alcaldes.eu | Raquel Sànchez,Alcaldessa de Gavà "La nostra gestió econòmica transmet tranquil·litat: tenim recursos per a mantenir els serveis i les inversions"\nRaquel Sànchez defensa el diàleg i la transparència com a valors suprems de la política\nDes de febrer de 2014 que Raquel Sànchez és alcaldessa de Gavà. La primera alcaldessa en la història de la ciutat. Les cròniques diuen que quan va accedir al comanament municipal va dir que ja s’havia acabat el temps de fer política per als ciutadans i que començava el moment de fer-la amb els ciutadans. Com a advocada que ha estat durant molts anys, Sànchez sap el que és defensar els drets de les persones. En aquesta entrevista ens presenta la situació de la ciutat i ens parla d’alguns dels reptes municipals més importants.\n“Vaig estudiar Dret perquè des de petita em revoltava veure injustícies a les notícies”\n“Els polítics no s’han d’eternitzar en els seus càrrecs”\n“Si en algun moment la política no em permet ser sincera, honesta o coherent, hauria de canviar de professió”\n“Els alcaldes hem estat molt bel·ligerants amb la LRSAL: si un ciutadà demana ajuda, com li podem dir que la llei no ens permet ajudar-lo?"\n“Regeneració, transparència... a Gavà hem fet coses concretes per a que aquestes necessitats transcendissin a l’àmbit de la retòrica”\nQuines condicions ha de reunir una persona per a ser alcalde o alcaldessa?\nCal que sigui honesta, sincera i coherent. I ser propera i transparent. En un moment de tant de descrèdit de la classe política, aquests són uns valors fonamentals per a recuperar la connexió amb la ciutadania. Els ciutadans, encara que no t’hagin votat, t’agraeixen que siguis sensat, rigorós i transparent. La gent valora això en els seus alcaldes... Sempre dic que si en algun moment la política no em permetés ser coherent, sincera o honesta, hauria de deixar-la.\nQuè en pensa de la política? És una professió, una manera de fer-se notar o un servei públic?\nPer mi és un servei. I també una feina, perquè hi has de dedicar moltes hores i responsabilitat, però ha de ser una feina temporal: els polítics no s’han d’eternitzar allà on estan. I així sí que es pot parlar de renovació.\nLa seva formació és d’advocada. Va exercir gaire temps?\nAl voltant de vuit anys. En temes de Dret Penal, entre d’altres. Sentia una vocació des de petita, malgrat que a la meva família no hi havia cap referent. M’interessava tot el que passava en la societat i tenia arrelat un sentiment de justícia. Em revoltava cada cop que a les notícies hi veia alguna injustícia, i volia defensar les situacions justes. Això va ajudar-me també a decidir-me per a la política.\nQuè li diuen els seus fills, quan arriba a casa?\nQuan me’ls trobo desperts, cosa que no passa tots els dies, mirem de fer les coses més normals: banyar, sopar, explicar un conte... Mirem de parlar cadascú a la seva manera, per a explicar-nos les coses que hem fet durant el dia...\nEn alguna de les piulades que vostè fa habitualment a “Twitter” va fer servir l’expressió “amb ulls de dona”. Què vol dir?\nL’expressió representa una sensibilitat distinta al món. Sense menystenir el que facin els homes, la incorporació progressiva de les dones als llocs de responsabilitat, tant en l’àmbit públic com en el privat ajuda a veure el món amb ulls de dona. Crec que les dones tenim una sensibilitat distinta.\nDoncs, amb ulls de dona, digui’ns com és Gavà, què li falta i què li sobra...\nAmb ulls de dona li dic que no li sobra res. Aquesta és una ciutat que hem anat construint entre tots amb molt d’esforç. És una ciutat equilibrada des de tots els punts de vista: cohesió social, territori, diversificació econòmica... Fixi’s que hi ha una dita popular que diu ‘tot ho tenim a Gavà: platja, muntanya i pla. En tot cas, podríem dir que la ciutat ha de fer un salt cap endavant en diversos àmbits. Per exemple, caldria augmentar la participació ciutadana, i iniciar una nova etapa en la promoció econòmica... Si la gent decideix fer-me confiança en el futur, aquesta serà la meva prioritat.\nVostès tenen un emplaçament privilegiat, amb bones comunicacions, dins de l’Àrea Metropolitana... però en canvi també tenen gent que ha patit molt per causa de la crisi. Què fan per aquestes persones?\nLa nostra prioritat és garantir la protecció de les persones que es troben en situacions complicades per culpa de la crisi. Des dels Serveis Socials fem tot el que podem per a acollir-les i atendre-les. I tots els programes que portem a terme des de l’àrea de servei a les persones també busquen respondre a les situacions que més necessitats plantegen. Ens trobem amb famílies en les que hi ha un o dos integrants que treballen però que igualment tenen dificultat en arribar a final de mes. Aleshores hem de suplementar-les amb programes, com, per exemple, el de beques per a les activitats extraescolars, amb les que ja hem ajudat 150 famílies de la ciutat. O també ens trobem amb gent gran que cobra pensió, de la qual en depèn tota la família, fins als néts...\nTot aquest ajut el promou només l’Ajuntament o ho fan en conjunció amb altres institucions?\nHi ha de tot. Aquestes ajudes que us comentava per a les activitats extraescolars o les beques de menjador les lidera l’Ajuntament. N’hi ha d’altres, però els ajuntaments som els més capacitats per a identificar les necessitats i articular els programes més convenients...\nPerò la LRSAL no els ho deixa fer...\nLa LRSAL ens deixa fer cada vegada menys coses. I és un contrasentit que cada vegada entenc menys. Alguns polítics s’omplen la boca parlant de proximitat, de bona gestió, de transparència en les administracions... i en canvi estan allunyant la política de la ciutadania. I el ciutadà no ho entén: si aquí ve un veí i demana ajut, com li podem dir que no li podem donar? Li hem d’explicar potser la LRSAL? Els alcaldes i els municipis hem estat, i seguirem sent, molt bel·ligerants amb aquesta normativa que està sotmetent-ho tot al criteri de l’austeritat...\nEl projecte d’urbanització del Pla de Ponent era molt ambiciós. Amb tota la crisi recent, potser el tenen parat?\nÉs un projecte que està aprovat i que avança, però per fases i en la mesura en què ho determinen les necessitats de creixement de la ciutat. No hi ha cap interès en aixecar construccions que no siguin imprescindibles.\nEl projecte pretenia construir 5.000 nous habitatges. Quina dimensió de ciutat us heu fixat com a objectiu?\nLa ciutat es planifica a llarg termini. Ara tot just estem construint la primera fase dels pisos del Pla de Ponent, al barri de Can Ribes. Són unes 143 vivendes de protecció oficial. Quan la demanda les cobreixi, en farem més. Sense presses.\nI en quant a la recuperació econòmica de la que tant es parla, i l’augment de l’ocupació, els noten a la ciutat?\nMiri, tot i la crisi i després del boom immobiliari, a la nostra ciutat no hi ha habitatges buits. I el darrer informe que tenim de l’atur ens trobem amb una lleugera reducció de la desocupació. Estem millor que la mitjana de la comarca, però encara hi ha molt de camí per a recórrer.\nCom és l’economia municipal? En quin estat es troba?\nEn el ple municipal que justament celebrarem demà, aprovarem una liquidació positiva de 5 milions d’euros. Això acredita que hem gestionat bé els recursos, i que generem ingressos. I el límit de la Llei d’Estabilitat Pressupostària no ens permet gastar més del compte. Així que podem transmetre una sensació de tranquil·litat: tenim els recursos per a seguir prestant els serveis als ciutadans, mantenir el nivell d’inversions, i mantenir un nivell d’endeutament correcte.\nDonades les circumstàncies, potser han pensat en rebaixar els impostos municipals?\nMés que una rebaixa general, el que fem és aprovar bonificacions i subvencions per a les persones que ho necessiten. Creiem que això és més eficaç per a causar els impactes que pretenem assolir. Enguany hem introduït una subvenció pels aturats de llarga durada i també per a famílies monoparentals, famílies nombroses, majors de 65 anys, persones amb cert grau de discapacitat... Però reduir generalitzadament els impostos no, perquè els ingressos són necessaris.\nRegeneració, transparència... què han fet en el seu govern municipal en relació a aquesta petició social tan important?\nAl municipi hem posat en pràctica diverses iniciatives per a que això no es quedés en un simple argument retòric. Per exemple, el portal de dades “Gavà Obert”, que és pioner. En ell, el ciutadà pot accedir sense filtres a la informació municipal, de la mateixa manera que hi pot accedir un funcionari o la pròpia alcaldessa. O un altre portal, en el que s’hi publiquen tots els contractes que fem, fins i tot els menors. O la publicació de les declaracions de patrimoni de tots els integrants del govern municipal... O el projecte de “Junts fem barri”, que ha representat apropar la presa de les decisions a la ciutadania.\nÉs un projecte participatiu en què el ciutadà ha pogut ajudar a decidir quines eren les prioritats en les inversions a realitzar a nivell de barri. Estic convençuda que aquesta és la línia que hem de seguir.\nDiàleg amb totes les opcions polítiques al consistori?\nDiàleg sempre. Perquè és necessari. I més en aquest moment concret, en què sembla que les majories absolutes s’estan acabant. Cal no tenir por, parlar amb tothom i treballar sobre projectes concrets amb les demés opcions.\nSi tingués ocasió de parlar amb els presidents Rajoy i Mas, què els hi diria?\nEls hi diria que parlin, perquè el diàleg és imprescindible. Com a responsables polítics tots hi estem obligats...\nGavà, villa milenaria, se está convi\nEn el discurs d'investidura, Sánchez s'ha comprom...\nGavà vol un pla per frenar la regressió de la platja\nUn estudi atribueix a les obres d'ampliació...


Castelló abre la puerta a nuevas oportunidades en el Foro España-Japón\nCastelló obri la porta a inversions i intercanvis en el Fòrum Espanya-Japó\nL’alcaldessa destaca la important repercussió de la cimera internacional «per a situar a Castelló en el mapa del positiu»\nCastelló acull hui el XXI Fòrum Espanya-Japó, que ha inaugurat l’alcaldessa, Amparo Marco, instant a les més de 200 autoritats i experts que prendran part, a «treballar units per a afrontar els desafiaments de la civilització global». L’Auditori i Palau de Congressos es converteix així en l’epicentre de les relacions Espanya-Japó en un fòrum dedicat als nous reptes i implicacions socials de la revolució tecnològica i digital. Sota el lema Societat 5.0, una societat tecnològica centrada en l’humà, se succeiran durant tota la jornada ponències i sessions de diàleg.\nMarco ha destacat d’aquesta cimera bilateral la repercussió «per a posar a Castelló en el mapa del positiu, revalorant «les nostres platges, gastronomia, cultura, patrimoni, tradicions i, sobretot, la nostra gent». A més, ha reivindicat la «necessitat i la voluntat de vincular el progrés i la tecnologia al benestar i la felicitat de la ciutadania».\nEl president de la Fundació Consell Espanya Japó i copresident del Fòrum Espanya-Japó, Josep Piqué, per la seua part, ha qualificat «d’èxit» aquesta edició i ha remarcat la importància del seu contingut, centrat «en l’impacte de la revolució digital sobre un escenari geopolític global i sobre la vida de cadascun de nosaltres. Les coses estan canviant d’una forma vertiginosa i hem de buscar aliats allí on es compartisquen els mateixos valors».\nL’alcaldessa de Castelló ha participat també en un dels diàlegs del fòrum, dedicat a la diplomàcia urbana, en el qual s’ha abordat la relació institucional amb la ciutat japonesa d’Ube, amb la qual ha subscrit un acord d’agermanament «com a clau d’aprenentatge mutu». Marco ha destacat durant les seues intervencions que «la implantació d’Ube a Castelló ha sigut un element tractor de l’economia local, en l’ecosistema del port i les multinacionals implantades en el Serrallo del sector energètic».\n«L’objectiu és fer que Castelló siga la porta per al Japó a Espanya i Europa i que Ube City siga la porta per a Espanya en el Japó i Àsia», ha explicat Marco. «Ens hem posat uns desafiaments ambiciosos i volem obrir vies de col·laboració econòmica, industrial, educativa, turística, cultural, esportiva i social». En aquest sentit, l’alcaldessa ha abordat diversos sectors, com el ceràmic. «Castelló és líder europeu en la fabricació de paviments i revestiments ceràmics, i el segon productor en l’àmbit mundial; i el taulell de Castelló vol tindre més presència al Japó».\n«La captació d’inversions és important i per això s’està sondejant l’interés de diverses empreses japoneses per instal·lar-se a la província i per generar noves oportunitats de desenvolupament econòmic en l’àrea logística vinculada al port», ha assegurat. En el marc acadèmic, «des de les universitats de Castelló i de Yamaguchi s’ha obert una via de diàleg per a ampliar els intercanvis bilaterals i la possibilitat d’establir acords de dobles titulacions en alguns àmbits». A més, «els productes agroalimentaris locals tenen una oportunitat en Ube i estem explorant com incentivar l’exportació a terres japoneses», ha apuntat.\nDurant la jornada, s’han debatut temes d’interés estratègic per als dos països, com la influència de la tecnologia en els equilibris de poder global; la importància de l’ètica en el desenvolupament de la intel·ligència artificial; els ecosistemes d’emprenedoria i innovació com a palanques d’un nou model productiu; l’impacte econòmic i social de la creació de pols d’innovació per a l’atracció d’emprenedoria i talent; i els efectes de la digitalització sobre poblacions cada vegada més longeves.\nAl costat de Marco i Piqué, participen el president de la patronal del comité europeu de la Federació Empresarial japonesa, Yoshio Sato, el professor de la Universitat de Tòquio, Motoshige Ito; el sotsgovernador de Kyoto, Akimasa Yamashita; el professor de la Universitat de Zaragoza Manuel González Bedia; el cap executiu de l’Oficina d’Assumptes Generals i Planificació de l’Ajuntament de Fukuoka, Masanari Suzuki; i en representació de diverses empreses, Núria Oliver, David Pereira, María Benjumea, Hirotaka Sakakibara, Lorenzo di Pietro, Tatsuya Kato, Naomi Kurahara i Javier Megias.\nEl XXI Fòrum Espanya-Japó està organitzat per la Fundació Consell Espanya Japó, amb la col·laboració del Ministeri d’Afers Exteriors, Unió Europea i Cooperació, l’Ajuntament de Castelló i la Generalitat Valenciana.


Jardineria Natural. Un Jardí per Menjar-se'l.: EL DEBAT NUCLEAR. S’OBRE LA CAIXA DELS TRONS.\nSempre esperem a reflexionar quan el problema el tenim a sobre, masses vegades la prevenció no calcula riscos que encara no som capaços de controlar totalment. Els sabem, els minimitzem però no els podem dominar. Un d’ells és el risc de radioactivitat de l’energia nuclear. Per algunes persones una gran descoberta, una energia neta, per què no produeix gasos efecte hivernacle i per tant no contribueix al canvi climàtic, però si que contribueix a la contaminació radioactiva de les aigües, terres, animals, vegetals i persones.\nEls efectes poderosos del terratrèmol i el tsunami han canviat i destruït les infraestructures al nord-est del Japó, han causat dolor a la població per la mort de familiars i amics, però l’alarma nuclear posa la zona en perill radioactiu i per tant potser caldrà descontaminar-la per poder tornar a viure, o caldrà abandonar-la segons els nivells de radiació que s’hi detectin quan tota aquesta crisi hagi passat.\nEn quatre dies hem parlat, llegit, escoltat i vist imatges més que mai sobre energia nuclear. I ara cal debatre, alguns països han decidit prendre mesures Suïssa ha decidit parar la construcció de noves centrals i no allargar la vida a les existents, Alemanya deixa en suspens la llei d’allargar la vida de les nuclears durant tres mesos i revisar-les totes a consciencia, l’Índia també a decidit revisar-les i més que s’hi afegiran. Mentre la ministra Sra. Salgado diu que aquí no cal debat que tot esta bé. No em quedo gaire tranquil·la a Catalunya tenim 3 de les 8 centrals nuclears al territori peninsular.\nI em pregunto. Realment, li calen 55 centrals nuclears al Japó per produir el 30% del total de l’energia que necessita?. No hi ha altres formes menys perilloses o de reducció de consum per produir aquest 30% de forma segura. Cal un risc tant gran i de llarga durada per les persones i el medi ambient?. Hem d’evolucionar a energies segures, renovables i netes. Si cal reduir els consums transitòriament per una millor manera d’afrontar els reptes de l’energia, cal que ens posem les piles ja, ara és el moment. Abans que els accidents posin més riscos de llarga durada, per les generacions futures.\nNO A L’ENERGIA NUCLEAR.\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 20:11


PSC i CiU pacten el pressupost de l’Ajuntament de Lleida per l’any 2014| Redacció - Fotografia: Ajuntament de Lleida\nRos ha manifestat la seva satisfacció per haver assolit un acord que posa el focus en el ciutadà. El paer en cap ha destacar que és un acord a què s’arriba per una qüestió de responsabilitat, no per assegurar la governabilitat. "La correlació de forces a l’Ajuntament de Lleida li podria donar a CiU una posició còmoda d’oposició pura i dura i a l’equip de govern una posició de majoria absoluta per aprovar el pressupost. Per tant, no és un tema de governabilitat, és un tema de responsabilitat", ha destacat l’alcalde. "Responsabilitat de dues forces polítiques en la gestió pressupostària en les polítiques públiques en períodes difícils de l’economia i la societat".\nPer la seva banda, Zaballos també ha remarcat la voluntat d’entesa i ha explicat que l’objectiu del grup CiU ha estat millorar la proposta de pressupostos per fer-los al màxim socials possible: "Si en aquests moments no tenim especial sensibilitat i compromís amb els ciutadans de Lleida no té sentit que negociem pressupostos, precisament la dificultat de la situació requeria una gran part de generositat i gran capacitat de negociació".\nPer mitjà del compromís a què han arribat tots dos grups, es fixa que es dedicaran els recursos que resultin de les previsions d’economies en l’execució del pressupost 2014 (estalvi, liquidació de pressupost i fons de contigència) als següents àmbits fins a un màxim de 800.000 euros:\n- Àmbit d’urbanisme: 200.000 euros\n- Àmbit de Promoció Econòmica, Comercial i Turística: 200.000 euros\n- Àmbit Social i del Tercer Sector: 200.000 euros\n- Àmbit d’Educació i Cultura: 200.000 euros\nL’acord a què s’ ha arribat estableix que es constituirà una comissió de seguiment mensual per articular la gestió dels compromisos assolits en aquest acord. Aquest acord complementa el compromís adquirit entre l’equip de govern i el grup de Convergència i Unió aquesta mateixa setmana per establir l’estratègia local integrada que busca la complicitat d’agents socials i econòmics de la ciutat perquè, posant-hi les eines, es creïn llocs de treball. L’acord assolit entre l’equip de govern i CiU permet que la xifra total destinada al foment de l’ocupació, la inserció laboral i la generació de treball arribi als 4,2 milions d’euros.\nEl pressupost de l’Ajuntament de Lleida per l’any 2014 serà de 158,737 milions euros i contempla la congelació de tots els impostos i taxes municipals. Respecte a les inversions, la Paeria augmenta el capítol d’inversions, que passa a ser de 14.159.771 euros.\nEl ple de debat de pressupostos se celebrarà aquest dilluns.\nDos detinguts per agredir a una parella a la Plaça Paeria\nEl PP de Lleida crea un pla d'ocupació que podria crear al voltant de 1.300 llocs de treball


Arxius de Centres de Dia Grup Mutuam - Pàgina 2 de 8 - Residències gent gran. Serveis sanitaris i d'atenció a la dependència\nsetembre 7, 2018 agost 3, 2016\nCategories Els nostres centres Etiquetes Activitats, Centres de Dia Grup Mutuam, Residència Vila-seca Deixa un comentari\nsetembre 7, 2018 juliol 28, 2016\nEl jardiner esporàdic del Centre de Dia Torreromeu, un usuari molt motivat i preocupat per l’hort del centre, va estar una bona estona regant l’hort que van idear i crear plegats amb molta il·lusió, els usuaris d’aquest centre de dia que gestiona Mutuam. Amb l’estiu que estem tenint, cal cuidar i mantenir humit l’hort, perquè no pateixi l’ambient sufocant de l’estiu. Ajudat pel fisioterapeuta del centre de dia van estar plegats recollint les males herbes per un òptim grau d’humitat. Diàriament l’hort pot estar ben tranquil de rebre la seva dosis d’aigua.\nEncara no coneixes els nostres Centres de Dia per a gent gran?Ampliar informació\nsetembre 7, 2018 juliol 22, 2016\nsetembre 7, 2018 juliol 1, 2016\nEl recursos de Grup Mutuam de les terres gironines participen en el projecte “Apadrina un Avi”\nL’Hospital Sociosanitari Mutuam Girona i el Centre de Dia Onyar que gestiona Mutuam que participem en el projecte Apadrina un Avi de Càritas Girona des de fa uns 5 anys, donen empenta de nou a a aquest projecte que vincula a joves estudiants amb persones grans que viuen en centres residencials, sociosanitaris i centres de dia, fomenta les relacions intergeneracionals a través de les visites que els fan els joves als avis i àvies d’aquests centres. Les visites es realitzen setmanalment -de forma individual, per parelles o grupalment- on es dedica el temps a la persona gran, amb qui es conversa, es surt a passejar, es fan activitats conjuntes, tot contribuint a la seva autoestima i benestar, potenciant el diàleg i comprensió entre totes dues generacions.\nEls joves per la seva banda aporten optimisme i futur, mentre que les persones grans hi posen la experiència i saviesa. Càritas treballa de forma coordinada amb els centres formatius on estudien aquests joves i els centres residencials, sociosanitaris i centres de dia on estan ingressades les persones grans. El divendres 17 de juny a l’Espai Caixa es va fer la festa de final de curs molt emocionant. Al retall del Diari de Girona, surten dues usuàries del Centre de Dia Onyar (esquerre) i dos pacients de l’Hospital Sociosanitari Mutuam Girona (al fons a la dreta).\nCategories Els nostres centres Etiquetes Activitats, Centres de Dia Grup Mutuam, Hospital Sociosanitari Mutuam Girona Deixa un comentari\nMini-Olimpíades esportives al Centre de Dia Sabadell Centre\nEl 27 de Juny va tenir lloc una mini-olimpíada esportiva entre els usuaris del Centre de Dia Sabadell Centre que gestiona Grup Mutuam. Aprofitant el bon temps i les bones temperatures els usuaris van participar molt concentrats. Anelles, llançament i petanca són les proves que van passar els 12 participants que hi van prendre part. Diplomes par a tothom i una bona estona de competició, somriures i fotografies per recordar que amb l’edat hi ha moltes coses per fer, sigui quin sigui el moment de l’any.\nCategories Els nostres centres Etiquetes Activitats, Centres de Dia Grup Mutuam 1 comentari\nsetembre 7, 2018 juny 28, 2016\nCategories Els nostres centres Etiquetes Activitats, Centres de Dia Grup Mutuam, Residència Mutuam La Creueta Deixa un comentari\nEl Centre de Dia Prosperitat rep la visita d’una coral\nEl 16 de juny els usuaris i usuàries del Centre de Dia Prosperitat (abans Enric Casanova) van rebre la visita de l’animada Coral del casal de gent gran de Prosperitat. La coral els va oferir un concert amb cançons populars, entre les que van destacar les havaneres i els “boleros”. En acabar i abans de marxar, els membres de la coral van tenir el bonic detall d’obsequiar a tots els usuaris amb una rosa. Un pica-pica va tancar l’actuació, en espera de una nova ocasió per entonar amb ells més cançons.\nCategories Els nostres centres Etiquetes Activitats, Atenció centrada en la persona, Centres de Dia Grup Mutuam, Formació Deixa un comentari


Es va casar amb Marcelino Mases i, cap al 1926, va obrir un negoci de gènere de punt al Passeig de Gràcia de Barcelona. Més tard es va traslladar a la Gran Via barcelonina, amb el nom de Modas Mases de Asunción Bastida, dedicada ja a l'alta costura. El 1934 va obrir una sucursal a Madrid. Amb l'esclat de la Guerra Civil espanyola Bastida va tancar els seus dos establiments. El 1939 va viatjar va Itàlia i va mantenir contacte amb les grans cases de Milà i Roma i va reobrir a final d'any la seva casa barcelonina.\nVa ser membre inicial de la Cooperativa d'Alta Costura. Va reobrir la casa de Madrid i, també, va fer desfilades regulars a Sevilla. Va pertànyer al nucli selecte dels anomenats Cinco Grandes de l'esmentada Cooperativa d'Alta Costura. En un moment donat, Bastida va tenir l'autorització oficial de Christian Dior per a reproduir els seus models i poder-los firmar amb la marca Dior. En el marc de les activitats internacionals de la Cooperativa, Bastida va presentar col·leccions als Estats Units durant la dècada de 1960, entre altres ocasions, l'any 1963 a Miami i el 1965 a Nova York. Va treballar sovint creant vestuari per al cine espanyol dels anys quaranta i cinquanta.\nA la dècada dels anys 50, va produir a Espanya la línia jove anomenada Jeunes Filles del modista francès Jacques Heim. Asunción Bastida va ser una de les primeres cases de costura a Barcelona en dedicar una secció de boutique i prêt-à-porter a la dècada dels anys 50. Des de 1952 fins a 1968 va ser directora tècnica de la revista El boletín de la moda, revista continuada per El boletín de la nueva moda fins als anys 70. El 1970 va tancar oficialment la seva casa de costura tot i que va continuar treballant amb el nom d'Asunción Bastida S. A. fins al 1975.\nEstà representada a la Col·lecció tèxtil Antoni de Montpalau.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Assumpta_Bastida_i_Pibernat&oldid=20038008»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 juny 2018 a les 23:59.


Una bondat complicada - Literal\nAmor i rel·lacions sexoafectives conservadurisme Llibertat d'expressió Religió\nLa Nomi té setze anys i viu en una comunitat mennonita, on les normes religioses són cada vegada més estrictes. La germana gran, ha marxat per anar a veure món i la mare va desaparèixer una nit sense avisar. Viu amb el seu pare que no ha pogut sobreposar-se a aquestes pèrdues. Però la vida continua, i la Nomi, rebel, dictarà les seves pròpies normes i intentarà buscar aliats dins d’aquesta comunitat, alhora asfixiant i protectora.\nquantitat de Una bondat complicada\nMiriam Toews (Canadà, 1964) va néixer a Steinbach, un petit poble mennonita del Canadà. Ha escrit vuit novel·les, entre les quals Les tristes recances (2014) i Elles parlen (2018), publicades per Les Hores.\nUna bondat complicada (2004) va guanyar el prestigiós Governor General’s Award for Fiction. També va rebre el Margaret Laurence Award i el premi al millor llibre de l’any atorgat pels llibreters canadencs.\nAmor i rel·lacions sexoafectives, conservadurisme, Llibertat d'expressió, Religió


Humanisme tecnològic | Barcelona Metròpolis | Ajuntament de Barcelona\nBarcelona té les condicions i els talents per convertir-se en un referent de l’humanisme tecnològic. En un moment en què s’està definint el model europeu per a l’ètica dels algoritmes, els drets digitals dels ciutadans o la privacitat de les dades, resulta evident que la tecnologia no és neutral i que necessitem dotar-nos de mecanismes d’intervenció humana que ens guiïn a l’hora de desplegar una revolució tecnològica que vivim en temps real i corregim sobre la marxa. La confluència entre les arts i la tecnologia esdevé un espai de trobada imprescindible en aquesta refundació.\nAquest mes de setembre s’ha celebrat a Barcelona l’Ars Electronica Garden, festival amb seu original a Linz, centrat en la intersecció entre tecnologia, cultura i arts, que proposa el New Digital Deal, una invitació a repensar les tecnologies digitals en relació amb totes les transformacions que hem viscut en els darrers temps amb un abast cada vegada més generalitzat.\nD’altra banda, nou institucions universitàries i culturals de la ciutat han impulsat el Barcelona Hub d’Art, Ciència i Tecnologia (Hac Te), una iniciativa transversal de recerca, formació, difusió, transferència i producció que vol promoure la relació dels àmbits artístics i tecnocientífics.\nL’objectiu d’aquest hub és aterrar i fer funcionar l’humanisme tecnològic a través de projectes i programes que posin en pràctica i accelerin la relació entre arts i tecnologia. Es farà un procés de treball a dues bandes entre artistes i científics en un programa anomenat HT, que respon tant a les inicials de l’humanisme tecnològic com als termes hibridació/transformació. A Barcelona ja hi ha molts agents que treballen al voltant d’aquestes interseccions des de posicions diverses. Les universitats i els centres culturals han de ser facilitadors d’un intercanvi pluridisciplinari i d’un debat inajornable, que ens ajudi a empoderar-nos davant del tecnopoder que està sorgint. Us oferim aquí un mosaic de visions que aplega professors universitaris, investigadors, gestors culturals i artistes digitals que treballen en la intersecció de l’humanisme tecnològic.\nDirector del programa d’Art, Ciència i Tecnologia de la UOC. Coordinador del hub Hac Te\nLa ciència i la tecnologia són part consubstancial de la nostra cultura. Cal integrar coneixements de manera interdisciplinària per construir una aproximació cultural a la ciència. El terme “humanisme tecnològic” és aparentment nou, però ja fa dècades que l’estan practicant pensadors de la tecnocultura que han incorporat la mirada humanística a la tecnologia. Ara la pandèmia ha accelerat la presa de consciència de la necessitat d’un humanisme tecnològic. Si l’anomenem així és perquè, a vegades, cal rebatejar les coses per rellançar-les.\nHac Te, Hub d’Art, Ciència i Tecnologia vol concertar un espai de coneixement híbrid, no només en l’àmbit universitari sinó també als centres culturals i de recerca, allò que en anglès s’ha aplegat sota l’acrònim GLAM: Galleries, Libraries, Archives and Museums [galeries, biblioteques, arxius i museus]. Cal comptar amb dispositius concrets per posar a funcionar l’humanisme tecnològic.\nNo es tracta només de celebrar grans esdeveniments internacionals, sinó de generar un pòsit estructural que quedi a la ciutat y articular un àmbit que és molt transversal i interinstitucional, i que ha de facilitar producció, investigació, formació, documentació, difusió i transferència.\nEs tracta de promoure una relació entre un artista i un laboratori, que doni com a resultat un producte que després es pugui mostrar en una exposició i que generi documentació del procés, i eventualment una transferència en forma d’un prototip, per exemple, que pugui funcionar en l’àmbit de les indústries creatives o de la intel·ligència artificial.\nDirector acadèmic, investigador i professor al Centre de la Imatge i la Tecnologia Multimèdia (CTIM) de la UPC\nL’humanisme digital ens ha de procurar una visió crítica de la tecnologia. Hem de saber detectar els biaixos innats de la tecnologia, que no deixa de ser un producte cultural, realitzat per unes persones que treballen emmarcades en una societat determinada. Darrere les línies de codi que marcaran el nostre futur, hi ha uns enginyers i informàtics que responen a un perfil professional i humà, en què prepondera l’home blanc de classe mitjana alta. Ens hem de preguntar qui genera aquesta tecnologia i quines conseqüències tenen els biaixos que s’hi projecten. S’ha constatat, per exemple, que les grans plataformes de música acostumen per defecte a recomanar més músics homes que dones, o que les càmeres de reconeixement facial no funcionen amb la mateixa eficàcia quan han d’identificar la població negra. En la programació de la intel·ligència artificial cal garantir la diversitat de mirades, que inclogui la perspectiva de gènere, el respecte a les minories, etc.\nÉs necessari que la pluralitat s’incorpori en la formació universitària dels futurs enginyers, cal anar a l’arrel. Cal integrar les humanitats als currículums d’aquests estudiants perquè programen unes tecnologies que no són innòcues i que van destinades a un context social concret i a unes persones. Hem de fomentar una formació híbrida i crear espais de recerca aplicada que facin de pont entre científics i artistes. Hem d’explorar aquesta zona híbrida entre art i tecnologia, mesclant mirades i metodologies. No es tracta que el científic passi a ser artista, sinó que aprenguin mirades i processos l’un de l’altre.\nDirectora de l’Àrea de Cultura, Innovació i Comunitat de la UPC\nLa tecnologia és transversal en tots els camps de coneixement, inclosa la cultura. El programa UPCArts va néixer l’any 2019 amb tres objectius. En primer lloc, dotar la universitat d’una agenda cultural potent aprofitant el binomi cultura i tecnologia. En segon lloc, potenciar la recerca en l’àmbit de les indústries culturals i la tecnologia, creant grups de recerca per aixecar projectes. I, finalment, sortir de la bombolla dels campus i posicionar la UPC en la societat.\nEls estudiants han de veure la cultura com un possible espai de treball; la hibridació entre cultura i tecnologia passa per acords interuniversitaris. La UPC ofereix a enginyers i industrials fer una assignatura optativa dins el màster de Filosofia Contemporània de la UOC. Les institucions culturals també necessitaran el concurs d’enginyers per millorar la seva estratègia digital.\nLa UPC ha creat un comitè d’ètica per valorar les repercussions de la intel·ligència artificial, la robòtica, les patents o els algorismes en la nostra vida. Revisant els usos de la tecnologia, cada dia és més evident que els tecnòlegs haurien de fer un jurament hipocràtic. Avui dia pots fer més mal amb un mòbil que amb una pistola.\n“Cada dia és més evident que els tecnòlegs haurien de fer un jurament hipocràtic. Avui dia pots fer més mal amb un mòbil que amb una pistola.” Carme Fenoll Directora de l’Àrea de Cultura, Innovació i Comunitat de la UPC\nProfessor de Tecnologia a l’Escola d’Art i Disseny de Terrassa i associat a la UPC\nLa tecnologia mai ha estat aliena a l’art. De fet, la tecnologia ens fa humans, és inherent a la nostra espècie i es remunta a fa més de dos milions d’anys. La dicotomia entre art i tecnologia no ha existit mai. Quan apareixen les primeres manifestacions artístiques humanes, ja hi ha elements tecnològics. Si els humans comencen a triturar pigments és perquè hi ha una capacitat tècnica per fer art. Cal superar aquesta idea que la tecnologia neix amb la Revolució Industrial. Sense anar més lluny, el mecanisme d’Anticitera, que existeix des de fa uns dos mil anys, era ja un artefacte sofisticat, un calendari astronòmic molt precís, configurat amb unes rodes dentades i uns elements mecànics d’una precisió que no tornarem a veure fins a l’aparició dels rellotges suïssos. Una preciosa confluència de ciència, tecnologia i art.\nSoc molt crític amb el concepte d’humanisme tecnològic. La tecnologia està integrada en l’humanisme. Oi que no parlem mai d’humanisme lingüístic o humanisme literari? La tecnologia forma part de l’ésser humà com en forma part el llenguatge. Sé que faig una afirmació potser controvertida si dic que la tècnica precedeix l’art, i que sense tecnologia no pots crear res. En aquest sentit soc materialista: l’art té un component material, ja que es tracta de crear objectes que interactuïn socialment amb els altres. L’art és comunicació i tecnologia.\nResponsable d’Itineràncies i coordinadora d’alguns dels projectes Beta del CCCB\nLa necessitat d’incorporar la ciència en el discurs de les humanitats ha marcat les programacions de les institucions culturals del segle xxi. La forma amb què el CCCB aterra aquesta discussió és molt particular per la naturalesa mateixa de la institució que representa: un productor de continguts que treballa per esborrar els límits entre la ciència i les humanitats, o posar-los en tensió.\nSi abans un museu exposava veritats absolutes o obres canòniques, ara els artistes que treballen amb la tecnologia, com Monica Rikić, beuen de dades actuals, de manera que trenquen el mur que separava el museu del món exterior i connecten el temps de dins amb el temps de fora. Abans les coses passaven primer al món i després el museu en conservava la memòria. Ara és al revés. El museu esdevé un laboratori on el temps s’accelera.\nEls centres de cultura van incorporant també noves metodologies de treball pròpies de les start-ups tecnològiques. Avui les exposicions no es plantegen com una tesi tancada, sinó com una plataforma de treball per ser discutida i fins i tot refutada en temps real. Darrere una exposició no hi ha una autoritat comissarial única, sinó una pluralitat de veus que participen en una conversa.\nPoesia i ciència tenen més en comú del que sembla. Són dues fonts d’admiració i coneixement del món, que ens permeten meravellar-nos davant les coses més evidents. Malauradament, tant els programes educatius com el nostre marc mental es troben llastats per una falsa dicotomia que obliga nens i nenes a triar entre ciències o lletres. Els grans científics sempre van tenir un concepte estètic de la ciència, la consideraven una forma de bellesa. La ciència es desenvolupa en metàfores que van canviant amb el temps. El científic necessita consciència verbal i imaginació per poder explicar els seus descobriments. La matemàtica és poesia imaginativa, el matemàtic inventa mons possibles.\nL’art i la poesia també tenen la seva lògica i, a la seva manera, raonen. La raó poètica és un altre tipus de raó, però no és menys lògica i és implacable. A l’antiga Grècia la bellesa de la natura i de l’art estaven emparellades, però la tecnocràcia educativa contemporània ha fingit que eren dues coses diferents. Era més sàvia la visió harmònica entre les arts i les ciències a Grècia o en el Renaixement. Avui el nostre coneixement científic és superior, però la nostra visió del coneixement és més pobra i limitada.\nAssagista i investigadora de l’Institut de Filosofia del CSIC.\nHem estat educats sobre el supòsit que la ciència i l’art es troben separats per murs insuperables, però durant les darreres dècades hem vist artistes que s’aproximen a la tecnologia sense complexos. L’artista contemporani es distingeix per habitar la complexitat de la seva època. Un dels valors de l’art per a la ciència i la tecnologia és la seva capacitat per enfrontar-se a allò difícilment narrable. Hi ha coses que no es poden explicar fàcilment des de la ciència i que l’art no té por de temptejar.\nL’art es dona en un territori on les contradiccions són benvingudes, on l’error i l’ambigüitat tenen un valor afegit. Més que proposar determinades veritats, la pràctica de l’art contemporani fa visible la construcció d’aquestes veritats. L’art permet que veiem les mateixes coses d’altres maneres, de vegades fent un pas enrere. Aquest pas és valuós, perquè permet estranyar-te amb el que estàs fent. Qui investiga amb una tradició científica al darrere té una lent que el fa mirar d’una manera determinada i que pot operar com a biaix. El científic s’ha de qüestionar les lents amb les quals l’han educat. L’artista, en canvi, està acostumat a canviar de lents per veure les coses d’una altra manera.\nLa crisi de la covid-19 ha posat en evidència un fracàs massiu sistemàtic social, ecològic, polític i econòmic. Tot i que les causes i les conseqüències d’aquesta crisi són molt complexes i greus, ens han dit reiteradament que es podrien solucionar amb una app d’última generació. Aquest plantejament tècnic de resolució de problemes rep el nom de tecnosolucionisme, i sol consistir a simplificar i ofuscar els problemes que pretén solucionar sense afrontar-los realment. Però qui defineix i aplica aquestes solucions tecnològiques? En el meu darrer projecte, Ultimate solvers, he fet un recull d’eslògans, identitats de marca i materials gràfics utilitzats per les grans corporacions que prescriuen solucions tecnològiques per anunciar els seus productes. Curiosament, aquestes empreses empren un vocabulari precís per definir el que fan de manera molt imprecisa. No obstant això, entenen a la perfecció com beneficiar-se de les realitats que generen i extreuen de les seves tecnologies. Hom no pot evitar preguntar-se quines poden ser les implicacions a llarg termini que pot tenir resoldre problemes sistèmics complexos amb solucions tecnològiques reduccionistes. El futur no pinta bé.\nComissària i cap del programa d’Arts del CERN\nSoc historiadora de l’art, però en els darrers anys he treballat al CERN, el Laboratori Europeu de la Física de Partícules Elementals, el més gran en població i extensió. Des del 2011, el CERN acull artistes en els seus programes d’art, amb una participació de fins a 80 països. La ciència i l’art s’estan obrint a la societat i hi ha coses que només es poden entendre des de la mirada d’altres disciplines.\nAl CERN s’accepta la creativitat com un vector central de la ciència, ja que no és una cosa exclusiva de l’art, sinó que també es veu en les dinàmiques del laboratori. Generem consciència d’altres formes de creativitat. Quan detectem una idea valuosa que ens pot portar a un lloc que desconeixem, dotem l’artista de recursos i eines perquè pugui anar més enllà i trencar motlles.\nEl més important és que siguem capaços d’equipar els artistes amb eines, estructures, coneixements i competències, entenent que els enfocaments sempre parteixen d’un diàleg i d’idees fora del comú, i que hem d’estar preparats per treballar a una escala que va més enllà de l’humà...\nHem de pensar que aquesta hibridació és el nostre objectiu, però també una carrera de fons. Peter Jenni, un dels pares fundadors de l’experiment ATLAS al gran col·lisionador de partícules LHC, diu que interactuar amb artistes enriqueix i ajuda el científic a tenir una consciència més àmplia del que fa. Crec que els artistes residents al CERN fan veure als científics el que intenten fer, de cara a reconstruir constantment la seva temptativa, i, si convé, fer marxa enrere en la seva investigació per revisar el sistema en què estan treballant.\n“Un dels valors de l’art per a la ciència i la tecnologia és la seva capacitat per enfrontar-se a allò difícilment narrable. Hi ha coses que no es poden explicar fàcilment des de la ciència i que l’art no té por de temptejar.” Remedios Zafra Investigadora de l’Institut de Filosofia del CSIC


Hotels i Hostals Girona Hostal Ter Rutes Catalunya Rutas cataluña Vegueries Informacion Turistica de Catalunya portal guia barcelona tarragona lleida girona alt pirineu aran ebre ciudades andorra central españa spain Esqui playa costa mapa Hoteles Campings Turismo rural deportes aventura pueblos rutas monumentos fiestas\nEns trobarà davant el riu Ter a Setcases un poble de muntanya situat a 1230 metres a la Vall de Camprodon. És un hostal familiar per poder sentir-se com a casa i gaudir d'unes bones vacances o uns dies de descans, realitzar diverses excursions per les boniques muntanyes que ens envolten, ja sigui a peu, en cavall o en bicicleta , i a l'hivern gaudir de la neu a l'estació d'esquí Wallter 2000 situada a 12 km de Setcases on a l'estiu tenen diverses activitats.\nL'hostal disposa de:\nHabitacions amb bany.\nEn tot l'hostal disposem de servei Wifi.\nEl resplendor del romànic al Ripollès ha sembrat els pobles de la comarca amb un inestimable patrimoni artístic que abasta gran part de la tipologia arquitectònica del romànic català. Els monestirs, castells i més de seixanta esglésies -d'una sola nau, un sol absis i campanar d'espadanya, generalment- s'engalanen la bellesa natural de tota la comarca.\nPodeu veure on estem en aquest mapa.\nSi voleu realitzar una reserva o demanar informació podeu omplir el següent formulari.\nEquipament: Telèfon, TV, Internet, Calefacció, Minibar, Balcó.\nVisites a museus, Monuments destacats, Excursions, Passejades en bicicleta, Senderisme, Escalada, Equitació, Esquí / Snowboard, Paintball, Rutes gastronòmiques.\nSi ho desitgeu, podeu contactar amb Hostal Ter a travès d'aquest formulari.


Música i literatura en homenatge a Bosco Faner - Diòcesi de Menorca\nLa paraula, través el cant, la poesia i l’oratòria van servir per a estrenar a Menorca “Fent camí”, el llibre homenatge al capellà i escriptor J. Bosco Faner Bagur. La publicació es va donar a conèixer dilluns 23 de setembre al Seminari en una presentació a càrrec el professor Gabriel Julià i la religiosa de la Consolació Ana Edo i que va comptar amb la música del pianista Antoni Pons i el baríton Jaume Gelabert i un tast poètic de la mà de José Serra i Magdalena Gonyalons.\n“Fent camí” parla de la trajectòria vital i de l’obra literària de J. Bosco Faner a través d’articles escrits per a persones properes al rector de la parròquia de Sant Esteve de Ciutadella. El llibre surt a la llum ara, com a conseqüència del premi «Humanidades de la Concordia 2019» que li va ser concedit per part del Proyecto Nacional de Cultura Granada Costa.\nbosco fanerciutadellaesglésia de menorcafent camígranada edicionshomenatgellibre\nPrevious Post:Guillem Ferrer, nou coordinador de Càritas a Balears\nNext Post:El CC Sant Miquel obre portes amb desenes d’activitats pel centenari


Santa Perpètua bonificarà l'ús de les renovables i el vehicle elèctric\nEl consistori facilitarà avantatges fiscals a les companyies que facin ús de mètodes respectuosos amb el medi ambient\nper Redacció VIA Empresa 13 de febrer de 2017 12:14\nL'Ajuntament de Santa Perpètua de Mogoda s'ha compromès a bonificar quatre grans blocs de l'activitat empresarial de la localitat. L'alcaldessa del municipi, Isabel Garcia, en una reunió amb empresaris ha garantit el manteniment d'aquestes bonificacions al llarg d'aquest mandat perquè es pugui establir una aliança "de fons" amb el teixit empresarial, com han matisat des del consistori.\nLes noves bonificacions s'adrecen a quatre grans àmbits de preocupació del Govern municipal. El primer, la localització d'activitats en el municipi i la creació d'activitat i empreses. Santa Perpètua, "un municipi fortament productiu i on l'activitat econòmica és una de les funcions principals", s'ha vist fortament afectada per la crisi econòmica, com també ho ha notat l'ocupació de solars i naus. "El consistori ha decidit incrementar les bonificacions ja existents a l'Impost d'Activitats Econòmiques (IAE) per inici d'activitat", explica l'Ajuntament en una nota enviada als mitjans de comunicació.\nLa creació d'ocupació de qualitat és altra de les bonificacions d'aquest mandat. Bonificaran les empreses que apostin per la consolidació dels seus equips i d'un model d'empresa on primi el compromís de futur, incorporant una bonificació important a l'IAE.\nLes energies renovables són altres de les àrees que es veuran beneficiades. Santa Perpètua considera "una assignatura pendent del país, que pateix uns costos energètics molt importants i malbarata el potencial que tenim d'una energia i que no ens fa dependents". Malgrat les dificultats de la regulació general, l'Ajuntament incorpora bonificacions a l'ICIO (per fer les instal·lacions), i a l'IAE (per la generació i consum d'energies renovables), ja que creu que són "molt rellevants per aquelles empreses que vulguin optar per aquestes energies". En determinats casos, la combinació d'ambdues bonificacions pot permetre accelerar l'amortització d'inversions en instal·lacions de producció d'energies renovables de forma notable.\nPer últim, la mobilitat elèctrica, una aposta que no és nova en aquest municipi. L'Ajuntament explica que realitza tota mena d'accions de promoció, formació i assessorament en aquest camp. Ara s'incorporaran dues bonificacions, una a l'ICIO per a la instal·lació de Punts de Càrrega i una altra a l'Impost de Vehicles per a primar els vehicles de menor incidència en el medi ambient.


Casa Museu Cal Gerrer | Ainoa Soler\nFoto: Frederic Cabanas\nFoto: Ramon Camí\nUna visita guiada a través dels sentits\n“Escoltar” pot tenir molts i diferents significats. Amb aquesta activitat proposem una recerca compartida sobre alguns d'aquests significats, i ho fem de la mà de l'art, la dansa, la poesia, la pintura, la música i la improvisació.\nCada sessió és única i irrepetible.\nUn viatge cap als nostres sentits.\nHoraris preferents: els dijous i els divendres a les 18h.\nMés informació i reserva de plaça a: ainoasoler@yahoo.es\nPer assistir a l'activitat cal haver fet la reserva prèviament.\nBALLANT AMB ELS COLORS DEL MÓN\nActivitat adreçada per a nens i nenes\nAmb aquests tallers explorarem la sensibilitat artística que com a éssers humans, tots duem dins. Adreçats per a nens i nenes, farem un viatge a través del moviment, la dansa, l'art, la pintura, la historia, i... cada dia, descobrirem plegats quins tresors s'amaguen dins aquest meravellós planeta, en el que tenim la gran sort de poder viure.\nL'activitat s'ofereix preferentment els divendres a la tarda.\nTambé es pot organitzar segons disponibilitat en altres horaris. La duració prevista per sessió és d'uns 45 minuts.\nPintura: Ainoa Soler\nCicle de projeccions per a gaudir, comentar i compartir\nIniciarem el recorregut fent junts una petita visita general a l'espai de la Fundació Cabanas i tot seguit, entrarem al món del cinema amb un passi d'un parell o tres de vídeos artístics, on l'art ens donarà la mà, i la pregunta omplirà l'espai. Acabarem la tarda amb una xerrada oberta en la que compartir les sensacions, reflexions, preguntes i inquietuds de cadascun dels participants, entorn l'art, la dansa, la música, la vida i els seus colors en moviment.\nTemàtiques dels cicles\n-L'Ainoa; la ballarina i la seva dansa\n-La Llàgrima; una euga feliç a Collserola\n-Un viatge en el temps: els orígens de la Fundació\n- Miquel Cabanas; pintor i poeta\nDuració de l'activitat: al voltant de 90 minuts\n"L'Art, com l'Amor, no es pot entendre ni explicar.\nNomés es pot sentir i viure'l, quan es troba”\nFoto: Ainoa Soler\nAltres activitats que ofereix la\nA la Casa Museu Cal Gerrer hi trobareu visites guiades especialitzades en els diferents espais que configuren l'edifici. Us recomanem la visita guiada especial Marilyn Monroe, que cada tres mesos, ofereix el seu propietari, en Frederic Cabanas, en la qual podreu conèixer de primera mà l'aventura del col·leccionisme i la passió vers la actriu.\nAixí mateix, les vistes des del mirador de la Casa Museu, estant ubicat dalt de la teulada, ofereixen una panoràmica inoblidable del poble, el Monestir i la Serra de Collserola.\n¿Quieres recibir la actualidad de nuestras actividades y propuestas?\nDiseño y Web por Joan Kaizen


Càmping Bassegoda Park - Festes Catalunya\nCamí Camp de l'illa - 17733 - Albanyà (Girona)\nEl Bassegoda Park és un càmping familiar i parc de bungalows de 1a categoria situat a Albanyà (Alt Empordà) a la província de Girona.\nAl costat del riu Muga, el càmping és ideal per gaudir de la natura i practicar multitud d’activitats en família. El Bassegoda Park està situat al Parc d’Espais d’Interès Natural (PEIN) de l’Alta Garrotxa i es troba a 7 km del conjunt medieval de Sant Llorenç de la Muga.\nDisposa de diferents tipus de bungalows amb capacitats entre 2 i 7 persones i equipats amb totes les comoditats. Els caps de setmana temàtics, propostes pensades per un públic familiar, complementen el programa d’animació que ofereix el càmping durant tot l’any.\nConscienciat amb la conservació del seu entorn, el càmping està preparat per complir amb la normativa de gestió de residus i eficiència energètica.Hem preparat uns CAPS DE SETMANA TEMÀTICS farcits d’activitats en plena natura per conèixer millor el nostre entorn, aprendre a respectar-lo, per compartir coneixement, potenciar la nostra creativitat, etc.\nGaudeix de fins a un 20% de descompte per estades de 2 nits en bungalow!\nEscull el cap de setmana que més t’interessi i visita’ns!


Relat "No tingues por"\nInici > detall del relat: No tingues por\nUn relat de: llunalluneta\nSempre m'han parlat del somni del primer món. De què allà només pel fet de nàixer ja ets considerada una persona i que no hi ha cap motiu pel qual no dorms a les nits, però tampoc ets desperta de dia. Que creuant el mar, ens podrem salvar i podrem viure en pau. No m'han parlat només d'eixe anhel, jo mateixa he somiat amb ell. He deixat volar la imaginació per un instant, en una d'eixes nits en què les circumstàncies no et deixen dormir. Però aquest conflicte no ens deixa ni alçar el vol, o imaginar alçar-lo, ens manté lligats a terra, com aquell ocell al qual la natura l'ha dotat d'ales i li les volen arrancar sense anestèsia.\nLes morts s’eviten segons on caiguen i les vides es respecten en virtut del teu país. Quantes paraules i idees s’hauran perdut pels interessos d’alguns. El que controla, el que domina vol emmalaltir-te per vendre’t medicina.\nVaig nàixer a Serekaniye, Síria, un dia de primavera. Els meus pares sempre han sigut uns fugitius de les regles. Ma mare, lluitadora convençuda de què les dones havien vingut al món a alguna cosa més que per ser l'adorn de la societat i el joguet dels homes. Repudiada per la seua família, extremista musulmana, quan als 16 anys va eixir al carrer sense vel. Després d'uns mesos vivint de l'aire i de la poca caritat que es pot tindre amb una jove rebel, Roni, la va acollir a sa casa, i des d'aleshores ell l'ha estimada com una filla i l'ha respectada en totes les seues decisions. Ma mare sempre ha estat molt agraïda a la sort per haver-li posat al camí a una persona que en eixe moment es va veure reflectit en ella. Mon pare, cap de les Unitats kurdes de Protecció Popular, sempre ha estat molt orgullós de nosaltres, la seua filla i la seua companya de vida (que és com li agrada a ell anomenar-la), i algunes nits em contava com es van conéixer.\nEll, era un fugitiu de l'Estat Islàmic que a l'edat de 15 anys havia quedat orfe i per això mateix demanava venjança. Així doncs, va formar un grup de resistència contra ISIS, el qual va voler actuar com més prompte millor. Van ficar una bomba a la seu de l'EI al seu poble, Alep, i com a conseqüència, van haver de fugir perquè eren més poderosos que ells en nombre i armes. Així que mon pare va quedar sense casa, sense feina i sense por. I va subsistir així, com va poder, vagant per alguns indrets dels quals mai sap dir-me el nom exacte... fins a arribar a Serekaniye. Va tenir la sort, segons les seues paraules textuals, de topar-se amb Nala, ma mare, i amb els seus ulls que transmetien una serenitat que mai ell havia trobat. Des del primer dia li va cridar l'atenció perquè no era gens comú que una dona vestira amb uniforme militar, en lloc de amb la típica vestimenta musulmana; i a més, sense vel. De fet, la gent que passava pel seu costat la mirava d'una manera despectiva, com si els fera fàstic. Però ell, sabia que era diferent, només amb l'orgull i el cap ben alt que portava, ho sabia. Va sentir la necessitat de parar-la i parlar amb ella, amb l'excusa de què si li podia donar un poc de menjar. A açò ma mare va contestar que sí de seguida quan la seua vista va anar a parar al xicotet pin que acreditava que era militant contra ISIS i que a ell li havien regalat en una visita que li va fer un altre comandant d'una brigada del poble veí. Quan Nala li va contar a Roni tot el que Subhy, mon pare, li havia contat durant el camí cap a casa, aquest va accedir a què es quedara a casa tant de temps com volguera i que no li faltaria de res, perquè com tiet Roni diu, a un company de lluita, encara que no el conegues, mai se li nega refugi. A més, mon pare tenia molta habilitat amb les estratègies d'atac i uns pensaments molt savis i profitosos. A poc a poc, ma mare i ell passaven cada vegada més temps junts, i parlaven de la seua manera diferent de veure la vida i el món. La versió de ma mare no la sé ben bé perquè és un poc més reservada en eixos temes, però, la de mon pare... Subhy es pot quedar hores i hores relatant-me històries i aventures que van viure o, simplement, una anècdota, una idea de la qual van parlar o alguna cosa que van fer. Jo ara reflexione i sincerament pense, que mon pare no tenia raons per no estimar-la. D’ençà que Roni va considerar que ja tenia una edat, ma mare sempre ha sigut una de les millors companyes de la secció femenina de la resistència contra ISIS, i sempre han destacat la seua manera de fer les coses, de lluitar i de veure la vida.\nAl contrari que mon pare, ma mare s'emociona molt quan es tracta d'explicar-me coses que no entenc o donar-me un altre punt de vista a qüestions que em sorgeixen. “Badra, filla meua, tu ja saps que en la societat les dones sempre eixim perdent... Doncs tenim un avantatge que en l'àmbit del combat és prou important. Vols saber-la, amor?”. Uns minuts abans ella havia notat que jo estava molt rara avui; un xic s'havia burlat de mi perquè deia que ma mare era una “boja, ovella negra” per no portar vel i combatre a les unitats de protecció. Vaig assentir, tot mirant-la atentament. L'admirava molt. “La majoria dels homes roïns que ens fan mal al pare i a mi són musulmans, reina. I els musulmans, per a la seua desgràcia, creuen que si els lleva la vida una dona, no podran anar al cel. És per això que no els agrada lluitar contra nosaltres. Per a un jihadista una lluitadora com tu, com jo o com qualsevol de les meues companyes és considerada una maledicció, com una visió aterridora... Però tu em veus bonica, no? O sóc una visió esgarrifadora?” I em va fer riure, i va riure amb mi. “Quan veuen una dona amb una arma, senten tanta por que comencen a tremolar. Ens volen fer pensar que són uns homes molt valents per al món per ens veuen i escapen a córrer”. I jo li vaig preguntar, tota espantada: “Però, mamà, el papà també lluita i és un home...”. “Sí, però el papà lluita per la llibertat i els homes roïns per llevar-nos-la.” S'havia posat seriosa, em va mirar. I al segon ja estava fent-me cosquerelles.\nÉs veritat allò que diuen que els esdeveniments de la infància marquen la teua adolescència i el que ve darrere... Ella em va ensenyar a valdre'm per mi mateixa. I reconec, que de petita, potser m'avergonyia un poc, perquè totes les mares de les meues amigues portaven vel, anaven sempre tapades, i, en canvi, nosaltres teníem mala reputació a ulls de la maleïda societat. Però, a poc a poc, ensenyança rere ensenyança, amb l'ajuda de mon pare, he sabut passar a l'altre extrem, a sentir-me orgullosa de la meua família, de com són i del que m'han transmés.\nAra, a poc a poc, silenciosa, calmada, els ulls et van pesant, parpelleges lentament. Pareix que no quede res d'aquella dona que m'alçava quan queia per abraçar-me fort. No em mires, ja, no em veus, però respons obrint la boca cada vegada que t'ho demane. Els teus llavis es mantenen lleugerament separats, encara. No respons, ja no. Dolçament, t'adorms.\nPer fi, la respiració és calmada, pacífica, relaxada. Ja has deixat de sentir el dolor que tant t'ha pesat aquests últims mesos. Aquella impotència que senties en veure a les teues companyes en plena acció i tu postrada al llit. Aquell dolor que senties quan veies a la teua filla, hereva de les teues destresses, però no totes les que podries haver-li mostrat perquè les adquirira; impotència per no poder-me ensenyar res més. Aquell turment que t’envaïa cada cop que pensaves en el teu company de vida perdut... A poc a poc, a mesura que avancen les hores, la pau que transmet la teua respiració va difuminant-se per donar lloc a inspiracions forçades i, sobretot, sorolloses expiracions. De sobte, tot es complica. El teu rostre, que semblava seré, incorpora noves gesticulacions. Ara t'esforces per respirar i sembla que el sedant no faça tot l'efecte que hauria de fer. Inspiracions i expiracions, ja, forçades, gens discretes, poc profundes. La velocitat de la teua respiració mai havia estat tan alta. Les hores segueixen avançant i tu no et dónes per vençuda, segueixes lluitant, perquè, com deia aquell "l'única lluita que es perd és la que s'abandona" i tu no en saps, d'això, no n'has sabut mai, ets una lluitadora. I jo, asseguda al teu costat no puc fer res més que agafar-te la mà i prémer-te-la ben fort. No sé si amb la finalitat d'ajudar-te, o per no creure'm la idea que havia d'haver assimilat ja fa un temps, quan finalment ells feriren el teu cos. No ho sé. La meua ment es bloqueja.\nT'observe fixament, no et trec la mirada de sobre. Contemple aquell rostre que, des de fa un temps, ha substituït el teu. Tot és silenci. De sobte, obres un fil les parpelles i a poc a poc deixes entreveure, cada instant una mica més, els teus preciosos ulls. Tens la mirada fixa i no respons. Deixes de fer soroll. Respires lentament, a una velocitat extremadament baixa i ja no s’escolta res. Tot és silenci. I et mire. Seguisc mirant-te perquè sent que ja ets lluny, que la distància que ens separa és enorme i, a hores d’ara, insalvable. M'ajup al costat del llit. T'agafe la mà amb més força i, amb l'altra t'agafe el braç. El teu ventre és immòbil. Tot és silenci. Les llàgrimes em neguen els ulls i sent, impotent, com t'allunyes, com te'n vas. Dolçament, t'adorms.\nEl silenci és, ja, trencat. Corredisses pels passadissos per avisar els voluntaris de la campanya, Subhy. Massa tard, no han pogut acomiadar-se. Has obert els ulls i, si has vist alguna cosa, m'has vist i jo, he admirat, per darrera vegada l'increïble verd que tan orgullosa em sent de tenir amb mi. Els teus llavis, s'han obert, formant una mitja lluna, has somrigut, amb el rostre seré. I has mormolat una última frase: “Mai deixes que et lleven les ales”. I, lentament, quasi sense adonar-me'n, tanques la boca i se't relaxen les comissures. Dolçament t'adorms. Per sempre.\nmontserrat vilaró berenguer | 03-04-2018 | Valoració: 10\nEncara que no entri a Concurs jo trobo es un relat molt maco i ben trenat. Endavant et llegiré\nConcurs de Microrelats Arc a la Ràdio | 02-04-2018


Imatges i lletres: enero 2010\nPublicado por Antonio en 2:14 1 comentario:\nPublicado por Antonio en 7:49 No hay comentarios:\nDia 25. “Aneu per tot el món i prediqueu a tothom al Bona Nova de l´Evangeli” (Mc 16,15-18).\n“Arreu per tot el món”... allà on ens trobem hem de reflectir i transmetre, allò que Jesús ens va ensenyar; allò que trobem a l´Evangeli, amb el nostre testimoniatge.\nDia 26. “Tothom qui compleix la voluntat de Déu és el meu parent, la meva parenta, la meva mare.” (Mc 3,31-35).\nNo basta llegir o escoltar la Paraula, - l´Evangeli -, ens cal viure´l; de això depèn el fer la voluntat de Déu.\nDia 27. “Una part, finalment, caigué en terra bona, on pujà i cresqué fins que donà fruit, i arribà a donar trenta, seixanta i cent.” (Mc 4,1-20).\nSom terra bona, que fem fructificar la Paraula i donem fruit o no?\nDia 28. Jesús deia: “Qui hi ha que porti un llum per amagar-lo sota una mesura o sota el llit? ¿No és per posar-lo en un lloc ben alt?” (Mc 4,21-25).\nNo podem ser cristians de portes endins, en comunitats tancades, sinó oberts al món, posant ben alta la llum de Crist.\nDia 29. Jesús deia: “Amb el Regne de Déu passa com quan un home sembra el gra a la terra: De nit i de dia, mentre el dorm o està llevat, la llevo germina i creix sense que ell sàpiga com.” (Mc 4,26-34).\nNo tot està al nostre abast, fem nosaltres el que puguem i ens pertoca, que Déu ja hi farà la resta.\nDia 30. “ Després els digué: “¿Perquè sou tan porucs? ¿ Encara no teniu fe?\nLa por ens paralitza, no ens deixa avançar. És ben cert que en la vida ens topem amb molt vents contraris i contra temps, però també és cert, que cap borrasca dura per sempre. Rera els núvols sempre hi ha el sol. ¡ Mai hem de perdre la fe!\nDia 31. Jesús en la sinagoga de Natzaret, començà així la seva explicació: “Això que avui sentiu contar de mi és el compliment d´aquestes paraules de l´Escriptura.”\nJesús parla i actua mogut per l´Esperit; també nosaltres ens hi hem de deixar guiar. Sabrem si ho fem, observant el nostre estil de vida, la nostre manera d´actuar.\nPublicado por Antonio en 2:37 1 comentario:\nPublicado por Antonio en 7:23 1 comentario:\nQuan l´any 1940 el germà Roger Schutlz, fundà la comunitat ecumènica de Taizé deia: “Perquè els cristians siguin ferment de pau en la humanitat, no podem posposar més una reconciliació entre ells.” Deia també: “Quan els cristians estem separats, el missatge de l´Evangeli esdevé inaudible.” Han passat 70 anys des de que el Germà Roger va posar en marxa el seu projecte per a aconseguir la unitat dels cristians, i avui encara continuem separats.\nUn any més, del 18 al 25 celebrarem la “setmana de pregària per la unitat dels cristians”. Setmana en el que els cristians de les diferents comunitats, ens trobem només un dia; dia que més ben dit reduïm a mitja hora de pregar junts. El que demostra que hi ha una manca d´interés per avançar en aquesta línia.\nCristians anglicans, evangèlics, catòlics, ortodoxes... professem una mateixa fe com diu Sant Pau: “Un sol Senyor, una sola fe, un sol baptisme i un sol Déu i Pare.” I, on és idò el nostre testimoni? Haurem de començar a prendre consciència, de que el que aconseguim en seguir separats, és ser un escàndol pel mon en tots de ser testimonis.\nJesús diu: “Jo sóc el cep i vosaltres les sarments. Aquell qui està en mi i jo en ell dona molt de fruit, perquè sense mi no podeu fer res.” (Jn 15,5). Estem o no estem amb Jesús? Som o no som sarments del cep? Seguim dividits, seguim defensant cadascú la seva exclusivitat, cadascú va fent el seu camí. No estem decidits a fer el camí junts, ens falta humilitat, ens falta confiança, ens falta reconèixer que sols no podem fer res, o potser és que tenim por de donar la passa...!\nSi volem avançar, si esperem resultats, aquests no vindran per pregar mitja hora a l´any junts, ens haurem de trobar més sovint, reconeixent les nostres mancances i limitacions, escoltant-nos els uns als altres.\nEl Germà Roger deia també: “Trobem-nos junts més sovint en presència de Déu, en l´escolta de la Paraula, el silenci i la lloança.” Potser un cop al mes, o cada trimestre... el que esta clar és que no ens hem de conformar, trobar-nos només un cop a l´any.\nEnguany se celebra també, el centenari de la Conferència missionera de Edimburg, amb el lema “Testimoniar Crist avui”. Fem-lo nostre aquest lema i repassem aquest fragment de Sant Pau dirigit als diversos grups de Corint que deien: “Jo sóc de Pau”; altres: “Doncs, jo d´Apol.lo”; altres: “Jo, de Cefes”; altres: “ Jo, de Crist”. ¿ És que el Criat està dividit? ( Co 1,12-13). Els qui estem dividits som nosaltres i, és hora de que ens entusiasmem més, per aconseguir estar units.\nAvui convivim diversitat de cultures i religions, pel que es fa necessari un diàleg entre cultures i religions, però hauríem de començar per potenciar el diàleg entre els cristians, que som els qui ho tenim més fàcil... fem cas a les paraules de Roger Schultz: trobem-nos junts més sovint, escoltem junts la Paraula i a partir d´aquí, sorgirà el testimoni. Un testimoni sorgit, de l´escolta i vivència de l´Evangeli.\nPublicado por Antonio en 0:30 1 comentario:\nDia 18. “Ningú no apedaça un vestit vell amb roba que encara no ha estat rentada; el tros nou s´eduria part del vell i l´esquinç quedaria pitjor: Tampoc ningú posa vi nou en bots vells: el vi rebentaria els bots i es perdrien bots i vi” ( Mc 2,18-22).\nNo acostumem el fer apedaçats, canviem els vestits vells per nous. Això mateix ens cal fer amb el nostre interior. Canvia el nostre cor vell, per un cor nou obert a Déu i els altres.\nDia 19. “El repòs del dissabte ha estat fet per l´home, no l´home pel repòs del dissabte. I per això el Fill de l´home és amo fins hi tot del dissabte.” (Mc 2,23-28).\nDia de repòs dedicat de manera especial a donar lloança i glòria a Déu. Dia que aquí es refereix a el nostre diumenge.\nDia 20. Jesús digué a l´home que tenia la ma paralitzada: “Posta al mig.” Llavors els preguntà: “¿Que s´ha de fer en dissabte, fer el bé o deixar de fer-lo, salvar una vida o deixar-la perdre”? (Mc 3,1-6).\nPer Jesús la dignitat de les persones, sempre estava per damunt de qualsevol llei, per damunt de la mateixa religió.\nDia 21. Jesús alçà els ulls al cel i pregà dient: “Pare sant, amb el vostre poder, guardeu els que vos meu donat, perquè siguin u com ho som nosaltres:” (Jn 17,11b-19).\nJesús ens mostra el seu desig d´unitat pregant al Pare. Que sigui aquest també el nostre desig i hi posem els medis al nostre abast.\nDia 22. Jesús pujà a la muntanya, cridà els qui va voler, i ells hi anaren.” (Mc3,13-19).\nEls batiats hem estat inserits a Jesús per l´Esperit. El ens crida a seguir-lo. El deixebles hi seguiren. Hi nosaltres...?\nDia 23. Jesús entrà a casa amb els deixebles i tornar a reunir-s-hi tanta gent que no els quedava temps ni de menjar. (Mc3,20-21).\nJesús contagiava amb el seu missatge, atreia a la gent cap a Ell. Si som els seus seguidors... Perquè tenim les esglésies buides? Ens ho haurem de contestar!\nDia 24. “L´Esperit del Senyor reposa sobre meu, ja que ell m´ha ungit per portar la Bona Nova als desvalguts, a proclamar als captius la llibertat, als cecs el retorn de la llum, a deixar en llibertat els oprimits, i a proclamar l´any de gràcia del Senyor.”\nTambé els cristians, hem estat ungits pel baptisme, i som cridats a ser portadors de la Bona Nova.\nPublicado por Antonio en 2:17 1 comentario:\nPublicado por Antonio en 23:23 1 comentario:\nCamina, no t´aturis...\nEncara que hi hagi pedres al camí,\ncamina i mira endavant,\nmira cap a l´horitzó el destí\ncontra els obstacles lluitant.\nPotser hauràs de caminar,\nsaltejant els clots i els bonys,\nencallat a dins el fang,\no amb els peus tost plens de pols.\nMalgrat sigui el vent contrari,\nque cap obstacle et pari,\ni segueix sempre avançant.\nSi traveles algun cop,\nintenta aguantar l´equilibri,\ni si caus, fe un esforç,\naixecat i sigui com sigui..\nSi necessites ajut,\ndemane´l i no tinguis por,\nno et vulguis fer el tossut,\nt´ajudaran de debò.\nEl camí és mes agradable,\nsi tu el saps compartir,\nsempre un al costat de l´altre,\njunts cap el mateix destí.\nDia 11. Jesús es presentà a Galilea predicant la Bona Nova de Déu; deia: “Ha arribat l´hora i el Regne de Déu és a prop: Convertiu-vos i creieu en la Bona Nova:”\n( Mc 1,14-20).\nContínuament estem cridats a convertir-nos, de aquelles coses en les que no som coherents amb l´Evangeli.\nDia 12. Jesús anà en dissabte a la sinagoga i ensenyava. La gent s´estenyava de la seva manera d´ensenyar, perquè no ho feia com els mestres de la Llei, sinó amb autoritat.\nEl missatge de Jesús es ferm; cura, treu dimonis, perdona, allibera...\nDia 13. Jesús va curar molts malalts de diverses malalties. De bon matí, quan encara era fosc, es llevà, se n´anà en un lloc solitari i s’hi quedà pregant. ( Mc 1,29-39).\nAl llarg de l´Evangeli, trobem a Jesús sovint pregant, i és que la pregària és la manera de posar-nos en contacte amb Déu.\nDia 14. Es presentà a Jesús un leprós, s´agenollà i li diu, suplicant-lo: Si voleu, me podeu purificar.” Jesús li diu: “ Sí que ho vull: queda pur.” A l´instant la lepra desaparegué. ( Mc 1,40-45).\nSi tenim la fe del leprós, Jesús també ens purificarà. Curarà les nostre xacres.\nDia 15. Jesús els digué: “ Doncs, ara sabreu que el Fill de l´home te el poder de perdonar els pecats aquí a la terra.” I tot seguit diu al paralític: “Aixecat, carrega´t la llitera i vés-te´n a casa.” ( Mc 2,1-12).\nEl paralític va tenir sort dels seus amics que l´estimaven. Per mantenir i alimentar la fe necessitem els amics, necessitem de la comunitat, necessitem estimar-nos els uns als altres\nDia 16. Jesús els digué: “No son els qui estan bons que necessiten el metge, sinó els malalts. No he vingut per cridar els justos, sinó els pecadors.” (Mc 2,13-17).\nJesús ens crida, vol alliberar-nos i perdonar-nos els nostres pecats. Amb humilitat deixem-nos curar per ell.\nDia 17. Els diu Jesús: “Ompliu d´aigua aquestes piques...” “Ara traieu-ne i porteu-ne al cap de servei...” ( Jn 2,1-12).\nQuan fem el que Jesús ens mana,- en l´Evangeli -, igual que amb els miracles que ell feia, hi trobem els fruits.\n“Existia el qui és la llum veritable, la que, en venir al món, il·lumina tots els homes. Era present al món que li deu la existència, però el món no l´ha reconegut.”(Jn 1,9-10).\nUn versicle de l´Evangeli de Joan per passar balanç d´un any que s´ha acabat i per començar-ne un altre. “Però el món no l´ha reconegut.” El gran error de l´home és que ha girat l´esquena a Déu, que a volgut prescindir d´ell, creient-se autosuficient, i així va perdut i sense rumb per la vida, abusant i maltractant l´entorn que el rodeja.\nEl lema que ha escollit el Papa Benet XVI en motiu de la jornada per la pa: “Si vols promoure la Pau, protegeix la creació”, en hauria de ajudar a reflexionar, i a de sentir-nos tots responsable de la situació del nostre planeta, i de la Pau en el món.\nHem de prendre consciència de que estem incidint i atemptant negativament en el nostre medi ambient, contra les persones. Estem contaminant l´aire, el mar, els rius, els aquifers d´aigua potable. Estem abusant i esgotant els recursos naturals, estem atemptant contra la mateixa vida des del moment del seu inici. La naturalesa es rebel·la i ens troben amenaçats per el calentament de la terra i el canvi climàtic. Però així i tot continuem comportant-nos de manera irresponsable, sense preocupar-nos de quin món deixarem als nostres predecessors.\nEn començar un nou any, seria bo ens proposéssim fer un petit gest cada dia, per ajudar a millorar el nostre habitat, el nostre planeta; col·laborant a que la nostre relació amb l´entorn i la pau al mon siguin possibles. Tot podem aportar qualque cosa, estalviar energia, no embrutar la ciutat, evitar emprar les bosses de plàstic, emprar menys el cotxe, controlar el consum d´aigua...\nTambé tenim molt que fer amb els qui convivim. Jesús ens va deixar un missatge fantàstic: “Estima els altres com a tu mateix.”. Però dona la impressió de que la nostre auto estima és molt baixa, per com es el nostre comportament. Haurem de demostrar en fets que ens estimem i estimem... Quan xerrem de pau, pensem en absència de gerres, però hem de mirar més a prop, dins les nostres famílies, dins el nostre barri, la relació amb el veïnat. Violència de gènere, robatoris, danys als bens aliens.\nQue poden fer o que podem aportaren pro de la Pau... els nostres petits gest de cada dia: una apretada de mans, una abraçada, un somriure, una besada; perdonar i saber demanar perdó; regalar una flor, plantar un arbre. La pau comença allà on comença i neix la vida, estimant-la en tots de rebutjar-la, allà on hi ha mort, no hi ha pau. La pau comença en i dins noltros mateixos, si estem en pau, contagiarem pau i això ho podem fer en les petites coses de cada dia, amb aquelles que només depenem de nosaltres.\n“Si sapigués que demà s´acaba el món, jo avui, encara plantaria un arbre.”\n(Martin Luther King). Potser ens convé viure, com si cada demà fos el darrer, i la nostre vida seria diferent en be nostre i dels altres. I ben segur, gaudiríem d´un món millor, on la Pau fos una realitat.\nPublicado por Antonio en 6:02 1 comentario:\nPublicado por Antonio en 6:32 No hay comentarios:


Impressio de carn en 3D | Novameat\nLa “carn” elaborada amb ingredients vegetals és cada cop més present i més accessible a les botigues. Això, és clar, ha fet que els investigadors mirin de trobar noves fórmules per aconseguir sabors nous i millorar la producció d’aquests aliments de diverses maneres. Pel que sembla, la mantega de cacau podria ser un dels elements principals d’algunes d’aquestes opcions. Segons un estudi, algunes fórmules basades en ella podrien, fins i tot, facilitar molt la producció de carn vegetal amb formes diferents emprant impressores 3D.\nEn un article publicat a ‘ACS Food Science & Technology’, un equip de científics explica com ha treballat per trobar més alternatives a la carn d’origen animal. Les que s’han fet servir fins ara tenen com a elements principals les proteïnes vegetals de la soia i el blat, amb què s’han aconseguit reproduccions força fidels, si més no, de la textura i els valors nutricionals que aporta la carn de debò.\nTot i això, la idea d’imprimir aquests productes en 3D no ha estat possible fent servir aquests ingredients, si més no fins ara. Així doncs, els investigadors van proposar-se trobar una fórmula que permetes fer servir aquests productes, tan habituals en la carn vegetal, en la impressió 3D d’aliments. Per això cal crear una mena de “pasta” que pugui ser emprada pels aparells actuals i que, per tant, ha de tenir unes propietats determinades.\nUn cor de carn vegetal impresa en 3D\nAixí, analitzant les textures i les estructures basant-se en aquestes necessitats, van adonar-se de la importància d’alguns additius, com ara l’emulsificador polisorbat 80 o l’alginat de sodi, molt importants en el control de la textura. La gran sorpresa, però, va ser la mantega de cacau. Com que és sensible a la calor, és un ingredient molt important ja que ajuda a que la pasta sigui més tova quan s’augmenta la temperatura però que, en refredar-se, es mantingui amb la forma amb què ha estat impresa.\nLa gran assignatura pendent, però, continuen sent les persones celíaques o amb algunes al·lèrgies o intoleràncies alimentàries, que encara no poden menjar aquests productes. De fet, el mateix equip va mirar de substituïr la proteïna de soia per proteïna de pèsols però, si més no de moment, la pasta va resultar ser massa tova com per fer-la servir en una impressora 3D.


GasFM | #Cuina: Nutella Cheescake - GasFM\n#Cuina: Nutella Cheescake\n5 CommentsCuinaBy Iris Orri\nNutella cheescake o el que és el mateix, Pastís de formatge i Nutella. Només de sentir el nom ja se’ns fa la boca aigua! Doncs aquesta és la recepta que et proposem, una recepta fàcil de fer en la qual no has d’encendre ni el forn, on deixaràs els convidats flipant i el més important, no t’hi deixaràs ni un ral!\nSi t’agrada de la xocolata i ets un fan de la Nutella, aquest és el teu pastís! Nosaltres hem fet servir Nutella perquè ens torna bojos, però, si t’agrada més un altre tipus de crema de xocolata, la pots substituir sense cap problema.\nJa pots començar agafar els estris de la cuina i la llista de la compra perquè això és el que necessitaràs:\nEstris: 2 bols, 1 batedora, 1 Espàtula o Llengua, 1 motlle, 1 molinet de cafè (opcional) i 10 minutets de temps.\n– 200 gr. de galetes\n– 2 cullerades soperes de Nutella\n– 25 gr d’avellanes torrades\n– 500 gr. de formatge crema (tipus philadelphia)\n– 400 gr. de Nutella\n– 60 gr. de sucre glassé\nPrimer de tot, triturem les galetes i les avellanes. Per anar més ràpid, ho podeu fer amb una batedora. També fondrem la mantega posant-la 30 segons al microones.\nUn cop triturat, en un bol hi barregem les avellanes, les galetes, les dues cullerades de nutella, la mantega una mica fosa i el pessic de sal.\nHo barregem tot i quan tinguem una massa, ja ho podem escampar al fons del nostre motlle. Ho pressionem bé amb els nostres dits o bé amb una cullera. Un cop llest, ho deixarem reposar a la nevera.\nAra anem a fer el farciment del nostre pastís. Primer de tot agafem un bol on hi posarem el formatge, el pessic de sal i el sucre glass.\nHi posem sucre glass perquè després no hi notem els grans de sucre en mig del pastís (Que podria ser molest). Pots moldre el sucre amb un molinet de cafè, i en cas de no tenir-ne, als supermercats ja en vénen de molt.\nRemenem tot fins que ens quedi una crema homogènia i hi anem afegint la Nutella a poc a poc fins que estigui ben integrada.\nAra ja podem abocar el farciment a sobre de la base de galetes que teníem a la nevera. Procureu que la superfície quedi ben llisa. Deixeu reposar el pastís a la nevera com a mínim quatre hores.\nPodeu decorar el pastis amb trossets d’avellana, amb xarop de maduixa, amb maduixes tallades, amb trossets de xocolata blanca, cobertura de xocolata blanca, o fins i tot amb trossos d’oreo! Deixeu volar la imaginació!\nJa veureu com us en llepareu els dits!\nGuia VEGGIE! Recepta de PANCAKES!\njejeje molt bo a mes si tu an fet =]\nquina bona pinta O.O\nhoma buenu entre a la dieta\no esque esta caragat de xocolata


Comentaris de la Paraula 30 d’agost 2014 Dissabte XXI 1Co 1, 26-31 Pau diu als corintis, i també a nosaltres, que si hem conegut la fe, no és ni per la saviesa, ni per tenir més informació, ni per ser forts, ni per ser més considerats socialment; sinó tot al contrari: perquè així ningú no pugui gloriar-se davant Déu. Que és el que fa convincent la meva fe? Gràcies, Senyor, perquè m’heu escollit malgrat la poca cosa que sóc.\nVideos de Montserrat Primera trobada dels Amics Sofia (estiu 2014) Nova oficina de Mossos d´Esquadra a Montserrat (2014) Homilia de la Transfiguració del Senyor (2014) Visita d´obres al nou espai artístic de Santa Cecília (2014) Veure més Vídeos\n27.08.14 Dimecres XXI durant l´ any ( A ) II 24.08.14 Diumenge XXI de durant l´ any ( A ) 17.08.14 Diumenge XX durant l´ any ( A ) 16.08.14 Homilia del bisbe Carles Soler Perdigó, emèrit de Girona - Dissabte XIX durant l´any 15.08.14 Solemnitat de l´Assumpció de la Mare de Déu Veure més Homilies\nEls motets de J. S Bach clouen el IV Festival Internacional Orgue de Montserrat 'Dissabte 6 de setembre a les 21h, a la Basílica, darrer concert del Festival Internacional Orgue de Montserrat 2014, amb entrada gratuïta '\nJubileu monàstic P. Salvador Plans i P. Josep Massot ' '\nLes obres de la recuperació arquitectònica del conjunt del Monestir de Santa Cecília s’ajusten als terminis previstos 'El president de la Diputació de Barcelona, Salvador Esteve, acompanyat del P. Manel Gasch, majordomadministrador de Montserrat, han visitat les obres de la primera fase de recuperació arquitectònica '\nJuan de la Rubia tanca, amb l’estrena de la seva transcripció de la Primera Simfonia de Brahms, el curs d’organistes de Montserrat 'Del 25 al 29 d’agost, el Monestir de Montserrat acull el XXII Curset de Formació per a Organistes d’Església '\nEl dissabte 6 de setembre tindrà lloc un encontre amb la música del gran J. S. Bach. Enguany tindrà com a convidat especial el jove mestre D. Philipp Meyer, monjo benedictí, fundador i director de la Capella de Música de l’Abadia de Maria Laach (Alemanya). La Capella Lacensis i l’organista Christoph Schönfelder, junt amb el grup instrumental format per Miquel González, baix continu, Oleguer Aymamí, violoncel, i Roger Azcona, contrabaix, oferiran els magnífics motets del mestre Cantor de Leipzig. Montserrat Visita La millor manera de conèixer Montserrat


Álvaro Rodríguez: "Encara que haguéssim perdut, hauria marxat content per l'actitud que hem mostrat" | Futfem.cat\n"L'equip d'avui ha sigut de sacrifici, d'ajudes, concentració i motivació. Marxo molt content pel que s'ha vist", reconeix amb un somriure Álvaro Rodríguez, tècnic de la Guineueta després que el seu equip guanyés per 2 a 0 el Sant Gabriel B. "No passem per una bona època, la setmana passada ja vam guanyar el Santpedor marcant un gol de penal al temps afegit després de dominar tot el partit. Tens ocasions que no marques i t'acaba passant factura", afirma Pedro Martín, tècnic del Sant Gabriel B, després de la derrota al camp de la Guineueta. Les locals es van avançar al minut 9 gràcies a una contra perfecta finalitzada per Tamara Bernauer i van aguantar totes les empentes del filial del Sant Gabriel per aconseguir l'empat. "El plantejament del partit era clar: havíem d'aprofitar les 3 o 4 ocasions que tindríem durant el partit perquè la possessió la tindria el Sant Gabriel. Per tant, el gol al minut 9 ens ha donat ales", valora Rodríguez.\nDesprés del gol matiner, el Sant Gabriel va ser el dominador del joc i de la possessió tal com marcava el guió del partit, però les blaves no acabaven de trobar l'encert en la darrera passada. A més a més, en defensa la Guineueta estava molt ben posicionada cobrint les esquenes i lluitant cada pilota. "Estem clavades a dalt. Les solucions i armes que tenim atacant estan gripades i ens costa acabar les jugades. Estem massa nervioses i les coses no ens surten", apunta Martín. "Érem plenament conscients que el Sant Gabriel era superior físicament. A la primera part, hem aguantat durant 20 minuts pressionant a dalt i ens ha donat resultat perquè les hem descol·locat. Quan se'ns ha acabat el gas, hem fet un pas enrere i hem sortit a la contra", valora el tècnic de la Guineueta.\nA la segona meitat, bona part del joc va passar a jugar-se al mig del camp amb imprecisions en les dues bandes de cara a la finalització de les jugades. Fins el minut 82, quan en la sortida d'un córner, Eva va fer pujar el gol de la tranquil·litat al marcador. No obstant, al minut següent el Sant Gabriel va poder retallar distàncies des de la pena màxima, però Vico va endevinar la intenció de Kenni i va aturar el penal. "Vico viu una segona joventut. La setmana passada va tenir un petit error, però avui ha estat clau en la victòria, tant en els un contra un, com en els xuts des de fora de l'àrea i en el penal. Ha estat immensa", reconeix Rodríguez.\n"Hem jugat malament, hem jugat un 30%", valora Martín, que afegeix: "Els grans entrenadors diuen que quan deixes de tenir un rècord d'imbatibilitat o quan deixes de ser primer classificat va bé a l'equip. Potser a nosaltres ens anirà bé i estarem més còmodes a partir d'ara. La setmana vinent tenim un partit molt 'xulo' contra el Sant Pere que intentarem guanyar", afirma el tècnic de les blaves.\nPer la seva banda, Rodríguez puntualitza: "Necessitàvem retrobar-nos amb el joc. Avui ens ha sortit tot i les noies han sigut l'equip que són. Elles mateixes tenien clar que el camí que seguíem últimament no era el bo, que havíem de començar de zero i ho hem fet".


Culture archivos - Dictando\nAug 29, 2018 Leticia López\nDictation “Nit de Sant Joan” La Revetlla de Sant Joan se celebra arreu dels Països Catalans durant la nit del 23 de juny. És una nit màgica en què se celebra el solstici d’estiu. Aquesta celebració ha esdevingut una festa amb elements i costums molt marcats: el foc, els banys de mitjanit i altres rituals. L’origen de la celebració és pagà…\nAug 1, 2018 Leticia López\nDictation “Recepta de samfaina” Passos a seguir per la preparació d’una samfaina: Primer de tot, rentem bé tota la verdura. A continuació, pelem els pebrots verds i vermells i traiem les parts sobrants de l’interior. Llavors tallem a daus els pebrots, el carbassó, les cebes i l’albergínia i ho col·loquem tot a una safata. Després,…\nJul 26, 2018 Leticia López\nDictation “La Polca d’Ours” La Polca d’Ours és un ball tradicional de les muntanyes del Pirineu i Occitània. Es balla en filles de parelles i consta de dues parts. A la primera part les parelles, agafades de la mà, han de fer quatre passes endavant, girar-se i fer quatre passes d’esquenes en la mateixa direcció,…\nJul 13, 2018 Elena Guinart\nDictation “Festes de Gràcia” Les Festes de Gràcia comencen el dia 15 d’agost i duren una setmana, són les festes del barri de Gràcia de Barcelona i a part de concerts i activitats diverses com gegants, castellers, bastoners, cercavila, karaokes, havaneres… son conegudes perquè alguns carrers s’organitzen per a ser decorats amb materials reciclats i…\nAug 11, 2017 Elena Guinart\nDictation “Sant Ferriol” Era un pastor que en tenia tres ovelles, era un pastor que tenia un penelló. Ara ve sant Ferriol, ballarem si Déu ho vol; el qui toca el tamborino ha perdut el flabiol. Jo i el pastor, que vivíem d’amoretes; jo i el pastor, que vivíem de l’amor. Ara ve sant…


La Setmana de la Ciència debat el model turístic. Generalitat de Catalunya\nLa Setmana de la Ciència debat ...\nLa Setmana de la Ciència debat el model turístic\nInclou una sessió en directe de grafits urbans sobre “Dones i Ciència”, un concurs d’Instagram i la campanya “Passaport Científic”\nCartell guanyador del concurs de cartells de la Setmana de la Ciència 2017\nLa 22a Setmana de la Ciència a Catalunya (SC’17), organitzada per la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació (FCRi), amb el suport del Departament d’Empresa i Coneixement, se celebrarà a partir del 10 i fins al 19 de novembre. Aquest veterà programa d’activitats agrupa prop de 300 d’actes de divulgació del coneixement científic i tecnològic, moltes gratuïtes, a més de 50 localitats catalanes. La Setmana compta amb la col·laboració de les 12 universitats de Catalunya.\nConferència inaugural i jornada sobre models de turisme\nEnguany, la Setmana s’inaugura a l’Institut d’Estudis Catalans (IEC), el dilluns 13 de novembre, amb la conferència Paradoxes turístiques, a càrrec de Miquel Puig, economista i director general del Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya (CSUC). L’acte inaugural anirà seguit de la taula rodona El model de turisme a la Catalunya del segle XXI.\n100 científics i 12.000 alumnes al Dia de la Ciència a les Escoles\nEl dimecres 15 de novembre, 100 investigadors faran conferències divulgatives de forma simultània a centres d’educació secundària d’arreu Catalunya, amb una assistència prevista de 12.000 alumnes. És el dia de la Ciència a les Escoles, que vol potenciar les vocacions científiques.\n"Grafits urbans Dones i Ciència"\nAmb l’objectiu de reconèixer el paper històric i de futur de les dones científiques i fomentar les vocacions vers les ciències, en especial entre les noies, l’FCRi ha organitzat l’activitat "Grafits urbans Dones i Ciència", que se celebrarà el 16 de novembre davant l’edifici de l’FCRi (Pg. de Lluís Companys, 23, Barcelona, al costat de l’Arc de Triomf). Durant tot el dia, un artista professional pintarà murals dedicats a dones que han marcat moments rellevants de la ciència.\nInstagram i "Passaport Científic"\nTambé es convoca la tercera edició del concurs fotogràfic de la Setmana de la Ciència a través d’Instagram. La persona guanyadora rebrà com a premi una càmera fotogràfica i de vídeo de 360º Ricoh, empresa patrocinadora del concurs. Un altre concurs és la campanya "Passaport Científic", patrocinada per Abacus.\n"Itineraris guiats per la Ciència i la Història"\nCom a activitat singular organitzada des de la Secretaria d'Universitats i Recerca, destaquen tres Itineraris guiats per la Ciència i la Història. Dues tindran lloc per Barcelona i un per Lleida. Aquests itineraris, que duren dues hores i mitja i compten amb un guia i dramatització amb actors, permetran descobrir la ciència i la història relacionada amb ambdues ciutats.\nLa 22a Setmana de la Ciència programa més de 300 activitats gratuïtes i per a tots els públics\nCircuits! Itineraris guiats\nActe inaugural: el model de turisme [1 Bytes]


Sant Enric – L'info\nTag: Sant Enric\nCelebrem Sant Enric a la Llar\nEl passat dilluns 27 de gener, tots els nens i nenes de la Llar vam celebrar el dia de Sant Enric. Vam cantar i ballar la seva cançó i vam crear un mural de Sant Enric preciós enganxant unes manetes i uns paperets de colors! Va ser un dia molt especial!! Continua la lectura de Celebrem Sant Enric a la Llar\nCicle Mitjà celebrem Sant Enric\nAquest dilluns 27, els cursos de 3r i 4t vam començar el dia de Sant Enric amb una gimcana per l’escola. Ens van donar un diploma per fer un gran treball en equip. Més tard, vam anar a la capella on vam parlar de l’empremta de Sant Enric al món i vam cantar cançons. Un cop a classe vam fer activitats relacionades amb la seva … Continua la lectura de Cicle Mitjà celebrem Sant Enric\nCol·legi Santa Teresa de Jesús 31 gener, 2020 31 gener, 2020\nCelebrem Sant Enric a Cicle Inicial\nAquest dilluns dia 27 de gener, els nens i nenes de Cicle Inicial hem estat de festa, hem celebrat el dia de Sant Enric!! Al matí hem fet un Quart d’Hora d’Oració molt especial amb Sant Enric com a protagonista, hem elaborat un collage i un autoretrat del nostre patró, i després els nostres companys de 1r de l’ESO ens han preparat, amb molta il.lusió, … Continua la lectura de Celebrem Sant Enric a Cicle Inicial\nCol·legi Santa Teresa de Jesús 31 gener, 2020 20 Mai, 2020\nCelebrem Sant Enric a Educació Infantil\nAquest dilluns 27 de gener, els nens i nenes d’Educació Infantil hem celebrat el dia de Sant Enric amb una gran festa!! Al matí hem fet el QH a la classe, hem pintat un dibuix de Sant Enric i els alumnes de 2n ESO ens han preparat uns tallers de jocs i manualitats molt divertits. A la tarda hem cantat, ballat i berenat al pati … Continua la lectura de Celebrem Sant Enric a Educació Infantil\nCol·legi Santa Teresa de Jesús 29 gener, 2020 31 gener, 2020


Nom: CAN SICRA\nAdreça: Passeig del Mar, 92-93\nEdifici que comunica amb dos carrers, com són el passeig de Mar (passeig Mestrança) 92, 93 i el carrer de l’Esperança 86, 88. El solar està dividit en dos immobles contigus i annexes. La façana principal és la que dóna al passeig de Mar o de la Mestrança. Consta de dos pisos o plantes. En la planta baixa, s’hi disposen quatre obertures, seguint l’articulació següent, dues obertures grosses que actuen com a portal, i dues finestres petites projectades com a balcó, les quatre de mig punt.\nL’arrancada d’aquest gran balcó, conjuga amb la primera cornisa, que actua com a separació entre la planta baixa i el primer pis. Finalment, aquest balcó, apareix flanquejat a banda i banda, per dues obertures de mig punt, respectivament, projectades com a balcó. Edifici que comunica amb dos carrers, com són el passeig de Mar (passeig Mestrança) 92, 93 i el carrer de l’Esperança 86, 88. El solar està dividit en dos immobles contigus i annexes. La façana principal és la que dóna al passeig de Mar o de la Mestrança. Consta de dos pisos o plantes. En la planta baixa, s’hi disposen quatre obertures, seguint l’articulació següent, dues obertures grosses que actuen com a portal, i dues finestres petites projectades com a balcó, les quatre de mig punt.\nL’aparell encoixinat, no arrenca des de la base de l’edifici, sinó amb l’arrencada del basament de les f...\nTot el sector, des de Can Frigola fins gairebé al final del passeig, havia sigut propietat de la fàbrica de cuir adobat de Can Tosas, una de les més importants d’Espanya i que a partir de la pell de búfal produïa corretges i tacs per a les indústries tèxtils. Les primeres naus de Can Tosas es van inaugurar tot just començar el segle XX i estaven situades a la primera línia de passeig, però poc temps després van traslladar-se al carrer de l’Esperança i en aquest espai s’hi van construir quatre cases pels propietaris.\nLa primera d’aquestes cases, que és la que realment ens interessa aquí i que estem sotmetent a estudi, va ser inaugurada l’any 1915 i estava dividida en dues meitats idèntiques, encara es pot llegir aquesta data al capdamunt de la galeria del primer pis. A la primer port hi vivia el senyor Narcís Sicra i Eulàlia Galí Passapera, a la segona porta Rossend Tosas i Cristina Galí Passapera. A l’altra casa hi vivia la família de la Teresa Galí Passapera i el seu germà Estanislau, però toti que tam´be estava dividida en dues meitats iguals, era una casa molt més petita i només tenia una planta baixa.\nLa Paquita Sicra i en Falet recorden un fragment d’una auca satírica que va fer la gent de la Casa del Poble on s’anomena al seu pare, regidor i propietari de la fàbrica, i a dos personatges més, en Gallet (Bonaventura Puig) i en Gaspar Burcet i Malvàsia – tots dos van ser alcaldes de Blanes-. El fragment que fa referència a la instal·lació del servei d’aigües municipals l’any 1925, diu així: “Per més que t’escanyis de set no podràs beure a galet moscatell ni malvasia, per guarir-te del teu mal, beu aigua municipal, una xicra cada dia”. Tot el sector, des de Can Frigola fins gairebé al final del passeig, havia sigut propietat de la fàbrica de cuir adobat de Can Tosas, una de les més importants d’Espanya i que a partir de la pell de búfal produïa corretges i tacs per a les indústries tèxtils. Les primeres naus de Can Tosas es van inaugurar tot just començar el segle XX i estaven situades a la primera línia de passeig, però poc temps després van traslladar-se al carrer de l’Esperança i en aquest espai s’hi van construir quatre cases pels propietaris.\nLa primera d’aquestes cases, que és la que realment ens interessa aquí i q...


Sènior masculí: CB Onyar B 62 – 49 Bàsquet Vilafant\nBàsquet Vilafant – 49 – Vicente, Adrià, Sajet , Brun, Fita– cinc inicial – Sergi ,Capel, Quintana,\nÀngel, Pere, i Nebot. Castillo lesionat.\nParcials; 14 -12, 23-15 (37-27), 13-9 (50-36), 12-13 (62 - 49)\nPartit de dos colors\nEl partit era complicat a priori mirant resultats i el treball d'escouting, però el cos tècnic teníem la convicció de que era un partit a poder competir, i així ho va ser en part.\nA la pista vam aconseguir que els jugadors mostressin un grau molt alt de competitivitat i de treball, a la banqueta el nivell va ser nefast.\nEl primer quart va ser igualat en el marcador però desigualat a la pista, vam demostrar una empenta i joc molt superior al que demostrava el marcador, però la falta alarmant d'encert va fer que el marcador no ens fos favorable.\nEl nostre bon treball a nivell ofensiu no va tenir el premi que solem treure, amb errades en finalitzacions properes i massa sovint regalant punts de contraatac per culpa d'estar pensant en la jugada anterior, o en les dues o tres anteriors.\nCom que aquesta va ser la tònica general del partit, ho deixo aquí i comencem amb el segon color, molt més preocupant.\nMolt marge de millora en la gestió de les emocions i molt ofici per aprendre, els partits duren 40 minuts i els components de la plantilla hem de sumar tots, del primer a l'últim.\nSi persistim i ens creiem la idea de bàsquet que proposem aquest any els resultats milloraran.\nPer la resta ens veiem al camp, prepareu-vos per