revista del món geganter by Dulsirena Cervantes - issuu\nEL MÓN GEGANTER© B – 43784 – 2004\nNº78 MARÇ-ABRIL 2012\nREVISTA DE GEGANTS I IMATGERIA FESTIVA D’ARREU\nEditorial ........................................................................................... 3 Bateig de la gegantona del Corpus lleidatà ........................... 4 NEIX UN BUT LLET Í Els gegants del Pi celebren la seva Festa Major .................. 6 L’A ssociació d’A mics dels Gegants del Pi de Barcelona ens 25 anys del Grup Cultural Garrigues de Lleida ..................... 8 informa que està a punt de treure al carrer el seu butlletí, una manera més d’arribar al seu públic fidel que se suma al\nEls Bòbuls i les Margaridasses fan de les seves .................. 9 Facebook, Twitter, Instagram o la pròpia plana web de l’entitat. Els esquivamosques ..................................................................... 10 A questa nova proposta serà amena, divertida i diferent a tot allò 25è aniversari de n’Abu Umar ................................................... 13 que publiqui l’entitat per mitjà dels altres canals. De ben segur Els gegants pensats per als més petits .................................. 15 que ens sorprendran. Eleyne et Gauthier, les géants d’Attiches ............................... 16 Per subscriure’s només cal entrar a www.gegantsdelpi.cat i\nEls gegants vells del Prat, Rotllà i Griselda, amb la seva colla.\nImatge en plena cercavila d’en Mustafà i l’Elisenda, els gegants del Pi.\nBreus ressenyes ........................................................................... 18 posar el vostre mail a “Subscriu-te al nostre butlletí”. Les vostres fotografies ............................................................... 19 Informació cedida per l’A ssociació d’A mics dels Gegants del Pi. Passatemps..................................................................................... 20 Fitxa nº85: els gegants del Corpus (Lleida - El Segrià) Fitxa nº86: els gegants de la Fira (Cardona - El Bages) NOU LLOC W EB DELS GEGANT S DEL PRAT\nLa Colla de Gegants del Prat portem mesos treballant amb la nostra nova pàgina web i blog de la colla, és per això que una vegada finalitzats, ara comença una tasca de difusió per fer arribar i difondre aquesta eina per conèixer una mica millor els Gegants del Prat i la seva història. Dins la nova web podeu trobar un ampli contingut de la Colla de Gegants del Prat. Entre d’altres hi trobareu un extensíssim recull de fotos, videos, etc. Passant per tota la història de la colla. I és que la pàgina recull més de 2000 imatges. A l web també hi podreu fer un seguiment de les actuacions de la colla, així com veure noticies, reportatges i fotos de les sortides que anem realitzant. També, si ho desitgeu, us podeu afegir a la llista de distribució del blog per tal de rebre totes les nostres publicacions. Per a poder seguir-nos i trobar tota la informació sobre els gegants del Prat, entreu a www.gegantsprat.com o blog.gegantsprat.com Informació cedida per la Colla de Gegants del Prat.\nEL MÓN GEGANTER Nº 78\nEditorial SORPRESOS Sempre és d’agrair la difusió de la nostra feina, de la tasca que fem des de la nostra humil publicació per arribar a tots vosaltres. Si bé sou més de 2500 subscriptors els que tenim actualment, ens consta que moltes colles reenvien la revista als seus socis, i que moltes entitats la pengen en els seus llocs web o en els seus blogs. És fantàstic veure com aquesta feina es difon, que no queda en un calaix o s’etiqueta com a spam, sinó que arriba als llocs més insospitats de la xarxa. Potser el cop que més sorpresos ens hem quedat és quan fa poc vam llegir l’al·lusió que es va fer al passat número 96 de la revista Gegants, sobre nosaltres. Ni més ni menys que a l’editorial d’aquesta prestigiosa publicació gegantera en paper. Ells, ens encoratgen a seguir endavant amb aquesta feina de difondre la nostra cultura popular ja que, com sabeu, darrerament hem estat a punt de deixar de fer la revista. Però el seu, i els molts missatges de suport que hem rebut en haver fet públic que ens havíem estat plantejant la situació, els molts correus d’agraïment que ens arriben cada cop que us enviem la revista... Tot això no fa més que encoratjar-nos a seguir endavant. I mentre segueixi la festa, mentre ens expliqueu allò que feu mitjançant les vostres col·laboracions, a nosaltres i a tot el món geganter, seguirem amb aquesta tasca. Gràcies a tots.\nQui som? Direcció i redacció: Nicolás Alonso Crozet Gestió informàtica i distribució: Carlos Alonso Tascón Edició: Emmanuelle Crozet Caulier Fotografies: Arxiu El Món Geganter Distribució: 2500 enviaments aprox. Col·laboradors en aquest número: Arxiu Badal Arxiu Cuyàs Associació d’Amics dels Gegants del Pi (Barcelona) Association Les Amis d’Eleyne et Gauthier Colla d’Amics geganters de Llucmaçanes Colla de Gegants del Prat de Llobregat Espai Androna SL ICC—Institut Cartogràfic de Catalunya Institut de Cultura de la Ciutat d’Olot Patronat del Corpus de Lleida Joan Bosch, Joan Caelles, Manel Carrera, Maite Casas, Oriol Ibàñez, Dani Mosquera, Sergi Mosquera, Xavier Piñol, Víctor Pons, Ramon Saumell, Adrián Soriano, Joan Vilà. El Món Geganter® fa constar que els articles i imatges tan sols demostren el punt de vista dels seus autors, i en cap cas es fa responsable del seu contingut. No és permesa la distribució total o parcial d’aquesta revista sense autorització. T ots els drets reservats.\nSI VOLEU COL·LABORAR AMB NOSALTRES, ENVIEU-NOS EL TEXT / FOTOS A\nelmongeganter@gmail.com Envieu-nos informació dels actes que fareu, reportatges dels actes que heu fet, fitxes de les vostres figures, breus ressenyes,... EL MÓN GEGANTER Nº 78\nEn Lleoner, el gegant històric de Sanaüja.\nPortada: Gegants nous de Dosrius\nText i fotografies d’Adrián Soriano\nBATEIG DE LA GEGANTONA DEL CORPUS LLEIDATÀ El 3 de març a la ciutat de Lleida, a càrrec del Patronat del Co rpu s, s’e st renà una no va gegantona, la Guillemona de Sant Climent, filla dels gegants del m a t ei x g rup , Eli se n d a de Montcada i Arnau del Sant Drap.\nElla, al costat del seu padrinet Bertran de Vilafranca, i dels padrins físics: Montse Gallardo i V en tu ra Flo ta t s (m odi st e s), Jonathan Navarro (perruquer) i Adrián Soriano (creador). Va ser descobert el seu cos, deixant a la vista de tothom la bellesa de la gegantona.\n“La gegantona c resqué a l’Harem, on va ser educada com a musulmana i rebé el nom de Rocaia; esdevingué una noia molt formosa, de manera que el fill de l’e mi r, Miro mo meli, s e’n va enamorar, i ella arribà a ser reina de Tunis.” A les 18h començava l’acte amb la plantada al carrer Major, entre l’Institut d’Estudis Ilerdencs i la Catedral nova. Hi havia set colles: els pares de la gegantona (Elisenda de Montcada i Arnau del Sant Drap), del Patronat del Corpus de Lleida, el gegantó Bertran de Vilafranca dels Amics dels Gegants Montblanc, el qual seria el padrí de la Guillemona, tot seguit també hi eren la Padrina Pepa i l’A rmat de Lleida, del Grup Cultural Garrigues, els gegantons Violant i Infant Berenguer de la Paeria, i els gegantons de l’Ereta, Pardinye s, Cappont i Ma rge Esquerre del Riu Segre.\nVesteix tota de blau, amb teles blaves i florejades, porta un pentinat tot de trenes, una corona de flors al cap i un mocador a la mà.\nProp de les 18.30h començà la cercavila, que tindria lloc pel carrer Major de Lleida fins la plaça Paeria on es faria el bateig i estrena de la nova gegantona. Un cop allà, el president Enric Figueres i el vicepresident Juan Josep Mas, van fer la presentació de la nova gegantona davant les autoritats lleidatanes. Entre d ’altre s, la senyora Montse Parra (Tinent d’Alcalde i Regidora de Cultura), i el senyor Fèlix Larossa (Regidor de Comerç).\nTot seguit, els Amics dels Gegants Montblanc, ens van fer un petit obsequi, un quadre amb la imatge del padrí on s’hi llegeix “Bertran de Vilafranca, per a la meva fillola en motiu del seu apadrinament“, i després d’això va fer el seu primer ball, juntament amb el seu padrinet. Per finalitzar, es va fer un ball amb tots els gegantons de la Ciutat. Per últim, hi va haver la petita se ssió de fotografia amb lo padrinet, i un cop dins del Palau de la Paeria, el gegantó es va marcar un ballet davant de la seva fillola, per acomiadar-la.■\nDiferents imatges de la festa. D’ esquerra a dreta, i de dalt a baix: Els gegantons de la Paeria encapçalant la cercavila. Els pares de la criatura, els gegants del Patronat del Corpus. La gegantona a mb les autoritats. Primer pla de la Guillemona. Balladeta amb el seu padrí, en Bertran de Vilafranca, gegantó dels Amics dels gegants montblanquins. La Guillemona i en Bertran a l’ interior del Palau de la Paeria. EL MÓN GEGANTER Nº 78\nText de Dani Mosquera i fotografies de l’arxiu El Món Geganter\nELS GEGANTS DEL PI CELEBREN LA SEVA FESTA MAJOR Sant Josep Oriol, patró del barri del Pi de Barcelona, ens ha convidat altre cop a participar de les seves Festes. Cal destacar el bon temps i la gran afluència de públic durant tots els actes.\ndalt l’e scenari varen començar a tirar monedes de xocolata al públic, sobretot als nens i nenes que es trobaven davant seu.\nVam començar divendres 23 de març, però una setmana abans, es va dur a terme el Retaule de Sant Josep Oriol, protagonitzat per un grapat d’a ctors, tots ells vinculats als gegants, l’església o al barri i que es va dur a terme a la Basílica de Santa Maria del Pi. Comencem amb el que van ser oficialment les Festes de Sant Josep Oriol.\nCloent l’acte es va dur a terme el ball dels gegants del Pi, ballat per la parella original. A més d’un, quasi li salten les llàgrimes en acabar. Tot seguit, els gegantons van començar la cercavila pels carrers i carrerons del barri i els gegants van anar a presidir la missa de Sant Josep Oriol, on al moment de l’ofertori varen fer un ball al so de la seva cançó interpretada per l’orgue.\nPREGÓ, MONEDES I GEGANTS MÉS QUE CENTENARIS Així, la mateixa Diada de Sant Josep Oriol es va dur a terme el primer acte, el Pregó, amb la participació dels gegants i gegantons antics del Pi, en Mustafà, l’Elisenda, en Josep Oriol i l’Eulàlia. Aquesta participació és deguda a que amb la recuperació dels antics gegants i gegantons del Pi l’a ny 2010 es va\nEls gegants vells entrant a l’ Ofici de Sant Josep Oriol, i les figures dins la seva nova vitrina.\nVal a dir que en acabar s’e st renà el nou armari-vitrina situat a l’e ntrada de la Basílica i on reposaran a partir d’ara els quatre gegants antics, tot esperant a que arribin les properes Festes del Pi.\ninstaurar que a cada pregó de Sant Josep Oriol hi participarien aquests.\nA l’acabar, es va fer la Remembrança del miracle de les monedes del Sant. Tot seguit, els presents\nAl contrari que a la Passejada de les Laies, l’Oriol va rebre tots els seus convidats masculins que\ncelebraven amb ell el seu dia. Ell n’era el protagonista. Hi eren en Perot, en Mustafà, l’Hereu, en Pippo, en Cu-cut, en Roc, el Senyor Ramon, en Tinet, en Peret, el Rei Salomó, en Pere II, en Ferran i l’Emili. A la Rambla, reposàvem forces i aprofitàvem per recollir l’ofrena floral que es faria al finalitzar a l’estàtua de Sant Josep Oriol.\nEls gegants presents a la Passejada dels Oriols a la parada a La Rambla i mo ment de l’ ofrena floral a Sant Josep Oriol. pàgina 6\nELS ATRACAMENTS MÉS DOLÇOS Els populars Atracaments d’en Perot lo Lladre començaven enguany amb novetat inclosa. Un grup de camperols van fer una representació sobre la vida d’en Perot, en forma d’obra de teatre, ambientada en l’època del bandoler però amb frases de l’a ctualitat, com a mofa de la crisi, dels banquers, dels polítics o del que fos. El moment culminant fou l’a parició d’en Perot perseguit pels mossos de l’è poca, amb la seva cançó interpretada en directe per violí i gralla. I així començaven els Atracaments a les botigues del barri, amb en Perot robant monedes de xocolata per tot seguit repartir-les als més menuts. A les botigues s’hi explica l’auca d’en Perot, es fa el ball del gegantó amb els nens cantant la seva cançó i es reparteix el botí. Un acte únic al país. MATÍ DE CULTURA POPULAR Diumenge 25, encara amb la ressaca del ball de Festa Major de la nit anterior, tenia lloc l’acte més multitudinari de les Festes, la XVIII Trobada de gegants i bestiari al Pi. Mentre els Falcons de Barcelona feien una exhibició del que millor\nsaben fer (com l’Esbart Català de Dansaires havia fet el matí del dissabte), tots els participants eren rebuts pels elements de l’Associació d’Amics dels Gegants del Pi: el Lleó i la Mulassa de Barcelona, en Perot, l’Oriol, la Laia, el Mustafà i l’Elisenda. Van ser-hi convidats els gegants de la Plaça Nova, Raval, Barceloneta, Casc Antic, Santa Maria del Mar, Sant Pere de les Puel·les, Sant Jaume, carrer Princesa, els gegants i trabucaires de Sant Andreu de Palomar, els quatre gegants d’Oiartzun (Euskadi), els del carrer de la Riera Els Falcons de Barcelona actuant davant de la de Vic, Sant Climent de multitud i els gegants de Sant Pere Molanta ballant. Llobregat, Sant Pere Molanta i Cornellà de Llobregat. el tradicional ball dels gegants del La cercavila pels carrers més íntims del barri (variant del que és habitual a causa de la Marató de Barcelona) va ser molt agraïda per geganters i públic. Altre cop a la plaça de Sant Josep Oriol, va haver-hi el lluïment de cada colla i El Vals dels gegants d’Oiartzun. Per acabar, i abans del ball de cloenda,\nPi ballat per la família del Pi. Com és habitual, fotos de rigor amb les colles que ho havien demanat i, extraordinàriament, ball conjunt dels gegantons del Pi (portats pels geganters d’Oiartzun) i una parella de gegants d’Oiartzun (portats pels geganters del Pi). Fins l’any vinent! ■\nEls gegants d’ Oiartzun ballant El Vals i foto de família dels amfitrions amb els seus convidats bascos. EL MÓN GEGANTER Nº 78\n25 ANYS DEL GRUP CULTURAL GARRIGUES DE LLEIDA El passat 14 d’Abril el Grup Cultural Garrigues Lleida, va cele-\nl ’A jun tam en t d e Ll eid a p e r participar en el primer aniversari\nbrar els 25 anys de la seva fundació al 1987, també el 20è aniversari dels seus gegants grans, l’A nastasi i la Blanca, la 20ena Trobada de Gegants “Gegantera’1 2″ , i per a més celebració encara, aquest any va estrenar-se amb la celebració de la 1era Trobada de Bestiari.\nde la creació del Parc de Santa Cecília als peus de la Seu Vella. , A les 17.45 sortí des del Parc de Santa Cecilia, per passar pel carrer Camp de Mar, Salmerón, l’Auditori de Lleida, Pi i Maragall, Magdalena, de Sant Joan, i com a punt final s’ajuntaran les dues cercaviles a la Plaça Sant Joan.\nVan comptar amb la presència de diferents elements arribats de Lleida i des de Barcelona. De gegants, els del Grup Cultural Garrigues, del Corpus de Lleida, els de la Paeria, del Casc Antic de Barcelona, del Col·lectiu Cultural Cappont, de la Marge Esquerra del Riu Segre, del barri de Pardinyes, d el Ca sc An tic de Ll eida , de l’Ereta, els de Montoliu i els de Pradell de Sió. Com a bestiari: el Lleó de Lleida com a amfitrió, el Lleó de Barcelona, la Mulassa de Barcelona, el Dofí del Casc Antic de Barcelona, els Cavallets del Corpus de Lleida, la Mulassa de Cappont, i lo Marraco de Lleida.\nAquesta cercavila es va situar totalment oposada a la dels gegants, que sortia des de l’altra punta de l’Eix Comercial de Lleida. La plantada va tindre lloc sobre les 17.30h, i va sortir cap a les 18h aproximadament. La cercavila va començar des del carrer de Sant Antoni, passà per la plaça de la Catedral, carrer Major, plaça de Sant Francesc, plaça Paeria i arribà a la plaça de Sant Joan. A les 19h, començà la ronda de balls de les colles convidades de fora de la ciutat, dels gegants de la Paeria i del Lleó i els Cavallets, que va acabar amb un ball conjunt de tots els participants.■\nA la cercavila de bestiari, la plantada va ser a les 17h al Parc de Santa Cecilia, convidats per\nDiverses imatges de la festa. De dalt a baix: lo Marraco; la plantada al parc de Santa Cecília; la Mulassa de Cappont a mb una nena al llom; els gegants de l’ Ereta i el ball de la Mulassa de Barcelona. A la dreta; l’ Hereu Llorenç del Casc Antic de Lleida i el ball dels gegants Moros de la Paeria. pàgina 8\nText i fotografies d’en Joan Vilà\nELS BÒBULS I LES MARGARIDASSES FAN DE LES SEVES El passat 26 de febrer i per tercer any consecutiu, els Bòbuls i les Margaridasse s varen tornar a sortir al carrer, amb algunes novetats prou destacables.\nFarandola, l'Espolsada, el Ball Pla i la Bolanguera. Cal dir que des del 1928 no ho feia ningú amb una versió interpretada per un grup de música tradicional.\nTreballant els tallers des del mes de novembre organitzats per Tallers per la Festa_FUSIC, hem anat muntant allò que volíem que fos la novetat, i de fet ho hem aconseguit. Els tallers d'enguany han estat el de vestuari dels Puputs i Escorpins, el de dansa i el d'interpretació teatral.\nL'altra novetat va ser la creació del "Banc dels Banyuts", que gràcies al FMI (Fòrum de Meuques Internacional), el BM (Bancarrota Mundial) i el BCE (Bandarres del Cercle d'Economia) i amb la injecció de crèdit van aconseguir c re a r la " Fu nda ció de le s C a l ça sse s" . A i xò va fe r que poguessin donar crèdit als participants per participar a la subhasta per licitar els objectes obtinguts entrant a les cases.\nVarem decidir donar protagonisme a les dues societats que a principis de segle XX rivalitzaven: els Escorpins i els Puputs vestits d'igual manera però diferenciats pels colors de les mànigues i les caperutxes, uns de vermell i els altres de blanc. La rivalitat era animada per una altra novetat, substituint la banda de música pels Laietans, un grup de música tradicional maresmenc amb una versió especial, la versió XXL, que a més de les gralles i la tarota, les acompanyaven una tuba, un sac de gemecs, el flabiol i tamborí i un trombó de vares que fan fer les delícies dels participants i del públic. Una vegada a plaça, els Laietans en versió XXL van fer la interpretació del Ball de Plaça, amb el Passeig de Dansa, la\nLa cercavila de mig matí, com dèiem amenitzada amb música de carnaval, va donar molta festa per arribar a plaça amb unes ganes boges de licitar qualsevol dels objectes, fet per als amics del teatre amateur EMLED. Tot seguit el Ball Pla amb la suite, al que s’hi va anar afegint espontàniament qui volia, i Déu n’hi dó la bona estona que varem passar. Per acabar, tal com diu la tradició, l'Alcalde va convidar a un tast de caldo fet pels amics del Casal de la Gent Gran "Els Xurravins" Banyuts i calçasse s fins l'any que ve!!! ■\nText de Manel Carrera i Escudé, comissari de l’exposició “Capgrossos, pigues i berrugues”\nELS ESQUIVAMOSQUES L 'e sq uiv amo squ e s é s un personatge festiu que, mitjançant un capgròs que representa un home grotesc, té per missió apartar a tots aquells que amb la seva inop o rtun a p re sèn cia pu guin destorbar el pas o el ball dels gegants, figures amb qui està estretament vinculat. CAR AC TE RÍ S TI Q UE S PERSONATGE\nUna tipologia especial d’e spa rriot s són el s anomenat s esquivamosques o lligamosques, paraula que recull el diccionari: LLIGAMOSQUES m. i f. || Personatge que pren part a certes festes populars i té per missió acompanyar els gegants i empaitar la mainada a cops de xurriaques (Olot) També coneguts amb el nom de mastegamosques o espantamosques, es caracteritzen per dur la testa coberta amb un capgròs de cartró pedra o fibra de vidre que representa un home d’aspecte més o menys grotesc, prou estrany per espantar i impressionar a la canalla. La majoria de vegades es tracta d’un capgròs que representa\nun home calb que té una gran berruga, piga o llúpia a la cara o a la clepsa. De fet, molts d’aquests personatges també es coneixen popularment pel nom de Berruga o Llúpia, amb referència a aquest element tan característic del seu aspecte extern. No existeix una vestimenta única i característica dels esquivamosques: n’hi ha que van vestits de bufó, altres amb una túnica d’una sola peça i fins i tot n’hi ha que duen vestits més o menys estrafolaris. Tots els esquivamosques van equipats amb un instrument -una "arma"- a les mans (xurriaca, fuet, bufeta inflada, bastó, espantamosques… ), que fan se rvi r per executar les seves funcions. FUNCIONS DELS ESQUIVAMOSQUES Els esquivamosques no són mai els protagonistes de l’a cció principal de la festa, sinó que van sempre associats a una parella de gegants. De fet, l’esquivamosques és gairebé sempre una peça realitzada pel mateix constructor dels gegants amb qui està tan estretament vinculat. La seva\nEl Pollo de Moià és de ben segur l’ esquivamosques més primitiu. Foto: Ramon Sau mell pàgina 10\nprincipal missió és acompanyar els gegants en les seves actuacions i v etlla r pe rquè ca p pe rso na mol e sta o imp e rti nen t, c ap “mosca”, no destorbi el seu pas o ball. De fet, la seva funció bàsica és impedir que ningú no entrebanqui ni faci caure els gegants, tasca que sovint passa per empaitar o assotar els que els rodegen, bàsicament criatures però també algun badoc, els impertinents o fins i tot algun animal que circuli despistat pel carrer. I és que, en la mesura que els portadors dels gegants tenen la visió de l’espai reduïda (només hi veuen per una petita finestreta), cal que algú els garanteixi que el camí i l’espai del seu voltant està lliure d’obstacles. E n el s t raje c te s fe st iu s (cercaviles, proce ssons, seguicis…) el personatge té per missió obrir el pas entre la gent i garantir que les persones i figures que en formen part puguin avançar sense problemes.\nEl Cap de Lligamosques de la família Bolós d’ Olot. Foto: Institut de Cultura de la Ciutat d’ Olot EL MÓN GEGANTER Nº 78\nEn aquest sentit, l’esquivamosques té llicència per escometre -de manera innòcua, sense fer mal- tots aquells qui amb la seva inoportuna presència o comportament de sto rbin el pa s del s actuants i amenacin l’execució del ritu. I quan hi ha ball a plaça, l’esparriot contribueix a crear i mantenir l’espai escènic necessari perquè els gegants i els músics puguin actuar amb total llibertat. LA LLEGENDA DELS ESQUIVAMOSQUES Una llegenda oral, que circula de generació en generació en els pobles que tenen esquivamosques, justifica el nom d’aquesta tipologia d’e sparriots d’una altra manera. S’explica que els esquivamosques es diuen així perquè antigament existia un home calb que s’untava el cap amb mel per tal que totes les mosques que hi pogués haver pel carrer el dia de la festa es concentressin a la seva testa i, d’aquesta manera, no destorbessin ni els geganters ni els assi stents. Una altra versió de\nL’ Esquivamosques de Girona. Foto: Ramon Sau mell\nla mateixa llegenda conta que tal personatge era un bufó que distreia els comtes catalans durant les vetllades festives estiuenques i que s’untava el cap amb mel per tal que les mosques no molestessin els que el contractaven. Segons aquesta llegenda el personatge de carn i osso s va existir històricament i, amb els anys, d’aquest singular home se’n feu un\ncapgròs que reproduïa la seva fisonomia grotesca. E L S E S Q UI V AM O S Q U E S CATALANS La majoria dels esquivamosques e s t roben con cen trat s a la Catalunya Vella. Dins d’aquesta categoria hi ha els actuals Cap de Lligamosques d’Olot (Garrotxa), en Berruga de Figueres (Alt Empordà), la família de Caps de Llúpia de Vic (Osona), l’Esquivamosques de Girona (Gironès) i el Mastegamosques de Calella (Maresme). També s’hi inclouen altres Caps de Lligamosques d’Olot -com els del barri de Sant Miquel, el barri de Sant Cristòfor i El Arte Cristiano- i figures desaparegudes com en Berruga de Castelló d’Empúries, Portbou, Banyoles i Palamós.\nEn Mastegamosques de Calella a l’ exposició “Capgrossos, pigues i berruges”. Foto: Ramon Sau mell EL MÓN GEGANTER Nº 78\nMolts d’aquests capgrosso s esquivamosques tenen el seu referent en el Cap de Lligamosques d’Olot, el primer i més antic, (la família Bolós d'Olot en conserva una peça de principis del segle XIX), i del qual sembla que en procedeixen, per imitació, tota la resta. Trobareu més informació al llibre: CAPGROSSOS, PIGUES I BERRUGUES. FIGUERES, OLOT, VIC I ELS SEUS ESPARRIOTS Diversos autors / Museu dels Sants d'Olot Ca t à l e g d e l ' e x p o si c i ó "Capgrosso s, pigues i berrugues. Figueres, Olot, Vic i els seus e sparriots" que presenta, al llarg de la seva itinerància durant tot el 2012 per diferents ciutats catalanes, alguns dels esquivamosques catalans: en Berruga de Figueres, el Cap de Lligamosques d’Olot, el Merma o Cap de Llúpia de Vic, el Cap de Lligamosques de la família B oló s, l 'E sq uiva mo sque s de Girona, el Mastegamosques de Calella, i també el Pollo de Moià, potser l'esparriot més conegut. L'exposició -i el catàleg- estan centrats en la figura festiva dels espar-\nriots i, en concret, dels esquivamosques, una tipologia especial de capgrossos que van sempre associats als gegants i que tenen per missió apartar a tots aquells qui puguin destorbar el seu caminar o ball. Inclou els articles: "Del Cap de Lligamosques, En Berruga i el Cap de Llúpia", de Josep Murlà i Giralt, "Els esparriots festius i les seves funcions", de Jan Grau i Martí, i "Obrint pa s a la fe sta , els esparriots esquivamosques", de Manel Carrera i Escudé. Inclou abundants fotografies actuals i d'arxiu de Manel Carrera (arxiu festes.org), Rafel López Monné, J oan Ve hí , A rxiu Coma rcal d’Osona, Arxiu d’Imatges d’Olot, Arxiu Municipal de Figueres i Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional Catalana. http://www.festes.org/media.ph p?id_media=1879 ■\nD’ esquerra a dreta: el Cap de Lligamosques olotí, el Cap de Llúpia vigatà i en Berruga figuerenc. Al davant a la dreta, el Cap de Lliga mosques de la família Bolós d’ Olot. Foto: Espai Androna SL pàgina 12\nText de Víctor Pons i fotografies de l’Arxiu de la Colla d’Amics geganters de Llucmaçanes\n25è ANIVERSARI DE N’ABU UMAR Tot va començar l’a ny 1987 quan un grup de professors i alumnes de “s’antiga Maestria “ o “Sa Maes”, van construir un gegant que representés a l’últim governador à rab d e l ’illa de Meno rca , n’Abu Umar. Aquest serviria per poder commemorar el 700 aniversari de la reconquesta de l’illa per part del rei Alfons III front als musulmans i per participar amb dita figura al carnaval d’aquell any. Molta il·lusió hi van posar tan professors com alumnes en la creació de la figura. Aquell dijous llarder, les diferents classe s de “Sa Maestria”, acompanyades dels seus professors, van sortir amb els seus alumnes tots disfressat s de\nmoro, acompanyant el gegant des de l’i nstitut de formació professional fins a s’Ajuntament, fent una petita volta pel centre de la ciutat. D e sp ré s v a n d o n a r -l o a l’Ajuntament on quedaria exposat als balcons de les cases consistorials residint els carnavals d’aquell any. Al 1988 n’Abu Umar va participar en les Festes de la Mare de Déu de Gràcia, acompanyant a en Tomeu i na Guida com el tercer gegant de Maó que va ser. Va prendre part en la que va ser la primera trobada de gegants feta a l’illa, amb els gegants d’Es Castell, Alaior i Matadepera. Però degut a la seva construcció, era un gegant que dificultava molt la feina als portadors, i sols sortí un dia més al\ncarrer: el dissabte d’aquell any.\nDesprés, el gegant va passar a ser t r a ct a t c o m u n o b j e c te decoratiu del Servei Municipal de Cultura, on va estar presidint l ’en t rada de l `e difici du ran t bastants anys. Ens consta que hi va haver alguns projectes de reforma de la figura, tot i que no van arribar a bon port i amb el pas dels anys el gegant s’anava deteriorant .\nEl primer Abu Umar al balcó de l’ Ajuntament de Maó, l’ any 1987.\nL’any 1995 una vegada el gegant ja feia un temps que no pre sidia l`entrada del Se rvei Municipal de Cultura, i degut al po c ú s q ue se li don ava , l’Ajuntament va decidir donar-ne fi tot cremant-lo en el fester de Sant Joan com si d’u n bujot es tractés. Un final molt trist per un gegant, igual com la tristesa que van tenir els seus constructors en saber-ne el seu malaurat final, però l`any 2004 la colla de geganters de Llucmaçanes va recuperar el personatge d’Abu Umar amb una nova figura de característiques semblants al primer. Aquest és en l’actualitat l’acompanyant de la Princesa de Llucmaçanes. Aquest any 2012, aprofitant que fa vint-i-cinc anys de la creació del gegant Abu Umar, la colla de Llucmaçanes ha volgut fer un petit homena tge a to te s a quelle s persones que el van fer. I, partint\nd’imatges, un artista llucmaçaner ha realitzat una rèplica el més semblant possible del gegant, per c eleb ra r a que st vint -i -cinq uè aniversari . Una vegada finalitzat el treball no hi havia confusió, n’Abu Umar havia ressorgit d’entre les cendres per tornar a ballar per la ciutat que l’havia vist néixer. I així va ser que va apa rèixe r d ura nt la passada rua de carnaval de Maó. Molta va ser la gent que el va reconèixer, i que es va voler fer fotos amb ell, pel que podem dir que l’iniciativa va ser un èxit i el nostre objectiu de fer un petit homenatge a totes aquelles persones que el v an c on st rui r e s va ve u re complert .■ Bibliografia: “En Tomeu i na Guida una història gegant” Miquel Villalonga, 2002.\nEl cap i les mans del nou Abu Umar.\nN’ Abu Umar a la Rua de Carnaval de Maó d’ aquest 2012 amb la seva comparsa.\nCo mparació del cap de n’ Abu Umar original i la seva rèplica, vint-i -cinc anys després. EL MÓN GEGANTER Nº 78\nText i fotografies de Maite Casas\nELS GEGANTS PENSATS PER ALS MÉS PETITS EL GAT I LA RATA, EN MARTÍ I LA VALENTINA, DE CALONGE L a Coll a G e ga n te ra de Calonge, al Baix Empordà, neix a finals del 2000 amb l’i l·lusió i l’esforç d’un grup d’amics que volíem seguir les tradicions del nostre País. Encara no teníem els gegants fets però varem animar la Festa Major d'Hivern, per Sant Martí, amb les gralles i tambors. L’inici dels gegants fou casolà i els van construir amics del poble. Més endavant el Taller Sarandaca de Granollers ens els va fer de fibra, ben equilibrats, i amb menys pes. Són preciosos. Com que el poble no té personatges repre sentatius per fer-ne uns gegants, varem pensar en els nens i nenes i varem fer el Gat i la Rata (personatges del conte “La Rateta que escombrava l’escaleta”). El gat es diu Martí en h o n o r a l pa t ró d e la Vila. Valentina és el nom de la rata en homenatge a la Torre de guaita que tenim a la Platja i que és un símbol pel nostre poble. També tenim tres dels pretendents de la rateta, tres capgrossos:\nEls vells Martí i Valentina. EL MÓN GEGANTER Nº 78\nel burro Murri, el gos Pelut i el gall Kiriki. Vestits per a la ocasió fan ballar a tots petits i grans. Di sp o sem d 'un s músics fabulosos que s'esforcen per tocar i animar les feste s. També el grup d’apanyants que donen suport al grup. Els gegants van néixer el gener del 2001. El 2011 van fer 10 anys i ho varem celebrar bé. Per Sant Antoni Abat, com cada any, vam organitzar la benedicció dels animals de companyia. Com sempre, amb molt d’è xit, venien gosso s, gats, tortugues, ocells,... i cavalls, que fan la festa més gran. En acabar oferíem a tot el poble un “pica-pica” per arrodonir la festa. El 16 de juliol de 2011, es va celebrar la XI Trobada Gegantera de Calonge, amb la participació de 15 colles visitants que van desfilar pel centre de la Vila, animant a calongins i forasters que omplien els carrers. La nostra trobada és sempre el tercer dissabte de juliol. Varem organitzar una Exposició dels onze anys de la Colla Gegantera, amb tot el nostre material: gegants vells i nous, capgrossos, l’Home dels Nassos (un capgròs que surt l’últim dia de l’any); els vestits que utilitzem gegants i membres de la colla pel Mercat Medieval i també els de la Festa del Vi, que celebrem al novembre, durant la Festa Major d'hivern, per Sant Martí. Hi varem exposar nombroses fotos de totes les sortides, actuacions i trobades\nEls gegants nous de Calonge.\nque realitzem per Catalunya, Aragó, Andorra, i per allà on ens passegem. Per a poder organitzar festes varem construir una caravana que utilitzem com a bar i així podem anar al Mercat Medieval on instal·lem el Celler dels Gegants i on donem menjar i beure a qui s'acosta a les nostres taules. També, quan podem, participem a les Barraques de Festa Major i c a d a di jo u s d e l 'e st i u , a les sa rdane s, l'in stal·lem als jardins del Castell, on oferim cava fresc i begudes. Aquest any de celebració amb la copa de cava regalàvem un bunyol i la gent estava encantada. Hem d’agrair la col·laboració de m ol ta g en t d el p obl e , de l’Ajuntament i de la Parròquia que ens ha ajudat des del primer moment. El s nens i nenes ens encoratgen a sortir amb les seves mirades innocent s: sorp re se s, inclús de por, les seves rialles en poder tocar les cues del gat i la rata i de tot això en donem les g rà c ie s al s p o rt ad o rs q ue s'acosten a les famílies perquè els nens i grans ho passin molt bé.■ pàgina 15\nTexte et photos de l’Association Les Amis d’Eleyne et Gauthier\nELEYNE ET GAUTHIER, LES GÉANTS D’ATTICHES LES GÉANTS D’ATTICHES La légende du XV° siècle raconte qu’au château du Plouich, une des résidences du châtelain de Lille, Jehan de Luxembourg et son épouse Jehanne d’Encre s’installent définitivement avec leur filleule Eleyne et un secrétaire, Gauthier.\nGauthier, déguisé rentre au Château et murmure la devise à la jeune femme… Démasqué, il est assassiné à la Neuville. En apprenant la nouvelle, Eleyne meurt de désespoir. Elle demande à sa tante l’édification d’un oratoire à Attiches. Celui-ci est déplacé et restauré.\nLes amours d’Eleyne et de Gauthier sont contrariés par leur différence de condition.\nUne chapelle dédiée à cette légende nous reste, face à la pharmacie à Attiches\nJehanne sollicite à la cour des Comtes de Lille son anoblissement, mais elle envoie quelques temps le jeune homme à Rome.\nAS S O CI ATI O N LE S AM IS D’ELEYNE ET GAUTHIER\nInvitée à un tournoi en Artois par le Comte d’Harnes, Eleyne l’épouse et ils ont rapidement un enfant. Quand Gauthier demande un gage de fidélité à Eleyne, elle tire une plume de sa coiffe en lui déclarant la fameuse tirade : «sans plume le clerc ne peut escrire.»\nL ’a sso c ia tion d e s g éan t s d’Attiches a été créée en Mars 2007, suite à la découverte d’une pierre ornée de l’écusson de l’asso. Celle ci est composée de deux géants, réalisés par M. Dorian Demarcq, artisan d’art, et ils sont la propriété de la Commune d’Attiches.\nEscut dels amis d’ Eleyne et Gauthier on s’ hi pot llegir: “Sans plume le clerc ne peut escrire”. Escut dels amis d’ Eleyne et Gauthier amb on s’ hi pot llegir: “Sense ploma el secretari no pot escriure”.\nNous sommes un groupe d’une quinzaine de personnes, porteurs compris. Les deux géants sortent toujours ensemble. Un groupe de pipoteuses nous accompagne parfois en fonction des disponibilités de chacun.\nPrésident: M. Alain Hurez 5, rue des Noisetiers 59551 Attiches Tel: 0664388304 alain.hurez@sfr.fr Secrétaire: M. Decorte Alain 19, rue de Drumetz 59551 Attiches Tel: 0320863921 ou 0673861168 alain.decorte@wanadoo.fr\nEleyne, Gauthier et leurs accompagnants. Eleyne, Gauthier i els seus acompanyants. pàgina 16\nText i fotografies de l’Association Les Amis d’Eleyne et Gauthier\nELEYNE I GAUTHIER, ELS GEGANTS D’ATTICHES ELS GEGANTS D’ATTICHES Una llegenda del segle XV narra que al Castell de Plouich, una de les residències del senyor de Lille (Jehan de Luxemburg i la seva dona Jehanne d’Encres), s’hi va establir definitivament la parella amb la seva fillola Eleyne i un secretari, Gauthier. Els amors d’Eleyne i Gauthier e ren f ru st rat s pe r l a se va diferència de condició social. Na Jehanne demanà al tribunal dels Comtes de Lille que el fessin noble, però el que va fer aquest tribunal fou enviar-lo una temporada a Roma. Convidada Eleyne a un torneig a Artois per part del Comte d’Harne s, Eleyne s’hi casà i ràpidament tenen un fill. Quan Gauthier demana una penyora de lleialtat a Eleyne, ella treu una ploma de la seva còfia declarant la famosa divisa: "sense ploma el secretari no pot escriure".\nEn Gauthier, disfressat, torna al castell i murmura la divisa a la jove... Desemmascarat, va ser assa ssinat a La Neuville. En assabentarse’n, n’Eleyne va morir de desesperació. Ella va demanar-l’hi a la seva tia l’edificació d’un oratori a Attiches. Aquest fou posteriorment traslladat i restaurat. De tot plegat, ens en queda la capella que està dedicada a aquesta llegenda, en front de la farmàcia d’Attiches.\nLes géants d’ Attiches. Els gegants d’ Attiches.\nL ’ AS S O CI A CI Ó D ’ AM I CS D’ELEYNE I GAUTHIER L 'A sso ciació del s gega nt s d’Attiches va ser creada el març de 2007, arran del descobriment d 'un a p ed ra de co ra da amb l'insígnia de l'Associació.\nL’entitat té dos gegants, fets per en Dorian Demarcq, artesà, i són propietat de l’Ajuntament d’Attiches. Som un grup d'unes quinze persones, incloent-hi els portadors. Els dos gegants sempre surten junts. A vegades ens acompanya un grup de flabiolaires, en funció de la disponibilitat de cadascú. President: Sr. Alain Hurez 5, rue des Noisetiers 59551 Attiches Tel: 0664388304 alain.hurez@sfr.fr Secretari: Sr. Decorte Alain 19, rue de Drumetz 59551 Attiches Tel: 0320863921 o 0673861168 alain.decorte@wanadoo.fr\nLes porteurs vont costumés. Els geganters van vestits d’ època. EL MÓN GEGANTER Nº 78\nBREUS RESSENY ES\nText i fotografies de Xavier Piñol\nBATEIG DE LA GUILLEMONA DE SANT CLIMENT El Bateig de la gegantona Guillemona de Sant Climent va tenir lloc a Lleida el dia 3 de març, a la tarda, passades les sis. Van ser els seus padrins, el gegantó Bertran de Vilafranca, dels Amics dels Gegants de Montblanc i les senyores Montse Gallardo i Ventura Flotats, que van fer els vestits, així com també Jonathan Navarro, artífex del pentinat i com no, el realitzador de la gegantona, Adrián Soriano. Un bateig tradicional, a la catalana, on els organitzadors i padrins/nes van tirar caramels, confeti i monedes a la mainada. L'acte va acabar amb el tradicional repartiment d'obsequis i els balls de les colles acompanyants.\nText de Nicolás Alonso i fotografies de l’Arxiu El Món Geganter\nPREGÓ DE LES FESTES DE LA MAGDALENA A CASTELLÓ El passat dissabte 10 de març, i un cop més, va tenir lloc la Cercavila del Pregó de les Festes en honor a la Magdalena que se celebren a la ciutat de Castelló de la Plana. En aquesta diada és l’única en tot l’any en què tradicionalment surten els cinc gegants de l’entitat El Rei Barbut, que representen les llegendes de la fundació de la ciutat. Tots ells van desfilar davant la multitud de castellonencs que s’arrengleraven als carrers preparats amb les seve s cadires per veure les més de tres hores de desfilada del bo i millor de la ciutat i els representants de la comarca.\n2 1 1 - La Reina de Saba, la geganta de Santa Maria del Mar de Barcelona, en una bella imatge dins de la Basílica durant la Ballada de gegants històrics que es va celebrar el passat novembre. Oriol Ibàñez i Roig 2 - Els gegants de Manlleu ballant recentment a la plaça Fra Bernadí. Ells són dels més antics de l’Osona. I és que els vells (Jordi i Montserrat) daten del 1924 i van ser comprats a Olot. L’any 1966 s’estrena una rèplica dels originals, en Galderic i la Maria Assumpta. - Joan Bosch 3, 4 i 5 - El proper 16 d’agost, tindrà lloc a Solsona la XV Trobada de gegantons de Sant Roc, on s’apleguen una multitud de nens amb els seus gegantons, molts construïts a mà per les seves famílies i d’altres fets pel prestigiós geganter Manel Casserras i Soler. Els companys dels gegantons de Solsona ens conviden a la festa i ens fan saber que es sortejaran durant la festa un nan i un gegantó rèplica del gegant vell de la població. El programa és: 9h. Missa i ball de l’Àliga infantil. 10h. Esmorzar amb xocolata desfeta i coca. 17h. Plantada i inscripcions a la trobada, concurs d’acoloriment de dibuixos de gegants i xocolatada.\n19h. Passacarrers. 19.30h. Ballets dels Óssos, Cavallets, Drac, Nans, Àliga i Gegantons. Tots els actes es duran a terme a la plaça de Sant Roc. Us deixem amb algunes imatges de l’any passat. No hi falteu! - Informa: Joan Caelles Riera EL MÓN GEGANTER Nº 78\nFotografies de l’Arxiu El Món Geganter\nQUI ÉS QUI??? Tots els noms i imatges que us oferim a continuació estan relacionats. Cada nom tan sols es relaciona amb una imatge, i a l’inrevés. Això si, aneu amb compte ja que hi ha més noms que imatges. Poseu-vos a prova!\nTERRASSA: A - AJUNTAMENT: Robesa i Pepona (vells)\nB - CENTRE EXCURSIONISTA: Josep Arola i Serra C - ESCOLA EL CIM: Pep Panxut D - PLA DEL BON AIRE: Gregal i Brisa, els Senyors del Vent E - SANT PERE: Peret i Roseta F - TV 20: Carmeta G - UNIÓ SARDANISTA “AMUNT I CRI TS”: Espantaocells\nENDEVINA, ENDEVINALLA I parlant de Terrassa, us preguntem quina d’aquestes sis gegantes del país està feta pel mateix autor que la geganta nova egarenca, n’Estefania (a la foto de l’esquerra).\nFE D’ERRATES Al passat número 77 corresponent als mesos de Gener-Febrer de 2012, a la pàgina 19, quan es parla dels gegants fets per Joan Miró i Oró, el nom del gegant de Poboleda està mal escrit. Ell es diu “Lo Martí del Mallol” i pertany al Grup de Gegants “Terra Nostra” de Poboleda. A la pàgina 5, a la imatge inferior dreta, hi hauria de dir “Ball dels gegants presents. A la imatge, l’Angeleta”.\nG - PATRONAT DEL CORPUS (3) F - PARRÒQUIA DE SANT ANDREU (Trampa) E - PAERIA (6) D - MARGE ESQUERRA DEL RIU SEGRE (4) C - CAPPONT (1) B - CASC ANTIC (5)\n5ème RONDE EUROPEENNE DES GÉANTS PORTÉS A STEENVOORDE\nENDEVINA, ENDEVINALL A\nELS GEGANTS DE SANT VICENÇ A SUÏSSA\nL’Anastàsia és la segona geganta de la primera fila.\nAL NÚMERO VINENT …\nA - AVINGUD A JAUME I (2)\nSOLUCIÓ AL NÚMERO ANTERIOR\nDIADA DE CULTURA POPULAR A LLEIDA\nANIMALS TOTÈMICS D’OCCITÀNIA\nText i fotografies del Patronat del Corpus de Lleida\nFITXA Nº 85:\nEls gegants del Patronat del Corpus (Lleida - El Segrià) A l'Arxiu Municipal de Lleida es guarda un gran pergamí de l'any 1297, escrit en llatí i explica com s'ho va fer Arnau de Solsona per obtenir el Sant Drap, un objecte sagrat que va guardar en secret durant tota la vida. L'Arnau de Solsona, en els últims dies de la seva vida, concretament el 4 de desembre de 1297, va fer cridar el bisbe i un notari per fer-los donació de la relíquia i fer-los testimonis de les peripècies que havia passat des que el Sant Drap havia anat a parar a les seves mans. Hi ha un altre original del pergamí, guardat a l'Arxiu Capitular de Lleida, que forma part del fons de la donació que va fer Arnau Solsona. Gran viatger, que negociar dins territoris Sarraïns al s. XIII. Quan Lleida encara tenia l´ importància comercial que va prendre després de la reconquesta. La seva vida te caires de novel·la d’aventures basats en fets reals. En un dels seus viatges comercials a Tunis coneix i contrau matrimoni amb Elisenda de Sant Climent. Dona de gran bellesa, d’origen Lleidatà i vídua d’un comerciant de Mallorca, amb qui tingué una filla que es deia Guillemona. Aquesta per diferents avatars i al contraure matrimoni amb l’hereu de l´emir Al-Mostansir esdevingué princesa amb el nom de Rocaia. El matrimoni Arnau torna a Lleida i Elisenda rep en secret un record de Rocaia: el suposat tros de bolquer del nen Jesus. Poc abans de morir va lliurar la santa relíquia del Sant Drap al Bisbe de Lleida al 1297.\nA rnau del Sant Drap: 3,10 m i 35 K g Elisenda de Montcada: 3,15 m i 30 Kg A ny d’estrena: 2003 (A rnau) i 2008 (Elisenda) Constructor: Sergi Herrera del Taller La X amba (Lleida)\nImatge: A rxiu El Món Geganter\nText de Nicolás Alonso i fotografies de l’Institut Cartogràfic de Catalunya - Arxiu Cuyàs\nFITXA Nº 86:\nEls gegants del barri de la Fira (Cardona - El Bages) Els gegants de la Fira són els segons més antics de Cardona. Neixen fruit de la competència entre carrers per a fer més lluïda la processó del Corpus. Foren construïts per Miquel Serra i Mosella, conegut popularment com el Sabater Fraret, l’any 1908. Els gegants foren elaborats amb guix i vímet, seguint les tècniques olotines. Antoni Puig els pintà i la Senyora Torruella els hi va fer els vestits. La parella es coneix com a Romeu i Julieta, tot i que no se’n sap ben bé el perquè. El seu ball propi s’anomena el Vals de la Fira, tot i que en ocasions també ballen l’Americana de la Fira. Pel seu 75è aniversari es va decidir restaurar-los i fer-los uns vestits nous, fet que tingué molta rellevància ja que aquests són els gegants més estimats per cardonins i cardonines. El 2008 celebren el seu centenari amb una trobada de gegants centenaris, un polèmic canvi d’imatge i l’estrena de les seves còpies fetes per Toni Mujal, idèntiques al detall als originals. Els nous gegants són apadrinats pels barcelonins gegants de Santa Maria del Mar. Tot i que feia anys que no sortien de la vila, des de l’estrena de les rèpliques, és habitual veure als nous en trobades geganteres, representant la ciutat, ja que, curiosament per la gran tradició gegantera que té, Cardona és una de les poques poblacions catalanes que no té cap gegant de titularitat municipal. Al barri de la Fira el 1996 van estrenar un gegant que representa al Sabater Fraret, fet pel cardoní Toni Mujal. A banda, al barri també tenen una parella de gegantons dels anys 60 i els gegantons follets Micó i Nyítol, del 2003.\nRomeu: 3,15 m i 45 Kg Julieta: 3,00 m i 45 Kg A ny d’estrena: 1908 Constructor: Miquel Serra i Mosella (Cardona) ————————— Sabater Fraret: 3,55 m i 40 Kg A ny d’estrena: 1996 Constructor: Toni Mujal i Obradors (Cardona) Els gegants originals (esquerra) i les seves còpies (dreta).


Entra en funcionament la Sala Amable de la caserna de la Guàrdia Civil d'Altea - Altea Digital\nLa inauguració ha comptat amb la presència de la Subdelegada del Govern, Araceli Poblador.\nHui al matí, s’ha posat en marxa la Sala Amable de la caserna de la Guàrdia Civil d’Altea; una iniciativa fruit de la col·laboració entre l’Ajuntament d’Altea i la Comandància d’Alacant. La inauguració ha comptat amb la participació de la Subdelegada del Govern a la Província, Araceli Poblador; el Coronel José Hernández; l’alcalde d’Altea, Jaume Llinares; l´edil d´Igualtat, Vicenta Pérez i Martutxa Casares, artista autora dels murals de la sala.\n“Esta iniciativa demostra que la suma de sinergies serveix per ajudar persones vulnerables i en este cas l’extraordinària col·laboració de la Guàrdia Civil amb l’Ajuntament d’Altea és importantíssima, perquè els uns sense els altres no s’hauria pogut fer este espai amable”; ha declarat la Subdelegada en el transcurs de la visita.\nCom ha indicat Poblador, és el segon espai amable d’estes característiques que s’engega a la província d’Alacant. En paraules de la Subdelegada del Govern, “estos espais són una cosa molt necessària. Ja que una dona ha de passar pel dur tràngol de posar una denúncia, de vegades ha de venir acompanyada dels seus fills menors i estos espais amables permeten poder oferir-los un espai digne i càlid perquè els menors se senten fora d’un espai oficial i que no visquen ells el trauma que la mare haurà de passar en aquell moment”.\nAraceli Poblador s’ha referit a la duresa del tema de la violència de gènere. Ha recordat que ja són 37 dones assassinades per esta xacra des de començament d’any, sent les dues últimes de la província d’Alacant. “Cal reivindicar, més que mai, este mes de novembre, que commemorem el 25N, la nostra repulsa a la violència de gènere i estos espais amables sumen perquè cada dia de l’any siguen un 25N”.\nLa Subdelegada del Govern ha posat èmfasi en la importància de la col·laboració entre les institucions i els cossos de seguretat perquè iniciatives com estes tiren endavant. “És un plaer inaugurar este espai perquè això permetrà dignificar i humanitzar un espai que ha d’acollir persones vulnerables i la creació d’esta sala contribueix que la persona que ha de posar una denúncia estarà protegida i cuidada”.\nAraceli Poblador ha conclòs la seua intervenció agraint a l’Ajuntament d’Altea i a la regidoria d’Igualtat la col·laboració; alhora que ha declarat, “que ningú deixe de denunciar perquè no sàpiga on deixar els seus fills o perquè pensen que els xiquets tindran por a la comandància. Que sàpiguen que poden venir tranquil·lament a la Guàrdia Civil que els seus fills estaran molt ben cuidats”.\nPer part seua, l’edil d’Igualtat, Vicenta Perez, coresponsable del projecte, ha puntualitzat que “des de la regidoria d’Igualtat sempre estem pendents d’on podem aportar el nostre granet de sorra i evidentment el tema de la violència de gènere ens preocupa a tots. L’Ajuntament està molt compromès a cercar la igualtat real entre home i dones; una cosa que no es pot aconseguir sense entendre tots que això no arribarà si no s’acaba amb este flagell i donant tot el suport a les víctimes en tot allò que es puga fer des de l’administració i la creació d’esta Sala Amable és una oportunitat”.\nPérez ha explicat que l’aportació de la regidoria d’Igualtat en la posada en marxa de l’espai ha consistit en la seua adequació, la decoració de la sala, que ha estat a càrrec de l’artista local Martutxa Casares, i l’aportació de mobiliari. “S’ha pretès crear un espai tranquil, acollidor i en què els fills de les víctimes es podran abstreure dels mals moments que han travessat”; ha matisat la responsable municipal dIgualtat.\nEn nom de la Guàrdia Civil de la Província, el màxim responsable, el Coronel José Hernández Mosquera ha ressaltat la voluntarietat de l’Ajuntament per dotar l’espai de material i complementar les dues oficines que tenim de recollida de denúncies VioGén.\n“La Guàrdia Civil està compromesa amb la violència de gènere des de fa moltíssims anys i concretament l´any passat la Direcció General va llançar un Pla de Prevenció de Violència de Gènere i esta sala és part d´este pla, encaminat a millorar en totes les branques i també a la d’atenció a les víctimes”; ha declarat el Coronel Hernández.\nPer part seua, l’Alcalde, Jaume Llinares ha indicat que el projecte naixia fa més de dos anys i que superades les qüestions burocràtiques la Guàrdia Civil i l’Ajuntament han executat la millora de l’espai.\n“Igual que ha succeït amb esta sala amable, des del Consistori alteà posarem tots els mitjans que tinguem a la nostra disposició sempre que es necessite una millora a les instal·lacions de la Guàrdia Civil”, ha anunciat l’Alcalde.\nIgualtat habilitarà una “sala amable” a la caserna…


Habitatge i ciutat: Carles Martí Arís. Sobre l'artista i l'artesà....\nCarles Martí Arís. Sobre l'artista i l'artesà....\nAcaba d'arribar a les meves mans un extraordinari text de Carles Martí Arís que va redactar amb ocasió de la presentació del magnífic llibre "Espinet / Ubach. 30 anys". En el llibre es parla d'alguns temes que hem tocat a classe darrerament, i del paper de l'arquitecte a la societat actual.\n"...Plantejat en aquets termes, el llibre ens invita a pendre posicions en un debat més ampli i que ve de molt lluny. Podriem definir-lo amb aquesta disyuntiva: fer arquitectura és un treball més propi de l’artista o bé es correspon més a la feina del l’artesà? Optem per l’Architekt (revestit per l’aure trascendental de la Composició) o bé pel Baumeister (el mestre d’obres, més terrenal, que té com a eina básica la Construcció?\nÉs, també, una forma de expresar que la missió de l’escola no és la de formar artistas. Pot ser n’hi hagi algun a les nostres aules o, fins i tot, als nostres departaments. Si es així, no requereix de l’escola. Mes aviat es l’escola la que el necessita com a oritzó, com a referència. El que en quansevol cas necessitem de forma imperiosa, tant a l’Escola com a la professió, és la presencia d’artesans, o sigui de gent que tingui la voluntat de fer les coses bé, sensa més, al marge de quines siguin aquestes coses..."\nPublicat per Estudiant a les 11:25\nEtiquetes: .publicació, Espinet-Ubach, Marí Arís\nAnònim 12 de novembre de 2009 a les 0:34\nEspero que este texto nos inspire a todos... lo necesitamos :)\nAnònim 12 de novembre de 2009 a les 11:36\nsi sóm rigossos alhora de divuixar tamvé ho hauriem de ser quan escrivim, no? oi que fa mal?com collons estem a la universitat si ni tant sols dominem un idioma.


ESGLÈSIA MARE DE DÉU DE MONTSERRAT\n11 del matí (11h)\nPels anys 60 neix a Igualada el barri de Montserrat, 420 vivendes de l’obra sindical, ocupats majoritàriament per famílies emigrants a Catalunya. Molt aviat a la Parròquia es varen començar els serveis religiosos d’aquelles famílies, celebrant la MISSA al carrer, o a diversos locals.\nPoc després neix la inquietud de la falta d’una guarderia infantil, i la parròquia n’adquireix uns terrenys, i amb l’ajut dels veïns del barri es construeix un local de dues plantes, que serveix per guarderia, i mes tard també de local de cinema.\nUn temps mes tard sorgeix la necessitat d’una església i als baixos d’aquest local, es dediquen a fer-hi una capella, a més del cinema.\nMolt aviat es vol obtenir un espai dedicat exclusivament al culte i es fan les oportunes reformes per convertir-ho en església, deixant la part superior del local, per guarderia i els serveis parroquials.\nAquesta guarderia parroquial, desapareix, al construir-se la guarderia municipal.\nActualment considerada com una Quasi-parròquia, s’hi celebra el culte setmanalment. Administrativament depèn de la Parròquia de la Sagrada Família, que té cura dels serveis propis de les celebracions dominicals, celebracions sagramentals, i les tasques pròpies de formació catequètica dels infants, joves i adults.\nLa festa patronal de la parròquia, es el 27 d’abril, Festa de la Titular parroquial la Mare de Déu de Montserrat, que també hi dona nom al Barri, amb tot un reguitzell d’actes populars, religiosos i lúdics, organitzats conjuntament amb l’Associació de Veïns, la Parròquia i l’Ajuntament de la Ciutat.\nAquell nucli inicial de 420 vivendes, s’ha vist ampliat amb moltes altres construccions, i serveis fins a aconseguir ser un barri prou important, modern i ben comunicat dins l’entorn d’Igualada.\nEls últims arranjaments fets a la parròquia han estat la construcció d’un ampli espai d’aparcament al voltant de l’església i d’una zona de jardins, que li donen entitat pròpia.


6 raons per fer testament que et convenceran | Consumer\nFer el testament és un tràmit senzill, econòmic i molt convenient per evitar problemes entre els hereus després de la mort\nCal tenir testament? No és obligatori, però sí molt convenient. Tot són avantatges! És un tràmit molt senzill i ràpid que costa entre 40 i 50 euros i amb el qual es protegeix a tota la família. A continuació es donen sis raons per fer testament: protegeix, no es perden els béns llegats, és simple, econòmic, qualsevol pot fer-ho i es pot modificar.\n1. Atorgar testament protegeix al testador i els seus hereus\nHaig de fer testament? No és obligatori atorgar testament, però és molt aconsellable, a més de ser un tràmit senzill. Aquest document recull la voluntat d’una persona sobre com han de repartir-se els seus béns i drets després de la seva defunció. Per això beneficia tenir-ho, doncs “aporta seguretat jurídica al testador i s’evita futurs problemes als hereus”, sosté l’advocada Elena Fernández-Cotarelo.\n2. No es perden els béns que es lleguen en el testament\nNo cal tenir por de fer testament… Hi ha qui pensa que en realitzar aquest document pot perdre el que deixa en herència. Res més lluny de la realitat! El testament és un acte de dret successori, recull l’última voluntat de qui ho atorga i els seus efectes no es donen fins al dia de la defunció. A més, ningú té per què saber si s’ha fet o no testament, ja que n’hi ha prou que l’interessat acudeixi a una notaria i atorgui la seva última voluntat davant notari.\n3. Fer testament és un tràmit ràpid i senzill\nA Espanya hi ha testaments comuns, com el testament fet a casa sense notari, el testament obert i el testament tancat. A més, hi ha alguns especials com el militar, el marítim i el testament realitzat a l’estranger.\nEl testament obert és el més comú. Per fer-ho n’hi ha prou amb acudir al notari amb el Document Nacional d’Identitat (DNI). Una vegada allí cal “explicar-li com volem repartir el nostre patrimoni”, expliquen a la web del Consell General del Notariat. S’ha d’indicar a quines persones es deixen els béns i com es desitja repartir-los. No fa falta fer un inventari dels béns i drets. Després de la defunció, són els hereus els que hauran de fer un inventari dels béns, drets i deutes, si les hi hagués, i procedir a la seva distribució.\nConvé saber que el testador no sempre és lliure de deixar el seu patrimoni a qui vulgui i com vulgui, perquè existeixen les legítimes. La legítima és la figura jurídica que marca els límits del repartiment dels béns als hereus forçosos o legitimaris (descendents, ascendents i cònjuge del mort, per aquest ordre). Segons que siguin aplicables el Codi Civil o els Codis Civils propis de les comunitats autònomes, es dona prioritat a uns hereus forçosos o legitimaris sobre uns altres.\nPer atorgar testament “no és necessària la presència de testimonis, excepte casos especials”, com indica Fernández-Cotarelo. Quins? Seria necessari tenir un testimoni, si el testador no sap o no pot signar, si és invident, si no pot o no sap llegir per si mateix el testament o quan així ho sol·licita el notari per alguna causa.\n4. Es pot fer testament per 40 o 50 euros\nFer testament és econòmic, i més si es té en compte la seva transcendència futura. Un testament atorgat davant notari costa entre 40 i 50 euros (segons el nombre de folis), encara que alguns molt complexos poden resultar més cars.\n5. Qualsevol pot atorgar testament\nEl testament es pot atorgar des dels 14 anys, i tot depèn de les circumstàncies personals i patrimonials de cada persona. Com assenyala Fernández-Cotarelo, “la millor edat per fer-ho és l’edat madura, quan s’està casat o amb parella estable, es tenen fills, béns, etc.”. Mai s’ha d’associar atorgar testament amb la malaltia, l’edat avançada, etc.\n6. Si canvia d’idea, el testament es pot modificar\nFer testament no implica fixar una voluntat de manera inamovible. El testament és revocable i es pot modificar tantes vegades com es vulgui. El que val sempre és l’últim, per la qual cosa el simple fet d’atorgar un testament fa que tots els anteriors que s’hagin fet quedin de forma automàtica revocats i sense efecte.\nCom canviar el testament.\nQuan convé modificar un testament? És convenient atorgar nou testament, en cas de canvi de les circumstàncies personals com a variació de l’estat civil, naixement de més fills, etc.\nSi no existeix testament, no es perd l’herència, però és la llei qui determina els hereus. En les comunitats on regeix el Codi Civil, per a un mort casat i amb fills, es faria de la següent manera:\nEs divideix entre tots a parts iguals. Si algun dels fills del testador hagués mort abans que ell, la part d’aquest fill es repartiria a parts iguals entre els seus descendents (nets del testador), i si no tingués fills, l’herència es dividiria entre els seus germans. Al cònjuge li correspon l’usdefruit d’un terç de l’herència, a més de la propietat de la meitat del valor dels béns que siguin gananciales.\nfamília herederos-ca herencia-ca testament


El reconegut arquitecte, Juan Herreros impartirà una ponència a la Seu Vella\nLa conferència complementa l'Escenografia "Poema de l'home" de Guillem Viladot situada al Claustre de la Seu Vella de Lleida que es va inaugurar el passat 28 d'abril i que es pot visitar fins al 3 de juliol del 2022\nseu la juan vella arquitecte ponencia\nClaustre de la Seu Vella ©Antoni Benavente (CTSVL)\nLa sala de la Canonja de la Seu Vella acollirà aquest dijous 9 de juny la ponència "Paraules per un món millor" a càrrec del reconegut arquitecte, Juan Herreros.\nL'arquitecte resoldrà qüestions sobre com crear un gran projecte col·lectiu en l'actualitat i què comporta fer-ho, combinant-ho amb una exposició de projectes reals i propis que responen la següent pregunta amb esperit experimental i de col·laboració.\nLa qüestió pertinent des de l'arquitectura és: com transformar en un assumpte de disseny les paraules del moment - viure junts; institucions transparents; infraestructures integradores, etc. - per lluitar contra el canvi climàtic, la bretxa social i la crisi de la ciutat?\nAquesta ponència forma part del cicle de xerrades organitzat des de la Demarcació de Lleida del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya i la Fundació Guillem Viladot "Lo Pardal" que s'organitzen durant els mesos de maig i juny amb motiu del centenari del naixement de l'escriptor i poeta visual agramuntí, Guillem Viladot i que es concentren amb les temàtiques de l'arquitectura, l'art, la poesia i la història.\nL'Arquitecte, Juan Herreros\nJuan Herreros, és doctor arquitecte, catedràtic de l'ETSAM-Madrid i professor de la Graduate School of Architecture Planning and Preservation de la Columbia University de Nova York. Ha impartit docència també a les universitats EPFL-Lausanne, Architectural Association de Londres, IIT de Chicago, Princeton i AALTO-Helsinki, entres altres. A través d'Estudio Herreros desenvolupa, juntament amb el seu soci, Jens Richter, una pràctica global, multidisciplinària i compromesa unint l'activitat professional, docent i investigadora.\nLa seva obra ha estat àmpliament premiada, publicada i exposada nacionalment i internacionalment en múltiples institucions que inclouen el MoMA de Nova York, el Museu Franz Mayer de Mèxic o La Virreina de Barcelona, així com diverses Biennals de Venècia, Istambul, Llatinoamericana i Espanyola. Recentment, ha acabat el Museu Munch d'Oslo, el Centre Internacional de Convencions de Bogotà i conjunts d'habitatges a Marsella, Barcelona i Casablanca. En l'actualitat construeix l'estació d'Alta Velocitat de Santiago de Compostel·la i el Districte de l'Art a Guanajuato (Mèxic), mentre desenvolupa altres projectes a Espanya, Romania, Portugal, Argentina i Urugai.\nVeu la llum l'edició de l'epistolari mantingut entre Guillem Viladot i Josep Vallverdú


Vall d’Hebron desenvolupa un mètode poc invasiu que permet predir com respondran les metàstasis cerebrals a la immunoteràpia – VHIO – Vall d'Hebron Institute of Oncology\nVall d’Hebron desenvolupa un mètode poc invasiu que permet predir com respondran les metàstasis cerebrals a la immunoteràpia\nL’anàlisi de les cèl·lules del sistema immune que es troben al líquid cefaloraquidi permet caracteritzar i identificar les metàstasis cerebrals que poden respondre als tractaments amb immunoteràpia. En un estudi liderat pel VHIO, que forma part del Campus Vall d’Hebron, i publicat a Nature Communications, s’ha comprovat que aquestes cèl·lules reprodueixen les característiques de les cèl·lules que estan presents en les metàstasis cerebrals i que, per tant, poden actuar com a marcadors per predir la resposta a la immunoteràpia.\nÉs la primera vegada que s’estudia la caracterització de les cèl·lules del sistema immune del líquid cefaloraquidi com a mètode no invasiu per predir la resposta a immunoteràpia dels pacients amb metàstasis cerebrals.\nLa col·laboració amb el Centre Nacional d’Anàlisi Genòmica, que forma part del Centre de Regulació Genòmica (CNAG-CRG), ha estat essencial per realitzar la seqüenciació transcriptòmica individualitzada de totes les cèl·lules analitzades, gràcies a la tecnologia d’última generació.\nLes metàstasis cerebrals són el tumor més comú del cervell i una complicació devastadora de càncers com el de pulmó, melanoma i mama. L’heterogeneïtat i la difícil localització fan que el maneig d’aquests pacients sigui molt complex.\nBarcelona, 5 de març de 2021- Un estudi dirigit pel Dr. Joan Seoane, director de Recerca Preclínica i Translacional del Vall d’Hebron Institut d’Oncologia (VHIO) i professor ICREA, publicat a la revista Nature Communications, ha demostrat que les cèl·lules del sistema immune presents al líquid cefaloraquidi reprodueixen les característiques de les cèl·lules que es troben a les metàstasis cerebrals. Per tant, l’estudi d’aquestes cèl·lules permet establir biomarcadors de resposta al tractament amb immunoteràpia.\nEls inhibidors del punt de control immune (anti-PD1, anti-PD-L1, anti-CTLA4) són un tractament d’immunoteràpia que està demostrant eficàcia per controlar alguns tumors de pulmó i melanoma –es calcula que entre un 30 i un 40% dels tumors– perquè són tumors amb molts antígens. Aquests dos tipus de càncer, juntament amb el de mama, tenen una gran tendència a generar metàstasis cerebrals. «El problema és que aquestes noves lesions poden ser molt diferents del tumor primari i comportar-se d’una manera diferent davant dels tractaments d’immunoteràpia. La ubicació anatòmica d’aquestes lesions limita l’accés al material tumoral per caracteritzar el fenotip immunològic i nosaltres ens vam plantejar si era possible aconseguir això amb l’anàlisi del líquid cefaloraquidi», explica el Dr. Joan Seoane.\nLa presència de cèl·lules T en tumors és un marcador que pot donar informació sobre si el tumor és susceptible de respondre a un tractament amb immunoteràpia (anti-PD1 / PD-L1). Amb aquest estudi es pretenia analitzar si amb un mètode no invasiu, com l’anàlisi el líquid cefaloraquidi, es podria detectar aquest marcador sense necessitat de realitzar una biòpsia del tumor al cervell.\nEl Dr. Seoane i el seu equip van analitzar les mostres de 48 pacients amb metàstasis cerebrals, que van obtenir tant a l’Hospital Universitari Vall d’Hebron gràcies a la participació del Servei de Neurocirurgia, com a l’Hospital Clínic de Barcelona. En aquesta ocasió el que es va analitzar van ser les cèl·lules del sistema immune que es trobaven a les metàstasis cerebrals. Paral·lelament, es van analitzar les cèl·lules del sistema immune presents en el líquid cefaloraquidi. «Necessitàvem saber quins tipus de cèl·lules hi havia al líquid cefaloraquidi i comparar-les amb les obtingudes de les lesions metastàtiques. Si els resultats eren similars, significava que havíem desenvolupat un mètode no invasiu que ens permetria predir la resposta als tractaments d’immunoteràpia», apunta el Dr. Joan Seoane.\nAixí, es va realitzar un estudi de totes les cèl·lules del sistema immune que es trobaven tant a les lesions cerebrals com al líquid cefaloraquidi obtingut en diferents moments del tractament. En la realització d’aquest treball va resultar fonamental la col·laboració amb el grup Genòmica de Cèl·lules Individuals del CNAG-CRG liderat per Holger Heyn, on es va aplicar la tecnologia d’última generació scRNA-seq per realitzar la seqüenciació transcriptòmica individualitzada d’unes 6.000 cèl·lules. «La seqüenciació transcriptòmica individualitzada proporciona una alta resolució sense precedents per a la detecció i el seguiment de diversos tipus de malalties. La identificació dels clons de cèl·lules T tant en la metàstasi com en la biòpsia líquida és de particular interès. Vam demostrar que la seqüenciació del receptor de cèl·lules T proporciona un codi de barres cel·lular que pot avaluar fora del tumor. Això obre noves vies per a la detecció del càncer de manera més sistemàtica», explica Holger Heyn, cap del grup al CNAG-CRG i coautor de l’estudi.\n«D’aquesta manera vam poder comprovar que les cèl·lules del sistema immune obtingudes de les mostres de líquid cefaloraquidi eren molt semblants a les cèl·lules del sistema immune obtingudes de les lesions del tumor cerebral», comenta el Dr. Seoane, i afegeix que així es demostrava que aquesta nova biòpsia líquida seria una eina vàlida per guiar en la presa de decisions sobre els tractaments d’immunoteràpia en aquest tipus de pacients.\nA més, a través de la seqüència dels receptors de les cèl·lules T, hem pogut veure, amb l’anàlisi del líquid cefaloraquidi, quines són les cèl·lules T que reconeixen el tumor i quines són les que estan actuant en funció del tractament. «Cadascuna de les cèl·lules del sistema immune té una seqüència única que reconeix un antigen tumoral concret. Quan això succeeix s’activen i comencen a proliferar. A les nostres anàlisis hem pogut veure aquesta seqüència única en diverses cèl·lules, i això indicaria aquesta proliferació i ajudaria a entendre l’evolució de la malaltia en diferents moments», conclou el Dr. Seoane.\nUn dels grans reptes en el tractament del càncer, especialment dels tumors cerebrals, és la gran heterogeneïtat. No només es produeix una gran varietat entre els tumors de diferents pacients, sinó que les cèl·lules que formen un mateix tumor poden ser diferents i, per tant, tenir una sensibilitat diferent als tractaments. «A tot això s’hi afegeix una tercera variable. I és que a més no només hi ha una gran diferència entre el tumor primari i les diferents lesions metastàtiques, sinó fins i tot entre les mateixes lesions. Aquesta heterogeneïtat fa que el maneig dels pacients sigui més complex», comenta el Dr. Joan Seoane.\nLes lesions extracranials solen tenir un millor pronòstic que les metàstasis cerebrals. «Aquestes últimes solen ser les més agressives i mortals i per tant ens interessa fer-los un seguiment més intensiu. No obstant això, la seva ubicació en dificulta la caracterització. Ara, amb l’aplicació de l’anàlisi del líquid cefaloraquidi podem ajudar a superar aquesta dificultat», apunta el Dr. Seoane, i afegeix com el treball realitzat ha permès fer una anàlisi longitudinal de l’evolució de les metàstasis i veure com evolucionen a diferents tractaments.\nAquest treball de recerca s’ha dut a terme gràcies al finançament de l’Associació Espanyola contra el Càncer (AECC) i la Societat Espanyola de Loteries i Apostes de l’Estat (SELAE) i hi ha participat el Programa Integral d’Immunoteràpia i Immunologia (CAIMI), que funciona gràcies al suport de la Fundació BBVA.\nCarlota Rubio, Ester Planas, Juan L. Trincado, Ester Bonfil, Alexandra Arias, Domenica Marchese, Catia Moutinho, Garazi Serna, Leire Pedrosa, Raffaella Iurlaro, Francisco Martínez, Laura Escudero, Esteban Cordero, Marta Cicuéndez, Sara Ruiz, Genís Parra, Paolo Nuciforo, Josep González, Estela Pineda, Juan Sahuquillo, Josep Tabernero, Holger Heyn & Joan Seoane. “Immune cell profiling of the cerebrospinal fluid enables the characterization of the brain metastasis microenvironment”. Nature Communications. 2021. https://doi.org/10.1038/s41467-021-21789-x


La Regidoria de Joventut d'Alacant obri el termini per a quatre concursos creatius - LOBLANC\nPublicado por Redacción LoBlanc.info | 23 Abr 2019 | 0 |\nLa Regidoria de Joventut de l’Ajuntament d’Alacant, que dirigeix Israel Cortés, ha obert el termini per a presentar-se a quatre concursos de tipus creatiu per a fomentar la creativitat artística, artística-plàstica, literària i musical dels joves de 12 a 30 anys d’Alacant.\nEl XXII Concurs de Còmic i el XVI Concurs de Relat Curt\nTots dos concursos consten de dues categories, la júnior per a joves de 12 i 17 anys, amb un premi que ascendeix a 450 euros, i la sènior per a xavals de 18 i 30 anys, amb un premi de 1.000 euros. Tots dos tenen de termini per a presentar les sol·licituds fins al 13 de setembre a les 14 h.\nEn el cas del Còmic, la tècnica i el tema són lliures, sent històries completes, originals i inèdites i que estiguen realitzades a dues pàgines, en blanc i negre a color i a una sola cara, i els guions de la qual siguen, indistintament, en valencià o en castellà.\nCada autor podrà presentar un màxim de dues obres, que no hagen sigut premiades prèviament en cap altre concurs i que no fomenten la discriminació per raó de naixement, raça, sexe, religió, opinió, o qualsevol altra condició o circumstància personal o social.\nAmb els treballs seleccionats s’organitzarà una exposició a la Sala d’Exposicions del Centre 14, o en aquelles sales que determine el Departament de Joventut. S’editarà un publicable amb sis treballs de cada categoria.\nEn el cas del Concurs del Relat Curt, el tema dels relats és lliure, així com la modalitat d’aquests. Es podran presentar els relats en castellà i/o valencià, fins a un màxim de dos per autor/a. Els relats no han d’haver sigut publicats, ni premiats en cap altre concurs. La persona autora del relat es fa responsable mitjançant declaració jurada (en el cas de menors d’edat serà el pare, mare i/o tutor/a ) que l’obra presentada a concurs, especificant el títol, no és còpia, adaptació, ni modificació d’obra aliena.\nEs poden consultar les bases amb la informació detallada de les bases dels concursos. Una vegada finalitzat el termini de presentació de la documentació requerida per a tots dos concursos, la Regidoria de Joventut publicarà un anunci en la pàgina web municipal amb la llista d’admesos/as i exclosos/as al concurs.\nXX Certamen de “Promoció de Grups de Música Jove”\nAmb l’objectiu de fomentar les activitats dirigides a joves que permeten difondre diversos estils de música jove convoca el “XX Certamen de Promoció de Grups de Música Jove”.\nSegons les seues bases, que poden ser consultades en l’adjunt, poden participar tots els grups musicals que desenvolupen la seua activitat a la província d’Alacant, de qualsevol estil de música, i els membres de la qual tinguen edats compreses entre els 16 i els 30 anys.\nEls grups, que han d’estar constituïts per almenys dues persones, hauran de poder desenvolupar en directe un repertori de 20 minutos, de temes propis originals. Per a participar, han de remetre, entre una altra documentació, un enregistrament digital dels temes amb els quals desitgen participar, fins al 9 de juliol.\nXXIII Concurs d’Art “Proposades”\nAquest concurs de la Regidoria de Joventut de l’Ajuntament d’Alacant pretén fomentar la creació artístic-plàstica de la joventut, a través de l’organització de mostres expositives de creació de joves artistes d’edats entre els 18 i 35 anys, que concórreguen de manera individual o col·lectiva. En aquest últim cas, només s’acceptaran obres de realització i signatura conjunta o projectes d’exposicions col·lectives d’obres individuals.\nEls interessats han de remetre el projecte expositiu, amb set fotografies (mínim) de les obres a exposar, amb les fitxes tècniques corresponents, així com les característiques del muntatge i necessitats tècniques, tot abans del 13 de setembre. La Regidoria de Joventut atorgarà 350 € per artista o grup seleccionat en concepte de producció i transport.\nAnteriorGuillermo Fernández Rojano serà el poeta convidat aquest pròxim dijous en l’Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert\nSiguienteL’Aljub celebra el dia del llibre amb lectures dramatitzades, recitals de poesia i roses\nTorrevella celebrarà el Dia Internacional de la Dansa el pròxim 27 d’abril\nJuan Carlos Mestre: “Solament la cultura pot posar en mà dels pobles la clau alliberadora de la seua destinació”\nTurisme presenta una nova activitat: Rutes guiades gratuïtes pels llocs emblemàtics d’Elda


Costes adjudica les obres per a la reparació de despreniments ocasionats per la gota freda | Ajuntament de Vinaròs\nCostes adjudica les obres per a la reparació de despreniments ocasionats per la gota freda\nA partir dels temporals de gota freda viscuts el passat 18 i 19 d’octubre, van haver nous despreniments a les costes de la nostra localitat, on es va perdre tot el vial de Cala Puntal W a la zona sud, va haver un despreniment al Pont de Salines, al final del passeig peatonal, i a la cala de la Foradada.\nPer aquest motiu des de l’Ajuntament de Vinaròs es va fer un requeriment en un informe redactat pels serveis tècnics que es va enviar a Costes demanant la reparació d’aquests despreniments. Vista la importància dels mals ocasionats, el servei de Costes va adjudicar, en caràcter d'urgència, les obres de reparació dels últims desperfectes ocasionats a Vinaròs.\nEn aquest sentit, Guillem Alsina, primer tinent d'alcalde i regidor d'Obres i Serveis, ha informat que el proper dilluns 26 de novembre començaran a treballar per reparar les tres zones malmeses i donar una solució permanent fent un mur de protecció. “Ha estat una bona noticia que estàvem esperant. També hem aprofitat per parlar de l’aportació d’arena a la platja del Fortí des de la Biblioplatja a la zona Portuària”, ha explicat el regidor, que també ha destacat que han sol·licitat una reunió a Madrid per aconseguir que l’estiu vinent l’aportació d’arena siga una realitat. “Hi ha que reconèixer que Costes ha sigut àgil en aquest cas i continuarem reivindicant i reclamant tots els desperfectes. Sembla ser que des del canvi de govern a Madrid, estan més receptius i anem aprofitar per millorar la nostra costa”, ha informat Alsina.\nDomènec Fontanet, regidor de Turisme, ha destacat que “Vinaròs ha estat molt malmès per la zona de costes i cales, i és una necessitat imperiosa reparar tots els danys ja que turísticament aquest és un dels nostres atractius” i també ha agraït la feina ben feta pels departaments tècnics de l’Ajuntament de Vinaròs que han treballat molt per fer els informes i a Costes per actuar ràpidament ja que Vinaròs ho necessita”.


Cabaña de Adobe en Lago Rapel Lago Rapel Xile - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Lago Rapel\nVeure tots els 12 allotjaments a Lago Rapel.\nParcela 1, Estero Pulin, Lago Rapel, Lago Rapel, Lago Rapel, Xile - Veure al mapa\nCasa 1 Habitació (One-Bedroom House 2)\nMés informació sobre Cabaña de Adobe en Lago Rapel\nDissenyat tant per oci com per negoci, Cabaña de Adobe en Lago Rapel està situat idealment a Lago Rapel; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Cabaña de Adobe en Lago Rapel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de servei de llançadora, instal.lacions de barbacoa, àrea de fumadors, aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, nevera, plat de dutxa, calefacció, cuina americana per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Cabaña de Adobe en Lago Rapel.\nCal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació. Cal que informeu Cabaña de Adobe en Lago Rapel de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (41)Parelles (37)Viatgers en solitari (2)Famílies amb infants petits (1)Grups (1)


BIBLIOTECA MONTFOLLET: ACTIVITATS BIBLIOTECA EXTRAESCOLAR CURS 2013-2014\nAquesta setmana comencen les activitats\nError data activitat BERENAR INTERCULTURAL I JOCS FOLKLÒRICS\nEs realitzarà el divendres 6 de juny de 2014\nJOCS DE TAULA FOLKLÒRICS\nPROGRAMACIÓ 2ón TRIMESTRE\nEn sabeu molt d'explicar contes!\nLa Xènia ens va fer passar una estona molt emotiva i divertida.\nFOTOS TALLER DE PASQUA\nFOTOS PRESENTACIÓ GUIA CLER\nMontserrat Rebollo i uns lectors interessats\nDivendres 20 de setembre, a les 17.00h\nAlma amb contes de núvols, estels i contes del cel\nActivitat adreçada a famílies I infants a partir de 4 anys\nL'Alma explica tres contes en què el sol, els núvols, les estrelles i diversos elements del cel tenen el protagonisme.\nSón contes plens de màgia que no deixaran indiferent qui els escolti. "El nen que feia pondre el sol" (autor: Antoni Pastor), "El millor pretendent del món" (adaptació de Joles Sennell) i "Buf, el gegant que menjava núvols".\nDivendres 25 d'octubre, 17.00h\nA càrrec de la il·lustradora Andrea Zayas\nDivendres 15 de novembre, 17.00h\nEn Nin i la Nona fan panellets


La Taula Portàtil\nLa Taula Portàtil A l’espai habitable de l’usuari, podrà emprendre la tasca d’una taula de cafè i satisfer les necessitats de posar, deixar, tenint en compte diversos objectes; No només està dissenyat per a l'ús de portàtils, sinó que pot ser menys específic per a l'ús d'ordinadors portàtils; Pot permetre diferents posicions de seient sense limitar la mobilitat quan s’utilitza al genoll; en definitiva, un mobiliari domèstic que no està pensat per a l’ús als genolls, però encara es recomana l’ús en moments que es troben en unitats de seients com ara els sofàs de curta durada.\nLa Taula De Cafè Gota produïda pels mestres de la fusta i el marbre minuciosament; consisteix en un cos de laca sobre la fusta massissa i el marbre. La textura específica del marbre separa tots els productes els uns dels altres. Les peces espacials de la taula de caiguda ajuden a organitzar els accessoris de la casa petita. Una altra propietat important del disseny és la facilitat de moviment proporcionada per les rodes ocultes situades sota el cos. Aquest disseny permet crear diferents combinacions amb marbres i alternatives de colors.\nLa Taula De Treball El disseny sembla reflectir la vida canviant contínua de l’home contemporani en un espai polivalent i inventiu que amb una sola superfície conformada per absència o presència de les peces de fusta que es llisquen, es treuen o es col·loquen, ofereix una infinitat de possibilitats per organitzar els objectes. en un espai de treball, assegurant la permanència en els llocs creats a mida i que responen a les necessitats de cada moment. Els dissenyadors s’inspiren en el joc tradicional de timbiriche, remarcant l’essència d’acomodar la matriu de punts mòbils personals que proporciona un espai lúdic al lloc de treball.\nLa Catifa Adaptable\nLa Catifa Adaptable Les catifes estan fabricades en rombo i hexàgons, fàcils de col·locar les unes al costat de les altres amb una superfície antilliscant. Perfecte per cobrir terres i fins i tot perquè les parets redueixin els sons pertorbadors. Les peces vénen de dos tipus diferents. Les peces de color rosa clar són esmolades a mà en llana NZ amb línies brodades en fibra de plàtan. Les peces blaves estan impreses sobre llana.\nGuitarra Elèctrica L’Àguila presenta un nou concepte de guitarra elèctrica basat en un disseny escultòric, lleuger, futurista i amb un nou llenguatge de disseny inspirat en el Streamline i les filosofies del disseny orgànic. Forma i funció units en tota una entitat amb proporcions equilibrades, volums entrellaçats i línies elegants amb sentit del flux i la velocitat. Probablement una de les guitarres elèctriques més lleugeres del mercat real.\nLa Taula Portàtil Cadira La Taula De Cafè La Taula De Treball La Catifa Adaptable Guitarra Elèctrica


Maig de 2016 – Regidoria Esports de Vic\nMarc Batlle (Escuderia Osona), guanya als Monegros i s’enfila fins al segon lloc de la Copa 974 Sport\nLa segona prova de la Copa 974 Sport es va disputar el diumenge passat, 22 de maig, al Tram dels Monegros, amb un recorregut de 17,5 quilòmetres. Hi van participar set vehicles.\n28 Maig 2016 Miquel\n21 medalles pel Gimnàstic Osona a la final de Catalunya\nAquest cap de setmana passat es va celebrar a Salt la fase final i el campionat de Catalunya d’aparells de gimnàstica artística femenina. El Club Gimnàstic Osona hi obtenia la classificació per a 35 de les seves gimnastes. Al finalitzar la competició el Club vigatà s’emportava cap a casa 21 …\n26 Maig 2016 Miquel\nEloi Palau (Unió Ciclista Vic), en quarta posició a l’inici de la copa del món\nLa Copa del Món de Trial 2016 ha començat aquest cap de setmana a la ciutat de Cracòvia (Polònia) on l’Eloi Palau (Crossbow-Unió Ciclista Vic)) ha sorprès tothom aconseguit la quarta posició a la categoria d’elit masculí de 20”.\n25 Maig 2016 Miquel\nAnna Comet (Unió Excursionista Vic) guanya els 10 km de Las Rozas\nEl diumenge 22 de maig va tenir lloc la I edició de CorrerSinGlu10, una prova de 10 km que es va disputar a la localitat madrilenya de Las Rozas.\n23 Maig 2016 Miquel\nCap de setmana de gran activitat pels esportistes del CN Vic ETB\nDissabte a la tarda es va disputar a la piscina del CN Figueres l’última jornada de lliga benjamí. Van nedar les proves de 100 estils i 100 crol les edats petites i 200 braça i 400 crol les edats grans. Molt bona jornada dels nedadors del Vic ETB que han …\nAna Garcia, bronze al top estatal i Noa Múñoz, argent a l’open Catalunya. Sílvia Coll, sisena del Top estatal benjamí\nLes jugadores del Girbau Vic TT de la superdivisió estatal femenina de Tennis de Taula, Ana Garcia i Noa Muñoz, han aconseguit sengles èxits aquest cap de setmana.


Locazione Turistica Le Ginestre.7 Costa Rei Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Locazione Turistica Le Ginestre.7\nConvenientment situat a Monte Nai, Apartment Monte Nai Cagliari 2 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Monte Nai Cagliari 2 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Monte Nai. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Apartment Monte Nai Cagliari 2 es reflexa en cada habitació. aire condicionat, cuina americana, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartment Monte Nai Cagliari 2 és una selecció idònia per a la vostra estada a Monte Nai.\nCal que informeu el Locazione Turistica Le Ginestre.7 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


L'IVAM celebra trenta anys amb dues exposicions que fan referència a la data d'inauguració del museu - Diari La Veu\nEscriba el número 378730\nAquest dijous s'inauguren les mostres '1989. La fi del segle XX' i 'Cas d'estudi: 1989. IVAM'\nLa primera de les exposicions tracta de contar què passava al món en 1989 a través d\_'esdeveniments com la caiguda del mur de Berlín, les protestes de la plaça de Tiananmen o la crisi de la sida.\n"Un projecte que fa referència a 1989, l'any d'inauguració de l'IVAM, un any històric que va marcar un abans i un després". Així ha resumit el director de l'Institut Valencià d'Art Modern, José Miguel G. Cortés, les dues exposicions que inaugura el dijous 24 de gener el museu: 1989. La fi del segle XX i Cas d'estudi: 1989. IVAM. Les mostres estan comissariades per Sandra Moros i Sergio Rubira.\nL'exposició 1989. La fi del segle XX reuneix vora 200 obres de 80 artistes estatals i internacionals produïdes en 1989 i vinculades a alguns dels esdeveniments més importants que van ocórrer en eixa data. "Hem volgut contar què passava al món en 1989 a través d'esdeveniments com la caiguda del mur de Berlín, les protestes de la plaça de Tiananmen o la crisi de la sida. Aquest mateix any es va posar en marxa l'IVAM, un dels projectes culturals més importants de les últimes dècades", ha explicat el director del museu sobre aquesta doble exposició organitzada amb motiu del trenté aniversari. "L'IVAM va ser el primer museu que va nàixer amb un sòlid projecte artístic, gràcies també a una clara voluntat política i al suport de grans capes de la cultura i la societat", ha matisat el director.\n"L'exposició no s'estructura per temes, sinó com un discurs amb ressons i ressonàncies més complexes", ha explicat la comissària Sandra Moros. Partint d'aquestes relacions, se subratllen idees com el pas del temps, que està molt present en l'exposició a través dels rellotges d'Artschwager i Allighiero & Boetti o en naturaleses mortes com la bola de roses de James Lee Byars. "Es tracta d'un bodegó viu que evolucionarà amb l'exposició quan les roses acaben caient, formant una piràmide", ha matisat Sergio Rubira.\nAltres idees destacades en la mostra són conceptes com la multiculturalitat "que avança la idea de globalitat" segons el comissari Sergi Rubira, l'estratègia de la mascarada o els relats de vida, tal com ocorre en els dibuixos de Vittorio Scarpati que parlen sobre la seua experiència com a malalt de sida, o la sèrie que Nan Goldin dedica al mateix Scarpati i la seua parella, l'actriu Cookie Mueller.\nPel que fa a la segona exposició, porta per títol Cas d'estudi: 1989. IVAM i s'ha dut a terme a través de la investigació que ha desenvolupat el Centre d'Investigacions Col·laboratives (CIC) sobre el procés de formació del mateix IVAM. Cas d'estudi. 1989. IVAM ha sigut pensada també com una exposició viva que, a partir d'abril, acollirà xarrades, reunions i activitats.\nLa comissària ha comentat que "l'exposició mostra com s'estableixen els pilars de la col·lecció de l'IVAM des de 1984, que és quan comença a gestar-se la idea del museu". Cas d'estudi: 1989. IVAM inclou cartells d'algunes de les primeres exposicions del museu en 1989, com la dedicada a Joaquim Sorolla, Gabriel Cualladó o Antonio Saura, les notes de premsa, els tríptics publicitaris, les fotografies de les inauguracions i els muntatges, les actes del Consell Rector i altres documents que mostren que l'IVAM "va ser tot un exemple de modernitat per a l'època".\nEscriba el número 468260


El Nou Congost torna a divertir-se - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Nou Congost torna a divertir-se\nL'afició desperta en uns play-off d'ascens vibrants l'any que Baxi entra d'espònsor i Joan Peñarroya és el nou entrenador\nxavier prunés manresa 31.12.2018 | 13:28\nAficionats de totes les edats van celebrar l'ascens davant del Melilla SALVADOR REDÓ\nAficionats de totes les edats van celebrar l'ascens davant del Melilla\nVa ser el desembre del 2017 quan l'ICL Manresa va fer una crida als seguidors de l'equip després que es comprovés com el descens a la LEB Or havia fet minvar clarament l'assistència al Nou Congost. Poc més de dos mil aficionats eren els que acudien al pavelló i aleshores era aventurat esperar que, tan sols un any més tard, la catarsi que el club ha viscut arribés a poder ser tan espectacular. Dels socis més irreductibles d'aleshores ara s'ha passat a un Congost ple, amb més de 3.300 abonats, de les angoixes de la LEB a una gran arrencada en l'inici de la temporada de retorn a l'ACB, en què es lluita fins i tot per entrar a la Copa i amb una plantilla que, malgrat les lesions, ha il·lusionat i ha donat la talla. Sí, després de molt temps, massa temporades, l'afició es torna a divertir.\nI el camí fins aquí no ha estat, en absolut, fàcil. A més a més, ha hi ha hagut tot un reguitzell de coincidències afortunades. Per a un club modest com el Manresa, que moltes vegades les ha passat magres per poder sobreviure, s'ha de dir que en moments crucials ha tingut la bona estrella de cara. La temporada passada, a la LEB, va viure uns instants crítics però, finalment, tot va quadrar.\nL'aleshores ICL Manresa tenia molts dubtes quan començava el 2018. Es va fitxar Nacho Martín, un jugador expert que havia de ser, juntament amb el gironí Jordi Trias, un pilar per assegurar l'ascens. Es va perdre la Copa Princesa a Lugo davant un Breogán que aviat es veuria que no cedia i que tenia al seu abast l'ascens directe. I això volia dir que els del Bages havien de jugar uns play-off feixucs, amb tres eliminatòries. Ja a les últimes jornades de la lliga regular es feia evident que la pressió pesava molt. Es van perdre 3 dels darrers 4 partits, incloent-hi el de casa davant el Lleida, que ho va aprofitar per aconseguir la seva permanència. Les crítiques de la grada van provocar que Aleix Duran, l'entrenador, oferís una explosiva roda de premsa amb la seva àcida resposta als aficionats. Li va costar el càrrec. El president Josep Sàez ho va tenir molt clar i el va destituir l'endemà, tan sols sis dies abans de començar els play-off. Allò era una bogeria fora de lloc, o el cop de timó que ja no podia esperar més? El temps i la dosi de fortuna sempre necessària per a les grans conquestes ho van acabar decantant cap al segon supòsit.\nDiego Ocampo, un tècnic molt tranquil al qual havien despatxat pocs mesos abans de la Penya, va agafar les regnes i va demanar als jugadors i a l'entorn recuperar «la calma». El primer adversari va ser el Leyma Corunya, que tenia d'entrenador el veterà Aranzana. L'ICL Manresa va perdre el segon matx al Congost i, amb un parcial en contra d'1-2, va estar a un pas del desastre a Riazor. Malgrat tot, va poder guanyar el quart partit, i el cinquè, patint, a casa (71-68).\nL'eliminatòria més clara va ser amb el Palència (3-0), tot i que els dos primers partits a Manresa van ser agònics. A la final va tocar un Melilla que va perdre d'entrada els dos duels al Congost però que va ser capaç d'empatar la sèrie a la seva pista. En un ambient que es recordarà sempre, amb la grada farcida de samarretes vermelles, l'ICL no va donar cap opció a un adversari esgotat i va retornar a l'ACB amb pallissa (97-67)\nPocs dies més tard de l'ascens es va fer públic que Baxi era el nou patrocinador per a les properes tres temporades. La gran sorpresa, en finalitzar el juny: Ocampo es va desvincular i va preferir dirigir els joves del Barça B. Quan ja tenia un peu i mig al Fuenlabrada, i qui sí que va acceptar l'oferta d'entrenar el nou Baxi va ser un Joan Peñarroya manresà d'adopció i exjugador històric. Va aterrar amb la dosi d'ambició que el marca i barrejant joves de la LEB amb veterans com Toolson, Doellman i Renfroe, tot i que aquests dos darrers han marxat aquesta setmana.\nRetiren del mercat uns formatges venuts a Catalunya per «incompliments greus» de seguretat.\nTroben en un pis de Lugo el cadàver d'una dona amb ferides d'arma blanca.\nMor la gossa maltractada a Chantada.


Neix La Ciutat Invisible, la fundació de Temporada Alta que vol ser una fàbrica d’idees de futur sobre cultura i ciutat - SIESTV\n28 jul. 2013 Neix La Ciutat Invisible, la fundació de Temporada Alta que vol ser una fàbrica d’idees de futur sobre cultura i ciutat\nPersonalitats del món acadèmic, empresarial, social i periodístic es reuniran periòdicament sota el paraigües de la Fundació\nPosted at 18:14h in Cultura, Escenaris by siestv\nLa productora Bitò Produccions i el Festival Temporada Alta han presentat la FundacióLa Ciutat Invisible, una entitat que neix amb la vocació de promoure la cultura, posant en contacte el sector privat i el públic, i aposant per l’excel·lència, la recerca, la innovació i la creació en l’àmbit cultural. A través de les diferents àrees de la fundació, es pretén treballar per crear un àmbit de reflexió al servei de la societat, així com de dinamitzar, consolidar i internacionalitzar la creació catalana contemporània.\nRegida per un patronat encapçalat per Joaquim Nadal com president il’empresari Agustí Codina i Salvador Sunyer com a vicepresidents,la fundació treballarà per tal que Girona i la seva àrea d’influència esdevinguin una marca pròpia al país i a l’Europa cultural.\nUn dels objectius de la fundació és aglutinar tot el que es genera al voltant del Festival Temporada Alta, exercint de centre d’idees i de suport en tots els àmbits, i apostant per aconseguir que el festival es consolidi en un termini breu com un referent al sud d’Europa. Des del propi objectiu d’internacionalització del festival, aquest hubpromourà espectacles catalans perquè puguin sortir a l’estranger en les millors condicions i oportunitats.\nUna altra de les àrees de la Fundació serà el ThinkTAnk, el centre d’idees de La Ciutat Invisible. En formaran part personalitats provinents del món acadèmic, empresarial i mediàtic com Xavier Antich, Mònica Terribas, Anna Maria Geli, Anna Birulés, Joan Roca o Ignasi Nieto, entre d’altres. La seva funció, a través de dues trobades anuals, serà la reflexióal voltant de les noves formes de cultura i el resultat quedarà plasmat en un document final que es posarà a disposició del públic.\nLa fundació també incidirà en la relació amb la societat civil. Per una banda, crearà el CercleTA, constituït per un grup de personalitats de l’àmbit empresarial, que col·laborarà donant suport en la divulgació i promoció del festival i potenciant el patrocini i mecenatge, a més de fer una aportació econòmica. I per l’altra, el Club TA!\nRecerca de noves relacions amb el públic\nEl suport i la complicitat del públic gironí i català cap al Festival Temporada Alta ha impulsat una de les branques de la fundació:el Club TA!,que es posarà en marxa el proper mes de setembre, abans de l’inici del festival. Es tracta d’un col·lectiu que aglutinarà els espectadors que tinguin una sensibilitat especial cap al festival i que vulguin implicar-s’hi, més enllà d’assistir als espectacles programats. Una proposta que pretén aprofundir en el coneixement mutu entre el festival i el seu públic, establir una relació diferent, i que estarà oberta a qualsevol espectador interessat.\nA través d’una fórmula de micro-mecenatge individual, en funció de l’aportació, el club oferirà contrapartides com la compra preferent d’entrades, l’assessorament personalitzat en la tria de propostes, o la possibilitat de facilitar l’accés al teatre a col·lectius de nens i joves, entre altres. ElClub TA! neix amb la vocació de tenir vida tot l’any i organitzar conferències, tallers, cursos o viatges, a l’entorn de les arts escèniques i la cultura en viu. Per dur a terme les activitats es cercarà la complicitat i sinèrgies d’equipaments culturals de primer ordre, nacionals i internacionals.