Reconeixement a una trentena de comerços solidaris del Vendrell\nRepresentants dels establiments guardonats.\nEls establiments participen a diversos projectes\nActualitzada 30/05/2016 a les 00:33\nL’Ajuntament del Vendrell va agrair divendres públicament la col·laboració d’una trentena de comerços i establiments de la vila en diversos projectes solidaris que es duen a terme al Vendrell. A la Sala de Plens, l’alcalde del Vendrell, Martí Carnicer, i el regidor de Serveis Socials, Rafel Gosálvez, van fer el lliurament d’uns distintius que aquests comerços i també algunes entitats lluiran a partir d’ara als seus locals i aparadors per fer visible aquesta implicació desinteressada en iniciatives solidàries.\nEn concret, aquesta trentena de col·laboradors han ajudat a sumar esforços en el Taller de Cuina i d’Aprofitament d’aliments dirigit per Paco Azuaga, en el Centre de Distribució d’Aliments de Càritas, al Menjador Social, al Menjador social de secundària. a la campanya Compra medicaments, dóna salut; al projecte A 4 Mans, als menjadors dels casals d’estiu i al projecte Fem Pinya.\nL’alcalde del Vendrell va agrair l’esperit solidari d’aquesta gran quantitat de negocis i entitats «que sumen recursos econòmics, però sobretot humans, a les aportacions que ja fa l’Ajuntament. Ells fan possible que la solidaritat arribi a moltes més persones que ho necessiten». De la seva banda, el regidor de Serveis Socials, va destacar el doble objectiu de la creació del distintiu de Comerç Solidari: «D’una banda, que la gent conegui el tarannà col·laboratiu d’aquests comerços i establiments, i de l’altra, que altres negocis o entitats s’animin a sumar-se a projectes que estiguin en marxa».\nDurant l’acte també es va fer un reconeixement públic a les entitats col·laboradores, com ara Càritas, Creu Roja, Ventall, Nens del Vendrell, a més de Paco Azuga i dos cuiners col·laboradors Carlos Fuentes i Valeriano Mota, segons ha informat l’Ajuntament del Vendrell.


Google detalla més informació sobre les seves ulleres intel·ligents - YCOM\nGoogle detalla més informació sobre les seves ulleres intel·ligents\nDisposarà de connectivitat Wi-Fi i Bluetooth, així com càmera de fotos i vídeo per gravar el què passa al nostre voltant. Són només una mostra del que se’ns ve al damunt de wearable computing.\nTot i que sembla un gàdget de ciència-ficció, les ulleres intel·ligents de Google (Google Glass) es troben cada cop més properes a ser llançades comercialment. La companyia de Mountain View ja mostra no només la seva configuració definitiva, si no també els colors en els quals estarà disponible, i fins i tot ha penjat a la Play Store (botiga d’aplicacions d’Android) el programari que permetrà connectar aquestes ulleres amb el nostre smartphone.\nNo ha transcendit quin processador muntarà la nova ‘joguina’ de Sergey Brin i Larry Page, tot i que sens dubte aquest no serà un dels potents quadcore i, probablement ni tan sols un dualcore dels que munten l’actual generació de smartphones, si no més aviat un processador a 1 GHz. o menys, i amb un sol nucli.\nL’explicació a això és simple: la funcionalitat de les ulleres no necessita gaire més, permetent aquest tipus de processadors realitzar reconeixement de veu com a necessitat de més potència, i la bateria de les ulleres no permetria una autonomia mínima amb un processador més potent que, òbviament, requeriria més consum.\nImatge de les Google Glass en la qual s’hi aprecia perfectament la càmera de fotos/vídeo\nDisposa d’una càmera de fotos/vídeos de 5 megapíxels amb capacitat de gravar vídeos a 720p, el so es transmet a través dels ossos de l’oïda, i connectivitat Wi-Fi 802.11 b/g i Bluetooth 4.0 . En aquest darrer apartat cal destacar que serà més habitual emprar la connexió Bluetooth sincronitzant les ulleres amb el telèfon mòbil, que no pas la connexió Wi-Fi directament a un punt d’accés. Com a espai d’emmagatzemament intern tindrem 16 GB. dels quals 12 seran utilitzables per a l’usuari.\nLa projecció de les imatges sembla que serà realitzada mitjançant una petita pantalla per davant dels vidres de les ulleres que, en estar tan a prop de la vista, la informació semblarà a l’usuari molt més gran del que en realitat es representa. L’estalvi de bateria per aquesta banda és notable. Pel que fa a resolució, les indicacions per als desenvolupadors (que ja tenen un toolkit a la seva disposició) recomanen una resolució semblant a la VGA.\nPel que fa al seu ús, es farà per mitjà de controls de veu, la qual cosa ens permetrà donar instruccions, obrir apps, i dictar missatges sense haver de tocar les ulleres.\nEl preu de sortida per al programa Glass Explorer, orientat a ‘early adopters’ d’aquesta tecnologia, ha estat fixat en 1.500 dòlars, que es convertiran en una mica menys per als consumidors finals quan surtin al mercat, en principi al llarg d’aquest mateix any.\nElectrònica de consum ‘everywhere‘\nLes Google Glass són un nou exponent -potser el que més crida l’atenció- de la nova tendència de miniaturització i presència de la tecnologia. Després dels smartphones i tablets, ara són els rellotges, dels quals ja en tenim diversos exemples (com l’I’m Watch, el Smartwatch de Sony i els fabricants de corretges adaptadores per convertir l’iPod Nano de sisena generació en un rellotge de polsera) i dels quals encara en poden quedar molts models per sortir (Samsung, Apple, Microsoft,…) i el següent salt seran les ulleres.\nGoogle és la que ha mostrat obertament el seu projecte d’ulleres intel·ligents, però es rumoreja que Apple té diverses tecnologies al respecte ja patentades, i treballa sobre els plànols d’una cosa semblant al què ofereix la companyia del cercador.\nAmb rellotges i ulleres intel·ligents (smart), la indústria tecnològica està accelerant a un ritme amb el qual ha d’obrir nous terrenys en els qui hi siguin presents xips i un sistema operatiu, per tal de mantenir l’actual ritme de creixement. El camp dels televisors no està ni de bon tros esgotat, però les directrius estan marcades mentre s’espera un desembarcament d’Apple que es dóna com a segur en els cenacles del sector.\nEls rellotges i les ulleres són el següent pas que s’està gestant actualment, i el proper potser sigui la roba intel·ligent, que ja va tenir el seu moment fa alguns anys però de la que se n’ha deixat de parlar fa temps. I després d’això? Les ciutats intel·ligents donen i donaran per a molt: cotxes, carrers, material urbà (bancs públics, fanals,…), edificis,… les nostres llars… i més endavant? Sensors instal·lats en camps i boscos? Cada arbre tindrà la seva part ‘intel·ligent’?\nActualització: Jay Lee, especialista en productes de Google i treballador d’una empresa que desenvolupa apps per als seus sistemes, informa a través del seu compte de Google+ que ha descobert que el processador d’aquestes ‘ulleres intel·ligents’ és un OMAP 4430 de Texas Instruments de doble nucli basat en l’arquitectura Cortex-A9 (32 bits), 682 MB. de RAM (que podria ser 1 GB. amb una part reservada) i executant Android 4.0.4 .


Classes de música per a joves - Escola de música | Freqüències\ncursos joves\twassabi\t2021-09-23T15:26:15+00:00\nClasses de música per a joves\nEl nostre programa per aprendre a tocar un instrument en funció dels teus interessos musicals. T’introduiràs en la música començant des de zero, a partir de la pràctica instrumental o vocal (individual i en conjunt) i de l’aprofundiment intensiu en el llenguatge musical (lectura i escriptura de partitures, educació de l’oïda, harmonia i anàlisi).\nLa música és un estil de vida!\nSi ja tens coneixements de música i vols continuar-hi en contacte, perfeccionant-te amb l’instrument o amb la veu, començant l’aprenentatge d’un instrument nou per obrir noves perspectives, tocant en grup, etc. Aquest és el teu curs.\nLa música sempre és el centre de la festa!\nVols invertir el teu temps lliure el 100% en la música? Si tens coneixements elementals i busques un aprofundiment intens, submergeix-te en els nostres estudis de grau, que combinen pràctica i teoria: instrument principal i instrument complementari, llenguatge musical, harmonia, combo, etc. Un programa professionalitzador que et farà ser cada dia millor músic i que t’anirà conduint cap als estudis superiors.\nPer què no, dedicar-te a la música?\nTu esculls el teu horari i la teva dedicació en funció del teu temps. Tenim la solució si la teva agenda està molt plena i ens adaptem a les teves necessitats singulars, oferint classes individuals d’instrument completament personalitzades, programes adreçats a algun objectiu concret, com ara el reforç escolar de l’assignatura de música o la preparació per a proves d’accés, etc.\nQue res no t’impedeixi fer música!


La CUP de Blanes posa en marxa la tercera edició de la campanya de Diners al Carrer | Capgirem Blanes\nLa CUP de Blanes posa en marxa la tercera edició de la campanya de Diners al Carrer\n4 Juny 2018 4 Juny 2018 / CUP Blanes\nPer tercer any consecutiu la CUP de Blanes posa en marxa el projecte “diners al carrer”, una iniciativa que pretén retornar al municipi part dels ingressos que han percebut de l’Ajuntament de Blanes les dues regidores de la CUP, mitjançant una convocatòria d’ajuts econòmics adreçats a entitats, organitzacions i moviments socials.\nLa formació independentista destinarà novament 5.000 euros a projectes solidaris, socials, culturals, educatius, ecologistes, de suport a l’economia social, de cooperació, de promoció de la igualtat i la cohesió social i foment dels Països Catalans. Les entitats i organitzacions que hi vulguin participar podran fer arribar els seu projectes en format digital al correu dinersalcarrerblanes@gmail.com fins el proper 30 de juny.\nAquesta iniciativa és possible gràcies a que, per acord de la pròpia assemblea de la CUP de Blanes, els representants de la CUP al consistori blanenc perceben únicament 250 euros mensuals, destinant-se així la resta dels ingressos a impulsar tant el projecte de la CUP i la unitat popular com a iniciatives com ara “diners al carrer”, per incentivar un teixit associatiu viu, crític i actiu amb l’ànim d’avançar cap a la transformació social.\nEn l’edició anterior fins a set entitats varen presentar projectes i varen repartir-se la quantitat de 5.000 euros. Els projectes més ben valorats varen ser els presentats per l’AAVV Els Pins amb el seu projecte “Benestar Solidari” que tenia com a objectiu ajudar i facilitar a les persones grans que viuen o se senten soles, a continuar a la seva llar amb la complicitat del seu entorn (xarxa de voluntaris); l’entitat ambiental S’Agulla amb un proejcte per sensibilitzar i informar sobre la necessitat de salvaguardar el fons marí i Sostre i Dignitat amb un projecte per millorar la qualitat de vida de les persones que viuen sense sostre o en situació d’exclusió social. També varen participar i rebre ajuda econòmica els projectes presentats per Sa Pedra Foguera, la Colla Gegantera de Blanes, el Ginkgo Biloba i l’ACGIF.\nTrobareu més informació a les bases de la convocatòria.\ndiners al carrer, diners al carrer blanes, participació ciutadana blanes\n← Xerrada sobre la implamentació de la república i el procés constituient a Blanes\nRetribucions del mes de maig →


El Grup D del Mundial de rugbi: un Sis Nacions dins la Copa del Món\nMUNDIAL DE RUGBI\nIrlanda, França, Itàlia i Romania acompanyen Canadà en el grup més europeu.\n4 min. Barcelona 17/09/2015 08:00\n651x366 Irlanda, campiona del Sis Nacions / SIX NATIONS Irlanda, campiona del Sis Nacions / SIX NATIONS\nA l’hemisferi sud tenen molt clar els valors i actituds del rugbi europeu: sacrifici, lluita i intensitat (que contraposes a la imaginació, velocitat i creativitat del sud). El grup D és un bon exemple del rugbi europeu, ja que serà una mena de Sis Nacions dins del context d’una Copa del Món.\nA priori, França i Irlanda ocuparan les dues primeres places que permeten l’accés a quarts de final, mentre que Itàlia lluitarà per donar la sorpresa. Canadà i Romania haurien de lluitar per evitar quedar últims en el darrer grup de la Copa del Món 2015.\nEl “XV del Gall” encapçala el grup D, gràcies al fet de ser el darrer finalista a la Copa del Món celebrada fa quatre anys a Nova Zelanda i que va acabar amb victòria local.\nL’equip entrenat per Phillipe Saint-André és un dels més irregulars del món. Tot i disposar d’alguns dels millors jugadors del món (Dusatoir, Michalak, Parra, Nyanga, Fickou, Fofana...) l’equip gal ha mantingut una línia força erràtica durant els darrers quatre anys. Unes participacions força lamentables al Sis Nacions (on fins i tot va arribar a acaronar una cullera de fusta), un patró de joc poc definit i un equip amb més talent del que demostra en tenen bona culpa.\nAmb tot, si els gals són capaços de mantenir una mentalitat competitiva, són un clar candidat a superar la fase de grups i un cop classificats pels quarts de final, històricament han estat un conjunt capaç d’anar de menys a més a les seves participacions a la Copa del Món. Capitanejant la melé, destaca la presència dels dos primeres línies titulars nord-catalans Nicolas Mas i Guillem Guirado, i la convocatòria de dos jugadors més amb passat usapista, com ara el tercera Chouly o el darrere Guitoune (per bé que tindran un paper secundari).\nEl “XV del Trèvol” mai ha passat els quarts de final de cap cita mundialista. De fet, la generació d’or dels O’Gara i O’Driscoll es va retirar sense cap actuació digne del seu nivell a la Copa del Món.\nL’actual selecció irlandesa, flamant campiona del Sis Nacions, vol intentar trencar la fita de superar els quarts de final. Un cop assolit aquest objectiu, la qualitat de l’equip permet somniar amb derrotar qualsevol rival.\nAra bé, el “XV del Trèvol” és un equip massa anàrquic, que funciona a batzegades. Irlanda és capaç de passar com un tifó sobre les muralles neozelandeses, sud-africanes o australianes, o mantenir-se autista durant 60 minuts i patir molt més del necessari contra una selecció menor.\nEls celtes compten amb un equip força complet, i que al meu entendre, pot ser la revelació del torneig. D’una banda, el talent dels màgics Jonahan Sexton, Ian Madigan, Zebo o Rob Kearney es suma al múscul i la grapa dels gairebé llegendaris Donnacha Ryan, Sean O’Brien, Paul O’Connell, Jamie Heaslip, Cian Healy o Rory Best. A tots ells cal sumar-li el talent de Jordi Murphy, el jugador irlandès nascut a Barcelona, que va viure a Catalunya fins els nou anys i que parla català.\nEl conjunt transalpí segueix el seu procés de millora progressiva dels darrers anys. Sense anar més lluny, enguany ha aconseguit fites interessants com una victòria contra tot pronòstic a Murrayfield, o meritoris partits a l’Olímpic de Roma, on als rivals els hi costa suor, sang i llàgrimes imposar-se.\nTot i així, el nivell de l’”Azzurra” no és equiparable al de França o Irlanda, i el seu objectiu ha de ser assolir la tercera plaça del grup, que els classificaria automàticament de cara al proper Mundial de Japó al 2019.\nL’equip dirigit per Brunel (que deixarà la banqueta italiana després de la Copa del Món) compta amb la presència dels incombustibles Parisse, Castrogiovanni o Michele Rizzo. Acompanyant les legions veteranes, però, apareixen noves promeses que permeten albirar un futur pel rugbi italià, com ara l’usapista Tommasso Allan, el jove Marcello Violi o el sorprenent Michelle Campagnaro. Especialment aquest darrer jugador, Campagnaro, està cridat a convertir-se en un dels millors jugadors europeus dels propers anys.\nRomania buscarà certificar la millora del seu joc, alhora que els seus jugadors intentaran aprofitar el benentès per exhibir-se davant els caçatalents francesos, històrics importadors e jugadors procedents de Romania.\nPer acabar, el Canadà –ventafocs del grup D- arriba a la cita mundialista sense cap pressió més enllà de la il·lusió de competir contra algunes de les estrelles del rugbi mundial i tractar de donar bona imatge.\nEl Grup B del Mundial de rugbi: Sud-àfrica per sobre, emoció per la segona plaça\nEl Grup A: El grup de la mort del Mundial de rugbi\nL'Spar Girona fa història a l'Eurolliga (77-74)\nQuiròfans lliures de covid\nLetter to Jesús María Barrientos: 'A very intense interest'\n“Estar en una mesa és viure amb por els 15 dies següents”\nCom interpretar els resultat d’un test de coronavirus


Elevada participació als actes celebrats dins del Mig Any Faller 2018\nMiércoles, 12 Septiembre 2018 12:11\nLa pluja ha donat treva a la celebració del Mig Any Faller 2018, tant divendres com dissabte, dia en el qual va fer lleugerament acte de presència abans de la mascletà i durant el sopar popular, la qual cosa no va impedir el desenrotllament del programa d'actes. Per precaució, i atenent-nos a l'avís especial del Centre de Coordinació d'Emergències de la Generalitat Valenciana a l'anunci de ruixats i tempestes fortes, es van suspendre totes les activitats programades per a diumenge.\nL'alta participació ha superat els registres de l'any passat, en què ja va hi haver una elevada implicació del món faller i de la ciutadania en general. S'ha comptat amb la col•laboració de la Junta Local Fallera, encapçalada pel president Jaume Bohigues, així com per la Federació de Falles de Secció Especial (FEFASE).\n"Que hi hagen acudit 1.400 persones al sopar popular és un baròmetre de les ganes d'eixir al carrer i disfrutar d'un cap de setmana dedicat al Mig Any Faller i que després de tres edicions ja forma part del calendari de celebracions de la nostra ciutat", ha manifestat Isabel Aguilar, vicealcaldessa i regidora de Festes.\nCal resenyar la bona acollida de l'estàtua dedicada als fallers, obra de Jaume Espí ubicada a la plaça Major. "És molt emocionant vore la quantitat de ciutadans que s'han fet una foto amb el monument que des de divendres Alzira dedica als fallers i a la festa fallera, com a Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat", segons Aguilar.\nEnguany el monument faller ha sigut obra de l'artista faller Jordi Carrascosa, amb la diversitat com a lema.\nDes de la Regidoria de Festes agraïm les moltíssimes felicitacions per part del veïnat, uns fallers i altres no, per la celebració del Mig Any, un esdeveniment que tornarà el pròxim setembre, amb la finalitat de donar participació a tota la ciutadania i donar realç a la festa de les Falles, un dels esdeveniments festius més destacats d'Alzira. "Donava gust vore la quantitat de gent que abarrotava la plaça Major divendres amb l'orquestra Dr. Jeckill i dissabte amb l'actuació dels DJ locals Carlos Villalba, Garchy i Cristina Ferrer", ha matisat Aguilar, que com a responsable de gestionar la partida pressupostaria de Festes ha assenyalat que "continuarem donant importància a les nostres festes, al llarg de tot l'any, per tal de seguir engrandint-les, ja que eixa és la nostra missió des de la Regidoria de Festes, per a altres importantíssims menesters hi ha les regidories corresponents que treballen de meravella tal com han sabut demostrar-ho al llarg d'estos més de tres any\nMás en esta categoría: « El monument de l'artista faller Jordi Carrascosa es planta este divendres a la plaça Major amb motiu del Mig Any Faller


La Fundació PuntCat aporta 20.000€ per al desenvolupament del pla estratègic de la Viquipèdia - Viquinotícies\nLa Fundació PuntCat aporta 20.000€ per al desenvolupament del pla estratègic de la Viquipèdia\nMembres de l'Amical Viquipèdia en una trobada a Badalona el proppassat mes d'octubre. Foto: Toniher\n16 de desembre del 2010, Informa Martorell des de Barcelona\n2 Projectes agermanats\nAmb la iniciativa de viquiescoles s'encoratgen als escolars de secundària a treballar en equip mitjançant la creació i millora d'articles de la Viquipèdia, organitzats en grups sota l'ajuda i supervisió d'un docent. Vist l'èxit de l'Viquibalear 2010 edició d'enguany de Viquibalears, què va rebre el suport del Govern Balear, i en què els escolars balears van crear prop de cinc-cents articles nous a la Viquipèdia, l'Amical estén l'experiència a tots els territoris de l'àmbit catalanoparlant. Gràcies a l'ajut de la Fundació PuntCat, es desenvoluparan projectes paral·lels per a estudiants del Principat, la Catalunya Nord i l'Alguer.\nPer últim, gràcies al traductor automàtic de la Generalitat, Apertium, desenvolupat per la Universitat d'Alacant, la versió en català de la Viquipèdia és l'única que fa servir els enllaços interwiki per fer traduccions preliminars al català d'articles disponibles en altres llengües, i facilita un esborrany perquè els editors millorin. Amb aquest ajut es millorarà aquesta eina, i permetrà als viquipedistes concentrar-se en la vessant creativa.\nGaleria de fotos de l'acte de lliurament de premis Ajut puntCAT 2010 a flickr:\nFotografia del moment en què el president de l'Amical Viquipèdia, Joan Gomà, rep el premi de Salvador Alegret.\nFotografia de Jordi Iparraguirre, president de la Fundació puntCat, amb Joan Gomà, poc desprès de la signatur adel conveni Ajut puntCAT 2010.\n(català) La Fundació puntCAT premia set projectes sense ànim de lucre que pretenen trencar la barrera digital a Catalunya — Directe!cat. 17 de desembre del 2010.\n(català) Obra Social de la Fundació puntCat — Obra Social. 17 de desembre del 2010.\n(català) Primers Ajuts puntCAT 2010, vols venir al lliurament? — blog de la Fundació puntCAT. 14 de sedembre del 2010.\n(català) puntCAT premia set projectes que trenquen la barrera digital — Regió7. 16 de desembre del 2010.\nObtingut de «https://ca.wikinews.org/w/index.php?title=La_Fundació_PuntCat_aporta_20.000€_per_al_desenvolupament_del_pla_estratègic_de_la_Viquipèdia&oldid=148297»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 jul 2018 a les 21:53.


Fer una llista unitària – La Torre de les Hores – Bernat Dedéu | Humbert.Cat\nFer una llista unitària – La Torre de les Hores – Bernat Dedéu\nFer una llista unitària – La Torre de les Hores.\nFer una llista unitària\nPublicat en 24 novembre, 2014 | 17 Comentaris\nL’única manera de fer les coses és fent-les. Per molt que ens trenquem el cap amb hipòtesis i enquestes sobre una llista electoral unitària d’independentistes, només en sabrem el poder i l’abast real sotmetent-la al vot dels ciutadans. Seria contraproduent una candidatura amb Convergència, Esquerra i membres destacats de la societat civil? Sincerament, no en tinc ni folla. Però el que em sembla sideral és que la simple hipòtesi d’una llista conjunta susciti tantes suspicàcies, algunes d’elles disparades pels mateixos predictors que van dir-nos que el 9N seria un fracàs pel que fa la participació ciutadana. Servidor, insisteixo, desconeix si una llista unitària faria o no un favor a l’independentisme: però em sembla molt curiós que Oriol Junqueras pugui fotografiar-se alegrement amb tot quant exsociata convers i que es dediqui (sàviament) a reclutar Castells, Comín, Geli i tutti quanti exfederalista però que, simultàniament, consideri com un crim l’imaginar una llista única amb un altre partit nacionalista. Em sembla molt simptomàtic, en definitiva, que Esquerra li pagui la pensió a Ernest Maragall però que els seus militants s’escandalitzin amb la simple hipòtesi de compartir llista amb el president Mas. El Molt Honorable ha jugat fort i ha estat capaç d’implosionar el seu propi partit polític: qui acusi el president de ser ambivalent hauria de fer-s’ho mirar.\nAl seu torn, considero un pèl estrany que les suspicàcies per una llista conjunta provinguin del mateix electorat independentista. Que si jo no votaria mai un partit que ha presidit Pujol, que si jo no voto Esquerra pel Tripartit… mireu, nois: si aquest país és incapaç de salvar les fílies i fòbies per un bé pretesament major, i si els independentistes es mostren al capdavall tan sectaris com els seus polítics, doncs millor que ens quedem en una provincieta d’Espanya, de ridículs com som, i santes pasqües. Ho torno a repetir: desconec del cert la utilitat d’una llista unitària, però l’únic prisma sota el qual cal avaluar-la és la possibilitat que ens faci més forts. I val la pena que els nostres polítics hi reflexionin amb calma i sense tant de soroll. No pot ser que el Tripartit durés set anys i que la convivència entre ERC i CiU no passi de l’any sense trencaments i recels. No pot ser que Esquerra ajudés a governar a part d’un PSC que ara absorbeix lentament i que, poc temps després, la simple idea d’ajuntar forces amb CiU sigui vista com un acte de traïdoria a la pàtria. No pot ser que siguem tan cutres, sobretot perquè ara sabem que ho hem estat tantes vegades al llarg de la història que potser, inauditament, caldria prendre un camí diferent, aquesta vegada.\nValdria la pena abandonar els recels, perquè sempre serem a temps de tornar a la política d’a veure qui té la independència més llarga. Ja hem viscut com els catedràtics en fer preguntes i els druides especialitzats en imaginar consultes feien prediccions que s’han demostrat falses. Ara, Catalunya té una nova espècie d’entenimentats: els experts en llistes unitàries que encara no hem fet mai. Espero que el temps el torni a desmentir, ben aviat. Deixeu treballar els polítics en pau.\n← Collboni reclama en Madrid una España con dos capitales\n¿Qué hay de lo mío? – La Puntita – Noticias de Opinión – e-notícies Xavier Rius →


Dirscurs d'Ana Ripoll, rectora de la UAB by Arts Santa Mònica - Issuu\nCONVENI PROJECTE ARTS SANTA MONICA\nHonorable Conseller Benvolgut rector de la Universitat de Barcelona Senyores i senyors,\nCom a rectora de la Universitat Autònoma de Barcelona és un plaer signar aquest conveni de col·laboració entre el Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat de Catalunya i la Universitat de Barcelona – Fundació Bosch Gimpera.\nAquest projecte està destinat a establir nous mecanismes de cooperació entre la màxima institució política del nostre país i les universitats que avui signem el conveni, perquè incideix en la transferència social i cultural que des de les universitats hauríem d’impulsar. Aquest és, si més no, un gran repte per a la Universitat Autònoma de Barcelona. La UAB no vol ser només una universitat reconeguda per la qualitat de la seva docència i de la seva recerca, sinó que vol tenir un paper rellevant en el que es considera la seva tercera\nmissió, és a dir, la transferència del coneixement que genera a la societat.\nAquesta transferència sovint s’ha interpretat des de l’àmbit més científic - tècnic, és a dir, que s’associa a la generació de patents o a la creació empreses de base tecnològica. Però a la UAB creiem que aquesta transferència s’ha de fer també des de l’àmbit de les humanitats i les ciències socials, i el projecte Arts Santa Mònica, ens brinda una gran oportunitat de fer un pas més en aquesta direcció. La participació de la UAB en el projecte d’ampliar i redefinir conceptualment l’antic Centre d’Art Santa Mònica, serà possible gràcies a l’InCom, que dirigeix el Dr. Miquel de Moragas, i a la dedicació personal del Dr. Enric Marín, designat responsable de l’àmbit de comunicació d’aquest projecte. A ells dos, i també a tota l’estructura tècnica de l’InCom, els vull donar les gràcies per la seva implicació. Es a dir, que l’Autònoma intervindrà en aquest projecte per mitjà dels seus experts en comunicació, entesa aquesta en un sentit molt ampli.\nTots sabem que la comunicació és l’instrument fonamental de la societat en la que vivim. No només la comunicació personal, de proximitat, que ha marcat l’existència dels ésser humans. Els mitjans de comunicació de masses, els diaris, la televisió, la ràdio o el cinema,\nrevolucionar la nostra forma de conèixer el món i de divertir-nos. I quan crèiem que en comunicació ja estava tot inventat, fa poc més de deu anys, la xarxa Internet va capgirar la nostra forma d’informar-nos, de divertirnos, però també de relacionar-nos amb les persones i amb el nostre entorn.\nQualsevol de nosaltres consulta el correu electrònic, te facebook, xateja, forma part de comunitats virtuals, rep les notícies del diari personalitzades, escolta la ràdio del seu poble a l’altra racó del món, descarrega música i sèries de televisió abans que no s’hagin emès ... i tot gràcies a Internet. Tota aquesta revolució ha afectat als mitjans de comunicació tradicionals que tornen a buscar el seu espai i les seves audiències. Però també ha afectat a l’art, al pensament i a la ciència.\nI és la comunicació la que pot actuar de lligam entre ells, propiciant debats, exposicions, conferències, tallers i espais de trobada al voltant de la relació entre l’art, la ciència, el pensament i la societat. Com diuen els responsables de les diferents seccions d’aquest projecte, “les fronteres entre les arts són cada dia més poroses” i “la ciència ha de ser concebuda com un dels nuclis de la creativitat”.\nEm sembla que al segle XXI, el pensament humanístic no es pot desvincular de la reflexió científic –tècnica del món on vivim. Les arts en el sentit més ampli han de ser vistes no només com una font de plaer, sinó com una força creativa que ha d’establir un millor diàleg amb la ciència. Les arts no apel·len al nostre sentiment i la ciència al nostre cervell. Ben al contrari, tot està barrejat. Creguin a aquesta doctora en física quan els diu que la ciència te una extraordinària capacitat creativa. I poden estar segurs que el que s’entén per “científic pur” té prou sensibilitat per gaudir d’una exposició o tocar el violí, com feia Einstein. Estic d’acord amb Josep Perelló quan diu que “la ciència hauria\nde ser un dels un nuclis impulsors de la nova creativitat”.\nI la comunicació, que és una disciplina transversal, actuarà d’element de cohesió de tota la resta. Si em permeten citar el propi Enric Marín, en el text que signa a la web d’Arts Santa Mònica: “La comunicació és la palanca dels canvis socials en la transició a la societat de la informació. La lògica de la digitalització està recreant les formes de producció de sentit i la circulació i apropiació dels bens simbòlics. De les arts a la ciència”.\nEspero que la signatura d’aquest conveni, suposi l’inici d’una\nestreta col·laboració entre les entitats que avui\nsom aquí. Em consta que la UAB, que ha decidit dedicar l’any temàtic del curs 2009-2010 a la Comunicació, ja està treballant amb l’Arts Santa Mònica per a fer una exposició preliminar al campus, que ampliada, es podrà visitar després a l’edifici de la Rambla.\nDe la mateixa manera que Arts Santa Mònica s'obre a totes les arts, la UAB s’obra a la col·laboració per transferir\nel seu coneixement a\nla societat que és la seva raó de\nser. Aquesta vegada, per mitjà de la comunicació, una disciplina científica en la que l’Autònoma és especialment potent.\nPer acabar, felicitar als impulsors de la idea i desitjar-los molts d’èxits en aquesta nova aventura científica. Poden comptar amb tot el suport intel·lectual i humà de la meva universitat.\nDra. Ana Ripoll Aracil\n29 juliol 2009.\nDirscurs d'Ana Ripoll, rectora de la UAB\nDiscurs realitzat durant l'acte de signatura del conveni entre el Departament de Cultura, la UB i la UAB a l'Arts Santa Mònica


“Quatre persones van morir per trets de la Guàrdia Civil” | Marta Membrives | badalona | Llibres | El Punt Avui\nbadalona - 13 agost 2018 2.00 h\nImpulsors i autors de ‘La càrrega’, un llibre il·lustrat editat pel Museu de Badalona sobre el fets del 26 d’agost del 1918, que van deixar quatre badalonins morts i desenes de ferits a la plaça de la Vila\nJordi Albaladejo (esquerra) i Toni Benages a la plaça de la Vila de Badalona, l’escenari dels fets JUANMA RAMOS.\nL’estiu del 1918 va ser calent a Badalona?\n[Jordi Albaladejo] Feia anys que s’acumulaven els preus alts dels productes de primera necessitat. La Primera Guerra Mundial va enriquir els empresaris, que van multiplicar la seva producció i van exportar aliments. Tot això va provocar una pujada de preus per l’escassedat. Són anys en què les classes populars estaven al límit.\nEn una ciutat industrial com Badalona, això va acabar esclatant?\n[J.A.] Sí, són anys en què arriba molta gent de fora. Badalona gairebé dobla la seva població. Hi ha problemes econòmics i això genera malestar. A Badalona, no és casual que, l’any 1915, es creï la Federació Local de Societats Obreres, una organització molt potent que vol tenir força de cara als conflictes laborals i que aplega els sindicats d’ofici. Plantegen reptes a la burgesia i als empresaris badalonins i, l’any 1916, donen suport a la vaga convocada per la UGT i la CNT. L’estiu del 1917, hi ha una altra vaga general. El malestar de fons són les males condicions laborals. L’hivern del 1917 al 1918 és especialment dur i hi ha manifestacions de dones.\nLa mobilització sindical a la ciutat era important?\n[J.A.] Comença a agafar força, sobretot pel lideratge de Joan Peiró, que fa un gran salt l’estiu de 1918 durant el congrés de Sants, en què la CNT pren força. Els obrers plantegen una jornada de setmana anglesa cobrant els dissabtes, però els empresaris no hi estan d’acord.\nEs va gestar a Badalona?\n[J.A.] El 1918 és un any de frontissa: la por de la burgesia i les autoritats és real. Una de les primeres topades tràgiques és a Badalona, l’estiu de 1918, amb la vaga de la Cros, una empresa que tenia un miler de treballadors. El 16 de juliol, comença la vaga. L’empresa es tanca en banda, tot i que les reivindicacions són molt bàsiques: reconeixement del sindicat, millores salarials i jornada de nou hores. Quan la vaga ja fa un mes que dura, l’empresa allotja dintre de la fàbrica un destacament de la Guàrdia Civil i comença a contractar esquirols. Les topades s’agreugen el 26 d’agost, quan arriben una vintena de treballadors contactats en origen que són aturats per un piquet dels vaguistes, de què tres acaben detinguts. La indignació desemboca en una concentració a la plaça de la Vila. Una delegació dels vaguistes parla amb l’alcalde i acorden demanar l’alliberament dels detinguts. De cop i volta, se senten uns trets des dels porxos de l’ajuntament. La versió oficial diu que la Guàrdia Civil dispara enlaire quan algú els apedrega. No es va fer cap investigació posterior ni cap guàrdia civil va resultar ferit. Des de dos punts diferents de la plaça, diferents dotacions de la Guàrdia Civil van obrir foc creuat sense cap avís previ. Hi va haver trets i corredisses. El resultat va ser de dos obrers morts a l’acte i dos ferits molt greus que va acabar morint, a més de desenes de ferits.\nLa premsa es fa ressò del fet?\n[J.A.] La majoria dels diaris es fan ressò de la versió oficial, que dona el govern civil i que recull la versió de la Guàrdia Civil. L’endemà mateix, totes les forces de l’Ajuntament defensen la versió que s’havia disparat sense prèvia provocació. Tots els mitjans d’informació de Badalona mantenen aquesta versió. La lluita es trasllada als mitjans de comunicació. Això alimenta l’espiral de tensió i, salvant les distàncies, recorda la incomprensió que hi pot haver en l’actualitat amb determinades visions preconcebudes que justifiquen l’abús policial.\nEren uns fets excepcionals?\n[J.A.] A Badalona, feia anys que no passava res així. Que la Guàrdia Civil disparés directament contra manifestants no havia passat mai. Els fets són el precedent de la vaga de la Canadenca, una vaga general que, el 1919, va paralitzar Catalunya.\nCent anys després, els volen recordar en un llibre.\n[Toni Benages] El Jordi coneixia els fets i vam proposar al Museu de Badalona fer una novel·la gràfica per explicar un fets complexos d’una manera àgil, que arribés a altres públics. Volíem explorar nous camins.\nSerà un llibre il·lustrat?\n[J.A.] Hi ha una part d’introducció del context històric i el relat es fa dia per dia i, en el cas del 26 d’agost, hora per hora. Hi ha anàlisi, però es deixa bastant obert perquè el lector interpreti posant a l’abast les fonts de diferents procedències.\nIl·lustra fets de què no existeixen fotografies?\n[T.B.] N’hi ha molt poques. Volíem que fos fidel a la realitat i teníem imatges de com eren alguns dels llocs, però pràcticament res dels fets. Hem anat jugant amb imatges de l’època per fer-ho realista i treballant text i imatges en paral·lel.\n[J.A.] La presentació està prevista per al 26 de setembre, quan farà exactament cent anys i un mes dels fets.\nEl Punt Avui. Girona 13-08-2018, Pàgina 44\nEl Punt Avui. Nacional 13-08-2018, Pàgina 36


Ordis comptarà amb una planta fotovoltaica a la llar d'infants i a la casa de la vila - Empordà\nOrdis comptarà amb una planta fotovoltaica a la llar d'infants i a la casa de la vila\nS'instal.larà sobre el teulat del Centre Social\nREDACCIÓ 30.11.2020 | 20:11\nAnna Torrentà és l'alcaldessa d'Ordis EMPORDÀ\nAnna Torrentà és l'alcaldessa d'Ordis\nEl poble d'Ordis tindrà una instal·lació sobre el teulat ubicat al Centre Social d'on s'obtindrà aproximadament un 25% d'energia autoconsumida. La seva energia es compartirà amb l'Ajuntament i la Llar d'Infants, ja que són els edificis municipals amb més hores de funcionament. Tenen un consum anual de 15.972 kWh, dels quals 6.788 kWh s'abastiran amb el sistema d'autoconsum i la resta serà energia consumida de la xarxa. Els excedents fotovoltaics, que no podran ser consumits al moment de la generació, seran vessats a la xarxa elèctrica a canvi d'una retribució pactada amb l'empresa comercialitzadora. El cost de l'actuació serà de 21.659 euros, amb una subvenció de la Diputació de 15.000 euros.\nEn els darrers mesos, a Ordis, s'ha substituït una part de l'enllumenat i s'han canviat làmpades de vapor de sodi per lluminàries més eficients. L'estalvi econòmic previst serà d'uns 1.829 ?/any amb una rendibilitat de la inversió feta en 5 anys.\nOrdis tanca els primers pressupostos participatius amb màxima valoració.


Poblat ibèric de Sant Miquel | Viulebre\nJaciment ibèric tardà a Vinebre\nEl poblat de Sant Miquel de Vinebre conserva restes d'un establiment d'època ibèrica tardana (segle I aC). S'alça a la riba esquerra de l'Ebre, molt a prop del congost del pas de l'Ase. El jaciment dibuixa l'estructura d'un fortí, les funcions del qual serien de control d'aquest sector del riu. Entre les peces trobades durant els treballs arqueològics hi ha ceràmiques fetes a mà i de vernís negre amb grafits ibèrics, pesos de teler i terracotes d'un cap femení, entre d'altres.\nAquest indret, al sector nord del pas de l'Ase, és un paratge especialment important des del punt de vista històric i paisatgístic, ja que, aquest congost podria haver determinat un dels límits de la Ilercavònia, tret que posteriorment es mantindrà en definir l'àrea d'influència de la ciutat romana de Dertosa.\nSant Miquel és un assentament construït a finals de l'època ibèrica sobre un turó amb un bon control de la boca nord d'aquest congost i un ampli domini sobre el riu Ebre, sobre la plana situada a ponent on confluïen diferents vies naturals de comunicació i també sobre un preexistent port fluvial.\nL'accés a l'assentament es fa a través d'una estreta franja de terreny. Aquesta està limitada, a la dreta, per una depressió topogràfica que constitueix una mena de fossat natural, i a l'esquerra, més enllà del canal de reg construït als anys 50, per uns forts pendents que antigament eren inaccessibles.\nMolt adaptat a la topografia del terreny el recinte està protegit per dos sistemes defensius ben diferenciats. El primer hauria estat format per una murada amb una sèrie d'àmbits annexos, una torre en l'extrem oest i possiblement una altra al cantó est. El segon, al qual es pot atribuir una mètrica i una tècnica constructiva romanes, hauria constat d'una muralla amb contraforts, i un pas de ronda desmuntable.\nLa disposició de l'accés al recinte, situat darrere de la torre de ponent, facilitava una bona defensa d'aquest punt feble. A l'interior un seguit d'àmbits s'ordenen formant una trama d'illes i carrers ben definits.\nLes nombroses restes, sobretot de ceràmica, que s'han recuperat ens permeten afirmar que va ser ocupat en un període comprès entre finals del segle II i mitjan segle I aC. També s'hi han localitzat terracotes, petits vasos, així com alguns objectes de caràcter cerimonial que indiquen l'existència d'una àrea sacra, just als voltants d'aquell accés.\nA banda de la funció militar i comercial que desenvolupava l'assentament, la localització d'una premsa, d'un contrapès reaprofitat en una de les construccions i d'altres elements, documenten l'elaboració del vi dins del recinte.\nDurant la Guerra Civil, aquesta petita elevació va ser una posició operativa dominant, de la qual queden diversos vestigis visibles: trinxeres i un niu de metralladores.\nPàgina web: www.vinebre.altanet.org


0013a pautes comentari narratològic by jmpinya 1030 views\nAntologia Poetica by mario_g_a 9808 views\nQuatre notes sobre Joan Salvat-Papa... by Domenec Garrido 14141 views\n1. Albert Meseguer Ignasi Miró Marc Muñoz\n2. POEMES MÉS IMPORTANTS DE JOAN BROSSA

LA SEVA OBRA ES PODIA DIVIDIR EN DIFERENTS TIPUS DE POESIA:

POESIA ESCÈNICA

POESIA VISUAL

POESIA LITERÀRIA

\n3. POESIA ESCÈNICA Barcelona, Plaça Nova Aquest tipus de poesia, va ser inventada per Joan Brossa, intentant donar una forma artística i visual a la poesia del moment. És així, com desestructura la paraula Badalona i crea així una obra d’art.\n4. POEMES MES IMPORTANTS DE JOAN BROSSA

LA SEVA OBRA ES PODIA DIVIDIR EN DIFERENTS TIPUS DE POESIA:

POESIA ESCÈNICA

POESIA VISUAL

POESIA LITERÀRIA

\n5. POESIA VISUAL "La poesia visual no és dibuix, ni pintura, és un servei a la comunicació" La poesia visual es aquella poesia en la qual la imatge predomina sobre tots els altres caràcters.\n6. POEMES MES IMPORTANTS DE JOAN BROSSA

LA SEVA OBRA ES PODIA DIVIDIR EN DIFERENTS TIPUS DE POESIA:

POESIA ESCÈNICA

POESIA VISUAL

POESIA LITERÀRIA

\n7. POESIA LITERÀRIA

La poesia literària, es la part de la poesia que més cultiva Joan Brossa on expressa principalment els seus sentiments com la satírica, irònica, crítica pero a la vegada lúdica.

\n8. POESIA LITERÀRIA

Alguns dels seus poemes més importants en aquest gènere són:

Em va fer Joan Brossa, Poemes civils, Càntir de càntics , Qui diu foc, diu flama , Poemes d'anada i tornada , Eco, Camí.

\n9. “ Eco”

-Explica'm, tu, què és el sol. -El sol.

-Explica'm què és la lluna. -La lluna.

-I per què en Pere plora amb desconsol?

-Perquè en sa vida no ha tingut fortuna.

-I les muntanyes què són? I els estels?

-No són més que els estels i les muntanyes.

-I aquestes canyes? I aquestes arrels?

-Doncs no són més que això: arrels i canyes.

-I aquesta taula? I aquest balancí?

I aquestes mans que fan ombra xinesa?

Digues: i el món? I l'home?

-Heus aquí

l'última forma de la saviesa:

Mira't a fons, afirma sempre el que és

i aprèn amb seny que no pots fer res més.

\n10. CARACTERÍSTIQUES “ECO”

“ Eco”, procedeix del llibre Rua de llibres (1980)

La seva estructura es simple, basada en un diàleg

És un sonet de versos decasíl·labs, té rima encadenada fins el primer tercet.

Aquest poema, es un diàleg, que expresa una idea evident i reflexiva sobre el mon.

Aquest poema pertany al moviment neosurrealisme

El títol del poema, fa referència al diàleg entre les preguntes i la resposta que reben gràcies a l’eco.

\n11. FIGURES RETÒRIQUES

Anàfora: Explica'm, …

-Explica‘m…

Antítesi: El sol / La lluna

Paral·lelisme: I aquesta taula? I aquest balancí?

\n12. POEMA DE CAMÍ

Les petjades dels bous eren així:

C C C C C C C C

A l'altra banda devia estar la quadra.

\n13. CARACTERÍSTIQUES DE CAMÍ

Va ser publicat l’any 1976

Aquest poema del camí, interpreta la feina del camp que antigament es feia amb els bous.

Aquest poema de Joan Brossa, és molt original, i ens mostra com es pot incloure en una poesia literària elements de la poesia visual com son les C, representant les petjades dels bous.

Aquest poema de Joan Brossa, no pertany a cap estil ni a cap estrofisme concret.

\n14. POESIA CARLES RIBA

La poesia de Carles Riba, està clarament influenciada per l’estil novencentista.

Desde molt jove destaca i publicà els seus primers articles al diari.

Un dels poemes és que Jo no sigui més que un ocell…

\n15. “ Que jo no sigui més que un ocell...”,

Que jo no sigui més com un ocell tot sol,

ales esteses sobre un gran riu

per on davallen lentes barques de gent que riu

a l'ombra baixa del tenderol,

i el rai que el muntanyenc mig nu, enyoradís,

mena amb fatiga cap a ciutats

que estrenyen l'aigua lliure entre molls oblidats

d'haver-hi comes verdes amb arbres i ramats

i un cloqueret feliç.

i alt sobre els altres, guaito l'ona incessant com creix i minva cap al mar. ¿Quin moviment humà pot encara desfer l'encant, llançar-me sang i sentits a la presa, que és nostra, afanyada, entre els dits, o al cant, que d'home a home va i ve? ¿O ha d'ésser mon destí el de l'ocell reial que un tret, per folga, tomba del cel, i l'aigua indiferent l'endú, vençut rebel, cobrint-se amb l'ala inútil els ulls buidats d'anhel, sense un plany pel seu mal? La vida passa, i un ull no es cansa d'abocar imatges clares dintre del cor. ...Tot en mi torna somni: nuvolet d'ombra i d'or que flota i fina lluny de la mà. Qui endinsa en el seu cor com un minaire avar, qui de recança ulls clucs es peix, tenen més que jo, que, estrany en mi mateix\n16. CARACTERÍSTIQUES “QUE JO NO SIGUI MÉS QUE UN OCELL…” ,

Pertany a Carles Riba (1930)

L’estrofa és de 9 versos, es combina els versos alexandris (6+6) amb altres de 9 sil·labes.

La rima es consontant d’art major i segueix l’esquema sintàctic de : ABBACDDD

El poeta expressa amb tota la sinceritat del mon, els seus sentiments en aquest poema

El tema d’aquest poema , expressa el gran desig de tristor que té el autor en aquell moment.

\n17. FIGURES RETÒRIQUES “QUE JO NO SIGUI MÉS QUE UN OCELL”

Interrogació retòrica: ¿O ha d'ésser mon destí el de l'ocell reial

que un tret, per folga, tomba del cel,i l'aigua indiferent l'endú, vençut rebel,cobrint-se amb l'ala inútil els ulls buidats d'anhel,sense un plany pel seu mal?

Personificació: “ estrenyen l'aigua ”

Anàfora : “ Qui….” “Qui…”

Metàfora : “ un ull no es cansa d'abocar

imatges clares dintre del cor.”

\n0013a pautes comentari narratològic


La Terra i els Còmics, protagonistes a Barcelona\nAquest cap de setmana el planeta Terra serà el convidat especial de Barcelona, gràcies a la Fira per la Terra. També podeu anar al teatre, gaudir d'un bon concert o aconseguir tots els còmics que vulgueu al Saló del Còmic. Amb què us quedeu?\nEl proper 22 d'abril se celebra el Dia Mundial de la Terra, i amb motiu d'aquesta celebració, el parc de la Ciutadella i el passeig de Lluís Companys són l'escenari, aquest cap de setmana, de la Fira per la Terra i el Mercat de la Terra, una cita que us acostarà una miqueta més al nostre planeta.\nHi trobareu entitats relacionades amb l'ecologia i la cura per la Terra, que volen conscienciar de les agressions que la societat moderna fa als sistemes naturals i fomentar els comportaments respectuosos i solidaris.\nTambé hi trobareu artesans que us oferiran productes locals, realitzats amb respecte envers les persones i la natura. I a més, hi haurà activitats i espectacles.\nAquest també pot ser un bon cap de setmana per anar al teatre. Us proposem diverses opcions. A la Sala Àtrium, Hamlet - Laforgue us mostra una visió diferent del personatge de Shakespeare, passada pel filtre de Jules Laforgue, autor obsessionat per Hamlet.\nEn l'apartat de dansa, el Mercat de les Flors programa Babel (words), de Sidi Larbi Chekaoui, el coreògraf Damien Jalet, i l'artista visual Anthony Gormley, i, d'altra banda, a la Nau Ivanow hi trobareu Canto por la muerte de Lili Tofler, i My favourite things.\nLa música també és protagonista aquests dies, amb Los Pecos, que actuen al Coliseum, i Roger Mas amb la Cobla Sant Jordi, al Palau de la Música.\nI els amants de les vinyetes tenen la seva cita anual al Saló Internacional del Còmic de Barcelona, que durant quatre dies us presentarà les darreres novetats en una edició dedicada als morts vivents.\nPer anar obrint boca de cara a Sant Jordi, l'Arts Santa Mònica presenta Arts Libris, la Fira del Llibre d'Art i el Disseny, una trobada per a lectors, professionals i aficionats.


Enric Doménech • 27/04/2022\nPara la impartición del grado medio profesional de música, en el convenio suscrito con la Consellería, se establece el compromiso de impartición de determinadas materias o contenidos, que en la (más…)\nPosted in General on 27/04/2022 by Enric Doménech.\ngestio • 23/04/2022\nEstimats i estimades: AVTPAL, en col·laboració amb Cosital València, està ultimant l'organització d'un curs formatiu sobre el personal interí i temporal, fent especial referència als processos d'estabilització contemplats en la (más…)\nPosted in Acceso y provisión, Formación, General, Planificación personal on 23/04/2022 by gestio.\ngestio • 21/04/2022\nCompartim dos documents que esperem que siguen del vostre interés, en relació amb el COVID-19: PROCEDIMENT D'ACTUACIÓ PER ALS SERVEIS DE PREVENCIÓ DE RISCOS LABORALS ENFRONT DE L'EXPOSICIÓ Al SARS-CoV-2 (más…)\nPosted in Prevención de riesgos laborales on 21/04/2022 by gestio.\nPosem en el vostre coneixement la pròxima celebració de l'Aula Oberta "Lideratge i Innovació" Data i horari: 2 de maig de 2022, 12:00 horesLloc: ADEIT – FUNDACIÓ UNIVERSITAT-EMPRESA DE VALÈNCIA, (más…)\nPosted in Formación, General, Gestión pública on 21/04/2022 by gestio.\nCompartim el anunci del BOP de Castelló de 21-04-22, pel qual la Diputació de Castelló publica les bases i convocatòria per a la provisió, pel sistema de lliure designació, del (más…)\nPosted in Acceso y provisión, General on 21/04/2022 by gestio.\nCicles de cafés virtuals “Repensant l’Administració” / Ciclos de cafés virtuales “Repensando la Administración”\ngestio • 31/03/2022\nInscripcions / Inscripciones: https://gestionpublica.es/cafes-virtuales/ (más…)\nPosted in Acceso y provisión, General, Gestión pública, Planificación personal on 31/03/2022 by gestio.\nL'Ajuntament d'Aldaia necessita cobrir, mitjançant comissió de serveis, un lloc vacant (subjecte a reserva del seu titular) de Psicòleg/a adscrit a l'àrea de Serveis Socials. Accedisca ACÍ a la informació. (más…)\nJornada: El repte de la reducció de la temporalitat en la Adm. Local / Jornada: El reto de la reducción de la temporalidad en la Adm. Local\ngestio • 24/03/2022\nBon dia, ens complau comunicar-vos que el proper dia 7-04-22 ens tornarem a veure en presencial, i això ho considerem una magnífica notícia. Amb eixe motiu hem organitzat junt a (más…)\nPosted in Acceso y provisión, Formación, General, Gestión pública, Planificación personal on 24/03/2022 by gestio.\nWebinar “Els riscos de corrupció en la Funció Pública” / Webinar “Los riesgos de corrupción en la Función Pública”\ngestio • 18/03/2022\nYouTube: https://bit.ly/3K0xLMeTwitch: https://bit.ly/3rxYZUn (más…)\nPosted in General, Gestión pública on 18/03/2022 by gestio.


números de feltre | Món Paral·lel\nTag Archives: números de feltre\nEls números d’aniversari de la Miriam\nPosted on 31 de Juliol de 2013 by monparallel\nVaig demanar a l’Eulàlia la capsa dels números que li va fer la seva tieta pel seu 25è aniversari per fer-li una ullada. Volia fer els números per a la Miriam que va venir de molt lluny per celebrar el seu aniversari amb la família. Vaig anar a comprar la capsa a la Bolsera i vaig fer els números de feltre com d’altres vegades. Finalment va quedar així, tot i que li vaig enganxar el seu nom, també amb paper, però em vaig oblidar de fer-li la foto!\nAh! i també sé de quina tipografia són aquest números: Eras bold ITC.\nCom la majoria de regals inesperats, li va agradar molt!\nPosted in Feltre, Festes\tTagged capsa, números de feltre\n2 corones d’aniversari per a 2 germans\nPosted on 17 de Juny de 2013 by monparallel\nQue es portin tants pocs dies fa que el que fas per a un hagis de fer per l’altre. El Guim i el Ton han fet anys i els hi fet una corona d’aniversari perquè al Guim , que va a la guarderia, ja no n’hi fan. Li vaig demanar de quin color la volia i va dir verd. El Guim és un fan dels dibuixos del Thomas i els seus amics, uns trens que parlen i passen aventures, així que la corona havia d’anar de trens.\nInspirada en algunes que ja hem publicat al Món Paral.lel vaig comprar un tapapunts de trens. Evidentement també hi havia d’haver el número dels anys i el nom. També hi volia posar els trens del Thomas però és difícil fer-los de roba perquè tenen molts detalls així que vaig imprimir-ne una foto baixada del Google i la vaig plastificar i ja només va ser qüestió de cosir-la a la corona. Aquí teniu els detalls\nEl feltre és dels gruixuts i no va caldra posar-hi un folre.\nUn cop vaig tenir fet el patró amb paper de diari el vaig tallar i del tros que em va sobrar que ja tenia les punxes vaig fer la del Ton. Aquesta\nEl Ton és més petit i li encanta l’abella Maia renovada que fan ara per TV3 (tot torna) per això vaig fer el mateix que amb els trens del Thomas: imprimir un dibuix, plastificar-lo i cosir-lo sense problemes.\nPerò a un nen d’un any que li expliques de corones o sigui que ell la fa servir per jugar…Només serà un record per a quan sigui més gran\nPosted in Feltre, Festes\tTagged Corones d'aniversari, números de feltre\n1,2,3 els números dels clauers\nPosted on 20 de Setembre de 2012 by monparallel\nTenim 3 jocs de claus d’una casa de poble i sempre se’n despistava algun.\nAquest estiu vaig pensar de fer uns clauers que no pesessin per si ens els enduen a caminar i vaig pensar de fer-los de feltre. Com les lletres dels regals però amb números. Dibuixats primer en un paper i després repassats en el feltre i tallats per duplicat\nEls vaig cosí amb un festó i les vaig omplir de floca. Un cop tancats els hi vaig posar un ullet i un cordonet.\nI aquí teniu els clauers\nPosted in Brodats, Feltre, Tutorials\tTagged clauers, números de feltre


Escalant pel món: 09/01/2014 - 10/01/2014\nSempre ho diem, hem de pujar a Sant Benet, però ens costa, que si les escales que si és dur ... però ja hem fet el cop de cap i aprofitant les llargues tardes d'agost ens hem carregat de forces per fer les “divines” escales que porten a racons, totxos i vies fantàstiques. I gràcies al impecable guiatge de l'Uri i el Xavi ens hem enfilat per algunes veritables joies Santbenedictines, i dic només algunes perquè és inimaginable la quantitat de rutes que aquestes roques alberguen. Tan fantàstiques com dures, perquè és una escalada de l'antiga escola, aquí no es regala res , en totes les vies apretes de valent i mira que la majoria són curtes! Hem començat pel totxos més clàssics: EL pas de la Burra, el pas dels Francesos, El Mac Cana.. i com més hi anem més ens n'adonem del que ens queda per fer, provar i apretar!! Poc a poc t'aclimates a la pujada del migdia, xino-xano, cada vegada es fa millor, I t'acostumes a voltar pels totxos fent pegues i pegues a vies que algunes no arriben ni a 10m. ... a nosaltres que tan ens mola la pila!! Però bé...aquest estiu ens ha enganxat Sant Benet.\nSant Benet ...màgic...\nI canviant d'estil d'escalada com cada estiu ens hem penjat per alguna paret buscant ombra i tranquil·litat.\nVarem començar per la Trencabarrals una petita agulla amb molt bones vistes encarada als Gorros, i la vam escalar per la via “ Sonata in Blue”. Com ha estat la tònica casi tot aquest estiu, ens van acompanyar boira, trons i quatre gotes. Al arribar a peu de via uf! ens esperava una placa ben xopa, però bé seguint el senti pràctic que caracteritza al Quim ens vam enfilar per la canal del costat fins arribar a una franja on la roca estava seca i vam flanquejar fins trobar la primera reunió . Una tirada de placa i ens plantem a la vira.\nDe la repisa en surt el llarg que dóna fama a la via, una tirada preciosa de 6c, que comença amb un desplomet explosiu i acaba amb una agradable placa per arribar al cim . Roca perfecte i entorn immillorable. Una ascensió recomanable , per tot,per la via i per les vistes. una banda els Gorros i a l'altra totes les roques de Sant Benet.\nla placa de 6c, roca mooolt bona\ncim i les seves vistes:\nrapelant amb el Gorro al fons\nUn bon dia quedem amb l'Anglada i l'Eli, vam quedar que ells escollissin un via i la feeism plegat. Així va ser, la ruta escollida l' Aresta Brucs de l'Agulla de l'Arbret, Una elecció perfecta , una molt bona via, per un elegant esperó amb una roca impecable. A banda de la via, vam al·lucinar amb la vitalitat d'aquesta llegendària parella i sempre ho he dit , no només els admirem pel que fan sinó per com són. I Pel que fa a la via,que és preciosa, està reequipada amb algun parabolt només calen cintes exprés.\nUna altra tarda ens vam enfilar fins al Puntal de l'Albarda,La via “Mas Guash” una veritable joia montserratina, els dos primers llargs són els menys atractius però la resta és un festival de diedres i fissures, excepcionals . De fet no puc parlar gaire de les vistes perquè la boira ens va acompar tota l'escalada. Pel que fa material , està reequipada i es pot passar amb cintes. Ens va semblar realment espectacular l'arribada al cim del Puntal i carejar per les puntes per retornar al al camí. A més a més ho vam fer a últim hora de la tarda quan el sol marxava i es respirava molta ...pau.\nLa última via abans d'acabar l'agost va ser la Barrufets al Frare Gros, una línia boníssima, monumental, però no ens enganyem , la roca (com tota la Nord) és fràgil . En els llargs inicials(que són els més cutres) la fragilitat es multiplica per la humitat, el dia abans havia plogut i els primers metres eren una capa de fang i molsa que deixaven els gats bastant relliscosos. Però a mida que anem guanyant alçada ens avesem a aquest escalada delicada i que requereix atenció i paciència, i la qualitat de la pedara va millorant. Una gran ascensió , amb un reequipament de ja fa uns anys molt correcte per part del Quim Santacatalina (un altre gran escalador a qui admirem pel que fa i per com és...) . Hi trobem una barreja entre expansions (velles i noves) i trams de fissures que es poden protegir bé. De material dúiem aliens i un joc de camalots el fins el 3 (aquest últim no el vam posar). Molt recomanable . Meteorològicament parlant pujant pel Frare vam tenir un temps ben merdós, humitat , boira , però en arribar al cim es va obrir i quin espectacle! Davant tanta agulla en lloc de tornar cap al cotxe ens en vam anar al Lloro. Per la normal, el segon llarg recorre un desplom de roca molt bona que en lliure deu ser 6c+ /7a . Pel que fa al material, el desplom està totalment equipat , vam fer servir un alien groc per començar el primer llarg i algun friend mitjà per la placa de dalt. En el cim ja sense boira vam gaudir de la màgia que es respira entre les agulles montserratines.\nEncara quedava tarda i en una tirada ens vam enfilar a la Monja per la normal, encarada al lloro. Una agradable manera d'acabar la jornada!\ninici de la via ..uf no te molt bona pinta...\n5 º llarg un 6b exigent\nReunió del 7º ..quin mal de cames ...\nel millor llarg\ni des del cim amb aquestes vistes decidim continuar escalant\narribant dalt el Lloro el Bisbe a darrere\núltima hora de la tarda, pujant a la Monja\nllibreta per piades del cim\nrapel del cim\ntornant cap al cotxe amb aquest regal per la vista...i és que Montserrat és tan,,,,especial


La comèdia «El fantasma de Canterville», aquest cap setmana al Kursaal - Regió7\nLa comèdia «El fantasma de Canterville», aquest cap setmana al Kursaal\nLes sessions seran aquest dissabte a les 21h i diumenge a les 18h\nActors de l'obra «El fantasma de Canterville» Kursaal\nRedacció | Manresa La sala gran del Kursaal acollirà l'obra de teatre «El fantasma de Canterville», que protagonitza l'actor Joan Pera, aquest cap de setmana, 8 i 9 de desembre, a les 21h i a les 18h. A hores d'ara només queden algunes entrades a la venda per a la sessió de dissabte.\nA «El fantasma de Canterville», Lord Canterville convida l'empresari nord-americà Hiram S. Otis i la seva família a passar el cap de setmana al seu antic castell prop d'Ascot, Anglaterra. Lord Canterville, propietari del castell, adverteix els nous habitants que el fantasma de Sir Simon de Canterville, avantpassat familiar, vaga per la casa des que va assassinar la seva esposa, Lady Eleonore.\nUna hilarant, emotiva i sofisticada comèdia de Joan Yago, protagonitzada per Joan Pera, que es torna a posar a la pell d'un dels grans personatges de la literatura universal, després d'interpretar al Kursaal el vell Harpagon a «L'Avar» de Molière.\nTotes les categories (133)


Enric I. Canela » Blog Archive » Qualitat de l’educació i creixement econòmic\nA través del web Education International ha arribat als meus ulls l’informe Education Quality and Economic Growth elaborat per Eric A. Hanushek with Ludger Wößmann per encàrrec del World Bank. Encara que porta data de juliol del 2007, sembla que es va presentar a començament d’aquest estiu.\nL’Education International, des d’una visió sindical el critica i el considera parcial. Jo comparteixo moltes de les coses que hi diu. Em recorda al que està succeint amb la Llei d’Educació de Catalunya. El document no és massa llarg i és recomanable per a tots aquells interessats en el tema de l’educació especialment a Catalunya ara.


La cullerada: Home! Ja era hora!\nHome! Ja era hora!\nEn més d'una ocasió (aquí i aquí, per exemple) he explicat com n'és d'equivocat el plantejament de la gestió de residus que es realitza a Catalunya. Durant anys ens han inflat el cap amb el reciclatge, com si fos la solució als nostres problemes, quan en realitat, la prioritat hauria d'haver estat la reducció dels residus que generem. Finalment, el Departament de Medi Ambient i Habitatge ha vist la llum i ha iniciat la campanya aquireduim.cat que, en forma de blog (guaita!), promou la reducció de residus. I quin millor moment per fer-ho que abans de les festes de Nadal. Espero que la campanya no es quedi aquí, i a partir d'ara, la reducció sigui la prioritat en la nostra gestió dels residus.\nCullerada fotuda per en Puji a les 9:25\nApa! Més arguments pels diogenèsics!\n27 de novembre, 2008 10:39\nUuuuiii, si... i "sóc tan super feliç reduint" Sembla que anuncïï compreses!\nQui coi es llegirà un bloc així, qui coi? De veritat, les ments pensants de dalt de tot no acaben de ser conscients de la dimensió real de tot plegat.\nExemple: a la meva escola, escola verda, està prohibit portar paper de plata, tothom du l'esmorzar en tupper o bosses de congelar, més fàcils de recliclar. Seria més pràctic que fessin un pacte amb Educació perquè a TOTES les escoles es dues a terme aquesta pràctica. Tampoc costaria tant, no? Crec que el Maragall ho entendria i tot!\nTema bosses al mercat: que les facin pagar! Que en deixin de donar, que et facin sentir estigmatitzat si no dus carro?\nHi ha coses que no escanbien amb 4anuncis cutres i un bloc! Calen accions en vertical. Des les empreses cap al consumidor i desprésdes del ciutadà (infant) en relació amb el seu entorn!\nHombre ya! De veritat, eh, que ens tracten d'imbècils!\n27 de novembre, 2008 11:46\nestic mirant el post de nadal (el primer que hi ha) i les idees es poden classificar bàsicament en dos grups: òbvies i estúpides.\nDe les primeres n'és un clar exemple "utilitza estovalles de roba", i dintre les estúpides en destacaria dos:\n-"Comprar productes realitzats amb material reciclat" (ja demanaré ànec reciclat al pollastrer), i\n-"Si es compren regals que siguin respectuosos amb el medi ambient, fets amb teconolgia neta o elements reciclats o reciclables." (hem de buscar joguines reciclades pels nens? Notar la falta d'ortografia inclosa)\n27 de novembre, 2008 11:48\nah, me'n deixava una altra d'estúpida: "Acordar amb alguna ONG o associació la donació del menjar que no s’hagi fer servir el dia de la festa." Que es pensen que tinc una cuina industrial? Que com a molt faré menjar per 10, i les sobres per sopar o Sant Esteve! Pobra ONG si s'hagués d'alimentar de les meves sobres...\n27 de novembre, 2008 11:51\nEl concepte és molt important. L'anunci és lamentable.\n27 de novembre, 2008 14:00\n>Evitar la compra d’aliments excessivaments embolcallats.\nEscoltin per què no legislen per que els prodcutes no pugui estar "excessivaments embolcallats" i així no haurem perdre el temps al super.\nLa casa per la teulada, com sempre.\n27 de novembre, 2008 14:06\nUi jo amb aquesta gent no vull veure ni el bloc, que ja els haure de veure al Tribunal Suprem...\nPero si, val mes aixo que res...\n27 de novembre, 2008 18:05\nPuji, això realment crec que, que es molt acertat, pero qui ho cambiaria seriem realment la gent, que ho volgues i s'apliques el cuento. Pero com som tontets, haurem de preferir que per llei ens prohibeixin coses, i per llei facin coses poc embolcallades i per llei ens obliguin a pagar les bosses.\nEs més fàcil l'altre forma , que ho fessim nosaltres, però com que la gent quant s'ajunta en massa, ens aborreguem, al final sera la segona cosa ( i clar despres ens queixarem que hi ha lleis d'això)\nBueno jo ja fa 9 mesos que porto carro per anar a comprar, sense fer falta que hem facin pagar les bosses. A l'esclat si no te agafes bosses et desconten centims que ho trobo acertat.\n27 de novembre, 2008 20:25\nEl més necessari i el que menys abunda, és el sentit comú! Ara no ens donaran bosses, però deixaran d'embolicar les pomes de tres en tres? amb safata i cel-lofan?...no segueixo que em fa ràbia, jo almenys reutilitzo les bosses del super pel reciclatge del plàstic, per posar les xancles mullades del gimnàs,etc...i les reutilitzo molts cops.\n27 de novembre, 2008 20:43\nTot passa per la conscienciació de la societat i, com tu dius, perquè els emboltoris dels productes siguin el més reduïts possibles. Cal embalar una llauna de tonyina amb la capsa de cartró i la llauna??? És un exemple, només...\nTrobo encertada la idea, tota feina és poca per conscienciar la gent. L'anunci és lamentable, com els de reciclar. En certa manera estic d'acord amb la Tarambana amb que calen accions més dràstiques, però tampoc crec que s'hagi d'avergonyir públicament a la gent que no pot seguir totes les recomanacions. Per exemple, jo he de pujar cinc pisos amb la compra, i portar carro em resulta impossible. Les bosses de plàstic em són més còmodes, però després els trobo ús, ja que les utilitzo per reciclar., o per embolcallar la fiambrera. Sóc un delinqüent?\n27 de novembre, 2008 23:32\nUf! Quantes coses. A veure:\nL'anunci és cutre de collons i el bloc encara més, cal una nova Llei d'envasos i embalatges que prohibeixi segons quines coses, cal que a nosaltres se'ns prohibeixin segons quines coses (ho sento Miki, però així en general, som bastant tontets) i calen moltes altres coses, però estic MOLT content, perquè fa més de deu anys que em dedico a temes de medi ambient i és el primer cop que sento una administració dir en veu alta que hem de REDUIR, que ja començava a estar del puto reciclatge (que és inutil sense reducció i reutilització) fins els ous.\nPetonassos a tots i totes.\nXexu, per al·lusions directes: Visc en un quart sense ascensor i tampoc puc utilitzar carro. Hi ha unes bosses reutilitzables i més grans que les de plàstic, que són infinitament més còmodes. Només t'has de recordar de portar-les al damunt quan vas a comprar.\n28 de novembre, 2008 07:11\nPuji, vaig parlar de reciclatge fa uns mesos; si em permets...\n28 de novembre, 2008 15:06


Alfatara Digital » Arxiu » La Casa, álbum il·lustrat\nRoberto Innocenti, ilustració\nJ.Patrick Lewis, text\nTraduït de l’anglès  per Jaume Subirana.\nPublicat per primera vegada el 2009 per The Creative Company.\nAquest mes de febrer, s’ha celebrat a Barcelona la 9a Trobada de Novel·la Negra: BCNegra 2013\nAquesta cita anual, enguany, ha estat dedicada a la corrupció. Entre tots els participants, cal destacar el protagonisme de les dones escriptores de novel·la negra de Suecia i Noruega, especialment Maj Slöwal, nascuda a Estocolm el 1935, que ha merescut el VIII Premi Pepe Carvalho per haver estat pionera en la renovació de la novel·la negra europea.\nLa notícia era prou important per dedicar-li un escrit, però, la trobada casual d’un llibre il·lustrat titulat La Casa i la bona notícia que l’Ada Colau, portaveu de la PAH (Plataforma d’ Afectats per l’ Hipoteca) hagi protagonitzat una intervenció valenta davant dels representants dels poders polítics i econòmics en favor de tota la gent que està perdent o a punt de perdre la casa, m’ha fet deixar aparcat aquest article per una pròxima col·laboració.\nRecomanar-vos aquest llibre, que té com a protagonista una casa, és la meua manera d’expressar la solidaritat a la Plataforma d’Afectats per l’ Hipoteca i mostrar la més profunda admiració a la seua portaveu: l’Ada Colau.\nLa mare sempre deia una frase que m’encanta: “La casa és lo cel” i realment la casa deu ser el cel i perdre-la un infern.\nLa Casa, el títol original The House, recull la història d’una casa de camp italiana tot al llarg del segle XX.\nL’ascens i la caiguda del feixisme, la guerra, l’emigració i altres esdeveniments desfilen davant de les quatre parets de La Casa.\nEls autors són Roberto Innocenti, l’ il·lustrador i J. Patrick Lewis. Poso primer l’ il·lustrador perquè els seus dibuixos són la part més important d’ aquest àlbum il·lustrat, ell és un artista autodidacte que s’ha guanyat l’admiració del món pels seus dibuixos.\nEl 2008 va guanyar el prestigiós premi Hans Christian Andersen Award per la seua contribució a la literatura infantil. Aquest premi és com el Nobel, en il·lustració, el màxim premi que pot rebre un il·lustrador.\nViu a Florència, Itàlia.\nJ. Patrick Lewis és un dels principals autors americans de literatura infantil i juvenil, amb més de seixanta llibres publicats.\nAbans de dedicar-se a la seva passió pels llibres havia estat professor d’ economia. Viu a Westerville, Ohio.\nBona mirada, bona lectura d’aquest magnífic conte il·lustrat


Puigdemont trenca el seu silenci sobre la confessió de Rajoy\nL’expresident català s’ha mostrat decebut i indignat a les xarxes després de les confessions de Rajoy sobre l’aplicació del 155\nper Mireia Muñoz dimarts, 3 de desembre 2019 - 10:34h\nPuigdemont trenca el silenci amb la confessió de Rajoy: «El temps posa les persones al seu lloc» | GTRES\nMariano Rajoy ja no és el president del Govern espanyol, però segueix molt present a la vida mediàtica. La publicació del seu llibre ‘Una España mejor’ ha portat moltes respostes als últims anys de la seva legislatura. Un dels capítols més recordats dels anys de l’exlíder del PP serà l’1-O de 2017 i la posterior aplicació de l’article 155. Ara, més de dos anys després, ha confessat tots els secrets sobre el tema i ha obtingut una resposta que potser no s’esperava: la de Carles Puigdemont.\nPuigdemont va ser un dels líders del procés i es trobava com a president de la Generalitat mentre Rajoy governava. Les converses, disputes i negociacions entre Catalunya i l’estat sempre han estat a les seves mans. Ara, però, el català ha esbrinat la veritat sobre aquells dies i no ha dubtat en donar la seva opinió a través del seu Instagram.\n«Ens anaven afinant la màquina repressiva»\nRajoy admet al seu llibre que l’aplicació del 155 ja estava planejada molt abans del que semblava. Tot i que el llavors president negociava –aparentment- amb Puigdemont per evitar l’aplicació de l’article, el cert és que unes eleccions convocades pel president català no haguessin aturat la seva instauració.\n«El 26 d'octubre de 2017 només era una sospita fonamentada; ara ja tenim la confirmació» comença Puigdemont. «Mentre uns ens pressionaven per fer-nos creure una falsa voluntat de negociació, els altres anaven afinant la maquinària repressiva». Juntament amb una fotografia d’ell parlant per telèfon, continua: «Amb la confessió de M. Rajoy cau un altre gran mantra contra nosaltres», explica referint-se a la intenció de suspendre l'autogovern a Catalunya encara que es convoquessin eleccions.\n«Però és fins i tot pitjor», puntualitza. Recorda així als seus seguidors que «No només ens van mentir després del referèndum de l’1-O», sinó que «feia més d’un any que preparaven d’amagat l’aplicació del 155». Recomana també repassar l’hemeroteca per veure «la magnitud del cinisme».\nReunió entre Carles Puigdemont i Mariano Rajoy l'any 2017 | Catalunya Diari\n«El temps posa les persones al seu lloc»\nEs mostra dolgut pels temps que, suposadament, hauria passat conversant i negociant amb Rajoy sense saber que el 155 ja estava més que preparat. «Un any dient que volien parlar, que ho aparquéssim tot perquè volien negociar, que si fèiem el següent pas, seria impossible el diàleg…». Són moltes les peticions que li van fer des del Govern central: «Que anéssim a Madrid a explicar-nos, que res de referèndum però que podíem parlar de modificar la Constitució, que si no declaràvem la independència, no hi hauria 155..». Ara, però, ja ha pogut veure que allò no era del tot veritat: «Tot s’acaba sabent».\nAcaba la seva publicació amb una reflexió final: «Al final, el temps posa les coses -i les persones- al seu lloc». El que sí que té clar després de les confessions de l’expresident espanyol és que «en aquesta batalla nosaltres seguim dempeus, amb un aprenentatge impagable a l'esquena i més forts que mai». Tot i els records dels temps passats, l’1-O, la posterior sentència i la seva fuga a Bèlgica, ha volgut enviar un important missatge a tots aquells que el llegeixen: «Seguim». Afegeix, a més, tres hastags: ‘No rendir-se’ ‘República catalana’ i ‘Allibereu a tothom’.\nEl 26 d'octubre de 2017 només era una sospita fonamentada; ara ja tenim la confirmació: mentre uns ens pressionaven per fer-nos creure una falsa voluntat de negociació, els altres anaven afinant la maquinària repressiva. Amb la confessió de M.Rajoy cau un altre gran mantra contra nosaltres. Però és fins i tot pitjor. No només ens van mentir després del referèndum de l'#1oct sinó que feia més d'un any que preparaven d'amagat l'aplicació del 155. Si repasseu l'hemeroteca, veureu la magnitud del cinisme. Un any dient que volien parlar, que ho aparquéssim tot perquè volien negociar, que si fèiem el següent pas, seria impossible el diàleg, que anéssim a Madrid a explicar-nos, que res de referèndum però que podíem parlar de modificar la Constitució, que si no declaràvem la independència, no hi hauria 155... però tot s'acaba sabent. Al final, el temps posa les coses -i les persones- al seu lloc. I en aquesta batalla nosaltres seguim dempeus, amb un aprenentatge impagable a l'esquena i més forts que mai. Seguim. #NoSurrender #CatalanRepublic #FreeTothom\nA post shared by Carles Puigdemont (@carlespuigdemont) on Dec 3, 2019 at 12:31am PST\nMariano Rajoy PP Carles Puigdemont 1-O Article 155 Procés Català


25 síntomes de que eres adicte a les xàrcies socials ~ ¡Ausaes!\n25 síntomes de que eres adicte a les xàrcies socials\n¿Has tuitejat alguna volta des de el bany? … ¡yo també!\nLes xàrcies socials són cada volta més omnipresents en les nostres vides. Estar permanentment conectat a Facebook o Twitter resulta en ocasions excessiu i, els descompassaments desemboquen molt sovint en adiccions. El portal Die Karriere Bibel recopila els següents 25 síntomes per a saber si som o no “yonkies” dels social media:\n1. Mai dius frases de mes de 140 caracters.\n2. No pots contemplar un succés o acontenyiment sense tuitejar sobre ell.\n3. Ya no envíes auto-MDs als teus seguidors en Twitter.\n4. Una càmara t'enfoca i no pots evitar preguntar-te: ¿estaré eixint ara en Facebook?\n5. Quan vas a l'iglésia els dumenges, fas check-in en Foursquare.\n6. Eres l'alcalde dels teus superiors.\n7. Eres també l'alcalde del teu poble o barri.\n8. No pots recordar quan fon l'ultima volta que anares al bany sense portar el teu smartphone.\n9. Vas de compres i, en tornar, tens ya tres noves idees per al teu blog.\n10. Escrius en el teu blog sobre eixes idees abans de traure les teues compres de les bosses.\n11. Sense el símbol #FF, no saps ya quan es divendres.\n12. Coneixes als tuiters dels que eres seguidor millor que als teus veïns.\n13. Has perdut ya el conte de quanta gent seguixes en Twitter i de quanta gent te seguix a tu.\n14. Si vols aprimar-te, recurrixes a alguna dieta de Twitter.\n15. Preferixes chatejar o parlar per Skype en la teua parella, encara que estiga assentada a soles a dos metros de tu.\n16. Per les nits li susurres a la teua parella a l'oït un “TQM” (te quiero mucho).\n17. Te saps de memoria el teu valor Klout – un indicador de l'influència personal en les xàrcies socials –.\n18. En carnavals te disfrasses de pardalet de Twitter o de pàgina de Facebook.\n19. Sents que no has perdut el dia quan trobes una paraula que Google no ha indexat encara.\n20. Quan desembales alguna cosa, graves un vídeo en directe i ho puges a Youtube.\n21. Esta semana t´has quedat dormit ya un par de voltes front al teu portàtil.\n22. Coneixes millor les xàrcies wifi de la teua ciutat que els seus llocs d'interés turístic.\n23. Si hi ha un apagó de llum, notes suors frets, mans tremoloses i atacs de pànic.\n24. Has assentit el cap davant cada u dels síntomes enumerats en anterioritat.\n25. I, a pesar de tot, no has aplegat a llegir la llista de síntomes fins el final.\nCategories: tecnología, xàrcies socials


Visites del contingut : 1564781\ndilluns, 7 d'abril de 2014 19:04 | | |\nEl passat dilluns 31 de març es va celebrar a Can Saladrigas una nova assemblea oberta del procés participatiu veïnal Fem Rambla. L’assistència va ser bona, al voltant de 80 persones. El procés Fem Rambla està a punt de complir un any de vida i segueix amb força i recollint el suport de molta gent del barri. La primera conclusió de l’Assemblea és aquesta, la confiança en la feina feta pel Grup de Treball Fem Rambla. Es va informar de la creació de dues comissions, una per la urbanització del tram final i una pels vetlladors i terrasses. A la primera es va afegir una nova persona de l’assemblea a la comissió de tram final i quatre persones noves a la comissió de vetlladors.\nPer altra banda es van explicar les negociacions amb el Districte per la urbanització final de la Rambla. Cal recordar que gràcies al procés participatiu el tram a remodelar serà entre Taulat i Passeig Calvell i no fins a Fernando Poo com havia anunciat el Districte. I a més s’ha aconseguit que la remodelació es faci després d’una jornada participativa que permeti valorar el projecte i decidir els aspectes que han quedat oberts com són el paviment o l’arbrat. Cal destacar que el Districte ha acceptat el criteri del procés participatiu de Fem Rambla de no posar fitons i jardineres que siguin un obstacle per a la gent. També cal destacar que el passeig central de la Rambla serà continu al llarg de tot el tram i que per tant els cotxes no podran travessar Rambla ni per Fernando Poo ni per Perelló. En aquest sentit creiem que és una bona proposta ja que prioritza clarament el caràcter peatonal de la Rambla.\nFinalment el tema que es va decidir que havia de guanyar pes és el del control de terrasses i vetlladors. Es va proposar demanar formalment al Districte l’inici del procés de Pla d’Usos de la Rambla, fet que ha de permetre fer una suspensió de llicències. Es va reiterar la necessitat de garantir el dret als descans dels veïns i veïnes i l’augment constant de terrasses de bar.


La profesora | club cinema CASTELLAR VALLÈS\n16 febrer, 2018 - 22:00\nDes de l'arribada el 1983 de Maria Drazdechova, una nova professora, a un col·legi en un suburbi de Bratislava, la vida de pares i alumnes s'altera enormement. El comportament corrupte de la professora i l'intent de suïcidi d'un dels estudiants fan que el director del col·legi convoqui els pares d'alumnes a una reunió urgent. En ella se'ls demana que signin una petició de trasllat per a la Srta. Drazdechova. No obstant això, les altes connexions de la professora amb el Partit Comunista fan que tothom se senti amenaçat.\nJan Hřebejk, nascut el 27 de juny de 1967) és un director de cinema txec. Nascut a Praga, Hřebejk va estudiar juntament amb el seu company de classe Petr Jarchovský a l'escola secundària. Ara Jarchovsky és un col·laborador freqüent com a guionista. De 1987 a 1991, Hřebejk va estudiar guió i dramatúrgia a FAMU, una escola d'arts a Praga per a cinema i televisió. Durant els seus estudis FAMU, Hřebejk va dirigir i produir dos curtmetratges, Everything You Always Wanted to Know About Sex But Were Afraid to Experience (1988) i 1948 AD (1989), amb guions escrits pel seu company Petr Zelenka. El seu debut com a director professional va ser un curtmetratge per a la televisió txeca, You Do Nothing Because You Got No Good Reason (1991). Les seves pel·lícules van cridar l'atenció d'espectadors i crítics, i van entrar en festivals d'estudiants. Juntament amb Petr Jarchovský, durant els seus estudis FAMU, va escriure un guió de comèdia inspirat en els seus antecedents en un campament d'estiu pioner, Let's Sing the Song Naked-on. Aquest guió es va filmar el 1990 com a llargmetratge del director Ondřej Trojan i el camarógrafo Asen Šopov. La seva pel·lícula de 2009, Kawasaki's Rose, va ser seleccionada com l'entrada txeca per a la Millor Pel·lícula de Parla No Anglesa dels Oscar, però no va fer la llista definitiva.\n"El relat aixeca acta del putrefacte estat del comunisme a la Txecoslovàquia dels vuitanta, però el seu abast és universal" Jordi Costa (Diari El País)\n"Una pel·lícula petita però molt efectiva, a l'estil de les que van llaurar la fama de la nova onada txecoslovaca dels 60 (...)"Antonio Weinrichter (Diari ABC)\n"Generosa dosi d'humor negre apropen el relat al terreny de la farsa, però no li resten contundència al seu comentari sobre els nefastos efectes de la corrupció (...) efectiu conte moral tragicòmic (... ) Nando Salvà (El Periódico)\n"Una pel·lícula que té potencial per funcionar de meravella a les sales, amb el seu toc de denúncia i context sociopolític en el qual destaca la interpretació de Zuzana Mauréry." Pablo González Taboada (Cinemanía)\n"Malgrat certa caiguda en el caricaturesc (...), lídia bé amb el colorisme dels vuitanta (...) i la música còmoda que bressola el patiment d'uns xavals tan atordits com els espectadors (.. .) " Carlos Marañón (Cinemanía)\n"Resulta d'una vivacitat elogiable donat l'abast de tot el que s'agita sota aquesta trama enganyosament senzilla però bifurcada amb originalitat mitjançant una precisa ardit estructural (...)" Antonio Trashorras (Fotogramas)\n"Una sàtira comunista que és més divertida del que sembla" David Ehrlich (Indiewire)\n"The Teacher presenta dilemes morals atemporals que existeixen independentment de qualsevol règim polític" Donen Fainaru (Screendaily)\n"Amb alguns tocs d'humor negre, el film és un recordatori esgarrifós del que la gent pot fer impunement, i el que es pot tornar normal, si un consenteix un sistema opressiu." Leah Pickett (Chicago Reader):\n2016: Festival de Karlovy Vary: Millor actriu (Zuzana Mauréry)\n2016: Festival de Gijón: Millor BSO i direcció artística


Club Alforja Futbol Sala: TECNOVIT ALFORJA FS "A" vs BOTARELL (8 - 1)\nTECNOVIT ALFORJA FS "A" vs BOTARELL (8 - 1)\nEl primer equip de l'entitat necessitava sumar no només 3 punts, sinò 7 gols de diferència per poder aspirar a les opcions de quedar millor tercer dels tres grups de la Territorial, a l'espera del partit que es disputava diumenge a les 18h entre l'Arenys de Mar i el Futsal Aliança Mataró. En aquest enfrontament s'havia de produir un empat i malgrat que tots estàvem fent força a través de les ones de ràdio als últims 5 segons es va produir el gol del 3 a 2 que donaria matemàticament la posició de millor tercer a l'Arenys de Mar.\nEs pot mirar que ens hem quedat a un punt, es pot mirar que ens hem quedat a uns pocs segons o es pot mirar que s'ha fet una gran temporada. La feina increïble de l'últim partit es va fer bé i de forma espectacular amb l'atreviment del porter jugador ja d'un bon inici. La feina al penúltim partit fora de casa en un desplaçament complicat també va ser meritòria. Llavors que ha fallat? La lliga o l'ascens el guanyen els equips més regulars i nosaltres no hem fet la temporada amb nota 10 o 9 (que són la nota del Sant Julià i l'Ascó), l'hem fet de notable per coses bones com guanyar les dues vegades a l'Ascó, o una primera volta molt forta. I l'hem fet de notable per coses no tan bones com la quantitat d'empats i alguns alts i baixos massa remarcats.\nEl cas és que el Tecnovit Alforja FS ha aconseguit el seu millor resultat a Territorial després de 4 campanyes quedant tercer amb uns registres prou bons. Es va apostar per reforçar i donar especial importància a l'atac i, tot i que això ha minvat forces a la defensa, s'ha aconseguit ser el segon equip més golejador. Per contra, els gols encaixats són la part negativa que ben analitzats són els que ens han fet caure per sota l'Ascó.\nEl resum breu del partit és que la grada estava plena disposada a donar suport al seu equip i l'equip arrencava el minut 1 amb porter jugador amb tota l'ambició d'avançar-se ràpid i anar encarrilant el partit. No podia sortir de millor manera ja que al minut 6, el porter jugador havia propiciat un 3 a 0. El Botarell, totalment sorprés, canviaria l'estratègia i sortiria a pressionar i l'Alforja es veuria obligat a jugar de 4 sortint a la contra.\nTot i tindre ocasions de xuts llunyans i algunes contres, el Botarell no tenia la sort de cara i només va poder fer un gol, un gol que obligaria l'Alforja a haver-ne de fer 8. Una segona part totalment volcada a l'atac amb el porter jugador sabent el que tocava fer, va servir perquè mica a mica s'anèssin fent els 8 gols, fita que es diu ràpid però que té un mèrit grandíssim amb el ritme de partit que hi va haver.\nD'aquest partit se'n pot extreure que el que ens proposem es pot aconseguir però la lliga ens diu que s'ha de ser més regulars i tot i que les temporades s'acostumen a fer llargues, la intensitat que hi ha hagut d'inici a fi ha fet que haguem pogut disfrutar al màxim d'aquest esport. Esperem que l'afició s'ho hagi passat bé i continuï recolzant l'entitat.


I ara, uns minuts de publicitat - MetaData\n"No pagaràs al joc per, a sobre, quedar-te igualment enrere en la cursa perquè ets l'únic que no mira anuncis"\nEncara no feia quatre dies que parlava sobre com alguns mals vicis que han passat dels jocs amb model de negoci amb descàrrega gratuïta (on són fins a cert punt comprensibles) cap als jocs 100% de pagament, que ja arribava la següent notícia del mateix estil. Després de les gacha, ara és el torn de mirar anuncis publicitaris integrats. Del mòbil a la consola o el PC. Per ara, com quelcom opcional a canvi d'una recompensa dins del joc. Però imagina't que et subscrius a un servei de reproducció de continguts en línia i per veure algunes sèries has de mirar anuncis entre els episodis igualment.\nTan sols veure la notícia no calia ser endeví per encertar que el primer a córrer a signar el contracte amb l'empresa que ha creat la tecnologia no podia ser cap altra companyia que Electronic Arts (EA), és clar. Algú que ha arribat a guanyar el premi a la companyia pitjor considerada pels consumidors als Estats Units. No "companyia de videojocs", simplement "companyia", superant fins i tot empreses tabacaleres o petroleres, que ja és un dir (concretament, el segon classificat, a molta distància, va ser el Bank of America, amb la meitat dels vots que EA). Davant l'enrenou, ja li ha faltat temps a dir que de moment això no ho aplicarà. Però l'acord ja l'ha signat, i tampoc un fa aquestes coses per després oblidar-se'n.\n"La intenció era tenir una alternativa per equilibrar la balança contra els jugadors de pagament"\nMés enllà de la reacció visceral, el que em va semblar curiós va ser la seva argumentació d'acord amb els resultats d'un estudi que havien fet. Bàsicament, venia a dir que la gent que mirava anuncis era més procliu després a fer compres integrades al joc (les gacha). Per tant, els anuncis no eren tant una forma directa d'ingressos com sí la manera de fomentar les compres dins el joc, curiosament, de manera independent als productes anunciats en si. Em va cridar l'atenció perquè, i aquí caldria veure amb més detall aquest estudi (si volen mostrar les dades), l'evidència és que el camí és exactament l'invers. M'explico.\nA la Game Developer's Conference (GDC) de ja fa uns anys, els desenvolupadors del joc gratuït per mòbil War Robots van presentar molt detalladament i sense embuts un cas que em va resultar molt interessant. Van decidir afegir anuncis opcionals al seu joc, que fins al moment només es finançava amb compres integrades a l'aplicació. Si bé hi havia un clar motiu econòmic, és clar, també hi havia un component d'equitat al joc. La intenció era que la gent que no podia (o volia) pagar per les compres integrades tingués una alternativa per poder equilibrar la balança, encara que fos una mica, contra els jugadors de pagament. Perquè recordem que en aquests jocs la gent que paga ho fa a canvi de disposar d'espàrrings (o sigui, qui no paga). I perquè la gent accepti ser el xai, almenys s'ha d'oferir el miratge que tens alguna oportunitat.\nLa majoria de gent que mirava els anuncis, de fet, era la que ja gastava força diners al joc des de sempre\nLa sorpresa la van tenir ells mateixos en veure els seus resultats. La majoria de gent que mirava els anuncis, de fet, era la que ja gastava força diners al joc des de sempre, les anomenades "balenes", en l'argot. Els jugadors gratuïts, de fet, eren els que menys miraven (en relació). I contra més despesa fa el jugador, més anuncis mira. L'explicació es feia evident a posteriori. En realitat hi ha dos grans grups de jugadors en aquests tipus de joc: els que van a totes i els que només juguen com a passatemps. Els primers són els que aprofitaran qualsevol oportunitat per guanyar un avantatge: pagar, mirar anuncis o, si cal, estar tot el dia jugant fent tasques repetitives i insípides, si aquestes comporten un guany dins el joc (en anglès, el que s'anomena grinding, o moldre). Els segons no estan per perdre el temps fent tasques sense sentit. Dediquen estonetes al joc quan els va bé i ja està.\nPer tant, la correlació és en realitat a la inversa. No compres si mires anuncis, mires anuncis si compres, paradoxalment. Per tant, aquest sistema d'anuncis només és seguir munyint la vaca dels que ja estan engachats. No pagaràs al joc per, a sobre, quedar-te igualment enrere en la cursa perquè ets l'únic que no mira anuncis, mentre els teus contrincants sí que ho fan. Però el quid de la qüestió per a mi és que ja anem afegint la normalització d'una altra pràctica empipadora que potser es justificava en models gratuïts, però vol que saltar als jocs de pagament. I no pas precisament dels barats.\n"Aquest sistema d'anuncis només és seguir munyint la vaca dels que ja estan 'engachats'"\nPerquè al final, citant al gran empresari d'èxit i expert en monetització i balenes, el Sr. Cranc de la sèrie Bob Esponja: "M'agraden els calés".


No es permetrà l'entrada de cap familiar llevat en casos de necessitat. En aquest cas sempre s’haurà de fer amb mascareta, se li prendrà la temperatura, s’haurà de desinfectar amb gel hidroalcohòlic. Així doncs, el comiat i la rebuda dels infants s'haurà de realitzar a l'exterior.\nAbans de començar el torn cada família haurà de portar signada pel pare/mare o tutor legal de l’infant una declaració responsable per tal de garantir que es comprèn la importància de no portar els infants amb símptomes al centre, d'informar al centre de l'aparició de qualsevol cas de COVID-19 en l’entorn familiar de l’infant i de mantenir-hi un contacte estret davant de qualsevol incidència. Aquesta declaració està inclosa en la fulla d’inscripció de l’infant es pot enviar per correu o portar en mà abans del primer dia del casal per evitar allargar els temps i evitar retards en l’entrada del nen i per tant concentració de nens.\nSi un infant o monitor te febre o presenta símptomes compatibles amb el COVID-19 no podrà assistir al casal.\nEls infants han de venir al casal acompanyats sempre d’un adult que pugui deixar constància de l’estat de salut del/la participant.\nNo es permetrà l’estada al casal de cap alumne que no estigui vacunat.\nOrganitzacióde grups i espais\nCom que disposem de sortida directa al Jardins de la Mercè Plantada aquest any fomentarem les activitats a l'aire lliure.\nDividirem els infants en dos grups de tal manera que evitarem en la mesura del possible que els dos grups estiguin a dins del recinte al mateix moment. Quan un grup estigui dintre, l'altre estarà fora fent alguna activitat a l'exterior. En cas de que els dos grups estiguin a dintre serà obligatori l’ús de mascaretes.\nEn cas de pluja o mal temps els dos grups estaran a dintre i en aquest cas l’ús de mascareta serà obligatori per a tothom.\nAquest estiu s’afegeix la figura del/de la responsable de seguretat i higiene.\nSeguretat alimentària i servei de menjador\nEl menjar se servirà sempre en safates/plats individuals.\nPer l’aigua beuran de l’ampolla o cantimplora que portin de casa. En cas de que l’aigua de l’ampolla s’acabi omplirem un got d’un sol ús amb aigua embotellada.\nEs deixarà una cadira de separació entre infants de manera que cada nen, nena o adolescent no tingui cap altre infant/jove al davant ni als costats. Per raons d’espai. Es realitzarà neteja i desinfecció de les taules abans i després de cada àpat i de l'espai assignat per aquesta funció.\nEs crea un protocol específic de seguretat alimentaria.\nUn estoig marcat amb el nom tant de fora com els elements de dintre, amb:\nCada alumne disposarà d’un espai fixe marcat amb el nom on deixarà les seves pertinences així com el material que porti de casa durant tota la setmana.\nEn tots els casos que es parla de l’ús de mascareta, s’ha d’entendre mascareta higiènica reutilitzable. En el cas dels infants, l’han d’aportar ells/es des de casa.\nFebrícula o febre (a partir de 37,3 ºC)\nCongestió nadal i/o mal de coll\nSi els símptomes no són greus es contactarà amb la família perquè reculli al nen i contacti amb el CAP o el =61.\nEn espera de resultats, les persones que han tingut contacte estret amb l’infant hauran d’evitar el contacte amb la resta de participants.\nSi es comunica que es tracta d’un cas probable o confirmat de COVID-19 se seguiran les indicacions del Servei de Vigilància Epidemiològica.\nLlegeix més:Mesures de prevenció, seguretat i Higiene al casal d'estiu 2020\nHem creat una àrea privada amb quatre videotutorials on us ensenyem a modelar un ou de Pasqua en forma de Sonic, una guineu, un os rentador (mapache) i un os panda.\nPel que fa al material, podeu utilitzar qualsevol material moldejable: JumpingClay, argila polimèrica, plastilina o fins i tot fondant... i una mica de paper de plata. No fa falta res més!\nOu de Pasqua Sonic.\nOu de Pasqua Guineu\nOu de Pasqua Os rentador\nOu de Pasqua Os panda\nPreu: 5€/accés a cada vídeo. 15€ accés a tots els vídeos Subscriu-te a un o a tots els vídeos\nLlegeix més:Vídeo tutorials de Pasqua\nEls tallers en directe de dibuix, còmic i tecnologia es portaran a terme sempre i quan hi hagi el mínim d'inscrits necessaris per portar-lo a terme.\nEl cobrament es farà a través de la plataforma PayPal a través de mail (en el mail que ens heu indicat a la inscripció).\nPel que fa a l'accés als videotutorials de modelatge, us donarem accés a la zona reservada un cop rebut el pagament.\nNo us cobrarem res fins que no tinguem la certesa que es pot portar a terme.\nFins que el taller no hagi estat pagat no s'enviarà el mail amb l'enllaç i les instruccions.\nUn cop rebut el pagament us enviarem un mail amb les instruccions, el material que necessiteu i l'enllaç Hangouts a la sessió.\nLlegeix més:Condicions del Servei Tallers\nCasal d'estiu esportiu i tecnològic


Espanya ja té gairebé seixanta casos confirmats de verola del mico\nCreix en vuit el nombre de positius d'orthopoxvirus, però no n'hi ha cap a Catalunya\nBarcelona. Dimecres, 25 de maig de 2022. 16:52\nActualitzat: Dimecres, 25 de maig de 2022. 17:04\nÉs un dels països més afectats per la malaltia. Espanya ja té gairebé seixanta casos confirmats de verola del mico, després que el Ministeri de Sanitat hagi incrementat aquest dimecres la xifra de positius fins a 59. D'acord amb les últimes dades de l'Institut de Salut Carlos III, es mantenen en vint els casos confirmats de verola del mico després de la seqüenciació parcial del virus i s'eleven fins a 39 els positius de verola no humana (orthopoxvirus). Així doncs, hi ha vuit positius més que aquest dimarts. Per la seva banda, s'han registrat 41 negatius, de manera que "es descarten com a casos". Fins ara, Sanitat ha rebut mostres de cent casos sospitosos de verola del mico.\nPer territoris, Madrid és la comunitat amb més casos: ja suma 48 positius, 29 negatius i 45 sospitosos, que estan pendents del resultat de les proves de laboratori. No n'hi ha cap a Catalunya. Tanmateix, és difícil saber quants casos hi ha a cada lloc per mor del desajustament habitual entre les comunitats i el Ministeri de Sanitat. El govern espanyol i les autonomies analitzaran aquest dimecres l'evolució de la malaltia en el Consell Interterritorial del Sistema Nacional de Salut. S'han detectat possibles casos oficials al País Basc, Andalusia, Castella la Manxa, Galícia, Canàries País Valencià, Aragó i Castella i Lleó, a més de Madrid. De manera oficiosa, se sap que l'Hospital Clínic de Barcelona va detectar la setmana passada un sospitós. Si ampliem la mirada a Europa, n'hi ha 71 de confirmats al Regne Unit, 39 a Portugal, dotze a Alemanya, sis als Països Baixos, cinc a França, cinc a Itàlia, quatre a Bèlgica, dos a Suïssa, un a Àustria, un a Dinamarca, un a Eslovènia i un a Suècia.\nLa bona notícia és que els casos espanyols evolucionen positivament. A més, les autoritats sanitàries ja estan en marxa: Espanya té una estratègia per frenar el brot de verola del mico. Per una banda, el Ministeri de Sanitat i les comunitats autònomes ja han acordat el protocol a seguir per als contagiats amb el virus del mico, que inclou l'aïllament, la vigilància i el rastreig. Per una altra, el país es prepara per comprar vacunes contra la verola tradicional amb la intenció d'administrar-les als contactes estrets de les persones infectades. És el que s'anomena "vacunació d'anell", eficaç per erradicar la verola l'any 1977.\nEn un altre ordre de coses, l'Organització Mundial de la Salut (OMS) ha assegurat que el brot de verola del mico que s'ha registrat a setze països "encara pot controlar-se" perquè el risc general de transmissió és "baix". "Pel que sabem del virus i de les seves formes de transmissió, aquest brot encara pot controlar-se, de manera que l'objectiu és contenir-lo i detenir-lo", ha dit l'experta en verola i membre del Programa d'Emergències de l'OMS, Rosamund Lewis. Lewis ha afegit que és "poc probable" que el virus ja hagi mutat, tot i que considera que la transmissió pot estar sent impulsada per la socialització que hi ha al món després de l'aixecament de les restriccions imposades per la pandèmia del coronavirus.