El Gobierno allargarà els termini del 155 per evitar més majoria independentista en unes noves eleccions El Gobierno allargarà els termini del 155 per evitar més majoria independentista en unes noves eleccions\nEl Gobierno allargarà els termini del 155 per evitar més majoria independentista en unes noves eleccions\nMariano Rajoy durant una intervenció al Congreso / Moncloa\nEl Gobierno no està preparat per aplicar l’article 155 de la Constitució, no només per la poca concreció del redactat per fer efectiu el control de l’administració autonòmica, sinó també perquè la batalla del relat institucional, ara fora de les fronteres de l’Estat, té un clar guanyador: la Generalitat.\nMalgrat els intents dels mitjans unionistes per legitimar la intervenció de l’executiu de Rajoy, la situació és molt més complex del que es podia preveure. El suport del PSOE, i la insistència de C’s, no han servit perquè el Gobierno hagi pogut justificar a Europa la detenció de Jordi Sánchez i Jordi Cuixart i la imminent activació de l’article 155.\nLa carta de Puigdemont, assegurant que serà el Parlament qui aprovi la Declaració d’Independència, per tant, no era un anunci oficial, ha trencat el relat unionista que argumenta la intervenció d’acord amb l’aprovació de la declaració. Un atzucac argumental que ara s’agafa a la firma dels 72 diputats independentistes del text del 10 d’octubre per legitimar una acció de control de la Generalitat que és molt difícil de comprar.\nL’Estat ha perdut el control de la situació, ni tan sols Pedro Sánchez en la seva gira europea està aconseguint els suports esperats. El Gobierno ja no pot fer marxa enrere, després de mesos d’anar posant llenya a la foguera del nacionalisme, es veu obligat a mantenir aquesta tendència però amb el coneixement que està avalant que el Parlament de Catalunya aprovi la Declaració d’Independència. Només té una alternativa, i aquesta és la d’aplicar un 155 “tou”. Un nou concepte que cada vegada ressona més. El moviment consistiria a fer que Carles Puigdemont no perdés el seu càrrec de president, però ho faria sense funcions. Amb el control de la presidència, però sense regalar la imatge de destitució, el pas següent seria el del control de la Conselleria d’Interior, el cos dels Mossos d’Esquadra i l’àrea d’Economia, en mans de Junqueras. Després d’aquesta primera intervenció, l’increment del control s’aniria estenent a totes les competències del Govern.\nEls escollits per controlar la Generalitat\nRoberto Bermúdez de Castro, Secretari d’Estat per a les Administracions Territorials, Marlo Garcés, Secretari d’Estat de Serveis Socials i Igualtat, Agustín Conde, Secretari d’Estat de Defensa, J. Enrique Fernández de Moya, Secretari d’Estat d’Hisenda, Arturo Romaní, Subsecretari de Defensa i Marcial Marín, Secretari d’Estat d’Educació.\n“Si fem eleccions, els independentistes es poden multiplicar per quatre”\nL’objectiu principal per intervenir la Generalitat és el d’evitar qualsevol declaració oficial d’independència. Ara bé, arribats a aquest punt, només una hora després de l’anunci de Méndez de Vigo, portaveu del Gobierno, fonts dels populars discrepaven del full de ruta quasi oficial que preveu la convocatòria d’eleccions. Sense anar més lluny, el líder del PP de Catalunya, Xavier García Albiol, al programa ‘Las Mañanas de Cuatro’ considerava que anar a eleccions no era una solució: “no hi haurà equilibri de forces, si fem eleccions tindrem el problema multiplicat per quatre”.\nGreu manca de suports europeus a la gestió de l’Estat\nHo explicàvem dimarts, el Govern ha guanyat la batalla europea i juga amb els terminis, és només qüestió de temps que aixequi la suspensió de la DI: “Els terminis són per reforçar l’executiu català i la Declaració d’Independència, són volàtils segons l’oferta de diàleg. Si ho proposen, acceptem. Si apliquen el 155 no s’esperarà més”. La Unió Europea ha fet el paper que li tocava fer, donar suport a l’ordre establer i la Constitució. No fer-ho obriria un precedent per als moviments independentistes europeus molt perillós. Aquest posicionament, però, no impedeix que en les relacions bilaterals que la Generalitat ha mantingut amb interlocutors de països d’estacats de la Unió hagin mostrat el seu suport -en alguns moments inesperat- a la causa catalana.


BBVA i Regió7 celebren aquest dijous una jornada sobre e-commerce al Kursaal - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBBVA i Regió7 celebren aquest dijous una jornada sobre e-commerce al Kursaal\nEs podran escoltar intervencions de diferents responsables d'empreses de la Catalunya Central\nredacció | manresa 22.05.2019 | 13:53\nUna imatge de la jornada de BBVA i Regió7 celebrada l'any passat al Kursaal. Marta Pich\nUna imatge de la jornada de BBVA i Regió7 celebrada l'any passat al Kursaal.\nBBVA i Regió7 organitzen aquest dijous una jornada sobre e-commerce titulada «Oportunitas i reptes del comerç electrònic per a les pimes». L'acte començarà a 1/4 de 10 del matí al teatre Kursaal de Manresa i comptarà amb les intervencions de diversos responsables d'empreses del territori central.\nLa jornada s'inicarà amb un esmorzar i Amadeu Peiró, director de zona del BBVA a la Catalunya, donarà la benvinguda als assistents. Mònica Parada, responsable d'e-commerce del banc, oferirà una ponència on abordarà qüestions com les motivacions i barreres de les pimes per digitalitzar-se o com els perfils de les pimes generen diferents actituds cap a la digitalització.\nPer últim, a partir de les 10.10 h tindrà lloc una taula rodona en què participaran Jordi Costa, responsable de Corporacions de la manresana Ofigreen Office Solutions, Albert Prieto, CEO de la santfruitosenca Boot Work Corp; i Valentí Salas, CEO de la també santfruitosenca Sistemas Web Cinetic. La taula rodona serà moderada pel periodista de Regió7 Enric Badia.


L'Alumini, informació sobre el seu origen, extracció, composició, reciclatge, avantatges, característiques i qualitats d'un dels materials més utilitzats a la indústria a l'actualitat. | | Carpintería de Aluminio Barcelona\nNou kit d’accessoris ocults compostos per frontisses i maneta oculta del fabricant Giesse\nPedrera mineral de Bauxita\nMuntanya d’on s’extreu la Bauxita\nFragment de roca de Bauxita\nFragment d’Alumini en brut\nFragment d’Alumini net\nAlumini convertit en perfil per fusteria\nEn aquest text intentarem explicar algunes curiositats sobre un dels materials més utilitzats en la indústria des de fa més de 100 anys. L’alumini és un metall no ferromagnètic el qual l’element químic és el tercer més comú que podem trobar en l’escorça terrestre, formant així el 8% de la mateixa. Cal l’extracció del mineral de la Bauxita, en mines o pedreres naturals, per poder transformar mitjançant un procés anomenat Bayer la Bauxita en Alúmina. Un altre procés d’electròlisi transformarà la Alúmina en Alumini metàl·lic final, a punt per al seu pas per la indústria. I és en aquest sector on aquest metall desenvolupa molts avantatges i qualitats. La seva baixa densitat, la seva gran resistència a la corrosió i la seva gran mal·leabilitat situen a l’Alumini en el segon lloc en els metalls més utilitzats en la indústria després de l’Acer. Té molt poc cost de reciclatge, afavorint així la seva reutilització per tenir cura del medi ambient, a més d’una enorme vida útil en els seus productes. Al sector de la fusteria d’alumini, que és el que ens ocupa, hi ha nombroses fileres que fabriquen tot tipus de perfils, des del totxo base o alumini net, per adaptar-se així a qualsevol necessitat. Com que és un metall conductor, és recomanable aïllar els envans interns del perfil amb poliamides, trencament de pont tèrmic (RPT), per aconseguir una major eficiència energètica a la nostra llar. Existeixen també, nombrosos acabats aplicables a la nostra fusteria, per adaptar-se així als gustos i necessitats de cada client. Any rere any els nostres enginyers desenvolupen nous perfils per donar evolució en temes tan importants com són el de l’estalvi energètic, la resistència, estanquitat, l’acabat i funcionalitat, millorant així la nostra qualitat de vida. A la nostra petita empresa familiar, fabriquem portes i finestres d’alumini des de l’any 1986, incorporant les últimes novetats i tendències que el mercat reclama. Contacti amb nosaltres per a qualsevol informació addicional al respecte.


Puig-reig estrena un canal de WhatsApp Jove i impulsa la creació del Consell d’Adolescents dins del nou Pla Local de Joventut - Pànxing\nNotícies – Berguedà\nPuig-reig estrena un canal de WhatsApp Jove i impulsa la creació del Consell d’Adolescents dins del nou Pla Local de Joventut\nEl Pla Local de Joventut, que és un element viu i participatiu, recull també d’altres propostes que han de servir per dinamitzar i facilitar la vida dels joves al municipi. “És un document en moviment, a partir del qual es treballaran les noves propostes que puguin sorgir, i més tenint en compte el moment que vivim, incert i canviant”.\nLa posada en marxa d’un canal de WhatsApp Jove, la creació del Consell d’Adolescents o la cessió d’un nou espai de trobada pels joves són tres de les propostes que s’inclouen en el Pla Local de Joventut de Puig-reig (2021-2024) que s’ha aprovat aquest abril. Es tracta de projectes que formen part d’aquest pla que pretén assentar les línies polítiques en matèria de joventut al municipi de Puig-reig en els anys vinents.\nL’estrena d’aquest canal de WhatsApp aquest mateix abril té l’objectiu de continuar treballant “per apropar-nos encara més al jovent de Puig-reig” tal com ha explicat el regidor de Joventut, Cristian Pérez. La proposta pretén tenir un contacte “més fluid, directe i diari a través d’una eina de comunicació molt popular”, a banda de servir per rebre suggerències o respondre a les demandes i necessitats dels més joves del municipi.\nLa constitució d’un Consell d’Adolescents pel curs vinent servirà per seguir donant veu a tots els col·lectius de Puig-reig, “ja que hem de tenir molt present que el dels joves és un grup d’edat que no podem oblidar i que s’ha de tenir molt present en totes les decisions del municipi en la que tinguin una afectació directa o indirecta”.\nEl canal de WhatsApp i el Consell d’Adolescents, juntament amb la cessió d’un nou local per a la reunió dels joves, són tres exemples concrets dels projectes que s’han treballat en aquest Pla Local de Joventut que s’ha construït al voltant de quatre eixos diferenciats:\nPuig-reig per viure-hi: Desenvolupar polítiques de joventut que reforcin l’emancipació juvenil dels i les joves de Puig-reig, realitzant-ne un acompanyament en àmbits claus per a la constitució d’un projecte de vida com el treball, l’educació, l’accés a l’habitatge o la salut.\nPuig-reig participatiu: Potenciar espais de trobada, relació i participació del jovent de Puig-reig per fomentar la seva implicació en la vida diària del poble.\nPuig-reig viu: Vertebrar ofertes culturals i d’oci locals que donin resposta a totes les necessitats dels i les joves de Puig-reig.\nPuig-reig cohesionat: Cohesionar socialment el municipi per aconseguir la inclusió i participació de tota la joventut de Puig-reig en la vida diària local.\nObjectius del document\nEl document liderat per la regidoria de joventut de l’Ajuntament, treballat conjuntament amb altres regidories i el suport tècnic del Consell Comarcal del Berguedà, recull les apostes estratègiques, les actuacions i les eines amb les quals es desenvoluparan les polítiques de joventut municipals. Per aquest treball, s’ha comptat amb el suport, principalment, del recurs de la Diputació de Barcelona, a través del taller “Disseny de plans locals de joventut”, i l’àrea tècnica de joventut del Consell Comarcal del Berguedà.\nTal com ha explicat Cristian Pérez, l’equip de govern vol que sigui “un document útil per a tothom, per això la voluntat ha estat dissenyar un Pla Local de Joventut realista tenint en compte les trobades amb el jovent i els tècnics que hi conviuen diàriament”.\nA banda de la comissió tècnico-política, formada pels representants institucionals i tècnics vinculats al consistori i al Consell Comarcal de les àrees de joventut, el Pla Local de Joventut s’ha treballat amb tècnics vinculats al treball amb joves, com són la responsable de la biblioteca de Puig-reig, un professor de l’Institut, personal sanitari del CAP, la treballadora social i la dinamitzadora de l’Espai Jove. Les dues comissions han contrastat les anàlisis i les propostes, i han concretat accions i línies de treball per a les polítiques de joventut del municipi.\nTreball amb el col·lectiu jove\nA més a més, també s’ha treballat en un espai de trobada amb joves del municipi per recollir visions i propostes sobre la seva realitat i les seves necessitats. Aquest espai, per motius del context de la pandèmia, s’ha efectuat de manera presencial, en la fase de diagnosi, i de manera virtual mitjançant una enquesta, en la fase de disseny. També ha servit per validar algunes propostes que s’han llançat des dels altres dos espais.\nPer a més informació, contactar amb: Cristian Pérez, regidor de Joventut de l’Ajuntament de Puig-reig.\nSi t’ha agradat llegir la notícia Puig-reig estrena un canal de WhatsApp Jove i impulsa la creació del Consell d’Adolescents dins del nou Pla Local de Joventut, també et pot interessar Puig-reig vol recuperar els anys de la República amb l’edició d’un llibre i un cicle d’activitats


Promoció de la salut – Professionals per la promoció de la salut\nLa salut s’entrena?\nL’activitat física acumulada al llarg del dia i integrada en la rutina diària és una eina de promoció de la salut i prevenció i control de les malalties. Caminar, anar amb bicicleta, fer activitats quotidianes d’una manera activa, practicar algun esport, fer gimnàstica o simplement jugar convé perquè: Prevé malalties Millora la condició física i […]\nActualment ens trobem en un context altament canviant i se’ns requereix desplegar noves competències per fer front a les situacions complexes. Accions de Promoció de la Salut (PS) són cada cop més acceptades per la solució de problemes. El grup de professionals per la Promoció de la Salut de Girona va portar a terme un […]\nL’envelliment saludable: un repte cada vegada més accessible.\nSegons l’OMS, l’envelliment és “el deteriorament de les funcions progressiu i generalitzat, que produeix una pèrdua de resposta adaptativa a l’estrès i un major risc de patir malalties relacionades amb l’edat”. Més enllà d’aquesta definició, l’envelliment està immers en un context que depèn principalment de la cultura de cada regió. En la nostra societat, envellir […]\n1 PREMI de 1000 eurosi 1 ACCÈSIT de 500 euros Data límit de presentació: 31 d’agost de 2021 Aquest premi està destinat a donar un reconeixement a aquells treballs o experiències sobre promoció de la salut amb la finalitat de contribuir a potenciar-la. BASES1.- S’hi podran presentar els professionals de la província de Girona.2.- Podran […]\nLa col·laboració interprofessional ha estat reconeguda a nivell mundial com una mesura important per millorar l’atenció de la salut. Segons l’Organització Mundial de la Salut (OMS), la col·laboració interprofessional és dona quan “múltiples treballadors de la salut de diferents orígens professionals treballen juntament amb pacients, famílies, cuidadors i comunitats per brindar la més alta qualitat d’atenció tots […]\nTinc una mascota, tinc un tresor\nSón moltes les persones que han decidit compartir la seva vida amb un animal de companyia. Ja sigui un gos, un gat, un conill o un ocell, el fet de interactuar i interaccionar emocionalment amb ells ens proporciona un benestar que molt bé podria estar inquibit com a actiu (personal) de salut, és a dir, […]\nÈtica i Promoció de la Salut\nLes activitats de promoció de la la salut (PS), tant en l’àmbit col·lectiu com personal, presenten sovint interrogants ètics que sorgeixen de la possible confusió entre fins i mitjans, biaixos comercials d’algunes polítiques de prevenció o dels conflictes entre els principis d’autonomia, beneficència (i no malficència) i justícia, i sobretot entre el paternalisme i la […]\nEls banys de bosc i el seu benefici per l’estat emocional dels professionals de la salut\n10/02/2021 Ja fa temps que s’està fent difusió d’estudis que expliciten el benefici dels banys de bosc per la nostra salut. Pels que comenceu a entrar en el tema, llegiu el post de la nostra companya Núria Puigvert[i] que explica en què consisteix. Una passejada pels “boscos madurs”, referint-nos a territoris amb arbres de més de […]\nEscriptura terapèutica: trobant les paraules\nHi ha situacions, moments, etapes, en els quals és difícil comprendre que ens està succeint, si ens pregunten no sabem per on començar o no trobem les paraules per definir un malestar, sentiment o estat d’ànim. A mi, la cita d’Haruki Murakami a Tokio Blues em descriu a la perfecció: “Sóc d’aquest tipus de persones que no […]


La colla dels dimecres: TE... TASSA\nDos que veuen...\nque no beuen...\nperque la tassa està buida\nvaig anar a La Caixa,\na repassar els comptes....\ntot era , paper mullat\nPublicat per Fernando Font de Gayà a 12:06\nDomingo Benito 6 d’abril de 2017, a les 13:02\nAl mal tiempo...saber y optimismo, hay que aprovechar lo que hay sobretodo cuando se logra un buen resultado.\naleix guilló montero 6 d’abril de 2017, a les 17:48\nDe paper mullat ... a paper concentrat!.Generositat d'estils i de qualitat!!\nPep 6 d’abril de 2017, a les 19:24\nGrans aquarelas Fernando! Ara amb models aixi, surt quasi tot sol i sensa sol. Gran dia\nDiego Sanchez 6 d’abril de 2017, a les 22:31\neres un buen retratista y sin definir se puede ver a ese par de compañeros y las otras par tambien estan muy bien entonar\njesus vivar 7 d’abril de 2017, a les 8:44\nLa lluvia juega a tu favor en tus realizaciones del día. Has captado perfectamente el espíritu e individualidad de los retratados sin mucha definición en los rasgos.\nUnknown 7 d’abril de 2017, a les 21:17\nEts com el Déu de l'aquarel'la que ja controles al teu favor, fins i tot, les inclemencies del temp. El paper mullat, que ben mullat que està!!\nTambé m'encanta la dels retrats, que funcionen tan bé sense insinuar les faccions. Enhorabona\nÀngels 8 d’abril de 2017, a les 11:39\nJoan Mª: Es veu que la pluja t'inspira, et provoca o el que sigui.\nAquesta setmana has estat brillant. Sobretot, ( al meu entendre)


ser o no ser... - QuatretondaDigital\nPublicado por Pepe | Sep 24, 2011 | opinió | 14\nEm quede a quadros…hui mateix e llegit la prensa com tots els dies ( Levante ),i m’ha sorprés bo no tant,tot siga dit però com dia,m’ha sorprés el titular quan diu que “ la generalitat demana ajuda urgent al govern central perquè li envie diners prompte o tindrà que agafar medides dràstiques per a la comunitat valenciana”, i jo em pregunte,uy si fa dos anys erem l’enveja de tota Espanya!!! Ojo dit pels politics que hi havien i encara hi han, ( Camps,Barberà,etc…) que a passat? Clar s’han gastat el què hi había i el què no hi ha i ara doncs tocat els…\nPerò no acaba ahí,on verdaderament m’he quedat bocabadat a estat quan dins del periòdic he llegit un article sobre una enquesta què per lo vist han fet i diu que la majoria dels valencians veuen la crisi econòmica més malament a la resta d’Esdpanya que ací a la nostra comunitat, mare meua!!! Però si s’ha publicat per escrit que som els més endeutats de tota Espanya!!! La veritat em dona ganes de plorar.\nSenyors i senyores tenim el que tenim ens han enganyat com han volgut perquè com vegeu la societat està com el titular,(ni és ni serà), cal obrir be els “pampols” que encara em vist poc. Ja només ens falta que siga quan antes millor el sr Rajoy presidente i ahí acabarem de convencer-nos O NO!!. De prompte ja volen controlar fins i tot a TVE,quasi res diu el diari.\nL’ajuntament de València deu una fotracada de milions d’euros tinc entés que també és el més endeutat com a ajuntament però no vull asegurar-ho,però sinó és el primer segur que tenen medalla al “ pódium “.\nNo oblidem que els diners què gestiona el govern valencià deurien ser per als valencians ara que vist el que em vist,igual Quatretonda pertany a Rússia qui sap?\nAnterior LA TARDOR NO ÉS EL FINAL…\nSiguiente interessantíssima oferta teatral aquest cap de setmana\nDavid Mahiques Alberola\tel 25 septiembre, 2011 a las 8:30 am\nBon dia Vicent:\nLa veritat es que saps triar les noticies i sobre tot no tens por de traure-les. I això esta molt be. Les persones en por són persones que han renunciat a lo que es feia persones dignes com deia Manuel Azaña: a ser lliures.\nHem passat en un tres i no res de ser els millors a estar a punt del desastre. I tot pels mateixos politics, que com ja es normal en els del PP ni accepten cap responsabilitat, ni donen cap explicació i sempre la culpa de l’altre.\nPerò com tu dius, lo realment sorprenent es que veuen la cosa pitjor fora que dins del nostre territori. Esta pitjor a Espanya que a la Comunitat Valenciana. Això com es possible? De dos maneres:\nUna. Tu mateixa ho apuntes controlant la televisió i la majoria de les televisions privades i dels diaris.\nDos. Tens que tindre un missatge senzillet, molt simple que el personal no necessite pensar molt. Si es més o menys de veres això no importa massa. Lo important és que a una majoria li cale això en el cervell. A partir d’ahi tot és possible.\nL’exemple més acabat: Quan les coses van bé, exagerar-ho i dir que eres el millor. I quan les coses van mal la cumpla de l’altre. I això dir-ho una i altra vegada. El nazis alemanys deien que una mentira a base de repetir-la moltes vegades es convertia en una veritat.\nTot açò sempre ha passat, però en la moderna societat dels grans mitjans de comunicació qui ho va aplicar a gran escala eren el nazis en Alemanya(1933-1945), el feixistes en Itàlia (1922-1945) i els comunistes en l’URSS de la ma d’Stalin (1917-1990). Altre els van imitar, com el “tio Paco”, vull dir, Francisco Franco.\nTot açò, els publicistes de tots els partits ho saben i ho apliquen, però el que porta la palma és el PP. I aplicar-ho al cent per cent, implica tindre molt de fetge i cara dura, i sobre tot, tindre capacitat per culpar a l’altre de tots els mals i si es precís insultar-lo i no baixar del burro. I el PP en això sempre acaba triant als millor politics.\nPerò, de les dos premisses que deia abans. La que més em preocupa és la primera: El controlar la televisió i tot sistema de comunicació. Perquè això ens aparta de la democràcia i ens acosta a les dictadures.\nL’altre dia vaig sentir dir a Mariano Rajoy que “defendia un televisión libre e inde pendiente, con profesionales responsable, libre de las injerencias del gobierno”.\nI uno es queda a quadros. Si les dos televisions més manipulades pel govern i sense cap vergonya són la televisió Valenciana i la madrilenya. On el PP porta mes de quinze anys governant. Lo que dic, el polític ha de tindre la cara dura i no tindre por de dir mentides, per desgracia funciona.\nXe Mariano vine a Valencia i voras tu.\nM’he allargat massa. Tornaré a parlar sobre l’altre tema que hi ha implícit en la noticia: els diners, com es gasten i com financem les autonomies?.\nAdeu i bon diumenge a tots.\nVicent Benavent Mahiques\tel 25 septiembre, 2011 a las 1:19 pm\nSegons un estudi recent de la comunitat cientifica internacional,s’ha pogut constatar que el politic es la especie mes pareguda al’esser humá.comparteix amb ell el 100% de la seua carrega genètica.Per a poderlos diferenciar de la resta de persones sha deprestar atenció a l\nes seues normes de conducta i pensamens.Aquestes son algunes de elles:\n1 La cuadratura del cercle es posible.Si gobernem nosaltres.\n2Laculpa de tots els problemes de la societat actual,la te l’oposicio’,si gobernem nosaltres.\nSi nosaltres som lóposicio’,entonces es del govern.\n3 Si una dona d’un partit politic diu una tonteria,i un home del partit contrari te la valentia de dir que elque ha dit es una tonteria,s’el acusara de mascliste.Es demanará la seua dimisió.\n4Que el estat del benestar no es sostenible,que eu diga l’altre.Quan eu diga,nosaltres direm que volen carregarse’l\n5 Si un politic diu respecte a la inmigracio’,algo de sentit comu sera acusat de raciste.Es demanará la dimissió.\n´6 No es diran veritats incómodes\nEl estudi encara no s’ha finalitzat.Esperarem noves conclusions.\nVicent Benavent\tel 25 septiembre, 2011 a las 1:58 pm\nHola vicent,no sé en realitat on vols arribar amb aquest estudi,encar què tot siga dit estic prou d’acord en tot allò que exposes, però deixeam que el pregunte una cosa i si vols contestar-la doncs molt be i sinó doncs també,ja que estàs en el teu dret, ahí va.\nCreus que tots els polítics o millor dit tots els partits polítics s’agarren a les mateixes normes que tu abans has dit? Dic al peu de lletra clar!!\nPer posar un exemple, quan estava de ministre un tal «Bermejo» del PSOE,el van trobar caçant en el aquell entonces jutje » Baltasar Garzón» i ja sabem que li va costar el lloc de ministre,ara be als pocs dies justament es va fer el juí del » Yak 42 » i què aleshores estava de ministre de defensa el senyor Trillo del PP,dit per ell,no va acudir al judici perquè ja no era ministre i per tant la » botifarra» per a un altre i avant. En possaré un altre, la senyora Rita Barberà estos dies a dit que no vol tornar cap dels diners que li va afiançar des del govern central al igual que a altres ajuntaments amb deutes,i ara diu que no els torna perquè damunt son ells qui els deurien de donar-los-li’n més encara si cap, i jo em pregunte,si a Madrit governara el PP també li’ls demanaria abans estava el Aznar i no van ser capaços de demanar res i ara…\nVicent Benavent Mahiques\tel 26 septiembre, 2011 a las 8:31 pm\n7 Es votará, tant a nivell local autonómic o nacional en contra de qualsevol poposta o iniciativa del adversari politic, amb léscepció,naturalment,de les propostes de millorar les retribucions o privilégis de les seues senyories.\n8Si despres de fer el humanament possible per no dir una veritat incómoda,no hi ha més remei que dir-la,es dirá que ha segut fruit de la gestió de l´anterior equip de govern.\n….i léstudi continúa.\nVicent Benavent Mahiques\tel 26 septiembre, 2011 a las 8:48 pm\nCrec que com en tot en la vida, sempre es poden trobar escepcions.A mi no m’agrada parlar de casos concrets,per no involucrarme en politica,pero pense que el comportament de la majoria de politcs estaría dis de aquest patró.No es el meu ánim molestar a ningú ,pero la politica s’ha convertit en algo paregut a una gabia de grills.\nVicent Benavent\tel 27 septiembre, 2011 a las 9:26 am\nVicent,estic totalment d’acord,una gàbia de grills on uns canten més que altres,vull dir amb més potència i es sent des de mes lluny. En qualsevól espècie sempre ha estat el mascle dominant o femella dominant, ( dogma de fe ).\nDavid Mahiques\tel 1 octubre, 2011 a las 6:52 pm\nAl amic Vicent Benavent Mahiques:\nNo has continuat amb el teu estudi.\nHi ha una cosa que em preocupa sobre manera, i és això de posar a tots en el mateix sac. I evidentment a tots els politics. Això de que tots són iguals o quasi tots, és el primer pas, generalment, per a desprès votar al PP.\nMira, entre 1919 i 1945 van aparèixer i estendre’s els fatxes i als nazis, ells deien que la democràcia era basura, que hi havia massa partits i en un partit hi havia prou, ell d’ells evidentment, i hi havia que acabar amb tots els altres partits i amb la democràcia. Hui en dia, s’ha tornat a reeditar la mateixa consoneta però de manera mes suau, evidentment, ningú s’atreveix a dir que té que desaparèixer la democràcia. Però, la resta del discurs és molt semblant i molt fàcil de fer-lo calar en la gent. La finalitat, la gent acaba votant als partits de dretes. Franco per a justificar la seua dictadura deia que la política era molt roina, aixina que ell faria la política pel poble. Esta poc espavilat. Però amb això i acollonat al personal mes o menys li funcionava.\nEste discurs que tu fas és típic de la gent que ha votat a un partit de dretes, i no te resposta per al que esta fent o no li agrada el que està fent i no vol criticar-lo. Intenta crear un ambient enrrarit per disculpar al partit al qual li ha donat la confiança en eixe moment.\nLes coses i els temes s’han de discutir i veure’ls cadascun i no tots en un mateix pilot.\nDe tota manera el que a mi mes mal en saps que el partit que més casos de corrupció i desgavell de govern acumula és el PP i esta conseguint embrutar a tots per salvar-se ell.\nLa corrupció històricament és més freqüent del que pareix i pot ser que actualment és quan ho és menys. I també quan més es coneix pel públic.\nPerò el mal no és la corrupció, el mal és quan un partit tapa als corruptes i no és el mateix partit capaç de posar-los on toca, sinó després de moltes pressions socials. I en això el PP està com diu l’altre Vicent Benavent, en el pòdium i, pot ser, tinga el tres llocs.\nEl que hi haja corruptes en un partit no deslegitima al partit, el que el deslegitima és no actuar i permetre que continuen.\nLa gent pot votar als corruptes com en altres èpoques va votar als fatxes i als nazis, però també arribarà un moment que ho lamentarà amargament, com va passar amb els fatxes i el nazis.\nSALVA\tel 26 septiembre, 2011 a las 9:50 pm\nLa política és obra d’homes, per tant és imperfecta. Amb tot, aquells que actuen com si fora una religió amb dogmes inalterables són els que la desprestigien.\nPortem segles i segles fent culpable al diable de nostres faltes i és difícil fer eradicar eixe sentiment de disculpa que representa tirar-li la culpa al maligne d’allò que fem malament. És part de nostra cultura ho vulguem o no admetre i, llògicament, de dimonis i gent que representa eixe paper en nostra societat en trobem sovint a cabassades sense necessitat d’anar a buscar-los.\nSupose que arribarà el dia que el dogmatisme deixarà pas a la reflexió serena i una idea podrà ser discutida, estudiada i si cal adoptada sense responsables exògens als que ens aferrem per deixar-nos la consciència tranqui-la. L’altre que tenim enfront potser que de tant en tant també tinga alguna mica de raó amb el que diu, redell!\nSi hi arribàrem a evolucionar podríem dir-ne que els habitants d’aquesta terra som ja majors d’edat. Mentrestant alguns servidors públics i un bon fum dels seus simpatitzants poden ficar-se al saló principal de sa casa una còpia de la pintura de Goya que anomenà «Riña a garrotazos».\nVicent Benavent\tel 27 septiembre, 2011 a las 9:21 am\nJa ho diu la dita » No hi ha cap hòme perfecte » per tant em d’assumir què som capaços d’ equivocar-nos-en.\nPodrem equivocar-nos, podem canviar de camisa,podem entendre als altres,podem discutir d’opinions diferenciades,podem no estar d’acord en moltes coses,podem i podem i podem… o siga l’èsser humà pot en tot,però si ja es perd la » responsabilitat » doncs apaga i anem-nos.\nNi dogmes ni osti…, la realitat i la personalitat, sinó podem en això,què ens queda?\nSALVA\tel 27 septiembre, 2011 a las 8:53 am\nA més a més, si des dels presocràtics l’home no s’haguera qüestionat i desdeïficat els fenòmens de la naturalesa encara estaríem ficant un deu darrere de cada cosa que no podem explicar-nos.\nI més. Com a mostra tenim un botó: acaben de dir-nos que els neutrins corren més que la llum. No era inalterable la teoria d’Einstein?\nNomés eren «Permanentes e inalterables los Principios del Movimiento Nacional» i mira on han anat a parar!\nAls valencians ens queda «l’honor» d’haver sigut els que «mataren» a l’últim condemnat per la Santa Inquisició: Cayetano Ripoll, 31 juliol de 1826, executat a plaça del Mercat a València per ser un pobre mestre d’escola profundament creient però que no anava a missa.\nTampoc fa molt de temps, no?\nQuants deixebles de Tomàs de Torquemada van encara a hores d’ara pul•lulant per aquesta beneïda societat nostra.\nCom deis el Rei En Jaume I: «Vergonya cavallers, vergonya!».\nJoan Benavent i Gomar\tel 30 septiembre, 2011 a las 5:33 pm\nSi creus no raons, segueix creient. Si raones no creguis, segueix raonant.\nEl pobre Einstein era creient…..\nVicent Benavent\tel 1 octubre, 2011 a las 12:19 pm\nCom deia » Descartes » pense…per tant existisc.\nDiu el refrany ( de mes alts han caigut ).\nDavid Mahiques\tel 1 octubre, 2011 a las 7:12 pm\nContinue amb el que deia el dia 25 de setembre. Les autonomies es financen amb uns recursos propis i amb recursos d’altres administracions (l’estat) i la Unió Europea també pot finançar de terminades actuacions. La qüestió està sempre en adequar-se a estos recursos. Si gastes més diners dels que tens, això de forma continuada pot portar al desastre. La solució està clara, incrementes els ingressos o redueixes els gastos. ¿Què passa? Tant una cosa com altra es impopular. Però hi ha que ser valent i dir-ho. Si deixes al poble sense llums d’adorno per festes, o lleves el corre-foc de la setmana cultural et criticaran, i segurament els mateixos que et criticaran per gastar-te massa diners. A vegades als politics és la mateixa gent, la que no els deixa ser coherents.\nPerò hi ha un altre aspecte més important: ¿com es gasten els diners? O per dir-ho d’altra manera, ¿hi ha endeutament i endeutaments? Es a dir, hi ha dues maneres d’endeutar-se: Una es, fent bones carreteres i vies de comunicació, construint centre de salut o centres d’ensenyament, dotant d’una oferta de formació permanent per a la població, d’una bona formació professional. Coses que fan que la població estiga millor atesa i més preparada per buscar noves alternatives econòmiques. El qual permetrà fer front millor al futur i les dificultats que es presenten. Altra és, fent grans conteniments on hi ha espectacularitat, on hi ha foc i festa, però que una vegada han passat ja no queda res, només arreplegar les cendres. Si s’abusa molt d’açò quan vinguen les dificultats la cosa serà molt amarga.\nQuè ha passat en la Generalitat Valenciana en els darrers anys? S’ha abusat molt d’esta segona opció, amb això de “los grandes eventos”. S’hem endeutat, en fum i foc, festa i saraos, i al final no ha quedat res. Només que deutes i factures per pagar.\nUns exemples que ens pillem de prop:\n•\tLa carretera comarcal deuria ser una autovia i encara no ho es.\n•\tLa carretera Xàtiva-Gandia encara esta com quan va entar a governar el PP en la generalitat.\n•\tLa circumval•lació que tenia que traure la carretera per fora de Llutxent i Benicolet des de la caseta dels pardalets, porta la generalitat anunciant-ho en cinc pressupostos consecutius i encara no ho ha fet. Ara em pareix que ja no apareix res.\n•\tPràcticament totes les actuacions en centres educatius són les que hi havia previstes pels darrers governs del PSOE de la Generalitat. No més les escoles d’Otos i poc més, es la única actuació programada i feta per la generaltata del PP.\n•\tHi ha molt projectes educatius anunciats pel PP a bombo i platillo que diuen que van a començar i no comencen.\n•\tL’Hospital d’Ontinyent no cal parlar.\nI açò és el que vull dir, que hi ha endeutaments que són apostes pel futur i altres que són tirar els diners. Com diu un amic meu, per desgracia als valencians ens agrada massa el fum i el foc. I en això ens conformen.\nAdeu, em pareix que m’he estes massa.\nVicent Benavent\tel 1 octubre, 2011 a las 8:22 pm\nUna llàstima,David, que com dia el periòdic l’altre dia,la majoria dels valencians no ho miren així com ho contes,tot i que saben o sabem que és així, igual s’adonen i qui sap…


Tito Vilanova, en 10 frases\nEl tècnic de Bellcaire de l'Empordà va ser segon entrenador de Guardiola al Barça i l'any 2012 va assumir el càrrec de primer entrenador de l'equip\nARA Barcelona 25/04/2014 18:29\n651x366 Tito Vilanova, abans de començar la roda de premsa per explicar el projecte de la temporada 2013-2014 / AFP Tito Vilanova, abans de començar la roda de premsa per explicar el projecte de la temporada 2013-2014 / AFP\nCom a entrenador del Barça, Tito Vilanova era directe en les rodes de premsa. Deia les coses com les pensava. Aquí us oferim un recull de 10 frases de les rodes de premsa de Vilanova mentre va dirigir l'equip blaugrana.\n"Gràcies Pep, el meu amic, que l'estimo com un germà, per poder tornar al Barça, per treballar al seu costat. Han estat cinc anys de somni. Jo perdré totes les comparacions amb el Pep, totes. No vull comparar-me amb ningú. Tant de bo guanyem més títols, però creieu-me que cap em farà més il·lusió que tots els 14 que hem guanyat". 15/06/2012, el dia de la seva presentació com a nou entrenador del Barça.\n"El càstig més gran que tenim Mou i jo són les imatges, que duraran sempre, és un càstig per a tots dos". 17/07/2012, preguntat sobre la seva relació amb José Mourinho un any després que el portuguès li fiqués el dit a l'ull.\n"Els equips no només es recorden pels títols, sinó també pel futbol que juguen. L'equip que vam entrenar Guardiola i jo serà recordat". 22/08/2012, Vilanova respon a Mourinho, que havia assegurat que el Barça de Guardiola no havia sigut un equip hegemònic.\n"Estem parlant d'una manifestació a la qual van anar un milió i mig de persones i que va ser pacífica. Si un milió i mig de persones van sortir al carrer deu ser perquè passa alguna cosa, perquè no estan d'acord amb alguna cosa. Som en una democràcia i cal respectar totes les opinions. Deixem que la gent s'expressi. Som en una democràcia, deixem que la gent expressi allò que pensa". 14/09/2012, sobre la multitudinària manifestació de l'11 de Setembre.\n"Leo Messi és el millor jugador del món i, segurament, de la història. Esperem poder gaudir d'ell durant molts anys. Seria una alegria que acabés la seva carrera aquí, però és el club qui ha de decidir com fer els contractes". 21/09/2012, sobre la renovació de Leo Messi pel Barça.\n"Quan era petit, vaig estudiar-ho tot en castellà. Tan sols tenia una assignatura en català. Si torna a passar això, tornem 30 anys enrere. El que hem de fer és obrir-nos, i com més idiomes parlem, millor. No podem tornar 30 anys enrere". 5/12/2012, Vilanova defensa la immersió lingüística.\n"En el moment de saber-ho, vaig pensar molt ràpidament en els meus fills, més que en mi. Tenen 14 anys i 17, i crec que encara em necessiten". 19/12/2012, parlant sobre quan va conèixer que patia la malaltia en una entrevista a 'La Marató de TV3'.\n"Em sento amb forces, si la salut em segueix respectant, seguiré. En el moment de la recaiguda em sentia molt bé, molt a gust en el tracte amb els jugadors. En cap moment he tingut el pensament de deixar-ho. És la meva vida, em diverteixo fent això. Aquesta feina no suposa una càrrega ni una pressió per a mi. Als metges els vaig preguntar si hi havia problema per seguir treballant i em van dir que no". 26/04/2013, quan li van preguntar per la seva continuïtat al capdavant de l'equip.\n"És un plaer i un orgull oferir-vos aquesta Lliga. Us volíem agrair la vostra confiança en els bons moments i en els no tan bons. Animeu aquests jugadors, que no es cansaran de fer-vos gaudir. Visca el Barça i visca Catalunya". 19/05/2013, al Camp Nou celebrant la Lliga amb els aficionats.\n"Els tractaments que he de seguir a partir d'ara no fan recomanable, segons l'opinió dels metges, que em pugui dedicar al cent per cent a les tasques pròpies del primer entrenador d'un equip de l'exigència del FC Barcelona, però continuaré molt a prop i seguiré treballant per a aquest Club que tant estimo en altres tasques de l'àrea esportiva". 20/07/2013, Tito Vilanova s'acomiada dels seguidors blaugranes amb una carta a la web del club.


L'Espanyol fa oficial la marxa del vicepresident Molinos al Saragossa\nFernando Molinos passarà a ser el nou president del Saragossa per decisió del propietari del club aragonès, Agapito Iglesias\nEFE Barcelona 10/06/2012 13:57\nL'Espanyol ha fet oficial aquest diumenge la marxa del club del fins ara vicepresident Fernando Molinos, que passarà ara a convertir-se en el nou president del Saragossa per decisió del seu propietari, Agapito Iglesias. Molinos explicarà la seva decisió aquest dilluns, a les 12.30 hores, a l'estadi de Cornellà-El Prat.\nMolinos era un dels homes amb més pes a l'actual Consell d'Administració de l'entitat blanc-i-blava. Encara que va debutar a Primera divisió amb el Saragossa, entre el 1974 i el 1984 va ser futbolista de l'Espanyol amb un total de 264 partits. El ja exvicepresident també va arribar a ser capità del primer equip.\nA nivell institucional el seu currículum vinculat a l'Espanyol també és extens. Molinos, el 1996, va ser el director general de l'entitat fins a setembre del 2001. Després d'un llarg parèntesi, el 2009 va tornar al club com a conseller de la mà de l'expresident Sánchez Llibre. L'actual màxim mandatari, Ramon Condal, el va convertir en vicepresident.


Honey Hostel Krakow Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 2.174 allotjaments a Krakow.\nHoney HostelMiodowa 2/10, Kazimierz, Krakow, Polònia - Veure al mapaNotable8,0Basada en563comentarisHoney HostelVeure més fotos"Honey Hostel was clean and really convenient place to stay,..."VictoriaUnited KingdomVestíbulVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,8Veure al mapa8,8Ubicació\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualHoney HostelRed Carpet HostelBlueberry HostelMatera ApartmentsValoració dels clientsNotable 8,0 (563 comentaris)Notable 7,4 (961 comentaris)Excel·lent 9,0 (246 comentaris)Excel·lent 8,7 (77 comentaris)BarriKazimierzKrakow CentreKrakow CentreKrakow CentreWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesMés informacióMés informacióMés informació\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop12 kmAeroport Internacional Joan Pau II Krakow-Balice (KRK)68 kmAeroport Muchowiecestacions de tren i autobús1,8 kmKrakow Glowny Train Stationhospitals i clíniques1,1 kmCentrum Medicoverfarmàcies1 kmSuper-Pharmbotiga de conveniència900 mCarrefour ExpressRetirada d'efectiu10 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióHoney Hostel, ubicat a Kazimierz, Cracòvia, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Església de Santa Caterina, Església Corpus Christi, Sinagoga d'Isaac donen a aquest hotel un encant especial. El Honey Hostel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Honey Hostel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Cracòvia.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Idiomes ParlatsAnglèsAlemanyRusMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


ERC i PSC Masquefa constaten, amb dades, que les acusacions de l’Alcalde de no són certes.\nInicio › Daniel Gutiérrez › PSC i ERC Masquefa constaten, amb dades, que les acusacions de l’Alcalde no són certes.\nadmin Publicado el 13 julio, 2017 Publicado en Daniel Gutiérrez, democràcia, Masquefa, PSC\tNo hay comentarios\nEls regidors socialistes i republicans han donat resposta, en roda de premsa, a les acusacions efectuades per l’Alcalde Boquete en relació a la gestió de l’Alzinar.\nEl passat mes de febrer l’Alcalde de Masquefa, Sr. Boquete va efectuar, fent ús particular dels mitjans de comunicació públics locals, una sèrie d’acusacions falses sobre els regidors de l’oposició a l’Ajuntament de Masquefa, Xavier Pérez (ERC), Oriol Satorre (ERC) i Daniel Gutiérrez (PSC). El Sr. Alcalde va argumentar, a través d’una suposada auditoria encarregada per l’entitat l’Alzinar, que aquests regidors eren culpables del forat econòmic de l’entitat i així ho va reflectir a tots els mitjans de comunicació públics locals i a les notes de premsa emeses pel servei de comunicació de l’Ajuntament.\nA la roda de premsa del passat dilluns, 3 de juliol els citats regidors van demostrar que les acusacions eren falses i que a més estaven fonamentades en una suposada auditoria amb greus errors. Els càrrecs electes van aportar tot un seguit d’informació al respecte, la més valuosa, un informe de la consultoria Faura i Casas.\nL’auditoria fet pública per l’Alcalde no es pot considerar auditoria i conté greus errors. En cap cas es justifica l’estat d’insolvència de l’entitat l’Alzinar\nL’informe efectuat per Faura Casas indica diversos aspectes importants en relació a la suposada auditoria a la que fa menció l’alcalde per acusar els regidors:\nNo és una auditoria: La suposada auditoria consta de 3 fulles i annexa un balanç de situació a data novembre de 2015. L’informe facilitat per l’entitat l’Alzinar en cap cas pot tenir la consideració d’auditoria de comptes, ja que el seu contingut i format no te cap relació amb allò que regula l’actual normativa d’auditoria de comptes vigent a Espanya (Llei 22/2015 d’Auditoria), així com tampoc amb les Normes d’Auditoria vigents (NIAS-ES, aprovades per Resolució de l’Institut de Comptabilitat i Auditoria de Comptes de 15 d’octubre de 2013). Igualment, aquest informe no respon a les Normes Internacionals d’Auditoria, aplicables de manera subsidiària per a aquells treballs d’auditoria que no queden expressament inclosos en la vigent Llei 22/2015 d’Auditoria.\nNingú es fa responsable: L’informe de la firma Expertus que ens ha estat facilitat per a la nostra anàlisi, es troba datat a Sant Cugat del Vallès el 15 de febrer de 2016, si bé no està firmat ni disposa de cap altra evidència que acrediti la responsabilitat sobre la titularitat d’aquest informe.\nConté greus errors de càlcul: L’informe de la firma Expertus conté greus imprecisions de càlcul que distorsionen el resultat final de les ràtios de liquiditat i de qualitat del deute. En cap cas és pot demostrar a través d’aquest document que l’entitat estigués en clar estat d’insolvència.\nL’Alzinar no estaria en condicions de pre-concurs de creditors: En cap dels apartats de l’informe de “Expertus” es fa cap referència a la possible existència dels fets que conduirien a la declaració d’insolvència segons regula la pròpia Llei Concursal i l’afirmació de l’existència de l’estat d’insolvència es fonamenta únicament en el resultat d’uns ratis i indicadors, calculats amb imprecisions manifestes, tal i com ha estat ja detallat.\nEls balanços dels estats financers de l’Alzinar entre els anys 2012 i 2014 són correctes i demostren una gestió honesta i apropiada per l’entitat.\nLa Consultora Faura-Casas, també ha analitzat els balanços dels estats financers de l’Alzinar elaborats per Gestiofass SL entre 2012 i 2014 (els darrers gestionats per els regidors acusats per l’alcalde). Conclou que no es posen de manifest al tancament dels tres exercicis analitzats xifres deutores significatives. L’entitat no es descapitalitza, els ingressos augmenten un 30% i el cash-flow creix un 72%, acabant l’exercici 2014 amb un positiu de més de 7.000€. Finalment, tot i les inversions a la piscina de 40.000€ aproximadament, per tal que Masquefa tingués piscina l’any 2014, el fons de maniobra només es va situar en una mica més de -4.000€.\nAquestes dades demostren que la gestió econòmica de l’entitat durant el període 2012-2014 van ser correctes i sempre van vetllar per l’interès general de l’entitat.\nUna mentida explicada mil vegades continua sent una mentida. Per què els regidors d’ERC i del PSC es troben amb aquesta acusació?\nL’única explicació per entendre perquè els regidors de l’oposició han estat acusats és que fa d’oposició. Controlen, fiscalitzen i fan propostes alternatives. És per això que els noms de Xavier Pérez, Oriol Satorre i Daniel Gutiérrez apareixen en informacions difamatòries i que atempten contra l’honor dels citats regidors. Recordar que els regidors Pérez i Satorre van deixar l’entitat el març de 2015, i el regidor Gutiérrez, que no formava part de la Junta Directiva de l’Alzinar, va deixar el seu càrrec de gerent l’octubre de 2014.\nDavant de l’acció d’oposició, el Sr. Boquete ha dissenyat una estratègia d’assetjament i por, igual que ho ha fet d’altres vegades amb entitats, col·lectius, veïns i empreses de Masquefa que s’han manifestat contraris a les decisions de l’Alcalde. Aquesta estratègia sempre és la mateixa, atacar i esborrar de la vida pública aquells que dissenteixen. És una estratègia de por.\nMalgrat aquesta situació, els regidors van deixar clar que res els aturarà en la seva acció d’oposició, ja que representen els interessos dels veïns davant dels interessos particulars del Sr. Alcalde, que pretén aixecar una cortina de fum per distreure. I per què aquesta acusació? Els regidors de l’oposició han posat de manifest les contradiccions, irregularitats i fins i tot els problemes judicials que té el govern del Sr. Boquete:\nHan denunciat la manca de transparència, posant en evidència les males pràctiques del govern.\nHan descobert les irregularitats en el contracte d’escombreries, caducat fa més de 5 anys.\nHan enviat als jutjats del Vendrell les dades sobre la relació entre EFIAL i l’Ajuntament de Masquefa, que el jutge, a través de la guàrdia civil, va demanar i que el govern del Sr. Boquete no va fer entrega. D’aquesta darrera actuació, encara s’espera que el Sr. Boquete assumeixi les seves responsabilitats polítiques.\nEl Sr. Boquete pot acusar, injuriar i fer-ho amb mentides 1000 vegades, si vol. Continuaran sent mentides.\nPodeu visualitzar la roda de premsa del passat dilluns, 3 de juliol a continuació:\n<iframe width=»560″ height=»315″ src=»https://www.youtube.com/embed/1JE6FHsgUIQ» frameborder=»0″ allowfullscreen></iframe>\nLa entrada anterior es ‹ Masquefa: el repte de les polítiques culturals\nLa entrada siguiente es Abocador/Ecoparc4: La salut dels veïns ha de ser la primera prioritat ›


Els comerços mataronins aposten pel Black Friday escalfant motors per Nadal | Mataró Audiovisual\nEls comerços mataronins aposten pel Black Friday escalfant motors per Nadal\nLa majoria dels establiments aposten per obrir diumenge i allargar els descomptes tot el cap de setmana\nRedacció dv., 27/11/2020 - 16:52\nEls comerços mataronins amplien el Black Friday a tot el cap de setmana o la setmana sencera amb l’expectativa de compensar la mala ratxa de les restriccions per la COVID. Precisament, aquest diumenge serà un festiu d’obertura comercial autoritzada i ja han estat molts els comerços que han anunciat que pujaran la persiana. Cal tenir en compte que es tracta del primer cap de setmana que els restaurants i terrasses podran obrir i que els centres comercials continuen tancats. A més, tot i el tancament perimetral de cap de setmana, els establiments esperen que els descomptes de fins al 60 per cent convidin als mataronins a començar les compres nadalenques. Precisament, des del NEM, Negoci Empresa Mataró, consideren que el tancament pot ser una oportunitat perquè els mataronins coneguin millor i apostin pel comerç de proximitat.\nEls darrers mesos han estat molt complicats per als establiments comercials de la ciutat. És per això que esperen que aquesta campanya de descomptes representi el preludi d’una bona campanya de Nadal. Després del confinament i el distanciament social, les festes poden ser un moment de retrobament molt esperat per a molts, encara amb precaucions, ideal per donar algun obsequi.\nEs tracta també del primer cap de setmana que els comerços podran oferir descomptes de 30 minuts per cada hora als aparcaments municipals de la plaça de les Tereses, plaça Granollers i el Parc Central.\nEl NEM adapta el “Tió Solidari amb Càritas” a la pandèmia\nMataró aposta per obrir comerços dimarts enlloc de diumenge\nEl NEM engega una campanya per fomentar el comerç local per Nadal\nEls comerços mataronins, preocupats pels efectes de les mesures COVID\nMataró implanta noves mesures contra la Covid-19 en horari nocturn


A la caça del colom - Formentera Avui\nInicio Actualidad A la caça del colom\nEl Consell Insular autoritza la caça del colom Tudó per protegir els camps de cultius d'aquesta espècie\nExemplar Colimbus Palumbus. Font: Imatge etiquetada per a la reutailització a Internet\nUn any més, el Consell de Formentera ha autoritzat els vedats de caça de l’illa a capturar coloms de l’espècie Tudó (Columba palumbus). Aquesta mesura que pot sonar contundent, és la solució que s’ha cercat per protegir de forma adequada els cultius de molts formenterers. La gran població d’aquest colom a l’illa ha provocat destrosses en molts horts. La manca de pluges durant l’estiu provoca que aquests ocells picotegin el raïm, tomates i altres fruits, en recerca d’aigua, el que causa la pèrdua del producte. Encara que moltes persones posen poals amb aigua als seus jardins i horts, no és suficient per protegir els cultius.\nDies i horaris de caça\nEl Consell Insular informa que la campanya de caça es portarà a terme durant els dies 21 i 28 de maig, 11 i 25 de juny, 9 i 23 de juliol, 6 i 20 d’agost, i 3 i 17 de setembre, en horari de 7:30 del matí fins a les 11:30h i de 17:30h fins a les 21h. Dins aquest horari es poden produir trons d’escopeta que poden resultar molest pels veïns, per la qual cosa, demanen disculpes des de la màxima institució insular.\nLes característiques principals per identificar aquesta espècie són les inconfusibles taques blanques que presenten a banda i banda del coll i una franja també blanca en la part superior de cada ala, molt visible quan l’au vola.\nEn finalitzar l’actuació, es presentarà una memòria de les captures i dels resultats obtinguts.\nArtículo anteriorMedios aéreos y terrestres para sofocar el incendio forestal en Cala Saona\nArtículo siguienteIBANAT confirma que s’han cremat 14 hectàrees a Es Cap de Barbaria


Dia de la Música a Girona (Acte ja realitzat) – Es fa camí al caminar\nViu21Música és la gran festa participativa per celebrar el Dia de la Música a Girona el diumenge 21 de juny. Amb motiu de la COVID-19 enguany la celebració de Dia de la Música a Girona tindrà format virtual. Del 21 al 28 de juny celebrarem la festa de la música a les xarxes a partir dels vídeos que tots els aficionats de la música ens hagin fet arribar i que compartirem al canal de Youtube de Girona Cultura. Entra, gaudeix de la música, participa i digues quins són els vídeos que més t’agraden.\nEls músics participants amb més vots optaran a l’enregistrament d’un vídeo professional de les seves cançons.


El protocol sobre el foam diu que es pot disparar contra les extremitats | NacióDigital\nper Bernat Surroca , 19 d'abril de 2021 a les 12:24 |\nEls Mossos han fet públic finalment aquest dilluns el protocol sobre l'ús dels projectils de foam. Detallen en quines situacions s'han de fer servir, què cal tenir en compte abans de fer-ho i en el marc de quina normativa se'n regula l'ús. El protocol, difós al web dels Mossos, estableix que les llançadores de foam "s'han d'emprar sempre sota els principis de congruència, oportunitat i proporcionalitat" i abans de disparar cal "haver esgotat les vies diàleg i mediació" i "caldrà avisar les persones" abans d'utilitzar-la, sempre que no es produeixin "alteracions de la seguretat ciutadana amb armes o qualsevol altre mitjà d'acció violenta". Fonts d'Interior i dels Mossos han precisat que la publicació és el "protocol sencer" però "adatpat" i "sense transcripció literal".\nEl foam, diu el document, s'ha de disparar de l'abdomen cap avall i, en cas que la persona tingui un objecte "llancívol, contundent o arma blanca" es pot adreçar també a les extremitats. En les protestes per l'empresonament de Pablo Hasél una noia va rebre l'impacte d'un projectil de foam que li va fer perdre l'ull. La publicació dels Mossos també assegura que les llançadores "permeten la traçabilitat i control posterior" del seu ús. "A cada operador i comandament se'ls requereix informar del nombre de projectils que han disparat en cada intervenció, el tipus de projectil, l'hora i el lloc el més exactes possibles de la utilització i les possibles incidències detectades", diu el protocol.\nEl document detalla també quines persones estan autoritzades a utilitzar el foam. El comandament l'assigna a un agent per a tot el servei i com a norma general cal l'autorització expressa de la persona que exerceix el comandament abans d'utilitzar-lo. El protocol també precisa que "en casos d'extrema necessitat amb perill molt greu per a les persones, els agents o els bens" es podrà utilitzar sense autorització del comandament de l'equip. En aquests casos caldrà informar "el més aviat possible" de l'ús, les circumstàncies que han provocat la necessitat d'utilitzar-lo i els resultats de la intervenció.\nEl conseller d'Interior, Miquel Sàmper, ha afirmat que els protocols d'ordre públic "segur que són revisables i es revisaran" i ha assegurat que "sempre"es fa. Sàmper ha explicat s'havia compromès en fer-los públics davant Irídia, Amnistia Internacional i el Síndic de Greuges. "Jo no puc tenir un compromís des del mes de gener i no donar una resposta", ha indicat. Ha reconegut que comissaris dels Mossos volien esperar "dos o tres mesos més" en fer públic el document, però ha defensat que treballen conjuntament. "Quan la pròpia prefectura està creant el portal de transparència, és evident que hi ha la coordinació per fer-ho", ha reblat.\nArmes "per a l'ús menys lesiu de la força"\nLes llançadores són una arma de tipus subfusell, de 40mm "dissenyada per a l'ús menys lesiu de la força" i que utilitza municions de diferents tipus. El model concret dels Mossos és el Brugger & Thomet BT-GL06, que utilitza cartutxos del calibre 40x46. Les municions que es poden fer servir són d'impacte de curta i llarga distància "per neutralitzar o controlar una situació". Els projectils de curta distància van dels 5 als 25 metres, i els de llarga distància dels 20 als 50 metres. També poden disparar bales de fum per dispersar persones, o bales de gas.\nD'altra banda, les disposicions internes del cos que regulen l’ús del foam no es fan publiques per raons de seguretat, però són una instrucció del 2008 sobre l’ús d’armes de foc per part dels agents, una del 2013 sobre l’ús d’armes i eines policials i la del 2014 que la modificava, una del 2014 sobre l’establiment del número operatiu policial (NOP) a la Brimo i les ARRO, i una de l’octubre passat que modificava el NOP per fer-lo encara més visible.\nLa presentació del protocol ha coincidit amb la inauguració de l'oficina conjunta dels Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Urbana de Barcelona a l'Eixample. Les dependències es troben al carrer Aragó en el xamfrà amb el carrer Girona, i responen a la voluntat d'oferir un servei de "proximitat" per a totes aquelles persones que viuen i transiten per la ciutat. D'aquesta forma, davant de qualsevol problemàtica, la ciutadania s'hi pot adreçar per interposar una denúncia penal, sigui quina sigui la seva tipologia.\nLa CUP i Irídia ho consideren insuficient\nEntitats com Irídia feia temps que reclamava que es fessin públics aquestes normes d'ús del foam. L'acord d'ERC i la CUP, de fet, estableix també que s'han de prohibir les bales de foam fins que no se'n faci públic el protocol, que s'haurà de complir estrictament. El diputat de la CUP Xavier Pellicer ha criticat el "suposat protocol" i ha dit que només és un document que podria haver escrit qualsevol persona sense "massa coneixement". "Això no és un protocol i va tard i malament", ha dit Pellicer en roda de premsa al Parlament, que ha lamenta que el Govern en funcions "desobeeixi" el Parlament. El diputat ha dit que les armes de foam s'han de prohibir de "manera immediata" i ha recordat que han provocat lesions greus com ara la pèrdua d'ulls.\n"El document no concreta les mesures per garantir els drets dels manifestants, tampoc es publiquen elements de rastreig, seguiment i fiscalització de les eines", ha dit Pellicer, que també ha assenyalat contradiccions en el mateix document difós pels Mossos. El text diu que cal autorització prèvia de l'agent superior, però també diu que es pot fer sense autorització i també que s'ha d'avisar la població abans d'utilitzar-ho, però també no fer-ho. "És un insult a les persones que es mobilizen i que han patit lesions per bales de foam. Exigim la prohibició immediata d'aquestes armes", ha reblat Pellicer.\nEl portaveu d'Irídia, Andrés García Berrio, també s'ha mostrat molt crític amb el protocol. En concret, Berrio ha alertat que permetre disparar aquesta munició contra extremitats "pot portar a situacions molt greus com poder disparar a la zona propera al cap". En aquest sentit, ha reclamat una rectificació als Mossos i que revisin aquest protocol. "És imprescindible que es prohibeixi el llançament més enllà de l'abdomen en qualsevol cas", ha dit, i també ha demanat que no es permeti el foam contra manifestants en general sinó que es limiti a persones concretes en casos puntuals. Berrio també ha dit que la publicació d'un "fragment" del protocol és "absolutament insuficient" i ha demanat complir amb els estandards de transparència de la policia catalana i publicar la instrucció completa.\nSocietat, incidents, Mossos d'Esquadra, Departament d'Interior, manifestacions, violència policial, protocol de foam, protocol bales de foam, ERC, ARRO, CUP, foam, BRIMO, protocol, protestes, antiavalots, bales de foam


Muntanyes, camins, traces: d’abril 2017\nPrimavera a Malmercat\nBaro - Malmercat - Sort i Baro - Arcalís - Roc Querol - Baro. Esclat de primavera!\nCap de Campmaior\nLa vall de Baiasca és un immens tresor poc conegut. Té el problema que pràcticament no hi ha camins. Suposo que els ciclistes sí que hi poden gaudir, perquè hi ha diverses pistes forestals però, si descartem el magnífic camí de les bordes d'Auressi (vegeu l'entrada «La vall d'Arestui i Baiasca»), diria que no hi ha cap altre camí. A més, el costat nord és molt estimbat i, aparentment, impracticable.\nVaig trobar una indicació a wikiloc sobre un camí que s'havia senyalitzat —i que estava perdut— i que permetia accedir al coll del Rat des de Baiasca. Vaig decidir anar-ho a mirar.\nEfectivament, es veuen alguns postes indicadors i el camí està brut i mig perdut, però es pot anar pujant, seguint més o menys un llom per l'indret anomenat Pleta d'Encasi. Al començament, les bardisses poden ser un obstacle important, però nosaltres hi anem trobant pas —esgarrinxant-nos a gust. Quan arribem al bosc, aquest problema desapareix i només cal anar pujant pel dret, mantenint bé la direcció.\nA la cota 1.800, el bosc deixa pas al prat i aviat ens trobem la cabana anomenada refugi dels Rasos. Seguim pujant fins el coll del Rat, on se'ns obre les immensitats del gegantí barranc de Caregue. El Montsent, el Montorroio i les Picardes dominen el paisatge. La sensació d'espai immens és magnífica.\nAcabem la pujada fins el poc marcat cim del Cap de Campmaior (2.044 m).\nLa millor continuació seria seguir la vall de Caregue, per Moncardà i la capella de la Mare de Déu de la Muntanya. Però som esclaus del cotxe que ens ha dut fins Baiasca i hi retornem més o menys per la mateixa ruta de la pujada. Un cop al bosc, ens toca fer ús del gps perquè és molt fàcil perdre l'orientació en aquest bosc espès. Cal parar atenció.\nPic de Boliera i les Pleïdes\nEl Serrat de Sant Jaume separa la coma de Jou de la vall de l'Escrita. El seu vessant nord és cobert d'una densa massa forestal, mentre que, per la banda de migdia, hi ha uns espadats brutals —prop de mil metres!— que cauen estimbats sobre Espot. Aquest serrat comença al coll de Fogueruix, uneix el Pic de Quartiules (2.225 m) amb el Pic de Boliera (1.929 m) i acaba a la Roca de Sant Joan i la Roqueta, sobre Estaís.\nM'havia mirat moltes vegades aquest serrat i els grans estimballs sobre Espot. Es veuen molt bé des de les pistes d'esquí d'Espot. Em preguntava si hi hauria alguna manera de caminar per aquesta zona tan salvatge. De fet, sembla com si, a l'entorn de la cota 1.800, el precipici tingués una discontinuïtat. S'endevina una feixa herbosa que potser podria ser transitable. Que hi hagués un camí —o, si més no, una possibilitat raonable de pas— al llarg d'aquest hipotètic feixant seria molt interessant. D'una banda, aquest camí seria una ruta espectacular a més no poder. D'una altra banda, permetria unir, per exemple, el coll de Fogueruix amb el poblet d'Estaís i propiciar, així, un circuit molt bonic.\nVaig estar rebuscant per Internet, vaig mirar mapes i fotos aèries. Als mapes, aquest feixant té un nom: «Pleïdes» i això sembla indicar que era un indret accessible on, potser, hi pasturaven els ramats. Vaig arribar a la conclusió que l'única manera de sortir de dubtes era anar-ho a mirar directament sobre el terreny.\nVaig començar a caminar a Estaís. Com sabeu, aquest poble està al mig d'una petita coma preciosa que, malauradament, no té camins d'utilitat excursionista. El meu primer objectiu era, doncs, mirar si es podia accedir d'alguna manera raonable a la Roca de Sant Joan.\nSegueixo l'ample camí que, al costat del barranc d'Estaís, uneix els prats de la Cultia d'Estaís. Quan arribo al bosc, el camí s'acaba però es pot anar pujant per dins del bosc, per terreny molt dret i sense camí. Finalment, arribo al fil de la carena, en un indret extraordinari que, per l'altre costat, cau vertical sobre la vall de l'Escrita, uns quatre cents metres més avall. Quina vista més magnífica! Només pujar fins aquest punt ja justifica l'excursió.\nA partir d'aquí, el terreny es torna més complicat. Em cal flanquejar la Roqueta i seguir pujant fins al que deu ser la Roca de Sant Joan. El panorama és esplèndid.\nArribo al punt on, teòricament, ha de començar el feixant que jo havia estudiat amb prismàtics i amb fotografies aèries. El punt on hi hauria d'haver algun pas que em dugui a les Pleïdes. No hi és. No hi ha pas. És clar que els isards hi deuen passar, però jo no hi passaré pas. M'ho miro de diversos angles, pujo una mica més, començo a flanquejar i... no, encara que ja sabem que no hi ha res impossible, aquí no hi ha ni el mínim pas que, ni que sigui de manera precària, em permeti començar a flanquejar cap el coll de Fogueruix.\nPotser un dia s'obrirà un camí com aquest que jo he imaginat i he intentat. Ara per ara, no hi ha pas raonable.\nPerò l'excursió no ha estat en va! Per terreny abrupte —no cal dir que sempre sense camí— supero els cent cinquanta metres que em separen del Pic de Boliera. És un gran mirador, com el Quartiules.\nA la baixada, com que no voldria retornar pel mateix camí, vaig trobant la manera de baixar pel bosc de Jou fins a trobar una pista forestal que, fent alguna drecera, em durà al GR-11 i, finalment, em retornarà a Estaís.\nExcursió preciosa i recomanable... sempre que us agradi caminar fora dels camins.\nEtiquetes de comentaris: Pallars, Sant Maurici\nLa silueta de la Geganta Adormida és ben coneguda i és ben visible quan enfilem el congost de Collegats en direcció sud. No hi havia pujat mai. Recordo una vegada, deu fer més de trenta anys, que vaig voler remuntar el barranc de Morreres en direcció a Canals. Els camins antics estaven ben perduts i em va costar molt. Aleshores, vaig enfilar cap a la carena que separa Canals de Peracalç —la carena on es forma la Geganta— i, amb dificultat, vaig trobar un camí antic, ben empedrat, que em va dur fins a Peracalç. Però no vaig pujar al cim, que es veia relativament impracticable, sense cap mena de camí.\nAvui dia, tot s'ha simplificat. Vaig pujar amb cotxe fins una mica abans de Peracalç i vaig seguir tota la carena fins el cim. Al mapa, d'aquest cim calcari de 1.315 metres en diu el Tossal de l'Àliga. Per entendre'ns, és el mugró de la Geganta. M'agradaria investigar més aquesta zona. No estic segur que es pugui pujar caminant al «cap» de la Geganta, però sí que hi ha d'haver un accés natural al Collet Jornat i al tossal que hi ha a continuació.\nEra un dia de tramuntana i barrufa. Ideal per tenir una visió espectacular des d'aquest mirador magnífic que és el «pit» de la Geganta Adormida.\nEtiquetes de comentaris: Collegats, Pallars\nClàssica entre les més clàssiques: el Puigmal des de Núria, amb esquís. De fet, va ser exactament la primera excursió d'esquí de muntanya que vaig fer, el gener de l'any 1974. Duia uns esquís —unes fustes— Poll-Puig de més de dos metres de llarg, amb unes fixacions «mixtes» que es deien Zermatt. Vaig llogar unes pells de foca, estretes i esclarissades, de migrada adherència, que es lligaven a l'esquí amb unes corretges. No duia ganivetes —ningú m'havia dit que existien— i a la pala d'abans del cim vaig relliscar i vaig baixar una bona distància. No em vaig fer res, però vaig trencar el cable de les fixacions «mixtes»... tot un «cromo». Malgrat tot, vaig fer cim i vaig entendre que m'havia de comprar unes ganivetes i unes bones pells. I que volia seguir endavant!\nAquesta vegada, va ser una excursió bonica, amb molt bona neu i un dia radiant i plaent.\nEtiquetes de comentaris: Núria, Pirineu, Ripollès


«Has de parar tu, la història no para» - Nosaltres La Veu\n«Has de parar tu, la història no para»\nPablo Miranzo Fotoperiodista desplaçat a Ucraïna\nper Carlos Serrano Guillén\nDissabte, 16 d'abril de 2022 - 06:00h\nCarlos Serrano entrevista el fotoperiodista Pablo Miranzo Maciá, desplaçat fins a la frontera d'Ucraïna, per a cobrir el conflicte després que es produïra la invasió de Rússia decretada per Vladímir Putin.\nQuan es sobrepassa el mes de l’inici de la invasió russa a Ucraïna, ens entrevistem amb el fotoperiodista il·licità, que s’ha desplaçat fins a la zona del conflicte.\nEs compleix un mes de la invasió russa d'Ucraïna. Pablo Miranzo Macià, fotògraf llicenciat en Periodisme per la UMH d'Elx s'ha desplaçat fins a la zona per a cobrir el conflicte. Com a periodista ha publicat altres treballs per a mitjans com ara El Salto País Valencià, Vice, El País o Los Angeles Times. Així mateix, també ha sigut guardonat en diversos concursos de fotografia en els quals destaca pel marcat caràcter social dels seus treballs. A més, l’any passat va presentar l’exposició Dones Mineres de Bolívia, centrada en el treball que va realitzar sobre les dones a les mines de la localitat boliviana d’Orubo.\nAprofitem la presència de Pablo Miranzo a Ucraïna per a conéixer millor el treball d'un periodista gràfic a una zona de guerra.\nPer què vas decidir anar-te’n a cobrir aquest conflicte?\nSe’m va acabar la feina que tenia a Barcelona: després d’un any i mig, m’acomiadaren. Es tractava d'un mitjà local. Des que va començar la guerra, recorde que en la redacció estàvem molt pendents de totes les notícies que venien d'Ucraïna. Jo ja havia estat uns anys fent periodisme freelance anteriorment i sé que és molt arriscat deixar-te emportar per les notícies i per l'actualitat. Quan tu vas a algun lloc en guerra que per a tu té molt d’interés, és perquè també el té per a tothom. Ara bé, és molt fàcil que arribes fins allí i després no aconseguisques res, laboralment parlant. En el meu cas, vaig ser molt afortunat perquè en acabar en l’empresa on treballava, vaig rebre la liquidació i els diners em permeteren emprendre aquest viatge. A més, Miguel Ángel Valero, periodista d'Asp (el Vinalopó Mitjà) i contacte meu, va resultar que tenia un amic de Romania que disposava d’una casa molt a prop de la frontera. Per tant, ells ho van organitzar tot i la veritat és que en aquest aspecte fou tot bastant fàcil. D'altra banda, també vaig trobar vols barats propers a la zona, motiu pel qual em vaig animar a aprofitar aquesta oportunitat. Em sentia molt segur i còmode anant amb amics que sé que pensen d’una manera semblant a la meua.\nTens contactes allí?\nQuan vam vindre no en teníem. Vam volar fins a Suceava, una ciutat al nord de Romania. Allí vam començar a cobrir el tema de fronteres i intentar anar a Ucraïna. Després d’uns dies, anàrem amb alguns combois humanitaris que travessen molt de pressa els pobles, és a dir, deixen ajuda per a després tornar-se’n. Després de dues setmanes per ací, tinc ja alguna xarxa de contactes de gent a Ucraïna que m'anima a continuar treballant. Des d'Espanya se'm feia un món, no sabia com vindre fins ací i no conec l'idioma; tampoc tinc al darrere cap mitjà de comunicació que em proporcione un traductor. No obstant això, en el front imagine que les coses seran més complicades encara, jo ara mateix estic en la rereguarda i me’n surt. En la zona que jo em trobe, Uzhgorod [ciutat a l’oest d’Ucraïna que fa frontera amb Eslovàquia], em vaig trobar amb una xarxa de solidaritat molt potent. Vaig parlar amb una coordinadora que s’anomenava Anastasia, de la xarxa de voluntaris de la província de Transcarpatia. Em deia que hi ha un trastorn o síndrome —de la qual no recorde bé el nom— que es produeix quan no s’està en el front i se sent que s’ha de fer tot el possible per ajudar. A més, es culpabilitzen per no estar lluitant com sí que ho estan fent altres persones. És per això que compten amb una xarxa de suport i solidaritat molt gran. A mi em va recordar una mica al moviment del 15M. En el moment que vas com a periodista t'ho agraeixen bastant, et donen suport. Això també et dona la motivació per a seguir endavant. Hi ha llocs en què et reben malament com a periodista i no sol agradar la teua presència; quan veus que agrada i la gent s’adona que és important el que estàs fent, és llavors quan t'ho arribes a creure. Si fora pels mitjans, no et creuries que és realment valuós allò que estàs fent.\nHavies arribat a cobrir un altre tipus de conflicte armat amb anterioritat?\nNo. He estat a Colòmbia. Hi vaig estar bastant de temps vivint i és cert que tenien un conflicte armat, però no del mateix tipus. Encara que és un enfrontament, no té res a veure amb aquest. Per tant, la resposta és que no havia estat mai en un país en guerra fins ara.\nA la dreta, el fotoperiodista Pablo Miranzo mentre treballa documentant les activitats del Centre de Voluntaris de Transcarpatia a Ucraïna | © Guillem Andrés\nCom vius allí el dia a dia?\nEls dies són llargs. Es dorm molt poc. Has de parar tu, perquè la història no para. No pots intentar abastar-ho tot perquè al final t'acabes trencant. Recorde quan vaig arribar i els meus amics portaven ja un temps ací. José Pedro Martínez, de Santa Pola (el Baix Vinalopó), i Miguel Ángel, d'Asp, duien ja al voltant d’una setmana i mitja. Ells estaven destrossats, estaven molt cremats tant físicament com mentalment. Una altra de les coses que també desgasten és quan no obtens el feedback que esperes dels mitjans i et rebutgen treballs. Posteriorment, ells se’n van anar i em vaig quedar jo a soles un parell de dies. Després, va vindre Guillem Andrés, un periodista amb el qual vaig coincidir en el mitjà local de Barcelona on treballava abans. Arribats a aquest punt, el que estava ara molt cansat era jo, mentre que ell anava a bon ritme. A més, la gent està paranoica: has d'ensenyar l'acreditació moltes vegades, no pots arribar a un lloc i posar-te a fer fotos perquè no saben qui eres. La gent té ordres i si veuen a algú rar amb la càmera, de seguida telefonen a la policia. Per exemple, per fer-li una foto a un café. Just l'altre dia, vam estar amb una xica que ens havia ajudat molt i a la qual li havíem caigut bé. Doncs bé, vaig pensar fer-li una foto al café, de record. De seguida, ja tenia al damunt a la policia secreta demanant per què estava fent fotos. És una cosa que ja saps que pot passar i, no obstant això, de vegades et relaxes i se t'oblida que estàs en un lloc en guerra.\nQuina és la fotografia que més t'ha impactat?\nFa quatre dies que som a la ciutat d’Uzhgorod: contactant amb gent, amb la xarxa de Voluntaris de Transcarpatia, amb reclutament, anant a les estacions de tren per a veure com arriben les persones que han hagut de ser evacuades... En definitiva, trobes història de tota mena. Resulta que volíem travessar la frontera i ens havíem fet la motxilla per a un dia; tardàrem molt més temps del previst. És per això que ens quedàrem a Ucraïna quatre o cinc dies amb la mateixa roba. Quan ens disposàvem a eixir del país, hi havia una cua bastant llarga i molta presència policial, ja que hi hagué una fallada elèctrica. No hi havia llum i no funcionaven els ordinadors, per la qual cosa no podien revisar-nos els passaports i no ens hi deixaven sortir. Ens van dir que hi havia un pas fronterer a una hora, la qual cosa no ens va fer gràcia, però ens hi desplaçàrem mitjançant un taxi; tota la gent que volia eixir d'Ucraïna era en aquell lloc. Recorde que el taxista es va detindre en una cua de cotxes d’uns tres-cents metres, malgrat que això no és res fins a la frontera amb Polònia; havia sentit que allí les cues arribaven a ser quilomètriques. Recorde que hi havia un cotxe tipus soviètic i d’altres de luxe esperant per travessar la frontera. Et trobes amb gent eixint amb cotxes molt cars. No obstant això, em va cridar l’atenció topetar amb una família molt humil en el seu vehicle. Es tractava d'una família rural que segurament no hauria eixit mai d'Ucraïna, mentre que la resta semblava que es trobaven de viatge. Pareixia una foto de Sarajevo. En aquest cotxe hi havia un total de cinc persones, totes elles amuntonades. Em quedaria amb eixa foto.\nCreus que el vostre treball serveix per a conscienciar les persones del que significa un conflicte armat?\nAl final, el poder de la fotografia o del vídeo no té fronteres. Per aquest motiu, els fotògrafs trobem més facilitats, entre cometes, per a poder moure'ns en mercats tant de parla hispana com d’altres llengües. Escrivint sempre és una mica més complicat. La fotografia no cal traduir-la.\nPoden arribar les fotografies a posar fi a una guerra?\nNo, en absolut. Hi ha qüestions de pes per damunt. Això no lleva validesa al treball, ni utilitat. És a dir, no em sent inútil fent la meua feina. No obstant això, tampoc soc utòpic i no pense que es poguera finalitzar una guerra amb les fotografies que faig. Potser amb vint anys haguera pensat que sí, però ara no; hi ha massa interessos, geopolítica... Quan comencen les guerres, ja sabem el que hi ha al darrere: massacres, violacions i crims de guerra.\nVal la pena jugar-se la vida per a informar?\nCadascú veurà fins on se la vol jugar o per què ho fa. En el meu cas, no sent que m'estiga jugant la vida. No me les vull donar de reporter de guerra, ja que no ho soc. En el moment que no em senta segur o senta por, aniré cap endarrere. Crec que es tracta d'una cosa personal. Sempre hi haurà persones que cobrisquen conflictes, que es llancen cap a ells, i pense que això és una cosa positiva. Recorde les protestes del raper Pablo Hasel en les quals hi havia molts joves criticant la premsa. Hi havia alguna cosa cremant-se i tots hi anàvem corrent a fer-li fotos. Fins i tot, en les guerres que posen d'objectiu a la premsa hi ha gent allí que se la juga. Encara que els hi trenquen les càmeres, sempre hi haurà gent disposada a donar testimoni.\nUna família espera per a eixir d'Ucraïna pel pas fronterer de Malyj Breznyj, 40 quilòmetres al nord d’Uzhgorod, a causa d'una fallada elèctrica a la frontera principal d'eixida cap a Eslovàquia | © Pablo Miranzo\nPer què consideres que és important la labor d'un fotoperiodista?\nAl final, és el que serveix per a contar en el futur el que ha passat. Considere que els periodistes som una mica com historiadors. És a dir, traiem la matèria primera perquè després una altra gent ho puga reportar. Per això crec que la labor és important.\nAmb quins mitjans comptes per a informar?\nCompte amb una càmera xicoteta i discreta amb la qual faig quasi tot el treball i un micròfon per a poder gravar entrevistes ràpidament i sense necessitat de petaca. També dispose d’una motxilla una mica més gran en la qual emmagatzeme un segon cos per a la càmera i un objectiu. En el cas de l'objectiu, no l'use quasi mai, ja que és bastant més aparatós, es tracta d'un zoom. A més, també tinc equip de so i cascos. En el meu cas, com que no tinc l'experiència necessària, no pense traslladar-me a zones perilloses. Tampoc compte amb un mitjà que em done suport per a fer-ho. És per aquest motiu que considere que no pots anar a jugar-t’hi la vida sense més ni més. No és únicament la meua vida la que estaria en perill, sinó la de les altres persones que m'acompanyen i m'ajuden. Els que estem ficats en un conflicte sabem del risc que com a periodista comporta una situació així. Crec que a Kíiv va morir un periodista de la cadena nord-americana Fox que, a més, anava amb una altra periodista bastant jove. Addicionalment, has de tindre la seguretat que el teu treball es publicarà.\nConsideres que està ben remunerat el vostre treball per part dels mitjans de comunicació?\nNo. Hi ha una diferència tan gran entre el que cobra algú per parlar un minut en la televisió... De vegades, ni tan sols estant a prop de la zona et paguen bé. Els que ahir estaven parlant a un plató sobre Ucraïna, hui estan parlant del Sàhara i el mes passat, de la vaga de camioners. És una cosa viciosa i endogàmica; tota l'estona la mateixa gent parlant per televisió. A vegades et bull la sang.\nEs compleixen tres setmanes de la detenció del periodista Pablo González a Polònia. Saps alguna cosa sobre aquest tema? Els motius de la detenció?\nTinc entés que l'acusen de treballar a benefici de Rússia. Diuen que és un espia o fins i tot que s'ha aprofitat de la seua condició de periodista per a moure's pel conflicte. Sé que l'oncle estava treballant a Ucraïna i se li va acostar algú dels serveis secrets per a dir-li que comptava amb tres dies per a eixir del país. Quan va marxar, la mateixa policia polonesa que el va detindre, ho va fer sense donar-li garanties. No sé si això és una cosa legal a Polònia. L'oncle porta incomunicat trenta dies o tres setmanes. Ara resulta que li han posat presó preventiva de tres mesos. No han donat cap explicació. Diuen que a la família li han arribat missatges per a fer-li saber que es troba allí detingut i res més. De Pablo González vaig llegir en El País que comptava amb un passaport rus i un altre d’espanyol. He vist el seu treball periodístic i mai he trobat propaganda russa. Pense que és una de les persones que compta amb més contactes al Donbass. És a dir, es tracta d'un dels periodistes més especialitzats a aquella zona. Parla rus, crec que durant la II República Espanyola el seu avi va estar a Rússia i ell mateix va nàixer allí; d'ací en vindria la connexió. Al meu entendre, ha sigut víctima de la militarització de la societat i del fet de crear trinxeres per part de molts mitjans. Per la seua part, crec que les associacions de premsa no han dit res sobre aquest tema. L'acusen sense més d'espionatge, per la qual cosa li poden caure molts anys de presó. Diria que aquest és el conflicte amb més propaganda des de fa molt temps.\nQuè aporten a la labor que estàs fent els diferents testimonis d'ucraïnesos que has anat trobant-te pel camí? Tens alguna anècdota que consideres rellevant?\nLa ciutat d’Uzhgorod tenia adés cent mil persones i d’unes setmanes ençà s'ha desplaçat molta gent fins a la zona. Són aquells que no volen deixar el país, però sí que volen anar fins aquest lloc, que està a dos quilòmetres de la frontera amb l'OTAN. És a dir, que si es descontrolara més la situació, podrien eixir d'allí relativament de pressa. El sentiment general és que guanyaran, no tenen cap dubte d'això. M'ha sorprés. Al principi de la guerra, des d'Espanya, jo veia moltes notícies sobre que els ucraïnesos estaven aconseguint moltes baixes contra els russos. Vaig pensar que en estar nosaltres en la zona de l'OTAN es tractava de propaganda d'aquest costat. No obstant això, ara crec que sí que és així. D'una banda, estan molt més motivats que els russos, malgrat que compten ja amb huit anys de guerra si tenim en compte el que esdevé al Donbass. La xarxa de voluntariat és extraordinària, la qual cosa fa que es descarregue a l’exèrcit de moltes tasques i que es puga concentrar en el front. A més, no els agrada que els donen ordres. Tenen a molta gent preparada que diuen estar esperant a quan arribe la guerrilla per a saber quan disparar. Diuen que els ucraïnesos tenen una mentalitat molt independent, per la qual cosa veig difícil una victòria fàcil de la invasió. Rússia pot augmentar l'escalada amb armament nuclear en el moment que considere. És un escenari on no sé què passaria. Ja va arribar a fer-ho els EUA amb Hiroshima i Nagasaki. Els estatunidencs ja es van emportar aquell trofeu per haver llançat bombesatòmiques en aquelles ciutats. Pel que fa a testimonis, cal recalcar que estan molt convençuts que guanyaran. Ells no ho han triat, simplement lluiten i punt.\nMolts xiquets fa setmanes que viuen al metre de Kíiv. Creus que els més xicotets són conscients de la situació que estan patint?\nEn certa manera, et colpeja menys que quan ja tens de quinze a vint anys. A aquestes edats ja tens una noció de com va el món. Per la seua part, crec que els xiquets s'adapten molt bé, fins i tot a situacions tan complexes. Vaig llegir que quan veus als xiquets travessar la frontera, al voltant d’un cinquanta per cent no sap realment el que està passant. Els veus creuant ponts i de vegades les cares que mostren més el terror de tot el que estan vivint les trobes més sovint en les persones majors.


Canet de Mar. La nena afectada de meningitis està fora de perill | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nCanet de Mar. La nena afectada de meningitis està fora de perill\nLa nena de 10 anys afectada de meningitis evoluciona favorablement i es troba fora de perill.\nEls seus companys de classe, han pres l´antibiòtic subministrat pel departament de Salut de la Generalitat i se´ls ha fet una revisió vacunal del tipus C d´aquesta malaltia. Malgrat la preocupació i l´angoixa originada pel cas, s´ha actuat amb total eficiència i celeritat i per aquest motiu l´Ajuntament es congratula del desenvolupament d´aquest procés.\nS´ha estat al costat del centre educatiu i s´ha fet cas, en tot moment de les indicacions de la secció d´Epidemiologia del Departament de Salut. La millor notícia, l´evolució favorable de la nena a qui els seus companys esperen tenir aviat de nou a classe.


INFRACCIÓ GREU - MONITORS DE VIDEOVIGILÀNCIA EXPOSATS AL PÚBLIC - Assplus INFRACCIÓ GREU - MONITORS DE VIDEOVIGILÀNCIA EXPOSATS AL PÚBLIC - Assplus\nEn algunes empreses o entitats, comerços, gasolineres, supermercats, etc., ens trobem monitors que mostren les imatges captades per les càmeres de seguretat, ja siguin emmagatzemades o no. La finalitat d’aquestes pantalles és dissuadir de possibles infraccions o delictes.\nAixí doncs, els monitors ubicats a la vista de tots els clients on es permet visualitzar que les imatges en temps real pot suposar sanció greu per part de L’Agència Espanyola de Protecció de Dades, ja que, aquest fet suposa una vulneració del principi de proporcionalitat.\nPrincipi de Proporcionalitat: El tractament de les dades ha d’estar regida per la idoneïtat i la intervenció mínima. Ha d’existir una ponderació entre la finalitat i la possible afectació sobre el dret a l’honor, a la pròpia imatge i a la intimitat. El principi de proporcionalitat, referenciat en el RGPD en l’apartat 1.d de l’article 5 -i al contingut del qual es refereix també la norma com a “minimització de dades”-, aquest principi no sols limita el tractament de dades, no sols en el sentit d’adequar-lo a unes finalitats específiques, sinó que també imposa la necessitat d’adoptar les mesures tècniques i organitzatives destinades a minimitzar el tractament de dades personals.\nS’han arribat a imposar multes per aquest tipus d’infraccions, en detallem algunes:\n– En 2010, la cadena de supermercats Lidl va ser sancionada amb una multa de 6.000 € perquè un dels monitors del sistema de videovigilància era visible per als propis clients, la qual cosa segons el parer de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades va suposar una clara vulneració de la Llei orgànica de Protecció de Dades. Després de les comprovacions oportunes es va iniciar un procediment sancionador per entendre’s vulnerat l’article 4.1 i 4.2 de la Llei orgànica de Protecció de Dades.\nCal matisar que hi ha una excepció. En els casos que un usuari pugui visualitzar el mateix en els monitors que en la realitat, des del mateix punt, no es considera una infracció.\nEn conclusió, els monitors on es visualitzin imatges de les càmeres de videovigilància s’han de situar en un espai d’accés restringit de manera que no siguin accessibles tercers no autoritzats.


Va de Bèlit. Associació Cultural del Joc del Bèlit de Sant Narcís: Paraula de "El Cronista"\nParaula de "El Cronista"\nDATA: 05-05-2012 i 06-05-2012. (8na.jornada).\nVuitena jornada del 8ê. CAMPIONAT DELMÓN DE BÈLIT, la darrera de la fase lliga ... tot es\nva aclarint ... però encara queda campionat, segur !. ... o no ?. Al final de la crònica ho explico ... REFER, S´ACLARIT.\nHan tornat els barcelonins, CASUS BÈLIT i BELINQUÈNCIA, amb sort diferent ... ja ho veureu més endavant.\nDoncs sí, el barcelonins BELINQUÈNCIA han tornat amb molta força. Van encetar la vuitena jornada amb una victòria –la seva primera en aquest campionat- tot guanyant a BELITÀIRES per 860/575 “canes”. Gairebé es va decidir tot en el primer torn, en assolir BELINQUÈNCIA 380 “canes” més 115 “canes extres”. L´error de càlcul del capità dels BELITÀIRES va ser “funest” pels interessos del seu equip, abocant-los a la derrota.\nL´altre equip barceloní, els santsencs CASUS BÈLIT, no es van estrenar amb igual sort. Van perdre per un ajustat 665/545 “canes” en front dels imprevisibles NEMBERGUAN. Val a dir, és gairebé impossible guanyar un partit sense accions defensives ... CASUS BÈLIT només va fer una recollida ... clar, no ?.\nMITJA CANA VAL vs ELS BONS. Partit on hi havia molt en joc ... tant a uns com als altres solament els valia la victòria per poder seguir en el campionat. Així doncs, partit molt intens i igualat. Finalment, ELS BONS es van imposar per 690/530 “canes” certificant la seva classificació per a la fase eliminàtoria. L´esmentat resultat, d´altra banda, significa l´adéu de MITJA CANA VAL.\nL´esperat “derbi/duel” entre els barcelonins, partit de màxima rivalitat, BELINQUÈNCIA vs CASUS BÈLIT, es tenien moltes ganes. Només cal veure “la pancarta” que duia CASUS BÈLIT – no són tontos, potser patrocinats discretament per Medyah Marcq Corporeixonn- tot tocant la gaita ... això de la gaita és ben real !. Tan real com que van tocar la gaita lúdicament per a tothom, tot passejant pels carrers del Barri de Sant Narcís ... esportivament només ho van fer pels seus “entranyables” BELINQUÈNCIA. Els hi van tocar d´allò més ... ho van deixar clar, CASUS BÈLIT 665 / BELINQUÈNCIA 595. A part, finalment no va ser necessari cap mena de desplegament de les forces d´ordre públic, arran d´aquest “belicasus” partit, com s´havia anunciat en el blog barceloní ... esportivitat i bon rotllo, BÈLIT és BÈLIT, hi guanya el BÈLIT.\nLÍMIT-7 vs CONSTRUCCIONES CAÑI, un altre partit d´infart. LÍMIT-7 al límit, podien haver segellat la seva classificació per a la fase eliminatòria. Quant a CONTRUCCIONES CAÑI van seguir el seu tarannà guanyador tot i estar ja classificats. Resultat final 650/445 “canes” per a CONTRUCCIONES CAÑI.\nEncetant el diumenge, CAN BARRACA 470 / MOSQUETES MORTES 615. Certament un resultat sorpresa, o no ?. ... hi ha qui ... !. Als MOSQUETES MORTES els era imprescindible guanyar per mantenir aspiracions d´assolir la fase eliminatòria, ho van aconseguir. Molt bona eficàcia en atac, 10 de 12 accions atacants. També en defensa, 4 accions. CAN BARRACA, amb tots els seus “pesos pesants”, partit ben lluny de les seves mitjanes habituals. Principalment en defensa, aspecte sempre molt ben treballat, en aquest partit solament 2 accions. Relaxació ... ?. “pàjara” ... ?. Tot és opinable !.\nBELINQUÈNCIA vs CASANOVA TEAM. Els darrers ja tenien la feina feta, “tot al sac i ben lligat”, és a dir classificats per a la fase eliminatòria. BELINQUÈNCIA, com ja s´ha comentat abans, venien molt forts i necessitaven guanyar, sí o sí. No els va “tremolar” la cana, van acabar apallissant als CASANOVA TEAM per 665/355 “canes”.\nLa nova màquina cada vegada més “engreixada”. És LA FAMILIA, només cal veure les estadístiques, -11 de 12 accions atacants, 7 accions defensives, 1.270 “canes”, 135 “canes extres”-, déu n´hi do !. ... o no ?. CASUS BÈLIT, 5 de 12 accions atacants, 0/cap accions defensives, 340 “canes”, 0/cap “canes extres”. Amb totes aquestes dades la definició era ben senzilla d´interpretar, LA FAMILIA 1.405 / CASUS BÈLIT 340, ben clar !!!.\nMés bèlit, ESPLAI SANT NARCÍS vs BELINQUÊNCIA. Els “belinquents” tornen a mostar les seves ganes davant uns “hiperpassius” ESPLAI SANT NARCÍS. ESPLAI SANT NARCÍS, mai millor dit, aquest partit és “d´esplai”. Massa esplai, en el segon torn no van anotar cap cana. Així impossible. BELINQUÈNCIA molt regulars atacant en tots dos torns i un total de 9 accions defensives s´imposen per 610/160 “canes”.\nI apareix la pluja, diumenge tarda, encara hi havia molt a fer ...\nAixò de la pluja sovint porta sorpreses, fins i tots sorpreses majúscules ...\nLOS PRIMOS perden el seu primer partit, què dius ara ?. Doncs així va ser, ja no hi ha cap equip imbatut!.\nESPLAI SANT NARCÍS ja havia estat d´esplai el matí, ara venien amb “les piles” ben carregades i sota la pluja amb autorització de “l´àrbitra” i ambdós capitans es van desfer de LOS PRIMOS amb contundència. LOS PRIMOS van fer molt “el primo”, sobretot en el segon torn anotant unes tristíssimes 65 “canes”. Resultat final, ESPLAI SANT NARCÍS 685 / LOS PRIMOS 390. En aquest partit la pluja va fer estralls, només cal veure el seguiment d´anotació de “canes” 450-325-100-65.\nI més pluja ... amb el mateix criteri d´autorització arbitral i d´ambdós capitans, els dos darrers partits de la jornada.\nLOS PRIMOS vs BELINQUÈNCIA. Quin goig això del bèlit plujós ... suspensió temporal arran de la pluja ... cal evitar mals majors !. ... continuació !. ... definició !. ... LOS PRIMOS 760 / BELINQUÈNCIA 455. LOS PRIMOS van superar el “shock” del partit anterior.\nESPLAI SANT NARCÍS eufòric després del magnífic resultat del partit anterior, CASUS BÈLIT amb l´ansietat d´haver de guanyar per obtenir la classificació per a la fase eliminatòria i pluja abundosa ... eren els ingredients d´aquest partit. Això va ser massa per CASUS BÈLIT, no van poder superar ni l´ansietat ni la pressió “sucumbint” davant els eufòrics ESPLAI SANT NARCÍS tot perdent la possibilitat d´accedir a la fase eliminatòria. Per més “inri” aquesta pèrdua és en benefici dels seus “arxirivals i entranyables” BELINQUÈNCIA., vaja ... vaja !!!.\nCom deia en començar la crònica, aquesta era la darrera jornada, però el campionat no s´ha acabat, ni de bon tros. Queden els partits aplaçats, són els següent,\n- GRUP A. LOS PRIMOS vs BELITÀRIES.\n- GRUP B. MITJA CANA VAL vs DESIBÈLITS AEPC.\nLÍMIT-7 vs TARONGES.\nTARONGES vs DESIBÈLITS AEPC.\nAquests partits es jugaran entre els dies 12 i 13 de maig, en cas de no jugar-se el CADB –Comité Arbitral Disciplinari del Bèlit- actuarà d´ofici resolent-ne els resultats.\nAra com ara, només hi ha ferm l´eliminació de CASUS BÈLIT, EL FORN i MITJA CANA VAL. La classificació final d´ambós grups anirà en funció del resultats dels partits aplaçats ... molt a dir encara !. Qui serà primer de cada grup, lliurant-se de la primera eliminatòria ... ?. Quin seran els encreuaments a la fase eliminatòria ... ?. La resposta ... en la propera crònica i més !.\nPer això, això és BÈLIT i BÈLIT del bo !!!.\nIMATGES DEL DUEL XAVA\nPasseig lúdic cap el camp de bèlit.\nTargeta groga pel Lico!\nEl Xose Mari sembla estar en forma.\nBelit congelat en l'espai temps.\nRecollida perfecta de l'Aitor Rivas.\nLa vida del belitista implica altres obligacions.\nSegur que has portat els bèlits?\nQuè fàcil és opinar des de l'ombra...\nAmics per sempre lailo lailo lailo laaaa...\nEtiquetes: 8è Campionat del Món de Bèlit, Belinqüència, Casus Bèlit, El Cronista