2015 gener : Penya Barcelonista Els Tamarells\nAgenda d’actes i partits previstos per aquest cap de setmana\nDesprés de l’èxit en la visita de l’equip de futbol femení a les Illes, aquest cap de setmana tenim dos equips més als quals podrem donar suport i amb els que hem concretam també uns actes de recepció. L’agenda queda enquadrada així:\n- Dissabte dia 24 a les 20′30 h. a l’Hotel AC Ciutat de Palma, recepció a les penyes balears per part de l’expedició de l’equip de futbol-sala del FC Barcelona.\n- Diumenge dia 25 a les 12 h. en el Palau d’Esports de Son Moix, partit de la Divisió d’Honor de futbol-sala entre els equips Palma Futsal i FC Barcelona.\n- Diumenge dia 25 a les 17 hores en el Pavelló del Pla de Na Tesa, partit de bàsquet de la Lliga Adecco Plata entre els equips Opentach Pla i el FC Barcelona B.\n- Diumenge, després del partit de bàsquet i en el mateix pavelló, recepció a les penyes balears per partit de l’expedició de l’equip de bàsquet del FC Barcelona.\nEs prega confirmeu assistència als diferents actes, contestant aquest mail. Vos adjuntam relació de partits i actes de penyes, en general, del cap de setmana.\nActivitats de les seccions del 21 al 27 de gener\nActivitat de futbol del 24 al 29 de gener\nAgenda Actes de Penyes del 23 al 29 de gener de 2015\nJornada bàsquet 24-25 de gener\nLa PB Els Tamarells amb Mariona Caldentey i el FC Barcelona femení\nLA PB ELS TAMARELLS AMB MARIONA CALDENTEY I EL BARÇA FEMENÍ\nEl passat cap de setmana el dedicàrem a donar suport a l’equip femení del FC Barcelona i més concretament a la nostra sòcia felanitxera Mariona Caldentey, que per primera vegada visitava Mallorca i al seu ex equip vestida de blaugrana.\nL’horabaixa del dissabte acudírem a l’hotel de concentració, on ens va rebre la delegació del club encapçalada pel directiu Xavier Rieiro i l’entrenador Xavi Llorens. Tinguérem l’ocasió d’estar una estona amb l’equip, conversar amb les mallorquies Virginia Torrecilla i Mariona Caldentey, així com férem entrega d’uns obsequis tant a les jugadores com als representants del club.\nEl diumenge, més de cinquanta socis es desplaçaren al Coll den Rebassa per viure en directe el partit Collerense - FC Barcelona. Na Mariona va començar a la banqueta i el partit fou molt igualat, l’equip mallorquí ho va posar molt difícil. A manca de mitja hora per acabar va entrar la felanitxera, i quan només faltaven dos minuts per acabar el partit, na Mariona aprofitava una centrada des de la dreta per a rematar a porteria i anotar l’únic gol de l’encontre, que donaria els tres punts al Barça. Lògicament amb esportivitat la felanitxera no va celebrar el gol, marcat davant el seu ex equip, i que durant molts d’anys l’ha formada com a jugadora. Després del partit les jugadores del Barça s’acostaren a les graderies per fotografiar-se amb la multitud de seguidors que acudiren a animar-les. Fou el cap de setmana somiat, poder tenir una sòcia felanitxera, jugant en el Barça, i poder-la veure marcar el gol del triomf. No es pot demanar més que desitjar-li tots els èxits en el futur. Enhorabona, crack.\nEntrades econcòmiques pel partit FC Barcelona - At.Madrid\nEl FC Barcelona ha passat a quarts de final de Copa i s’enfrontarà el proper dimecres dia 21 a l’At. Madrid, actual campió de Lliga. Per veure aquest gran partit la PB Els Tamarells ofereix les seves entrades als socis que les interessin al preu de 40 euros per socis, els no socis 50 euros. Per ordre cronològic anirem atenent les peticions fins que tindrem entrades disponibles. Les podeu reservar responent aquest mail, indicant el vostre nom i número de telèfon, i la quantitat d’entrades que necessitau.\nMoltes gràcies i visca el Barça !!\nSortejos partits mes de febrer\nEsperam que aquest 2015 hagi començat amb la millor de les Il·lusions per tots vosaltres. Vos cominicam els resultat del sorteig viatges per anar a veure els partits de Lliga que el FC Barcelona jugarà en el Camp Nou el mes de febrer.\nFC BARCELONA - VILA-REAL (partit de Lliga, 1 de febrer)\n- Soci nº 86 Joan Enric Font Nicolau (FELANITX)\n- Soci nº 222 Marc Rigo Manresa (FELANITX)\n- Sòcia nº 282 Núria Lladonet Barceló (CAMPOS)\n- Sòcia nº 603 Maria Joana Alvárez-Osorio Rosselló (MANACOR)\n- Soci nº 635 Jaume Burguera Vicens (CALA SANTANYÍ)\n- Soci nº 84 Jaume Vicens Obrador (FELANITX)\n- Sòcia nº 446 Margalida Prohens Batle (SANTANYÍ)\nFC BARCELONA - LLEVANT (partit de Lliga, 15 de febrer)\n- Soci nº 388 Juan José Adrover Valera (CALONGE)\n- Soci nº 83 Miquel Àngel Andreu Adrover (FELANITX)\n- Soci nº 142 Antonio Ruiz Almodóvar (FELANITX)\n- Soci nº 785 Juan Cardona Balaguer (PONT D’INCA)\n- Soci nº 396 Jaume Suñer Mesquida (CAMPOS)\n- Sòcia nº 449 Silvia Santos Ramos (CALA D’OR)\n- Sòcia nº 775 Maria Antònia Nicolau Sureda (MANACOR)\n- Sòcia nº 573 Marta Salom Rosselló (S’ALQUERIA BLANCA)\n- Sòcia nº 45 Raquel Hormigo Nuñez (MADRID)\nFC BARCELONA - MÁLAGA (partit de Lliga, 22 de febrer)\n- Sòcia nº 178 Aina Mascaró Tomàs (PORTOCOLOM)\n- Soci nº 629 Diego López Morro (LLUCMAJOR)\n- Soci nº 683 Jaume Vicens Torres (CAMPOS)\n- Sòcia nº 359 Antònia Maria Adrover Mestre (FELANITX)\n- Soci nº 786 Guillem Servera Rosselló (FELANITX)\n- Soci nº 357 Rafel Frau Fons (PORTOCRISTO)\n- Soci nº 410 Antoni Vanrell Horrach (PETRA)\nRecordau que l’acompanyant ha de ser soci o s’hi ha de fer abans de viatjar. En la mateixa agència trobareu full d’alta. Contactau amb l’agència de viatges Portocari (Telf 971 58 22 04).


La producció de vehicles a l'Estat tanca els quatre primers mesos de l'any amb un descens del 13,4% respecte al 2019 La República\nLa producció de vehicles a l’Estat tanca els quatre primers mesos de l’any amb un descens del 13,4% respecte al 2019\nACN Barcelona.-La producció de vehicles a l’Estat durant els primers quatre mesos de l’any va caure un 13,4% en comparació amb el mateix període del 2019, fins a les 850.043 […]\nACN Barcelona.-La producció de vehicles a l’Estat durant els primers quatre mesos de l’any va caure un 13,4% en comparació amb el mateix període del 2019, fins a les 850.043 unitats, segons ha informat aquest divendres Anfac. Si es té en compte només el mes d’abril, el descens va ser del 16,4% (187.819 unitats) respecte el mateix mes de fa dos anys. Segons Anfac, que compara les dades amb el 2019 perquè a l’abril de l’any passat les fàbriques estaven tancades pel confinament, la crisi dels microxips està suposant un obstacle important per assolir el ritme esperat de producció i no es calcula que la situació millori fins després de l’estiu com a mínim. A això, també cal afegir-hi la menor demanda dels principals mercats europeus.\nÉs el cas d’Alemanya, amb un descens del 26,1%, França (-25,4%) i en menor mesura el Regne unit (-12%) i Itàlia (-17,1%), en comparació amb les xifres registrades a l’abril del 2019. Igualment, la recuperació de la demanda interna és “fonamental” ja que un de cada quatre vehicles es ven a l’Estat, segons apunta la patronal.Amb tot les exportacions han patit una caiguda del 13,8% respecte al mateix mes del 2019, amb un total de 159.247 vehicles enviats a l’estranger. En el període acumulat des del gener, s’han exportat 726.584 unitats, un 7,4% menys. Si es compara amb el 2020, les vendes a l’exterior van augmentar un 36,2%, fins als 726.584 vehicles.Per tipus de fonts d’energia, els vehicles de zero o baixes emissions segueixen creixent amb forma, amb un 143,4% més a l’abril respecte al 2019, fins als 22.227 unitats entre vehicles elèctrics, híbrids endollables, híbrids convencionals, gas natural i GLP. En total, ja suposa l’11,9% de la fabricació total de vehicles a l’Estat.


UMH - Mòdul II: Patologia Mèdica de l'Aparell Locomotor i Malalties Autoimmunes Sistèmiques\nVisitants: Mòdul II: Patologia Mèdica de l'Aparell Locomotor i Malalties Autoimmunes Sistèmiques\nEn este mòdul s'abordaran les principals afeccions mèdiques de l'aparell locomotor, la seua etiologia, les seues manifestacions clíniques més rellevants, i els objectius del tractament mèdic, físic i ortésico. S'estudiarà l'exploració física com a forma fonamental d'aproximació al diagnòstic, i es farà insistència en les principals tècniques diagnòstiques complementàries, amb especial atenció a les tècniques d'imatge.\nQue l'estudiant aprenga a desembolicar-se en fòrums de trobada professionals (nacionals i internacionals).\nQue l'estudiant conega la fisiopatologia de les malalties identificant les manifestacions que apareixen al llarg del procés, així com els tractaments mèdics i quirúrgics.\nQue l'estudiant aprenga a valorar l'estat funcional del pacient, considerant els aspectes físics, psicològics i socials.\nQue l'estudiant conega, de forma general, els tractaments mèdics i quirúrgics de les malalties tractades i sàpia identificar els canvis en la salut provocats pel tractament de les patologies tractades.\nQue l'estudiant aprenga a recopilar i interpretar dades rellevants per a emetre judicis que incloguen una reflexió sobre temes d'índole social, científica o ètica.\nQue l'estudiant aprenga a comunicar-se de mode efectiu i clar, tant de forma oral com escrita, amb els usuaris del sistema sanitari així com amb altres professionals (metges, infermeres, auxiliars, zeladors, psicòlegs, assistents socials, terapeutes ocupacionals, etc.) . Ha de ser capaç d'explicar amb paraules senzilles al malalt i família les patologies que patixen, i d'indicar-los la seua forma de participació en el procés de millora de la patologia.\nQue l'estudiant siga capaç de desembolicar-se en entorns de treball efectiu en equips pluridisciplinaris, establint objectius, fomentant la comunicació, respectant la diversitat de criteris, participant i integrant-se en els projectes, i reconeixent competències, habilitats i capacitats dels altres.\nQue l'estudiant adquirisca l'hàbit de mantindre actualitzats els fonaments, coneixements, habilitats i actituds necessaris per a aconseguir l'excel·lència en les competències professionals, per mitjà d'un procés de formació permanent i anàlisi crítica, en una cerca contínua de la superació i excel·lència professional, contribuint al desenrotllament de la professió.\nAltres malalties autoimmunes sistèmiques\nArtritis microcristal·lines. Infeccions de l'aparell locomotor\nPatologia metabòlica òssia.\nPatologia degenerativa articular i patologia de parts blanes.\nGeneralitats del tractament farmacològic. Tractament mèdic de les malalties reumàtiques\nProves complementàries en l'estudi de les malalties mèdiques de l'aparell locomotor\nProves d'imatge en la patologia mèdica de l'aparell locomotor\nEcografia de l'aparell locomotor


Guants de Nitril Reforçat EMM (10ud)\nGuants de nitril reforçat, extra fort (gruix = 8 mil) i de super còmoda, resistent. Vaigtractar per a pintures basats en dissolvents.\nGuants de nitril reforçat, extra fort (gruix = 8 mil) i de super còmoda, resistent. Vaigtractar de pintures i dissolvents.\n- Superior esclat de força, extra-resistents, però també molt flexible.\n- Extra-llarg canells (300mm) i superfície rugosa, per a una millor adherència.\n- No talc, silicones o làtex per tal d'evitar qualsevol tipus d'al·lèrgia.\n- Molt adequats per treballar amb les pintures i dissolvents.\n- Fabricat en absència de zinc, sofre i accelerants per a la protecció del medi ambient.\n- Prova segons une en 388:\n- Abrasió: 0\n- Estrip: 0\n- Perforació: 0\n- Aprovar d'acord en 374-1 i EN1149-3:2004\nFORMAT: Bossa de 10 guants.\nMIDA: si us Plau, contacteu amb nosaltres en el formulari de comanda si vols mida M, L o XL.\nGuants de Nitril Reforçat EMM -...\nCaixa de Guants de Nitril molt...


cervicàlgia, visió biomecànica, mal de cervicals, abordatge osteopàtic\nLes cervicals són molt sensibles i és ben normal que, un dia o un altre, tots ens les hàgim notat. Però, ¿com funcionen i com és que poden fer tant de mal?\nPrimer de tot cal explicar de forma simple el funcionament de l’esquena en el seu conjunt. Les cervicals són una part d’un tot, en aquest cas de la part alta de la columna vertebral. Tota l’espinada està formada per 24 peces (7 cervicals, 12 dorsals i 5 lumbars) i cada zona té unes característiques pròpies. Les lumbars són més grans, ja que la part baixa acumula més pes, i la part articular mira cap a dins, cosa que facilita el moviment de rotació, tot i que també poden fer flexió i extensió i inclinació lateral. Les dorsals, a més de la zona articular que permet que es relacionin amb la seva veïna superior i inferior, tenen una articulació pròpia per les costelles que limita la seva mobilitat. Les cervicals són mes petites i molt més mòbils. En podem diferenciar les dues primeres que són tan diferents de la resta que tenen nom propi: Atles i Axis. Curiosament prop del 80 per 100 de la mobilitat de la columna es produeix entre aquestes dues vèrtebres.\nCal recordar la forma que té cada un d’aquests segments. Les lumbars i les cervicals es corben cap endarrere, forma que rep el nom de lordosi. Les dorsals ho fan cap a davant, corba que s’anomena cifosi. Aquesta forma dorsal és la més normal entre els mamífers. És molt més estable i si mirem qualsevol animal a quatre potes ens podem imaginar l’arc d’un pont. El fet de posar-nos drets va suposar que les lumbars canviessin la seva orientació i permetessin així la posició de bipedestació. Així doncs, podem dir que les cifosis són arcs estables i menys mòbils i les lordosis aporten major mobilitat. I, com podem intuir, a major mobilitat major risc d’inestabilitat.\nEl cos, davant de la inestabilitat, reacciona sempre de la mateixa manera: amb un bloqueig per intentar que no es “desmunti” l’estructura. Això exactament és la lesió osteopàtica. I la nostra feina és retornar la mobilitat normal.\nI ¿per què fan tant de mal? Molt fàcil. La quantitat de neurones que fem servir per moure’ns no és proporcional al número de músculs ni a la seva mida. Depèn de la seva funcionalitat. I al que dediquem més recursos és a parlar. Per tant aquesta zona la tenim fortament inervada.\nL’estructura en arc de la columna vertebral li confereix una flexibilitat que d’altre manera no tindria i li permet suportar molt més pes. Però presenta algun problema estructural: els arcs només els podem estabilitzar pel costat de la convexitat, que, en el cas de les cervicals, es troba davant. A més a mes, són tan mòbils que poden invertir la seva curvatura i per tant també necessitarem que algú les estabilitzi en aquesta posició. El més lògic és mirar d’entendre quin és el moviment que no poden fer. Això indica el sentit de la lesió i ens dirà si el problema es troba davant o darrere. A més, cal recordar que la musculatura de la parla és majoritàriament anterior i també afectarà, i molt, tot el sistema. Si sou dels que serreu les dents a la nit sabeu de què us estic parlant.\nAl damunt hi tenim el cap i aquest també té molt a dir perquè no està centrat sinó que la seva posició es troba 2/3 parts avançada respecte de l’eix de la columna. Penseu en un arc de fletxes. Imagineu que hi poseu un cap a la part superior avançat 2/3 a l’extrem. Si voleu que no caigui l’haureu de subjectar d’alguna forma. El cos tiba del cap endarrere per mitjà de la musculatura. Aquesta acció provoca un augment de la corba, com si tenséssim l’arc. Fent això estarem donant més feina als estabilitzadors, que ja hem dit que van per davant. I aquí tenim els escalens que, a més d’aquesta feina, també són els encarregats de moure les primeres costelles per respirar. Ara pensem en el nivell d’estrès que tenim tots en general i com respirem en aquestes circumstàncies… i tindreu el problema servit i l’explicació del dolor!\n« Anar ben calçat, ¿moda o comoditat?\nL’osteopatia en els bebès »


Solucions Call Center per a empreses a Barcelona. Software | TS-Telecon\nInici » Serveis » Solucions » Solucions Call Center\nSolucions Call Center per a empreses a Barcelona. Software\nEls Call Center tradicionals de les empreses amb els operadors amb auriculars responent a les trucades s'està quedant obsolet. Avui en dia, amb les comunicacions actuals i els hàbits dels usuaris, aquests no només estan trucant per telèfon, també es comuniquen per correu electrònic, missatgeria instantània, SMS i molt més.\nEl simple fet de controlar les trucades s'ha tornat insuficient per mantenir contents als seus clients, augmentar les vendes, i resoldre els problemes a temps.\nActualment el programari i la solució de call center que necessita la seva empresa ha de permetre arribar als seus clients utilitzant els canals de comunicació que ells prefereixin. Les noves solucions de Call Center també han de treballar correctament amb les comunicacions d'entrada i sortida, perquè ningú es quedi esperant.\nA més de tot això, les noves Solucions de Call Center per a empreses suposen una reducció de costos, una millora en l'eficàcia dels operadors, i en conseqüència es maximitza el valor objectiu de cada client de la seva empresa.\nLes Solucions de Call Center estan dissenyades per a empreses que han de gestionar un alt nombre de trucades, oferint un estricte control de les comunicacions que es desenvolupen a la seva empresa.\nDistribució automàtica de trucades: que s'encarrega d'enviar automàticament les trucades als agents o grups disponibles.\nAssistent d'agent: Proporciona un control de les sessions, estadístiques personals i missatges emergents en pantalla, que li proporciona informació detallada.\nConsola de supervisor: que analitza el rendiment dels agents en temps real i modifica l'estat dels agents o grups si es desitja.\nGestor d'estadístiques, que mostra estadístiques consolidades en taules o gràfics corresponents a diferents períodes.\nCompatible amb telèfons de sobretaula, sense fils (DECT), telèfons IP i Softphones.\nEntre els avantatges que proporcionen les Solucions de Call Center per a empreses\nSupervisa el flux de trucades entrants.\nAtén més trucades i millora la gestió de les mateixes.\nManté la qualitat del servei sota control.\nA més de tots els avantatges en les comunicacions de veu, el programari de Call Center està format per serveis integrats de veu en els aplicatius empresarials comuns en client com ara: Clients de correu (Lotus Notes, Microsoft Outlook, ...), Contact Center (Goldmine, Salesforce, ...).\nAddicionalment des Telecon Sistemes tenim la capacitat tècnica d'integrar el Call Center amb qualsevol aplicació empresarial que tingui disponible a la seva empresa mitjançant el desenvolupament de la solució personalitzada a cada cas en concret.\nAmb tot això s'aconsegueix una solució de Call Center per a empreses integrable en qualsevol aplicació disponible a client (clients email, contact centers de client i altres a mida), amb això les comunicacions corporatives queden totalment integrades en les aplicacions disponibles a la seva empresa, i s'augmenta l'eficàcia i productivitat de l'atenció al client de la seva companyia, aspecte fonamental avui en dia.\nEl programari de les solucions de Call Center de Telecon Sistemes és adaptable a qualsevol protocol disponible per part del client: Protocols SIP,. Xml, TAPI, ... (i altres a mesura segons els aplicatius disponibles en client).\nPer a més informació del programari i les solucions de call center per la seva empresa, els experts de TS-Telecon Sistemes l'assessoraran perquè mitjançant el programari de call center l'ajudin a millorar les comunicacions de la seva empresa.


Suzuki Swace: Híbrid, atlètic i versàtil | ElMotordeGirona.cat\n2 juliol, 2021 albertalsina\nLa berlina familiar de Suzuki, el Swace és una aposta clara de la marca japonesa per la seva projecció d’electrificació a tots els nivells. I, a més, ho fa amb unes molt bones prestacions, consums i emissions sota control, i un equipament de gammes superiors.\nAmb un motor d’1.8 litres associat a un sistema elèctric d’última generació aconsegueix 122 CV per oferir una experiència de conducció molt bona amb etiqueta mediambiental ECO, i així poder circular ens els episodis d’alta contaminació de grans capitals o carrils d’alta ocupació VAO, a més de beneficiar-se de rebaixes en imports d’autopistes, estacionaments i exempcions d’alguns impostos.\nAmb el mode EV (Electric Vehicle) està recolzat pel seu motor elèctric de 53KW i una bateria de gran capacitat que li permet circular només amb el motor elèctric amb la potència proporcionada per la bateria sense haver de preocupar-se pel soroll i les emissions. Té un funcionament silenciós i àgil en el qual no hi ha necessitat d’endollar el cotxe per a recarregar la bateria, oferint un baix cost de manteniment, uns nivells de consum i emissions de C02 molt baixos i un estalvi molt interessant gràcies a la manera elèctrica en els moviments quotidians. El nou Suzuki Swace disposa d’un selector de manera de conducció que permet al conductor ajustar el comportament del vehicle a les condicions del trajecte. Equipa tres maneres: Normal (equilibri), Eco (sostenibilitat) i Sport (dinamisme).\nAtlètic i funcional\nEstà disponible només en carrosseria familiar i ha estat dissenyat amb un baix centre de gravetat i un estil on destaquen les línies fluides al llarg de tota la seva carrosseria. Crida l’atenció el toc atlètic del seu frontal, i un habitacle de filosofia minimalista espaiós, confortable i pràctic.\nLa consola central del nou Suzuki Swace està presidida per una pantalla multifuncional de 8 polzades el sistema multimèdia de les quals és compatible amb Apple CarPlay per a iPhone, Android Acte™ i MirrorLink™. Compta també amb una base de càrrega sense fil, dos ports USB / AUX i altres elements com són el volant i els seients davanters calefactats, el climatitzador S FLOW amb detecció de passatgers i la llum ambiental en la cabina.\nLa seva habitabilitat és molt bona, una generosa distància entre els seients davanters i darreres, 928 mm., assegura un espai còmode per als passatgers darreres que gaudeixen d’una distància per a les cames de les millors de la seva classe. A més, tots els passatgers del Swace tenen a la seva disposició multitud de buits de magatzematge per a guardar objectes i un maleter de 596 litres de capacitat.\nLa conducció del nou Suzuki Swace destaca per la seva suavitat i confort gràcies al seu baix centre de gravetat i a una gran posada a punt de la seva suspensió. La posició de la bateria, sota els seients posteriors, fa que la seva conducció sigui suau i fàcil. Les suspensions, d’arquitectura McPherson en l’eix davanter i dobles trapezis en el darrere, han estat calibrades buscant una conducció estable i confortable.\nEl nou Swace disposa d’una àmplia bateria d’ajudes a la conducció, destacant, entre altres, els sistemes de precol·lisió Pre-collision System (PCS), assistent d’aparcament, detector d’angle mort Blind Espot Monitor (BSM), reconeixement de senyals Road Sign Assist (RSA), assistent de carril Lane Traci Assist (LTA), control de velocitat adaptatiu Dynamic Radar Cruise Control (DRCC), l’alerta de trànsit posterior Rear Crossing Traffic Alert (RCTA) i del sistema de trucada d’emergència E-Call.\nprevious Suzuki entra en una nova dimensió amb l'Across


General | Pàgina 4 | DIDACTIK\n Set anys de #DidàcTIK en 7 paràgrafs (i 7 links)\njmab 27 d'agost de 2017 2017-2018, General4 Comments\nEl temps passa volant. I quasi sense adonar-me’n, va i el meu blog fa 7 anys! No sé si són molts anys, però que un blog aguanti tant de temps ja és una fita només per aquest motiu. En un temps on la comunicació és sinònim d’immediatesa, els blogs són una rara avis en el món 2.0. Però sí, encara hi ha cultura de blog, sortosament! Encara hi ha gent -especialment en el món educatiu- que necessita més de 140 caràcters o no abusa d’emojis per exposar idees. Jo en sóc un d’aquests. I quan miro enrere el més de … Read More\n Educació d’adults per combatre la por\njmab 22 d'agost de 2017 2017-2018, General1 Comment\nEl passat dijous 17 d’agost restarà a la memòria col·lectiva dels catalans i del món en general a causa de l’atemptat perpetrat per Estat Islàmic. Han estat dies de tristor, impotència, dolor i record a les víctimes de Barcelona i Cambrils. Però també han estat dies on la informació s’havia de llegir -i de compartir- amb sentit comú, ull crític i allunyada de prejudicis, interessos polítics i mediàtics. Malauradament, no ha estat així, fet que em fa pensar que, en aquests moments tan durs, ens cal -encara- més educació. Molts pensem també que -probablement- l’educació hauria pogut evitar aquests terribles … Read More\n Cinc reflexions per a un curs de formació\njmab 10 d'agost de 2017 2016-2017, GeneralLeave a Comment\nA finals de juny vaig tenir l’ocasió de donar una formació a professors i mestres de persones adultes de les escoles de titularitat municipal. L’encàrrec me’l va fer la Diputació de Barcelona (DIBA) a principis de febrer i jo, és clar, hi vaig acceptar. El títol del curs és extens però molt clar: Metodologies pedagògiques amb joves a les escoles municipals de persones adultes. El curs va constar de 3 sessions de 4 hores. Un total de 12 hores i durant les quals vaig haver de dosificar una sèrie de continguts com ara els següents: Els fonaments de l’aprenentatge a … Read More\n Petita història d’un primer any de tesi\njmab 2 d'agost de 2017 2016-2017, GeneralLeave a Comment\nL’any 2010 tenia un somni: fer els estudis de doctorat. Ho tenia tot de cara: una primera proposta d’investigació, la qual vaig començar a desenvolupar amb qui havia de ser la directora de tesi, l’Olga Esteve; tenia ja emplenada la matrícula i, fins i tot, havia parlat amb el que havia de ser el codirector de la tesi: el Joan-Tomàs Pujolà. Però el 2010 vaig rebre una altra notícia: la meva dona estava embarassada de la nostra segona filla. I tot va canviar. Vaig aparcar el projecte del doctorat perquè tocava posar totes les forces en el projecte familiar. Però durant … Read More\n Per què sóc mestre de persones adultes: un viatge personal\njmab 16 de juny de 2017 2016-2017, General4 Comments\nDeixeu-me que em posi en “plan” divagador aquesta vegada, però darrerament penso en els mestres d’educació d’adults, així en genèric. Tant és així que m’agradaria no tenir cap més altra feina en aquest món que la de visitar centres d’adults de tot arreu. Seria fantàstic infiltrar-me en totes i cadascuna de les escoles d’adults de Catalunya, d’Espanya i del món per conèixer molts professors, saber de quina manera fan les classes, quina vida s’hi respira, com es relacionen amb els alumnes, etc. Però entre totes aquestes curiositats que tinc com a professor i amant de l’educació en general i la d’adults … Read More


agències / p.t.v. 30.04.2019 | 23:51\nEnric Millo, en l'últim esmorzar de Nadal del PP a Girona.\nEl nomenament d'Enric Millo ha estat a proposta del president de la Junta, Juanma Moreno –tal com va avançar el diari Ara–, que assumeix la presidència des del gener, quan el PP va desbancar el PSOE a les urnes i va accedir al Govern andalús per primera vegada en quaranta anys.\nDes del punt de vista formatiu, Enric Millo Rocher –nascut a Terrassa el 1960, però afincat a Girona des de fa anys– és llicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), especialitzat en Economia de l'Empresa; a més de tenir estudis de Política i Govern per la UPF-UB-ESADE.


No hi ha al món re més repugnant que un botifler - Oït als trens (6)\n–Quina en deia doncs darrerament el bord Caguerot…? Ja fa dies que s’ha abaixats tots els calçotets, potser ara s’abaixa els budells i tot…\n–No llegia pas cap diari d’aqueixos del règim, l’Avui i tots aqueixos que s’ofenen perquè bascs i catalans lluitin per la llibertat.\n–Teniu raó: quan veurem que foten propaganda a favor de les marxes contra els terrorisme franquista que ha morts milions i milions…?\n–I encara cueja.\n–I vol haver morts uns quants milions més de bascs i catalans per a poder clapar finalment fart.\n–“S’arrigola com el drac”, lleig sanguinari nyap: vestigis de salvatgisme als mapes malparits de l’oficialitat qui ens discrimina encara per una Europa qui no assoleix de deixondir’s del malson dels nacionalismes.\n–Contra tot nacionalisme obnubilat (de xarnecs i gavatxs de reglament), hauríem de sortir a cantar: NO SEREM PAÏTS.\n–No serem cagats.\n–Lluny del canfelip. Ja cagarem a l’hort, ja pixarem a la molsa. Tothom a cagar a l’hort, tothom a pixar a la molsa. El canfelip per als canfelipencs i prou. I, si pogués ser, que el vent de ponent que sempre ens porta tanta d’irrespirable maror ja no bufés mai pus.\n–L’estesa del canfelip… El castelladre i la seua mania (la seua malaltia) totalitària. Ens calen vint milions pel cap baix d’armes estratègiques, uns quants milions d’AXF foren collonuts. [AXF = AntiXarnecFuribund.]\n–Encara sortiríem perdent. Em sembla que hi ha forces més que vint milions d’anticatalans furibunds. No hi ha d’altra solució que continuar d’anar-nos revoltant… Refusant de pagar, refusant de plegar’ns, refusant de caure al bertrol, de jugar al joc de la falòrnia del cagalló estès dels temps dels visigots i tot, o abans . Tantes de vegades com calgui. I amb raó. Cosa natural. No one likes to be ruled by an alien people.\n–Alien spics, scram! Out, bums…! Mes darrerament quin paperet fotem… Jotfot. Emasculada Catalònia – massa anys de franquisme desmenjador – i aquests dies mateixos, amb el franquisme “fofialita”, que encara ens ataca més fort. Ara els castelladres sense vergonya, dient que volen continuar d’anar manegant l’educació dels nostres – i és (diguem-ne) raonable: car qui vol perdre una ramat mesell qui reporta (en forma d’imposts i exaccions i escanyaments) guanys a betzef i, a canvi, emasculat, darrerement mai res no exigeix…?\n–L’educació dels nous catalònics ha d’ésser: Menyspreu de la mort. Desig de glòria. Urc d’una reguanyada llibertat. I tindre ben clars quins són els objectius. Cal treure (d’on ara és) la ratlla de tramuntana i posar-la més amunt, i cal sobretot reforçar la ratlla de ponent (d’on ve la voluda lladra) – baldament poguéssim tancar-la hermèticament!\n–Doncs precisament, això llegia a l’ADESIARA, el diari històric de Catalònia, l’edició d’avui. Hi resumien l’Història vera, breu. Un llibret d’història (el qual, pel fet que hom l’havia escapçat de tota falòrnia, es veu que és primet d’allò pus).\n–Ah, sí, i què hi deia…? Allò de “tònic + lacònic = catalònic”…? Allò que venim de ca la Tònia. Tothom sap que el nom antic, prehistòric adu, de Catalònia, era ca la Tònia: era la contrada sagrada on la gran deessa única, Tònia – (d’on tots els fills foren nats déus) – visqué i, a tall d’enorme heroïna, hi combaté tot àvol poder subterrani i extraorbital… Per a vèncer i crear’ns – i encara cuegem… Mes… On són els nostres poetes cantant-la en llurs llarguíssims poemes èpics…? On era aquell carallot de Verdaguer cantant la Tònia per comptes de ximpleries atlàntides…?\n–No, no; res de carrinclones fantasies columbines i “conqueridores”. L’història verra, vull dir, vera aqueixa que dic, es veu que s’hi diu, si fa no fa, parlant de l’enemic: “–Quant a l’indret apellat Castellàdria, direm això: –Terra closa, avariciosa i erma del poble dels castelladres: gent escarransida i tanmateix vanitosa, qui, perquè no conqueriren re, prengueren el que conqueriren els catalans. Els catalans conqueriren Itàlia i Grècia, i descobriren camins cap a Amèrica. Els castelladres, llopada fastigosa, espletaren la badoqueria bonhomiosa dels catalans (poble generós, mediterrani), els espoliaren de mig a mig, els ensarronaren amb camàndules de lladre, per mà de casoris, de liquidacions de sotamà i de trucats consells, on part dels qui anaven a sentenciar la sentència hi anaven ja comprats per la religió, i es ficaren els castelladres a la cort catalana i, a poc a poc, amb un parell de centúries i cassigalls, tot el que era català fou dat o anà a parar a urpes del golut castelladre. (L’anglès salvà el portuguès de patir robatori semblant.) El castelladre llavors s’apropià àdhuc el terme geogràfic d’Espanya, el tornà en Espanyar (mes pitjor: amb el típic cagalló castelladre damunt), i es féu dir, més que castelladre, espanyaire, o “epanoles”, i llavors assassinà per cobejança la massa dels americans qui caigueren sota la seua letal influència, i els qui quedaren els esclavitzà. I el cagalà qui no vol ésser català, és a dir, qui no vol ésser lliure, és un esclau encara, un cagalà qui cal viltindre fins que no es mori de vergonya.”\n–Bon resum. Van conquerir un cagalló i se’l van fotre per barret. I eixamplaren la projecció i l’influència de l’irrespirable cagalló fins que agafaren, marejada de fàstic, Hispània i la convertiren en Epana, invent feixista, ecs, i hi plantificaren el cagalló damunt, i au, encara hi som, patint el tòtem, patint la creu del cagalló.\n–Exacte, ens encolomaren aquelles sentències que la religió havia prostituïdes. Sentències entecades de religió (de mites ridículs) que ens condemnen a una història marcada pel domini dels mites estrangers.\n–Això de les religions, embolics inútils rai. No trobeu? De què ens serveix ésser mínimament intel·ligents…? Per què volem un cervell que funcioni? Tot el que diem de seny cau en pou d’idiota ignorant, és a dir, de religiós, això si doncs no ens posa en perill i tot. Sovint més val callar.\n–Més val no parlar gaire, teniu raó, no fos cas que ens caigués una bala al clatell per anar’ns-en de la llengua en indret massa mesquitós, o sinagogós o catedralici, ja m’enteneu; què hi fotrem! D’on no n’hi ha no en pot rajar: molts de cervells no hi arriben prou, s’aturen a l’infantilisme de l’adoració als déus petrificats, als cadàvers glaçats, momificats… Es veu que novament s’envolen com falenes de la mort, alaesteses com rates penades, les gemegoses divinitats assassines… Ídoles cruels batllint panys sencers de terra maleita. La boira verinosa embolcallant terres damnades… I naltres engolfats, a poc a poc engolits… Heu sentida l’expressió perles per als porcs…? Si tot tòtem és tabú, és el tabú tòtem…? Així com el porc per a moros i jueus és tabú, els és també tòtem…? Manies de la religió: cal llençar perles al tòtem, cal decorar’l amb perles i altre pedreries – i més tard, és clar, l’escolasticisme, la glossa, l’exegesi, l’hermenèutica: cal furgar-ne la merda… per a retrobar-ne les perles…? Tanta de beneiteria. Quin maldecap per no re!\n–Què me’n dieu dels “epanoles” – llur tòtem és el cagalló damunt l’N – és palès, l’usen pertot de decoració, n’estan enamorats, és llur tòtem, segur. Adoren la merda, mes els és també tabú…? No en mengen gens, per això n’estan plens…? O en mengen massa, per això en diuen tanta…?\n–Els tòtems són sovint només menjats en cerimònia de sacrifici als déus o als avantpassats (la mateixa cosa). Qui toca tabú n’esdevé… Ara, qui menja tòtem esdevé tabú…? No, car, quan cal, té lloc la cerimònia del sacrifici, i el sacrifici ho condona tot. Cada crim rentat, cada criminal net. Tot es justifica.\n–Això de la sang rentant re… Veig, al contrari, que la sang ho embruta tot. Vivim a un món on tot són falòrnies. Nacionalismes, ètnies, religions, progrés… El cervell de l’humà: falorniós fins al punt que no pot treure el nas del merder de la falòrnia – terroritzat per la veritat de la nuesa de l’ésser.\n–Voleu més sanguinari que el jacobí per excel·lència, en Maximilià Robaperes…? Va dir, com qualsevol bòfia xarnec com et tortura: “–Ei, qui tremola, ja vol dir que és culpable.”\n–En Robespierre i el senyor Ramon qui estupra les criades, mateix combat. “–Qui gemega, ja ha rebut…” Hà! Si cal matar algú és als botxins, i prou. Tret que pertot arreu manen. Voleu més sinistres sanguinaris brutals tifuts carnissers que en Txeni i en Buix? Bon altre parell d’ocellarres!\n–“Millorant” els “models” d’ahir, el senyor Ramon i en Robaperes.\n–Txeni i Buix volen el món fet merda – cagalló de l’univers perdut – sense testimonis. Txeni, maligne lloret nan, perxat en arbre alt, amb un ull molt badat escosint tothora el cel, sempre esperant no fos cas que li caigués ara mateix la cinglada de l’astor de la mort; amb l’altre ull guaitant, avall, les brees decebedores on esbarts i esbarts de passerells es posen per a ésser-hi només engolits. Aquest és el seu consol: “–Moriré veient tots aquests altres desgraciats morint-se.” Empedreït per la constant pulsió de mort – mort qui el sotja sense respit – a cada dos per tres estassat per un atac de cor, o mès en ambulància especial avisat pels pròdroms de l’atac – tanmateix no s’abalteix, fa el cor fort i guaita com s’enfonsen els caganius, qui tindrien un cor tan fort que potser podrien haver arribats a vell i tot. Com li plauria doncs que no quedés nidéu abans ell no l’espitxés. I si doncs no pot ésser abans, alhora doncs…! La seua mona opaca, obtusa i sanguinària, Buix, inarticuladament, amb tics de mona folla, ho aprova, ho aprova, estiracordetes assidu, pertinaç, neguitós. “–Tot a la merda, oidà, tot a la merda”, diu, “com Jesucrist, apocalipsi, rapte místic, arravatament celest: a fer punyetes, barrabum – el messies nou del no-re etern, terra totalment feta xorca, cagalló ressec perdut per l’univers; som-hi, que vol ploure radiació: espesses gotes d’esfumat i d’esfumaire mort.”\n[Van callar en sec perquè s’escau que, per badar, em van clissar – i es fa que faig (llas!) cara de maleït xarnec de la secreta. I encara vivim, tothom ho sap, en terra ocupada pels llords buls, de qui les crueltats són llegendàries (només cal recordar l’inquisició, només cal recordar la destrucció dels amerindis, només cal veure què fan encara amb bascs i catalans, com fan malbé la nostra cultura, com ens volen anihilats)… Al cap d’estoneta, bo i dissimulant, reprengueren la conversa, mes com qui no diu re, de fet dient no re.]\n–I la dona…?\n–I què me’n dieu de l’Hèrcules?\n–Vam tornar a guanyar. Enjorn campions del món.\n–Ah, si aixequés el cap la padrina…!\nFiled by cuixplec at 0:55 under General\nComentaris tancats a Oït als trens (6)


La Satànica de Sant Andreu guanya per segon any consecutiu el premi ‘BEST’ | Andreuenc\nLa Satànica de Sant Andreu ha estat la guanyadora dels premis BEST 2016 amb 1500 vots. Ahir se celebrava la gala d’entrega de premis a Badalona, dins de la celebració de la nit del Bestiari Festiu. Una gala que va ser presentada per en Dani Jiménez i on Tomàs Molina va ser nomenat ambaixador de l’esdeveniment.\nLes candidutures que es van presentar a optar a aquest guardó van ser: La Satànica de Sant Andreu per ‘10è Aniversari del Bretolàs. Un correfoc Bestial’; l’Associació Cultural Guixanet de Tàrrega per ‘La Nit del Tararot; l’Associaó Amics dels Gegants del Pi per ‘Bestiesses; Els convidats del Lleó i la Mulassa de Barcelona; l’Associació El Griu d’Artesa per ‘Festival d’Enceses d’Artesa de Lleida; l’Associació Colla Ferafoc de Sant Quintí de Mediona per FOEDUS i els Amics de la Colla COCA, Constantí per #laveinadragonina.\nLa Satànica de Sant Andreu va fer una trobada inèdita a Sant Andreu del Palomar per celebrar el 10è aniversari del Bretolàs. L’Andreuenc va entrevistar al cap de colla, Adrià Esteve, que va explicar tots els detalls de l’acte. Hem pogut tornar-hi a parlar.\nQuè significa per una entitat com La Satànica de Sant Andreu rebre per segon any consecutiu el premi del Jurat dels Premis BEST?\n-Ha estat un orgull rebre aquest premi, ja que és una gran recompensa a la gran tasca feta per tota la colla. Sentim molta alegría, pel fet de que tanta gent ens hagi donat el seu vot i la seva confiança.\nEl premi ha estat pell10è Aniversari del Bretolàs: Un correfoc Bestial! Quan temps us va portar preparar un acte com aquest i quantes persones vareu necessitar per dur a terme una festivitat com la guanyadora?\n-Hem necessitat 3 anys de preparació per poder fer realitat aquella idea d’omplir Sant Andreu de bestiari d’arreu de Catalunya. Això és tradueix en moltes reunions entre nosaltres, amb les colles participants i amb les institucions. Per a que us feu una idea, a l’organització de l’acte van col·laborar més de 50 persones!\nAmb aquesta alegria però alhora responsabilitat de fer cada cop actes més atractius per al públic, quins actes teniu previst per la Festa Major de Sant Andreu?\nPer la festa major seguirem amb els actes tradicionals que són l’Esclat Andreuenc, el Bon Dia Satànic, el Tremolor Satànic, el Cercavila, els Correfocs infantil i adult de Festa Major conjuntament amb les altres colles de Sant Andreu i el gran Dia del Diabló, festa de l’aniversari dels més petits de la colla.\nQuè significa per a tu, representar Sant Andreu en una entrega de premis d’aquestes característiques?\n– Doncs fa molta il·lusió malgrat els nervis. I tambè referma el convenciment de que s’ha treballat molt bé per donar a conèixer la cultura popular del nostre poble.\nCom van els preparatius del 25è aniversari dels 3 Tombs Infernals?\n– Els preparatius del 25è aniversari dels tres tombs infernals ja estan a ple rendiment, i hi haurà moltes sorpreses.\nFotografia: Detall dels premis BEST| Míriam Gallardo\nEtiquetes: La SatànicaPremis BEST


La indústria d'internet i entitats de protecció dels menors signen un acord contra la pornografia infantil\nEuropa Press | 07 febrer 2005\nLa indústria espanyola d'internet, el defensor del menor de la comunitat de Madrid i organitzacions de protecció dels infants signen demà a Madrid un acord amb l'objectiu de frenar l'expansió de la pornografia infantil a la xarxa i garantir més seguretat per als menors. L'acord, qualificat d'«únic a Europa» pels seus promotors, serà subscrit per les companyies d'internet Yahoo, Terra, MSN (Microsoft) i Wanadoo; les ONG Protegeix-los i Acció contra la Pornografia Infantil; i el defensor del menor, Pedro Núñez Morgades, amb ocasió demà del Dia Internacional de la Internet Segura. El conveni de col·laboració incidirà directament sobre el fenomen d'internet a Espanya i pretén tenir repercussions internacionals. L'acord vol que les parts no només apliquin l'actual legislació, sinó que agafin la iniciativa i s'avancin a pràctiques delictives o que puguin suposar una amenaça per als internautes més petits.


Tovipie, S.L. - Mapa de localització (ubicació) i dades de contacte\nTovipie, S.L. - Dades de contacte\n08396 Sant Cebrià de Vallalta (Barcelona) Espanya\nElaboració de calçat mèdic\nA principis de segle, la dinastia Vidal va començar la seva empresa familiar, manufacturant de forma totalment artesana les típiques espardenyes, que calçava llavors, majoritàriament, tota la classe treballadora.\nL'any 1913 la matèria bàsica era l'espart, perdurant aquest tipus d'espardenya alguns anys fins a aconseguir una millora de qualitat amb l'ocupació de jute, que va suplir al primitiu espart.\nMalgrat les millores i canvis que s'anaven produint al calçat, la família Vidal va preveure primer i va comprovar més tard que la humil espardenya, el popular calçat d'antany, anava perdent consum. Per això va iniciar treballs per desenvolupar la bona idea que des de feia temps tenien en ment: fabricar una espardenya especial para enguixats.\nL'any 1960 va sortir al mercat aquest calçat amb el nom registrat de "Espardenya Tovipié", amb èxit sorprenent, per la gran utilitat i servei a quantes persones necessiten enguixat en les extremitats inferiors, sent de total acceptació i recomanat pels especialistes de traumatologia.\nTots els articles estan realitzats per experts artesans que, amb fibra de jute i totalment a mà, donen forma als estudiats patrons que l'experiència ha considerat com els més adequats a les necessitats de les persones amb problemes en les seves extremitats inferiors.


El TPK celebra els seus 45 anys amb un nou "Solstici"\n"Albada o Ocàs" reflecteix la situació actual d'incertesa que viu la societat\nCoincidint amb el solstici d’estiu, els artistes i col·lectius residents del TPK mostren les seves obres a l'exposició anual que aquest any s'ha batejat amb el nom de "Albada o Ocàs" i que reflecteix la situació d'actual d'incertesa que vivim. L'exposició es pot visitar fins al 17 de juliol al Centre d'Art Tecla Sala.\nGairebé un centenar d'artistes i col·lectius residents al TPK participen en un nou "Solstici", l'exposició anual que el Taller Pubilla Kasas fa al Centre d'Art Tecla Sala i que enguany reflexiona sobre la situació actual d'incertesa que viu la societat. La mostra marca l'inici d'un cicle de tres anys on els artistes han començat un procés d'investigació sobre temes socials.\nEl comissari de l’exposició, Diego Tampanelli, ha explicat que les estructures que es poden veure “dubten, no són tan sòlides i apareixen materials més flexibles i que estan associats a altres necessitats que tenen a veure amb les coses que la societat es planteja actualment”."Albada o Ocàs" aplega obres de llenguatges molt diversos que van des de la pintura i l’escultura fins a la instal·lació, passant per la fotografia i el videoart.\nL'exposició "Solstici" d'enguany també vol celebrar els 45 anys del TPK. El director del Taller Pubilla Kasas, Vicente Da Palma, es mostra satisfet per com, al seu parer, el taller s’ha convertit en una “institució a la ciutat, i no entès com a quelcom abstracte sinó com un lloc de trobada i de referència de l’art contemporani a L’Hospitalet”.\n“Albada o Ocàs” es pot visitar fins al 17 de juliol al Centre d'Art Tecla Sala.


Un català dormirà cada nit davant la presó de Neumünster “fins que no surti Puigdemont” | Diari de Tarragona\nUn català dormirà cada nit davant la presó de Neumünster “fins que no surti Puigdemont”\nVisites de catalans a comptagotes per donar suport al president destituït a l’espera que es fixin les mesures cautelars mentre dura el procés d’extradició\n3 de Abril de 2018 - 11:16 hs\nMostres de suport a Puigdemont a l'entrada del recinte de la presó de Neumünster. foto:acn\nEl gironí Eduard Alonso dormirà cada nit davant la presó de Neumünster, on Carles Puigdemont està reclòs des de fa més d’una setmana, “fins que no surti” del centre penitenciari.\nAlonso ha explicat que va arribar al municipi alemany divendres passat al matí després d’un viatge que va fer per carretera amb la seva furgoneta des de Girona.\nTot i que ha afirmat que dorm cada nit al seu vehicle, aparcat davant de la presó, i que ho farà fins que Puigdemont no quedi alliberat, espera que “aquest dimarts” la fiscalia es posicioni en contra que es mantingui entre reixes. En cas que la justícia alemanya mantingui Puigdemont, però, Alonso diu que “no només seguirà ell” a la presó, “sinó tot un poble”.\nA partir d’aquest dimarts, s’espera que la fiscalia general del ‘land’ Schleswig-Holstein es pronunciï sobre si se li han d’aplicar mesures cautelars mentre el jutge decideix sobre la seva extradició, un procés que es podria allargar entre 60 i 90 dies.\nQuan el ministeri públic s’hagi pronunciat, el tribunal superior de Schleswig-Holstein fixarà les mesures cautelars, que podrien significar l’alliberament del president o bé l’allargament de l’empresonament fins la decisió final.\nAlonso està aquests dies acompanyat de Jaume Marquet, conegut com a Jimmy Jump per les seves irrupcions com a espontani en esdeveniments esportius i també al festival d’Eurovisió de 2010.\nMarquet, que viu des de fa uns anys a Alemanya, explica que no té previst saltar a la presó. “No planejo res, però sí que entre tots a veure si fem una mica d’enrenou”, ha afirmat. “Vinc aquí per donar suport al meu president, per veure si entre tots el podem fer fora de la presó”, ha continuat.\nDiversos catalans s’han apropat a comptagotes durant la setmana santa per donar suport a Puigdemont, després de la manifestació de dimecres passat a la tarda a les portes de la presó de Neumünster.\nPer exemple, una família catalano-alemanya s’apropat al recinte penitenciari aquest dilluns a la tarda per deixar una carta al president destituït a la bústia de la presó.\n“Hem vingut a donar suport al president, hem estat uns dies de vacances a Dinamarca, i de tornada –vivim a Alemanya– hem decidit passar per aquí per poder entregar una carta i donar el nostre suport”, ha afirmat Georgina Ramírez, la mare de la família.\nEl pare, Volker Nannen, d’origen alemany, ha titllat Puigdemont de “pres polític” i ha assegurat que “els alemanys ho saben”.


Streaming en mans d'empresa especialitzada\nDimecres, 18 Febrer 2015 09:57\nQuan encarregar una emissió d'streaming a una empresa especialitzada ?\nLa retransmissió en streaming o en flux continu s'utilitza per fer arribar esdeveniments audiuovisuals a un número indefinit de persones via Internet.\nL'usuari podrà rebre el contingut des del seu propi terminal, smart TV, ordinador, tablet o smartphone. Simplement caldrà que vagi a la URL subministrada per l'organitzador que difon l'acte per poder accedir-hi i seguir en viu el concert, esdeveniment esportiu, curs, seminaris, conferència etc....\nFer una retransmissió en flux continu o streaming interessarà quan, per raons d'espai dedicat a un esdeveniment o per la seva situació geogràfica no puguin concórrer a la convocatòria tots els usuaris que hi estan interessats.\nL'streaming és una eina més de comunicació i en ocasions tindrà sentit encarregar-lo a professionals i resultarà altament útil. Mentre que altres vegades pot ser sobrevalorat i fins i tot inapropiat. Però sens dubte serà interessant en tots aquells casos en el quals calgui una immediatesa siguin d'una actualitat rabiosa o bé que volen ser rebuts a casa o a l'oficina de l'usuari, de l'espectador.\nL'empresa encarregada de l'streaming valorarà sempre les situacions en les quals es pot aprofitar els avantatges que ofereix l'emissió i valorar si es disposa dels requisits necessaris, com ara el mètode i equip de captació d'imatges i àudio compatible, així com l'accés a una connexió Internet prou estable tant per l'emissor de l'streaming com per l'usuari final. La interacció també en temps real de la sessió de dubtes i preguntes es pot implementar a l'estil de xat o correu electrònic i de forma unidireccional. Les qüestions seran rebudes per qui està intervenint i les pot respondre en directe a voluntat, generalment a través d'un moderador.\nLa transmissió podrà, a més, registrar-se en un arxiu de vídeo per ser editat més tard i generar així un o més vídeos de l'esdeveniment en directe. Un cop amb la possessió d'aquest arxiu i pujat a la xarxa podrà servir per augmentar l'audiència al llarg del temps i augmentar el retorn de la inversió.\nMés en aquesta categoria: « Quin és el pressupost per fer un streaming d'un esdeveniment?


El porter de l'Espanyol assegura que la seva relació amb Kameni és bona i apunta que des que va arribar, fa tres anys, mai no ha tingut cap problema amb el camerunès\nEFE Sant Adrià del Besós 06/10/2011 14:54\nCristian Álvarez ha assegurat avui en roda de premsa que la seva relació amb Carlos Kameni és molt positiva i que des que va arribar, fa tres anys, mai no ha tingut cap problema amb el camerunès.\nKameni no entra en les convocatòries per motius tècnics i no sembla que la situació hagi de canviar. "Des que vaig començar la temporada tinc la mateixa relació que vaig tenir sempre, molt professional. No és una situació incòmoda. Intento abstreure'm d'això perquè si no em tornaria boig", ha apuntat l'argentí.\nLa progressió de Cristian Álvarez ha estat espectacular, ja que va arribar de suplent i ara és titular i capità: "Mai no m'ho hauria imaginat, hi ha gent que mataria per portar el braçalet. Hi ha hagut moments d'alegria i tristesa, trobes a faltar la família... Recordo els moments durs i em dóna molta força", ha assenyalat.\nL'argentí, "tranquil i còmode", ha reconegut que està en el seu millor moment "físicament" després d'haver perdut uns quants quilos. La seva connexió amb la grada és també destacable. "Amb el temps hem anat formant una relació molt maca, espero no decebre'ls", ha apuntat Cristian Álvarez.\nA nivell col·lectiu, el porter argentí espera treure un bon resultat en els pròxims partits: "Tots són igual d'importants. Tenim per davant una ratxa de partits que seran claus i treballarem per treure els millors resultats possibles. Espero que puguem sumar bons punts per tenir marge", ha recalcat.


Interacció18: la humanitat dels humans\nLa humanitat s’enriquirà en el moment en què deixem de separar cultura i educació\nParlar de cultura i no allunyar la seva tasca de la de l’educació. Aquest era l’objectiu principal de les jornades Interacció d’enguany, que es titulaven “Sobre la humanitat dels humans”. Entenent que la humanitat s’enriquirà en el moment en què deixem de separar el món cultural i l’educatiu, el Centre d’Estudis i Recursos Culturals (CERC) de la Diputació de Barcelona va convidar tècnics culturals dels ajuntaments de la comarca a discutir sobre aquesta temàtica, guiada per la filòsofa Eulàlia Bosch.\n“La cultura és l’expressió de la vida humana i l’educació és la vida eterna de la cultura”. Amb aquesta sentència preparava Eulàlia Bosch, filòsofa, escriptora i especialista tant en art com en educació, el programa d’Interacció18 que va tenir lloc entre els dies 9 i 11 d’octubre. Els tres nuclis temàtics de la jornada eren el viatge, com a irrefrenable desig de coneixement; la traducció, com la capacitat de fer de les experiències històries; i l’educació, com a camí per seguir avançant de la forma més humana possible.\nDe fet, La humanitat dels humans portava implícita una idea de llegat, de pensar sobre què deixem a les generacions posteriors, i com l’educació i la cultura poden ajudar-nos a millorar el panorama. A més, “aquest concepte honora els avantpassats que han esdevingut clàssics insubstituïbles”, deia Bosch, “i permet percebre la responsabilitat de tenir cura de la xarxa d’enllaços en la qual està inscrita la vida en totes les seves formes”. La proposta abordava aquesta perspectiva a través de la mirada de diferents convidats, i sempre amb el record de dues persones en ment: John Berger, reconegut crític d’art, i Eduard Miralles, gestor cultural català que ens va deixar aquest agost.\nLa tria de ponents era variada: des de filòsofs a científics, passant per poetes, directors de museus, antropòlegs, arquitectes i tot tipus d’artistes i investigadors. En total, una trentena de persones van dir la seva a les jornades, permetent als assistents conformar una xarxa d’idees que, al cap de tres dies, eren més complementàries del que al principi hagués pogut semblar. Per exemple, Juan Luis Arsuaga, paleontòleg que codirigeix excavacions com la de la serra d’Atapuerca (Burgos), explicava que “conservem encara dins nostre l’home prehistòric i de vegades el deixem sortir, en els nens és molt poderós”, i tan sols cinc minuts després, el poeta i científic català David Jou recordava que “tenim un arrelament còsmic extraordinari que ens vincula a una sèrie d’estrelles i planetes”.\nAlgunes de les ponències més destacades van ser les de Cesc Gelabert, premiat ballarí i coreògraf català; Mary Ann Newman, traductora nord-americana que demostra constantment el seu amor pel català; Marina Garcés, filòsofa, i Ben Okri, poeta i novel·lista nascut a Nigèria, que va fer delir al públic parlant de com ha de ser un narrador, de la importància dels somnis i de la imaginació, i de la diferència entre la llengua materna i la paterna.\nPerò el programa d’Interacció18 no s’exhauria només durant els tres dies de debat. Enguany, el projecte continua amb una oferta de laboratoris que abordaran de manera pràctica la relació entre els conceptes de cultura i d’educació en el territori. Aquests laboratoris s’organitzaran de forma descentralitzada i inclouran presentacions i rutes pel territori, per tal d’aproximar nous relats i connectar projectes entre els diferents agents culturals que treballen per la Diputació de Barcelona. La humanitat dels humans encara té corda per estona.


El joc i les apostes en internet creixen un 12,5% entre els joves de 18 a 25 anys - À Punt\nEl joc i les apostes en internet creixen un 12,5% entre els joves de 18 a 25 anys\nA Espaya hi ha vora 1,5 milions de jugadors, amb un creixement anual del 5,84%.\nEl nombre total de jugadors actius l'any 2018 se situa a Espaya en 1.476.385 / Europa Press\n06 de febrer 2020 - 15:35\nL'informe Anàlisi del perfil del jugador online 2018, elaborat per la Direcció General d'Ordenació del Joc, indica que la major part dels jugadors tenen entre 26 i 35 anys; representen, de fet, el 34,41% del total d'usuaris. No obstant això, creix el nombre dels que tenen entre 18 i 25 anys: un 12,57% respecte al 2017. En canvi, la quantitat dels majors de 65 anys que juguen ha disminuït un 25,74%.\nEl nombre total de jugadors actius l'any 2018 (els que fan almenys una aposta al mes) se situa en 1.476.385, amb un creixement anual del 5,84%. Hi ha un total de 300.655 jugadors nous. El 83,25% són homes, amb un increment del 3,74%, i el 16,75% són dones, una xifra que ha crescut un 17,66%.\nEls jocs de casino en línia creixen un 21%\nEn relació amb els diferents tipus de joc, les apostes són el segment en què participa un major nombre de persones (1.142.487 jugadors), encara que no el que més ha augmentat en usuaris (creix un 6%). El casino és el segment que ha experimentat un major creixement (21,28%); registra 574.862 jugadors actius.\nPer darrere dels segments anteriors se situa el pòquer, que creix un 6,99%, amb 360.658 usuaris. El bingo augmenta un 10,10% i arriba a tindre 101.686 usuaris actius.\nCada jugador gasta 450 euros de mitjana a l'any\nD'altra banda, la despesa neta mitjana per jugador actiu ascendeix a 449 euros, un 16,91% més, la qual cosa representa una despesa de 37,4 euros al mes o de 8,64 euros a la setmana.


Crea el teu jardí comestible - Esbioesfera\nCREA EL TEU JARDÍ COMESTIBLE\n5a ed. ÚNICA EDICIÓ 2022\nDissabte de MAIG de 10 a 14h i de 15:30 a 19h (dates a concretar)\nPreu: 60 €, classes pràctiques a l'hort permacultural dels professors. Adreçat a propietaris d’un jardí que volen reconvertir-lo en un espai no només ornamental sinó també amb plantes comestibles. I a persones que gestionen un hort i voldrien diversificar-lo i embellir-lo.\nAQUEST CURS JA L'HAN FET: 125 PERSONES (inclòs també curs bosc comestible)\nEl nostre jardí es pot assemblar a un hort i el nostre hort a un jardí.\nUn indret on sentir-se a la natura, on els ocells, les papallones, les abelles són benvinguts i col·laboren amb nosaltres i les nostres plantes.\nNosaltres dissenyem el jardí-hort i deixem que la natura hi faci el seu curs, portant-nos collites de tota mena.\n- Què és un «jardí comestible»\n- Principis d’Agricultura Natural aplicats al jardí o hortet\n- Des de com imaginar-lo a com realitzar-lo\n- Arbres i arbustos fruiters: quins ens poden créixer bé i com gestionar-los\n- Plantes comestibles diverses: des d’hortalisses a altres menys corrents\n- Plantes aromàtiques i medicinals\n- Estratègies per atreure fauna auxiliar i no tenir plagues\n- Baix manteniment\nLa Gisela i en Mark van crear el projecte permacultural Phoenicurus a Cardedeu a l'any 2009.


Interior ordena corregir les errades al web de resultats - Diari de Girona\nInterior ordena corregir les errades al web de resultats\nEl Ministeri assegura que «el recompte és perfecte, el que ha generat problema és la publicació de les dades»\nInterior ordena corregir les errades al web de resultats Diari de Girona\nEl Ministeri d'Interior va ordenar que es corregeixin els errors al web dels resultats provisionals de les eleccions del 26-M i va destacar que la fiabilitat de l'escrutini està garantida. L'error es va generar pel criteri de publicació de vots que ha aplicat l'empresa Scytl-Vector, ja que al web es van reflectir només els vots «útils» i es van ignorar els que no es traduïen en escons.\nSegons van destacar des del Ministeri d'Interior, aquests problemes són freqüents quan es celebren eleccions municipals, on el grau de complexitat en la gestió de dades és més gran. La UTE que va guanyar el concurs dels comicis celebrats diumenge passat ja té preparada una nova versió del web, que inclou la suma total de vots emesos.\n«El recompte és perfecte, el que ha generat problemes és la publicació de les dades pel bolcat de les mateixes al web dels resultats provisionals», va destacar un portaveu del Ministeri d'Interior. Diverses formacions polítiques van denunciar després de les eleccions municipals que havien detectat errors en el recompte en comparar-lo amb el de les taules.


SorroBloc: La Capital AUCH, els castells, i l'Armagnac...(03)\nEl segon dia de la nostra visita a la Gascunya, dilluns 19, constà d'una visita guiada i comentada al conjunt majestuós de la ciutat d'AUCH, que és la capital històrica de la Gascunya.\nComençarem, en primer lloc, per la Catedral de Santa Maria, la Torre d'Armagnac, actual seu del museu del Tresor, l'escala monumental amb l'escultura de d'Artagnan, i finalment passejarem per alguns dels carrerons del casc antic.\nL'autocar ens va deixar just al centre de la ciutat, a tocar de l'Ajuntament.\nAl davant mateix, a pocs metres tenim la Catedral, que visitarem en primer lloc\nDurant l'Edat Mitjana, Auch fou capital dels comtes d'Armagnac (segles X i XI). La vila fou perduda i reconquistada en múltiples ocasions per les querelles entre els poders eclesiàstics, municipals i senyorials. L'escut de la ciutat mostra, encara avui, la lluita entre\nel lleó rampant vermell (símbol dels Armagnac),\ni l'anyell (símbol dels arquebisbes).\nPer a demostrar el seu poder els arquebisbes (en especial Francesc de Saboya) va fer construir damunt les runes de l'antiga catedral romànica incendiada, una de les catedrals més majestuoses del sud-oest de França (segles XV-XVI).\nLa catedral de Santa Maria, que el 1906 va ser catalogada com a monument històric, i el 1998 declarada com a Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nMalgrat que el seu aspecte exterior no és gaire espectacular, en el seu interior sí que descobrirem autèntics tresors artístics.\nComençant pels dos orgues...\nel gran i principal orgue major, majestuós, situat al cor superior de la nau\n(del s.XVII), de Jean de Joyeuse.\ni el petit, situat al mig del creuer, que separa la nau principal de l'església del gran presbiteri, gairebé tant gran com la mateixa nau.\nal costat dret veiem la bonica imatge de la Verge Maria, titular de la catedral.\nHi ha dos elements artístics, que ara us presentaré, que van demanar molt la nostra atenció, dos autèntiques obres d'art de dos estils diferents, cadascun d'ells d'una exclusivitat i d'una exquisidesa molt remarcables.\nEn primer lloc, en el presbiteri, darrera l'orgue petit, veurem un espectacular cadirat del cor dels canonges, verdadera obra mestra (amb 113 escons de roure, 69 d'ells alts i coronats amb un dosser flamíger, en els que hi ha representats 1.500 personatges) que va necessitar 50 anys de treballs, i on entrarem a continuació...\nI seguidament, l'altre punt d'atenció i de plaer artístic, fou la gran col·lecció dels 18 magnífics vitralls realitzats pel mestre gascó Arnaut de Moles (1460-1520), d'ara fa 500 anys\nUn gran rètol ens ho recorda\nVeiem un tastet dels vitralls, abans de seguir veient el cadirat...\nSón molt destacables les cadires i/o escons més solemnes, reservats pels arquebisbes i altres autoritats eclesials com aquestes...\nI per acabar de considerar la bellesa i l'immens treball d'aquesta obra d'escultura sobre fusta, veiem encara uns exemples dels laterals que emmarquen els graons que donen accés al segon pis de cadires.\n(un bonic naixement)\nEl terra del presbiteri també destaca per la seva bellesa i antiguitat...\nI ara finalment, anem a gaudir de la bellesa d'aquests fantàstics vitralls ubicats en les diferents capelles de la girola...\naquest dedicat a sant Pere i sant Pau\naquest dedicat a sant Andreu\ni aquest a sant Jaume, representat com a pelegrí de Compostela...\naquest dedicat a sant Jonàs...\namb aquest magnífic detall inferior\nI també aquest preciós detall d'un naixement en la part inferior dreta\nd'un altre vitrall\nEn acabar la volta a la girola del presbiteri, on hi ha tots aquests vitralls, en el darrer trobem la signatura del mateix autor, Arnaut de Moles, acabat l'any 1513. A diferència de les pràctiques del seu temps l'autor va deixar la seva signatura i la data dels seus vitralls.\nLa principal qualitat d'Arnaut de Moles, era el seu domini de la tècnica i la riquesa i profunditat dels seus colors, que obté per processos inèdits, com ara l'ús de vidres de color molt prims enganxats sobre altres vidres incolors. Tècnica depurada de colors vius, les tonalitats dels quals ningú més va saber imitar.\nEncara un bonica obra d'art escultòrica en aquest altar lateral\nAquí acaba la visita a l'interior d'aquesta sorprenent catedral d'Auch.\nEn sortir a l'exterior per una porta lateral de la catedral, ens dirigim cap a la torre d'Armagnac, antiga presó, per veure el tresor, i després veurem l'escalinata i la figura en bronze de d'Artagnan.\nAcabarem la nostra visita a la ciutat, caminant per alguns dels seus carrers medievals on podrem veure, entre d'altres edificis interessants, aquest on va residir el monarca Enric IV, de França i també rei de Navarra\nAcabem aquí el nostre itinerari d'aquest matí, als peus d'aquest edifici del s.XVI.\nDinarem en un restaurant italià de la mateixa ciutat d'Auch, i descansarem per ordenar tot el que han vist els nostres ulls en tant poc temps...\nAquesta tarda ens esperen noves emocions. Hem de conèixer el Castell de Lavardens, que fou capital militar dels comtes d'Armagnac, i després ens acostarem a una important destil·leria, el "Domaine du Grand Comté", on farem un interessant tastet de vins i també de les varietats del seu famós licor d'Armagnac, i de la seva elaboració...\nPerò tot això ho veurem en una propera crònica...\nPublicat per Salvador a les 8:38\nEtiquetes: Armagnac, art, Auch, cadirats, castells, D'Artagnan, Gascunya, Henri IV, presbiteris, vitralls


I.Verds (IV) d´Artà: S. Alba Rico/Rebelión: "Alfonso Sastre, il·legalitzat"\nS. Alba Rico/Rebelión: "Alfonso Sastre, il·legalitzat"\n[Il·lustració de Tasio, extreta de InSurGente, 17-05-2009]\nEl seu nom contamina les llistes d'Iniciativa Internacionalista i el món en general\nÉs una història coneguda: l'any 1630, a Milà, un sospitós, denunciat per un honrat ciutadà, és detingut i torturat i, després de negar inicialment l'acusació, acaba per confessar el seu delicte. Sota tortura, denuncia també el seu barber, còmplice de l'atrocitat, i aquest al seu torn denuncia uns altres homes, i posa al descobert tota una cadena de monstruosos malfactors que comença, o conclou, en un cavaller de nom Padilla, cap de la campanya de terror. Un cop condemnats i executats, sobre les runes de la casa del barber van alçar una columna admonitòria que recordava la infame acció dels reus i advertia eternament els malvats sobre les conseqüències de tan males accions. Què havien fet? Se'ls considerava untori, és a dir, “untadors” sinistres que havien propagat la pesta per la ciutat tot escampant per parets i objectes la substància contaminant que transmetia la malaltia. Només l'any 1778, sota l'empenta lluminosa de la Il·lustració, la columna va ser enderrocada, atès que la nova època —la de Montesquieu, Verri i Beccaria— considerava que la infàmia no residia en els condemnats sinó en els magistrats que els van jutjar i en els ciutadans acovardits i ignorants que van ajudar a convertir la bogeria, la superstició i l'absolutisme en un procediment natural.\nAquesta història real de l'Antic Règim, recollida l'any 1840 per l'italià Alessandro Manzoni, és per desgràcia molt actual. Segons l'Advocacia General de l'Estat —és a dir, segons el govern del regne d'Espanya—, Alfonso Sastre, el dramaturg viu més important del món, és un untore i el seu sol nom (mentre ell treballa en les seves obres de teatre tancat a la seva habitació) és capaç de contaminat tot el que l'envolta, des d'Hondarribia a la Terra de Foc. Contaminat per les seves “connexions personals” del passat, la seva presència com a cap de llista en la candidatura d'Iniciativa Internacionalista és fins a tal punt contaminant que ha de ser immediatament privat dels seus drets ciutadans juntament amb els seus companys de grup i al costat dels seus votants potencials. En aquest galop de retorn a la pre-modernitat, la lògica és ja —desgraciadament— coneguda: no és que presentar-se a unes eleccions europees sigui un delicte; no és que no se li permeti de presentar-se per haver comès un delicte: és que la seva existència mateixa és delictiva. “Intencions”, “analogies”, “concomitàncies”, tota la subtil obra del Dret, alçada pacientment durant segles, sucumbeix entre aplaudiments a aquesta atmosfera primitiva i sacrificial de miasmes obscures transmeses, com la grip porcina, amb voluntat o sense, en una ona expansiva ininterrompuda. Les nocions de malaltia i pecat —mortals les dues— substitueixen les de delicte, prova, presumpció d'innocència, responsabilitat individual. De fins a quin punt “la defensa de la democràcia” —amb Savater i Rosa Díez al capdavant— ha lliscat ja en el món medieval, obscurantista, prehistòric, del farmakón i la màgia negra, en dóna bona prova el fet de què, si volgués, Alfonso Sastre no podria canviar d'opinió: és només el resultat de les seves “connexions personals” i el començament, al seu torn, de connexions potencialment tan amplies que a partir del seu nom, en el deliri antijurídic de les analogies i les concomitàncies, es podria impugnar o il·legalitzar qualsevol llista en què hi hagués algun lector de Esquadra hacia la muerte (“Escamot cap a la mort”).\nLa conjectura de què Batasuna anava a demanar el vot per a II i la presència en les seves llistes d'un antic candidat d'ANV, una força llavors legal però il·legalitzada a posteriori, ha activat l'enèsima impugnació d'una força electoral que, amb gairebé total seguretat, no podrà concórrer el proper 7 de juny a les eleccions europees. L'any 1630 es feien les coses així; l'any 2009, al regne d'Espanya, també. L'any 1630, els processos oberts contra els untori formava part de la lògica pre-il·lustrada de l'Antic Règim; l'any 2009, els processos oberts contra els untori es vol fer passar per normalitat democràtica i de Dret. Caldrà que gent intel·ligent, gent saberuda, gent honorable, respectada i influent, gent fora de tota sospita, gent rica i gent poderosa —com al Milà de la pesta— algun dia rendeixin comptes davant dels ciutadans per a aquesta doble malesa: la de restablir l'Antic Règim i la de fer-ho, a sobre, apel·lant el dret i la Democràcia.\nAixí les coses, suggereixo —i ho dic de debò— que Batasuna, font de totes les miasmes, poderosíssima vareta de contagiar infàmia, convoqui una roda de premsa i demani públicament el vot per al PP i/o per al PSOE. ¿Quedaran tacats els dos partits principals espanyols? ¿Se'n demanarà la il·legalització? És evident que no, però d'aquesta manera com a mínim quedarà ben clar que, desencadenada fora del dret, aquesta lògica medieval és fins a tal punt medieval —i està tan fora del dret— que ni tan sols és lògica: és pur exercici de sobirania religiosa o, el que és el mateix, arbitrarietat paranoica d'un Sant Ofici en la seva lluita contra el Mal.\nPerquè el que ja ha quedat clar, en qualsevol cas, és que l'obscurantisme, la manipulació, el menyspreu per les regles del joc i la injustícia són infinitament més contagiosos que la pesta —i molt més, és clar, que la consciència de la democràcia i la llibertat.\n—Article original a Gara: Alfonso Sastre, ilegalizado\n—Article original a Rebelión: Alfonso Sastre, ilegalizado\n- Accediu al text íntegre de la Demanda de l'advocat de l'Estat en què es sol·licitava la il·legalització d'Iniciativa Internacionalista en base a la Ley de Partidos.\nPublicat per Guillem Caldentey Crego a 9:14\nEtiquetes de comentaris: estat, Europa, Internacional, Justícia, Solidaritat


temporada 2008-2009 | Un que passava | Pàgina 2\nArxiu d'etiquetes: temporada 2008-2009\nNits d’Òpera, LV: Tiefland, d’Eugen d’Albert\nFotografia d'Antoni Bofill\nTot i que la temporada 2008-2009 del Gran Teatre del Liceu va començar ja fa dies amb dos espectacles de dansa (el Ballet de São Paulo i la companyia de Pina Bausch), la temporada d’òpera no ha començat fins fa quatre dies, com aquell qui diu. I ho ha fet amb un títol que ha generat molta expectació i diversitat d’opinions un cop vist: Tiefland, d’Eugen d’Albert. Per començar, perquè Tiefland és ni més ni menys l’adaptació operística d’una de les obres més famoses del teatre clàssic català, Terra baixa, d’Àngel Guimerà, un escriptor les obres del qual van tenir força fortuna dins i fora del nostre país. És, a més, l’única òpera del compositor alemany que es manté en cartell habitualment, encara que al Liceu feia trenta-sis anys que es va programar per darrera vegada —i alguns es preguntaven si valia la pena reposar aquest títol. També s’ha dit i repetit que la directora de cinema alemanya Leni Riefenstahl en va fer una versió cinematogràfica en què féu el paper de Marta —i no s’ha oblidat afegir que a Hitler li agradava l’obra d’Albert, com si això tingués algun efecte sobre dues obres anteriors a l’home. I per acabar-ho d’adobar, una posada en escena que fugia de l’ambient rural i incorporava algun element futurista que ha provocat que més d’un espectador es trenqués la closca intentant esbrinar què significava «allò» que veia dalt l’escenari.\nPerò anem a pams. El text del llibret és gairebé idèntic al text de Terra baixa: manté les escenes clau per entendre què passa i per conèixer els personatges, encara que els canviï els noms —en Manelic es converteix en Pedro, Sebastià es converteix en Sebastiano, Tomàs en Tommaso, i Xeixa en Moruccio. De fet, és tan fidel com per tenir la sensació d’estar veient una Terra baixa cantada. És una obra bonica, gens avorrida, amb moments de gran subtilesa; servida excel·lentment per bones veus: Peter Seiffert (Pedro), Alan Titus (Sebastiano), Alfred Reiter (Tommaso), Valeriy Murga (Moruccio) i Juanita Lascarro (Nuri). Deixo pel final Petra Maria Schnitzer, soprano que m’agrada però que vaig trobar una mica inexpressiva; potser li faltava una mica més de dramatisme en alguns moments (en Joaquim ho deia també, o sigui que deu ser una característica de la cantant i no un fet puntual) i afinar una mica més els aguts, que ahir li van grinyolar una mica.\nI anem a la posada en escena. Al final algú m’acusarà d’incoherent: unes vegades crítico que es canviï l’època de l’acció original, d’altres ho lloo. En aquest cas, traslladar l’acció de l’obra del molí a les oficines de la fàbrica pot passar, perquè es manté la idea del text i aquesta és coherent amb l’entorn (l’amo Sebastià reconvertit en amo o gerent de la fàbrica, la molinera Marta reconvertida en secretària; o no n’hem sentit parlar mai, d’abusos comesos per caps sobre les seves secretàries?). L’exageració dels personatges de Pepa, Antònia i Rosalia crec que reflecteix força bé el caràcter original de les tres dones, tafaneres i malèvoles (encara que a l’obra de teatre en certa manera es redimeixen i en l’òpera no). Però el que no té ni cap ni peus és el pròleg: una mena de fàbrica d’androides on Sebastiano va a «cercar» en Pedro. La idea, en si, no és dolenta: jo ho interpreto com una metàfora del poder. Igual que l’ésser humà exerciria el seu poder sobre l’androide, Sebastiano l’exerceix sobre Pedro, un ésser «pur» incapaç de concebre el mal, l’enveja, etc. Però el resultat és nefast perquè no té cap relació amb la resta de l’obra, excepte que al final tornen a aparèixer els tubs on hi havia els «androides» (moment de revelació per la veïna de butaca, que va dir: «Ja ho entenc, són els tubs de teletransportació d’Star Trek!» —i no n’hi havia per menys: davant una cosa incomprensible, qualsevol explicació és bona), no dóna cap pista per entendre quina relació pot tenir amb el text, ni en el molí hi ha cap element futurista que el lligui amb l’escenari del pròleg.\nFora això, em va agradar. Musicalment, vocalment i la posada en escena. I espero no haver d’esperar trenta-sis anys per tornar-la a veure al Liceu.\nAquesta entrada s'ha publicat en Gran Teatre del Liceu, Nits d'òpera, Òpera i s'ha etiquetat amb Àngel Guimerà, Eugen d'Albert, GTL, Òpera, temporada 2008-2009, Terra Baixa, Tiefland el 15 octubre 2008 per admin.


Quina diferència hi ha entre màrqueting digital i màrqueting de mitjans impresos? 2020\nQuina diferència hi ha entre màrqueting digital i màrqueting de mitjans impresos?\nLa publicitat en mitjans impresos és una forma de publicitat que utilitza mitjans impresos físicament, com revistes i diaris, per arribar a consumidors, clients empresarials i clients potencials. Els anunciants també utilitzen suports digitals, com anuncis publicitaris, publicitat mòbil i publicitat en mitjans socials, per arribar al mateix públic objectiu. La proliferació de mitjans digitals ha provocat una disminució de la despesa publicitària en els mitjans impresos tradicionals, però la impressió no ha mort.\nSegons les estadístiques de PRINT IS BIG, els Estats Units i la indústria mundial, els anunciants nord-americans gasten, de mitjana, 167 dòlars per persona en correu directe per obtenir mercaderies venudes per valor de 2.095 dòlars. Un benefici de la inversió de l'1.300%!\nEncara no esteu segur si invertiu en mitjans impresos és adequat per a vosaltres? Segons la revista Forbes, els materials i publicacions impreses ofereixen als vostres clients i clients una experiència de marca que no es pot reproduir en línia. A continuació, es detallen 6 raons que recalquen la importància dels mitjans impresos i per què les publicacions en mitjans impresos tindran un impacte durador en el vostre mercat objectiu.\nServeis de disseny de suports impresos | Empresa GraphicsDesign a l'Índia\nEl públic informa de productes impresos encantadors. Els diaris i les revistes d’alta qualitat tenen una audiència captiva i lucrativa i, a causa del format imprès, s’eviten alguns dels problemes al voltant d’entorns publicitaris no segurs que plaguen la publicitat digital.\nCom tots sabem, la impressió i el màrqueting digital són diferents. Si bé els mitjans impresos han estat en el negoci des de fa temps, el màrqueting digital l’ha portat al següent nivell. Fer-ho bé és difícil, però hi ha algunes diferències bàsiques entre tots dos. Parlem amb detall!\nFocus en la informació, digital en la interacció: El principal objectiu dels mitjans impresos és difondre informació rellevant als clients. En aquest cas, heu d’incloure tota la informació, com ara el número de telèfon, la ubicació i el lloc web mentre feu publicitat del vostre negoci. En màrqueting digital, la gent interactua mirant el vostre lloc web. Hi ha anuncis digitals que persuadeixen els clients a fer clic i a buscar més informació. Això també us ajuda a analitzar l’interès dels clients.\nObteniu un major control amb el màrqueting digital: amb el màrqueting digital, podeu anunciar el vostre negoci fàcilment als clients potencials. D’aquesta manera, us permetrà observar no només els clients sinó el vostre pressupost. Opcions com: pagar per clic, assegureu-vos que pagueu per les persones que han vist i han participat amb el vostre anunci. El màrqueting digital és rendible: una de les principals raons de popularitat del màrqueting digital és la seva rendibilitat. Fins i tot amb un pressupost menys, podeu assolir majors altures en el vostre negoci. Si busqueu una solució dins del vostre pressupost, el màrqueting digital és la millor alternativa als mitjans impresos tradicionals.\nVoleu saber més sobre els avantatges del màrqueting digital i el seu paper en el vostre negoci? Poseu-vos en contacte amb nosaltres per obtenir més informació.\n—Softuvo Solutions Pvt Ltd.


La febre de Primark conquereix Tarragona\nInauguració de Primark Tarragona.1\nInauguració de Primark Tarragona.2\nCentenars de persones han estat fent cua des de les 9 del matí per entrar a la nova botiga, ubicada al Parc Central\nActualitzada 14/06/2017 a les 13:14\nLa nova botiga de Primark a Tarragona ja està en marxa. Aquest matí, a les onze hores, les portes s'obrien per donar la benvinguda als centenars de persones que feien cua des de les 9 del matí. L'alcalde de Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros, ha estat l'encarregat de tallar la cinta d'inauguració, acompanyat del director de Primark a Espanya i Portugal, Stephen Muller. «Aquí comença l'increïble viatge junts a Primark», expressava Muller, animat en tot moment per la plantilla de treballadors.\nUna estona abans de l'acte oficial, els 151 treballadors de Primark a la ciutat celebraven l'estrena de l'establiment. Globus de color blau –el color corporatiu de la botiga–, crits d'alegria i emoció i fins i tot l'Amparito Roca han marcat la inauguració.\nD'altra banda, a l'interior del Parc Central, les cues s'allargaven fins a la planta principal. «Aquesta botiga era necessària per Tarragona, la seva relació entre la qualitat i el preu és excel·lent», expressaven la Susana i la Vanessa, dues de les compradores més matineres. Tot i que la botiga es troba a la planta inferior, les fileres de persones s'allargaven fins a la primera planta, amb un gran laberint de gent controlat en tot moment per la seguretat privada del centre comercial. En aquest sentit, val a dir que el dispositiu de seguretat ha estat molt gran. Els Mossos d'Esquadra estaven presents a l'interior i a l'exterior del complex.\nUn home de 77 anys pateix cremades greus al 50% del cos en incendiar-se la barraca on vivia a El Vendrell\nDetingut el presumpte autor de la crema de 6 contenidors a Tarragona\nGrífols presenta els resultats positius d'un ...\nMor un veí de L'Argilaga en bolcar el seu ...\nEl teu horòscop d'avui: 7 de desembre de 2019\nUn globus aerostàtic s'incendia després de x...\nEl canvi climàtic asfixia els oceans i amenaça ...


admin\ton 7 de febrer de 2008\nDesenvolupador/a web Associació per a joves TEB\nMonitors/es d’estudi assistit – L’hospitalet de Llobregat Serveis Educatius Recursos de l’Esplai , Ass. (Serveis d’Esplai)\nEducador social per la dinamització de l’espai jove Artijoc, Cooperativa\nTrabajadora social-coordinadora Casa Família El Cenacle, Associació\nEducadors/es de carrer. incorporació immediata!!!! Serveis Educatius Recursos de l’Esplai , Ass. (Serveis d’Esplai)\nEducador/a social per treballar a mitja jornada al baix llobregat EAS sccl, Cooperativa Social\nEducador/a social per centre obert Centre D’Esplai infantil i juvenil Eixida, Camps Blancs\nBecari per a crae Plataforma Educativa\nEducador social per crae Plataforma Educativa\nEducadors per substitucions puntuals Plataforma Educativa\nMonitor/a de suport a la integració (Bellcaire d’Urgell) Serveis Educatius Recursos de l’Esplai , Ass. (Serveis d’Esplai)\nMonitor/a de suport a la integració a torà (lleida) Serveis Educatius Recursos de l’Esplai , Ass. (Serveis d’Esplai)\nPrevious: Previous post: Dinamitzador/a de l’espai Jove del Barri del Cros d’Argentona.\nNext: Next post: Informe Mundial sobre la Joventut 2007 – Nacions Unides


La principessa filosofa (versió concert)\nEl 30 d'abril de 2021.\nEls estudiants de l’ESMUC ens proposen La principessa filosofa o Il contraveleno del compositor català Carles Baguer. Carles Baguer (1768-1808) és un dels compositors del classicisme més importants de la Península. Molt influït per l’obra de F. J. Haydn i I. J. Pleyel, Baguer és conegut per la seva feina com a organista titular de la catedral […]\nTannhäuser de Richard Wagner, una història de redempció per amor amb la direcció musical de David Afkham. Tannhäuser és probablement l’obra més madura i més rica d’idees dramàtiques i musicals d’entre les obres de joventut del compositor. El tema de la redempció per amor, que impregna l’obra wagneriana, hi és present, i el món medieval dels trobadors és al centre […]\nLa companyia de l’Òpera de Praga interpreta El llac dels cignes: una història d’amor romàntica i atemporal basada en l’obra original de Marius Petipa i Lev Ivànov, una història d’amor romàntica i atemporal. Estrenat el 1877 al Teatre Bolxoi de Moscou, és reconegut com el paradigma del ballet mundial. Música, fantasia, engany, amor i sacrifici […]\nDel 14 de juny de 2021 al 2 de juliol de 2021.\nÀlex Ollé presenta una relectura audaç de l’òpera La bohème de Puccini. Situa l’acció en un barri popular, l’escenari de l’obsessió per tornar al passat; un moment efímer on Mimì i Rodolfo van ser feliços. La música de Puccini ressona de manera sublim, tot retrobant l’essència mateixa de l’obra: els records com a fràgils vincles […]\nDel 16 de juliol de 2021 al 28 de juliol de 2021.\nLucia di Lammermoor de Gaetano Donizetti en producció de la Bayerische Staatsoper i amb les veus de Nadine Sierra i Javier Camarena. Les ruïnes gòtiques i els amors dissortats que Walter Scott recollia a The Bride of Lammermoor són els ingredients necessaris per afegir una música transportadora a una tragèdia bromosa plena de rivalitats i […]


L'objectiu és garantir la mobilitat dels usuaris i la fluïdesa de la xarxa viària, així com millorar la seguretat viària\nper Anna Corbatera / ACN 12/02/2021 20:10h\nL'objectiu és garantir la mobilitat dels usuaris i la fluïdesa de la xarxa viària, així com millorar la seguretat viària| Cedida\nEls camions de mercaderies de més de 7,5 tones estaran obligats a circular per la xarxa viària principal catalana a partir del 24 de febrer, segons la resolució de restriccions a la circulació durant l'any 2021 que s'ha publicat aquest divendres. Aquesta és una de les novetats destacades de les limitacions ordenades per a aquest any.\nPel que fa a les restriccions a l'N-230, el Servei Català de Trànsit (SCT) indica que s'han establert de manera que no perjudiquin les empreses de transport de l'Alta Ribagorça. Aquesta mesura s'ha coordinat amb la Direcció General de Trànsit (DGT). Una altra novetat és que els vehicles restringits a l'N-340, N-240 i N-II seran només els de 4 eixos o més. S'elimina, així, la menció a vehicles de 26 tones o més.\nℹ Es publiquen al DOGC les restriccions a la circulació per aquest 2021\nLes restriccions es faran efectives el 24 de febrer\n— Trànsit (@transit) February 12, 2021\nLes restriccions incloses en la resolució s'estableixen tant de forma ordinària com en dies festius, en períodes de vacances i desplaçaments massius de vehicles o bé en altres circumstàncies que puguin afectar les condicions de la circulació. L'objectiu és garantir la mobilitat dels usuaris i la fluïdesa de la xarxa viària, així com millorar la seguretat viària de tots els usuaris de les vies.\nD'altra banda, una altra novetat és que s'introdueix en les restriccions la categoria de carreteres amb dificultats de gestió. Les mesures afecten vehicles per les característiques tècniques, per la càrrega o bé per la tipologia de trajecte. Són vehicles de transport de mercaderies en general, els de transports especials, els vehicles especials o els de mercaderies perilloses.\nPel que fa a la tipologia de les restriccions, n'hi ha per causes meteorològiques, per la celebració de proves esportives o usos excepcionals que suposin afectacions al trànsit ordinari o bé per fer obres o actuacions de conservació i manteniment.\nPacte Nacional per a la Mobilitat Segura i Sostenible\nEn la línia de millorar la mobilitat, cal recordar que el Govern va aprovar a finals de gener el Pacte Nacional per a la Mobilitat Segura i Sostenible 2021-2030. L’objectiu principal d’aquest Pacte Nacional, que ha impulsat el Departament d’Interior amb la col·laboració del Departament de Territori i Sostenibilitat, és garantir la transició cap a una mobilitat més segura i, al mateix temps, sostenible, saludable, connectada i automatitzada a tot Catalunya. El pla planteja, entre d'altres, reduir a la meitat les víctimes mortals per accident el 2030 respecte al 2020 i a zero el 2050, la promoció d’una mobilitat més sostenible, saludable, connectada i autònoma i la millora de la qualitat de l’aire.\nEl Pacte ja s’havia presentat prèviament a la Comissió Interdepartamental per a la Millora de la Seguretat Viària (CIMSV) el 27 d’octubre passat i a la Taula d’Entitats del Pacte el 3 de novembre i aquest era l’últim pas previ a la seva aprovació definitiva.\nEl Pacte permet donar resposta als nous reptes que s'estan produint en el context actual, com ara una mobilitat creixent, l’estancament del decreixement de l’accidentalitat a la Unió Europea i a Catalunya, la dispersió espacial dels accidents amb absència de concentracions rellevants, la demanda social de pacificació del trànsit als nuclis urbans, travesseres i àrees periurbanes, l'envelliment de la població, l’accessibilitat universal i el canvi climàtic.\nD’altra banda, també pretén gestionar l’increment de l’ús de modes de mobilitat sostenibles, la irrupció d’operadors privats en la gestió d’informació del trànsit en temps real, els avenços tecnològics aplicats als vehicles i a la via (vehicle autònom), l’increment de l’oferta dels serveis de mobilitat (MaaS) i la incorporació de la perspectiva de gènere en la mobilitat.\nAmb aquest compromís transversal es vol continuar avançant en la millora de la seguretat viària i la mobilitat sostenible per assolir la consecució l’any 2050 d’un escenari de Visió Zero, sense víctimes mortals i sense ferits greus amb seqüeles de per vida, i també reforçar la lluita contra el canvi climàtic i els efectes nocius derivats de la mobilitat. El Pacte també planteja altres objectius estratègics com són la reducció del 50% de les víctimes mortals per sinistres viaris l’any 2030 respecte al 2020, la promoció d’una mobilitat més sostenible, saludable, connectada i autònoma i la millora de la qualitat de l’aire. El Pacte, com a document estratègic futur, té un abast per als propers deu anys, en el decenni 2021-2030 i gira al voltant de sis eixos.


Onda concedeix ajudes a esportistes d'elit i promeses onderes per al desenvolupament de la seva carrera\nEl termini per a presentar les sol·licituds de subvenció són 30 dies hàbils des de la publicació de la convocatòria en el Butlletí Oficial de la Província\nL'Ajuntament d'Onda ha obert la convocatòria perquè els esportistes d'elit i promeses onderes sol·liciten les ajudes que ofereix el consistori per al desenvolupament de la seva carrera esportiva. El termini per a presentar-la és de 30 hàbils des de la publicació la convocatòria en el Butlletí Oficial de la Província (BOP). Ximo Huguet, ha assegurat que, “des de l'àrea d'Esports que dirigeix el regidor Francisco Chalmeta, estem apostant per l'esport i volem que tots els joves onders tinguen les mateixes oportunitats per a accedir al món de l'esport d'elit, no volem deixar-nos a ningú pel camí”.\nL'objectiu d'aquestes ajudes és ajudar a sufragar les despeses federatives, de desplaçament als llocs d'entrenament i/o competició i material esportiu específic per al desenvolupament de la seva modalitat esportiva. Per a açò, els esportistes sol·licitants hauran d'estar empadronats en la ciutat d'Onda almenys 1 any i tenir un màxim de 25 anys d'edat. Les beques per als esportistes d'elit poden arribar fins als 750 euros, com a màxim, i per a les promeses fins als 500 euros.\nXimo Huguet ha destacat que “l'any passat el nombre d'esportistes beneficiaris d'aquestes ajudes va augmentar fins als 16, seguint amb la línia de creixement dels anteriors exercicis. Açò demostra la implicació i interès dels joves onders per les activitats esportives d'alt nivell, per la qual cosa aquest equip de govern continuarà treballant a concedir ajudes realment necessàries i útils per a tota la ciutadania i apostant per una ciutat saludable”.\nLes persones interessades poden trobar les bases en el Butlletí Oficial de la Província, en el tauler d'anuncis i en la pàgina web de l'Ajuntament, ajuntament.onda.es, així com en la Base de dades Nacional de Subvencions (BDNS). Mentre que la documentació pertinent podrà presentar-se al SAT, Registre General de l'Ajuntament d'Onda, dins del període establit.


JOSEP MARIA MARBÀ MARCH, MÒNICA MARBÀ MAYA – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 19è VOLUM. Impuls immobiliari » JOSEP MARIA MARBÀ MARCH, MÒNICA MARBÀ MAYA\nJOSEP MARIA MARBÀ MARCH, MÒNICA MARBÀ MAYA\nLes crisis no són dolentes, ben al contrari, les hem de transformar en oportunitats.\nJa fa tres generacions que Finques Marbà va iniciar la seva activitat en el mercat immobiliari. L’oncle de Josep Maria Marbà va crear l’empresa l’any 1935, i en l’actualitat la seva filla Mònica n’ha pres el relleu i ha obert nous camins: “Ha estat ella qui ha impulsat la nostra pàgina web i qui ha creat un nou servei: l’administració de finques. Fins ara només ens dedicàvem a la compra, la venda i el lloguer.”\nLes noves generacions de professionals del sector hauran d’afrontar un nou canvi de cicle. “El boom immobiliari que vàrem viure des de l’any 2000 fins al 2007, aproximadament, ja l’hem deixat enrere. Tot i així, les vendes no s’aturaran, perquè les persones sempre necessitaran un habitatge on viure. Crec que hem viscut una situació del tot desorbitada, i ara de fet estem retornant a la normalitat.”\nDiversos factors han causat l’anomenada bombolla immobiliària i el creixement imparable dels preus dels habitatges. Segons el senyor Marbà, un dels principals elements que hi han incidit és l’intrusisme. “El decret del 23 de juny del 2000 va liberalitzar les professions immobiliàries. A partir de llavors, van sortir com bolets immobiliàries poc professionals. Hi va haver una competència desaforada i el sector va quedar desprotegit.”\nUn altre factor ha estat la bonança en els interessos de les hipoteques i la circumstància que el mercat immobiliari es convertís en un valor refugi. “La borsa no funcionava i l’inversor s’ha dedicat a invertir en immobles.”\nLa situació és ara la inversa: les condicions hipotecàries ja no són tan temptadores, el ritme de vendes ha minvat, la pujada de preus s’ha desaccelerat i algunes immobiliàries han començat a tancar. D’altra banda, actualment l’inversor diversifica més les seves inversions i amplia mercats a la recerca de la màxima rendibilitat. Mònica Marbà, lluny de veure la situació actual amb angoixa, la valora com una circumstància positiva. “Les crisis no són dolentes, ben al contrari, les hem de transformar en oportunitats. A diferència d’altres empreses, nosaltres som professionals, amb una formació i uns col·legis que ens recolzen (el Col·legi d’Agents de la Propietat Immobiliària i el d’Administradors de Finques). Ara es vol regularitzar el sector i lògicament la gent començarà a buscar la immobiliària que doni garanties i un assessorament rigorós.” El seu pare també manté la calma: “Des que vam començar a treballar, cada deu anys hi ha hagut un parèntesi. Jo ja n’he viscut tres. I patim, però no ens preocupa en excés perquè tenim una clientela molt estable. ”\nDesprés de 72 anys de trajectòria, el boca a orella dels clients és el millor aval de Finques Marbà. “Com a filla, és un orgull estar en el despatx i tractar amb clients amb els quals sempre trobes un nexe en comú, perquè és molt habitual que el meu pare conegui algun familiar o algun amic seu que ja hagi acudit a la nostra empresa i n’hagi quedat satisfet. Això em recorda els anys que fa que estem en el sector i em demostra com s’aprecia la nostra tasca i el prestigi que tenim.”\nD’aquesta nodrida trajectòria també en dóna fe un extens arxiu històric dels immobles venuts a Barcelona. “El va iniciar el meu oncle l’any 1946 i hi pots trobar tot tipus de dades relacionades amb la compravenda dels immobles. Hi ha fins i tot edificis que s’han arribat a vendre fins a tres vegades. Recordo una finca al carrer Cartagena venuda pel meu oncle per 300.000 pessetes, que després es va comprar per cinc milions i que avui en dia val uns 600 milions de les antigues pessetes.”\nL’assessorament és un altre tret distintiu de Finques Marbà. “Tenim una pàgina web que ha esdevingut una eina de treball molt avantatjosa, ja que facilita fer consultes i inversions als clients que busquen per internet, tant de Barcelona com de fora. Des de la nostra web poden veure el producte i adreçar-se a la nostra empresa. Tot i així, el tracte humà, per a nosaltres, és imprescindible. S’ha de tenir en compte que, per a qualsevol persona, adquirir un habitatge és com fer realitat un somni; veure la cara del venedor, per tant, és important. A Finques Marbà garantim la serietat i l’eficàcia dels nostres serveis, i això és possible gràcies al nostre equip de professionals, integrat per gent amb àmplia experiència en el sector i altament qualificats.”\nMònica Marbà ressalta que, a més, avui en dia, per tal d’oferir un servei integral, una empresa ha de tenir col·laboradors externs. “Finques Marbà compta amb la col·laboració d’especialistes en el sector com: assessors fiscals, arquitectes, advocats i tècnics en la rehabilitació, professionals als quals recorrem quan els nostres clients necessiten d’aquests serveis.”\nPel que fa a l’intervencionisme de les administracions, pare i filla es mostren d’acord a potenciar totes aquelles iniciatives que fomentin la creació de més habitatges a preus assequibles. Tanmateix, fan palès el seu escepticisme amb relació a la decisió de penalitzar l’existència de pisos buits. “Abans d’obligar-los, haurien de modificar les lleis per tal d’incentivar els propietaris perquè lloguin. No pot ser que una persona que deixa de pagar el lloguer d’un pis pugui estar-s’hi fins a nou mesos abans de deixar-lo lliure. Tampoc no és just que el propietari hagi de pagar els costos de l’advocat i del procurador, sense comptar la inversió que haurà de fer si li han malmès el pis.”\nSegons aquests dos professionals, si la normativa canviés, el mercat de lloguer s’expandiria i els preus dels arrendaments s’estabilitzarien. En opinió del senyor Josep Maria Marbà, tampoc no es facilita plenament la creació de més pisos per als joves: “Les administracions haurien de donar facilitats per l’arrendament d’habitatges de reduïdes dimensions, i, al mateix temps, ser més flexibles a l’hora de concedir cèdules d’habitabilitat. No obstant això, hem de tenir present la bona voluntat mostrada amb la recent aprovació, en data del 2 de novembre de 2007, per part de l’Estat, de l’anomenada Renta Básica de Emancipación, que és un ajut directe de l’Estat per al lloguer de l’habitatge per a menors de trenta anys.”\nAmb relació al futur, els responsables de Finques Marbà posen l’accent en el departament d’administració de finques. Mònica Marbà és la responsable d’aquest servei: “Volem ser l’alta costura de l’administració de finques. Per aquesta raó, la nostra visió a llarg termini és oferir un servei personalitzat i de qualitat. Tractem el patrimoni dels clients com si fos el patrimoni de la família. Ens el fem nostre i això ens diferencia.”\nI en posa un exemple: “El primer que fem és realitzar un estudi de rendibilitat i d’ocupació de l’immoble. És un treball que molts clients et valoren i que no tothom du a terme.”\nL’assessorament i el tracte humà també ocupen un lloc privilegiat entre els objectius de futur, assegura Josep Maria Marbà: “La serietat, l’eficàcia, l’experiència i l’honorabilitat és el que fa que els nostres clients dipositin la seva confiança en el nostres serveis. Allò que sembris avui serà la collita del demà.”\nPrevAnteriorJORDI VIDAL PEDROL, MARIA TERESA VIDAL GOTANEGRA, MARIA TERESA VIDAL VIDAL\nSiguienteDAVID MIRALLES I CARBONELLNext