El Barça Lassa aguanta la reacció del Baskonia i té a tocar la final - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Barça Lassa aguanta la reacció del Baskonia i té a tocar la final\nEls de Vitòria milloren respecte del primer partit però es queden a mig camí i encaixen el 2-0\nefebarcelona 06.06.2016 | 00:00\nNavarro perd la pilota en rebre una falta de Bourousis Alberto Estévez/efe\nEl Barça Lassa domina per 2-0 l'eliminatòria de les semifinals pel títol de la lliga Endesa en tornar a vèncer ahir al Laboral Kutxa al Palau Blaugrana en un matx que va ser de poder a poder i de gran desgast físic. Els jugadors clau visitants, Adams i Bourousis, ahir ajudats per Mike James, van donar la cara, però els locals, amb Perperoglou especialment letal a l'últim quart, no es van deixar sorprendre.\nAquesta vegada, Velimir Perasovic no va fer proves de sortida i el seu cinc habitual va saltar a la pista, mentre que Abrines per Perperoglou tornava a ser la novetat en el conjunt català. La bona defensa blaugrana va tornar a forçar pèrdues al Baskonia en el primer quart (6 en total) i el Barça ja obria diferències després del segon triple d'Abrines (14-6). Bourousis va entrar a pista, i davant de la superioritat de Satoransky sobre Adams, Perasovic va reorganitzar la seva defensa amb canvis de zona 2-3 a home.\nPerò va ser Navarro qui va accelerar el partit (19-8) i el semblava trencar, però un triple de Bourousis va mantenir els de Vitòria amb opcions (25-17).\nEl moment de Mike James\nAmb l'entrada de la segona unitat, liderada per Vezenkov, el Barça mantenia el seu avantatge (30-21), però aleshores Perasovic va fer coincidir a la pista a Adams i James. El segon es va destapar amb 7 punts seguits, que van conduir el seu equip a un parcial favorable que deixava un igualat 40-35 al descans al Palau.\nA la represa les cistelles de Doellman semblava que podien trencar el partit (44-36), però aleshores va aparèixer el geni visitant, Adams, amb dos triples seguits, que junt amb un 2-1 de Hanga va capgirar el marcador (44-45). El partit va entrar en una fase d'errors locals en atac, i dos triples de Tillie van fer crèixer el parcial favorable al Baskonia fins al 0-15 en només cinc minuts (44-51).\nPascual va respondre amb un triple canvi, fent entrar Pau Ribas, Perperoglou i Vezenkov, el que va permetre millorar en atac. Però l'encert baskonista des del triple es va mantenir (5 de 8 en el quart, pel 0 de 6 blaugrana) i entraven en els últims deu minuts amb 52-56.\nUn triple d'Oleson va obrir la reacció blaugrana en l'últim quart i el Barça va recuperar ben aviat la iniciativa en el marcador. Però va ser el grec Stratos Perperoglou, qui es va ficar l'equip a l'esquena i amb un triple va ampliar les diferències fins a sis punts (70-64).\nEn els instants finals, als homes del Laboral Kutxa els va mancar sang freda i punteria. Satoransky va rubricar el 2-0 des del tir lliure.


El I Fòrum de l'Aigua reflexiona sobre la necessitat de reforçar el control públic en funció del bé comú - Castellonplaza\nLa jornada congrega a 150 persones\nEl I Fòrum de l'Aigua reflexiona sobre la necessitat de reforçar el control públic en funció del bé comú\nCASTELLÓ. El I Fòrum Ciutadà sobre gestió de l'aigua pública organitzat per la Regidoria de Transició Ecològica de l'Ajuntament de Castelló va reflexionar dijous sobre la necessitat de reforçar el control públic en el servei de l'aigua "per a potenciar la transparència, garantir que es gestiona com un bé comú i un dret humà i no sols com una mercaderia, i afrontar els reptes climàtics i ambientals".\n"Hem celebrat el primer Fòrum Ciutadà sobre la gestió de l'aigua de la ciutat per a abordar una nova cultura de l'aigua que la conceba com un recurs essencial i un ecosistema i no sols com un recurs econòmic", va explicar el regidor de Transició Ecològica, Fernando Navarro, que va afirmar que el seminari també s'ha promogut per a demostrar que la remunicipalització de l'aigua a Castelló és possible tècnicament i políticament.\nNavarro va considerar necessari conscienciar a la ciutadania sobre la importància de la gestió pública, "perquè no se done per fet que la gestió és privada, perquè és un dret humà i un servei públic essencial". "El sector privat té cabuda en la gestió, però hem de reequilibrar la balança i els poders públics i democràtics han de recuperar el control, en un context de canvi climàtic on l’acces a l’aigua serà essencial per al bienestar de la ciutadania als próxims anys", va afegir el regidor.\nEl responsable de Transició Ecològica va exposar que el 50% de les ciutats a Espanya compta amb una gestió pública de l'aigua malgrat les privatitzacions de les últimes dècades, i que l'Ajuntament de Castelló no té capacitat amb el contracte de la concessió privada actual de conéixer les dades econòmiques ni impulsar canvis en la tarifa que tendisquen a una reducció del consum. "A Castelló es consumeix un 20% mes d'aigua que la mitjana nacional", va subratllar.\nLa jornada telemàtica va congregar a prop de 150 persones, entre altres, representants polítics i funcionaris d'ajuntaments, la Diputació, universitats, col·lectius ecologistes, sindicats i empreses del sector. A més del regidor de Transició Ecològica, va comptar amb les intervencions de María Sánchez, regidora de Medi Ambient de l'Ajuntament de Valladolid i responsable de la seua remunicipalització en 2017; de José Vicente Benadero, subdirector general de l'Aigua de la Generalitat Valenciana; Luis Babiano, gerent de l'Associació Espanyola d'Operadors Públics de Sanejament i Distribució; i Eulalio Ávila, coordinador del Manual de remunicipalització dels Serveis Públics de l’Aigua.\nLa regidora de Valladolid va destacar que van impulsar la remunicipalització del servei de l'aigua potable en 2017 per a reforçar la presa de gestió directa per part de l'Ajuntament, no augmentar el preu de l'aigua, controlar les necessitats quant a infraestructuctures i inversions, i potenciar els drets laborals i la responsabilitat social.\nLuis Babiano va sostindre que s'ha generat amb l'aigua un sistema especulador que no és adequat davant els reptes climàtics i va indicar la importància de la desprivatització davant els desequilibris existents entre el sector econòmic i poders públics.\nEulalio Ávila va ressaltar que la gestió pública de l'aigua millora la sostenibilitat i la rendibilitat econòmica.\nFinalment, Banadero va exposar desfunciones en serveis d'aigua municipals i va apel·lar a generar instruments ambientals.


Indigent / Violència\n- de setembre 30, 2016\nINDIGENT. L’actual senadora QWERTY per designació Sara Vilà, del sector suposadament independentista dels ecosocialistes, ens odia amb totes les seves forces des del dia, el 27-S, profundament humiliant, en el qual els electors de la província de Lleida la van deixar fora del Parlament de Catalunya. Amb un 4,29% dels vots, amb ella com a cap de llista, l’espai d’ICV restava sense representació parlamentària; Junts pel Sí, en canvi, sumava a la demarcació un 55,16% dels sufragis i 10 escons i la CUP entrava amb el 8,15%. Aquesta setmana, emboirada per l’odi, ha posat en dubte que l’independentisme lluités contra el franquisme. Costa d’entendre que un partit com el seu, sensibilitzat amb la defensa de la memòria històrica, hagi deixat passar sense cap conseqüència, una afirmació tan desafortunada envers els milers de militants d’Esquerra, Unió i altres organitzacions que van patir en carn pròpia exili, presó i assassinat. Molt lamentable.\nVIOLÈNCIA. El pendent d’incoherència pel qual ca…\nFora / Guanyadors\n- de setembre 29, 2016\nFORA. La setmana ens ha ofert un bonic serial de boxa a can QWERTY. Bàsicament, la gent de Podemos ha decidit pitjar l’accelerador per desfer-se d’ICV: o s’esfumen dins o desapareixen fora, com Unió. Iniciativa, més ben dit, els seus mitjans de campanya, eren necessaris per a entrar al Parlament. Ara, en canvi, ja fa nosa. Aporta un zero a l’esquerra i amaga Podem, just en el moment culminant de la legislatura. Aquest trimestre cal lluir-se al Parlament, perquè en pocs mesos caldrà negociar amb Ada Colau i la seva gent la definitiva confluència a Catalunya. Així estan les coses. Des de Podem tensaran la corda a plaer: ICV sap que no pot quedar al marge d’aquest procés, a la intempèrie duraria més o menys el mateix que el partit d’Espadaler. Així que tocarà acceptar un procés de residualització. Com el que ells van aplicar al vell PSUC.\nGUANYADORS. Una altra cosa no, però la gent del PP acostuma a tenir una virtut: són del tot transparents. Aquesta setmana, el ministre de l’Stasi espan…\nDemocràcia / Enfonsats\nDEMOCRÀCIA. El president Mas va parlar diumenge passat d’aluminosi democràtica. Certament, la imatge d’una corrua de representants polítics, molts d’ells càrrecs electes, davant del Tribunal Suprem, és impròpia d’una democràcia homologable. El Regne d’Espanya ho és cada dia menys. És presoner d’una realitat insostenible: des del punt de vista legal pot imposar a una minoria nacional, majoritària al seu propi territori, les obligacions que vulgui. Aquest fet, però, ells bé que ho saben, és alhora insostenible políticament a mitjà termini. No es pot governar contra la majoria dels ciutadans d’una comunitat política. Aquest contrasentit, a més, es fa més cada dia més insostenible si s’esmercen tota mena de mitjans per lluitar-hi. La càrrega de legitimitat per al trencament que ens regalen és extraordinària: ningú al món entendrà que la repressió judicial i la guerra bruta siguin les eines triades per l’Estat espanyol per solucionar el seu conflicte polític amb Catalunya.\nENFONSATS. Fa pe…\nBOICOT. Com de costum, l’Estat espanyol ha desplegat aquesta setmana tots els seus mitjans de pressió per deixar sense veu Catalunya, ara, arran del viatge del conseller d’afers exteriors a l’Argentina. A diferència del ridícul de Xavier García Albiol celebrant la independència de Mèxic fa ara 206 anys, naturalment, feta de manera il·legal segons el marc constitucional espanyol del seu temps, i, evidentment, del tot unilateral, Romeva sí ha mostrat la mínima coherència exigible en participar en els actes de la commemoració del bicentenari de la plena sobirania Argentina amb la Declaració d'Independència de les Províncies Unides del Río de la Plata del 9 de juliol del 1916, independència en la qual, per cert, els catalans van tenir un paper rellevant. El conseller ha participat també en la commemoració del 130è aniversari del Casal Català de Buenos Aires, una de les entitats més veteranes de l’emigració catalana a Amèrica.\nCACERA. Entretant, la histèria del ministre García-Margall…\nAlternatiu / Banca\n- de setembre 25, 2016\nALTERNATIU. Francament, el contra-pregó de Toni Albà és una idea dubtosa que la histèria del seus contraris ha convertit en imprescindible. El més destacable és de quina manera retrata l’espai polític dels Comuns. El pregó alternatiu de la Mercè és exactament el que farien ells. De fet, ja li van fer a Trias en 2012. Perquè ells poden fer-lo, però a ells no se’ls pot fer. Només ells decideixen què és alternatiu i què no. No hi ha accions alternatives: són ells qui les fan així. Què és alternatiu? Allò que fan ells. Si alguna cosa caracteritza la casta arrecerada al poder és la seva total incapacitat d’entomar qualsevol mena de crítica. Per això costa molt d’entendre aquesta al·lèrgia histèrica de tot l’entorn encomunista a un acte de contra-programació del pregó oficial. Un pregó alternatiu no només no l’haurien de blasmar, sinó que fins i tot haurien d’integrar-lo al programa oficial.\nBANCA. Ara fa un any érem en plena campanya electoral de les eleccions plebiscitàries del 27-S. Un d…\n1,5 / Afinat\n- de setembre 24, 2016\n1,5. Aquesta setmana un digital espanyol desvetllava nous detalls de l’Operació Catalunya. Tot el joc brut que ens fan és perfectament imaginable. De fet, estaria bé (encara que no passarà) que algun dia se sabés quants diners s’estan abocant desbocats a intentar aturar la independència. Quanta gent tenen que viu ara mateix d’això. Si l’atur està baixant gràcies a l’engreix del CNI. No per suposat, però, resulta menys escandalós: el ministre de l’Interior amb un maletí al despatx farcit de bitllets i un agent de la policia política, creada des del cor mateix de l’Estat, que viatgen en un avió oficial, fins a Suïssa, per pagar a un confident una informació que suposadament ha d’enfonsar un adversari polític, però que finalment resulta falsa. D’autèntica monarquia bananera. I, naturalment, la premsa catalana del règim, gairebé ni piu, que hi ha temes molt més fonamentals com ara el pregó de Barcelona.\nAFINAT. Corrupció a doble escala. Corrupció en la Fiscalia (suposadament) Anticorrupci…\nTripartit / Víctimes\n- de setembre 23, 2016\nTRIPARTIT. Encara hi ha un argument en el qual s’insisteix poc. Des dels QWERTY s’acostuma a assenyalar la presència de l’antiga Convergència pilotant el procés (cada dia més discutible, davant la independència de criteri del president, la força electoral creixent d’Esquerra i la presència d’independents a Junts pel Sí) com el gran roc al camí que fa inviable sumar-se al procés. L’independentisme d’esquerres faria bé d’adreçar-se als Comuns i girar-los cap per avall l’argument: allò que a Catalunya obstaculitza greument fins a impedir un govern d’esquerres és la perpetuació de la dependència. Només perquè existeix el gran repte de la independència al davant es justifiquen polítiques de transversalitat: el dia que la República Catalana sigui en marxa la unitat de l’esquerra serà facilíssima. I nomes les urnes dictaran aleshores si té o no prou força per governar. Prou dependència, doncs, si el que es vol és un govern d’esquerres.\nVÍCTIMES. Durant dècades hem vist la dreta postfranquist…\nReacció / Tripartit\n- de setembre 22, 2016\nREACCIÓ. L’actitud del govern espanyol davant l’èxit de la Diada ha estat l’esperada, transitant d’ignorar-ne l’abast i negar-ne qualsevol impacte polític a desplegar les clàssiques amenaces. A rebuf de la premsa del règim, posar-ne de relleu la menor participació en la que, tot i així, serà, gairebé segur, la mobilització més gran de l’any 2016 arreu d’Europa. Davant la proposta immediata del president Puigdemont d’un referèndum acordat (un element de volguda aproximació als Comuns), la vicepresidenta va saltar d’immediat a titllar d’oportunista (?) la proposta i el ministre de justícia a invocar-hi tot el pes de la llei. Sáenz de Santamaría, a més, va recordar la divisió de les famílies catalanes i va presentar la proposta (present al programa electoral de Junts pel Sí) com a una concessió per obtenir el suport de la CUP a la moció de confiança. Tot plegat, doncs, tremendament original. No s’havia dit mai.\nTRIPARTIT. No per esperable no deixava de convenir que ERC aclarís posició da…\nOnze / Patata\n- de setembre 20, 2016\nONZE. La Diada d’aquest any era una prova d’esforç d’alt risc. Es tractava del cinquè any consecutiu de mobilització massiva i arribava després que la gent hagués fet a les urnes el que tocava: atorgar el mandat democràtic definitiu a una majoria parlamentària independentista. Fa mesos que tothom té clar que la feina clau toca ara als nostres representants. Aquesta Diada, a més, no tenia un objectiu immediat que calgués acomboiar: no tenia un 9-N a la cantonada com el 2014 o unes eleccions plebiscitàries del 27-S com el 2015, que havien estat la benzina de les dues darreres mobilitzacions. Aplegar, doncs, al carrer, al voltant del 10% de la població d’un país és una barbaritat d’unes dimensions tals que és per estar-ne del tot orgullós d’aquest poble. S’estudiarà i molt la potència extraordinària d’aquest moviment i ens en sentirem orgullosos tota la vida. Les generacions futures ens envejaran.\nPATATA. La primera escletxa, de moltes que arribaran fins que guanyem, en l’estratègia repr…\nFractura / Igual\n- de setembre 19, 2016\nFRACTURA. Amb la seva incontinència verbal habitual, el ministre d’afers exteriors espanyol ha continuat desbarrant aquesta setmana. Després de considerar-nos més perillosos que un atac terrorista, ha dit ara que els costarà entre 20 i 30 anys recosir la suposada fractura de la societat catalana. Es veu que se n’ocuparan ells. Nosaltres no hi juguem cap paper: no només no tenim dret a opinar sobre el nostre futur (el decidiran en nom nostre) sinó que seran ells els qui arreglaran la nostra destrossa. El que no ha especificat és si abans li agradaria fer-nos desaparèixer físicament o no. La darrera vegada que van haver d’intervenir per tancar ferides va ser el 1939 amb el seu “Ejército de Ocupación de Cataluña” i els va costar “quaranta d’anys de pau”, fins a assolir la restauració borbònica. Ara es veuen amb cor de fer-ho en la meitat de temps.\nIGUAL. En una entrevista radiofònica l’endemà de la Diada el vicepresident del Govern català expressava un posicionament original, però, crec,…\nDemòcrates / Desinflat\n- de setembre 18, 2016\nDEMÒCRATES. En un acte de sinceritat extrema, la cap de l’oposició dependentista al Parlament de Catalunya ha estat meridianament clara: mai reconeixeran la legitimitat d’una majoria dels catalans per declarar la independència. Democràcia en estat pur. El Regne d’Espanya com a presó: atès que els catalans som només un 16% dels súbdits dels Borbó i que per a autoritzar un referèndum que esberli la unitat del reialme cal aplegar, en dos legislatures consecutives un 66% dels diputats i una majoria en referèndum, la lliçó és ben clara: és exactament igual el que pensem els catalans sobre el futur de la nostra comunitat política. Decidirà, sempre, la majoria demogràfica castellano-espanyola. I punt, que per a alguna cosa han guanyat dues guerres i han fet milers de morts i exiliats. Que, com diu Margallo, ells tenen dret a decidir què som els catalans. Fraternitat en essència.\nDESINFLAT. La capacitat de l’”establishment” polític espanyol per ignorar el moviment polític de protesta més impo…\nBanderes / Cremadissa\n- de setembre 17, 2016\nBANDERES. Dignitat rima amb llibertat. “Respect” diu el lema de la UEFA, una entitat que hauria de començar a casa seva les campanyes en defensa dels valors. I respecte és el que demanem. Tot i que la federació europea ha optat per obrir-ne un nou expedient, no podem en cap cas fer-nos enrere. Un organisme esquitxat per la corrupció no té dret a posar en dubte, en cap cas, la nostra llibertat d’expressió. Mai. No només perquè ho hagi fet, descaradament, a instàncies del Govern espanyol. Ells sabran en quin embolic s’hi han volgut ficar, tot atacant drets fonamentals. Dictamini el que dictamini finalment el TAS no podem acceptar agenollar-nos. Encara menys pel fet que s’addueixi que proferim un missatge polític. Serà que la política no és present en tots i cadascun dels partits de la Lliga de Campions de mil i una formes, obertes o banals. Fermesa i guanyarem.\nCREMADISSA. Francament, que voleu que us digui, com a iniciativa política, si el que volem és eixamplar els límits en totes dir…\nRecord / Salt\n- de setembre 16, 2016\nRECORD. La memòria enyorada dels qui ens han deixat és sempre molt present a cada 11-S. Enguany, molt, la d’en Jordi Carbonell. Molts dels qui avui sortirem al carrer portarem al cap i a la samarreta el nom de la Muriel Casals. Ha estat un encert que el Govern de la Generalitat hagi decidit concedir-li pocs dies abans la seva Medalla d’Or. Imprescindible escoltar el brillant discurs de la seva filla en l’acte de recepció al Palau de la Generalitat. La recorda també aquests dies en forma de llibre qui la va succeir en la presidència de l’Òmnium, Quim Torra. La Muriel Casals simbolitza totes les virtuts del procés: la fusió de la gent més formada, la suma d’ideologies i tradicions polítiques molt diferents i l’activisme cultural d’un moviment únic a Europa per la seva potència. Amb el llegat de gent com ella no podem fer altra cosa que guanyar.\nSALT. Més enllà de la polèmica de les sigles (absurda de tots els punts de vista, també per la improvisació dels antics convergents en el seu tu…\nPagar / Polititzat\n- de setembre 15, 2016\nPAGAR. Al llarg de la setmana, el president Puigdemont, la presidenta del Parlament i els membres del Govern en ple han anat anunciant la seva voluntat de participar avui en la gran manifestació de la Diada. En el seu to habitual, Xavier García Albiol ha amenaçat el president de la Generalitat que “pagarà políticament” la seva assistència, en crear un precedent molt dolent. L’argument, el propi del manual del dependentisme: que si hi va no representa tots els catalans. Clar, evidentment. Representa aquells que l’han escollit, que fan majoria al Parlament de Catalunya. A tots no. Però voldria tranquil·litzar el líder popular: no és la primera vegada que passa. Quan el president Puigdemont ha participat a Catalunya en actes presidits pel Borbó a mi i a uns quants catalans més tampoc no ens ha representat. Segur que els seus enemics aquesta tria no li’n faran pagar.\nPOLITITZAT. Preocupat per l’escalfament evident de la participació durant la darrera setmana, el diputat de Ciudadanos Carl…\nEspectacle / Fiscal\n- de setembre 14, 2016\nESPECTACLE. Juan Rosell, l’ínclit president català dels empresaris espanyols representats a la CEOE ha intentat posar aquesta setmana el seu petit gra de sorra en l’esperpent polític que es viu a la capital del Regne. Per idees peregrines que no sigui. Diu que una possible solució a l’atzucac de la incapacitat de formar govern podria ser el vot secret a la investidura. A banda que els maletins volant de banda a banda podrien arribar a tapar el sostre del Congreso, la proposta generaria un veritable daltabaix al si dels partits i no serviria de res, si del que es tracta és d’obrir una legislatura que pugui tenir la més mínima viabilitat política. Vot secret també per als pressupostos? I sobre les reformes laborals? I sobre el model educatiu? Certament, la desesperació porta a oferir pegats impresentables. Ai si riurem, d’aquí al Nadal...\nFISCAL. Ens amenacen com si allò que plantegem fos un problema de simple sotmetiment a la legalitat. Som uns pirats que hem decidit viure al marge de …\nDiàleg / Diferents\n- de setembre 13, 2016\nDIÀLEG. En un dia de la marmota perpetu, el diari comtal publicava a tot drap dilluns un article de Miquel Iceta amb una nova oferta per aturar l’independentisme. A diferència de l’”apoyaré” de Zapatero, aquesta vegada, sense comptar ni tan sols amb un majoria viable al Congreso. Però més enllà de l’unicornisme del seu impossible itinerari legislatiu, allò que feia més vergonya era el contingut de la proposta, un combinat d’afirmacions boniques sense cap concreció i de mirallets, xavalla per als indígenes. El moment més sublim de l’article era quan el bo d’Iceta ens prometia comptar amb un distintiu regional a les xapes dels vehicles... com a França, un veritable prodigi de respecte plurinacional. Una proposta que fa quinze anys ja hauria semblat ridícula. Un programa de petites concessions, sempre reversibles, i totalment contrari a la tendència de l’electorat espanyol (inclòs el de Podemos) a una major centralització del poder.\nDIFERENTS. Arran del seu apartament definitiu de les ll…\nConsultes / Declaració\n- de setembre 12, 2016\nCONSULTES. Fins i tot els més conspicus monàrquics ho veuen. Enmig del bloqueig, la figura institucional del rei espanyol no serveix absolutament de res. Cap mena d’acció del més mínim valor polític. Només trobades protocol·làries. Pel que es veu, el Borbó, després del doble fracàs de la investidura fallida de Mariano Rajoy, ha renunciat a fer una nova ronda de consultes a les forces polítiques implicades en la constitució d’un govern a Espanya: tot empantanegat fins que passin les eleccions a Euskadi i Galícia del dia 25 de setembre; uns comicis que, per més que l’Enric Juliana fantasiegi (com gairebé sempre, amb gràcia, però sense encertar-ne ni una) no resoldran absolutament res. La situació de bloqueig encara ens oferirà un altre mes d’espectacle patètic (com encolomar-se els uns als altres la responsabilitat del fiasco), fins a la definitiva dissolució de les cambres, per tercera vegada en un any, el proper 31 d’octubre.\nDECLARACIÓ. Raül Romeva, a càrrec de l’acció exterior del G…\nCom sempre hem fet, en defensa de la sobirania\n- de setembre 11, 2016\nUn any més, especial, sí, però en el fons, com tots els altres des de l’ocupació borbònica. Com fa 300 anys, com la gent de 1714, sortirem al carrer (darrerament, tot seguint la crida de l’Assemblea i de l’Òmnium) en defensa de la pervivència de les nostres institucions: volem un estat propi perquè l’espanyol ha decidit anorrear la minsa autonomia de què disposàvem. No ens queda altre remei. Com els barcelonins que sortiren a defensar les muralles, avui lluitarem per preservar el nostre país com a una comunitat política lliure, que volem que sigui també justa socialment i solidària amb la resta dels pobles del món. Aquests són alguns dels grans temes de la setmana.\nEntrenem-nos, fem nostre el carrer\nL’Estat espanyol, governat per la dreta post-franquista, viu un procés imparable de degradació dels principis democràtics fonamentals. La lluita sense límits contra el procés independentista el fa cada dia una mica més arnat i decadent. Les darreres amenaces de la Fiscalia General amb actuacions de caràcter penal i la insinuació de la Brigada Aranzadi que pensen aplicar-nos la Llei de Partits reclama una resposta contundent: donem-la demà, al carrer, massivament, expliquem-los que no pensem cedir ni un pam, encara que, folls, decideixin entrar en el carreró sense sortida de la repressió.\n80% / Atxes\n- de setembre 10, 2016\n80%. Després d’una banda toca l’altra. Després d’anunciar la seva participació a la manifestació de l’ANC i l’Òmnium per la Diada, aquesta setmana tocava llençar aigua al vi parlant de tornar a la suposada majoria de tres de cada quatre catalans pel dret a decidir impossible i inviable. I tocava negar l’única manera possible d’avançar, la unilateralitat. La semblança entre el confederalisme d’Ada Colau i el de Josep Antoni Duran i Lleida de fa tres anys no podia ser més cridanera. En tots dos casos, volgudament o no, instruments al servei de l’statu quo. Gens sorprenent per a un llogater del Palace, com ara el líder d’Unió; en el cas de l’exactivista social, en canvi, una mica més. Perquè la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca (la PAH), encara que no t’ho sembli, amable lector, tot ho va aconseguir a base d’accions pactades amb els bancs, mai unilaterals.\nATXES. La cançó presentada aquests dies per diversos grups i cantants compromesos en suport a la gran mobilització independentist…\nSenyal / Tots\n- de setembre 02, 2016\nTOTS. El manual dependentista és reiteratiu i, molt sovint, manca…\nPinça / Ridícul\nPINÇA. L’establishment no descansa mai. Mentre els Comuns, aliens a la que es prepara (en això són coherents, perquè pensen que no passarà res) es reuneixen per concretar la seva oferta electoral a la primavera, la plataforma liberal dependentista propulsada per les escorrialles de l’antiga CiU difunta va fent també les seves passes inicials. Recorda una mica, però, les gestions discretes de Duran i Lleida, mesos abans de l’esclat definitiu dels democristians, amb voluntat de crear una marca alternativa capaç de fer-los sobreviure, transvestits, de manera inverosímil, de nova política. Ara, l’ex-CDS Antoni Fernández Teixidó, l’ex-UDC Roger Muntañola i l’ex-CDC Xavier Cima (el senyor Arrimadas), van cobant el seu particular club dels rebotats: ben segur, els de sempre els posaran el cel als peus a canvi d’erosionar l’independentisme. Gira el procés i les maniobres sempre són les mateixes. I tanta reiteració potser va deixant de ser efectiva.\nRIDÍCUL. La capacitat dels QWERTY per rabeja…


Darrer concurs internacional de la temporada en el Real Club de Polo\nPublished in Diciembre 4, 2014\nEl Real Club de Polo de Barcelona, celebrarà aquest cap de setmana un nou concurs Internacional de Salt d’Obstacles, que serà el seu darrer de la temporada. En aquesta ocasió, el concurs serà de categoria CSI2**i tindrà una participació que vorejarà els 250 binomis participants.\nEntre aquests més de 250 binomis, destaquen la participació de Vanessa Norblin, gran triomfadora del CSI1* celebrat en el centre barceloní la setmana passada, o la presència de Pedro Veniss, Blai Capdevila, Jaime Astiz o Margaret Mollet entre molts altres. Aquest concurs es dividirà en tres jornades. A la primera, que es celebrarà durant el divendres, es realitzaran tres proves oficials i que tindran alçades compreses entre l’1.25 metres de la prova petita, fins a l’1.40 metres de la prova més gran. Les mateixes alçades es realitzaran durant la jornada del dissabte, mentre que el diumenge el Gran Premi variarà la seva alçada fins a l’1.45 metres.\nAquest concurs, que es desenvoluparà a la pista Indoor del Real Club de Polo, serà jutjat per Enrique Rey com a President, amb José Luis Ibañez, Cristina Olano, Angel Vilches i Joao Bourbon, com a vocals, mentre que el Disseny dels diferents recorreguts recaurà en Elena Boix assistida per Alejandro Ramos.


El propietari d'Amazon acusa un aliat de Trump de fer-li xantatge - Diari de Girona\nBezos denuncia que la matriu de «The National Enquirer» l'ha amenaçat de publicar fotos íntimes\nEl propietari d'Amazon acusa un aliat de Trump de fer-li xantatge Diari de Girona\nL'amo d'Amazon i home més ric del món, Jeff Bezos, va acusar dijous l'empresa matriu de The National Enquirer, propietat d'un aliat de Donald Trump, de fer-li xantatge amb publicar missatges de text i fotos íntimes perquè abandoni una investigació sobre l'origen de la filtració per mitjà de la qual va obtenir aquests continguts. El mitjà va treure a la llum al gener que Bezos mantenia una relació extramatrimonial amb l'expresentadora de televisió Lauren Sánchez, dies després que l'amo d'Amazon i la seva dona anunciessin que es divorciaven després de 25 anys de matrimoni. Arran d'aquesta informació, Bezos va contractar investigadors per saber l'origen de la filtració.\nSegons va explicar el propietari d'Amazon, David Pecker, president d'American Media, la matriu del mitjà, va contactar amb ell a través d'intermediaris mutus per amenaçar-lo de publicar fotos i missatges privats si no abandonava la investigació. «Per descomptat que no vull que es publiquin fotos personals, però tampoc vull participar en les seves conegudes pràctiques d'extorsió, favors polítics, atacs polítics i corrupció», va dir Bezos sobre American Media Inc.\nBezos també va divulgar a l'article els correus electrònics que el seu advocat va rebre del representant de David Pecker, en els quals es descrivien les fotografies íntimes que tenen en el seu poder i li feien xantatge. «Em van fer una oferta que no podia rebutjar. O almenys això van creure les persones al capdavant de The National Enquirer. M'alegra que pensessin això, perquè els va animar a posar-ho tot per escrit», va explicar Bezos en el seu escrit de denúncia.


Elter, el portal d'Osona - La llista de CiU a Sant Pere de Torelló presenta el seu programa electoral\nLa llista de CiU a Sant Pere de Torelló presenta el seu programa electoral\ndivendres 20 de maig de 2011 10:14h\nOriol Pujol, va fer una visita a Sant Pere de Torelló acompanyant als membres de la candidatura a saludar els veïns\nFotografia de la presentació de CiU a Sant Pere de Torelló\nSant Pere de Torelló, | Els membres de la candidatura de Convergència i Unió de Sant Pere de Torelló van fer, el passat dimarts dia 17, la presentació del seu programa acompanyats del Secretari General de Cultura, Xevi Solà. La llista, encapçalada per Albert Bardolet, es va definir com un grup de persones que “comparteix el ferm compromís de treballar pel poble”.\nBardolet va voler traslladar un missatge positiu als assistents, explicant que passi el que passi diumenge a les urnes, el grup continuarà treballant unit durant els propers quatre anys. “Estem preparats per ser govern i per ser oposició”, va assegurar. La llista es va presentar amb l’objectiu de “continuar fent les coses ben fetes i corregir les mal fetes”. Tot plegat, “amb un programa que vol que Sant Pere tingui un futur millor que el present”.\nEl Secretari General de Cultura, Xevi Solà, va agrair les ganes de treballar pel poble a la llista de Sant Pere, destacant la seva vinculació personal amb el municipi. Solà va subratllar la difícil situació econòmica del moment i va apuntar la necessitat d’estrènyer-se el cinturó, “com fan totes les famílies”.\nEn aquest sentit, va llançar una crítica a l‘última subvenció del Departament de Política Territorial i Obres Públiques que, en mans del tripartit, va anar destinada a la compra de tres iots per valor d’entre un milió i mig i quatre milions d’euros.\nA la recta final de la campanya electoral, dimecres el President del grup parlamentari de CiU al Parlament de Catalunya, Oriol Pujol, va fer una visita a Sant Pere de Torelló acompanyant als membres de la candidatura a saludar els veïns. Un porta a porta que es va centrar, sobretot, en els comerços del municipi.\n- Manlleu més a prop de fer realitat el projecte del porta a porta (20 de maig de 2011)\n- EN DIRECTE Segueix el ple extraordinari del mes d'agost de l'Ajuntament de Manlleu (20 de maig de 2011)\n- L'Ajuntament de Manlleu ha executat gairebé la meitat del Pla d'Actuació (20 de maig de 2011)\n- EN DIRECTE Segueix el ple del mes de juliol de l'Ajuntament de Manlleu (20 de maig de 2011)\n- La licitació del porta a porta no entra a l'ordre del dia del ple d'aquest juliol (20 de maig de 2011)


Llegir i punt\n"El punt de llibre va néixer fa sis segles com a crossa de la memòria"\nPunt de llibre de la biblioteca de la presó estatal de Shawshank, a Maine (Estats Units).\nFins al 1870 no es van fer els primers punts de llibre de paper, però sembla que és des de l’edat mitjana que se’n fan servir per marcar la pàgina, i se’n conserven fets de vitel·la, del segle XV, de quan els llibres encara es copiaven a mà. L’any 1854 el famós impressor de bíblies Christopher Barker en va regalar una a la reina Isabel I amb un punt de llibre fet de seda amb acabaments daurats. No he fet gaire recerca, m’he encomanat a la Viquipèdia, però volia arrencar amb aquest apunt perquè quedi clar d’entrada que el punt de llibre no és un invent recent de cap departament de màrqueting editorial. Convé aclarir-ho perquè avui dia la majoria de punts de llibre que corren per les cases són de propaganda i això ens pot portar a pensar que fa quatre dies que es van inventar i que sempre han tingut aquesta finalitat publicitària. Doncs no, el punt de llibre va néixer fa sis segles com a crossa de la memòria, per als que eren incapaços de recordar en quina pàgina s’havien quedat en la lectura, perquè una cosa és llegir una novel·la d’ara i una altra és llegir la Bíblia, que estic segura que va ser el primer llibre que va tenir punt.\nFa dies que hi dono voltes, a això dels punts de llibre, va ser a partir d’adonar-me que una de les meves filles, en posar-ne un al llibre que llegia, es fixava especialment en la “cara” i la “creu” del punt. Li vaig demanar per què ho feia i em va dir que si el posava amb la cara cap amunt volia dir que havia de començar a llegir per la pàgina de l’esquerra, la senar, i si el posava amb la creu cap amunt, tocava llegir la de la dreta, la parella. Em vaig quedar de pasta de moniato quan la meva altra filla em va dir que feia anys que ella utilitzava els punts de la mateixa manera. Desconec si hi ha més gent que els fa anar així, els punts de llibre (suposo que arran d’aquestes ratlles, si el cas de les meves filles no és aïllat, ho sabré).\nLlavors em va venir al cap mon avi, el matern, que llegia molt i a més sempre tenia uns quants llibres en dansa. Ell els guardava oberts per la pàgina on s’havia quedat, o bé els posava una agulla d’estendre que agafava el gruix més prim dels dos, o bé una goma de pollastre fent el mateix que l’agulla, o un tros de cartró d’alguna capsa de galetes, perquè l’avi reciclava el cartró als anys vuitanta, ja. I en acabat em va venir mon pare, que quan no llegia llibres gruixuts dels que porten una cinteta per marcar la pàgina (com les rellegidíssimes obres completes de Pla) es limitava a doblegar la pàgina per la punteta, i deixava molts llibres a mitges, així que ara a casa encara deuen quedar desenes de marques de les seves lectures escapçades. Els llibres de l’avi acabaven amb els lloms polvoritzats, i si miraves les vitrines de la seva llibreria sabies quins llibres havien sigut llegits i rellegits i quins no havien tingut tanta fortuna, els lloms t’ho deien tot.\nL’endemà o passats un parell de dies, vaig llegir Leer y dormir, l’últim llibret meravellós que ha publicat Gonzalo Maier, un autor que sempre corro a llegir perquè em passa com l’aigua i em fa rumiar molt, i vaig topar amb un article sobre els punts de llibre que arrenca així: “No sé si li deu passar a ningú més, però des de fa un temps els llibreters només em regalen punts de llibre de llibres dolents.” “Sóc incapaç de fer servir un punt de llibre d’un llibre o un escriptor que no m’agradi”, confessa poc després. I més endavant encara afegeix: “Fer servir durant dies, o potser setmanes, el punt de llibre d’un llibre dolent és gairebé com dur una xapa a la solapa d’una causa que no comparteixes.” De cop i volta em vaig adonar de la importància que podien tenir els punts de llibre, que no són solament un tros de paper que fa la funció de marcar la pàgina, que de vegades rere aquella tria hi ha tota una intenció, potser.\nI vaig voler saber què feia la gent amb els punts, si els triava a consciència abans de començar un llibre, si els feia servei qualsevol cosa de paper, un bitllet de tren, un rebut, si doblegaven pàgines, si es feien els seus propis punts de llibre. De la petita enquesta que vaig fer –resposta per una mostra de prop de sis-centes persones, coses miraculoses de les xarxes socials i el tedi!–, en vaig poder deduir que la majoria dels lectors agafen el primer punt de llibre que troben i que el van fent servir de llibre en llibre fins que el perden o se’n cansen o se’ls fa malbé, que no hi ha cap altra intenció, quan es posa el punt de llibre, que la de no perdre el fil de la pàgina on t’has quedat llegint. Però també hi va haver tota una sèrie de ramificacions que em van interessar, com ara els que no fan servir punts de llibre perquè sempre recorden on es van quedar, o els que se’ls fan ells mateixos, o els que en trien un de diferent per a cada llibre i després el deixen a dins de record, o els que aprofiten les faixes com a punts, o els que les llencen abans i tot d’arribar a casa, o els que han arribat a posar-hi un mitjó, dins del llibre, per no perdre el punt.\nI llavors em va venir a la memòria la principal font de punts de llibre que teníem a casa abans de la pandèmia: la biblioteca. Aquells punts de llibre que anunciaven activitats de la ciutat i amb la data de tornada impresa amb un segell, aquells punts que no sempre retornàvem perquè n’hi havia que ens agradaven massa –i encara els conservem. També vaig recordar les filles agafant mostres de punts de llibre de totes les llibreries que visitem, i la neteja que hem de fer cada dos per tres del pot dels punts de llibre de casa perquè se’ns hi acumulen unes perles que si les veiés l’amic Maier no sé pas què ens diria. I voldria saber per on surten a caçar ara aquelles estranyes col·leccionistes de punts de llibre que apareixien com bolets a totes les fires de llibres al carrer i que es veia d’una hora lluny que no llegien ni per mal de morir. Fins i tot se’m va acudir de pensar, enduta pel record tèrbol de les senyores de les col·leccions absurdes (absurdes perquè no llegeixen! Com si un abstemi col·leccionés taps de cava…, ai), que com més interès tens en el que llegeixes menys atenció pares en el que et fa de punt de llibre, però de seguida vaig veure que ni era cert ni era just –es pot ser detallista fins al fetitxisme i no per això deixes de ser un “bon lector” (el concepte de bon lector ja el tocarem la setmana dels tres dijous).\nI amb tot plegat, el primer punt de llibre en una bíblia a l’edat mitjana, les filles donant sentit a la cara i la creu dels punts, en Maier que no pot fer servir marcapàgines d’autors que detesta, els resultats de l’enquesta, etcètera, en volia fer un article endreçat que anés cap a alguna banda, però em fa l’efecte que l’acabaré perdent del tot el senderi per presentar-vos en Frank Divendal, un senyor holandès que té el rècord Guinness de col·leccionar punts de llibre, en té 103.009, recollits entre 1982 i 2010, i classificats per països i temes. He vist fotos seves amb un llibre a la mà, llegint, però no sé si només posava per al retrat o què, perquè a l’altra no hi tenia cap punt!?


Col·legis del Món Unit - ”la Caixa”\nCreiem en una educació basada en la multiculturalitat i la diversitat. Per això donem suport a Col·legis del Món Unit per fer que tres joves puguin cursar dos anys d'educació secundària a l'estranger.\nHem subscrit un conveni de col·laboració amb la Fundació Comitè Espanyol dels Col·legis del Món Unit per concedir tres beques de dos anys de durada.\nAquesta convocatòria s'adreça a estudiants espanyols de 4t d'ESO o 1r de batxillerat que vulguin cursar els estudis finals de l'ensenyament secundari pel sistema de batxillerat internacional en un dels centres integrats en la Fundació Col·legis del Món Unit al Regne Unit, el Canadà, Itàlia, els Estats Units, la Xina, Swazilàndia, Noruega, l'Índia, Costa Rica, Bòsnia i Hercegovina, Singapur, Alemanya, Països Baixos, Armènia o Hong Kong.\nFundació Comitè Espanyol dels Col·legis del Món Unit


La Pobla inicia accions contra la violència de gènere, també a les festes – Ajuntament de La Pobla de Segur\nLa Pobla inicia accions contra la violència de gènere, també a les festes\nEl passat dilluns a la nit, durant el ball de la festa de les Falles, a la Pobla es va engegar una acció de sensibilització en contra de les violències sexuals en entorns d’oci nocturn. Aquesta és una iniciativa que neix d’un grup de dones que van participar a la formació de gènere el passat mes de març i abril. L’objectiu d’aquesta campanya, que consta de la lectura d’un manifest, unes falques que sonen durant la nit i uns cartells amb missatges sensibilitzadors, és conscienciar les persones que assisteixen als balls de nit de les festes sobre la violència que s’exerceix durant les festes i que, sovint, queda justificada per l’alcohol i la festa. Aquesta acció es coordina amb el Consell Comarcal del Pallars Jussà en el marc d’una campanya per a la prevenció de violències i sexismes als espais d’oci i públics en què actualment s’està treballant.\nA la Pobla fa uns mesos que treballem en accions contra la violencia de gènere i és gràcies a això que s’ha engegat aquesta campanya que es durà a terme a totes les festes que es fan a ala Pobla durant el mes de juliol. Una formació sobre el gènere va ser la primera de les accions que es van proposar des de l’Ajuntament de la Pobla. Aquesta va comptar de tres sessions i més de 20 participants de diversers edats que, conjuntament, van decidir tirar endavant la campanya de sensibilització durant les festes a petició de les més joves.\nTambé, en el marc d’aquesta inquietud de les participants de la formació de gènere i de la campanya del Consell Comarcal, es va dur a terme una formació sobre violències masclistes en oci nocturn, punts liles i protocols per a totes les persones implicades en l’organització de festes majors de la comarca. La formació va ser a càrrec de l’Associació Lika, una entitat de Lleida especialitzada en formacions sobre les violències de gènere.\nFinalment, el passat 8 de juny, la il·lustradora 3 Voltes Rebel va fer un taller d’il·lustració amb aquarel·les en què van participar 10 joves i adults amb l’objectiu d’expressar, a través de l’art, expressar què és la violència de gènere i l’opressió per motius de gènere.\nTotes aquestes accions s’han finançat gràcies a l’aportació del Pacto de Estado contra la violencia de género, una acció del Govern d’Espanya que vol impulsar polítiques per a la eradicació de la violència sobre la dona com una veritable política d’estat.\nAquí us deixem un recull d’imatges de totes les activitats.\nFormació de gènere, 3a sessió\nFormació de gènere, 2a sessió\nFormació de gènere, 1a sessió\nFormació violències masclistes en entors d’oci nocturn\nTaller d’il·lustració amb 3 Voltes Rebel\nMés de 100 fallaires i pubilles participaran a les Falles de la Pobla de SegurCursets a la piscina municipal


L'Ajuntament de València aprova un conveni amb el col·legi de detectius per a donar suport a les dones víctimes de violència masclista\nLa Junta de Govern Local ha aprovat també este divendres contractar l'execució de les obres de l'espai públic d'ús lúdic esportiu Marítim\n11 de desembre de 2020 (17:06 CET)\n1211 Gómez JGL (2)\nLa Junta de Govern Local ha aprovat aquest divendres el text del conveni a signar entre l'Ajuntament de València i el Col·legi Oficial de Detectius Privats de la Comunitat Valenciana per a donar suport a les dones víctimes de violència de gènere a la ciutat. Així ho ha anunciat aquest matí la vicealcaldessa i portaveu municipal, Sandra Gómez, qui ha donat a conéixer els acords adoptats en la reunió de la Junta de Govern Local celebrada hui. A més d'aquest acord, la Junta ha aprovat també contractar l'execució de les obres de l'espai públic d'ús lúdic esportiu Marítim.\n«Si hi ha alguna cosa que ens identifica com a ciutat és la lluita contra la violència de gènere i l'atenció i la protecció a les víctimes, que és un dels nostres eixos principals d'actuació. Una violència que assassina les dones pel fet de ser dones i que cap societat pot permetre», ha afirmat la vicealcaldessa en la presentació del conveni.\nDe fet, Gómez s'ha fet eco de les dades que feia públics, dies arrere, la Policia Local, que ha qualificat de «xifres inassumibles»: 1.300 dones tenen assignada protecció policial cada dia a València enfront de la violència masclista de les seues parelles. «I, a més, les dades de 2020 apunten a una situació pitjor que l'any passat», ha subratllat; enguany ja hi ha dictades 445 noves ordres de protecció sobre dones.\nPer això, l'Ajuntament signarà un conveni amb el Col·legi Oficial de Detectius Privats de la Comunitat Valenciana per a donar suport a les dones víctimes de violència de gènere, especialment referent a l'anomenada «violència econòmica» en l'àmbit de la violència masclista. «És un fet que la dependència econòmica cronifica la violència de gènere, i constitueix una de les formes de violència contra la dona menys visible, però més cruel i covarda», ha subratllat Gómez, qui ha afegit que el conveni permetrà «que moltes víctimes de violència de gènere, que no s'atreveixen a denunciar per la seua dependència econòmica, puguen fer-ho». El conveni va dirigit a totes aquelles dones que es troben en una situació difícil econòmicament, sense recursos per a contractar a un detectiu que acredite els ingressos o el patrimoni d'un agressor obligat al pagament d'una pensió d'aliments o compensatòria i que eludeix habitualment. Això és una prova de càrrec que es pot aportar amb un informe pericial realitzat per detectius col·legiats i que no tindrà cap cost per a les víctimes amb menys recursos. Els agents de la Unitat Gama de la Policia Local de València realitzaran la selecció de les dones víctimes de violència de gènere que es podran beneficiar dels servicis del Col·legi Oficial de Detectius Privats de la Comunitat Valenciana.\nEL NOU GRAN ESPAI LÚDIC ESPORTIU DEL CABANYAL-CANYAMELAR\nLa Junta de Govern Local ha aprovat també aquest divendres contractar l'execució de les obres de l'espai lúdic esportiu del Marítim, el projecte que dotarà d'una gran instal·lació esportiva al barri del Cabanyal-Canyamelar, amb càrrec als fons d'inversió de l'Estratègia Edusi. La Junta ha aprovat contractar l'execució de les obres i convocar procediment obert simplificat, així com aprovar els plecs de condicions i la despesa corresponent. Tal com ha explicat Sandra Gómez, l'actuació suposarà una inversió d'1.200.000 euros (finançats al 50% pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional-FEDER, en el marc del Programa Operatiu Plurirregional d'Espanya 2014-2020 (POPE), i tindrà una duració de 8 mesos.\n"És un projecte dirigit a atendre les necessitats d'un barri que ha sigut molt maltractat durant més de dues dècades", ha subratllat Sandra Gómez. Una vegada conclosa l'actuació, es disposarà d'una gran instal·lació esportiva a l'aire lliure «dins d'una zona especialment vulnerable, al carrer de Doctor Lluch a l'altura dels blocs, la qual cosa havia generat una frontera entre el barri i la façana marítima», ha explicat Gómez. La nova dotació esportiva, que amb les seues 6.000 m² de superfície, serà una de les més grans de tota la ciutat, disposarà d'una gran plaça central multiús que incorpora una pista esportiva amb possibilitat de ser coberta, un espai central perquè veïns i veïnes puguen practicar esport i organitzar també activitats lúdiques a l'aire lliure. En les zones perimetrals està prevista una zona lliure enjardinada i una altra amb equipaments multidisciplinaris d'activitats a l'aire lliure (IDEs), així com un àmbit per a l'esport infantil, un altre per a persones majors, i un més per a joves (amb zones de lliscament i escalada, entre altres). En paraules de Sandra Gómez, «serà un element potenciador de la vida del barri Cabanyal-Canyamelar».\nPERSONES VULNERABLES DAVANT LA SEGONA ONA DE LA PANDÈMIA\nSandra Gómez ha subratllat que, des dels diferents servicis municipals «es contínua treballant per a combatre aquelles situacions de vulnerabilitat que estan quedant més exposades amb la crisi de la Covid-19». Per a això, la Junta de Govern ha ratificat l'adjudicació, pel procediment d'emergència, del contracte per a la prestació del servici d'allotjament i atenció social i sanitària davant l'impacte de la 'segona ona' de la COVID-19. S'ha autoritzat una despesa d'un milió d'euros, per a aquest contracte, que durà a terme Creu Roja, amb vigència des del 23 de novembre de 2020 fins al 9 de maig de 2021 El contracte preveu un total de 90 places d'atenció social.\nCal tindre en compte que les mesures impulsades per les autoritats per a fer front a la pandèmia afecten de manera especial a les persones sense llar, sobretot a aquelles que poden tindre símptomes, contacte estret amb persones positives o fins i tot persones que ja se'ls ha fet les proves corresponents i són positives.


Les protestes sobrevolen les Festes de Gràcia\nM. ORTEGA Barcelona. 05/08/2011 00:00\n260x366 La manifestació que tradicionalment recorre Gràcia per la festa major es dedicarà a les retallades. / F. MELCION La manifestació que tradicionalment recorre Gràcia per la festa major es dedicarà a les retallades. / F. MELCION\nEl barri de Gràcia de Barcelona ja ha posat el peu a l'accelerador per tenir-ho tot a punt el dia 15, per a una nova edició de la festa major, que aquest any arriba amb l'ombra de les protestes dels indignats. Ahir, en la presentació oficial de la programació, tant el president de la Fundació de la festa major, Ricard Estruch, com la regidora del districte, Maite Fandos, van demanar que les festes "no siguin un aparador per a d'altres reivindicacions" -com, de fet, ja va passar l'any passat amb el polèmic acte de benvinguda a l'expresa Laura Riera-. Tot i això, a hores d'ara sembla clar que els indignats també jugaran el seu paper durant les festes. De moment, ja està decidit que la tradicional manifestació pels carrers graciencs del dissabte 20 d'agost -convocada per Endavant i Assemblea de Joves de Gràcia- es dedicarà a les retallades del Govern.\nL'edició 2011 de la festa major incorporarà tres nous espais guarnits -el tram de baix de tot del carrer Joan Blanques, Camprodon i Ciudad Real - i en restarà un, el carrer Bruniquer. Tot i la retallada de la subvenció del Govern del 15%, les festes tindran unes 600 activitats, amb plats forts com els concerts de Roger Mas, Anna Roig i Brams. Hi haurà servei especial de transport públic i un pla pilot per protegir els comerços durant el correfoc. El tret de sortida el donarà el pregó de la periodista Laia Ferrer.


Menys allaus controlades i sal a les carreteres\nL’àrea de Conservació i Explotació de carreteres tanca la temporada d’hivern amb els registres d’activitat més baixos dels darrers anys\nUna màquina del COEX.\nActualitzada 23/05/2016 a les 11:40\nL’àrea de Conservació i Explotació de carreteres, el COEX, va tancar el balanç de la temporada hivernal 2015-16, una campanya condicionada per l’absència de nevades importants i de fred intens, fet que va fer reduir bona part de la seva activitat dedicada a la neteja de les carreteres. Globalment van desencadenar sis allaus, una xifra molt inferior als 41 de l’any passat, el que suposa el registre més baix des de l’hivern del 2011-12.\nUna situació que també es dóna en l’anàlisi del consum de tones de sal que s’utilitzen per evitar que les carreteres es congelin. Aquest hivern el consum es va elevar fins a les 3.284 tones de sal, per les 4.852 de la temporada anterior. El descens és del 32%. En aquest apartat però, el cap d’àrea del COEX, Jordi Garcia, va exposar que la reducció del consum de tones de sal ve motivada també per la introducció de la salmorra com a complement a la sal seca. La salmorra consisteix en aigua amb una concentració d’entre el 23 i 25% de sal que permet crear “sal humida”, la qual “actua més ràpid sobre la carretera”, va explicar Garcia. La tendència és anar renovant la maquinària actual amb dipòsits per poder utilitzar aquesta substància cada vegada més, ja que també és menys problemàtica en l’àmbit mediambiental, segons apunten des del COEX. Aquesta temporada se n’han utilitzat 200.000 litres.\nEn el balanç de l’hivern també es fa referència al nombre d’hores que es va haver de tancar el port d’Envalira a causa de l’acumulació de neu. Van ser 15 hores, repartides en dos dies, el 26 de novembre i el 16 de gener. Menys que la temporada anterior, quan es va arribar a les 161 hores.


Informació de la Ribera: EL 8é SOPAR I FESTA DE XÚQUER VIU REUNIX A ALGINET A CENTENARS DE PERSONES\nEL 8é SOPAR I FESTA DE XÚQUER VIU REUNIX A ALGINET A CENTENARS DE PERSONES\nGeneralitat Valenciana i La Confedereació del Xúquer aconseguixen el “Tarquim Pudent” en votació popular.\nNúria Hernández i Abel La Calle de la Fundació Nova Cultura de l´aigua repleguen el premi “Aigua Clara”\nEl huitè Sopar Popular i Festa de Xúquer Viu celebrat a la localitat d'Alginet ha suposat un èxit per la gran assistència registrada. Prop de 400 persones es donaren cita a la Plaça de la Constitució d'Alginet, junt al seu Ajuntament. Entre els assistents, persones de quasi tots els pobles de la comarca de la Ribera i també d'altres comarques veïnes. El diputat del Congrés Joan Baldoví, i el de les Corts Valencianes Juan Ponce, els alcaldes d'Alginet, Sumacàrcer o Corbera, i regidors d'una vintena de pobles completaren l'assistència.\nEl premi "Tarquim Pudent" que s'atorga per votació popular entre els assistents al sopar, va ser aconseguit ex aequo per la Generalitat Valenciana i la Confederació Hidrogràfica del Xúquer amb 121 vots per la seua nefasta gestió en la resolució del problema de l'aigua potable a la Ribera. Les administracions responsables, estatal i autonòmica, no han complit amb les seues obligacions d'evitar el deteriorament dels aqüífers i de proporcionar aigua potable de qualitat als pobles de la Ribera. Per això en aquests moments quasi 200.000 persones de la Ribera no tenen accés a l'aigua potable per contaminació dels seus aqüífers per nitrats des de fa dècades i de pesticides més recentment. Completaven la terna de candidats el ministre d'Agricultura i Medi Ambient, Miguel Arias Cañete amb 93 vots i la Junta Central d'Usuaris del Vinalopó, l'Alacantí i la Marina amb 68 vots.


Salut fa proves PCR a 56 joves de la Sénia per diversos positius de covid-19 en una discoteca de Peníscola - Canal 21\nUna vista de la Sénia.\nACN // Salut ha fet proves PCR a 56 joves de la Sénia aquest dimecres a la tarda com a contactes pròxims amb dos nois de la Pobla de Benifassà (Baix Maestrat) i amb tres de la mateixa Sénia que van donar positiu per covid-19 després d’assistir a una festa a la discoteca Ébano de Peníscola entre l’11 i el 13 de juliol. Al grup hi havia dos nois més de la Sénia, però han donat negatiu a les proves que els cinc catalans es van fer després de saber que els valencians s’havien contagiat, segons ha explicat a l’ACN l’alcalde de la Sénia, José Ramon Bellaubí. Alguns dels joves que van assistir a la discoteca van ser també a un campionat de pàdel a la Sénia el cap de setmana passat, i ara Salut ha fet proves a les persones que hi van estar en contacte.\nBellaubí ha explicat que després de tenir coneixement dels primers positius de la discoteca de Peníscola les autoritats van elaborar una llista amb una vuitantena de noms, una vintena dels quals de joves valencians. Aquests han passat a mans de les autoritats del Pais Valencià, i per a la seixantena restant, el Departament de Salut ha decidit fer-los la prova PCR per determinar l’abast del brot.\nTags: Baix MaestratCoronavirusDestaquemJosep Ramon BellaubíLa SéniaMontsiàPeníscolaSalutSocietat\nErika Graciani seguirà a l’Handbol Amposta-Lagrama\nEl 90% dels projectes GALP Mar de l’Ebre ja estan en fase d’execució\nUSTEC denuncia una mala gestió amb el brot de covid-19 al claustre del Perelló


El Sènior Femení del CN Rubí suma una important victòria contra el Zaragoza - Diari de Rubí\nVictòria fonamental del Sènior Femení del CN Rubí contra l’EW Zaragoza per 9-5. Les jugadores rubinenques van aconseguir un triomf molt treballat que els permet mantenir la setena posició, igualades a punts amb les sisenes classificades.\nA més, cal destacar que Dana Gerschcovsky va ser convocada per disputar amb la selecció de l’Argentina per disputar la Copa UANA, que tindrà lloc entre el 19 i el 24 de gener a la ciutat de Bauru, al Brasil. L’esdeveniment és classificatori per al Campionat Mundial de waterpolo.\nPel que fa al Sènior Masculí, va perdre contra el CN Mataró per 7-11 en un enfrontament disputat que es va decidir en l’últim quart.\nEn relació a la propera jornada, el Femení disputarà dos partits, el primer dimecres contra el sisè classificat, el CN Catalunya, a Can Rosés a partir de les 20.45 h. El dissabte jugaran un altre partit, a Barcelona a les 12.45 h contra l’Atlètic Barceloneta. Per la seva banda, el Masculí jugarà el dissabte a les 18.15 h a Molins de Rei contra el CN Barcelona.\nEn natació es va disputar el Campionat de Catalunya Infantil i Júnior d’Hivern. La seu va ser la piscina del CN Barcelona i els representants del club van ser Hèctor Ramons i Iago Verdú. Hèctor Ramos va aconseguir el rècord del club de Sub-16 en els 50 m lliures amb un temps de 26”38. També va nedar els 100 m esquena en 1’06”38. Per la seva banda, Iago Verdú va disputar els 50 i 100 m braça amb un temps de 34”17 i d’1’19”12, respectivament.\nPer últim, la setmana passada la Federació Catalana de Natació va publicar el barem de classificació de la temporada anterior. El CN Rubí va quedar en 18a posició de 90 clubs.


Mollet acomiada el Rei Carnestoltes fins l'any vinent - Vallès Visió\nMollet acomiada el Rei Carnestoltes fins l’any vinent\n24 de Febrer de 2020 25 de Febrer de 2020\nEl regnat del rei Carnestoltes no pot durar sempre. Els poders fàctics han aconseguit el seu propòsit, arrestar i jutjar al rei de la disbauxa. També han repassat tots els pecats que ha comès aquests dies el rei de la gresca. Alguns companys com la granota, l’amantis o el rumbero han volgut defensar-lo i han exposat el seu comportament aquests dies de carnaval. Però els poder fàctics han emès el seu veredicte, cremar el Rei Carnestoltes. Un espectacle que cada any aconsegueix més públic a la Plaça Pau Casals de Mollet.\nLa colla dels diables és l’encarregada de cremar al rei Carnestoltes.\nDesprés del judici arribava el moment més esperat per les comparses, descobrir qui són els guanyadors. Aquest any l’Associació de Veïns Santa Rosa s’ha tornat a endur el primer premi de la rua de Mollet. L’AMPA de l’Escola Montseny ha obtingut el segon premi i el tercer ha estat per a la comparsa de l’AMPA de l’escola Joan Abelló amb les disfresses inspirades en la pel·lícula Willy Wonka i la fàbrica de Xocolata. La comparsa Les Quatre Estacions de l’AMPA de l’escola Sant Jordi ha obtingut el premi a la comparsa juvenil.\nEn la categoria de comparses de fora de Mollet, un any més, el grup Endansa de Montcada i Reixach s’ha endut el primer premi. El segon ha estat per a la Casa d’Andalusia de Santa Perpetua. Cada any augmenta el nombre de comparses que participen en la rua de Mollet.\nEl Carnestoltes ja ha arribat a Mollet


Jóvens de les Terres de l'Ebre: de maig 2009\nles Terres de l’Ebre només comptem quan ens mobilitzem: votem nul!\nJóvens de les Terres de l'Ebre donem suport a la proposta de la Plataforma en Defensa de l'Ebre i també animem al vot nul a les properes eleccions al Parlament Europeu.\nPerquè els mateixos polítics que havien d'aturar els tranvasaments i promoure polítiques d'esquerres i ecologistes van continuar amb les mateixes polítiques de terra cremada que els seus predecessors.\nPer la seua vergonyosa passivitat davant les contínues incidències nuclears, i el poc compromís en demanar que no se’ls renoven les llicències.\nPerquè fins i tot quan s’han d’implantar energies renovables són còmplices que es faça en la lògica del màxim benefici, de manera massificada i trinxant el territori.\nPerquè el Delta continua enfonsant-se i els cabals proposats per al riu Ebre no serviran per a mantenir-lo viu.\nPerquè els i les jóvens d’estes terres continuem sense tenir futur als nostres pobles.\nPerquè enlloc de buscar solucions per al futur del territori han esdevingut part del problema i ja no ens espanta que ens diguen que si no “hi anem els altres tornen”, perquè els que estaven i els que estan han demostrat sobradament quin és el seu estil i quins són els seus interessos.\nPerquè continuen intentant fent transvasaments de manera encoberta amb obres com el Canal Xerta - Sénia i el Segarra - Garrigues, els pous de Vinallop per a reforçar el treansvasament al Camp de Tarragona, la interconnexió de Xarxes CAT - ATLL, el Xúquer - Vinalopó o els grans embassaments del Pirineu.\nPerquè continuem sense tenir futur per a les Terres de l’Ebre i s’ha demostrat que la societat civil té més capacitat i fermesa que qualsevol polític, i els moviments socials han esdevingut eines per a aturar projectes agressius i plantejar alternatives sòlides i viables.\nPerquè només lluitant podrem guanyar el futur del territori!\nJóvens de les Terres de l'Ebre, maig de 2009\nPublicat per JÓVENS de les TERRES de l'EBRE a 12:17 Cap comentari:\na les Terres de l’Ebre només comptem quan ens mobilitzem: votem nul!\nPublicat per JÓVENS de les TERRES de l'EBRE a 19:25 Cap comentari:\nCrònica “La lluita en defensa de l’ebre, un any després del decret de sequera”\nLo passat dijous 21 de maig, va tindre lloc a Can Vies la xerrada-debat “La lluita en defensa de l’ebre, un any després del decret de sequera”. L’acte va començar a les 8 de la tarde amb la intervenció de l’activista de la Plataforma en Defensa de l’Ebre Matilde Font què va fer un repàs de l’evolució de les diferents agressions que ha anat patint el Riu Ebre en els darrers anys, així com de les accions de denúncia que han sorgit de la societat civil ebrenca. Així, Matilde va voler remarcar què amb l’arribada del tripartit, no s’han acomplert les expectatives que la població ebrenca va dipositar en aquella alternança política. Més concretament, denuncià que amb els projectes de canalització del Segarra-Garrigues, Xerta-Sénia o l’extracció dels pous de Vinallop s’estan executant una sèrie d’obres que no responen a les necessitats reals de la població -ni de les conques emissores ni de les receptores- i que venen a ser transvasaments encoberts. En aquesta línia va voler posar èmfasi en la necessitat que el futur Pla de Conca estableixi un cabal mínim ecològic per al riu, i que per tant, posi fre a les diferents extraccions que poden posar en perill la salut del riu. A tall de conclusió, Matilde va voler destacar les greus limitacions de l’actual model econòmic, el qual, amb el seu afany d’acumular riquesa, depreda els recursos naturals dels territoris.\nEn el torn de preguntes un membre de Jóvens va exposar la situació actual de l’arribada dels sediments al Delta de l’Ebre, que, com és sabut són insuficients per frenar la regressió d’aquest. En aquest sentit, diversos col•lectius ebrencs han reclamat que el Pla de Conca, apart de regular el cabal mínim ecològic, gestioni de la millor manera possible l’arribada dels sediments.\nFinalment, i després d’un constructiu debat, el mig centenar d’assistents van poder gaudir d’un sopar i d’una agradable nit de música ebrenca.\nPublicat per JÓVENS de les TERRES de l'EBRE a 15:55 Cap comentari:\nUn centenar de persones marxen entre Camposines i Ascó contra l’energia nuclear\nUn centenar de persones han participat en la marxa entre Camposines i la Central Nuclear d’Ascó organitzada el marc de la campanya Apaguem les Nuclears. La marxa ha servit per mostrar el rebuig a la possible ubicació del cementiri nuclear (ATC) a Camposines i denunciar els darrers incidents de les centrals nuclears catalanes, alhora que s’ha exigit que no se’ls renoven les llicències, començant un tancament progressiu de les centrals nuclears de l’Estat espanyol aprofitant el venciment de les seues llicències. Les entitats convocants – Jóvens de les Terres de l’Ebre, la Coordinadora Anticementiri Nuclear i la Plataforma en Defensa de la Terra Alta – també han aprofitat per a denunciar l’actual model d’implantació d’energies renovables: centralitzada i massificada.\nDesprés de recórrer els 10 km que separen Camposines i Ascó, els convocants han acabat l’acció de protesta davant del complex nuclear, on hi ha hagut les intervencions del portaveu de la Plataforma en Defensa de la Terra Alta Jesús Carbó, l’escriptor i periodista històric del moviment ecologista i antinuclear Xavier Garcia, el testimoni emotiu de l’exregidor d’Ascó Antonio Ribes i ha tancat l’acte Juli Loras en nom de la Campanya Apaguem les Nuclears. Paral·lelament, per a recuperar forces i ha hagut un esmorzar popular.\nLa nota negativa l’han donat, com és habitual, les pròpies centrals nuclears. En aquesta ocasió membres del servei de seguretat de la central ha fet fotografies a les persones que han participat a la marxa. Malgrat això, des de la campanya es valora molt positivament l’acte i properament s’anunciaran noves convocatòries.\nPublicat per JÓVENS de les TERRES de l'EBRE a 9:35 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Accions, Apaguem les Nuclears, defensa del territori\nla lluita en defensa de l'Ebre un any després del decret de sequera\ndijous 21 de maig | 20:00h | CSA Can Vies C/ dels Jocs Florals, Sants\nLa lluita en defensa de l'Ebre un anys després del Decret de Sequera\namb Susanna Abella, Portaveu de la Plataforma en Defensa de l'Ebre\nUn any després de l'intent frustrat de construir la Interconnexió de Xarxes, i cinc anys després que es derogués la llei del Plan Hidrológico Nacional repassarem amb la Plataforma en Defensa de l'Ebre quines són les seues perspectives de lluita i la situació que viu el territori.\nEls darrers mesos el moviment social de la Plataforma ha intensificat la seua lluita en diferents àmbits. Juntament amb la Unió de Pagesos s'han denunciat els Pous de Vinallop, que seran utilitzats per a reforçar el transvasament del CAT, posant com a excusa les obres de descontaminació de l'Embassament de Flix. També s'han denunciat les diferents obres que, amb els nous regadius com a pretext, serviran per a iniciar el transvasament cap al sud (a través del Canal Xerta - Sénia) o cap a l'Àrea Metropolitana (a través del Canal Segarra Garrigues), a això s'hi suma la desició d'incloure el riu Sénia dins la conca hidrogràfica de l'Ebre, aquesta desició, que té més a veure en qüestions polítiques que en les conques natruals dels rius serviria per a fer més fàcil el transvasament a través del Canal Xerta-Sénia.\nUna part important de la mobilització social de les Terres de l'Ebre també haurà d'anar enfocada al pla hidrològic de conca, ja que tan pot servir per a blindar l'Ebre de nous transvasaments o, por contra, conclourà quins són els "sobrants" del riu Ebre i servirà de justificació política per a nous transvasaments. Al mateix temps, serà imprescindible exigir mesures serioses per a aturar la regressió i salinització del Delta de l'Ebre, i això passa per assegurar una aportació suficient d'aigua i sediments en comptes de pretendre fer grans obres d'enginyeria.\nLa plataforma rebutja el nou pla hidrològic de la conca de l'Ebre i fa una crida a la mobilització\nLa PDE es mobilitzarà per evitar que l'Ebre arribe a Barcelona a través de la dessaladora de Cunit\nen acabar hi haurà sopar i festa\namb música, menjar i beguda de les Terres de l'Ebre!\nPublicat per JÓVENS de les TERRES de l'EBRE a 13:32 Cap comentari:\nles Terres de l’Ebre només comptem quan ens mobili...\na les Terres de l’Ebre només comptem quan ens mob...\nCrònica “La lluita en defensa de l’ebre, un any de...\nUn centenar de persones marxen entre Camposines i ...\nla lluita en defensa de l'Ebre un any després del ...


Depressió i efervescència a la ciutat dels Beatles - La República Esportiva\nDepressió i efervescència a la ciutat dels Beatles\nLiverpool, urbs desangelada pel clima, embogeix amb els èxits del conjunt 'red' i fa caixa amb el record del mític grup de rock dels seixanta\nAficionats del Liverpool durant el partit davant el Barça. / EFE\nLa cultura del futbol anglès res té a veure amb allò que estem acostumats a sentir en un estadi com el Camp Nou. A Anfield, el públic s’exalta per situacions inversemblants i calla quan a Catalunya la gent cridaria. Una recuperació en una zona gens perillosa del camp motiva els espectadors i un còrner els fa embogir. En canvi, silenci absolut quan el seu equip s’aproxima a la porteria contrària, segons abans de culminar l’acció abraçant-se, saltant i xisclant amb l’esfèrica dins la xarxa. Al temple red, ni el futbol ni l’animació es divideixen per edats. Tampoc per classes socials. Els abonats de tribuna boten i entonen els cants de la mateixa manera que ho fan els 12.400 seguidors capbussats en la calidesa de The Kop, la històrica graderia terrace (de peu) -ara hi ha cadires, però ningú s’hi asseu- que duu el nom de l’Spion Kop, un turó inclinat des d’on els soldats britànics atacaren els afrikàners -africans d’origen holandès- en la segona guerra Bòer, l’any 1900 a Sudàfrica.\nSi Anfield està constantment en ebullició, el barri que dona nom a l’històric estadi del Liverpool sembla haver estat dissenyat pel rodatge d’una pel·lícula de Tim Burton. L’ambient gèlid s’apodera d’un entorn submergit en la penombra, on la pluja constant acompanya la sensació de desolació. Cases unifamiliars sense vida, negocis tancats, persianes abaixades, silencis incòmodes i una eterna solitud només trencada per l’aparició reincident de persones psicològicament engolides pel paisatge. L’atmosfera impacta directament en l’estat d’ànim de l’ésser humà i això converteix en ordinari que els veïns aturin sense filtre tothom qui es creua pel seu davant. “Molt de compte, que aquest barri està ple de drogues, gàngsters i pistoles”, ens va advertir un resident minuts després de la insòlita remuntada del Tottenham al Johan Cruyff Arena, no sense abans compadir-nos per l’eliminació del Barça el dia abans. De pistola no en vam veure cap, sortosament.\nPerò l’alerta per les drogues i l’estat d’alienació mental d’una bona part dels conciutadans va tenir insistència en el regent d’un kebab, un nacionalista palestí ateu que detesta el clima d’aquella zona després d’haver viscut més de deu anys a Madrid. Troba a faltar la capital d’Espanya i, sobretot, el seu territori “envaït pels jueus per crear un estat religiós”. Va estudiar ADE, coneix i s’interessa pel funcionament del món citant organitzacions com el Club Bilderberg o el Club de Roma, però denota haver-se informat de la situació catalana a través dels mitjans de comunicació estatals. “Els Pujol van robar-nos a tots i ara volen una República per ells sols”. No fan falta comentaris. Aquí sura una pregunta: què hi fa un home amb estudis, intel·ligent i amb inquietuds servint kebabs en un barri fosc de Liverpool? “A Espanya la cosa està molt fotuda. La justícia no funciona”.\nPerò el Liverpool FC, encara que estigui ubicat al barri d’Anfield, és el club de tota una ciutat, la tercera amb més habitants d’Anglaterra -la segona és Birmingham-, impregnada per sempre pel fet d’haver viscut el naixement dels Beatles. El centre neuràlgic de Liverpool, emmurallat per Victoria Street i Stanley Street, i amb Mathew Street com artèria aorta, és un parc temàtic del grup que va revolucionar la història de la música pop mundial i l’estètica de les noves generacions durant la dècada dels 60. Allà hi ha The Grapes, el local de copes on anaven els integrants dels Beatles a prendre quelcom després de tocar al llegendari The Cavern, situat a només uns metres. Dimecres, el dia després de la cruel eliminació de l’equip d’Ernesto Valverde, encara tenia un petit cartell a la porta que donava la benvinguda en català a l’afició blaugrana.\nThe Cavern dona la benvinguda als afeccionats del Barça. / Adrià Soldevila\nEnmig de l’èxtasi musical també hi ha museus, botigues de records i estàtues dedicades al grup. Des de qualsevol d’aquests comerços es filtren sense pausa cançons dels Beatles. Tant en directe com enregistrades. Yellow Submarine, Strawberry Fields Forever, Here Comes The Sun -la cançó dels de Liverpool més escoltada a Spotify-, Hey Jude, Let it Be o Penny Lane sonen una cinquantena de vegades cadascuna cada 24 hores. L’indret, exageradament enfocat al turisme i perdut d’essència, viu jornada rera jornada una espècie de Dia de la Marmota que desprestigia el record. Només hi ha un oasi inesperat que et permet sortir del bucle: una botiga de souvenirs d’Stanley Street que et rep amb Enrique Iglesias i el seu Bailando per transportar-te momentàniament a paratges de mojito i sol.\nAquesta no és precisament la meteorologia de Goodison Park, la casa de l’Everton, situada a 1262 passes d’Anfield. Entremig només hi ha l’Stanley Park, amb el respectiu cementiri i crematori, buit i depressiu en cada racó de les seves extenses hectàrees de gespa durant un habitual dia de pluja. Des d’Anfield es veu Goodison i des de Goodison es veu Anfield. Dos guerrers que s’odien des de la proximitat. Un treballador del club on ara hi juguen André Gomes, Lucas Digne i Yerry Mina fingeix dubtar si mostrar-nos l’estadi per dins en desvelar-li la nostra condició de periodistes catalans que segueixen la informació del Barça. I esbossa un gest de ràbia com si nosaltres fòssim els culpables de la classificació del Liverpool per la final del Wanda Metropolitano. Però les persones sempre estan per davant del futbol i, finalment, només obrint una de les portes de metall situades en un còrner, se’ns apareix davant els nostres ulls la immensitat històrica de Goodison Park. Dos equips d’amateurs en pèssimes condicions físiques estan a punt de disputar-hi un partit, com fan cada temporada quan ja no queda cap compromís oficial.\nGoodison Park recorda Robert Martínez. / Adrià Soldevila\nEn l’última jornada de la Premier League, l’Everton jugarà al nou White Hart Lane sense cap aspiració europea. Amb el català Robert Martínez a la banqueta, els toffees es van classificar per disputar l’Europa League 2014-15. “Ens vam equivocar deixant-lo perdre, jugàvem un molt bon futbol. Va fer una temporada dolenta, però ara els gestors són impacients”, lamenta amb tristor el conductor d’Uber que ens recull prop d’una escola de futbol de l’Everton presidida per una Cruyff Court. Sense haver-hi jugat mai, l’Holandès Volador també ha estat capaç de transcendir més enllà i influir el club blau, que demana respectar les 14 normes bàsiques de Cruyff fixades a la paret.


Entrevista a Tonucci | conselldinfants.castellarvalles.cat\n“Anem enrere: tornem al llibre de text i a un programa”\n“Els anys més importants de la vida són els primers. A Freud li van preguntar quin era l’any més important de la seva vida, i va respondre que el primer. No ho deia amb sarcasme”\n“Les propostes dels nens són molt semblants a les dels científics i s’allunyen molt de les dels polítics”\nQuan vaig començar, fa 50 anys, em vaig dedicar a l’educació de nens. I com més avançava més baixava l’edat dels nens. L’escola millor del món a Itàlia era la d’infantil. Això em va despertar l’interès per la infància, i quan vaig començar, el 1991, a pensar en la ciutat de la infància estava treballant en un aspecte que era la solitud de la criatura, que jo definia com una malaltia moderna dels països rics. Era una situació dramàtica, perquè no tenien companyia dins de casa, ni podien sortir a buscar-la. Em va semblar que la societat hi responia de dues maneres: comprant més i protegint-lo. Pel que fa a la primera, la indicació als pares era que hi havia productes que ajuden la criatura a viure sola i contenta: la televisió, els ordinadors… I pel que fa a la segona, es va passar a acompanyar-lo sempre. Amb l’alcalde de Fano dèiem que no havia de ser així. No és un problema privat. És un problema públic, polític. Hem de pensar una ciutat on els nens puguin sortir sols.