Es signa l'acord per fer arribar aigua potable a Santa Coloma amb la presència del president Torra\nEs signa l’acord per fer arribar aigua potable a Santa Coloma amb la presència del president Torra\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, acompanyat del conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, ha visitat aquest matí Santa Coloma de Queralt, on s’ha fet la signatura de l’acord per al subministrament d’aigua d’aquest municipi de la Baixa Segarra i altres vuit poblacions de la zona. A la seva arribada, s’han trobat una concentració d’un centenar de persones que protestaven tant per la signatura d’aquest projecte de subministrament d’aigua com per la previsió de la implementació d’un nou parc eòlic a la zona.\nAigua potable prevista per l’any 2023 després de 15 anys sense poder beure de l’aixeta\nDes de fa 15 anys, després que es regulessin els barems de qualitat de l’aigua per adaptar-los al conjunt de la Unió Europea, es considera que l’aigua d’aquests municipis no és potable. En busca de solucions, fa tres anys ja es va signar un acord que havia de permetre que arribés aigua potable en aquest territori, provinent del canal Segarra-Garrigues, un projecte que finalment es va abandonar. El projecte que s’ha signat avui preveu que l’aigua potable arribi de l’Ebre, en un projecte que preveu la construcció de 50 km de canonades i un pressupost de més de 5 milions d’euros. En el millor dels casos, l’aigua potable arribaria l’any 2024 a Santa Coloma de Queralt.\nEn aquest sentit, el president de la Generalitat, Quim Torra, ha volgut demanar disculpes als veïns i veïnes de la zona, per haver tardat tant a portar-hi l’aigua potable. El president ha assegurat que es va quedar sorprès quan li van comentar que encara hi ha municipis de Catalunya on no hi arribi l’aigua potable. Un problema, que a més de la Baixa Segarra, també tenen en alguns municipis de l’Alta Anoia, i que el conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, també s’hi ha referit.\nPer la seva banda, però, la plataforma ciutadana “Volem aigua potable” es mostra escèptica respecte el projecte, atès que els promotors de l’acord —Agència Catalana de l’Aigua, Diputació de Tarragona, Consell Comarcal de la Conca de Barberà i ajuntaments— no han informat sobre les condicions pactades: quines conseqüències mediambientals tindrà la canalització, quin serà el preu de l’abastament i quin organisme el fixarà, i què passarà en cas de restriccions. La plataforma argumenta que hi ha una gran quantitat d’aigua disponible en el subsòl, motiu pel qual defensa la creació de potabilitzadores locals que permetin l’autoconsum dels municipis afectats.\nEn aquest sentit, el conseller Calvet ha explicat que després que es tombés el projecte del canal Segarra-Garrigues es van analitzar totes les possibilitats a fons per fer arribar l’aigua potable a Santa Coloma i als municipis veïns i es va creure que la creació d’aquestes potabilitzadores “no era factible, ni per garantir la quantitat de l’aigua ni la qualitat”. En la seva intervenció, l’alcalde de Santa Coloma, Ramon Mullerat, ha comentat que “confio que amb aquest projecte no passi com els altres i s’acabi fent”.\nEn contra de la implementació de nous parcs eòlics\nEn l’acte de signatura del projecte per portar l’aigua potable, també s’ha parlat de la possible implementació de 198 aerogeneradors al territori. Després de parlar-ne amb els manifestants que es concentraven a les portes del Castell de Santa Coloma, on s’ha fet l’acte de signatura, tant el president com el conseller s’han compromès a reunir-se amb la plataforma per explicar-los el seu projecte. El president Torra ha assegurat als concentrats que s’escoltaria la seva opinió, “si volem decidir si volem un estat o no, com no hem de permetre decidir al territori sobre el seu model energètic”, ha comentat, i ha afegit que “com a país hem d’incrementar la nostra producció d’energia sostenible, però ho hem de fer de manera justa i equilibrada amb el territori.\nSobirania Energètica Baixa Segarra i la PACA, les plataformes contra la implementació de nous parcs eòlics, reclamen un model sostenible, just i democràtic de transició energètica cap a les energies renovables. Consideren que cal una planificació sobre el model energètic que englobi tot el país, respecti l’equitat territorial, que sigui solidari entre territoris, que esdevingui un revulsiu per al repoblament del món rural i que impliqui la generació de valor afegit per a les comunitats afectades.\nArticle anteriorLa propera Botiga al Carrer d’Igualada serà el dissabte 5 de setembre, i al Passeig\nPròxim articleSandra Segura Bayona, biotecnòloga: “És molt apassionant aixecar-se al matí i no saber com acabarà el dia, sempre pots descobrir una cosa nova”


Gulliver's Nest Castellammare del Golfo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nGulliver's NestContrada Fraginesi 294, Case Trappeto, Castellammare del Golfo, Itàlia, 91014 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en2comentarisGulliver's NestVeure més fotos"All was great - comfortable house, great pool. Good and comf..."MartynasLithuaniaVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Castellammare del Golfo, no busqui més enllà de Gulliver's Nest. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Gulliver's Nest és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions de barbacoa, àrea de TV/saló compartit, cuina compartida. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara piscina privada, aire condicionat, calefacció, mini bar, insonorització per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Castellammare del Golfo, el Gulliver's Nest és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


L’avaluació dels riscos laborals – Revista Catalunya\nL’avaluació dels riscos laborals\n6 Març, 2019 6 Març, 2019 Equip Comunicació CGT Catalunya Salut Laboral, Sindical\nL’avaluació de riscos és la base per a una acció preventiva eficaç, i no és un fi en si mateixa sinó un instrument fonamental per a l’acció preventiva.\nEs tracta d’identificar els riscos, valorar la probabilitat que es produeixi dany i la severitat de les seves conseqüències. A partir d’aquesta identificació i valoració es proposen les mesures preventives per a l’eliminació, reducció o control dels riscos identificats i avaluats. Es procedeix així a realitzar la planificació de l’activitat preventiva, proposant terminis, responsables i cost aproximat per a l’execució de les mesures assenyalades.\nTal com assenyala l’Article 15 de la LPRL (Llei de Prevenció de Riscos Laborals) el responsable de que es realitzi l’avaluació és l’empresari, i ho ha de fer amb la següent freqüència (Article 16 de la LPRL):\nHaurà de realitzar una avaluació inicial dels riscos per a la seguretat i salut dels treballadors\nLa mateixa avaluació s’ha de fer en ocasió de l’elecció dels equips de treball, de les substàncies o preparats químics i del condicionament dels llocs de treball. L’avaluació serà actualitzada quan canviïn les condicions de treball i, en tot cas, s’ha de sotmetre a consideració i es revisarà, si fos necessari, en ocasió dels danys per a la salut que s’hagin produït\nQuan el resultat de l’avaluació ho fes necessari, l’empresari realitzarà controls periòdics de les condicions de treball i de l’activitat dels treballadors en la prestació dels seus serveis, per detectar situacions potencialment perilloses.\nLes avaluacions són realitzades pels Tècnics/es de Prevenció. Com a tipus d’avaluació destacarem l’Avaluació General de Riscos i, de manera més específica, les avaluacions corresponents a les diferents disciplines preventives: Seguretat en el Treball, Higiene Industrial i Ergonomia i Psicosociologia Aplicada.\nDestacar el paper dels Delegats de Prevenció en el procés d’avaluació ja que tenen dret a sol·licitar que es realitzin aquelles avaluacions que siguin necessàries en compliment de la LPRL, a estar presents durant la realització de les mateixes, a rebre la informació i documentació relacionades i a fer les propostes, informes i contrainformes que considerin, encara que no tinguin caràcter vinculant.\nFinalment, és fonamental traslladar als treballadors els resultats de les avaluacions realitzades pel que fa a la posada en marxa de les mesures preventives que s’hagin considerat per a l’eliminació o minimització dels riscos.\nPilar Frey Martínez\nDelegada de Prevenció (DPRL)\nAssetjament sexual: detecció, sensibilització, acció\nVaga: “postureo” o lluita?


Jornada "La gestió dels accidents de trànsit a l'entorn laboral" - Lleida 16/12/2014. Treball\nGairebé tots els treballadors han de fer desplaçaments a causa del seu treball, ja sigui només per anar o tornar de la feina -la gran majoria-, però també per dur-la a terme. De fet, un bon nombre de treballadors es veuen obligats a desplaçar-se per fer la seva feina, ja formin aquests desplaçaments part intrínseca de la seva tasca (cas dels transportistes, per exemple), ja siguin necessaris per accedir al lloc on han de desenvolupar les seves funcions (cas de tècnics comercials, tècnics de manteniment...).\nEn el curs d’aquests desplaçaments es poden produir accidents i per tant és necessari prendre mesures de Seguretat Laboral Viària per prevenir-los i garantir la seguretat i salut dels treballadors. A Catalunya, durant el període 2009-2013, l’11,34% dels accidents laborals van estar relacionats amb el trànsit. D’aquests, el 37,31% van ser accidents de trànsit durant la jornada laboral, i el 62,69% van ser accidents de trànsit in itinere. Si ens fixem, però, en la gravetat de les lesions causades per un accident de trànsit a l’entorn laboral, el 42,93% de les víctimes mortals en el treball durant el període 2009-2013 ho van ser com a conseqüència d’un accident de trànsit.\nLes responsabilitats de l’empresa en aquesta matèria varien en funció de si els desplaçaments són durant la jornada o són els necessaris per anar i tornar de la feina (in itinere). Si bé existeix una responsabilitat empresarial i una necessitat d’intervenció i integració en el pla de prevenció de riscos laborals de l’empresa envers la seguretat laboral viària dels treballadors que han de realitzar desplaçaments durant la seva jornada laboral, pel que fa als accidents laborals relacionats amb el trànsit que ocorren durant el trajecte d’anada o tornada de la feina (accidents in itínere), l'interès per part de l'organització empresarial es fonamenta no pas en la responsabilitat en matèria de prevenció de riscos laborals, sinó en la preocupació per la salut de la seva gent, en l’impacte que li poden suposar aquests accidents en la productivitat o en aspectes vinculats en els seus objectius en el marc de la responsabilitat social.\nAquesta jornada pretén donar suport i ajudar a entendre la complexa problemàtica que envolta els accidents laborals relacionats amb el trànsit, aclarint els conceptes i contextualitzant-los a l’entorn laboral.\nJornada: La gestió dels accidents de trànsit a l'entorn laboral\nData i hora: dimarts 16 de desembre, de 9 a 14 hores\nLloc: Centre de Seguretat i Salut Laboral de Lleida. C. Josep Segura i Farré 728-B (Polígon industrial El Segre). Lleida.\nPrograma de la jornada [289 KB ]\nLa seguretat viària a l'entorn laboral [1,73 MB ]\nPonència presentada per Enric Rodà. Subdirecció General de Seguretat i Salut Laboral (SGSSL), Departament d'Empresa i Ocupació.\nSCT. La gestió dels accidents de treball de trànsit a l'entorn laboral [2,27 MB ]\nPonència presentada per Mònica Roche. Servei Català del Trànsit (SCT\nPlans de mobilitat i estudis d'avaluació de la mobilitat generada [4,7 MB ]\nPonència presentada per Sara Hernández. Direcció General de Transports i Mobilitat, Departament de Territori i Sostenibilitat.\nPIMEC. La gestió dels accidents de treball de trànsit a l'entorn laboral [426,12 KB ]\nPonència presentada per Màrius Martí. Petita i Mitjana Empresa de Catalunya (PIMEC)\nData d'actualització: 27.01.2015


En aquesta via s'hi concentraran els nous segells editorials, els còmics i els escriptors que hagin autoeditat els seus llibres\nBarcelonaEl consistori barceloní vol potenciar el passeig de Sant Joan com a nou espai emblemàtic per a commemorar el dia de Sant Jordi. D'aquesta manera, a més del passeig de Gràcia, Rambla Catalunya i les Rambles, l'Ajuntament vol ampliar l'abast de la diada més enllà del centre. En concret, en aquesta via s'ha optat per l'especialització i, a més de 131 parades de venda de roses, hi haurà 17 parades de còmics i 29 parades de llibres de nous segells editorials i d'escriptors que hagin publicat les seves obres gràcies a l'autoedició. El tram que promou l'Ajuntament és el que està situat entre l'Arc de Triomf i la plaça Tetuan, tot i que la intenció municipal és ampliar-lo a mesura que es vagi reurbanitzant.\nSegons el regidor del districte de l'Eixample, Gerard Ardanuy, "aquesta és una gran aposta que ens plantegem com a ciutat per tal de diversificar els espais de la ciutat". A més de les parades, de les onze del matí a les vuit del vespre entre els carrers Alí Bei i Ausiàs Marc, s'hi organitzaran activitats com carpes amb llibres, còmics, jocs oberts al públic, concursos de dibuix de còmic i jocs de taula, així com tasts de sushi i menjars orientals i tallers de costura. Segons el consistori, a tot el districte de l'Eixample s'ha donat permís per a la instal·lació de 2.347 parades de llibres i roses, 332 de llibres i 2.015 de roses.\n'Un gest ho canvia tot', eslògan a Ciutat Vella\nAl districte de Ciutat Vella, totes les parades amb llicència lluiran un faldó amb l'eslògan 'Un gest ho canvia tot'. Com ha fet públic l'Ajuntament en un comunicat, amb aquest gest el consistori vol "fomentar una imatge unitària de la celebració i establir un control, ja que només aquells establiments que hagin recollit el permís per establir el punt de venda hauran pogut obtenir el faldó identificador". Una altra de les iniciatives del districte és que l'Ajuntament ha delimitat un perímetre que inclou el passeig central de la Rambla, els carrers que hi aboquen i les places més properes (plaça Reial i la plaça de la Vila de Madrid, plaça Joaquim Xirau, plaça Catalunya i plaça de Sant Agustí), en el qual només les floristes de la Rambla poden vendre roses.\nCada titular d'una de les 16 parades de flors de la Rambla podia demanar dues llicències més per establir dos punts de venda de roses a més de la parada del passeig, dins d'aquest perímetre. Només set titulars han fet ús d'aquesta possibilitat. A la Rambla i al seu entorn només es podran comprar flors en alguna de les 16 parades de flors del passeig o en 14 punts més establerts dins del perímetre.


Curs en Mercat de Treball: Drets Laborals i Processos d'Integració - UAB Barcelona\nCodi de l'estudi: 3152/13\nLloc: Facultat Ciències de l'Educació. Campus UAB, Bellaterra (Barcelona) i Facultat de Dret.UB Diagonal, 684, 08034 Barcelona.\n- Migracions, règims migratoris i mercat de treball en perspectiva comparada.\n- Dades i indicadors generals de mercat de treball.\n- Dret laboral: assalariats, autònoms i empresaris.\n- Gènere, migració i treball I el servei domèstic i el treball sexual.\n- Gènere, migració i treball II: accions de política pública orientades a la igualtat.\n- Itineraris laborals dels joves d'origen immigrant.\n- L'empresariat d'origen immigrant\n- Nitxos emergents (I): Finança Islàmica: Desenvolupament recent i oportunitats.\n- Nitxos emergents (II): Gestió de la diversitat en empreses.\n- Polítiques públiques: polítiques de formació-treball per a immigrants.\n- Immigració i sindicalisme.\nAquest curs forma part de la Diplomatura de Postgrau Migracions Contemporànies: Drets i Cohesió Social i del Màster en Migracions Contemporànies.


Una donació de 755,70 euros que, com que el pressupost de construcció del nou SJD Pediàtric Centre ja està cobert, es destinaran a finançar programes d'investigació i també de suport a les famílies que han de lluitar contra la malaltia. Aquí podeu veure la carta d'agraïment que ens han fet arribar.\nEns ha ofert la possiblitat que un petit grup de persones visitem l'hospital per tal que ens expliquin els projectes en què treballen. No en dubteu que us ho explicarem! La resta de diners recaptats al matí solidari, ajudaran a completar els reptes dels diferents equips de l'escola inscrits a la Màgic Line. Ja us heu apuntat?


Dirigir, organitzar i liderar - Get a Partner\nA les organitzacions la funció directiva és bàsica. Que sigui bàsica no vol dir que hagi d’estar en mans d’una sola persona, donat que això dependrà de com estigui repartida la responsabilitat d’aconseguir uns determinats objectius comuns. Per tant, si ens fixem en les organitzacions, els objectius comuns, clarament dependran de tots, si bé la responsabilitat d’aconseguir-los pot no estar repartida de manera homogènia i dependre més de determinades posicions o d’altres dins la jerarquia organitzativa. Però en tots els casos, encara que els resultats depenguin de més d’una persona, en realitat es requereix que tothom participi per aconseguir-los. En la majoria d’empreses, garantir els resultat està en mans del cap però necessita de tothom per a poder-los aconseguir, i per tant, un cap intel·ligent i conscient sap que ell sol no podrà arribar als resultats. Per tant, tothom és necessari i de fet perquè un equip de persones arribi a aconseguir el resultat cal que es donin almenys tres aspectes. El primer és que tinguin els coneixements per a fer les tasques. Sense coneixements falta allò bàsic. En segon lloc, cal una certa organització o sistema tant en fer la feina, com en establir la manera de comunicar-se, entre molts altres aspectes. Els sistemes organitzatius són clau i s’ha de trobar la manera d’organitzar-se que sigui més adequada pels nostres objectius. Finalment, cal que cadascú tingui la motivació necessària per a fer allò que calgui per aconseguir els resultats i per aportar la seva contribució. Tenir els coneixements és bàsic, però moltes vegades les persones d’un equip paren boges per a poder comunicar-se amb la resta dels companys i no perdre temps ni desesperar-se en reunions inútils. Tenir els coneixements tampoc garanteix que tinguin ganes de compartir-los o directament fer allò que toca per a posar els coneixements a la pràctica. Així doncs, tenir la il·lusió o motivació per a posar aquests coneixement en marxa i a disposició de la resta de l’equip és molt important, i sense això no es poden aconseguir els objectius proposats.\nAixí doncs, quan pensem en un projecte que es vol portar endavant ens ve al cap aquesta persona o persones que posant-se al capdavant assoleixen la direcció del projecte i es posen al servei de l’equip per garantir aquests tres aspectes. Cal tenir clar que liderar també inclou ajudar a l’estat d’ànim i és fonamental, notar quines són les pors que frenen el desenvolupament de cadascú i també el deixondiment que els fa perdre la motivació, és a dir, empatitzar amb cadascú i voler entendre què els passa. En paraules del Xescu Espar (ex-entrenador del FC Barcelona de Handbol, i expert en formació directiva) “dirigir és posar els coneixements en mans de l’equip i liderar és que tinguin ganes de fer el què toca”, i les dues coses són bàsiques, encara més clarament en el món de l’esport on els objectius van directament lligats a resultats dels partits i aconseguir títols, i encara és més evident com el lideratge és clau. La part organitzativa aquí estaria lligada als coneixement i serien els sistemes de joc de cada equip.\nPer tant, les persones que es posen al servei de l’equip en una empresa cal que tinguin aquests tres rols, dirigir, organitzar i liderar. Tenir coneixements, organitzar-los i liderar per aconseguir que cada persona se senti important i posi al servei de l’equip amb generositat allò que sap. Tothom és necessari i l’objectiu necessita que tothom participi. Si bé els tres aspectes són importants, el què cohesiona a l’equip és estar motivats per formar-ne part, tenir ganes de participar, sentir-se valorat, i que cadascú adquireixi hàbits individuals que siguin beneficiosos pel conjunt.\nArticle publicat al Diari de Terrassa el 21 de juliol de 2018


Marina Albiol hui 15 Maig al Principal - Les Muntanyes Alcoi\nPodem denúncia pressions dels lobbies econòmics pel decret que permetrà l’ampliació del parc públic de l’habitatge\nDesprés d’un diàleg entre la Conselleria d’Habitatge…\nFiguren-se com camina la cosa. A pesar…\nDesprés d’un diàleg entre la Conselleria d’Habitatge i el Vicepresident Rubén M. Dalmau i els…\nMarina Albiol 15 Maig al Principal\nEleccions Europees 2014: Acte de Esquerra Unida l’Entesa Dijous 15 de Maig a les 19:30 hores al Teatre Principal de Alcoi. Diversos col·lectius socials han estat convidats a participar.\nEnviat per Redacció en 14 de maig de 2014.\nPerquè les persones tenen ara l’oportunitat de jutjar les polítiques que els partits conservadors i socialdemòcrates han dut a terme a Europa, polítiques que han sigut les que han causat l’empobriment d’amplis sectors de la població espanyola i que tant dolor i sofriment estan provocant. A Espanya les mesures d’estabilitat pressupostària imposades per Brussel·les van arribar de la mà del govern del PSOE amb el suport del PP, a través de la modificació de l’art. 135 de la nostra constitució de la qual s’han derivat les brutals retallades en educació, sanitat, recerca, dependència, discapacitat, salut mental etc., que van a seguir, almenys fins a 2016, tal com exigeix la pròpia troica.\nSón els xiquets, els joves, els estudiants, les dones i els pensionistes els sectors més vulnerables i els que més estan patint la crisi. Enfront del model europeu neoliberal i bipartidista que defensa a l’elit financera dels mercats, els bancs i els especuladors está Esquerra Unida. Esquerra Plural aposta per la construcció d’un model d’Europa Social i Solidària a partir d’un nou procés constituent que garantisca institucions democràtiques, que responguen de les seues polítiques davant els ciutadans i sobretot que pose l’economia al servei de l’ocupació, dels drets ciutadans a la salut, a l’educació, a pensions dignes, a serveis públics de qualitat i a una vida digna per a tots.\n“El poder de la gent” Aquest és el lema de la campanya d’Esquerra Unida a les pròximes eleccions europees. #MarinaaEuropa\nEleccions Europees 2014: Acte de Esquerra Unida l’Entesa hui Dijous 15 de Maig a les 19:30 hores al Teatre Principal de Alcoi. Marina Albiol i Paco Agulló.\nEl Teatre Principal serà l’escenari, dijous a partir de les 19.30 hores, de l’esdeveniment central de campanya per a les eleccions europees d’EUPV a les nostres comarques, amb un acte que comptarà amb les intervencions de la número 4 a la llista electoral Marina Albiol i del portaveu del Grup Municipal d’EUPV a Alcoi Paco Agulló. A més, diversos col·lectius socials han estat convidats a participar i intervindre durant l’acte.\nSota el lema de campanya ‘El poder de la gent’ EUPV presentarà les línies bàsiques del seu projecte per a tindre presència als òrgans de decisió europeus, una candidatura que compta com a un dels màxims exponents amb Marina Albiol, una de les diputades més destacades i actives a les Corts Valencianes en la denúncia de les polítiques de saqueig de recursos públics que està portant a terme el Govern valencià del Partit Popular. Com e exemple, només en els darrers dies Albiol ha estat l’encarregada de traslladar a la Fiscalia l’informe de l’Instituto Geográfico Nacional sobre els terratrèmols generats pel Projecte Castor, que relaciona les injeccions de gas amb els sismes patits a les comarques del nord del País Valencià, i uns dies abans anunciava que es remetria a la Comissió Europea els contractes amb Ortiz pel tractament de residus a diverses plantes d’Alacant.\nEnfront del model europeu neoliberal i bipartidista que defensa a l’elit financera dels mercats, els bancs i els especuladors está Esquerra Unida. Esquerra Plural aposta per la construcció d’un model d’Europa Social i Solidària a partir d’un nou procés constituent que garantisca institucions democràtiques, que responguen de les seues polítiques davant els ciutadans i sobretot que pose l’economia al servei de l’ocupació, dels drets ciutadans a la salut, a l’educació, a pensions dignes, a serveis públics de qualitat i a una vida digna per a tots.\nCal subratllar que l’acte que se celebrarà a Alcoi serà una de les principals cites de la campanya d’EUPV per a les eleccions europees, després de suspendre’s per l’assassinat de la presidenta de la Diputació de Lleó l’acte que devia celebrar-se a Alacant amb la pròpia Albiol i el número 1 de la llista, Willy Meyer.\nFont: Esquerra Unida Alcoi\nRaquel Plá participa al Campionat d’Espanya de Patinatge Artístic\nManifestació de La Carrasca per la línia de tren d’Alcoi\nJosé Antonio Marina: “per a educar a un xiquet es necessita a la tribu sencera”\nPodem denúncia pressions dels lobbies econòmics pel decret que permetrà l’ampliació del parc públic de l’habitatge by Redacció - No Comment\nLa gent necessitada, continua esperant l’efectivitat de l’administració i la resposta de la classe política by Redacció - No Comment\nLa Universitat d’Alacant manté el Festival de Teatre Clàssic de L’Alcúdia que s’adapta al format ‘online’ by Redacció - No Comment\nPodem denúncia pressions dels lobbies econòmics pel decret que permetrà l’ampliació del parc públic de l’habitatge 12 de juliol de 2020\nLa gent necessitada, continua esperant l’efectivitat de l’administració i la resposta de la classe política 12 de juliol de 2020\nLa Universitat d’Alacant manté el Festival de Teatre Clàssic de L’Alcúdia que s’adapta al format ‘online’ 12 de juliol de 2020


el bloc de francesc matas salla: Les violacions son intolerables\nLa nostra societat està malalta de virilitat patriarcal. La Judicatura, amb sentències com la de Pamplona, provoca i limita els drets de les dones al dictaminar la llibertat provisional dels homes de “la Manada”. La violació és una ignomínia que necessita suport i credibilitat a la violada i rebuig cívic als violadors.\nPamplona (Sanfermines), la “Nova Manada” a Gran Canàries, Molins de Rei, no són excepcions ni casos aïllats, sinó els que han sortit a la llum, els més coneguts. Tampoc és que precisament ara hi hagi una eclosió, sinó que l’empoderament feminista ja no tolera la impunitat del silenci i la complicitat. Aquestes violacions múltiples, com les individuals, són una gangrena masclista que expressa i sosté el poder i domini dels homes sobre les dones.\nLa immensa majoria de violacions són a dones, fetes per homes, a les festes, al carrer, portals i empreses. En molts casos l’agressor és conegut per la víctima, en altres dins la intimitat de la llar familiar, sense oblidar les agressions sexuals a nenes i nens en els púlpits de les esglésies, a les escoles i universitats.\nFàstic d'aquesta virilitat assassina. Tirania d’una moral hipòcrita. Imperi d’una violència institucional que continua el càstig bíblic a les dones, se’ls hi nega veu, credibilitat i drets.\nLes agressions sexuals son sistemàtiques en tant que un pilar de la violència de gènere. La cultura existent, el sistema social i la moral han de fer molt de camí per extirpar aquesta degeneració masclista que ho impregna tot.\nLa democratització d’una Judicatura que ens mostra les seves vísceres i sang neo franquista és una tasca que plana sobre el nou govern del PSOE de Pedro Sánchez. La depuració del Codi penal ha d’acompanyar-se per la neteja de les catifes i la formació judicial. Però podríem passar pels diferents estaments institucionals, militars eclesiàstics, econòmics, esportius, intel·lectuals, cívics, cap d’ells podria tirar la primera pedra lliures de complicitat masclista.\nL’antídot i la llum esdevé del moviment feminista. Les dones, les noies i les nenes, prenen consciència de fer front a l’agressió sexual i a la violència de gènere, te a veure amb els seus drets i emancipació. La força del “juntes podem”, “germana no estàs sola” i el si “ens toquen a una ens toquen totes”, és el que pot trencar la cadena de complicitats masculines i fer dels homes una aliats sincers i compromesos.\nLes dones alcen la veu, l’amplifiquen i estenen. La llibertat, la convivència i un món comuner, republicà i socialista necessita realitzar aquests valors des del rebuig de les agressions sexuals i l’erradicació de la violència de gènere.\nLa germana violada per “La manada” ens ha escrit una preciosa carta d’agraïment “a tota la gent que sense coneixem va prendre Espanya i em donà veu quan molts me la intentaren prendre. Gràcies per no deixar-me sola. Per creurem, germanes. Gràcies per tot, de tot cor”.\nElla posa el dit a la nafra: “Ens tenim de lamentar tots de la mentalitat que te aquesta societat on això li pot passar a qualsevulla. Us ho asseguro”. Alhora demana “no podem bromejar amb una violació. És indecent i està en les nostres mans canviar-ho”.\nLa filla, neta, amiga, què és com es defineix la nostra germana, ens proposa compromís de fets, “Està molt bé condemnar uns fets, però tots tenim que ser partícips del canvi”, mentre insisteix en “Expliqueu-ho. No us quedeu callats, perquè si ho feu, els esteu deixant guanyar a ells. Denuncieu. Ningú te que passar per això”.\nEns creiem a les violades, dones, rebutgem i denunciem els violadors, homes. Trenquem les complicitats. Germana, ho farem. 28 de juny de 2018\nDiàleg lliure entre el govern estatal i el català ...\nMesures d’urgències pels nous governs espanyol i c...\nCensura a una alcaldia social


L’última classe del professor d’història | Blog d'en Xavier Villalba\nMaterial for Bart Geurts’ course\nL’última classe del professor d’història\nPublicat el 29 abril 2009 per Francesc Xavier Villalba Nicolás\nPer als amics d’història contemporània i en especial per al bon amic Francesc Vilanova (sense cap segona intenció!), reprodueixo una part del primer capítol de la magnífica novel·la El professor d’història de Joan-Francesc Mira. Hi ha moltes altres pàgines memorables com aquesta, per tant us recomano la novel·la de tot cor.\n«Començarem», va dir, «preguntant-nos si es pot entendre el món, és a dir si la història dels humans és un camí que ha nascut en algun lloc original i va a algun lloc futur, si és una espiral sense fi, una sèrie de cercles o rodes que giren i giren, o si no es pot interpretar ni entendre perquè és només un garbuix de ratlles com les que fan les criatures d’un any quan els dones un llapis i un paper. Vostés si volen m’escolten i, si no, poden dormir o mirar el veí o la veïna, però almenys, per favor, no badallen. La primera idea d’aquest primer dia de classe, i potser l’única important, és que si alguna vegada, en algun temps passat, havia estat possible comprendre el món, cosa d’altra banda ben dubtosa, ara certament no ho és. Normalment, la gent de qualsevol país o tribu ha entés el món segons que li’l presentava la jerarquia del lloc: el cap de la banda, el rei, el bisbe o el bruixot, o simplement el capellà de la parròquia. El món, per a tota tribu i país, en tots els temps excepte el nostre, ha estat un lloc, una gent, una manera de viure i de creure, que eren com havien de ser i havien de ser sempre com eren. El món no progressava: el progrés, en tot cas, era la vida futura, si n’hi havia. Veure el món com, amb gran optimisme, l’hem volgut veure des de la il·lustració, és una novetat considerable: els il·lustrats, aquesta minoria que sobreviu encara amb penes i treballs, imaginem que aquest planeta nostre és una esfera harmònicament repartida entre pobles, cultures, llengües, religions, etcètera, de la mateixa qualitat i dignitat; i tant si creiem en el socialisme, això era abans, com si confiem en el capitalisme benèfic i distribuïdor, el veiem com si fóra un planeta poblat per una espècie intel ·ligent i per tant amb voluntat de millorar: allò que se’n deia la fe en el progrés, o l’esperança en el progrés, i en la justícia, per altre nom caritat, que portaria el progrés. Som boníssima gent, els il·lustrats: racionals i evangèlics alhora, dedicats a la pràctica de les virtuts antigues, que ara es completen amb les virtuts noves de la ciència i de la tècnica, si és que això són virtuts. Però la major part del personal que ocupa aquesta esfera o planeta, la major part de la gent del carrer, els polítics, clerecies diverses, militars amb graduació, no es deixen il·lustrar, o els costa molt, i per tant veuen el món tal com l’han vist en tots els temps: dividit entre nosaltres i els altres, els amics i els enemics, i sempre entre guanyadors i perdedors, i si pot ser, que els guanyadors siguen els nostres. Observen vostés el futbol, nacional o internacional, observen l’economia, les eleccions o les olimpíades, els debats a les Nacions Unides, i altres camps de batalla incessant.» S’adonà que allò no era una classe, que no parlava per explicar res, per fer-se entendre i menys encara per introduir el temari de curs, que parlava meditant en veu alta o com si escriguera un article, però tant se valia, continuaria igualment. «Ja sé que vostés no observen res, segurament la major part m’escolten sense ganes o ja han desconnectat, però això ja no és el meu problema, ja ho ha deixat de ser. Continuem. Si hi afegim encara alguns components ideològics i estratègics, com els que han dominat la història que en diem contemporània, que és la que jo els hauria d’ensenyar, la percepció s’amplia i se simplifica, però en els mateixos termes, si fa no fa: el món estarà dividit en germanòfils i aliadòfils a primers del segle XX i durant la Gran Guerra; i després en feixistes i antifeixistes, prosoviètics i antisoviètics, l’est i l’oest, i algunes divisions més que es reduïen a les anteriors. Fora d’això, o dins d’això, en temps moderns com en temps antics, moltes de les grans alteracions del que en solem dir curs de la història havien sorgit d’esdeveniments imprevisibles, aquesta és la ironia. Com ara fa uns minuts, quan jo he caigut i m’he trencat la cella.»\nTornà el dolor agut, potser per haver-ne evocat amb paraules la causa, ara sentia la ferida cremant i el dolor escampantse roent per la templa esquerra, fins a la galta i a l’arrel dels cabells, fins a cobrir-li la visió formant un núvol o un tel lluminós, i en aquells segons d’atordiment, com si un projector s’encenguera darrere del seu cap enviant imatges cap al fons de l’aula, va reveure un instant, com en una pantalla que flotara suspesa entre els sostre i els caps dels presents, l’escena llunyana i fugaç d’aquell dia d’inici de curs a finals dels setanta, ja havien passat doncs prop de trenta anys, quan ací els estudiants pretenien disfrutar ells també de la festa que uns altres havien fet a París deu anys abans, la gran festa de maig del seixanta-vuit amb deu anys de retard ja que no l’havien pogut fer en temps de Franco, que per fi s’havia mort, i era també temps, recordà en aquells pocs segons de pausa, de joves vagament maoistes i de brigades roges, i les classes sovint es convertien en assemblees on sobrava el professor, o li perdonaven la vida i el deixaven parlar sense escoltar-lo, i la protagonista de l’escena o seqüència era una alumna amb falda llarga i ampla de flors estampades de hippy que seia a l’última fila i llavors abraçava el seu company de banc o pupitre, el besava feroçment i després es girava i alçava una cama i el muntava amb les cuixes obertes, i així van estar uns pocs minuts practicant o simulant un coit, ella es movia cavalcant el company i el xicot el mirava a ell, al professor d’història, amb ulls oberts perfectament inexpressius, uns ulls bovins, i ell tancà els seus per anul·lar la imatge intempestiva, tal com li semblà recordar que els havia tancat aquell dia remot quan es va quedar mut i amb el gest congelat i pareixia que el temps s’havia detingut, tot moviment aturat excepte el d’aquella estudiant que pujava i baixava, com quan el seu avi el pujava als genolls i imitava el moviment d’un cavall dient al pas al pas, al trot al trot, al galop al galop mentre anava accelerant el ritme que li sacsejava tot el cos infantil. Va sentir una nova punxada a la cella, i suposà que aquell retorn fugaç d’una escena insuportable dins l’aula devia ser només un efecte inesperat del colp al cap i de la commoció, però qui sap si en vindrien també d’altres, i es va trobar de sobte molt cansat, sense ganes de continuar la classe, si és que allò era una classe i no un discurs inoportú o un sermó inútil, però va fer un esforç, s’alçà de la cadira a poc a poc, baixà de l’estrada, es va quedar dret de cara als estudiants, amb les mans a les butxaques, i continuà:\n«Igual com jo no imaginava ni temia el meu, diguem-ne, accident o incident d’aquest matí, ningú no esperava la revolució russa del 1917 molt poc abans de passar, ni el crac i crisi del 1929, ni l’ascens de Mussolini o de Hitler, ni la Segona Guerra Mundial, ni la invenció i l’ús de la bomba atòmica. Ni que el 1945 l’imperi rus arribaria a Berlín, ni la veloç independència de les colònies, ni la reunificació alemanya ni el final de la Unió Soviètica, que havia de ser tan eterna com el Tercer Reich: l’any 1987, posem per cas, quan molts de vostés portaven encara bolquers i gatejaven, ningú imaginava quin tomb faria la història dos o tres anys més tard. I evidentment, tot i que no hi faltaven senyals, profecies i premonicions, ni els cervells més inflamats no pensaven que a les pantalles de televisió del món sencer, en cada casa, es podrien contemplar aquells avions a Nova York xocant contra les Torres Bessones. Algú de vostés hi havia pujat, abans de l’apocalipsi amb flamerades i amb núvols de fum i de pols? No?, doncs jo sí, eren uns edificis esplèndids, i la visió des de dalt més esplèndida encara, l’optimisme, el futur, la bellesa. Com ningú no esperava que un estudiant insensat, que al centre de Belgrad té un carrer, avinguda de Gavrilo Prinzip, assassinaria l’hereu de l’Imperi Austro-hongarés l’estiu del 1914 i encendria la guerra més extensa i estúpida que hi havia hagut mai: coses que no podia preveure ningú i tanmateix coses tan grosses que després, amb cada fet inesperat, la percepció del món va canviar en poques setmanes, i la interpretació en pocs mesos o pocs anys. Ara, en aquests inicis del segle XXI, quan han passat coses igualment imprevistes, i no sé si del tot imprevisibles, ens hem quedat perfectament perplexos, com en cada vegada anterior. Tan perplexos com vostés ara que em senten parlar, a alguns se’ls nota en la cara. Continuem una miqueta més, que ja s’acaba: la segona meitat del segle XX tenia un perill, l’holocaust nuclear, Die Bombe, Die Bombe, que em deien els obrers alemanys, la major part havien fet la guerra als fronts de Rússia, Die Russen, Die Russen, en una fàbrica on jo treballava l’estiu de l’any seixanta-un per aprendre la llengua, mentre a Berlín començaven a construir el mur, però en el fons tots estàvem segurs que aquella bomba era un perill controlat. La bomba feia por, tanta por que era impossible sentir-la de veres, però la resta funcionava feliçment : prosperàvem, a Europa confiàvem en la pau perpètua, en la seguretat social, en la cultura i en els avanços de la tecnologia. En la victòria final de l’antiga il·lustració. Ara, però, els que volem conservar una mica de fe en la raó mirem el món, i no el sabem entendre. Ens espanta pensar que les coses més greus poden encara arribar per camins estrictament casuals, irracionals, difícils de predir. Com abans amb el nas de Cleopatra o amb un mal casament d’algun rei: accidents que pensàvem superats per la racionalitat progressiva de la història. I doncs, no senyor: la història no és racional, i l’obtusitat d’un governant, el bigot antipàtic d’un altre, les simpaties i les antipaties, la fe literal en la Bíblia o en els versets de l’Alcorà, mouen la pau i la guerra, els països, i els exèrcits regulars o irregulars. I també ens fa molta por, als il·lustrats, constatar que es mantenen els esquemes arcaics: que la humanitat en massa continua pensant que el món som nosaltres i els altres, els amics i els enemics, i després decidint i actuant en conseqüència. Perquè si això és així encara, tal com ha estat sempre, qui són ara mateix els enemics, qui són els altres? Si les decisions greus que afecten el curs del planeta depenen encara d’incidents casuals o de temperaments poc racionals, si hem de tornar a pensar en termes de nosaltres i ells sense saber qui són ells, vol dir que els il·lustrats estem perduts: que no entenem el món i no ens queden recursos per entendre’l. Confie, això sí, que tot això em passe pel cap només com a efecte del petit accident que he patit fa uns minuts, com alguns de vostés segurament ja saben, perquè aquestes notícies corren com la pólvora encesa, tal com sol dir-se, i tal com vostés mateixos poden veure per aquesta ferida de la cella: he caigut per mirar on potser no devia, no per mirar endarrere com la dona de Lot, vostés saben qui era Lot que fugia del foc de Sodoma i Gomorra i es convertí en estàtua de sal? Ja veig que no ho saben. Bé doncs, he caigut per mirar de costat, per mirar dos senyoretes que es besaven tendrament, em queden ja pocs prejudicis morals però encara hi ha imatges que em sobten, deu ser que m’he fet vell, i en tot cas el colp m’ha deixat uns minuts inconscient però no crec que m’haja trastocat les idees. O potser sí.» S’adonà que havia dit moltes coses que no tenia intenció de dir, que havia començat amb una música clàssica i coneguda i havia acabat no sabia on ni com. Va fer una petita pausa, respirà fondo, alçà els muscles i acotà una mica el cap, sense traure les mans de les butxaques dels pantalons. «Saben vostés quants llibres he llegit en la meua vida?: potser prop de cinc mil, i una quantitat incalculable de papers i d’articles. Saben vostés de què m’ha aprofitat? De res, o de molt poc. I ací s’acaba la primera lliçó, els demane que em dispensen si ha sigut massa curta, no sé si serà també l’última. Per cert, vostés han sentit parlar del final de la història?: és una teoria que s’ha posat de moda, és una collonada, però m’hauria agradat poder-los-la explicar. Això serà un altre dia, si és que hi ha un altre dia.»\nAquesta entrada s'ha publicat dins de General per Francesc Xavier Villalba Nicolás. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


La CCMA consuma la destitució del director de Catalunya Ràdio | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nLa CCMA consuma la destitució del director de Catalunya Ràdio\nBrauli Duart nega que la marxa de Fèlix Riera sigui “una depuració política”\nBarcelona 28 JUL 2015 - 14:36\tCEST\nEugeni Sallent i Brauli Duart, avui al Parlament. Parlament\nLa Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals ha consumat aquest migdia la destitució de Fèlix Riera com a director de Catalunya Ràdio. En la segona votació s'ha imposat la intenció del president del consell de govern de l'ens, Brauli Duart. La mateixa CCMA ho ha confirmat en un comunicat on agraeix a Riera els serveis prestats i atribueix la seva baixa "al procés de reorganització gradual de la Corporació iniciat en els últims anys"\nEl reglament del Parlament havia protegit Duart poca estona abans a l'hora de no donar detalls sobre la imminent destitució de Riera. Avui s'ha celebrat la comissió de control de la CCMA. Quan els representants del PSC, ICV o el PP plantejaven la qüestió, el president de la comissió de control de la CCMA, moderador de l'acte, recordava que no es poden formular preguntes que no hagin estat presentades amb un mínim de set dies d'antelació. Duart s'ha limitat a demanar que s'entengués que no donés "explicacions públiques sobre un fet que no s'ha produït". Amb tot, ha desmentit, de "manera radical", que s'estigui davant "d'una depuració política i a la casa ho saben tots".\nLa socialista Núria Ventura ha preguntat sobre "els veritables motius de la fulminació de Riera" i ha considerat un "escàndol" que aquesta es produeixi després d'un canvi "in extremis" en la correlació de forces del consell de govern de la CCMA amb l'entrada d'una consellera a proposta d'ERC. "No és un fet casual", ha conclòs. Marta Ribas (ICV) ha subratllat que si la destitució fos per raons professionals s'hauria pogut fer un any o un any i mig abans i ha insistit a demanar els criteris amb què s'ha decidit la destitució, un fet que, ha dit, no fa cap favor a la imatge de neutralitat de la corporació.\nEs dóna la circumstància que Convergència havia adreçat una pregunta a Fèlix Riera sobre la futura programació de Catalunya Ràdio. Riera no ha estat a la taula dels compareixents i la representant de Convergència ha mantingut la pregunta sense fer referència a la situació. La resposta l'ha donada Duart, que ha explicat que l'emissora "mantindrà els programes marca de la casa" i ha esmentat, entre altres canvis ja coneguts, un nou programa d'entreteniment, de 12 a 14 h, de dilluns a divendres, amb Sílvia Cóppulo al capdavant, i un canvi en el tractament de l'esport, que tindrà un programa de 19 a 20 h del vespre. De 20 a 22 h, la graella l'ocuparà un espai informatiu amb notícies i debats.\nLa destitució de Riera s'ha produït avui, després que ahir aquesta proposta no obtingués els vots necessaris al si del consell de la CCMA. En primera vortació es demana una majoria de dos terços que no van aconseguir els favorables al cessament pel vot negatiu dels consellers nomenats a proposta del PSC, PP i Unió. Avui, en segona votació, només cal majoria simple.\nLa destitució de Fèlix Riera, pendent d’una segona votació


Conreus inundats i malmesos per aigües fecals | el malgratenc\nConreus inundats i malmesos per aigües fecals\nPosted on 20 Novembre, 2018 by elmalgratenc\nal fons, l’estació bombadora d’aigües fecals\nLes fortes pluges d’aquest cap de setmana han provocat que sobreeixissin aigües residuals de l’estació de bombament que hi ha al Pla de Grau. Aquesta petita planta s’encarrega d’impulsar, cap a la depuradora de Pineda de Mar, l’aigua bruta provinent del clavegueram del barri de Sant Lluís i de Palafolls.\nEl vessament d’aigües fecals ha inundat al voltant de 3 hectàrees de conreu. En concret, els terrenys que treballen 4 pagesos locals. Un d’ells ha explicat que la situació no és nova. “Ens hi trobem cada vegada que plou amb intensitat, des de ja fa molt anys”, ha indicat Pere Marcet.\nL’agricultor assegura que ha denunciat els fets en diverses ocasions, tant a l’ajuntament com a l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA), però que “eludeixen responsabilitats i es passen la pilota l’un a l’altre”.\nMarcet subratlla que, a més de fer malbé el que en aquell moment hi ha plantat, el vessament d’aigües provinents de les clavegueres es filtra al subsòl, podent contaminar les arrels de les verdures. Recorda que no es tracta només de matèria orgànica, sinó que hi ha altres tipus de residus que van a parar als vàters i, en conseqüència, al clavegueram. Demana una solució a l’administració competent per tal d’acabar amb aquests vessaments que podrien derivar en un problema de salut pública. Explica que, fins el moment, “no hi ha proves determinants que les plantes i el sòl estiguin contaminats”, però que caldria estar alerta per assegurar la salut i benestar dels consumidors.\nNou ensurt en una casa abandonada


Blog de VALLADA City: 2013-12-08\nEl blog de Vallada City ha migrat a les Comunitats de google+.\nPER ACCEDIR A LA NOVA WEB DE VALLADA CITY PIQUEU ACÍ DAMUNT (guardeu-vos-la als favorits del vostre dispositiu).\nMoltes gràcies a tots, lectors i participants, per aquestos 4 anys, per les 2107 entrades i quasi un milió de visites. Gràcies de tot cor, ara comença una nova aventura!\nEls col·laboradors del blog poden unir-se a la comunitat i seguir publicant entrades de la mateixa forma: amb el seu nom d'usuari i contrassenya de google. No cal res més. La resta de gent pot visitar aquesta nova web, tal i com ja feia amb el blog, ja que és pública.\nA partir d'ara tothom pot ser col·laborador i no cap demanar cap tipus de permís als nostres administradors.\nLes entrades antigues es poden seguir consultant en aquest blog. No s'han perdut ni es perdran mai. En un temps, quan caduque el domini www.valladacity.com, la direcció serà www.valladacity.blogspot.com ja que no seguirem pagant el domini.\nEls blogaires de Vallada que vullguen que les seues publicacions apareguen a Vallada City, sols tenen que unir-se a la nostra comunitat i compartir les entrades que ells vullguen en l'apartat "Blogaires valladins".\nPublicat per Unknown ... a les 16:10\nEl blog de Vallada City ha migrat a les Comunitats...


Amb els nens i altres coses: Ten things I'm loving right now.\n1. Filar, amb els fusos, és relaxant, és meravellós veure com surt la llana d’entre els dits.\n2. Compartir les tardes amb els nens, veure la seva manera de pensar, de veure el món que ens envolta.\nEl 'pc' del metro jejeje\n3. Els peixets voladors de ganxet... voladors perquè de seguida que els acabo... volen!\n4. Esperar. Fa que allò que ha d’arribar sigui molt més desitjable.\n5. Tenir ganes de fer tantes coses. Què trist seria no haver de fer res, no tenir res per fer. Jo no tinc temps de fer-ho tot!!!\n6. Trobar tantes mares com jo que estan amb els seus fills i fan tantes coses interessants. M’ha semblat molt interessant aquest blog on fan un repte cada setmana, a veure si engresco els meus i ens hi afegim.\n7. La primera llana que vaig filar. Està mal feta, molt irregular... però la trobo preciosa! Ja estic pensat què em faré amb ella... no crec que em doni per a un barret, però potser un buf o braga de coll, he de mirar si m’arriba jejeje\n8. Veure com responen els nens a les activitats que penso per a ells. S’ho passen molt bé sobretot quan hi ha pintura pel mig o aigua o bombolles de sabó.\n9. Quan anem els dilluns a la sala de lectura hi ha, a l’entrada, una capsa amb llibres per a que puguem agafar algun si ens agrada. Sempre me’ls miro, i de tant en tant en trobo algun d’interessant.\n10. L'olor de la lavanda que omple l'habitació. Un trosset de Palència que ha arribat per correu. Gràcies, pare!!


37984 lectures 20 comentaris\n23 de desembre de 2016, 09.53 h\nComprar loteria espanyola és regalar diners a l'estat espanyol. Cap bon català hauria de comprar-ne\n23 de desembre de 2016, 09.40 h\n#17 Aragoneses és a sac de merda amb potes com 5 és a 5.\nRobert Gili Sant Cugat\nAl nostre barri tothom juga a la Grossa. No volem regalar més diners a l´esPPanya que ens escanya.\nNo sabieu que les loteries espanyoles són les rifes d´Europa que reparteixen menys premis? per això ja fa anys que no juguem res a esPPanya, tot ho comprem que beneficii a Catalunya. Per la nostra futura independència.\nPRUSES ES A PROCES COMO SALVI ES A CABRERO CHICA\n#15 Ens pots explicar què és això del "pruses" que dius que no sé qui perjudica? Has de mirar de no ser tan SUBNORMAL i aprendre a escriure de manera que et puguen entendre, sac de merda amb potes !!\n22 de desembre de 2016, 13.37 h\n22 de desembre de 2016, 07.14 h\nHem vist com també és conegut que a Catalunya el... Llegir més\n21 de desembre de 2016, 22.32 h\nQuè t'inventes, reineta? què t'empatolles?\nÉs una pena que un GRAN TALENT INVENTOR com el teu, per culpa de la ingesta d' ANÍS EL MONO, perdi el tetus com el perds tu i en comptes de dedicar-te a inventar TRICORNIS, et dediquis a inventar frases sense sentit.\nRecordo al lectors novells que al Cagarritoneses cal tractar-lo amb respecte, pobret, perquè a ell es deuen els següents GRANS INVENTS:\nEl TRICORNI de camuflatge, que en comptes de ser negre-xarol, té taques mar... Llegir més\n21 de desembre de 2016, 19.51 h\n#11 Me ENCANTA ver como el abuelete NAZI de Figueras se muerde los puños de pura rabia y su locura aumenta, si fuera posible, un grado mas..\n21 de desembre de 2016, 16.39 h\n#8 Permeti'm Don Álvaro que dissenteixi de la seva opinió.\nCrec que si la mare del Cagarritoneses #9 , la senyora Rimmel (la zorra del desierto, com se la coneix en els seus entorns) es va dedicar a la pràctica professional de la prostitució, NO VA SER PER VICI sinó per la més estricta de les necessitats:\n. . . quan el seu 6è company (que no era el pare biològic del Cagarritoneses, ja que aquest ningú no sabia qui era) va marxar de casa dient:\n- Oye guarra, que vuelvo enseg... Llegir més


Fitag 2021 | VENDA I/O RESERVA D’ENTRADES\n> RESERVA D’INVITACIONS I COMPRA D’ENTRADES\nEn compliment de la normativa i per tal de garantir la seguretat i higiene, TOTES LES ENTRADES (gratuïtes i de pagament) s’han d’adquirir a través de la pàgina web del FITAG (www.fitag.cat) excepte les entrades amb descomptes, que han de ser adquirides, amb l’acreditació corresponent, a la taquilla física (glorieta) situada davant de la Casa de Cultura del 24 al 28 d’agost, de les 17 h i fins a l’hora de la darrera obra de la nit.\nTotes aquelles persones que no tinguin accés a un servei de reserva i compra en línia, poden passar per l’Oficina FITAG, situada als baixos de la Casa de Cultura de Girona del 17 al 21 d’agost, d’11 h a 13 h, i se’ls ajudarà a fer els tràmits de compra o reserva corresponents.\nPer a qualsevol dubte o pregunta podeu trucar al telèfon d’informació d’entrades, 695 473 145, o enviar uncorreu electrònic a entrades@fitag.cat.\n> PREUS I DESCOMPTES\n1 entrada online: 5€ + despeses de gestió de CODETICKETS.\nAbonament de 2 entrades per persona: 8,50 € (2 espectacles diferents).\nAbonament de 4 entrades per persona: 16 € (4 espectacles diferents).\nMés grans de 65 anys: 3,5 €.\nPreu per a entitats col·laboradores: 3,5 € (El Galliner, GEIEG i socis AGT). Per obtenir aquest descompte caldrà acreditar la vinculació amb l’entitat mitjançant el carnet de soci corresponent.\nEl preu i/o abonament no inclou el cost de les despeses de gestió de CODETICKETS.\nPagament en taquilla física serà en efectiu\n> ACCESSOS LLIURES\nFITAG EL GALLINER I FITAG DE NITS (pati de la Casa de Cultura de Girona) sense reserva prèvia. Seguint les recomanacions i mesures Covid es prendran les dades personals de contacte en el moment d’accedir a l’espai.\nUs demanem que arribeu trenta minuts abans del començament de l’espectacle per ocupar el vostre seient, ja que les localitats no són numerades.\nUs recordem que la sortida de l’espectacle s’ha de fer de manera tranquil·la i esglaonada.\nL’organització del festival es reserva el dret de modificar les condicions d’accés als espais, venda d’entrades i reserva d’invitacions en funció de la situació sanitària vigent.\nUs demanem que comuniqueu a l’organització del festival, a través de l’adreça entrades@fitag.cat, qualsevol anul·lació de compra d’entrades o reserva d’invitacions.\nLa capacitat d’ocupació de tots els espais del festival és d’un 70 % excepte la del Teatre Municipal, que és d’un 50 %.


Els 5 concerts imperdibles del 25è Reus Blues\nDel 2 al 12 de juliol el Festival Reus Blues omple la ciutat de blues i altres espècies picants\n25 anyets compleix el Reus Blues i com a cada edició, omplirà Reus de bon blues, soul, swing, jazz i molt més a càrrec d'intèrprets d'arreu del món i també de casa nostra. I a causa d'aquest aniversari, durant els 10 dies que aquest any durarà el festival s'ha obert a la ciutat, i per això a molts racons de la capital del Baix Camp es veuran concerts, cercaviles, classes magistrals, concerts-vermut i molt més. Com hi ha molta oferta us volem destacar 5 cites que no us podeu perdre si voleu fer diana.\nDivendres 3, 22:30 h (La Palma de Reus)\nBig Mama & Riki Sabaté Blues Band (Catalunya)\nPer començar, un dels plats forts serà l'actuació de la Big Mama, una habitual del Reus Blues, en aquesta ocasió acompanyada de Riki Sabatés i la seva blues band. Aquesta formació, que compta amb Isaac Coll i David Gómez a la part rítmica, oferirà un concert ple de moments brillants amb un so arrelat en el blues.\nVirgil & The Accelerators (Regne Unit)\nVirgil McMahon i els seus Accelerators, tornen a visitar el Reus Blues dins l'extensa gira de presentació del seu últim treball 'Army Of Three', un dels 20 millors discos de 2014 segons la Blues Rock Revue, al costat de gent com Joe Bonamassa, Warren Haynes o Black Country Communion.\nDissabte 4, 22:30 h (La Palma de Reus)\nFu Manchu Jazz Servants (Catalunya)\nFu Manchu Jazz Servants és una orquestra nascuda a Barcelona que ens transportarà als anys 30 amb un típic pre-swing d'aquells temps.\nKyla Brox Band & Fiona Boyes (Regne Unit / Austràlia)\nLa vetllada del dissabte 4 la tancaran Kyla Brox Band & Fiona Boyes. La Kyla és una de les veus de blues i soul més importants de la seva generació al Regne Unit. A més, estarà acompanyada entre d'altres de Fiona Boyes a la guitarra. Una guitarrista i cantant australiana reconegudíssima mundialment i considerada una de les millors des de Memphis Minnie.\nDiumenge 5, 20 h (El Racó de la Palma)\nSweet Marta & The Blues Workers (Catalunya)\nUn dels indrets que acull concerts del Reus Blues és el Racó de la Palma on diumenge 5 a les 20 h hi trobarem Sweet Marta & The Blues Workers que ens faran gaudir d'un repàs de diferents tipus de blues com els que es fan a Texas, Chicago o a la Costa Oest d'Estats Units.\nDissabte 11, 13 h (Jardins de la Casa Rull)\nThe Blues Prisoners (Catalunya)\nEls Jardins de la Casa Rull acolliran un concert-vermut molt especial a càrrec de dos fugitius de la justicia com són Sergio Giunta i Lluís Souto, altrament coneguts com The Blues Prisoners.\nDiumenge 12, 20 h (El Racó de La Palma)\nAmadeu Casas Blues Band + Blues-Palm Sessions (Catalunya)\nDesprés de formar part d'alguns dels projectes més potents de blues de casa nostra, Amadeu Casas arriba al Reus Blues d'enguany acompanyat de l'Amadeu Casas Blues Band formada per Fernando Tejero als teclats, Matías Míguez al baix elèctric i Salvador Toscano a la bateria. També hi haurà moment per una jam session de blues que promet ser molt especial.\nConsulta tots els actes del 25è Festival Reus Blues


Tensió entre els treballadors i la direcció de l’empresa FM Logística Ibèrica de Valls\nEls treballadors han tallat la C-31B i el seu enllaç amb l'N-340, a Tarragona. | Josep M. Llauradó\nL'empresa desmenteix les acusacions que ha fet el sindicat en un dur comunicat\nper Albert Oliva dimarts, 28 d’abril 2020 - 17:10h\nLa crisi laboral i econòmica causada per la pandèmia ha tensat la relació entre els treballadors i la direcció de FM Logística Ibèrica de Valls, encarregada de la distribució nacional dels productes d’IKEA. En aquest sentit, la secció sindical d’UGT ha denunciat que l’empresa ha protagonitzat un cop d’estat contra els seus treballadors, ja que «ha utilitzat la situació d’emergència actual per modificar el sistema de torns, que afectar de manera negativa a gairebé la totalitat de la nostra plantilla en la seva conciliació de la seva vida laboral i familiar».\nEl portaveu sindical, en declaracions a TarragonaDigital, ha exposat que l’empresa «pretén retallar els nostres drets laborals i ha mostrat una nul·la sensibilitat pels treballadors, que davant un escenari com és l'estat d'alarma segueixen heroicament donant el servei a IKEA a la seva venda en línia, tot i no ser un sector essencial». Afegeix que amb la modificació que pretén impulsar la direcció «s’ampliarà la jornada laboral de manera indefinida, no només pel període temporal mentre duri la pandèmia, i no permet als treballadors acollir-se un permís retribuït recuperable.\nL’empresa mou fitxa i desmenteix les acusacions\nPer la seva banda, la direcció de l’empresa ha desmentit rotundament les acusacions del sindicat i ha posat en relleu la voluntat per garantir la salut dels seus treballadors i l’àmplia bateria de mesures que s’han implementat per a fer-ho possible des de l’inici de la crisi sanitària. Així, mitjançant un comunicat, FM Logística Ibèrica explica que en tot moment «s’han seguit tots els protocols i s’han establert més de 30 mesures de prevenció necessàries per als més de 450 treballadors de la seu vallenca, tal com preveu la legislació».\nTambé s’assegura que, en aquestes mesures, «s’ha facilitat el teletreball i la flexibilitat laboral a aquelles persones que ho han requerit, i s’ha distribuït material sanitari i s’han fet seguiments específics». Per últim l’empresa adverteix que els comunicats dels sindicats no són clars a l’hora d’exposar la veritable situació laboral dels treballadors, i que «hi ha manifestacions i falses informacions que pretenen generar un perjudici a la companyia que no es poden permetre».\nUGT empreses Valls Coronavirus


Apunts de cap de setmana – GNULinux||||CAT\nApunts de cap de setmana\n16 d'agost de 2008\nfedora, flash, ubuntu, wikia\nDurant aquesta setmana, s’han publicat algunes notícies de les quals no us hem parlat, bàsicament perquè són més “apunts” que no pas notícies per fer un article complet. Ara bé, si les arrepleguem totes, alguna cosa es pot dir.\nS’ha publicat la tercera candidata a versió final de Songbird 0.7 que ja és possible descarregar. Ja us vam parlar de la segona RC, la tercera simplement resol alguns errors, però no afegeix noves característiques. Al fòrum hem estat parlant de Songbird i les impressions han estat molt bones (exceptuant alguns talibans de l’amarok, jejeje).\nPer altra part, també parlant de versions RC, s’ha alliberat l’RC de Flash Player 10, que també és possible descarregar.\nTambé “vam descobrir” que OpenSUSE ha obert una pàgina per a aquelles persones que vulguen demanar cd/dvds d’OpenSUSE (a l’estil del shipit d’Ubuntu). El “problema” és que només ho fan per a aquelles persones que tinguen una motivació clara: escoles, xerrades, festes d’instal·lació, etc. L’èxit ha estat molt gran i la pàgina està una mica bloquejada.\nSobre distribucions, ahir es va publicar al quarta versió alfa d’Ubuntu Intrepid Ibex. Cal remarcar que el tema fosc de la tercera alfa s’ha eliminat per complet (probablement degut a que a tot el món va agradar i van decidir que tant d’èxit no seria bo). Parlant d’això, també s’ha publicat la primera beta d’OpenGEU, una distribució que és Ubuntu però amb l’escriptori Enlightenment, potser us interessarà.\nPer últim, parlar de Wikia Evolution, una extensió del Firefox que permet “ajudar” al desenvolupament del cercador lliure basat en la Wikipedia, Wikia. El que fa aquesta extensió és bàsicament donar la possibilitat d’anar afegint resultats al wikia segons les paraules de cerca d’una forma senzilla i intuïtiva.\nAquests han estat alguns dels apunts més interessants de la setmana. Cal esmentar que en els propers dies, distribucions com OpenSUSE i Fedora presentaran noves versions alfa amb la inclusió del nucli 2.6.27 que, com ja vam comentar, inclourà suport complet per a targetes sense fils i webcams.\nL’últim apunt és sobre ATI i els controladors lliures R500. Sembla que les targetes gràfiques de la sèrie x1xxx ja tenen acceleració 3D, almenys amb Fedora, que és la distro que estic fent servir en aquest moment.\nCreeu una carpeta xifrada amb eCryptfs\nRecuperació de dades a GNU/Linux\nPau on 16 d'agost de 2008 at 09:43\nVeieu els apòstrofs??. Ahir vam actualitzar a wordpress 2.6.1…\nPau on 16 d'agost de 2008 at 10:43\nAra ho veig bé…


El govern municipal recupera la històrica àrea convergent de desenvolupament i promoció econòmica | Viu Molins de Rei\nRamon Sánchez i Xavi Paz // Irene Juárez\nUna de les novetats nascudes del retorn de la sociovergència a l’Ajuntament ha estat la recuperació de l’antiga àrea de Desenvolupament i Promoció Estratègica Local, també coneguda com a Dipel. Aquesta àrea de govern va ser creada l’any 2007 pels antecessors de Junts per Molins, l’antiga Convergència, i la formació de Ramon Sánchez l’ha reivindicat de forma incansable des de la seva eliminació. Ara bé, tindrà un altre nom: Àrea de Desenvolupament Estratègic de la Vila (DIV), i estarà presidida per un regidor del PSC, Àlex Herrero.\nEl nou govern municipal del PSC i Junts per Molins ha explicat aquest dimecres les principals característiques de la nova estructura municipal, tot i que sense detallar com seran les dedicacions dels regidors. Encara no s’ha fet públic, per tant, quins edils es dedicaran exclusivament a l’Ajuntament i quins no.\nEn la roda de premsa s’ha posat èmfasi en la nova àrea. “Hem fet un debat intens sobre l’estructura dels ajuntaments”, ha explicat el portaveu de Junts per Molins, Ramon Sánchez. “Per a nosaltres era bàsic recuperar aquesta àrea”, ha reconegut.\nSánchez ha destacat el paper de l’àrea en referència al Palau de Requesens, perquè implicarà “un desenvolupament turístic i cultural del nostre municipi amb el museu del Renaixement”. Entén, a més, que de cara un futur, “poden incorporar-se noves regidories” que, tot i que estan en altres àrees, pel bé del “desenvolupament estratègic del municipi”, haurien de tenir-hi cabuda.\nJunts presidirà només una àrea de govern i Sánchez serà primer tinent d’alcalde\nJunts per Molins només presidirà una de les quatre àrees de la nova estructura de l’Ajuntament, Sostenibilitat i Territori, amb Ramon Sánchez al capdavant en substitució del socialista Miguel Zaragoza. El qui va ser candidat postconvergent a les passades eleccions, també serà el nou primer tinent d’alcalde.\nNou organigrama d’àrees i regidories // Ajuntament de Molins de Rei\nEs creen dues noves regidories: Tecnología 4.0 i Canvi Climàtic\nCom es pot observar en l’organigrama, s’ha creat una nova regidoria, la de Tecnologia 4.0, que forma part de l’àrea de DEV. El seu regidor serà Jordi Enseñat (Junts). De les altres, les tradicionals, hi haurà tant regidors postconvergents com socialistes: Jordi Pradell (Junts) serà el regidor d’Empresa i Activitats, Álex Herrero (PSC) d’Ocupació i Formació. A més, Pep Puiggarí (PSC) ocuparà la regidoria de Comerç, Mercat i Consum, i agafarà les regnes d’Assumptes Europeus. Carme Madorell (Junts) s’encarregarà de Turisme i Ramon Sánchez tornarà a ser regidor de Fira.\nTambé es crea la regidoria de Canvi Climàtic, dins de l’àrea de Sostenibilitat i Territori, que tindrà Álex Herrero com a regidor. Ramon Sánchez passarà a ser el regidor d’Obres i Llicències i Esther Espinosa ho serà de Via Pública i Serveis Municipals com fins ara.\nPel que fa a les regidories de l’àrea de Serveis a les Persones (ASP), Esther Espinosa serà la regidora d’Educació i Carme Madorell la de Salut Pública i la d’Infància i Famílies. Ramon Sànchez portarà Esports. Ainoa García conservarà Cultura i (Dis)capacitat, i Revestido mantindrà Feminismes i LGTBI, a més de Moviments Veïnals i Ciutadania.\nD’altra banda, Miguel Zaragoza continuarà presidint l’àrea de Serveis Centrals i Economia, tot i que perd protagonisme en les regidories que hi ha englobades. Per exemple, el regidor d’Hisenda i Finances passa a ser Jordi Ensenyat. La cartera de Serveis Socials continua en mans de Jessica Revestido.\n“Musculatura tècnica per activar l’empresa municipal”\nL’alcalde, Xavi Paz, ha insistit que amb el nou govern, que té majoria absoluta, és el moment de “dotar de musculatura tècnica per activar l’empresa municipal”. Sànchez ha posat en valor el fet que, amb l’entrada de la seva formació al govern, l’executiu “queda més reforçat, perquè introdueix quatre regidors més”.\nA banda de recordar les línies bàsiques que han de dibuixar les actuacions del nou govern sociovergent, i en què la residència pren un valor important, l’alcalde ha declarat que pretén presentar un Pla d’Actuació Municipal (PAM) que hauria de veure la llum al “abril, maig o juny com a molt tard”.\nEtiquetes:Ainoa Garcia Àlex Herrero Carme Madorell cartipàs cartipàs municipal Esther Espinosa Jessica Revestido Jordi Enseñat Jordi Pradell Junts per Molins Miguel Zaragoza Pep Puiggarí PSC Molins de Rei Ramon Sànchez Xavi Paz


Rebais - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 50′ 50″ N, 3° 13′ 57″ E / 48.8472°N,3.2325°E / 48.8472; 3.2325\nGermain Taniere (15 octubre 2016)\nEl 2007 la població de fet de Rebais era de 2.104 persones. Hi havia 775 famílies de les quals 205 eren unipersonals (89 homes vivint sols i 116 dones vivint soles), 229 parelles sense fills, 256 parelles amb fills i 85 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 882 habitatges, 793 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 65 estaven desocupats. 600 eren cases i 279 eren apartaments. Dels 793 habitatges principals, 466 estaven ocupats pels seus propietaris, 296 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 31 estaven cedits a títol gratuït; 9 tenien una cambra, 55 en tenien dues, 185 en tenien tres, 221 en tenien quatre i 322 en tenien cinc o més. 520 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 380 habitatges hi havia un automòbil i a 286 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Rebais el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 1.272 persones, 913 eren actives i 359 eren inactives. De les 913 persones actives 790 estaven ocupades (418 homes i 372 dones) i 124 estaven aturades (47 homes i 77 dones). De les 359 persones inactives 132 estaven jubilades, 102 estaven estudiant i 125 estaven classificades com a "altres inactius".\nEl 2009 a Rebais hi havia 821 unitats fiscals que integraven 2.061 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.274,5€.\nDels 129 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses extractives, 3 d'empreses alimentàries, 1 d'una empresa de fabricació de material elèctric, 16 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 22 d'empreses de construcció, 17 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 9 d'empreses de transport, 9 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 7 d'empreses financeres, 2 d'empreses immobiliàries, 12 d'empreses de serveis, 21 d'entitats de l'administració pública i 8 d'empreses classificades com a "altres activitats de serveis".\nDels 41 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una oficina d'administració d'Hisenda pública, 1 gendarmeria, 1 oficina de correu, 4 oficines bancàries, 1 funerària, 4 tallers de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 autoescola, 3 paletes, 2 guixaires pintors, 5 fusteries, 2 lampisteries, 2 empreses de construcció, 4 perruqueries, 1 veterinari, 7 restaurants, 1 agència immobiliària i 1 saló de bellesa.\nDels 9 establiments comercials que hi havia el 2009, 1 era un hipermercat, 1 una gran superfície de material de bricolatge, 1 una botiga de més de 120 m2, 3 fleques, 1 una fleca, 1 una peixateria i 1 una joieria.\nL'any 2000 a Rebais hi havia 9 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.008 hectàrees.\nEl 2009 hi havia 1 escola maternal i 1 escola elemental. Rebais disposava d'un col·legi d'educació secundària amb 508 alumnes.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Rebais\nRésumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rebais a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rebais a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Rebais&oldid=22544619»


Consulting - François Thomazeau | Alrevés Editorial\nAquesta és una història cruel. I ho és en la mesura que ho són els homes i el sistema. Perquè, excepte les víctimes, els personatges d’aquesta novel·la semblen menysprear totes les formes de sinceritat i idealisme de la nostra societat. I és que el protagonista, Antoine Jacob, treballa de consultor a La Boîte, una mena d’agència sindical que recorre als mètodes més reprovables per netejar paràsits i aconseguir la «pau social» a les empreses. Un bon dia, però, les coses canvien. La trobada fortuïta amb Pascal, un aturat sindicalista, farà que tots dos es trobin encadenats en una història de violència, tractant de sobreviure en un món hostil, on els llops sempre devoren les ovelles.\nUna demostració de les relacions socials actuals servit amb un cinisme malsà, ple de girs i paranys per totes bandes. Un cop de destral a la societat podrida que ens envolta. En aquest cas és aconsellable malfiar-se i esperar el pitjor. Si no us ho creieu, jutge-ho vosaltres mateixos.


El risc de rebrot baixa 11 punts a Catalunya i la velocitat de contagi disminueix fins a l'1,37 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl risc de rebrot baixa 11 punts a Catalunya i la velocitat de contagi disminueix fins a l'1,37\nEs declaren 2.716 nous casos confirmats per PCR i 15 morts\nacn | barcelona 16.10.2020 | 12:47\nProfessional del Laboratori Clínic de la Fundació Salut Empordà processant mostres de PCR | Fundació Salut Empordà\nProfessional del Laboratori Clínic de la Fundació Salut Empordà processant mostres de PCR\nRegió sanitària de Barcelona: el risc de rebrot baixa 17 punts\nA la regió sanitària de Barcelona ciutat, que inclou la capital catalana, Montcada i Reixac i una ABS de Sant Adrià del Besòs, el nombre total de confirmats per PCR o TA se situa 40.902 (390 més que en l'últim balanç), xifra que s'eleva a 48.632 amb totes les proves. Des de l'inici de la pandèmia han mort 4.543 persones a l'àrea, vuit més en relació a l'anterior balanç.\nEl risc de rebrot baixa uns 17 punts i arriba a 422, com fa dos dies. El de la setmana del 29 de setembre al 5 d'octubre era de 302. L'Rt baixa tres centèsimes i se situa en l'1,53 (la setmana anterior era d'1,49), i la taxa de confirmats per PCR en els últims set dies és de 158,89 per cada 100.000 habitants. A la regió hi ha 189 persones ingressades, dues menys, 33 dels quals a l'UCI (-3).\nRegió metropolitana nord: el risc de rebrot baixa, excepte a Badalona\nLa regió metropolitana nord suma 42.031 casos confirmats per PCR o TA des de l'inici de la pandèmia (794 més que en l'últim balanç) i 47.939 amb totes les proves. El territori ha registrat 3.121 morts des de l'inici de la pandèmia (2 més). El risc de rebrot baixa cinc punts i se situa en 374 (era de 308 durant l'interval de set dies anterior), mentre que la velocitat de propagació del virus baixa lleugerament de 1,28 a 1,26. La setmana del 29 de setembre al 5 d'octubre va ser d'1,32. Per altra banda, la taxa de confirmats per PCR o TA en els darrers set dies és de 164 per cada 100.000 habitants. Segons les últimes dades, hi ha 355 ingressats, vuit més, 52 dels quals a l'UCI (igual).\nA la ciutat de Sabadell, una de les capitals del Vallès Occidental, el risc de rebrot baixa quatre punts en 24 hores, fins a 387, bastant per sobre del valor de l'interval del 29 de setembre al 5 d'octubre (265). L'RT es manté igual en l'1,41 (era d'1,11 en el període anterior), mentre que la taxa de confirmats per PCR o TA dels últims set dies està en 149,78 per cada 100.000 habitants.\nA Terrassa, l'altra capital de la comarca, el risc de rebrot segueix baixant, ara 40 punts, fins als 311. La setmana del 29 de setembre al 5 d'octubre era de 483. L'Rt també segueix disminuint, i se situa en 0,84, per sota del període anterior, quan era d'1,31. La taxa de confirmats per PCR o test d'antígens és de 167,81 per cada 100.000 habitants.\nEl risc de rebrot de Badalona continua creixent, però menys. En l'últim balanç ha crescut un punt i se situa en 486. La setmana anterior estava en 323. L'Rt puja una centèsima fins a l'1,42. Era d'1,25 del 29 de setembre al 5 d'octubre. La taxa de confirmats per PCR o test per cada 100.000 habitants és de 196,86.\nPel que fa a Santa Coloma de Gramenet, el risc de rebrot baixa 26 punts en 24 hores, fins a 492, mentre que la setmana anterior era de 423. L'Rt baixa d'1,34 a 1,29 (en l'interval anterior era d'1,43). La taxa de confirmats per PCR és de 210,26 per cada 100.000 habitants.\nRegió metropolitana sud: el risc baixa 24 punts\nLa regió metropolitana sud suma un total de 31.178 confirmats per PCR (493 més en les darreres hores) i 36.311 amb l'acumulat de totes les proves. Les persones que han mort per coronavirus en aquesta regió són 2.460 (quatre més). El risc de rebrot baixa 24 punts fins als 292. Va ser de 234 en el període del 29 de setembre al 5 d'octubre. La velocitat de propagació del virus baixa quatre centèsimes, i se situa en l'1,37. La taxa de confirmats per PCR és de 116,78 per cada 100.000 habitants. En aquesta regió hi ha 163 pacients ingressats per la covid-19 (15 més), 26 dels quals a l'UCI (4 més).\nA l'Hospitalet de Llobregat hi ha un risc de rebrot de 434, 46 punts menys que fa 24 hores. Està per sota de la setmana anterior, quan era de 461. Per altra banda, l'Rt baixa lleugerament en un dia fins a l'1,24. La setmana anterior era d'1,49.\nCatalunya central: el risc de rebrot baixa més de 100 punts a Manlleu i 33 a la regió\nLa regió sanitària de la Catalunya central té un total d'11.726 casos confirmats per PCR o tests d'antígens, 261 més en les últimes hores. La xifra s'eleva a 13.956 si es tenen en compte les altres proves. Des de l'inici de la pandèmia han mort 1.648 persones en aquesta regió, igual que en l'últim balanç. El risc de rebrot baixa 33 punts i se situa en 471. La setmana anterior era de 267. La taxa de reproducció del virus baixa quatre centèsimes i està en 1,60 (la setmana del 29 de setembre al 5 d'octubre era d'1,11). La taxa de confirmats per PCR per 100.000 habitants és de 173,57. La regió suma 86 persones ingressades (una més), 10 a l'UCI (igual).\nA Vic, el risc de rebrot puja de nou fins a 1.398 (53 punts més). Continua sent una xifra molt superior al període anterior (923). L'Rt baixa d'1,84 a 1,75, quan la setmana del 29 de setembre al 5 d'octubre era d'1,70. La taxa de confirmats per PCR és de 362,27 per cada 100.000 habitants.\nA Manlleu, on també s'ha fet un cribratge poblacional, el risc de rebrot baixa 101 punts fins als 1.470. La setmana anterior era de 634. L'Rt baixa cinc centèsimes fins a l'1,68 (la setmana anterior va ser de 0,71). La taxa de confirmats per PCR és de 481,57 per cada 100.000 habitants.\nCamp de Tarragona: baixen els indicadors\nAl Camp de Tarragona s'han registrat 7.977 casos confirmats per PCR o tests d'antígens, 179 més. Si es tenen en compte totes les proves, el nombre acumulat de casos des de l'inici de la pandèmia és de 8.673. En aquest regió han mort 456 persones. El risc de rebrot baixa 3 punts i se situa en 320, per sobre del de la setmana del 29 de setembre al 5 d'octubre (256). L'Rt segueix baixant, d'1,39 a 1,394, mentre que la taxa de confirmats per PCR se situa en 141,06 per cada 100.000 habitants. Segons les últimes dades, hi ha 87 pacients ingressats (un més), 24 dels quals a l'UCI (quatre més)\nA Reus, on Salut va iniciar un cribratge i on es va detectar un brot a l'hospital, el risc de rebrot puja 15 punts i se situa en 493, per sobre dels registres de la setmana anterior (371). L'Rt es manté en l'1,49 (la setmana anterior estava en 1,52), mentre que la taxa de confirmats per PCR és de 191,29 per cada 100.000 habitants.\nLa ciutat de Tarragona presenta un risc de rebrot de 267 (11 punts menys en 24 hores). La setmana anterior el tenia en 160. L'Rt baixa una centèsima i està en l'1,58, superior a l'interval del 29 de setembre al 5 d'octubre, quan era d'1,15. La taxa de confirmats per PCR o tests d'antigen se situa en 99,89 per cada 100.000 habitants.\nTerres de l'Ebre: el risc baixa\nLa regió sanitària de les Terres de l'Ebre acumula, des de l'inici de la pandèmia, 2.115 casos confirmats per PCR o antígens (55 més que en el balanç anterior) i 2.313 si es tenen en compte la resta de proves. En aquesta regió han mort 66 persones, les mateixes que en l'últim balanç. El risc de rebrot baixa 8 punts i ara és de 377. La setmana anterior era de 301. Per altra banda, la taxa de confirmats per PCR o tests d'antígens en els darrers set dies és de 171,58 per cada 100.000 habitants. L'Rt baixa una centèsima i està en l'1,16, mentre que la setmana anterior era de 0,94. Segons l'últim balanç, hi ha 15 persones ingressades (tres més), dos a l'UCI (-1).\nTortosa registra un risc de rebrot de de 886, 50 punts menys que en l'últim balanç. La setmana anterior era de 810. La velocitat de propagació baixa dues centèsimes i està en l'1,08. Està per sobre que en l'interval anterior, quan era de 0,98. La taxa de confirmats per PCR o antígens està en 403,33 per cada 100.000 habitants.\nRegió de Lleida: puja 13 punts el risc de rebrot i ja està en 408\nA la regió sanitària de Lleida, hi ha acumulats 12.914 casos confirmats per PCR o antígens, 77 més que el dia anterior. Són 13.588 si es tenen en compte totes les proves. Un total de 316 persones han mort per coronavirus des de l'inici de la pandèmia, les mateixes que en l'últim balanç. Pel que fa al risc de rebrot, puja 13 punts i se situa en 408, per sobre del registrat la setmana anterior (256). La velocitat puja una centèsima, fins a l'1,48, mentre que la setmana anterior era d'1,4. La taxa de confirmats per PCR està en 173,61 per cada 100.000 habitants. Hi ha 34 pacients ingressats (un menys), 5 dels quals a l'UCI.\nAlt Pirineu i Aran: el risc baixa quatre punts\nLa regió sanitària de l'Alt Pirineu i l'Aran registra 1.242 casos confirmats per PCR o TA, 39 més, i 1.400 sumant totes les proves. Un total de 36 persones han mort des de l'inici de la pandèmia, les mateixes que en l'anterior balanç. El risc de rebrot baixa en les darreres 24 hores, ho fa 4 punts, fins a 252. La setmana del 29 de setembre al 5 d'octubre estava en 306. L'Rt puja dues centèsimes i està en l'1,05, mentre que la taxa de confirmats per PCR és de 125,56 casos per cada 100.000 habitants. A la regió hi ha 11 pacients ingressats (un més), cap a l'UCI.\nRegió de Girona: els valors es moderen\nManlleu és el municipi català amb més risc de rebrot, amb 1.470. En segona posició hi ha Vic, amb 1.198, i en tercera Figueres, amb 962. En paral·lel, les tres localitats amb major velocitat de contagi són Valls (3,26), Santa Perpètua de Mogoda (2,73) i Esparreguera (2,68).\nEl risc de rebrot retrocedeix per primer cop en vuit dies a Manresa tot i seguir disparat .


Núm. 743. La sorpresa del Nadal – Arquebisbat de Tarragona\nNúm. 743. La sorpresa del Nadal\nPàgina d'inici / Cartes Dominicals / Núm. 743. La sorpresa del Nadal\nLa sorpresa del Nadal està lligada a la humilitat. El Messies esperat des de feia segles, anunciat pels profetes i esperat per generacions de jueus, va venir al món sense fer soroll, sense que ningú se n’assabentés, excepte uns pastors d’aquelles contrades que aquella nit guardaven el bestiar.\nEl periodista anglès Malcom Muggeridge, que va ser corresponsal a diversos països, va escriure que si ell hagués estat a Palestina fa dos mil anys, el naixement de Jesucrist no l’hauria cobert com a notícia. Més aviat en aquells anys hauria entrevistat Herodes, o Pilat, o cobert algun alçament contra els romans, però el naixement d’un nen en un estable li hauria passat desapercebut, tot i convertir-se en l’esdeveniment més important de la història del món.\nEl mateix ens podria passar ara a nosaltres pel que fa al Nadal. Si no fóssim capaços de guardar un mínim de silenci en el tràfec diari, si només ens interesséssim per les informacions diverses que van arribant a cada minut, la notícia de Crist podria passar davant la nostra mirada sense adonar-nos-en. Igual que l’estrella que van veure els Mags, els llums de Nadal no són les protagonistes, sinó el mitjà que ens ha de conduir a Jesús.\nFins i tot entre els creients, els teòlegs, els sacerdots i els bisbes hi ha la temptació de desviar-se del tema si descuréssim el que és principal atrets pel secundari. A la vida cristiana el saber és important si condueix a l’amor.\nEl papa Francesc, en la seva exhortació Gaudete et exsultate, recull una anècdota del fundador dels Franciscans: Quan sant Francesc d’Assís veia que alguns dels seus deixebles ensenyaven la doctrina, va voler evitar la temptació del gnosticisme. Llavors va escriure això a sant Antoni de Pàdua: «M’agrada que ensenyis sagrada teologia als germans amb la condició que, en el seu estudi, no apaguis l’esperit de pregària i devoció.» Ell reconeixia la temptació de convertir l’experiència cristiana en un conjunt d’elucubracions mentals que acaben allunyant-nos de la frescor de l’Evangeli.\nSant Bonaventura, per altra banda, advertia que la veritable saviesa cristiana no s’ha de desconnectar de la misericòrdia cap al proïsme: «La saviesa més gran que pot existir consisteix a difondre fructuosament allò que un té per donar, allò que se li ha donat precisament perquè ho reparteixi.»\nEn aquest Nadal seguim els ensenyaments d’aquests sants. No apaguem l’esperit de pregària i no desconnectem de les necessitats del nostre proïsme més necessitat. Si així ho fem ens deixarem atrapar per la sorpresa del Nadal i serà la més feliç de la nostra vida.\nNúm. 743. La sorpresa del Nadal2018-12-202019-01-11www.arquebisbattarragona.cat/wp-content/uploads/2018/10/logoarqtgnnou3-e1542732471185.pngArquebisbat de Tarragonawww.arquebisbattarragona.cat/wp-content/uploads/2018/10/logoarqtgnnou3-e1542732471185.png200px200px


Primavera d'aventures amb les EasterFunWeeks de Kids&Us!\nS'acosta Setmana Santa, comença el bon temps i arriben les EasterFunWeeks a Kids&Us Salt! Prepara't per a unes vacances plenes d'emocions i diversió amb activitats 100% en anglès.\nEl Nadal més divertit, a les Christmas Fun Weeks de Kids&Us\nNo ens n'hem adonat que ja tenim el Nadal aquí! El Pare Noel i els elfs han d'acabar d'elaborar les llistes de nens que han cfet bondat i nens que no n'han fet gaire. Els rens del Pare Noel s'han de posar en forma per sortir a repartir regals arreu del món. Ens ajudeu a preparar un Nadal magnífic? Vine a les Fun Weeks!\nKids&Us llança el seu catàleg de Nadal Natural Gifts amb desenes de propostes literàries, jocs i peluixos per a nens i nenes a partir d’un any, ideals per regalar aquestes festes.\nA Kids&Us Salt ja hem començat a escalfar motors. Arrenca el nou curs i volem estar preparats per rebre-us com us mereixeu. Esteu llestos per tornar-nos a veure?\nA Kids&Us Salt ja tenim la matrícula oberta per al nou curs 2018-19. No et quedis sense plaça!


Gual (CaixaBank) posa en valor la Unió Europea per afrontar la crisi del Covid-19\nEl president de CaixaBank, Jordi Gual, ha afirmat aquest divendres que les polítiques econòmiques que s'han implementat davant la crisi del coronavirus van en la direcció correcta, si bé ha considerat que "la situació actual mereix, a més, un esforç fiscal coordinat i substancial a nivell europeu".\nA la junta general ordinària d'accionistes de CaixaBank, que per primera vegada s'ha realitzat de forma telemàtica, Gual també ha apostat per la implementació de "mecanismes de compartició de la despesa entre països per evitar la distorsió de mercat únic".\nEl president de CaixaBank, Jordi Gual\nHa celebrat la iniciativa del president francès, Emmanuel Macron, i la cancellera alemanya, Angela Merkel, de crear un fons de 500.000 milions d'euros destinat a les regions i sectors més afectats per la pandèmia: "És molt positiu i desitjable que tirés endavant".\nSobre el paper del Banc Central Europeu (BCE), ha posat en valor la contundència de la seva resposta amb programes de compres de deute públic, injeccions de liquiditat al sistema financer i la relaxació dels requisits prudencials.\nEn aquest sentit, ha sostingut que per a la integritat de la zona euro, "és fonamental que el BCE continuï garantint que la seva política monetària es transmet amb efectivitat a tots els països de l'Eurozona, independentment de la seva situació fiscal".\nGual (CaixaBank) avisa que el xoc econòmic pot durar fins a dos anys\nCaixaBank llança Smart Allocation i obre la seva plataforma en línia de fons a tots els clients


deute públic | enciclopèdia.cat\nEndeutament de l’estat per la venda, al mercat, de títols representatius d’aquest deute.\nL’emissió de deute públic és conseqüència del fet que cal igualar els ingressos i les despeses de l’estat i que no sempre és possible d’aconseguir-ho augmentant els imposts. Quan el deute públic és a un termini, és anomenat deute flotant. A l’Estat espanyol, aquest mecanisme començà a l’època de Carles III i continuà durant tot el segle XIX, i serví bàsicament per a finançar les despeses extraordinàries provocades per les guerres. Entre el 1900 i el 1917 l’emissió de deute disminuí molt, i tornà a augmentar entre el 1917 i el 1925 com a conseqüència de la guerra del Marroc. A partir del 1925 les emissions de deute serviren fonamentalment per a finançar la política d’obres públiques. El deute públic fou àmpliament utilitzat per a finançar la Guerra Civil de 1936-39. Després del 1940, aquest mecanisme fou utilitzat d’una manera habitual i en volums molt importants, i contribuí decisivament al procés inflacionista, en ésser emès, fins els anys seixanta, deute públic pignorable en el Banco de España.\nA l’Estat espanyol, el tresor té tres títols d’aquesta mena que es diferencien pels seus terminis. Les lletres del tresor, amb terminis de 3, 6, 12 i 18 mesos, que, a diferència de la resta de valor a mitjà i llarg termini, s’emeten amb descompte, és a dir, el comprador paga un preu inferior al valor nominal i, al final del termini, rep la totalitat. Els bons a dos, tres i cinc anys i les obligacions, a 10, 15 i 30 anys. Els inversors semdespesa pre prenen com a referència el deute d’un país com el menys arriscat amb respecte als altres. Per tant, per a la resta, exigeixen un diferencial en funció del risc que perceben. A Europa el referent és el bo alemany, a 10 anys. El 2011 aquesta mena de títols de països de la Unió Europea (UE) i especialment de la zona euro es veieren sotmesos a una intensa pressió per part dels mercats com a conseqüència de les polítiques de desbloqueig que hagueren d’aplicar els estats amb un nivell més elevat de dèficit i d’endeutament. El deute d’aquests països es penalitzà amb una elevada prima de risc respecte del bo alemany a 10 anys.\nAls Països Catalans, l’administració reial recorregué sovint a la creació d’un deute flotant en sol·licitar préstecs, habitualment usuraris (del 20 al 37% d’interès anual) i a curt terme. Amb les guerres de Pere III de Catalunya-Aragó, el deute augmentà i les corts de Cervera (1359) hagueren d’aprovar la creació d’una imposició extraordinària (fogatge), que hom repetí sovint. La corona, a fi de consolidar l’enorme deute flotant, hi assignà la major part de les seves rendes: així, els banquers Descaus i Olivella reberen diverses viles valencianes i llurs rendes com a garantia de préstecs consentits al rei i a l’infant Martí. Joan I assignà a Lucchino Scarampi una sèrie de drets reials (de Mallorca, de les aljames, etc) per motius semblants; fraccions d’aquest deute foren negociades i adquirides per diverses persones. Nobles i eclesiàstics s’endeutaren també i vengueren censals i violaris garantits per les rendes de llurs castells o senyories. També la generalitat emeté censals i violaris, gairebé des del seu inici, per disposar immediatament del donatiu de corts abans que fos recollit; quan ho era, servia per a fer front a les pensions a les quals s’havia obligat. Molts municipis, amb permís reial, també recorregueren al deute públic: Barcelona i València foren els més destacats per llur importància. A Palma, el deute públic ofegà constantment el municipi, puix que els seus creditors —a causa del procés de conquesta de l’illa— eren, en llur majoria, barcelonins; els ingressos eren consignats per endavant (consignació) al pagament de les pensions, d’acord amb els termes del Contracte Sant. Amb la creació de les taules de canvi (Barcelona 1401; València, 1407; etc) el deute públic adquirí un nou impuls, puix que els municipis disposaren dels dipòsits de particulars per a pagar-ne les pensions. El deute cresqué, però, per damunt les possibilitats de Barcelona amb els préstecs consentits a Alfons IV de Catalunya-Aragó i al seu germà Joan II (censals dels dos reis) i, especialment, amb els atorgats a la generalitat durant la guerra civil de 1462-72 (censals nous); el 1468 calgué consolidar tot el deute i suspendre les operacions de la taula de canvi: el 1489 foren reduïdes les taxes d’interès de violaris i censals, i el 1609, a fi de pal·liar una nova crisi, fou fundat el Banc de Barcelona. Però amb la guerra dels Segadors (1640-52) Barcelona contragué tants de deutes, que li fou restringida la facultat de crear-ne, situació que empitjorà amb la guerra de Successió: Felip V abolí, amb el decret de Nova Planta (1716), el dret dels organismes autònoms catalans de concertar nous emprèstits i dotà l’ajuntament borbònic de Barcelona amb una quantitat fixa, inalterable, una part de la qual havia d’ésser destinada a satisfer les pensions del deute antic, ròssec que s’extingí al segle XIX.\nMTF / RoA / AgSal


Hereu i Tura s'intenten intercanviar els papers\nTERCER CARA A CARA\nS. GONZÁLEZ / M. COLOMER Barcelona 12/02/2011 00:00\nEls dos aspirants a candidats a l'alcaldia de Barcelona del PSC van jugar ahir a marcar diferències intentant trepitjar el territori de l'altre. En el tercer cara a cara entre els dos rivals socialistes l'alcalde Jordi Hereu va marcar perfil en el terreny de la seguretat, el gran punt fort de la seva rival, mentre que Montserrat Tura va fer un esforç per crear un perfil propi en matèria d'infraestructures, un dels actius que més enorgulleix l'alcalde.\nDurant el debat organitzat per BTV, Hereu va recordar que ell va ser el regidor de Seguretat durant el desplegament dels Mossos d'Esquadra i es va comprometre a exigir que en els pròxims anys la ciutat compti amb un miler d'agents més. En aquest àmbit, l'exconsellera va tornar a defensar la creació d'unitats específiques de cossos policials per actuar en funció de cada tipologia de delinqüència.\nDesprés d'aquest intent d'Hereu d'envair el punt fort de Tura, la dirigent del PSC va recordar que van ser molts els alcaldes que van lluitar per la Sagrera -obra de què fa gala Hereu- i, davant les intencions del govern de CiU de frenar les obres de la L-9, es va mostrar contundent en exigir que no es poden "ni aturar ni alentir" les inversions en infraestructures a la ciutat.\nTura es va atrevir a proposar la creació d'un bitllet de transport públic anual i, fins i tot, va suggerir que Tabasa, empresa pública de la Generalitat que s'encarrega dels túnels de Vallvidrera, col·labori en la realització del túnel d'Horta i gestioni la mobilitat en zones com les rondes. A l'exconsellera li va passar per alt que Tabasa ja paga el carril bus VAO d'entrada a Barcelona des del Vallès i la cua de maniobres dels Ferrocarrils de la Generalitat.\n"No sóc un calc de Jordi Hereu", va insistir Tura, que va afegir que es presenta com a revulsiu als mals auguris electorals que les enquestes apunten per al 22-M al PSC. Hereu, va tornar a oferir a Tura incorporar-se a la seva llista si ell guanya les primàries per fer front "units" al corrent de "centre-dreta". La dirigent del PSC va respondre que és "un contrasentit" que ell no faci el mateix si ella és la guanyadora.


Et donem la benvinguda a la comunitat Elisava Alumni!\nElisava Alumni és l'associació d'antics alumnes d’Elisava. També poden formar part d'aquest col·lectiu el professorat i el personal d'administració i serveis de l'Escola.\nEl nostre principal objectiu és crear i alimentar una comunitat que es converteixi en un espai d'intercanvi de coneixements, relacions, oportunitats, inspiració i avantatges per a tots els seus membres en els àmbits del disseny, l'enginyeria, l'emprenedoria i la innovació, tant a nivell local com internacional.\nDes de fa 15 anys, connectem alumnes actuals i antics, professorat, empresa, universitat i entorn amb l'objectiu de promoure el seu desenvolupament professional i personal a través del foment del networking, la difusió de coneixement i l'impuls d'oportunitats professionals. Així, mantenim viva la relació i fomentem una comunicació fluida entre l'Escola i el conjunt de la professió.\nCom tota associació comptem amb una Junta Directiva presidida per Guillem Virgili. Completen l'organigrama Raquel Llaberia com a Secretària i Maria Visa com a Tresorera, i un Consell Assessor configurat per professionals de diferents àmbits del disseny i l'enginyeria.\nPer a més informació, pots contactar-nos a alumni@elisava.net.\nVisita el web d'Elisava Alumni


Exposició "Una mostra del patrimoni documental de Vinebre". Xarxa d'Arxius Comarcals (XAC)\nExposició "Una mostra del ...\nExposició "Una mostra del patrimoni documental de Vinebre"\nL'exposició pretén, a través de la mostra d'alguns dels documents pertanyents als fons documentals cedits per l'Ajuntament de Vinebre a l'Arxiu Comarcal de la Ribera d'Ebre, donar a conèixer part del patrimoni documental del municipi\nData04.05.2013 - 25.05.2013\nHoraL'exposició s'inaugura el dissabte 4 de maig a les 19.30 hores\nL’exposició “Una mostra del patrimoni documental de Vinebre” s’ha elaborat a partir de la selecció de documents de diversos fons custodiats a l’Arxiu Comarcal de la Ribera d’Ebre (ACRE), com ara el de l’Ajuntament, el de la família Domènech-Martí, el del Centre Instructiu Democràtic, posteriorment anomenat Grupo Instructivo Recreativo de Educación y Descanso, i el del Jutjat Municipal, tots ells de titularitat municipal. Per tant, la mostra que us presentem pretén, a partir de la tria d’alguns dels documents cedits a l’ACRE per l’Ajuntament, difondre’n una petita part amb voluntat de donar a conèixer el patrimoni documental de la vila als visitants de l’exposició i, paral•lelament, mostrar el potencial informatiu dels documents d’arxiu.\nDe tots aquests fons hem fet una selecció documental a través de la qual pretenem donar a conèixer diverses unitats documentals que conformen el patrimoni de la vila de Vinebre, com per exemple la creació l’any 1909 de la Junta Local de Plagas del Campo; un expedient de l’any 1863-1864 per confeccionar l’allistament dels mossos que havien d’anar al servei militar; la requisa de moneda republicana per canviar-la a través del Tribunal del Canje Extraordinario del Banc d’Espanya; un amillarament de mitjans del s. XIX; el projecte de construcció d’una presa a Garcia a inicis dels anys 60 del s. XX; les pel•lícules mostrades l’any 1958 al cinema de Vinebre i el cost; l’enterrament i llegats derivats de la mort de Dolores Castellví i Domènech, habitant de Ca Don Joan l’any 1900; un conflicte territorial entre José de Martí Cardeñas i José Antonio Cervelló a la partida de Ribé per la crescuda del riu Ebre entre 1876-1879 i un expedient judicial.\nDes de l’ACRE esperem que tota la feina feta per organitzar i posar a la vostra disposició el patrimoni documental de la vila de Vinebre serveixi perquè en pugueu gaudir i desitgem, des de la més absoluta modèstia, que amb la nostra feina haguem contribuït a posar el nostre petit gra de sorra a favor de la preservació de la memòria històrica de Vinebre i, per extensió, de la comarca de la Ribera d’Ebre.\nPer finalitzar, només voldríem posar èmfasi en què tota la feina que ha desenvolupat l’ACRE no hauria estat possible sense la decisió de l’Ajuntament de Vinebre de dipositar el fons documental del qual és titular a l’Arxiu, confiant-nos la important missió de preservar, gestionar i difondre un bon gruix de la memòria col•lectiva de la vila.\nL'exposició s'inaugura el dissabte 4 de maig a les 19,30 hores.\nEs podrà visitar els dissabtes del mes de maig entre les 19 hores i les 21 hores.\nSala annexa al consultori mèdic municipal\nAvinguda de les Quatre Barres Catalanes, 2