò tant original en aquets motlles, i no diguem de bo. Que vavi de gust Glòria i Josep¡¡.\nCuinetes-Carme 10 de març de 2010, a les 22:43\nQuines tulipes més maques, però tots els ingredients molt bona combinació, és a dir, tot junt i serveit queda tot un espectacle.\nmercè 10 de març de 2010, a les 23:27\nOndia quina bona idea!,em fa molt contenta que hagueu estrenat els motlles de les tulipes i que sigui amb una recepta salada!això té una pinta excel.lent amics.Una abraçada i a reveure!mercè-destapant cassoles.\nEl pare 10 de març de 2010, a les 23:29\nAquest és un plat exquisit i presentat d'una manera original que acostuma a sorprendre gratament.\nEn tinc un amb aquesta mateixa idea, amb brandada de bacallà i llagostins. Com tantes coses a la cuina permet alliberar la imaginació.\nMaria 11 de març de 2010, a les 0:10\nHola!! quin motlle més util!! Jo vaig voler fer-ho amb un motlle rodo petit i va ser tot un xou!! Van quedar totes les tulipes diferents, jejeje!!\nUs han quedat estupendes...\nMercè 11 de març de 2010, a les 6:25\nGlòria, un plat senzillament rodó!! M'encanta la presentació dins la tulipa de filo i tots els ingredients de dins! mmm!\nEster 11 de març de 2010, a les 8:27\nQue bo i que aco, m'encanta, us heu lluït, bon profit.\nSara Maria 11 de març de 2010, a les 10:06\nGemma 11 de març de 2010, a les 11:05\nQuina idea més bona fer les tulipes amb la pasta fil·lo! Jo fins ara sempre les feia amb massa de la cocinera o amb la mateixa massa que faig les dolces (però sense sucre, clar!).\nSóc fan de la pasta fil·lo, m'encanta el cruixent que dóna al plat.\nAlfons 11 de març de 2010, a les 11:11\nM'encanten aquestes combinacions d'hort i mar... i més amb una presentació tan vistosa i atractiva com aquesta!!\nmaia 11 de març de 2010, a les 16:40\nGlòria que xules tan quedat, amb aquesta presentació és un plat de festa. On és troba la pasta filo? no l'he fet servir mai, és dificil de treballar? Una abraçada\nELS PEIXOS 11 de març de 2010, a les 17:50\nAixò és estupendo ...però jo no tinc tanta paciècia...per fer-ho.\nPer menjar-mo ...si.\nFem un mos 11 de març de 2010, a les 20:55\nUna presentació molt original, per fer un mar i muntanya molt sa\nLa cuina vermella 11 de març de 2010, a les 23:16\nIdeal com a presentació d'una amanida diferent, és un primer plat de luxe, amb una presentació immillorable, Glòria. Quins colors més preciosos, aquestes tulipes auguren l'esperada primavera. Molts petons.\nGlòria 11 de març de 2010, a les 23:31\nEm sap greu, però és difícil que sobri pasta phil·lo a casa, ens agrada tant...\nAquests motlles faciliten la feina.\nFes-les, de veritat que queden molt boniques.\nLlàstima que teniu el programa a Barcelona molt apretat, que si no, faríem una classe pràctica de pasta phil·lo, je, je. M'apunto el truc del teu amic cuiner.\nI tant que va anar de gust!!!. No en van quedar ni les engrunes, je, je,\nLes verduretes saltejades van quedar molt bé dins de la tulipa, deliciós!.\nGlòria 11 de març de 2010, a les 23:36\nAuests motlles van anar molt bé!!!, fins i tot el Josep també va col·laborar en folrar-los!!.\nAquest farcit teu de brandada i llagostins pinta molt bé. Ja ens l'explicaràs!.\nBenvinguda al Cafè de Nit!. Les teves tulipes no és que et quedessin totes diferents, és que eren artesanals, je, je.\nÉs que la pasta phil·lo m'agrada tant, que miro de combinar-la de diferents maneres i amb les verduretes van quedar molt bones.\nLa veritat és que queden molt vistoses a taula i molt acolorides.\nBones, bones de veritat!, Per repetir amb un altre farcit per variar!.\nGlòria 11 de març de 2010, a les 23:44\nA mi també m'agrada molt, a més trobo que com que és tan lleugera, no embafa gens, mentre no fem pastisseria àrab, eh?.\nMoltes gràcies pels elogis. Una manera de fer mar i muntanya diferent, oi?.\nJo la compro al Club del Gourmet del Corte Inglés, va en un paquet que és un rotlle amb molts fulls molt prims. Es treballa bé, l'única cosa que s'ha de tenir present és que no s'assequi, perquè si no, es trenca. Si en sobra, que segur que en sobra, perquè n'hi ha molta, es pot congelar.\nNo costa gens de fer, els motlles ajuden molt i fer el saltejat de verdures no dóna massa feina, així que no tens excusa, je, je.\nAquestes tulipes són molt adequades per fer diferents farcits. Jo les vaig estrenar fent un salat, després vindrà el dolç.\nÉs veritat, amb amanida també quedaria força bé. I a veure si és veritat que arriba la primavera, perquè mira que fa fred!!!\nAssur 12 de març de 2010, a les 11:39\nAi!!!: Manasses com sóc, no em veig pas en cor de fer aquestes tulipes :)), pel que et felicito doblement: per la traça i pel resultat.\nMaryLou 12 de març de 2010, a les 13:37\nMotlles per a fer las tulipes???? crec que els necessito molt, molt!!!!!\nUs ha quedat preciós!!! a part de boníssim!!\nCuinagenerosa 12 de març de 2010, a les 15:30\naquests saltejats de verdures amb gambes són molt bons, però presentats amb aquesta tulipa de pasta filo estan superiors!\nstarbase 12 de març de 2010, a les 22:21\nFelicitats, unes tulipes que enamoren tant per el seu contingut com per la seva presència.\nTot un gran encert.\nDemà nosaltres en farcirem algunes, però són de pasta de full... tulipes en tot cas.\nIsabel 13 de març de 2010, a les 11:16\nOstres!! molt original!! m'agrada molt!! just avui estava mirant receptes per fer les tulipes a casa, per que amb la Júlia les volem fer.\nQueda a la llista de pendents!!\nEl cullerot Festuc 14 de març de 2010, a les 19:32\nAisssssss...no sé quin motlle és...hauré de mirar pel google...jejeje!\nGenial aquesta tulipa...més sana impossible!!!\nmercè 14 de març de 2010, a les 20:06\nQuina bona idea fer les tulipes amb pasta filo. T'han quedat precioses. És un primer plat de luxe!! petonets\nMªJose-Dit i Fet 14 de març de 2010, a les 20:17\nUna recepta espectacular!! la presentació és de luxe...petonets\nGlòria 14 de març de 2010, a les 22:09\nHomeeeeee, i amb un motlle tampoc?. Segur que sí!.\nDoncs ja saps, un altre a la col·lecció!.\nÉs que aquests saltejats són saludables i lleugers però dins de la tulipa fan plat de festa, eh?.\nA veure com seran les teves tulipes!.\nAmb una ajudant com la Júlia, segur que us sortiran molt bé!.\nGadgets cuina, gadgets cuina, gadgets, cuina!!!!\nEren molt bone, i com que ens agrada la pasta phil·lo, segur que en tornarem a fer!.\nEs pot fer perfectament per convidar, oi?\nAnna de Llepadits 15 de març de 2010, a les 9:07\nEstic totalment d'acord amb tots els comentaris! que sa i que bo i que bonic que us he quedat! i a més ràpid de fer... encara tinc un raconet de pasta filo... ja se com la gastaré... :-)\nmercè 16 de març de 2010, a les 22:21\nHola macos,us volia donar la direcció d'un blog que acabo de trobar quan m'han deixat un comentari, és NOSALTRESLLEGIM i es parla de llibres, es donen opinions...crec que us pot interessar.Parlen del llibre de PEP NOGUE de cuina en temps de crisi entre d'altres.Una abraçada!\nNúria 17 de març de 2010, a les 22:05\nAquesta recepta tant delicada i amb aquests ingredients, segur que m'encantaria...mai no he manipulat la masa philo...a veure si la trobo!!


Pensaments significants: 01/06/10 - 01/07/10\nReclamaré l’infern per a l’home-déu més enllà de la quarta pàgina i capturaré l’udol en la deïtat llibresca de la instantània. A la plaça dels artistes, em sotmetré al vertigen dels suburbis de les paraules. Tots els jardins de (totes) les delícies s’encavalquen i es versen per estripar-ne l’assaig i aplaudir-ne l’oracle-i la veu, de tan exacta, que es beu la dansa dels immòbils i l’acata. L’acata al purgatori irònic i grotesc de la ciutat mare, a les cavernes de plata, als interlunis efervescents de volta i mitja i d’encara gràcies. En l’estol de negacions etèries i complicitats anàlogues. A la manera de Baudelaire, nines que lloguen felicitats adormides de sotamàniga, poetes d’harmòniques roents i d’embocadura agredolça cada set octaves, la plaça de ganyota concurrent i fesomia inefable. Desplaçaré el centre de la meva òrbita natal als Paradisos artificials de gel i de marbre-i després portaré el gest intoxicat d’humor, i la mateixa harmònica dels poetes de l’oracle. Colliré totes les flors del mal de la París estipulada. I doppelgänger.\nAutora: Elisenda 3 impressions A 3:04 Enllaços\nCategories: Baudelaire, coses\nElogi dels sentits\nDiuen que L.F. tenia un negre literari, sageta de foc, el negre més negre d’entre els negres. Una ombra, mitja ànima, un fantasma. Que moria cada dia una mica més si es delia una mica massa, s’obsedia una mica menys, escrivia una mica d’esma. Però el sexe del poema es diu i no s’acaba. Com quan descobríem què eren els cossos nus sense saber què era la nuesa, sucre i eternitat, cançó d’Èdip sans complexes. O com els divendres que són dimecres i els dimecres que són divendres. O viceversa. L’evidència també és negra. Que la set se’m sosté carnosa en el ple més recaragolant d’aquest idil·li de la innocència. I que els mots se’m moren a dins i jo visc en les coses*. I en els cossos negres de pupil·les negres amb mirades negres.\npost scriptum: Èdip també era negre.\nAutora: Elisenda 6 impressions A 1:47 Enllaços\nCategories: després de, Palau i Fabre


Viaducte de Sant Boi de Llobregat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nViaducte de Sant Boi de Llobregat\n41° 20′ 59″ N, 2° 03′ 14″ E / 41.349754°N,2.054000°E / 41.349754; 2.054000 (Sant Boi Bridge)Coord.: 41° 20′ 59″ N, 2° 03′ 14″ E / 41.349754°N,2.054000°E / 41.349754; 2.054000 (Sant Boi Bridge)\nEl viaducte de Sant Boi de Llobregat és un viaducte de 870 metres de longitud que forma part de la LAV (Línia d'Alta Velocitat) Madrid-Saragossa-Barcelona-Frontera Francesa. El viaducte és propietat de ADIF (Administrador de Infraestructuras Ferroviarias).\nEl viaducte travessa el Riu Llobregat, dues línies de ferrocarril i la carretera C-245, que uneix Castelldefels amb Gavà. Forma part del terme municipal de Sant Boi de Llobregat i està situat a l'est d'aquest municipi, molt a prop de Cornellà de Llobregat. Se situa a uns 15 km de Barcelona i prop de l'Aeroport del Prat. De fet, passat aquest viaducte, la línia entra en un túnel sota el parc agrari i descriu una llarga corba per situar-se en direcció nord-est fins a arribar al Prat de Llobregat.\nEl viaducte es va projectar amb un pressupost de 25 milions d'euros. El disseny es va dur a terme l'any 2005, i els treballs de construcció durant el període de 2005-2006. Finalment, el viaducte es va completar el 2006, any en què va entrar en funcionament, sense incidències ni cap desviament del pressupost inicial.\nAquest viaducte té la singularitat de ser el primer pont metàl·lic de la línia de ferrocarrils d'alta velocitat AVE entre Madrid i Barcelona. També destaca per la combinació de tecnologia, integració en l'entorn, estètica i complexitat d'enginyeria.\nPanoràmica del viaducte de Sant Boi de Llobregat.\nEl viaducte de Sant Boi de Llobregat té una longitud total de 870 metres i consta de dues seccions diferenciades:\nEl primer tram té una longitud de 340 metres i travessa diverses infraestructures (dues línies de ferrocarril i la carretera C-245 de cinc carrils). Està format per sis obertures de 44+63+63+63+63+44 metres de llum, respectivament. El tauler és mixt de formigó i acer i consisteix en un forjat mixt amb bigues transversals de secció I, d'un metre de cant, separades tres metres. Disposa d'una estructura d'acer, amb forma de tirants, que uneix el tauler del viaducte amb l'extrem superior de les piles. Aquesta estructura que és, probablement, l'element més visible de tot el viaducte, que està pintada en color verd fosc d'acord amb la imatge corporativa d'ADIF. Les bigues longitudinals amb una secció calaix d'1,4 metres d'ample i un cantell variable entre 3,5 i 5,5, estan formades per xapes enrigides interiorment mitjançant perfils longitudinals i marcs o diafragmes transversals, i es suspenen de tirants de directriu corba formats per xapes d'acer.\nDetall de la singular estructura d'acer, que pertany al primer tram del viaducte.\nEl segon tram té una longitud de 530 metres i passa sobre el riu Llobregat. Està format per un tauler de formigó pretesat amb llums màximes de 50 metres de longitud. Aquest tram es recolza sobre 10 piles intermèdies. Les piles que suporten el segon tram format per tauler de formigó són de tipus T. S'han dissenyat amb un únic fust de formes corbes que s'obre a la part superior i s'alleugereix mitjançant un forat en forma de cor.\nDetall del segon tram del viaducte.\nEls dos taulers que formen el viaducte de Sant Boi tenen un punt fix comú, la pila 6, de vint metres d'altura, on tots dos es recolzen. Aquest pila és capaç de resistir 25.000 kN de força horitzontal. Els desplaçaments horitzontals de la coronació d'aquesta pila, fonamentada sobre nou pilots de dos metres de diàmetre, han de ser inferiors a 30 mm.\nDetall de la pila en forma de V invertida, que permet la transició entre els dos taulers i resistir les forces horitzontals.\nEls 17 metres d'amplada del viaducte permeten un aprofitament de 14 metres, sobre els quals es recolzen dues vies sobre balast.\nLa superestructura es recolza en estreps i piles de formigó armat amb fonamentacions profundes mitjançant pilons de dos metres de diàmetre.\nEl concepte del viaducte de Sant Boi de Llobregat és similar al viaducte de Llinars, però amb geometria diferent. Aquests dos viaductes van representar, en el seu moment, una solució innovadora en ser dues de les tres primeres estructures d'acer construïdes per la xarxa ferroviària d'alta velocitat a Espanya que disposen de ponts de formigó construïts in situ.\nL'elecció del disseny del viaducte de Sant Boi de Llobregat va partir, principalment, de dos requisits per part d'ADIF:\nEvitar qualsevol interrupció en el tràfic de les infraestructures inferiors que el viaducte passa.\nComptar amb un gàlib vertical respecte la carretera de 5,5 m, i amb l'altura mínima possible dels elements estructurals sota la plataforma, amb la finalitat de reduir les conseqüències mediambientals en els accessos.\nFinalment, la solució escollida va ser la d'un tauler mixt d'acer i formigó amb una altura màxima d'1,45 metres sota el balast que queda suspesa per mitjà de dos plans de tirants de directiu corba formats per xapes d'acer. Així doncs, l'aspecte del viaducte recorda a un pont penjant.\nA causa de la proximitat amb l'Estació de Sants, la velocitat de disseny adoptada pel càlcul dels paràmetres del traçat són de 80 km/h com a velocitat mínima i 150 km/h com a velocitat màxima. El pendent màxima adoptada va ser de 25/1000.\nLes estructures de les línies de ferrocarrils d'alta velocitat requereixen acurades anàlisis d'estudi de la dinàmica i la interacció entre l'estructura, via i càrregues que exerceix el tren sobre els diferents elements del viaducte. En conseqüència, el pont va ser dissenyat amb un complex programa informàtic per mitjà del mètode d'anàlisi d'elements finits.\nEl viaducte de Sant Boi de Llobregat va ser construït per la gran empresa espanyola Acciona, especialitzada en construcció i gestió d'infraestructures, energies renovables, aigua i serveis. El client era ADIF. El viaducte va ser dissenyat per l'empresa multinacional PEDELTA, especialitzada en enginyeria civil i amb seu a Barcelona. Aquesta empresa, a més, es va encarregar del projecte constructiu i la direcció d'obra. Per altra banda, una de les empreses que es van encarregar de la construcció en acer va ser la metal·lúrgica MEGUSA.\nEl primer tram del viaducte es va construir amb cintra autoportant, la qual cosa va permetre evitar qualsevol interferència en el tràfic inferior.\nEl segon tram es va construir in situ pel procediment llum a llum.\nA l'obra es transportaven les peces en longituds variables de 12 a 20 metres, i eren acoblades al terraplè d'accés costat Lleida. El pont es va construir en tres trams amb unes longituds de 125, 126, i 89 metres. Després del muntatge de cada tram (dotze setmanes) es procedeix a empènyer l'estructura metàl·lica. Les diferents peces que arribaven a l'obra eren recolzades sobre suports provisionals separats onze metres. Un cop unides les peces, la meitat dels suports es retirava, quedant l'estructura recolzada sobre suports que permeten el lliscament de l'estructura. En aquest pont, els suports estaven ancorats al terreny i restaven fixos durant l'empenta, lliscant el tauler sobre suports de neoprè tefló.\nPer a la construcció del pont s'han emprat 2.637 tones d'acer (554 kg/m²).\nPila en V invertida que permet la transició entre els dos trams.\nDetall del segon tram, format per tauler de formigó pretesat.\nDetall del primer tram, format per estructura mixta de formigó i acer.\nVista del viaducte des de la part situada més al nord.\nDetall de una de les piles del segon tram.\nEl color verd de l'estructura s'integra en l'entorn.\nFotografies fetes per Jordi Capdevila Solà.\n↑ [enllaç sense format] http://www.trenscat.com/lav/pbstvicenchorts_ct.html\n↑ [enllaç sense format] http://directorio.mcmi.com.es/adjuntos/2012121713313313_1%20AVE%20Bridge%20over%20the%20River%20Llobregat,%20Sant%20Boi.pdf Arxivat 2013-06-09 a Wayback Machine.\n↑ 3,0 3,1 [enllaç sense format] http://www.pedelta.es/PontsArxius/Presentacion-llinarsES-310.pdf[Enllaç no actiu]\n↑ [enllaç sense format] http://www.megusa.com/index.php/es/obras-publicas/puentes-para-alta-velocidad/viaducto-de-sant-boi-de-llobregat-barcelona Arxivat 2015-02-13 a Wayback Machine.\n↑ [enllaç sense format] http://www.freyssinet.es/wp/wp/wp-content/uploads/2009/11/sant-boi.pdf Arxivat 2013-12-04 a Wayback Machine.\n↑ [enllaç sense format] http://www.vialibre-ffe.com/noticias.asp?not=211&cs=alta\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Viaducte_de_Sant_Boi_de_Llobregat&oldid=28003780»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 ago 2021 a les 20:48.


La Generalitat ordena cancel·lar les targetes moneder aquest divendres - La Veu - Societat\nAJUTS PER A ALIMENTACIÓ\nLa Generalitat ordena cancel·lar les targetes moneder aquest divendres\nLes famílies beneficiàries les hauran de retornar al centre educatiu on estiguin escolaritzats els infants quan comenci el pròxim curs escolar\n28/07/2020 - Redacció\nLes famílies beneficiàries d'una targeta moneder per comprar aliments tindran el saldo disponible fins al pròxim divendres, 31 de juliol. A partir d'aquesta data, el Departament d’Educació iniciarà el procediment per recuperar els saldos que hi puguin restar i deixar els dispositius a zero. Les famílies hauran de conservar les targetes per tal que les retornin al setembre al centre educatiu on estiguin escolaritzats els seus fills, un cop comenci el curs escolar 2020-2021.\nLes targetes moneder es van atorgar a les famílies amb fills que reben beca menjador i que arran del tancament dels centres educatius, no se'n podien beneficiar. En el cas de Montcada i Reixac, n'han rebut prop de 850 infants de 550 famílies. Des del març fins a final del curs, la Generalitat ha anat carregant diners als dispositius de forma regular, 4 euros per infant i dia.


El Vendrell comptarà amb dos únics punts de vacunació contra la covid-19\nUn dels punts de vacunació de la capital del Baix Penedès.\nA més, la Xarxa Santa Tecla incorporarà l'opció de poder demanar cita prèvia de vacunació a la seva pàgina web\nActualitzada 13/04/2021 a les 12:29\nL'Àrea Bàsica de Salut del Vendrell compta a partir d'aquesta setmana amb dos puns únics per a la vacunació contra el coronavirus, els esplais de gent gran del Tancat i de Coma-ruga. L'ABS del Vendrell inclou els municipis de La Bisbal del Penedès, Santa Oliva, Bellvei i Albinyana, per la qual cosa als consultoris d'aquests municipis només es continuaran posant les segones dosis.\nLa Xarxa Santa Tecla, per la seva banda, incorporarà l'opció de poder demanar cita prèvia de vacunació a la seva pàgina web citacio.xarxatecla.cat. Les persones que necessitin suport informàtic per fer aquest tràmit es podran adreçar als punts TIC ubicats a Casa Cultural García Lorca i l'Hotel d'Entitats. Properament s'habilitarà un espai a Coma-ruga.\nVacunació de persones més grans de 80 anys\nLes persones més grans de 80 anys que encara no s'hagin vacunat hauran de trucar al telèfon 977 66 77 03 o adreçar-se de forma presencial al CAP-I del Vendrell per sol·licitar cita prèvia per a la seva vacunació.\nLa regidora de Salut, Montse Martín, ha recordat que totes aquelles persones que tinguin alguna dificultat per desplaçar-se al punt de vacunació poden trucar a la Creu Roja al telèfon 977 66 11 41 per sol·licitar un servei de transport.\nComenta el contingut : El Vendrell comptarà amb dos únics punts de vacunació contra la covid-19


Inici / Actualitat / L’APdC i 8 associacions de professionals de la dansa de l’Estat comencen a donar forma a REDE\nLa dansa és contingut obligatori als ensenyaments de règim general de l’Estat Espanyol des de fa tres dècades. Es tracta d’una pràctica que compleix una funció educativa fonamental per al desenvolupament individual i social de l’alumnat. No obstant, l’ensenyament de dansa als centres escolars és encara poc habitual, degut en gran part a la manca de formació i qualificació dels docents. Precisament, el projecte Red Estatal de Danza y Eduación (REDE) apareix per a impulsar les bones pràctiques de la dansa als centres d’Educació Infantil, Primària i Secundària. Es tracta d’una iniciativa que naixia gràcies a l’empenta de l’APdC i l’Associació de Professionals de la Dansa de País Basc (ADDE) i que avui dia ja compta amb la participació de 9 associacions de tot el territori espanyol, a les quals s’acaba d’afegir recentment la Unión Danza Visible de la Región de Murcia.\nLes 9 associacions es van reunir de forma telemàtica el passat divendres 8 de gener del 2021 per a començar a donar forma al projecte. La primera de les passes clau per a aquest 2021 serà identificar els agents i recursos d’aquestes bones pràctiques a nivell estatal i visibilitzar la iniciativa a través de les pàgines webs de les diferents associacions.\nAquestes són les associacions de professionals de la dansa que avui dia conformen el projecte REDE\nAPDCM Comunidad de Madrid\nUnión Danza Visible (Región de Murcia)\nAccions clau de REDE\nAquestes nou Associacions Professionals de Dansa de les diferents comunitats autònomes s’han sumat al repte d’impulsar conjuntament la creació de REDE. Es volen dur a terme quatre accions clau en la primera fase de creació del projecte (2020-2022):\n1) Identificar els agents i recursos de bones pràctiques de dansa a l’escola a nivell estatal i visibilitzar-la través de les pàgines webs de les associacions de professionals de dansa autonòmiques.\n2) Proporcionar assessoria, coordinació i cooperació intersectorial amb els agents i administracions educatives autonòmiques i estatals competents per aconseguir incrementar la presència de la dansa i dels professionals de la dansa en els ensenyaments de règim general.\n3) Dissenyar i desenvolupar un pla de formació pilot de bones pràctiques de dansa en Educació Infantil, Primària, Secundària.


Santa Coloma està a favor de la gestió pública de l’aigua - El Web del Mirall.net\nSanta Coloma està a favor de la gestió pública de l’aigua\nSanta Coloma de Gramenet va esdevenir el 2 de maig el primer municipi de Catalunya en signar el Pacte Social i Institucional de l’Aigua, un manifest promogut per les entitats Aigua és Vida, el Moviment per l’Aigua Pública i Democràtica i l’Associació de Municipis i Entitats per l’Aigua Pública, i que se sustenta en quatre compromisos bàsics: garantir el dret humà a l’aigua, treballar per la implementació d’un model públic de gestió de l’aigua, aplicar polítiques que preservin els ecosistemes fluvials que donen vida al ter-ritori (per això la signatura es va fer a la llera del riu Besòs) i la creació d’un espai de concertació social sobre l’aigua.\nCinc partits polítics (PSC, SOM Gramenet, En Comú Podem, Esquerra Republicana i Convergents) van sumar-se al pacte que demana que l’aigua sigui gestionada com un bé públic i de forma democràtica i transparent.\nLa iniciativa a la nostra ciutat també compta amb el suport decidit de la Federació d’Associacions de Veïns i Veïnes (Favgram), entitat mobilitzada fa temps per aquesta qüestió i que també va rubricar l’acord.\nMíriam Planas, portaveu d’Aigua és Vida, una de les entitats que defensen la gestió no mercantil de l’aigua, indica que les tarifes en aquells municipis on la gestió és pública són significativament “més baixes”. Ens fixem en el cas del Prat del Llobregat, on la gestió de l’aigua és pública des de 1988. Allà el preu del metre cúbic d’aigua és de 1,026 euros. A Santa Coloma, el preu que estableix Aigües de Barcelona (societat mixta público-privada controlada en un 70 per cent per la companyia Agbar) és gairebé el doble i està fixat en 1,824 euros per metre cúbic d’aigua.


Curs sobre la indústria alimentària i polítiques agrícoles | Ajuntament d'Alcoi Comunicacio\nPàgina d'iniciCurs sobre la indústria alimentària i polítiques agrícoles\nImpartit per la periodista i investigadora Esther Vivas\nLa Regidoria de Medi Ambient de l’Ajuntament d’Alcoi ha convocat per al dissabte dia 13 de desembre el curs ‘El negoci del menjar. Qui controla la nostra alimentació’, impartit per la periodista i investigadora en polítiques agrícoles i alimentàries Esther Vivas. Es tracta d’una acció formativa que té com a objectiu analitzar l’actual model de producció, distribució i consum d’aliments, i d’altra, donar a conèixer les alternatives existents en el marc de la sobirania alimentària i el consum crític.\nLa iniciativa respon a la demanda formulada des del Consell Local de Participació de Medi Ambient, en què es va suggerir a la Regidoria l’organització d’activitats informatives al voltant del consum responsable i de la sobirania alimentària. Per això, s’ha previst el curs que transcorrerà durant la jornada de dissabte 13 de matí i vesprada a l’Àgora, en el qual es tractaran temes com la fam en un món de l’abundància de menjar, cultiu i consum de transgènics, la Política Agrària Comuna de la Unió Europea, la pèrdua de l’agrodiversitat, l’agricultura ecològica, el consum crític o l’existència d’alternatives (grups de consum, horts urbans, nova pagesia…).\nL’acció formativa tindrà un preu de 15 euros per a treballadors i treballadores en actiu, mentre que per a estudiants, jubilats i aturats serà gratuït; per assistir, cal inscriure’s prèviament al Departament de Medi Ambient de l’Ajuntament d’Alcoi (telèfon 965537127 o correu electrònic medi_ambient@alcoi.org).\nEl regidor de Medi Ambient Paco Agulló destaca que “des de la Regidoria hem fet diverses accions per promoure un consum responsable, i creiem que és interessant per molta gent sensible a aquestes qüestions tindre al seu abast un curs impartit per una de les especialistes més prestigioses en aquest àmbit. A més, el curs també tracta diferents aspectes relacionats amb la sostenibilitat, i contribuir a difondre i promoure pràctiques en aquest sentit és un dels objectius bàsics d’aquesta Regidoria. Hi ha encara molt desconeixement al voltant de nombrosos aspectes relacionats amb un element tan domèstic, necessari i vital com la nostra alimentació, i creiem que és una bona activitat adreçada no només als professionals del sector agrícola o alimentari, sinó al públic en general”.\n← Concerts en directe als carrers d’Alcoi amb ‘Música als ponts’\nDe Mare a Mare recull més de 2.500 signatures demanant que els fills per cesària no siguen separats de les mares en nàixer →


Les Festes de la Mare de Déu de Misericòrdia escalfen motors - Tarragona Empresarial\nLes Festes en honor a la Mare de Déu de Misericòrdia escalfen motors amb un dels primers actes previstos i més esperats que és el repartiment del programa d’actes. Aquest divendres 13 de setembre, a les 18:00 h, i des del barri del Carrilet, el Xiquet i la Xiqueta de Reus, acompanyats pel Campi, viatjaran en cotxes d’època fins a la plaça del Mercadal tot repartint el programa de festes.\nPrecisament el programa ha viscut dues modificacions importants des que es va presentar als mitjans que són, per un costat, el canvi horari del concert jove de Misericòrdia. Serà el dia 20 de setembre, a partir de les 22:00 h, a la plaça de la Llibertat i estarà protagonitzat pels grups Roba Estesa i Doctor Prats. Inicialment el concert s’havia anunciat a les 21:00 h però a causa de l’ajustament horari amb les altres activitats programades s’ha decidit retrassar l’inici musical.\nD’altra banda, s’ha cancel·lat l’acte anomenat «Tarda d’ales» previst per a la tarda del 28 de setembre, a les 18:00 h, a la plaça d’Anton Borrell.\nDes d’avui mateix s’ha posat en marxa l’APP Reus City dedicada a les Festes de Misericòrdia i que permetrà tenir tota la informació al dia del programa d’actes.


L'AGRÍCOL - Centre Artístic del Penedès: 2009\nEstrena de l'Impromptu de Festa Major n. 2\nEnguany i en motiu del ja tradicional Dinar del 28 que per força gent dona el tret de sortida de la Festa Major, es va estrenar la segona part de l'obra escrita per en Joan Cuscó Impromptu de Festa Major n.2 peça composada especialment per a gralla i piano.\nDegut a una baixa de darrera hora, la interpretació va anar a càrrec del propi Joan Cuscó a la gralla i com sempre Jordi González al piano. Aquesta peça com podreu apreciar està basada en el Ball de les Gitantes.\nAixí mateix, i de la mà del dibuixant i pintor Lluís Masachs, es va presentar l’obra pictòrica feta a partir d’aquesta peça musical, la qual, com sempre, va ser el regal que van rebre els participants al dinar.\nPublicat per L'agrícol a 10:44 Cap comentari:\nLa plataforma Vilafranca decideix!, que és la comissió organitzadora del Referèndum per la Independència a Vilafranca, ha demanat a totes les entitats vilafranquines que s'impliquin en la mesura del que els sigui possible, per poder donar peu a aquesta iniciativa popular, que és la del dret a decidir lliurement pel nostre país, tal i com es va fer a Arenys de Munt el passat mes de setembre.\nLa nostra modesta aportació des de l'Agrícol per poder donar suport a aquesta iniciativa, ha estat la de cedir una de les nostres sales els dies 10 i 11 de desembre per tal que s’hi donin uns cursos de formació per als voluntaris de cara al dia de les votacions, als que de ben segur que hi podeu assistir si hi esteu interessats, només caldrà que us poseu en contacte amb la gent de Vilafranca decideix! Més informació la trobareu en el cartell que hem publicat o al web http://www.vilafrancadecideix.cat\nPublicat per L'agrícol a 13:38 Cap comentari:\n75 anys dels fets del 6 d’octubre\nEl passat dimarts dia 6 d'octubre, l'Institut d'Estudis Penedesencs organitzava un recorregut comentat pels espais històrics de la Vilafranca del sis d’octubre de 1934, donat que enguany se'n celebra el 75è aniversari.\nAquesta recorregut, que es tractava d'una conferència itinerant i s'anomenava 75 anys dels fets del 6 d’octubre del 1934: causes, fets i conseqüències, arrancava a la plaça de la Vila, i els historiadors Ramón Arnabat, Salvador Campamà, Raimón Soler i Daniel Sancho anaven fent un breu repàs dels aconteixements d'aquell dia en tots els punts importants de l'època, on l'Agrícol era més un d'ells. El centre va voler obrir les portes a tothom qui va estar interessat en aquesta cita per conèixer una mica més la nostra història.\nPublicat per L'agrícol a 10:27 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitats, Història\nUn any més, i donat que l'emplaçament de la tronada d'inici de la Festa Major, tornava a ser davant la nostra seu, vam celebrar un nou Vermut social de Festa Major el qual va tornar a ser un èxit d'assistència.\nCom a anècdota direm que enguany la policia local i protecció civil, van impedir l'accés al Passatge Alcover a partir de 2/4 i mig de 12, motiu pel qual no va poder accedir tothom qui va voler al Centre fins passat el temps prudencial de seguretat que demanen els pirotècnics. Un cop transcorregut aquest temps, els socis que no van poder presenciar la tronada des dels finestrals del Centre, si que van poder veure passar la cercavila d'inici del 29, mentre gaudien del vermut social.\nDes de la Junta, donem les gràcies a tots els qui ens vau acompanyar, i també volem agraïr a l'Andreu Carreras que molt amablement ens ha fet arribar les seves fotografies.\nPublicat per L'agrícol a 8:33 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitats, Festa Major, Socis\nL'Agrícol també present al Vijazz 2009\nCom de tots és sabut, el cap de setmana del 3 al 5 de juliol a Vilafranca es va celebrar una nova edició del Vijazz, un espectacular muntatge en el que es convida a les primeres figures del món del Jazz, tot realitzant un gran maridatge, combinat amb el vi del Penedès i on les bodegues munten els seus estands per promocionar tots els seus productes.\nContinuant la línia de col•laboració del Centre amb l’Acadèmia de tastavins del Penedès, L'Agrícol també hi va ser present, cedint una de les seves sales per realitzar-ne un seguit de cates i sopars de maridatge, en un entorn que el van denominar l’espai dels sentits.\nUn any més el Vijazz ha estat un èxit total que ha aportat a la Vila un rebombori i un renom molt importants.\nDes de l’Agrícol ho celebrem i desitgem que segueixi aquesta línia amb el mateix èxit per futures edicions.\nPublicat per L'agrícol a 10:16 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitats, Tast de Vins\n4t. Taller de cuina a l'Agrícol\nUn cop més, els nostres cuiners habituals Tomàs Mata i Rafael Llin ens van obsequiar amb una classe magistral de cuina. En aquesta ocasió van realitzar un Taller pràctic de pasta italiana.\nDurant el taller es va veure tot el procés d'elaboració de la Pasta fresca: diferents colors, pastes estampades, transparències amb herbes i flors, diferents formes. També es va veure com fer Farciments per raviolis, i finalment l'elaboració de Salses vàries de diversos gustos.\nTots els assistents van participar activament en el taller, on la la traca final va ser la degustació dels productes elaborats.\nPublicat per L'agrícol a 10:15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Tallers de cuina\n1r. Campionat de botifarra a l'Agrícol\nAmb un total de 6 parelles, el passat dissabte 18 d'abril a l'Agrícol es va celebrar el 1r. Campionat de botifarra organitzat per l'entitat. El campionat es va realizar en forma de lligueta, donant per guanyadora la parella que més punts va aconseguir. Enmig d'un bon ambient, totes les parelles van fer un total de 5 partides on es va imposar clarament la parella Oliver/Santi, en segon lloc van quedar Martí/Escribà i en tercer la parella Sellarés/Oliveras.\nVolem agraïr la col.laboració de Bodegas Pinord que va fer possible l'entrega dels obsequis per als 3 primers classificats.\nPublicat per L'agrícol a 10:13 Cap comentari:\nRUTA: L'ESPERIT DEL VI\nEls propers dies 25 d'abril i 26 de juliol a les 11 del matí es faran noves sessions de la ruta enoturística: l'Esperi del Vi. Una ruta organitzada per VINSEUM, Museu de les Cultures del Vi de Catalunya que comença al museu amb un audiovisual i finalitza al pati de les garrafes de Bodegues Torres , després de passar per la nostra entitat i per les Caves Mascaró. La ruta serveix per visitar la Vilafranca del Vi de finals del segle XIX. Per apuntar-vos-hi podeu trucar al 93 890 05 82.\nPublicat per Joan Cuscó Clarasó. a 13:22 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitats, Rutes del vi\nL'Agrícol, 130 anys d'història\nAvui us oferim un bocí més d'història. Aquest és el reportatge dedicat als 130 anys d'història de l'Agrícol i que va ser publicat al setmanari penedesenc El 3 de vuit, el 22 de setembre de 2006, en motiu del 130 aniversari de la nostra entitat. Aquest reportatge, molt interessant i recomanat per conèixer-ne els orígens, el va recollir i escriure el nostre company Joan Cuscó i Clarasó.\nPer veure'l més còmodament només cal que hi cliqueu al damunt i se us ampliarà a pantalla complerta, talment com si el tinguéssiu damunt la vostra taula. Feu servir les fletxes dels laterals per passar pàgines endavant o endarrere.\nPublicat per L'agrícol a 11:14 Cap comentari:\nNotes d’història: d’una fotografia del 1919\nEn el Certamen organitzat per l’Agrícol en motiu de la Festa Major de l’any 1919 es va donar la presidència a l’advocat i economista barceloní Rafael Vehils i Grau (Barcelona, 1866 – Buenos Aires, 1959). Un catalanista destacat estretament relacionat amb Cambó i els seus projectes que amb el triomf de Franco es va exiliar a l’Argentina. L’advocat i polític Rafael Vehils el 1909 es llicencià en dret a la Universitat de Barcelona i poc després ingressà a la Lliga Regionalista, partit amb el que fou escollit diputat per Castellterçol a les eleccions generals espanyoles de 1918 i 1919. Fou membre del Consell Superior d'Economia, del Consell de Preus i Tarifes, secretari general del Comitè Nacional de Comerç Exterior i persona de confiança de Francesc Cambó quan fou ministre de Foment. El 1911 va substituir Frederic Rahola i Trèmols com a president de la Casa d'Amèrica a Barcelona fins 1936. El 1924 es traslladà a Montevideo, on fou director de la companyia de tramvies “La Transatlàntica” fins el 1928. Després marxà a Buenos Aires, on fou director de la “Compañía Hispano-Americana de Electricidad” (CHADE) (1931-36). Fou l’encarregat de transferir els actius de la CHADE a la “Compañía Argentina de Electricidad”, CADE, durant els darrers mesos de 1936, per tal de salvar la propietat davant del règim de Franco. Posteriorment fundaria l'“Editorial Sudamericana” amb Victoria Ocampo i Oliverio Girondo, i fou nomenat president de la Institución Cultural Española i de la Cámara Oficial Española de Comercio. L’any 1919, ara fa noranta anys, va presidir el Certamen de l’Agrícol i l’any 1959, ara en fa seixanta, morí a Buenos Aires. Us oferim la fotografia de la seva vinguda a l’Agrícol, ne la qual apareix Vehils amb la Junta de l’entitat i les autoritats civils i religioses de la vila.\nPublicat per Joan Cuscó Clarasó. a 16:00 Cap comentari:\nAl Centre Artístic del Penedès "L'Agrícol" i amb peridiocitat mensual organitzem, conjuntament amb l'Acadèmia de Tastavins Sant Humbert de Vilafranca, tasts de vins del Penedès, els quals són oberts als associats de les dues entitats i al públic en general. La darrera sessió d'aquesta iniciativa encaminada a fomentar la cultura del vi i a promoure i donar a conèixer els nostres cellers es va dedicar als productes de les caves Gramona. Us adjuntem la notícia publicada al setmanari El 3 de 8.\nPublicat per Joan Cuscó Clarasó. a 9:45 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Tast de Vins


Política de cookies - Adobinve\nAquesta Política de Cookies és part integrant de les Notes Legals (https://www.adobinve.com/notes-legals/) i la Política de Protecció de Dades (https://www.adobinve.com/politica-de-privacitat/) de la present pàgina web.\nEn tot cas, l’informem que el prestador és el responsable de les Cookies i del tractament de les dades obtingudes a través de les Cookies pròpies i de tercers decidint sobre la finalitat, contingut i ús del tractament de la informació recollida.\nLes Cookies són fitxers que contenen petites quantitats d’informació que es descarreguen en el dispositiu de l’usuari quan visita una pàgina web. La seva finalitat principal és reconèixer a l’usuari cada vegada que accedeix al Lloc Web permetent, a més, millorar la qualitat i oferir un millor ús del Lloc Web.\nLes Cookies són essencials pel bon funcionament d’Internet; no podent danyar l’equip/dispositiu de l’usuari i, si es troben activades en la configuració del seu navegador, ajuden a identificar i resoldre possibles errors de funcionament del Lloc Web.\nConcretament, s’estan utilitzant les Cookies per a les finalitats que a continuació s’exposen. Si en un futur el prestador n’utilitzés d’altres amb el propòsit d’atorgar més i millors serveis, s’informarà l’usuari d’això.\nEn aquest sentit, el lloc web pot emprar Cookies pròpies i tècniques, entre les quals es troben les següents:\nLes esmentades Cookies tenen la consideració de Cookies tècniques, que són aquelles que permeten a l’usuari la navegació a través d’una pàgina web, plataforma o aplicació i l’ús de les diferents opcions o serveis de què disposi, com, per exemple, identificar idioma, controlar el trànsit i la comunicació de dades, realitzar subscripcions, utilitzar elements de seguretat durant la navegació, emmagatzemar continguts per a la difusió de vídeos o so o compartir continguts a través de xarxes socials.\nAmb independència de l’anterior, el lloc web també utilitza Cookies de rendiment de Google Inc. Aquestes Cookies recopilen informació anònima sobre la manera en què els visitants utilitzen un lloc web, per exemple, entre d’altres, quines pàgines consulten els visitants amb més freqüència.\nAquestes Cookies pertanyen a tercers i es consideren Cookies analítiques, les quals permeten al responsable de les mateixes, el seguiment i anàlisi del comportament dels usuaris del lloc web a què estan vinculades. La informació recollida mitjançant aquest tipus de Cookies s’utilitzen en l’anàlisi de l’activitat de la pàgina web, plataforma o aplicació i per a l’elaboració de perfils de navegació dels usuaris d’aquest lloc web, plataforma o aplicació per tal d’introduir millores en funció de l’anàlisi de les dades d’ús que fan els usuaris.\nAquestes Cookies no recopilen informació identificativa del visitant. Tota la informació que recopilen les Cookies s’agrega i, per tant, és anònima. Únicament s’utilitzen per millorar el funcionament d’un lloc web. Per a més informació pel que fa al funcionament i inhabilitació de les Cookies pot visitar les pàgines web de Centre de privacitat de Google i del Complement d’inhabilitació de Google Analytics.\nSobre les possibles Cookies de tercers implementades en aquesta pàgina web, i entre elles, les referides a Google Analytics, es troben:\nEn funció de la durada les Cookies poden ser\nDe sessió: són un tipus de Cookies dissenyades per a demanar i emmagatzemar dades mentre l’usuari accedeix a una pàgina web. Aquestes Cookiess no queden emmagatzemades a l’ordinador de l’usuari quan caduca la sessió o aquest tanca el navegador.\nPersistents: són un tipus de Cookies en el qual les dades segueixen emmagatzemades a l’ordinador de l’usuari i poden ser accedides i tractades quan l’usuari abandona la pàgina web i quan es torna a connectar. Aquestes Cookies poden ser esborrades en qualsevol moment per l’Usuari.\nEn funció de l’entitat que les gestioni les cookies es poden dividir en les següents categories\nCookies de tercers: són aquelles que s’envien a l’equip terminal de l’usuari des d’un equip o domini que no és gestionat pel titular de la pàgina web des de la qual es presta el servei sol·licitat per l’usuari, sinó per una altra entitat que tracta les dades obtinguts a través de les cookies. Així mateix, en el cas que les cookies siguin instal·lades des d’un equip o domini gestionat pel mateix titular de la pàgina web però la informació que es reculli mitjançant aquestes sigui gestionada per un tercer, també seran considerades com a cookies de tercers.\nAcceptació, rebuig i configuració de cookies\nPot escollir en qualsevol moment quines cookies permet i de quines rebutja el seu ús al seu dispositiu.\nPot donar el seu consentiment a l’ús de totes les cookies al seu dispositiu:\nAl clicar el botó “Acceptar” del banner de cookies disponible a aquesta pàgina web, o\nAl marcar totes les cookies al configurador de cookies d’aquesta pàgina web i clicar seguidament el botó “Guardar i acceptar”, configurador al que es podrà accedir a través del banner de cookies d’aquesta pàgina web o bé al link habilitat a tal efecte al final d’aquesta política de cookies.\nL’usuari un cop acceptat l’ús de Cookies també podrà retirar en qualsevol moment el seu consentiment relacionat amb la Política de Cookies, i pot suprimir-les del seu equip a través dels ajustos i configuracions del seu navegador d’Internet, indicats anteriorment.\nPer a més informació sobre com bloquejar l’ús de la Cookies pot consultar els següents espais web dels principals Navegadors d’Internet:\nPer a més informació sobre l’ús de cookies pot sol·licitar-la a: privacy@colomerlg.com\nCanvi en la política\nLa present Política de Cookies es podrà modificar quan així ho exigeixi la legislació vigent en cada moment o quan hi hagués alguna variació en el tipus de Cookies utilitzades en el lloc web. Per això, li recomanem revisar aquesta política cada vegada que accedeixi al nostre lloc web amb l’objectiu d’estar adequadament informat sobre com i per a quina finalitat fem servir les Cookies.\nColomer Leather GroupColomer Leather Group controla i integra els diferents pactors del mercat que intervenen en el negoci de la pell\nLedexport GroupEmpresa situada a Vic, amb molts anys d’experiència en el negoci i comercialitació de les pells.\ncookie_notice_accepted 1 any Comprova que les cookies estan acceptades.


ERC-Avancem exigeix a l’equip de govern el compliment del Pla d’Acció d’Energia Sostenible - Lleida\nERC-Avancem exigeix a l’equip de govern el compliment del Pla d’Acció d’Energia Sostenible\nGrup Municipal Divendres, 21.4.2017 15:15h\nEl grup municipal d’Esquerra Republicana de Catalunya-Avancem denuncia que el govern de la Paeria incompleix el Pla d’Acció d’Energia Sostenible (PAES) i el seu seguiment i aplicació, aprovats pel ple al desembre del 2015 en una moció del republicans.\nERC-Avancem lamenta que l’equip de govern no hagi complert els acords per lluitar contra el canvi climàtic, com han confirmat els socialistes a aquest divendres a la Comissió Informativa de Polítiques de la Gestió i Promoció de la Ciutat i la Sostenibilitat.\nEl grup d’Esquerra exigeix que, tal com es va comprometre el govern municipal, elabori un informe biennal per avaluar el procés d’implantació del PAES, amb informació quantitativa sobre les accions implantades i el seu impacte sobre el consum d’energia i les emissions de CO2. També reclama que es facin públiques les emissions de gasos d’efecte hivernacle, per fer el seguiment de la reducció del 20% que està seguint el municipi, i que s’activin els plans de participació i de comunicació recollits en el PAES.\nD’altra banda, ERC-Avancem ha denunciat que els dos ascensors d’accés a la Seu Vella estan contínuament avariats i ha reclamat que es faci una revisió del contracte de manteniment i se’n millori el funcionament, l’accés i la il·luminació.\nA la comissió s’ha donat llum verda a l’inici de la licitació del projecte del nou Parc de les Arts de Lleida que s’ubicarà en un solar situat al carrer Alcalde Pujol. El grup d’Esquerra s’hi ha abstingut perquè no s’ha fet cap procés participatiu, tal com s’havia reclamat.\nPel que fa a la convocatòria d’ajudes per a la promoció de l’Horta, ERC-Avancem adverteix que 12.000 euros són insuficients per impulsar aquest espai verd tant estratègic per Lleida.\n: canvi climàtic ERc-Avancem Lleida Paeria PAES sostenibilitat Sostenible


Ferran Garcia-Oliver presenta «Valencians sense ADN» a Albaida – IEVA\nFerran Garcia-Oliver presenta «Valencians sense ADN» a Albaida\n23 mayo, 2017 / Última actualización : 23 mayo, 2017 ieva.info Espai del Llibre\nSeguint amb el cicle Espai del Llibre, l’Institut d’Estudis de la Vall d’Albaida ha organitzat per a aquest divendres 26 de maig una nova presentació, en aquest cas del llibre “Valencians sense ADN. Relats dels orígens”, del catedràtic d’Història Medieval de la Universitat de València Ferran Garcia-Oliver.\nEl llibre, guanyador del Premi Joan Fuster d’Assaig dels Premis Octubre en 2015 és un assaig que analitza les narracions fetes sobre què som els valencians per desmuntar tòpics, sense fonament científic però amb interessos ideològics. El volum és un assaig contemporani que busca fer llum en un tema que ha dividit la societat a partir d’idees que, segons diu l’autor, “encara corren impunement sobretot per les xarxes socials”.\nFerran Garcia-Oliver (Beniopa, 1957) és escriptor i historiador, amb una obra literària que gira entorn dels viatges i els dietaris: Oc (ed. 3i4), París particular (ed. 3i4), Per espaiar la malenconia o El vaixell de Genseric (XVII Premi d’Assaig Carles Rahola). Ha publicat també les novel·les La Veu d’Odiló i La melodia del desig (Premi de Narrativa Alfons el Magnànim). Catedràtic d’Història Medieval de la Universitat de València, és autor de nombrosos articles i llibres d’investigació, entre els quals destaquen Cistercencs del País Valencià (ed. 3i4), Ausias Marc i The Valley of the Six Mosques. Life and Work in the Medieval Valldigna, traducció anglesa del seu La vall de les sis mesquites. El treball i la vida a la Valldigna medieval.\nLa presentació del llibre, en què intervindrà també l’historiador Vicent Terol i Reig, serà a les 19.30 a la sala Gòtica del Palau dels Marquesos d’Albaida.


FEDA adjudica la línia d'alta tensió entre Encamp i Grau (uns 18 milions de cost) per triplicar la capacitat elèctrica - Poble Andorrà\nFEDA adjudica la línia d’alta tensió entre Encamp i Grau (uns 18 milions de cost) per triplicar la capacitat elèctrica\nEls treballs començaran aquest estiu i tenen una durada prevista de 2 anys i mig\nAlbert Moles i Marc Calvet explicant les obres de la nova línia d'Alta Tensió.\nLa nova línia d’alta tensió que FEDA construirà entre Encamp i Grau Roig reduirà de manera important l’impacte visual que té el traçat actual. Així ho ha explicat aquest matí el director d’enginyeria de la parapública, Marc Calvet, que ha dit que “les noves torres tindran una alçada inferior a les actuals, a més a més, com que el cablejat es pot tensar més hi haurà més separació entre cada punt, amb el que l’impacte visual que hi haurà serà menor, perquè reduïm alçada i quantitat de torres”. A més a més, Calvet ha explicat que les obres “duraran uns dos anys i mig ben bons”, que tindran un cost que estarà entorn als 18 milions d’euros i que començaran aquest estiu.\nEl projecte s’ha adjudicat a l’empresa EIFFAGE, amb el suport de les empreses andorranes Progec, Tot boscos i Euroconsult, que assumeixen prop del 40% de l’import adjudicat. L’import total dels treballs és de 18 milions d’euros i inclou tant les obres de construcció de la nova línia com els treballs de retirada de la línia actual, un cop quedi en desús. Els treballs començaran aquest estiui tenen una durada prevista de 2 anys i mig (en funció de les condicions climàtiques).\nPer la seva part, el director general de FEDA, Albert Moles, ha destacat que “és una obra molt important que ens ha de permetre consolidar el model que tenim i multiplicarà per tres o per quatre la capacitat de transportar energia”. Moles ha afegit que “aquests canvis ens permetrà també absorbir la producció pròpia que tenim en energies renovables i tenir un millor transport de l’energia que es compra tant a França com a Espanya”. Quant al preu, el director general ha descartat que aquesta obra portés un increment en la factura elèctrica i ha indicat que “ha de servir perquè es mantingui i fins i tot pot baixar” ja que aquesta línia permetrà seleccionar millor el moment de compra en cada país veí per la capacitat de transport que té.\nMoles ha parlat també de la recuperació del consum i ha indicat que “ja hem recuperat la meitat de la caiguda que vam tenir al 2020 respecte al 2019”. A la pràctica, aquest fet vol dir que el consum elèctric del 21, estarà només un 5% per sota de fa dos anys, i des de la parapública esperen que ja al 2022 es recuperin els valors previs a la pandèmia.\nEls parcs fotovoltaic i eòlic, avancen\nL’aposta per les renovables de FEDA és un fet, i aquest matí Albert Moles ha explicat que “les obres per tal de fer el parc fotovoltaic pensem que no trigaran gaire a començar, el temps de construcció estarà entorn a un any”. Pel que fa al parc eòlic, ha indicat que “ens falten entre sis i vuit mesos per acabar de tenir mesures. Però les que estem tenint són bones, i a més a més estem en un any on hem tingut molt de vent i encara han sigut millors”. Com el fotovoltaic, Moles preveu que l’eòlic pugui estar funcionant en aproximadament un any.\nEl Pla Engega 2021 destina 750.000 euros per potenciar la mobilitat elèctrica