Els més alts cims de l'humor. Entrega 2\nEl dia 30 de març de 2020 entrava un comentari sobre la novel·la "The ascent to Rum Doodle", traduït aquí com "A l'assalt del Khili-Khili". De Wiliam Ernest Bowman.\nCom que ja el coneixia com la millor parodia dels llibres d'expedicions, el vaig traduir per alleujar el llarg confinament pandèmic.\nAvui us poso el segon capítol. La reunió dels expedicionaris per preparar tot plegat.\nA L'ASSALT DEL KHILI KHILI\nCAPÍTOL II. EL NOSTRE PLA\nDesprés de tres mesos de febrils preparatius, ens vam reunir a la capital la vigília de la partida per examinar junts per última vegada el nostre pla. Només en Gervasi Selves, Rodamon, que havia de instruir-nos sobre l'ús del material de ràdio i dels seus mètodes personals de navegació en muntanya, era absent de la reunió. Va telefonar per anunciar que s'havia equivocat d'autobús i que no sabia molt bé on es trobava, però que acabava de veure l'Estrella Polar i esperava reunir-se amb nosaltres de seguida.\nEn Robustià Fort, Catxes, encara que no estigués en la seva millor forma -em va confiar més tard que la vida a Londres el fatigava- ens va donar explicacions detallades sobre la forma com s’organitzaria el transport. L'objectiu de l'expedició era portar dos homes al cim del Khili-Khili. Per això calia establir un campament a tretze mil metres, amb quinze dies de queviures per a dos muntanyencs, a fi de que, en cas de condicions meteorològiques desfavorables, els dos membres de l'expedició poguessin esperar confortablement una millora del temps. L'equip d'aquest campament hauria de ser transportat des de la darrera estació del ferrocarril, a Chaikhosi, la ciutat del “Riu de té” pel color marró de les seves aigües. Això representava una distància de vuit-cents quilòmetres. Serien necessaris per això 5 portadors. Caldrien 2 portadors més per a transportar el proveïment dels seus 5 companys i un tercer s'encarregaria de l'abastiment d'aquests dos. Els queviures que tingués necessitat aquest últim serien portats per un nano, que transportaria a més el seu propi abastiment. Total 8 portadors i un xicot. El campament precedent seria instal·lat a dotze mil set-cents metres, amb queviures per quinze dies, el que exigia també 8 portadors i un altre xicotet. En total, per transportar les tendes de l'equip, els queviures, el material de ràdio, els instruments d'observació científica i el material de fotografia, a més dels nostres efectes personals, farien falta tres mil tres portadors i tres-cents setanta-cinc nanos.\nEn aquest precís moment de l'exposició, el telèfon va sonar. Era Rodamon, que semblava estar molt content. Ens va dir que ja sabia on es trobava: era a Criapolls. El vam felicitar i li vam dir que esperàvem tenir-lo entre nosaltres ben aviat.\nVam felicitar Catxes per la forma tan magistral amb la que havia resolt el problema del transport. En Desideri Portacreu, Setciències, però, va declarar que, segons ell, el pes previst per al material científic era escandalosament feble.\nEll volia portar, especialment, una pala de gel mecànica i un martell pneumàtic de geòleg que pesava unes 3 tones, però no va ser autoritzat a portar cap d'aquests dos elements que ell considerava del tot indispensables. Catxes es va mostrar molt ferm. Li va fer observar que desempallegar-se del gel amb la pala sobre el Khili-Khili i sobre el Mont Blanc eren dues operacions molt diferents, i que la rarificació de l'atmosfera faria, sens dubte, impossible l'ús del martell pneumàtic. Setciències va esclatar en sanglots i va amenaçar amb que se n'aniria a casa seva, ja que no se l’apreciava. Constanci Cavaller, Cicerone, amb el tacte que el caracteritza, va afirmar que segurament Catxes no havia volgut disminuir la importància del paper de Setciències en l'expedició, sinó que havia volgut dir que el material científic no tenia res a fer en una expedició que tenia per objecte dur dos homes al cim de l'Khili-Khili. Aquesta observació va provocar una intervenció de Hassel Vlad, Flaixos: ell lamentava infinitament, va declarar, veure el material científic tractat com un parent pobre. Un dels punts més importants dels nostres treballs consistiria en estudiar els efectes de rarificació de l'atmosfera sobre la televisió en colors a tres dimensions. En Iatros Genich, Malaltís, que patia un violent refredat, va murmurar alguna cosa que ningú va comprendre molt bé sobre "l'imbortància del baterial bèdic".\nSensible, com ha de ser un bon cap d’expedició, a aquests matisos, vaig percebre de seguida una sorda hostilitat entre els meus companys, i els vaig recordar simplement les paraules de A. Nem de Canto: "Un equip desunit podria aconseguir l'ascensió del Mont Blanc; mai la de l'Khili-Khili". Aquesta observació pacificadora va assolir l'efecte desitjat, recolzada, potser també, pel fet que Catxes, aclaparat per la fatiga, s'havia adormit. Setciències, que havia de compartir la tenda amb ell, es va mostrar desagradablement sorprès en descobrir que Catxes roncava pesadament; però Flaixos el va consolar recordant-li que, en raó de l'atenuació de les ones sonores en atmosfera rarificada, els roncs serien menys molestos a elevades altures.\nEn Setciències va esbossar llavors les grans línies del nostre programa científic. A més dels estudis sobre la fosiferació hipogràfica i topnológica de la regió, esperava recollir elements nous d'informació sobre l'efecte de la distratificació biocrónica de les pendícules geneosfèriques i sobre l'exègesi de les transversions de Warthon. Esperava igualment recollir una parella de totes les espècies vives que trobés a la muntanya, per tal d'estudiar la possibilitat de produir una raça de muntanyencs, humans o animals de carn o de llet, capaços de portar una vida normal a les grans altituds.\nEn Rodamon va telefonar de nou. No era a Criapolls, va explicar, sinó a Monriure. Havia vist "Criapolls", però és que l'autobús anava a Criapolls. Aquest error l’havia conduït a seguir una direcció equivocada, però esperava arribar d'un moment a l'altre.\nEn Flaixos ens va descriure llavors el material fotogràfic, l'essencial del qual estava constituït per una càmera per filmar en color a tres dimensions. Esperava poder filmar així la història de l'expedició des de tots els punts de vista. L’empresa que havia proveït l'aparell afegiria els elements d'una intriga sentimental i algunes seqüències d'accidents. Amb això i la introducció d'una cançó patriòtica i la reducció al mínim de les vistes de la muntanya pròpiament dites, s'obtindria un film que seria difós al món sencer com una epopeia de l'heroisme patriòtic. En cas que l'expedició tingués èxit, els dos membres de la mateixa que haguessin arribat al cim, sota condició que fossin fotogènics i que tinguessin menys de seixanta anys, es veurien obligats a subscriure un contracte de cine per un film titulat “Tarzán i els abominables homes de les neus”.\nEn aquell moment ens van portar un telegrama que declarava: “Riera dels Lladrucs a la vista; dinou hores amb trenta. Rumb: Oest-Nord-Oest. Arribada imminent. Temps fred, però molt bell. RODAMON”. El telegrama venia de Quissocoix.\nEn Catxes es va despertar amb un badall formidable, i va declarar que no era raonable embarassar una expedició a l'Himalaia que tenia l’objectiu portar dos homes al cim del Khili-Khili, amb tot un poti-poti de material científic. Segons ell, la ciència era més nosa que servei. Un savi en una expedició era encara més nosa que els instruments que portava, el que no era poc dir. Ens va explicar l'aventura del seu amic, el Dr. Gemegós, el científic que compartia la tenda amb ell a l'expedició de 1923 al Thara-Tatah. Com tots els savis, aquest era molt distret. Un dia va preparar, per distracció, el té utilitzant en lloc d'aigua una solució de sulfat de coure. Durant quinze dies el Dr. Gemegós i ell van ser de color blau i cecs als colors, incapaços particularment de distingir el blau del blanc. Aquest mateix savi va caure per un camp de neu, doncs havia pres el cel blau per la prolongació del tapís de neu. Només va ser salvat, després de molts esforços, gràcies a l'abnegació de Catxes, que havia tingut la mala sort d'estar lligat a ell per una corda. Catxes va afirmar que qualsevol altre hagués abandonat a aquest trist company a la seva sort. Setciències va replicar que no creia una sola paraula d'aquesta història. Ell mateix havia begut litres de té al sulfat de coure, sense patir la menor alteració. El color blau es devia a la cardiosíntesi del flux sanguini provocat per la rarificació de l'atmosfera. I negava això que tots els savis siguin distrets.\nEn aquell moment van trucar a la porta. Era un sergent de la comissaria del barri. Un policia de la comissaria de Cul·lasciu havia vist un estranger que rondava per la proximitat de la fàbrica de gas. Se l’havia trobat en possessió de mapes i d'instruments de navegació. Havia estat detingut com a espia. Havia declarat dir-se Jungles, o Boscos o una cosa similar i donat aquesta direcció com a referència. Vam tranquil·litzar al sergent i li vam pregar que transmetés a Rodamon un missatge dient que l’esperàvem impacient i incansablement.\nEn Cicerone ens va parlar del Yogistan, el país que hauríem de travessar abans d'arribar al peu de les muntanyes. Els indígenes -va dir- eren gent vigorosa, de caràcter independent; tenien un natural amable i una impertorbable dignitat, que no excloïa grans disposicions per a l'alegria. El seu dialecte, que ell havia estudiat especialment, era una branca de la llengua aneroido-megalítica. Aquest dialecte no comprenia verbs, i es pronunciava enterament amb l'estómac.\nEn Malaltís va argüir que això era absurd; si aquesta gent parlava amb l'estómac, hauria de patir una gastritis permanent. En Cicerone va respondre que aquesta era, en efecte, la malaltia nacional, ja que era endèmica en el noranta-cinc per cent de la població. Malaltís va dir llavors que, si això era exacte, no veia com podien ser alegres. Cicerone va replicar que això es devia a la seva força de caràcter. Va afegir que no estava acostumat a veure la seva paraula posada en dubte, i que si Malaltís persistia en aquesta actitud poc comprensiva, ell, Cicerone, es veuria obligat a dirigir-li un ultimàtum i deixar clar qui manava a cada lloc i sobre cada punt.\nEn Malaltís ens va parlar tot seguit del problema de mantenir la bona forma física que era indispensable per al nostre èxit. Ens va pregar que seguíssim a peu de la lletra els consells que havia elaborat sobre el tema per nosaltres, i ens va donar a cadascú unes quantes quartilles mecanografiades en caràcters petits i atapeïts. Ens va afirmar que, si seguíem els seus consells, podia garantir-nos que quedaríem a l'abric de la malaltia. En aquest moment del seu discurs es va veure interromput per un violent atac de tos, i va caldre donar-li uns cops a l'esquena. Va ser Cicerone qui li va administrar uns grans cops, que em va semblar que executava amb més vigor, potser, del que era necessari. Fos com fos, Malaltís, recuperat, li va retornar els cops.\nJo vaig aprofitar aquest moment per agrair a tothom la seva col·laboració; tenia la ferma convicció -vaig declarar- que aquestes petites divergències d'opinió que podien manifestar-se entre nosaltres no eren més que la prova de la lloable franquesa que havia de presidir les nostres relacions, i que esperava, per descomptat, que formaríem un equip unit i perfectament a l'altura de la seva tasca. Els vaig recordar les paraules de A. Nem de Canto: "En una expedició d'aquest gènere, els desitjos de l'individu han de ser subordinats a la causa comuna". Cicerone va dir amén, i sobre aquesta nota solemne, despertem a Catxes, que s'havia adormit de nou, i ens posem als darrers preparatius per a la partida de l'endemà.\nL'endemà vam embarcar al port de Vilanova de les Tartanes al vaixell “Bogallunes”. En el moment en que jo pujava a bord, em van donar dos telegrames. L'un deia: “Els meus millors desitjos. Recordin que aquell rostoll no és el Mont Blanc. A. NEM DE CANTO”. L'altre deia: “Avaria a Aberowmsopanfach. Em reuniré amb vosaltres per avió. Envieu cent lliures. RODAMON”.\nEDEMA CEREBRAL D'ALTITUD. Novetats!\nAquest article s’adreça a aquelles persones interessades en la medicina de muntanya i en la fisiologia de la gran altitud. Ja sé que som poquets.\nHi ha novetats sobre l’Edema Cerebral de l’Altitud (ECA). La revista Nature, una de les publicacions científiques més prestigioses del món, ha publicat un article que podeu llegir en obert aquí: https://www.nature.com/articles/s41467-021-26116-y\nCom apareix i a qui pot afectar l’ECA, encara és un problema sense resoldre. Aquest article hi posa una mica més de llum.\nAquest és l’abstract de l’article:\nExposure to 16 h of normobaric hypoxia induces ionic edema in the healthy brain\nArmin Biller, Stephanie Badde, Andreas Heckel, Philipp Guericke, Martin Bendszus, Armin M. Nagel, Sabine Heiland, Heimo Mairbäurl, Peter Bärtsch & Kai Schommer\nNature Communications volume 12, Article number: 5987 (2021)\nFollowing prolonged exposure to hypoxic conditions, for example, due to ascent to high altitude, stroke, or traumatic brain injury, cerebral edema can develop. The exact nature and genesis of hypoxia-induced edema in healthy individuals remain unresolved. We examined the effects of prolonged, normobaric hypoxia, induced by 16 h of exposure to simulated high altitude, on healthy brains using proton, dynamic contrast enhanced, and sodium MRI.\nThis dual approach allowed us to directly measure key factors in the development of hypoxia-induced brain edema: (1) Sodium signals as a surrogate of the distribution of electrolytes within the cerebral tissue and (2) Ktrans as a marker of blood–brain–barrier integrity. The measurements point toward an accumulation of sodium ions in extra- but not in intracellular space in combination with an intact endothelium. Both findings in combination are indicative of ionic extracellular edema, a subtype of cerebral edema that was only recently specified as an intermittent, yet distinct stage between cytotoxic and vasogenic edemas. In sum, here a combination of imaging techniques demonstrates the development of ionic edemas following prolonged normobaric hypoxia in agreement with cascadic models of edema formation.\nRESUM DE L’ARTICLE TRADUÏT. Dedicat als més mandrosos.\nDesprés d’exposició prolongada a la hipòxia, per exemple, a causa d'ascens a l'altitud, a un accident vascular cerebral o a lesions traumàtiques del cervell, apareix el que anomenem edema cerebral. La naturalesa exacta i la gènesi de l'edema cerebral degut a la hipòxia en individus sans segueix sent un dubte sense resoldre. Examinem els efectes de la hipòxia normobàrica prolongada sobre cervells sans, induïda per 16 hores d'exposició a l'altitud simulada, dos modalitats de ressonància magnètica nuclear, la de protons amb contrast dinàmic millorat i la ressonància magnètica de sodi. Aquest doble enfocament ens va permetre mesurar directament els factors clau en el desenvolupament de l'edema cerebral induït per hipòxia: (1) Els senyals de sodi com a substitut de la distribució d'electròlits dins del teixit cerebral i (2) Ktrans com a marcador d'integritat de la barrera vascular hematoencefàlica. Els resultats apunten cap a una acumulació d'ions de sodi en l'espai extracel·lular, però no en l'espai intracel·lular en combinació amb un endoteli vascular intacte. Ambdues troballes en combinació són indicatives d'edema extracel·lular iònic, un subtipus d'edema cerebral que només recentment s'ha descrit com una etapa intermèdia, però diferent, entre l’edema citotòxic i el vasogènic. En resum, aquí una combinació de tècniques d'imatge demostra el desenvolupament d'edema iònic seguint una hipòxia normobàrica prolongada d'acord amb els models en cascada de formació d'edema.\n1.- El més important de l’estudi:\n1-1.- Conèixer i entendre els diversos tipus o graus d’edema. El que anomenen model “en cascada” dels edemes. Quan es comprèn l’esquema s’entenen millor les relacions entre l’espai vascular i l’espai intersticial, passant per les cèl·lules endotelials. L’esquema el podeu trobar a l’article, amb les explicacions corresponents. Els mandrosos trobaran el gràfic a continuació. Les explicacions, a l’article.\n1-2.- En segon lloc. S’estudia l’efecte sobre cervells sans després de 16 hores d’hipòxia normobàrica respirant a pressió atmosfèrica normal però en un ambient amb fracció inspirada d’oxigen de 12% en lloc del 21% que seria el normal a nivell del mar. La pressió parcial d’oxigen correspon a 4500 metres d’altitud. Per caracteritzar l’edema cerebral s’utilitzen dos modalitats diferents de ressonància magnètica nuclear, l’imatge de protons dinàmica amb contrast (PDC) i l’espectrometria de sodi (ENa).\nLes imatges de PDC indiquen integritat o lesió dels vasos sanguinis que formen la barrera vascular hematoencefàlica, mentre que les imatges de ENa es refereixen a la distribució d’electròlits al teixit cerebral extravascular independentment dels vasos cerebrals.\nAmb aquest plantejament es tracta de diferenciar si l’ECA és degut a lesió dels vasos cerebrals o a trastorn de les funcions del teixit cerebral per canvis iònics.\nLes dades obtingudes apunten a acumulació d’ions de sodi a l’espai extracel·lular, però no a l’intracel·lular, amb integritat de la barrera vascular hematoencefàlica. Tot plegat indica que es tracta d’edema iònic extracel·lular, un subtipus d’edema cerebral recentment descrit com un estadi intermedi, intermitent i reversible, entre els edemes citotòxics i els vasogènics. Repasseu el gràfic anterior que mostra clarament l’esquema en cascada dels diferents tipus o graus d’edemes.\n2.- Que aporta aquest article? Que es demostra que la hipòxia per si sola pot produir edema cerebral iònic. Aquesta es la gran novetat.\n3.- Quines preguntes queden? Moltes.\nQue passaria si en lloc de 16 hores els subjectes estiguessin tres dies en hipòxia? I si la hipòxia en lloc de normobàrica fos hipobàrica que té un efecte hipòxic més potent? Trobaríem sempre el mateix tipus d’edema iònic o les lesions d’edema depenen de la dosi i de la durada de la hipòxia? L’experiència mèdica amb l’ECA es limita a aquells pacients, que han sobreviscut i s’han pogut estudiar. Sempre ajudats per altres persones, que ells sols serien incapaços de sobreviure a la muntanya. Però que passava als cervells dels qui van morir, estaven sols o es van perdre a la muntanya i tenien ECA? També era un edema iònic extracel·lular o tenien edemes en fase vasogènica o hemorràgica? A més a més, molts metges de muntanya veterans sospiten que els expedicionaris que van tenir ECA, eren precisament aquells que tenien algun tret del comportament estrany. Si es així, podríem tenir alguna manera per preveure qui pot tenir ECA i qui no?\n4.- Com canvia el que cal fer? Pràcticament no canvia res. Fins ara, les recomanacions pels muntanyencs continuen sent les mateixes que fa anys: 1) Saber reconèixer la malaltia abans de que progressi. 2) Protegir al malalt, que queda indefens i incapacitat i 3) Perdre altitud.\nFreqüentment s’aconsella administrar dexametasona, però ningú ha pogut demostrar cap utilitat. La bossa hiperbàrica, tipus Gamow o Certec pot servir per endarrerir unes hores l’evacuació sense que el pacient empitjori, però en cap cas substitueix l’evacuació ni fa desaparèixer la malaltia.\nFa anys confessava que els metges coneixem la malaltia, sabem que apareix en relació amb la gran altitud i també sabem com descobrir-la i que només es pot tractar baixant. Però no teníem gaire clar com es forma, ni qui es propens a tenir-la ni com es pot evitar. Ara potser hem avançat una mica, però ja veieu que queden moltes preguntes.\nAixò era al Maig de 2019. Contestant una pregunta, va entrar en aquest bloc un comentari sobre l’Edema Cerebral d’Altitud. S’hi relataven uns quants casos viscuts com a metge d’expedicions i es donaven uns consells bàsics pels muntanyencs que veiessin situacions similars. Ho podeu trobar en aquest enllaç:\nImatges. Ressonància Nuclear Magnètica d'un cas d'Edema Cerebral d'Altitud aparegut durant una expedició al Cho Oyu i que va poder ser evacuat i tractat a l'Hospital Universitari de Bellvitge.\nAquest cas es va publicar en un article que podeu trobar aquí:\nVelasco R, Cardona Portela P, Ricart A, Martinez-Yelamos S. Cerebral vasoreactivity in high-altitude cerebral edema. Neurologia. 2008 Jan-Feb;23(1):65-8.\nPer qui vulgui cercar bibliografia a la literatura mèdica internacional, el nom d’aquesta malaltia en anglès és: High Altitude Cerebral Edema. S’acostuma a abreviar com HACE.\nImatges. Ressonància Nuclear Magnètica d’un Edema Cerebral d’Altitud.\nCom veieu, les lesions sempre són a la substància blanca i no al còrtex. Els pacients estan exactament en coma; són en un estat d’estupor intens, precomatós, en que no comprenen res del que els envolta ni són capaços de coordinar els moviments. Els primers signes en aparèixer sempre són incoherència, trastorn del comportament i atàxia. No he vist mai un ECA que demani ajuda per si sol. O no sap que està malalt o no pot demanar ajuda o no sap com fer-ho. Ho han de veure, i baixar-lo, altres persones.\nVia Pany Haus, paret sud del Pollegó Inferior del ...


Marx: Materialisme Històric; Materialisme Dialèctic\n3. El Marxisme és un materialisme\nMarx assumeix de Hegel que la realitat no és estàtica, sinó dinàmica i canviant, que la realitat es troba en procés de superació constant i que són les contradiccions o oposicions el motor del canvi o transformació. Però, a diferència de Hegel, que amb el seu idealisme concebia aquesta superació com un procés guiat per una racionalitat, una idea o consciència (un Déu), Marx, amb el seu materialisme, el veu guiat i determinat per les condicions concretes materials i econòmiques.\nL'idealisme hegelià establia que les idees governen els esdeveniments del món. El materialisme marxià defensa que les condicions materials i econòmiques determinen les nostres idees. Les idees no són entitats autònomes, essències o veritats que descobrim, són ideologia o 'pensament deformat'. Les meves idees i la meva consciència són un resultat o una conseqüència del propi procés vital. Així, Marx concep la mateixa filosofia de Hegel com a resultat de la realitat alemanya del moment. Les condicions d'ordre econòmic, fonamentals i determinants, constitueixen l'infraestructura d'una societat; les ideologies, institucions, religió, normes, moral, etc., que en depenen, constitueixen la superestructura.\n«No és la consciència (superestructura) la que determina la vida (infraestructura), sinó la vida la que determina la consciència».\n«Marx descobrí el simple fet (fins aleshores amagat sota recobriments ideològics) de que els éssers humans han de tenir aliment, beguda, roba i allotjament abans de poder-se interessar per la política, la ciència, l'art, la religió i coses així»\nTambé de Hegel pren Marx els tres moments del procés de superació o dialèctic. Un procés fet d'oposicions o contradiccions que es reconcilien: una afirmació (una tesi o una situació inicial), una negació (antítesi o la negació, alienació, de la situació inicial) i una negació de la negació (una síntesi o una reconciliació dels oposats). Ara bé, Marx rebutja l'ús abstracte i allunyat de la vida quotidiana del mètode dialèctic. Per a ell, les contradiccions són concretes i materials: el capitalisme industrial -afirmació- engendra la seva negació concreta en el proletariat, la classe dels que no tenen, la classe negada, i aquesta contradicció es superarà en una societat sense classes, la negació de la negació. És més, tota la història de la humanitat està plena de contradiccions concretes.\nMarx introduí l'expressió materialisme històric per a referir-se al seu mètode científic d'anàlisi de la realitat històrica, un mètode que aspira a descobrir causes materials i estableix el caràcter dialèctic de la història. Insistia en la necessitat de realitzar una «anatomia de la societat» ben científica; sovint repetia que per a comprendre els fenòmens socials cal «penetració científica i una mica d'amor als homes».\nL'expressió materialisme dialèctic, no és de Marx, sinó que fou introduïda per Engels; l'encunyà recollint la concepció dialèctica implícita en el materialisme històric però estenent-la o aplicant-la a tots els àmbits de la realitat, fins i tot a la natura.\n«La història de totes les societats que han existit fins els nostres dies\nés la història de les lluites de classes.\nHomes lliures i esclaus, patricis i plebeus, senyors i serfs, mestres i oficials, en una paraula: opressors i oprimits s'han enfrontat sempre, han mantingut una lluita constant, oculta a vegades, i altres franca i oberta; lluita que ha acabat sempre amb la transformació revolucionària de tota la societat o amb l'enfonsament de les classes bel·ligerants».\nMarx i Engels Manifest del Partit Comunista


El Rei apel·la a la convivència per construir una societat millor\nEl Rei apel·la a la convivència i l'ètica per construir una societat millor\nFelip VI adverteix que el progrés no es pot perseguir des de l'"egoisme" i "l'enfrontament"\nAfirma que és impossible construir res positiu sense els fonaments d'uns valors personals sòlids\n01 de de juliol del 2016. Actualitzada 06 de de juliol del 2016 a les 20:37\nEl Rei va fer ahir una crida a l’ètica personal i a l’entesa, contraposant-los a l’egoisme i l’enfrontament, en el discurs que va tancar l’entrega dels premis Fundació Princesa de Girona (FPdGi). Felip VI va exalçar la trajectòria dels cinc premiats d’aquest any, que han de servir d’«inspiració» a la resta de la joventut. Però també va destacar que, més enllà dels èxits professionals, els guardonats transmeten «missatges de valors, de superació i responsabilitat», que també són necessaris per a «la convivència i el progrés».\nEn aquesta defensa de la integritat personal i de la convivència, el Monarca va recordar: «No podem o no hem de fer res sense ferms valors. No construirem res positiu sense el fonament d’uns principis sòlids que ens guiïn; sense una ètica que ens defineixi com a individus íntegres i com a membres solidaris de la societat».\nEl Rei va subratllar que la recerca d’aquest «món millor» al qual aspiren els joves i el conjunt de la humanitat no es pot construir «des de l’egoisme» o «l’enfrontament», perquè el món actual exigeix «col·laborar i cooperar, aprendre a conviure, a entendre’s i respectar-se» en societats que són cada vegada més diverses, més plurals i més complexes. «Menys unànimes –va insistir--, i per això també més enriquidores».\nLa setena edició dels premis de la FpdGI, la cerimònia dels quals es va celebrar al Palau de Congressos de Girona, també va servir per fer un balanç dels èxits que ha aconseguit la fundació, que va néixer el 2009. «És un orgull comprovar –passat tot aquest temps– la seva consolidació i l’impacte que els programes i les iniciatives que promou estan tenint en tants joves».\nEl Rei va destacar que aquest any han rebut el 25% més de candidatures que en la passada edició i que la fundació obre ara «una nova etapa» amb nous projectes i amb el suport de noves empreses. «La fundació se sent, amb tota humilitat, satisfeta d’aquests anys d’arrencada, però el futur ha de ser encara millor», perquè el seu objectiu és entendre el que passa en un món cada dia més complex i en el qual és necessari que els joves «disposin de les eines més adequades per progressar i afrontar el futur amb èxit, perquè és el futur de tot el país».\nPer això el Monarca va emplaçar la societat a «comprometre’s sense reserves i recolzar sense fissures» la joventut perquè pugui afrontar el seu futur amb més seguretat. «Sense retòrica, sense excuses», va insistir Felip VI, que també va reconèixer que es tracta d’«una responsabilitat de l’Estat».\nUna petició molt semblant a la que havien plantejat el director de cine Juan Antonio Bayona i la productora Belén Atienza poques hores abans de la seva participació en l’entrega de premis. El llorejat realitzador es qualifica a si mateix com «un noi ordinari que ha tingut la possibilitat de fer coses extraordinàries», en part gràcies al fet que va poder estudiar en la primera escola de cine que es va crear a Catalunya. En aquest sentit, va insistir que s’ha de donar més oportunitats als joves. I va explicar per què: «A Espanya no estem aprofitant tot el potencial que tenim».\nLA COMENTADA ABSÈNCIA DE FERNÁNDEZ DÍAZ\nUna de les anècdotes més comentades ahir va ser l’absència de Jorge Fernández Díaz, que els dos anys anteriors havia acompanyat Felip VI a l’entrega de premis. Una absència que va evitar una foto incòmoda al Rei després de la polèmica per les converses del ministre de l’Interior amb Daniel de Alfonso, ja exresponsable de l’Oficina Antifrau. Alguns mitjans van assegurar fins i tot que la Zarzuela havia vetat la seva presència. Portaveus de la Casa del Rei van desmentir «categòricament» aquest extrem i van recordar que el Monarca no té aquest tipus de competències. Fonts d’Interior van assegurar que «mai es va incloure en l’agenda» que Fernández Díaz anés a Girona. Les mateixes fonts van dir que el ministre va anar, com estava previst, al Consell de Govern i que després tenia previstos actes de la seva «agenda privada».


Barcelona: Dos ultres detinguts per agredir una embarassada amb nicab | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nDos ultres detinguts per agredir una embarassada amb nicab\nLa Guàrdia Urbana trasllada els fets a la Fiscalia de delictes d'odi i discriminació\nBarcelona 7 SET 2016 - 14:00\tCEST\nLa Guàrdia Urbana de Barcelona va detenir dilluns dos militants d'una formació ultra acusats d'agredir una dona embarassada que passejava amb la seva família pel districte de Ciutat Vella amb nicab.\nAixí es veu el món després del vel\nDilluns els dos acusats van topar amb una família d'origen magrebí que passejava pel centre de la ciutat. Segons diversos testimonis, els individus van començar a increpar la dona, acompanyada del seu marit i dos dels seus fills menors d'edat, perquè portava nicab, el vel que cobreix el cap, incloent-hi la cara, amb una obertura per als ulls. El marit va respondre als insults retraient-los els comentaris racistes.\nSegons les mateixes fonts, els dos ultres van començar a empènyer l'home. La dona, embarassada, va intentar intercedir entre els tres i un dels individus li va donar una puntada de peu a l'abdomen. Diversos testimonis van decidir actuar per protegir la integritat de la dona i els dos nens petits fins que van arribar diverses dotacions de la Guàrdia Urbana. També hi van acudir diverses ambulàncies del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM). La dona va ser traslladada a un centre sanitari on li van fer una exploració ginecològica que va descartar lesions al fetus.\nEls agents van arrestar l'autor de la puntada de peu i el seu company. Després de prendre'ls declaració tant a ells com a la resta de testimonis, van quedar detinguts acusats d'un delicte d'odi i discriminació i un altre de lesions, per la qual cosa van passar a disposició judicial. Tots dos pertanyen a diferents grups radicals d'extrema dreta i tenen vinculació amb diferents aficions de l'àmbit esportiu. La Guàrdia Urbana ha traslladat els fets a la Fiscalia, que s'ha personat en la causa.


L'alcaldessa encoratja el teixit empresarial local davant del repte de la reactivació econòmica - Ajuntament de Rubí\nL'alcaldessa encoratja el teixit empresarial local davant del repte de la reactivació econòmica El Consistori reprèn les trobades periòdiques amb les empreses del municipi que s’havien suspès a causa de l’emergència sanitària de la COVID-19 amb una visita a Germans Boada https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/l-alcaldessa-encoratja-el-teixit-empresarial-local-davant-del-repte-de-la-reactivacio-economica https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/l-alcaldessa-encoratja-el-teixit-empresarial-local-davant-del-repte-de-la-reactivacio-economica/@@images/image/preview\nL’alcaldessa, Ana María Martínez Martínez, ha visitat aquest dimarts l’empresa Germans Boada, al polígon d’activitat econòmica de Can Rosés. El Consistori reprèn així les visites periòdiques a les empreses del municipi que s’havien suspès a causa de l’emergència sanitària de la COVID-19. La màxima edil ha estat rebuda per Josep Munné, director general de Germans Boada; l’adjunt a la direcció general, Carles Gamisans i Marc Ordeix, director de Persones. Els empresaris han presentat a l’alcaldessa les diferents línies de producte de la companyia i junts han repassat la trajectòria de l’empresa.\nGermans Boada ofereix solucions diferenciades a professionals de la construcció, dissenyant, fabricant i comercialitzant aquelles eines, productes i equipaments auxiliars que els siguin necessaris per exercir la seva activitat amb la màxima eficàcia, rendibilitat i seguretat. L’empresa s’ha s'especialitzat en la fabricació d'eines i maquinària per al tall, la manipulació i la col·locació de ceràmica i altres materials d'obra utilitzats en la construcció d'obra nova i en la rehabilitació d'edificis.


Estrena: 26 de septiembre de 2018 en Teatre Poliorama (Barcelona)\nCartel de Maremar de Dagoll Dagommaremar\nDossier de Maremar de Dagoll Dagommaremar\nLibro de canciones de Maremar de Dagoll Dagommaremar\n165/7 Programa de mano Maremar de Dagoll Dagom\nTraducció: Oliva, Salvador\nCoreografia: Peya, Ariadna\nDirecció escènica: Bozzo, Joan Lluís\nIntèrpret: Casamajor, Roger, Castells, Anna, Cruz, Cisco, Martínez, Mercè, Pujol, Marc, Sánchez, Aina, Sánchez, Aina, Soler, Marc, Tarrats, Elena, Vilajuana, Marc\nIl·luminació: Bofarull, David\nEspai escènic: Andújar, Alejandro\nVestuari: Andújar, Alejandro\nDisseny gràfic: Rins, Jordi\nAjudant de direcció: Borràs, Jofre\nCaracterització: Fernández, Eva\nSo: Ábalos, Roger\nDramatúrgia: Borràs, Jofre, Bozzo, Joan Lluís, Cisquella, Anna Rosa, Gallén, Andreu, Periel, Miquel, Peya, Ariadna\nDirecció musical: Gallén, Andreu\nMúsica: Llach, Lluís\nVídeo: Rodón, Joan, Valenzuela, Emilio\nPèricles, príncep de Tir, es veu obligat a fugir del seu poble i de diferents indrets de la costa del Mediterrani perseguit per les ordres del maligne governador d'Antíoc. Durant les seves aventures, Pèricles s'enamora de la filla del rei de Pentàpolis, Thaïsa, amb qui es casa i emprèn la tornada cap a Tir. Enmig d'una gran tempesta, el seu vaixell naufraga i a la seva dona Thaïsa la llencen al mar creient que és morta després de donar a llum a Marina. Pèricles, desesperat, deixa la seva filla a Tarsus perquè la cuidin Cleó i Dionisa.\nEl cos de Thaïsa apareix a la costa d'Efes, on un metge la fa reviure. Al cap d'uns anys, Marina es converteix en una jove molt atractiva que provoca la gelosia de Dionisa, la qual conspira per assassinar-la. L'intent fracassa i raptada pels pirates, Marina acaba en un bordell de Mitilene. Cleó i Dionisa expliquen al rei Pèricles que la seva filla ha mort, fet que el porta a una vida de dol i silenci navegant pels mars.\nEl vaixell de Pèricles arriba per casualitat a Mitilene i el seu governador prova d'alegrar-lo enviant-lo al bordell per a que Marina li canti. Quan aquesta li explica la seva història, Pèricles, ple de joia, se n'adona que és la seva filla. A continuació, la deessa Diana fa que Marina, Pèricles i Thaïsa es reuneixin definitivament.\nTota la història de Pèricles és una gran metàfora d'una vida plena de pèrdues i naufragis d'una nena refugiada.\nTeatre Poliorama: 22/09/2018\nTeatre Principal: 07/03/2019\nTeatre Principal de Castelló: 19/03/2019


Augmenta el nombre de famílies amb infants que sol·liciten protecció internacional | Bayt al-thaqafa\nAugmenta el nombre de famílies amb infants que sol·liciten protecció internacional\nEl Síndic de Greuges de Catalunya, en el seu Informe sobre els Drets dels Infants a Catalunya 2017, assegura que el nombre de famílies sol·licitants de protecció internacial que tenen infants al seu càrrec s’ha més que duplicat respecte l’any passat. Així, si el 2015 es van atendre 250 infants, el 2016 van ser 364 i des de gener fins a setembre de 2017, s’han atès 603 infants membres de famílies refugiades.\nDe fet, no només augmenta el nombre de famílies amb infants, sinó globalment el nombre de persones sol·licitants de protecció internacional. Entre els mesos de gener i agost de 2017 un total de 2.979 persones van demanar informació al SAIER (Servei d’Atenció a Immigrants i Estrangers Refugiats) sobre els passos a seguir per demanar la protecció internacional o el refugi, en comparació amb les 1.457 registrades durant el mateix període de l’any anterior.\nContradiccions: es demana crear vincle amb la societat d’acollida però, un cop el tenen, pot ser que es denegui l’asil o protecció\nPer altra banda, l’informe del síndic assegura que “hi ha un notable nombre de casos de famílies a les quals es denega l’asil quan ja fa mesos que treballen i tenen fills escolaritzats”. Això passa perquè “el procediment jurídic de sol·licitud d’asil pot trigar fins a tres anys a resoldre’s”. Es tracta d’un temps extremadament llarg quan, paradoxalment, l’objectiu general del programa estatal d’atenció als sol·licitants de protecció internacional és justament “l’adquisició per part de les persones beneficiàries de totes les habilitats que els permetin crear un vincle amb la societat d’acollida i assolir l’autonomia necessària perviure com a ciutadans de ple dret”. Això significa que, un cop adquirides aquestes habilitats (estem parlant d’habilitats socials, personals, idiomàtiques, laborals, de coneixement de l’entorn, entre d’altres), pot ser que aquestes persones demandants de protecció vegin com la seva sol·licitud és denegada i per tant, després de viure durant més de 3 anys aquí, es vegin abocats a una situació d’irregularitat.\nAltres dificultats de les persones i les famílies refugiades\nPerò més enllà de les denegacions, el Síndic assenyala altres problemàtiques: la curta durada del programa estatal, les expulsions o baixes del programa estatal, l’accés a l’habitatge i les demandes que arriben des d’altres províncies, així com el fet que els ajuntaments i entitats socials hagin de suplir les mancances derivades de la lentitud, falta de recursos i descoordinació del sistema estatal.\nQuè fem des del Bayt?\nDes de la Fundació Bayt al-Thaqafa tenim un servei d’acollida temporal per a persones sol·litants de protecció internacional. Actualment tenim sis pisos d’acollida, dels quals tres estan destinats a adults amb algun tipus de patologia mental i els altres tres per a famílies. Actualment atenem 32 persones, de les quals 9 són nens i nenes.\nSi vols col·laborar amb el programa de refugi del Bayt, tens diferents opcions. Totes elles seran molt benvingudes!\nPots fer un donatiu aquí\nPots apuntar-te per fer un voluntariat. Coneix l’experiència d’una voluntària!\nPots llogar el teu pis o una habitació per a persones refugiades, escriu-nos a info@bayt-al-thaqafa.org


El Manchester City arriba a l’estadi de Montilivi amb un autocar d’Autocars Calella | Ràdio Calella Televisió\nAvui es juga el 41è Trofeu Costa Brava on el Girona FC juga contra el Manchester City al camp del Girona, l’estadi Montilivi. El club anglès ha escollit un autocar de l’empresa Autocars Calella per portar l’equip al camp.\nTot ve de l’acord que l’empresa Autocars Calella té amb el Girona FC que ha permès que el Manchester City arribés a un acord amb l’empresa de Calella per a portar l’equip fins a l’estadi Montilivi on avui es juga el partit del Torneig Costa Brava.\nL’empresa és la responsable de portar l’equip gironí en autocar per les destinacions peninsulars. Es tracta d’un autobús Irizar model I8 amb les màximes prestacions que pot tenir un autocar d’aquestes característiques. En tot l’estat Espanyol només hi ha tres autocars com aquest, un porta el primer equip del Real Madrid, l’altre l’Eibar FC i el Girona FC.\nL’autocar, que permetria portar un total de 72 seients, està dissenyat al seu interior per portar 40 butaques de pell amb reposapeus, tauleta i endolls individuals per carregar telèfons i connexions USB, llums individuals per fer el viatge més confortable. A l’interior s’hi pot trobar un lavabo i un espai on es poden trobar 3 neveres i cafeteria. L’autocar disposa de connexió wifi a internet en itinerància i 4 televisors per poder veure canals per satèl·lit. Tot un luxe que el Girona FC gaudeix en els seus viatges en aquesta pròxima temporada a primera divisió.\nAnterior Nit d’havaneres al Passeig Manuel Puigvert amb el grup Neus Mar


Estàs aquí:Inici / Notícies / L’ACDDH presenta l’estudi “Pautes del Tribunal Europeu dels Drets Humans sobre el límit democràtic de l’ús de la violència per part dels cossos policials”\nL’Associació Catalana per a la Defensa dels Drets Humans, en col·laboració amb la Comissió de Defensa de l’Il·lustre Col·legi de l’Advocacia de Barcelona, presenta aquest estudi per tal que pugui ser un material útil per a advocats, activistes, acadèmics, estudiants etc.\nLa violència per part dels cossos policials incideix en l’exercici del “dret a la protesta”. Aquesta interferència no només prové de l’ús de la força en el moment del desplegament de les seves actuacions, sinó que també prové de tot un seguit d’elements estructurals previs i posteriors. El Tribunal Europeu dels Drets Humans ha estat un dels actors claus en l’anàlisi, cas a cas, de com les actuacions policials incideixen en els drets de la ciutadania a la vida, a la integritat moral, a la llibertat d’expressió i de manifestació i al respecte de la vida privada. De la resolució d’aquests casos se’n desprenen una sèrie de criteris, que complementats amb les referències d’organismes internacionals conformen els pilars dels cossos policials de les democràcies.\nAquest estudi sintetitza i sistematitza els criteris forjats pel Tribunal Europeu dels Drets Humans sobre l’adequació als drets humans de les pràctiques dels cossos policials, particularment l’ús de la força. L’estudi pretén promoure el respecte dels drets humans i de les llibertats civils, contribuir al debat sobre el model d’ordre públic entès en termes amplis i ser una eina de divulgació per al món del Dret, de l’activisme i de la política pública.\nUs podeu descarregar el document en català des d’aquest enllaç i en castellà des d’aquest.\nLa confederació Advocats Europeus Demòcrates (AED), de la que formem part, anuncia avui el “Dia internacional del judici just” que serà cada any el 14 de juny. Conjuntament amb aquesta iniciativa s’ha decidit impulsar el premi “Ebru Timtik”, l’advocada turca empresonada que va morir en vaga de fam l’estiu del 2020, per reconèixer una persona […]


El Programa de Doctorat en Dret de la Universitat d'Alacant s'impartirà sota el règim de tutela acadèmica en la Universitat Autònoma de Coahuila, Mèxic. Actualitat Universitària\nEl Programa de Doctorat en Dret de ..ersitat Autònoma de Coahuila, Mèxic\nLa Universitat d'Alacant ha desenvolupat un conveni de tutela internacional del Programa de Doctorat en Dret que imparteix, dirigit a la Universitat Autònoma de Coahuila (Mèxic). El programa naix amb la finalitat de formar doctors de l'Autònoma de Coahuila en la UA. Els estudiants de la UAdeC es matricularan en el programa de doctorat de la UA i rebran formació tant presencial com virtual. El conveni, segons ha explicat Amparo Navarro Faure, vicerectora d’Investigació, Desenvolupament i Innovació de la UA, permet el desplaçament dels docents de la institució alacantina al campus mexicà, la programació d'activitats formatives en línia i estades de recerca a la UA d'alumnat de la UAdeC.\nAmparo Navarro Faure presentava l'Escola de Doctorat de la UA i el Programa de Doctorat en Dret fa uns dies en aquesta universitat mexicana, en un acte al qual van assistir, a més, José Luis Leal Espinosa, coordinador del doctorat en Dret en Coahuila i doctor egressat de la UA; el rector de la UAdeC, Blas Flores Dávila; Luis Efrén Ríos Vega, director de la Facultat de Jurisprudència de Coahuila, i Sergio Díaz Rendón, coordinador de Postgrau i Investigació de la mateixa facultat.\nL'actual pla d'estudis del doctorat en Dret de la UA, que està en marxa des que l'ANECA l’aprovara el 2013, inclou entre les activitats formatives transversals obligatòries específiques les estades en universitats i centres de recerca superior. La UAdeC és la primera universitat mexicana que disposa d’aquest programa de doctorat sota el règim de tutela acadèmica i que començarà al gener del 2016.\nFotografies cedides per la UAdeC.


Escriptura acadèmica Codi: 21.804 Crèdits: 6\nConsulta de les dades generals Descripció L'assignatura en el conjunt del pla d'estudis Camps professionals en què es projecta Coneixements previs Objectius i competències Continguts Consulta dels recursos d'aprenentatge de què disposa l'assignatura Recursos d'aprenentatge i eines de suport Metodologia Informació sobre l'avaluació a la UOC Consulta del model d'avaluació Avaluació continuada Avaluació final\nLa perspectiva sociològica Reaprofitament\nL'assignatura s'organitza al voltant de cinc activitats principals, que segueixen les fases i recorren els conceptes més importants del procés de composició de textos. Cadascuna d'aquestes activitats inclou una part de lectura de materials, un element de treball individual, debats a l'aula i un component de reflexió sobre el propi aprenentatge.\nPer a l'òptim desenvolupament de l'assignatura cal que, en el decurs de la primera setmana, l'estudiant s'organitzi la planificació del semestre. A l'aula trobareu el calendari de l'assignatura, on queden recollides les dates clau: l'inici d´estudi de les unitats, la publicació dels enunciats de les pràctiques d'avaluació continuada, el desenvolupament dels debats, els terminis d'entrega dels treballs, i els dies de lliuraments de les qualificacions.\nLa planificació establerta proposa una temporalització per a l'estudi de l'assignatura que reclama cada activitat. I si bé és el mateix estudiant qui acabarà marcant el seu ritme d'estudi particular, el que aquí es proposa està pensat perquè pugueu seguir adequadament l'avaluació continuada que s'ha establert per a l'assignatura.\nL'aula consta de quatre espais: el tauler del professor, el debat, el fòrum i el microblog. Aquests canals de comunicació convé utilitzar-los de la manera següent:\nAquest és l'espai bàsic de comunicació del consultor amb els estudiants, de visita imprescindible per al seguiment del curs. Al llarg del semestre hi trobareu, entre d'altres, les següents informacions:\nOrientacions per tal d'afrontar l´estudi de cada unitat, amb indicacions sobre els punts de major i menor importància, el seu grau de dificultat, etc.\nQuant a les consultes, cal fer constar que sempre que l'alumne tingui un problema cal que es posi en contacte amb el professor. Es recomana que l'estudiant pregunti tot el que no quedi clar a mesura que avança en l'estudi dels continguts. No és bo deixar tots els dubtes per al final, com tampoc ho és avançar-se sobre temes encara no tractats. Cal esglaonar les consultes, intentar ser clars en les formulacions i evitar les reiteracions. El consultor intentarà respondre al més aviat possible, i sempre que la resposta sigui d'interès general farà servir el tauler per divulgar-la.\nAl llarg del semestre es duran a terme quatre debats que giraran a l'entorn de temes diversos relacionats amb l'escriptura. El segon debat consistirà en l'avaluació d'un treball d'un altra assignatura, a partir d'un qüestionari, com a preparació del debat en grups reduïts que tindrà lloc a la PAC 4..\nAquest espai permet enviar a l'aula missatges breus de fins a 140 caràcters. Al final de cada activitat us demanarem que feu dos missatges al Microblog com a pas previ per a la vostra reflexió.\nLa bústia Lliurament d'activitats és l'espai on cal que adreceu les quatre activitats resoltes d'avaluació continuada (PAC), i on tan sols té accés el professor consultor.\nEn aquest espai també trobareu, entre d'altres, la bústia a la que cal dirigir les PAC i a la que només té accés el professorat- i el registre de qualificacions.\nL'estudiant farà arribar les PAC al consultor per mitjà d'aquest espai en els terminis indicats. Tingueu present que per al bon funcionament del curs és imprescindible que tothom respecti els terminis d'entrega. De manera extraordinària i amb justificació es podran acceptar PAC fora del termini, sempre i quan no es superi la data marcada per a la publicació de les qualificacions.\nEl lliurament de l'activitat es durà a terme a través d´un arxiu adjunt a un missatge a la bústia Lliurament d'activitats de l'espai Avaluació de l'aula. El títol del missatge haurà de contenir el nom de l'estudiant i el número de la PAC, i haurà de formular-se de la manera següent:\n- "n" es correspon al número de la PAC\nEl consultor corregirà les PAC i enviarà les solucions de forma individualitzada o col·lectiva, segons els casos, en els dies posteriors al lliurament.\nPla ESPRIA per a la prevenció de l'abandonament\nAquesta assignatura forma part del pla ESPRIA de prevenció de l'abandonament. Aquest pla inclou la coordinació entre diverses assignatures perquè les dates de lliurament de les PAC no coincideixin i mesures de flexibilitat en l'Avaluació Continuada. El disseny d'aquesta assignatura ha procurat ajustar la càrrega lectiva al creditatge i preveu les següents mesures:\nflexibilitat en els terminis de lliurament de les PAC, sempre que l'estudiant ho demani per escrit i ho justifiqui; el lliurament fora del termini establert comporta una penalització en la nota;\nflexibilitat en la quantitat de PAC lliurades: cada PAC aporta un percentatge de la nota final, i no és obligatori lliurar-les totes. Per superar l'assignatura és necessari haver lliurat almenys 3 PAC i que la suma dels percentatges sigui almenys un 5;\nperíode de recuperació de PAC suspeses o no lliurades (amb penalització en la nota); per motius de calendari la PAC 5 no es pot recuperar.\nAquesta assignatura només es pot superar mitjançant l'avaluació continuada (AC), que consta de cinc activitats:\nPAC 1: Resum i tasques de normativa i puntuació (20% de la nota final d'AC)\nPAC 2: Redacció de la introducció d'un treball acadèmic (20% de la nota final d'AC)\nPAC 3: Portafolis de tres tasques breus (20% de la nota final d'AC)\nPAC 4: Debat, avaluació i revisió en grup d'un treball acadèmic (20% de la nota final d'AC)\nPAC 5: Dietari de reflexió (20% de la nota final d'AC)\nCada PAC aporta un 20% a la nota final de l'avaluació continuada, que serà la nota final que obtindrà l'estudiant. Al final del semestre hi haurà un període de recuperació de les PAC no superades o no lliurades en el seu moment.


INDRETS D'ESCRIT AL BERGUEDÀ : ERMITA DE LA MARE DE DÉU DEL REMEI I PONT DE CASTELLBÓ. MONTFERRER I CASTELLBÓ. ALT URGELL\nERMITA DE LA MARE DE DÉU DEL REMEI I PONT DE CASTELLBÓ. MONTFERRER I CASTELLBÓ. ALT URGELL\nEn la nostra petita estada a terres de Castellbó el primer que va cridar la nostra atenció va ser l’ermita situada a l’entrada del poble a l’altre cantó de la carretera, davant del nou cementiri del poble.\nÉs sota l’advocació de la Mare de Déu del Remei, malgrat el descuit, la seva entrada i els voltants que estan envaïts per l’herba que no permet ni esbrinar on poses els peus, hem volgut escriure i fotografiar-la.\nEsglésia de una sola nau coberta amb un embigat de fusta i un llosat a doble vessant.\nL’absis orientat a llevant, es quadrat a l’exterior i trapezoïdal a l’interior. És més estret i baix que el cos de la nau i també està cobert amb un vessant enllosat.\nÄ porta d’entrada es troba al frontis occidental. Té una llinda de fusta i junt amb l’ull de bou circular que la corona són les dues úniques obertures del temple,\nRemata la façana un campanar d’espadanya d’un sol ull.\nL’aparell és rústec de pedres unides amb fang.\nUneix el nucli del poble i el raval, situat a l’altra riba del riu de Castellbó, afluent del Segre.\nÉs un arc molt gran tot de pedra i reforçat amb ciment. Antany Castellbó era el lloc de pas obligat dels antics camins que relligaven la Seu d’Urgell amb el Pallars Sobirà.\nMereix la pena esmentar la resposta de les Valls de Castellbó al qüestionari de Francisco de Zamora, buròcrata, escriptor i viatger que en 1788 va demanar dades del pont i va ser respost en els termes següents:\n“Ay (...) un puente de un arco. largo 22 varas 6 palmos, ancho 1 vara, alto 7 varas Y por el pasa el camino real. No està bien conservado, no se sabe la antiguedad ni el Arquitecto que le hizo ni quien mandó hacerla.\nSegurament en temps dels Castellbó aquest pont, millor dit un antic pont, ja unia les dues ribes del riu.\nTant l’església com el pont estan declarats com Bé Cultural d’Interès Local.\nUn de tants racons del nostre país que són mereixedors de visitar.


Evita riscos a l'estiu per la teva mascota\nAmb l'arribada de les altes temperatures, hem d'extremar les nostres cures a la nostra mascota. No en va, els paràsits són un focus de malalties, especialment en aquesta època de l'any en què el teu gos podria patir, a més, perillosos cops de calor. Les precaucions han d'intensificar encara més si et decideixes a viatjar amb la teva mascota. T'expliquem tot el que has de tenir a punt abans de posar-te en ruta.\nRequisits abans de sortir de viatge\nA la nostra clínica veterinària Les Torres a Rubí t'ajudem no només a posar a punt el calendari de vacunació del teu animal de companyia. També, a complir amb la normativa sobre el microxip, si és que la teva mascota encara no disposa d'ell. Tingues en compte que en aquests mesos augmenten les desaparicions i els robatoris, ja que els animals de companyia solen viatjar a llocs que desconeixen, on resulta més fàcil extraviar-se. D'altra banda, t'ajudarem també amb l'obtenció del passaport, si és que vols emprendre una escapada fora d'Espanya. La nostra campanya especial d'estiu, a més, centra la seva atenció en la lluita contra els paràsits. Hi ha diversos mètodes de control, i els nostres professionals t'assessoraran per triar el protocol més idoni. Els collarets i les pipetes són repel·lents contra les puces i les paparres. A més, disposes de productes interns com pastilles per desparasitar.\nA més, si el teu lloc de vacances està fora de Catalunya, el teu gos podria necessitar la vacuna contra la ràbia i l'heptavalent, obligatòries en altres regions. Per això, posar al teu pelut en mans de professionals resulta fonamental per gaudir d'unes vacances segures i feliços.\nPrevenció de la leishmaniosi a Barcelona per a la teva mascota\nEn el cas del paràsit leishmània hi ha una vacuna. Tot i que no és infal·lible al cent per cent, atorga una defensa més gran a la teva mascota. Amb els nostres serveis veterinaris a Rubí, el teu gos o el teu gat seran sotmesos a un test obligat per conèixer si està o no infectat. És una malaltia sistèmica, és a dir, va danyant a poc a poc cada òrgan de la teva mascota, podent conduir a la mort. Per aquest motiu, i per posar-li fre, resulta important acudir amb celeritat al veterinari.\nEl sol, l'aigua i el menjar de la teva mascota a l'estiu\nL'aigua i l'alimentació exerceixen papers importants en el teu objectiu. Has d'augmentar la seva dosi per beure, així com el seu nombre de banys. Refrescar al teu gos de tant en tant és una bona opció perquè no senti calor. Amb el menjar has de fer el contrari, limitar-la, ja que els afartaments i la calor no són una bona combinació. A la nostra clínica veterinària a Rubí t'ajudarem a donar-li unes vacances tranquil·les i segures a la teva mascota. Posa a les nostres mans al teu fidel amic per preparar la documentació obligatòria i protegir dels paràsits.\nNo et perdis la nostra campanya. Aprofita-per planificar un estiu feliç en companyia de la teva fidel amic. Demana cita al 935.883.002 o contacta'ns a través del formulari de Les Torres.\nConsells per a un perfecte cura de la teva mascota a l'estiu\nJa has vacunat al teu gos o al teu gat? Ja disposes de la documentació necessària per viatjar? Tens els productes repel·lents per lluitar contra els paràsits? Llavors, és hora de posar en marxa altres consells per tenir cura de forma adequada a la teva mascota a l'estiu. Allunya-la dels llocs amb escassa ventilació i no deixis al teu animal de companyia tancat en cotxe, ni tan sols uns minuts. És el temps necessari perquè el teu vehicle comenci a escalfar-se, provocant la deshidratació de la teva can. Panteixos exagerats, debilitat, boca seca i pèrdua de consciència són alguns dels símptomes d'aquest mal.\nNo cal dir que no has d'exposar a la teva mascota al sol durant un temps prolongat. Especialment, si es tracta de les hores en què els raigs ultraviolats actuen amb més força. Evita aquests trams del dia, també per a passejar a la ciutat. I és que, l'asfalt pot provocar danys en les potetes en escalfar massa per les elevades temperatures.


Mapfre llança un fons garantit solidari amb la lluita contra el coronavirus. - Cudós Consultors i Advocats\nMapfre llança un fons garantit solidari amb la lluita contra el coronavirus.\nMapfre llança un fons garantit solidari amb la lluita contra el coronavirus. Mapfre, a través de la seva gestora de fons Mapfre AM, ha llançat un fons d’inversió garantit a tres anys que té com a actiu subjacent un bo emès per la Comunitat de Madrid destinat exclusivament a lluita contra el covid-19, segons va informar en un comunicat.\nEl vehicle ‘Mapfre Compromís Sanitari’, que ja s’ha registrat en la Comissió Nacional del Mercat de Valors, oferirà una rendibilitat del 3% en els tres anys pagadera a venciment en 2023, superior al rendiment del bo, gràcies a una aportació addicional de la mateixa gestora pròxima al milió d’euros.\nMapfre destina 35 milions per a frenar el coronavirus i ajudar a famílies i ocupació.\nLes ajudes de la companyia busquen protegir a la població enfront del virus, ajudar als col·lectius més desfavorits i contribuir a la sortida d’aquesta crisi amb el menor impacte\nEl patrimoni del vehicle es limitarà a un màxim de 50 milions d’euros i cada partícip podrà aportar fins a 50.000 euros. El fons no aplicarà cap mena de comissió, ni de gestió, dipositaria o comercialització. BNP Paribas, que actua de dipositari, ha renunciat al cobrament. BBVA, per part seva, és l’entitat financera que ha realitzat la col·locació del bo.\n“L’objectiu del fons és acostar l’estalvi dels nostres clients al finançament d’un projecte concret d’ajuda sanitària davant la crisi del coronavirus. Per a això, hem estructurat un producte atractiu, que fa de pont entre l’estalvi de les persones i el finançament sanitari tan necessària en aquests moments”, ha assenyalat el conseller delegat de Mapfre AM, Álvaro Anguita.\nPer a fer front a aquesta crisi sanitària Mapfre ha aportat 5,7 milions d’euros al fons sectorial constituït per les companyies asseguradores per a protegir al personal sanitari que lluita contra el Covid-19 a Espanya.\nEn total, el grup llançant un pla solidari amb prop de 100 milions d’euros destinats principalment a pimes i autònoms. En concret, Fundació Mapfre ha donat 5 milions d’euros al CSIC per a recerca i ha destinat altres 30 milions d’euros a diversos projectes en 27 països.\nPer a obtenir més informació podeu contactar amb el departament d’Assegurances de: www.cudos-consultors-com\nTel: 973 450 555 Balaguer\nTel: 973 282 818 Lleida


laiamb | Els veÏns del C2\nVeïns del C2 això s’acaba, però tenim moments per recordar.\n2 Mai 2017 17 Mai 2017 / laiamb\t/ 1 comentari\nCom a la majoria dels meus companys se’m fa difícil decidir quins cinc moments escollir com especials després de totes les anècdotes que hem viscut junts. Quan vaig començar el curs, el meu objectiu no era més que aprovar i obtenir punts per a la borsa docent, per tant les meves expectatives entorn el curs no eren gaire positives. Això va canviar el primer dia; només amb la presentació del curs em vaig adonar que aquesta formació seria diferent i, evidentment, així va ser. En Jaume ha aconseguit que el nostre objectiu inicial passi a un segon pla i que la nostra prioritat, actualment, sigui la d’aprendre català divertint-nos.\nAl principi, la metodologia que utilitzava en Jaume em va sorprendre ja que no era per res del món un ensenyament tradicional on el mestre explica i els alumnes escolten. Aquest curs ha sigut molt dinàmic i hem après sense ser-ne conscients. Per començar, la metodologia utilitzada concebia el joc com una eina d’aprenentatge, de desconnexió i de coneixement dels altres membres del grup. Aquest és un dels moments que recordo com especials. Entre activitats, en el moment que havíem de canviar de bloc i de tema, en Jaume ens proposava un joc; cada dia n’ era un de diferent. Hem viscut molt bons moments arran d’aquestes propostes.\nLa primera activitat que recordo és l’activitat grupal que consistia a fer un vídeo explicatiu d’un contingut específic que prèviament havíem escollit. Al principi d’aquesta proposta, tot el grup es mostrava neguitós per com seria, per si havíem de quedar fora de l’horari de classes, amb quin programa ho faríem, etc. Aquests dubtes van minvar amb els pas de les sessions ja que el projecte el vam anar fent a pams, a poc a poc i sense nerviosismes. A més a més, com tots estàvem disposats a treballar no van haver problemes de cap tipus.\nUn altre moment memorable és l’activitat de “ Les perles”. Aquesta dinàmica s’ha estès al llarg de tot el curs al principi de totes les sessions. Dita proposta està relacionada amb la carta del jòquer; a cada sessió la hi tocava a un de nosaltres i per tant, havíem d’escriure l’acta. Això era molt útil per a tots els alumnes; tant per als que no venien a classe aquell dia i que així sabien el que havíem fet com per als que anàvem a classe ja que de la nostra acta s’extreien els errors (les perles) i els corregíem entre tots. D’aquesta manera, anàvem formant el nostre aprenentatge cooperativament.\nA mesura que passava el curs el grup s’anava consolidant i així; la confiança i el bon rotllo es feia patent entre nosaltres. Un dels moments en que me n’he adonat d’això ha sigut als pica-pica on els rols de mestre i alumnes desapareixien i érem un grup de persones coneixent-nos més i gaudint d’una estona diferent.\nI per últim, el cinquè moment que jo recordo com especial és el de la creació de la nostra “haka”. Va ser divertit tot plegat; tant l’elaboració per grups com l’elecció del definitiu. Aquest himne considero que ha sigut molt significatiu ja que ens representa , és únic i serà un record que tindrem del C2 i que sempre recordarem.\nLA LITERATURA DIGITAL COM UNA EINA COMPLEMENTÀRIA\n11 Abril 2017 27 Abril 2017 / laiamb\t/ Deixa un comentari\nCom a alumna de literatura que he sigut, una cosa queda ben clara: “Quan les paraules cobren vida, la literatura guanya facilitat de comprensió”, tal i com afirma Laura Borràs.\nLa literatura digital és una nova metodologia d’aprenentatge que motiva a l’alumnat i, en conseqüència, provoca una major implicació d’aquest sector. És evident que els alumnes som els principals afectats d’aquesta innovació educativa ja que la nostra futura formació depèn de les noves metodologies que apareguin. Així, tota novetat en el món de l’educació es tradueix en riquesa i millora de les dinàmiques per a nosaltres.\nAquest tipus de docència literària significa per a nosaltres un eix motivacional més que aporta dinamisme a les sessions. A més a més, aquest tipus d’activitats complementen la lectura de les grans obres i alhora facilita la comprensió de certs conceptes literaris. Això és degut al fet de percebre els continguts en un suport digital que els fa tangible. És per això que, com alumnes, defensem la complementació de la literatura digital amb la docència tradicional. A més a més, creiem que aquesta metodologia ens apropa al món de la literatura i i ens permet gaudir-ne i aprendre’n amb eficàcia.\nMalgrat que aquesta metodologia ens sembla una bona eina de treball, ens plantegem si aquest recurs està disponible per tot tipus d’alumnes. És a dir, dubtem que aquestes activitats les puguin realitzar els alumnes que no tinguin un cert nivell socioeconòmic. Això és degut que per poder gaudir d’aquests recursos es necessita un suport tecnològic que té un cost econòmic. Per tant, potser no és accessible per tothom.\nNo obstant això, considerem la literatura digital una bon iniciativa per complementar la literatura tradicional i la llengua. Aquesta nova eina facilita la comprensió dels continguts alhora que és motivacional i eficaç ja que aconsegueix una major implicació de l’alumnat. Per tant, defensem aquesta nova eina de treball, però sempre com a complement del suport paper i mai com a substitut de la figura del mestre. Aquest és vital vist que transmet valors i emocions a més dels continguts. Aquests detalls són imprescindibles per a la nostra educació.


La Fundació Alícia crea una guia per millorar la qualitat de l’alimentació triturada - Pànxing\nLa Fundació Alícia crea una guia per millorar la qualitat de l’alimentació triturada\nEl treball indica com modificar la textura de plats habituals perquè les persones amb problemes per mastegar o empassar puguin tornar a tastar-los El llibre, disponible de manera gratuïta al portal web, dóna les pautes i receptes per dur una alimentació equilibrada, alhora que atractiva i saborosa.\nPlats triturats però que mantenen els sabors, amb color, aromes i formes agradables. Aquest és l’objectiu que persegueix la ‘Guia pràctica de gastronomia triturada’, que ha publicat la Fundació Alícia amb el suport de l’Agència de Salut Pública i de la Fundació Catalunya-La Pedrera.\nLa guia està disponible al portal web de la Fundació Alícia (www.alicia.cat) i és gratuïta. Busca ajudar a les persones que, ja sigui per edat o altres patologies, necessiten adaptar la textura de l’alimentació. L’objectiu és afavorir la dieta de qui no pot mastegar bé o té alguna dificultat per empassar.\nAdreçada a totes les persones amb aquesta problemàtica, les seves famílies i cuidadors, és un document pràctic, fàcil i proper. Vol ajudar a l’usuari a redescobrir sabors que fa temps que no ha pogut tastar, pel que posa de rellevància aspectes com el gust, l’aroma i l’aspecte visual.\nLa guia té en compte també la importància de seguir una alimentació equilibrada tot i la modificació de la textura. Explica com garantir l’aportació de proteïnes, moltes vegades insuficients en aquest tipus de dietes, així com altres nutrients imprescindibles. A més, suggereix una dieta sostenible, i prioritza l’ús de productes de proximitat i de temporada però, alhora, econòmicament assequibles amb un valor nutricional alt.\nLa guia demostra que plats típics i comuns, com les amanides, el pollastre rostit, la truita de patates o els espaguetis a la bolonyesa es poden adaptar i poden formar part de la gastronomia triturada. Aquest factor és clau per posar fi a les barreres socials que pot provocar la necessitat d’ingerir aliments amb textura modificada. Per tant, seguint els passos que suggereix la guia, l’usuari pot menjar exactament el mateix que la resta de comensals amb els que comparteix taula amb una única diferència, la textura.\nEl treball s’estructura en dos blocs. En una primera part, sintetitza els conceptes més bàsics per fer un bon triturat. Després, exemplifica aquests conceptes a través de receptes. En elles especifica quins ingredients escollir, com cuinar-los per potenciar el gust i aroma, i com texturitzar-los, ja sigui en format puré o en altres consistències com flams o púdings, que també són aptes per aquest col·lectiu i que ajuden a donar varietat a la dieta diària.\nFinalment també explica com servir i presentar els plats finals per millorar visualment l’aspecte i afavorir així la seva acceptació i consum.\nLa ‘Guia pràctica de gastronomia triturada’ és una síntesi del manual sobre gastronomia triturada que ha elaborat la Fundació Alícia. Es tracta d’un treball més complex que, adreçat exclusivament a professionals, estarà disponible sota demanda.


Pañella” De veritat ens volen fer creure que encara no tenen l’estudi sobre el Castor?” – Compromís\nPañella” De veritat ens volen fer creure que encara no tenen l’estudi sobre el Castor?”\nPublicat el 29 de setembre de 2014 en Medi Ambient\nEl diputat per Castelló de Compromís, Josep Maria Pañella, s’ha preguntat “si de veritat es pensa el govern espanyol que ens creurem que, un any després del tancament del Castor, encara no té els resultats dels estudis sobre la relació del Castor amb els moviments sísmics que van afectar el Baix Maestrat i el Montsià. Què hem de pensar, que els van encomanar a Pepe Gotera y Otilio? O és que es pensen que a la ciutadania encara se la pot fer combregar amb rodes de molí?\nEl diputat de Compromís ha recordat que “d’aquests resultats pot dependre l’haver de pagar o no les enormes indemnitzacions que demanen els promotors del projecte. Perquè si es demostra, com estan convençuts tots els experts, que n’hi ha una relació directa entre la instal.lació de la planta i els terratrèmols que van afectar les poblacions, i es comprova que l’empresa no va presentar els informes sísmics necessaris a l’hora de demanar els permisos, aquesta es podria veure privada de cap indemnització, i a més de quatre alts funcionaris d’Indústria els podria caure el pèl, judicialment parlant. I, per tant, “algú” està interessat en donar-li llargues al tema i, si és possible, que no s’arribe mai a uns resultats clars”.\nPer això, Pañella ha exigit “al ministre d’Indústria que es deixe d’evasives i faça públiques d’una vegada les conclusions dels experts sobre el tema, i que a partir d’eixe moment s’actue amb fermesa, exigint les responsabilitats que calga i caiga qui caiga. Per suposat, el Castor no es pot reobrir mai més, per la seguretat de les poblacions afectades, però és que caldria analitzar si és legalment possible que l’enorme indemnització que reclama l’empresa no s’haja de pagar, o almenys el seu cost no haja de recaure sobre les butxaques de la ciutadania”.


La Guàrdia Urbana desallotja 1.665 persones l’última nit abans del toc de queda La Guàrdia Urbana desallotja 1.665 persones l’última nit abans del toc de queda – Tot Barcelona | Notícies i Informació d'actualitat a Barcelona\nLa Guàrdia Urbana desallotja 1.665 persones l’última nit abans del toc de queda\nLa gran majoria de denúncies tenen a veure amb el consum d'alcohol al carrer\nACN / Redacció 25/10/2020 2:42 pm\nLa Guàrdia Urbana ha desallotjat 1.665 persones a Barcelona entre les 6 hores del dissabte i la mateixa hora del diumenge. Són actuacions, per tant, prèvies a l’aplicació del toc de queda. En total, ha presentat 50 denúncies, 48 de les quals per consum d’alcohol en via pública, és a dir, per fer ‘botellón‘. Hi ha hagut dues denúncies més per vulneració de les ordenances municipals de convivència, han explicat fonts municipals.\nAquest matí, de fet, el conseller d’Interior, Miquel Sàmper, ha comentat a Rac1 les escenes d’ahir a alguns parcs de la ciutat. Preguntat per unes imatges de Betevé en què es veuen grups de més de sis persones, acumulacions i gent sense mascareta a zones com el Parc del Poblenou, el conseller ha respost: “Em sembla fatal”. També ha afegit: “El primers responsables, amb encerts i errors, som nosaltres els polítics”. Tanmateix, ha recordat que “la gent pot enganyar el mossos o a la policia local però no pot enganyar el virus”. En el mateix sentit ha lamentat que, si bé la reducció de vehicles que sortien de Barcelona aquest cap de setmana ha estat de més del 20% respecte a l’anterior, després segueixi havent-hi activitat no recomanada a l’interior de la ciutat.\nSàmper també ha detallat algun dels moviments que es podran fer a partir d’aquesta nit durant el confinament nocturn, com moure’s per motius laborals o cuidar la gent gran.


nadó – Mama Conscient\nEtiquetas - ‘nadó’\nWATERBIRTH O EL PLAER DE PARIR A L’AIGUA\nT’ho has plantejat mai? Parir dins l’aigua, vull dir?\nHo havies pensat com una possibilitat real o potser tothom t’ha dit que és perillós o que no deixen fer-ho als hospitals?\nA mi m’emocionen molt els parts a l’aigua i crec fermament que hauria de ser “el lloc” on s’hauria de parir.\n3 campanyes en defensa del part natural\nEl tornar a la rutina sempre porta noves coneixences, o el retrobar velles amistats o fins i tot alguns canvis en el dia a dia.\nEl meu cas és el retrobament. En pocs dies he rebut alguns mails que em recordaven que som molta gent, entre professionals, mares i families que seguim lluitant en la defensa del respecte a la dona, i en el meu cas, en defensa dels drets de les mares, nadons i companys durant l’embaràs, part i postpart.


Mas Des Grives Marsella França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nMas Des Grives88 chemin des Grives, Chateau Gombert, Altres, Marsella, França, 13013 - Veure al mapaBé6,7Basada en21comentarisMas Des GrivesVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 25 fotosPuntuació de la ubicació 6,4Veure al mapa6,4UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbarjardíRestaurants\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop17 kmAeroport d'Aix Les Milles (QXB)19 kmAeroport de Marsella, Provença (MRS)estacions de tren i autobús2,6 kmEstació de Metro de La Rose3,4 kmEstació de Metro de Frais Vallonhospitals i clíniques11 kmSainte Marguerite Hospitalbotiga de conveniència9 kmPetit Casinocaixer automàtic1 kmATM\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Marsella, vosté es sentirà com a casa a Mas Des Grives, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Mas Des Grives, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, servei de bugaderia. L'ambient de Mas Des Grives es reflexa en cada habitació. calefacció, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Mas Des Grives.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Àpats, begudes i refrigeribarRestaurants Serveis i comoditatsmagatzem d'equipatgeservei de bugaderiazona de fumadorsAccésrecepció [24 hores]s'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxacalefaccióllits extrallargs (> 2 metres)TV satèl•lit/cableIdiomes ParlatsAnglèsFrancès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Mas Des Grives de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Mor Miquel Mesalles, l'històric «home dels números» de l'Aplec\nMor Miquel Mesalles, l'històric 'home dels números' de l'Aplec\nL'extresorer de la Fecoll ha mort als 83 anys\nper Redacció 18/01/2019 12:00h | Actualitzat a 19/01/2019 01:39h\nImatge d'en Miquel Mesalles | Fecoll\nMiquel Mesalles, tresorer de la Federació de Colles de l'Aplec del Caragol (Fecoll) fins al 2017, va morir aquest dijous a l'edat de 83 anys. Vinculat a la Fecoll des de la seva fundació, va ser cap de colla d'Els Banyuts i, professionalment, va treballar a l'Empresa Municipal de Serveis, on exercia tasques d'administració. La vetlla serà, aquest divendres a la Sala Montcada del Tanatori de la Lleidatana i, la cerimònia de comiat tindrà lloc aquest dissabte 19 de gener, a les 10.00 hores del matí, a la Sala Ecumènica del mateix tanatori.\nEn assabentar-se del traspàs, Ferran Perdrix, president de la Fecoll ha volgut reconèixer la tasca del Miquel Mesalles. «Amb la maduresa també arriben les pèrdues. Aquest degoteig d'absències ens ha de fer més forts i compromesos per continuar engrandint l'Aplec. És molt el llegat que ens deixen persones com el Miquel i, nosaltres, treballarem perquè romangui viu en les noves generacions de collistes. Tot i que quan perdem un històric som més conscients, ningú no és anònim a l'Aplec com ho demostra aquesta gran memòria i projecte col·lectiu que és la nostra festa», ha explicat.\nMesalles, un home que li posava xifra i data a tot\nDes de la Fecoll, han volgut recordar aquest divendres com era en Mesalles i com actuava davant l'organització d'un esdeveniment lleidatà tan important com l'Aplec del Caragol. En relació a l'organització i previsió, des de la Fecoll asseguren que Mesalles sempre feia preguntes com: quants caragols hi caben en una llauna? Quants collistes som? Des de quan fem tal o tal acte?... «El Miquel li posava xifra i data a tot. Cap dada s'escapava a les seves famoses «xuletes», unes targetes petites i plastificades que portava sempre a la seva cartera. Es podria dir que el Miquel va ser el primer analista de l'Aplec», expliquen.\nD'altra banda, afegeixen que quan la festa, encara no era tan coneguda, ell ja hi parava atenció. «Feia estimacions de consum, de participació... o, fins i tot, parlant amb un i amb l'altre, recollia dades i ja especulava sobre l'impacte econòmic de l'Aplec. El Miquel ha viscut el suficient perquè el temps li doni la raó i veure com, amb dades contrastades, l'Aplec ha esdevingut una festa molt important», conclouen des de la Fecoll.\nUna catedràtica de la UdL és la nova presidenta d'una fundació europea


A tot bloc!: zapping\nPublicat per Clint sobre les 22:26\ndoncs imagina't a sobre fer-ho expressament. Això passa a un programa penós que es diu La Biblioteka\n14 de novembre de 2008, a les 23:05\nNO miro la tele i no em perdo res.\nBona nit Clint i dolços somnis ;)\nClint... vine a la llum... deixa aquests programes... converteix-te a l'hora del lector, sublima els teus ulls en les patilles de l'EM, les teves orelles en la conversa fluida i estimulant dels convidats....\ni no miris res més home, que és perillós per la salut!!!\n15 de novembre de 2008, a les 1:23\nBé, vist així, potser tens raó, però allà també hi ensenyen imatges espectaculars i curioses de l'esport, jo personalment m'ho passo bé mirant-ho, quan ho enganxo, perquè no sé mai quan ho fan.\nles patacades van d'allò més bé per farcir programa. a manca de pà (esportiu) bones són les "tortes"!\n15 de novembre de 2008, a les 7:36\nSon un topic dels programes de humor.\n15 de novembre de 2008, a les 14:46\nI la mítica d'aquell conseller que li va agafar una lipotimia, pobre home!. Ja fa temps, en sis mesos, vaig tenir tres cops amb el cotxe, accident laboral, amb les seves baixes corresponents, les cervicals com per alguna cosa, i durant algun temps em vaig haver de sentir moltes brometes, si arriba a estar filmat ja imagino una pantalla gegant a la porta de l'entrada amb el video. A partir d'ara em miraré amb uns altres ulls tots aquests programes de caigudes!\n15 de novembre de 2008, a les 18:49\nsi moltes vegades són el mateixos accidentat qui envia les imatges a la tele perquè les passin!\nen fi, la veritat, és que a vegades es passen!\nNo podriem fer un zapping de blocs?\nAlgun blocaire s'anima?\nA mi em fan posar nerviosa, tanta fava i mai acabes de saber si és de conya o cert...petons, maco!\n16 de novembre de 2008, a les 0:03\nJo estic amb la Joana-1, francament. Millor llegir blogs !\n16 de novembre de 2008, a les 6:50\nHo sento. M'encanten les imatges de galetes.\n16 de novembre de 2008, a les 10:31\nA mi aquests programes no em diuen res, la veritat.\n16 de novembre de 2008, a les 19:38\na mi les ventallades no em fan gràcia, ara, em pixo amb les "cagades" :P\n(ups... m'ha quedat molt escatològic, eh?)\n17 de novembre de 2008, a les 10:47\nJordi si és per pasta...total les criatures son de goma!\nJoana és molt millor tenir somnis dolços, i dels "altres" també! ;)\nLula de fet esperava en clau de vi...em motiva més. Tot i que cada cop m'agrada més l' EM, m'estaré fent gran?\nXeXu no dic pas que tot sigui dolent, només quan es fan mal, poden ser espectaculars però no fan gracia...altres sí!\nòscar és que fot ràbia que el barça vagi tant bé, ni polèmica ni res!\nstriper ai els tòpics! no m'agraden massa! tot i que sovint i caiem sense ser-ne conscients oi?\nJoana ostres! tela quina temporada eh! no t'enfadis, però alguna brometa...merescuda! jejeje\nestrip zapping de blocs..això estaria molt bé! sobretot quan no tens temps!\nzel millor les de conya oi? o depén de qui?....petons!\nFerran però tot no pot ser blocs a la vida...la gent et mira raru si no et desenganxes de l'ordinador!\nPuji a tu t'ho permetem...però és poc hippy no?\nRita a tu et parla la tele? ja ho saps oi que els senyors que hi surten no hi són dins? ;-PPP\nPetons en transport privat!!!\nelur no passa res dona...aquí la caga el més pintat!\n17 de novembre de 2008, a les 12:43\nque tenies el dia "papa madur"?\n17 de novembre de 2008, a les 18:40\n13 d’agost de 2014, a les 7:32\n4 de setembre de 2014, a les 8:45\n8 d’octubre de 2014, a les 9:45


Aragonès anuncia que ERC ha decidit governar en minoria davant la manca d’acord amb JxCat | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nAragonès constata que ha estat «impossible» l’acord definitiu. Foto: Albert Segura\nEl coordinador nacional d’ERC i vicepresident en funcions de president, Pere Aragonès, ha anunciat que ERC assumeix formar govern en minoria davant la manca d’acord amb JxCat. En roda de premsa aquest dissabte, Aragonès ha afirmat que després de 83 dies de negociacions «ha estat impossible l’acord definitiu» i ha assegurat que la distància amb JxCat «segueix sent molt gran». Ha afegit que «no es pot demorar més la constitució d’un Govern» i per això demanarà a la presidenta del Parlament, Laura Borràs, que s’iniciïn els tràmits per convocar un nou ple d’investidura «com més aviat millor». Aragonès ha confiat que Junts doni suport a aquest govern en minoria i ha explicat que també parlarà amb la CUP i els Comuns.\n🎥[VÍDEO] @perearagones: «Hem constatat que no hi ha predisposició per superar les qüestions que des del primer dia encallen la configuració del nou govern. Des d’@Esquerra_ERC hi hem fet tot el possible, però ha estat impossible avançar fins a un acord definitiu» pic.twitter.com/fwSrN0w0Dd\nAragonès ha comparegut davant dels mitjans de comunicació després d’una convocatòria feta aquest divendres a última hora i després d’una compareixença del secretari general de JxCat, Jordi Sànchez, on van veure un optimisme «que no encaixava» amb l’evolució de les negociacions. El republicà ha explicat que va parlar per telèfon i li va proposar una trobada que finalment «no va ser possible». Aquest matí han rebut una resposta a la darrera proposta d’ERC però ha assegurat que aquesta «torna al punt de partida del febrer» i constata que Junts es manté «inamovible».\nDavant d’això, el candidat d’ERC a la presidència de la Generalitat ha afirmat que el país «ja no pot esperar més» i per això els republicans donen «un pas endavant» i assumeixen governar en minoria.\nEntre els principals entrebancs per a l’acord hi ha el Consell per la República, ja que Aragonès ha explicat que en la darrera proposta de Junts es manté que en dos mesos aquest òrgan s’havia de reformular i passaria a ser l’espai de direcció del conjunt de l’independentisme, decidint qüestions com la relació entre el Govern i el govern espanyol en aspectes com la mesa de diàleg o els vots dels grups parlamentaris a Madrid. «Si en el principal tema de l’agenda política de la darrera dècada hi ha un òrgan que diu al Govern què ha de fer i quan ho ha de fer, això és una tutela i el president i la Generalitat no són uns gerents, no són uns administradors», ha manifestat.\nAragonès ha reivindicat que els resultats electorals del 14-F són «molt clars» i ha afegit que aquests «no es poden adulterar». El republicà ha reivindicat que la Generalitat és sobirana «i sota cap concepte ha de quedar supeditada» a un organisme o entitat externa. Ha afegit que si hi ha d’haver un espai de coordinació de l’independentisme ha de ser «neutral» i ha afirmat que sempre han dit que no acceptarien «tuteles».\nA banda d’aquestes qüestions, Aragonès ha posat sobre la taula també que la Catalunya del 2021 «no és la Catalunya del 2018» i per això defensen «una nova estructura de Govern» que permeti donar respost als reptes actuals del país.\nSegons Aragonès, «no hi ha predisposició per superar les qüestions que des del primer dia encallen» la configuració del govern i ha defensat que ERC s’hi ha implicat «al màxim, amb generositat i empatia».\nEl republicà ha deixat clar en tot moment que s’ha d’evitar la repetició electoral i que «és urgent» que hi hagi un Govern que permeti donar resposta a la crisi generada per la pandèmia i també al treball per l’amnistia i l’autodeterminació. A més, ha assegurat que la repetició electoral «posa en risc» la majoria independentista del 52%.\nAragonès ha repetit diverses vegades que va ser JxCat qui va fer, tant en públic com en privat, la proposta a ERC de governar en solitari i per això ha confiat que tothom compleixi «amb els seus compromisos». En aquest sentit però ha avançat que també parlaran amb la CUP, amb qui ERC ja té un acord, i amb els Comuns, però ha descartat buscar el suport del PSC. Així, continuaran treballant «per restablir consensos» amb Junts i no ha descartat que al llarg de la legislatura s’hi puguin incorporar «les formacions que facilitin la investidura al Govern».\nAra per ara però ha asseverat que l’únic Govern possible és el d’ERC en minoria ja que «no existeixen els consensos necessaris» que garanteixin un Govern fort i cohesionat d’ERC i JxCAT. «Avui no hi ha les bases perquè un Govern entre Junts i ERC sigui fort i cohesionat», ha declarat. Aragonès ha instat a que s’iniciï una nova ronda de contactes i es faci el ple d’investidura abans del 26 de maig, data límit per evitar unes noves eleccions.\nEl republicà ha explicat que abans de la compareixença pública ha comunicat la decisió de l’executiva d’ERC a Jordi Sànchez. El vicepresident en funcions de president ha volgut deixar clar que aquest anunci d’ERC de governar en minoria «no és una tàctica negociadora» sinó «una decisió». Ha recordat que els republicans van donar com a marge per a un acord l’1 de maig i que finalment han estat negociant un setmana més. «No podem allargar la negociació de forma agònica», ha manifestat.\n08/05/2021 Junts manté que l’acord és possible però garanteix que estudiaria si cedeix 4 vots si ERC s’entén amb CUP i comuns\n19/04/2021 ERC intensifica la pressió a Junts i reclama un acord entre Sant Jordi i l’1 de maig: ‘Cal posar data a la investidura’\n19/04/2021 Apareixen ninots d’ERC, JxCat i la CUP penjats a diversos ponts de la C-17 i la C-25


Miquel Casellas 08-01-2018 17:47 Lectures 972\nEn aquests moments difícils és quan fem servir els nostres contactes a mig camí de l’espai sideral per si ens poden fer un favor i ens poden retornar a aquesta vida lluny del soroll diari, del telèfon, dels missatges “spam” que vulneren la nostra pau interior sense el nostre consentiment, perquè nosaltres no som d’aquest món com ens volen fer creure.\nSempre hem d’intentar que ens vegin el més mínim per les nostres contrades. Hem de comprar, de consumir lluny d’aquests pobles veïns no siguin que ens coneixen. Potser un dia ens enganxaran comprant el bacallà en una gran superfície i llavors el rumor es pot anar difuminant en la societat que nosaltres també comprem allà.\nLa meva condició quasi divina m’obliga a aplicar la part més dura de la llei. Jo des de que em dedico a això he tingut molt clar deixar de banda els meus sentiments i la meva part més humana. Jo només em dec a la llei i evidentment sempre aplicarà la part menys favorable a la societat per això sempre he demanat tenir un salari per sobre de la resta.\nMai em podré comparar amb l’altra gent que em rodegi encara que tingui igual o més responsabilitat que la meva. He de destacar i tothom ho ha de saber. No cal que doni explicacions a ningú perquè el meu objectiu és ben clar i qui em contracti no ha de posar mai en dubte la meva professionalitat, ni qüestionar les meves decisions. Ells han de saber sempre que jo sóc inqüestionable i no hi ha res a dir al respecte.\nCursos d’anglès i informàtica per descobrir nous móns