LA REFORMA DE LA LLEI HIPOTECARIA - Corsunsky & Moré\nLA REFORMA DE LA LLEI…\nLa normativa de la Unió Europea juga un paper cada cop més influent i protagonista en els Ordenaments Jurídics dels Estats Membres; i, concretament, n’és una prova recent l’última reforma de la Llei Hipotecària.\nAquesta darrera modificació normativa s’ha presentat amb un doble objectiu:\nEn primer lloc, adaptar la legislació espanyola a les directrius europees en matèria de\nDret Hipotecari (amb retard, val a dir, doncs Brussel·les havia fixat l’any 2016 com a data límit);\nI, en segon lloc – i més important – dotar d’una major transparència i seguretat les relacions que es produeixen entre els bancs i els seus clients.\nL’objecte d’aquesta circular se centra en agrupar les principals i més rellevants novetats introduïdes amb aquesta reforma.\nII.- PRINCIPALS NOVETATS\ni. Informació Pre-contractual: Major protecció del consumidor\nEl banc estarà obligat a proporcionar una fitxa informativa personalitzada, als efectes de què el potencial prestatari pugui comparar les condicions hipotecàries que ofereix l’entitat;\nAquesta informació personalitzada s’haurà de facilitar a través del què s’anomena Fitxa Europea d’Informació Normalitzada (FEIN)\nTambé s’haurà d’entregar una Fitxa d’Advertències Estandaritzades (FiAE), on s’informarà de les clàusules i/o elements rellevants del contracte.\nI, en tot cas, s’haurà d’haver proporcionat – com a mínim – amb 10 dies d’antelació respecte la firma de qualsevol contracte que vinculi al prestatari.\nii. Despeses Hipotecàries: Qui les ha d’assumir?\nA pagar pel BANC\nLa seva còpia de l’escriptura\nA pagar pel CLIENT\nTaxació (*podent escollir el client un taxador independent)\nIVA o ITP (vivenda nova / 2a mà)\niii. Clàusula Sòl\nEs prohibeix específicament l’aplicació d’un tipus d’interès mínim\n(clàusula sòl) en les hipoteques variables.\nTanmateix, s’estableix per defecte un tipus mínim del 0% per a tots els préstecs hipotecaris.\niv. Comissions Bancàries\nEs podrà cobrar comissió d’obertura: englobant les despeses d’estudi, tramitació i concessió del préstec.\nComissió per interessos de demora: es fixa en l’interès remuneratori + el 2%.\nComissions per Amortització Anticipada: s’abarateixen.\nEn una hipoteca variable, la comissió màxima pot ser:\n 0,25% durant els primers 3 anys del contracte\n 0,15% durant els primers 5 anys\nEn una hipoteca fixa, la comissió màxima pot ser:\n 2% durant els primers 10 anys\n 1,5% durant la resta del termini\nv. Subrogació i Renovació de la Hipoteca\nEs podrà canviar de banc (prestamista) les hipoteques anteriors a aquesta reforma, amb les condiciones de la nova Llei, a cost 0.\nSi es produeix una subrogació, el nou banc haurà de pagar una compensació al banc antic: considerant els interessos cobrats, els pendents de cobrament, així com també les despeses de constitució de la hipoteca.\nEs podrà renovar la hipoteca per canviar les condicions quan el client no estigui conforme amb les actuals – sempre que el banc accepti les noves condicions – sense que hi hagi cap comissió per part del banc.\nvi. Regulació de les Hipoteques MULTIDIVISA\nEs tracta d’hipoteques concedides en monera estrangera.\nS’incorpora el dret dels titulars d’aquest tipus d’hipoteques a convertir-les en Euros sempre que vulguin\nA més, els bancs tenen l’obligació d’informar periòdicament dels increments del deute que es produeixin per augment del valor de la divisa respecte de l’Euro\nvii. Execució Hipotecària: nous requisits\nS’estableixen requisits més estrictes per tal que el banc pugui aplicar la clàusula del venciment anticipat, pel cas d’impagaments reiterats de la hipoteca.\nEn concret, el banc no podrà iniciar el procediment d’execució hipotecària fins que no s’assoleixin els següents límits:\nDurant la primera meitat del termini del préstec: fins que l’impagament excedeixi del 3% del capital concedit o arribi a l’equivalent a 12 quotes impagades;\nDurant la segona meitat del termini del préstec: fins que l’impagament excedeixi del 7% o arribi a l’equivalent a 15 quotes impagades.\nTotes aquestes modificacions s’implementen a través de la Llei 5/2019, de 15 de març, reguladora dels contractes de crèdit immobiliari.\nL’entrada en vigor d’aquesta norma va ser el dia d’ahir, 16 de juny de 2019.\nIV.- APLICACIÓ RETROACTIVA\nDe totes les modificacions introduïdes en aquesta última reforma, només gaudiran de caràcter retroactiu dos apartats:\na) Canvi al Tipus d’Interès FIXE:\nLa nova llei abarateix el canvi del tipus variable, al tipus fixe: ja sigui a través d’una novació, o d’una subrogació de la part creditora (canvi de banc).\nEn concret, la comissió màxima que es podrà cobrar en aquest cas serà del 0,15% (aplicable només si el canvi es produeix durant els primers 3 anys del préstec).\nb) Subrogació Hipotecària: Canvi de Banc\nEntra en joc una major llibertat per canviar de banc.\nEn concret, si en el procés de subrogació la nostra entitat bancària formula una contraoferta igual o millor respecte l’altre banc amb el que estem negociant, ja no estem obligats a acceptar-la (com si succeïa amb l’anterior regulació).\nArticle by: JAUME ROIG\nCORSUNSKY & MORE ADVOCATS\nGirona, 4 de juny de 2019.\nPreviousPrevious post:Decret llei de mesures urgents per millorar l’accés a l’habitatge que va aprovar el Govern el passat 23 de desembre de 2019 i que ha entrat en vigor el 31 de desembre de 2019NextNext post:Adaptació al nou reglament europeu de protecció de dades de caràcter personal


Estimar el bàsquet per sobre de tot (Àlex Gozalbo)\n3 min. 28/04/2019 19:21\n651x366 Anna Boleda / PERE VIRGILI Anna Boleda / PERE VIRGILI\nLa final de la Lliga Dia comença dijous i ni el Cadí La Seu ni el València Basket la disputaran. Tot i això, els dos equips tenen arguments més que suficients per celebrar aquesta temporada. L’esport és meravellós: també es pot tenir èxit sense necessitat de guanyar. El bàsquet atrevit de l’equip entrenat per Bernat Canut va posar en dificultats l’Spar Citylift Girona i es va guanyar el dret de disputar l’Eurocup Femenina. El conjunt de Rubén Burgos, per la seva banda, va tancar en quarta posició la campanya del seu debut a la màxima competició i en el seu últim partit contra el Perfumerías Avenida va reunir més de 5.200 espectadors a la Fonteta. El ball final de jugadores i públic no va ser una frivolitat sinó la satisfacció sincera per la feina ben feta.\nUn altre exemple de com tenir èxit sense guanyar el trobem a la Lliga Femenina 2, en què el Barça CBS es va quedar a les portes de l’ascens. La temporada de l’equip entrenat per Isaac Fernández, en què totes les jugadores compaginen els entrenaments amb els estudis o la feina, ha sobrepassat les prediccions més optimistes. A més, l’equip està farcit d’històries personals que donen més valor a la feina feta. Des de la de Xènia Artiga, que va decidir rapar-se del tot els cabells i cedir-los per ajudar en la lluita contra el càncer, fins a la de Sheila Dixon, una nord-americana atípica que parla català i que compagina el bàsquet amb la docència i l’impuls d’un projecte que aspira a facilitar l’experiència de joves jugadores als Estats Units. “La meva motivació és ajudar noies com jo a millorar la seva qualitat de vida”, resumeix mentre organitza campus, tornejos i viatges.\nMenció a part mereix Anna Boleda, la professora de biologia que dissabte va rebre un reconeixement per haver-se convertit fa uns mesos en la màxima anotadora de la història de la Lliga Femenina 2. Una vegada li vaig preguntar a una jugadora del Barça CBS quina opinió tenia de la seva companya i la resposta em va emocionar. “Jo he jugat tota la vida a bàsquet i pensava que m’agradava molt, més que cap altra cosa al món, però quan vaig conèixer l’Anna em vaig adonar que ningú s’estima aquest esport com ella”. Després de superar una greu lesió i de completar una temporada majúscula, ara toca decidir si penja les botes i diu adeu a l’amor de la seva vida: el bàsquet. Last dance? Més enllà del rècord anotador, la seva trajectòria serà recordada per la passió que ens ha encomanat.


Una persona ferida greu en un accident entre un camió i un turisme a la B-224 – La Bústia\nUna persona ferida greu en un accident entre un camió i un turisme a la B-224\nPer Redacció / La Bústia 7 d'abril de 2021 a les 16:55 0 2564 Visites\nHi ha un carril tallat a la circulació i es dona pas alternatiu\nNou accident de trànsit a la carretera B-224. Ha estat una col·lisió per envestida entre un camió i un turisme. El xoc s’ha produït aquest dimecres cap a les 13.42h i ha resultat ferida greu la conductora del turisme, que ha estat evacuada en helicòpter a l’Hospital de Bellvitge.\nEl sinistre ha tingut lloc al quilòmetre 14 en el terme municipal de Masquefa, direcció Sant Sadurní. Només s’han vist implicats aquests dos vehicles. El conductor del camió ha resultat il·lès. S’han activat les policies, una ambulància, bombers i l’helicòpter.\nHi ha un carril tallat a la circulació i es dona pas alternatiu. Ampliem la informació quan tinguem més dades.\nFotografia: La dona accidentada ha estat traslladada en helicòpter a l’Hospital de Bellvitge [Policia Masquefa]


Són sostenibles les ciutats d'Espanya? | Consumer\nSón sostenibles les ciutats d’Espanya?\nDiversos experts qüestionen l'estudi que assenyala a Madrid com la ciutat més sostenible d'Espanya\nMadrid seria la ciutat més sostenible d’Espanya, segons un estudi de Siemens i la consultora KPMG. No obstant això, experts en desenvolupament urbà i sostenibilitat consideren desencertades les seves conclusions i recorden a altres ciutats com Vitòria-Gasteiz, Capital Verda Europea 2012, amb més mèrits. Aquest article recull les crítiques a l’informe de Siemens-KPMG, assenyala les ciutats espanyoles que més s’esforcen a ser sostenibles i recorda que encara queda molt per fer.\nMadrid és la ciutat més sostenible d’Espanya?\nLa multinacional Siemens, amb la verificació de la consultora KPMG, presentava en dates recents l’estudi ‘25 ciutats espanyoles sostenibles‘. Després d’analitzar diverses variables ambientals, com a aigua, emissions de diòxid de carboni (CO2), energia, mobilitat o gestió de residus, concloïa que Madrid lidera el rànquing de sostenibilitat entre les principals ciutats d’Espanya. La resta de ciutats del top 10 i en ordre decreixent són Vitòria-Gasteiz, Bilbao, Barcelona, Pamplona, Logronyo, Zaragoza, Màlaga, Valladolid i Palma de Mallorca.\n“Assenyalar a Madrid com la ciutat més sostenible d’Espanya és un insult a la raó”, segons un expertRoberto Ruiz, president de l’Associació de Ciències Ambientals (ACA), assegura que assenyalar a Madrid com la ciutat més sostenible d’Espanya és “un insult a la raó. Sembla que estava decidida la ciutat i s’ha adaptat l’estudi”. El president d’ACA recomana informes com el de‘ Qualitat de l’aire a les ciutats‘ i ‘Sostenibilitat Local‘, de l’Observatori de la Sostenibilitat d’Espanya (GOSI), o ‘Canvi Global Espanya 2020/50 Programa ciutats‘, de la Fundació Conama i el Centre Complutense d’Estudis i Informació Mediambiental (CCEIM).\nEl president de l’ACA no és l’únic expert a mostrar la seva disconformitat amb els resultats de l’estudi. Carlos Martínez, president de l’Institut per a la Sostenibilitat dels Recursos (ISR), afirma que “les conclusions semblen xocar en ocasions amb la realitat, més enllà de la propaganda”. Alberto Biscaí, consultor en gestió per a la sostenibilitat i professor del curs de l’Institut Superior del Medi ambient (ISM) “Agenda 21 i Eines de Sostenibilitat Local“, explica que les dades utilitzades en comparar anys de referència i ciutats no són homogenis, no es defineix sostenibilitat enlloc i s’obliden variables socials i econòmiques. Segons Manu Fernández, analista urbà i autor del blog “Ciutats a escala Humana“, l’estudi assenyala “conclusions sorprenents, gairebé contra-intuïtives” i, igual que tots els rànquings de ciutats, és “un instrument de relacions públiques més que d’anàlisi realista”.\nNo obstant això, l’informe té també alguns aspectes positius. Fernández considera interessant l’anàlisi de cadascuna de les ciutats. Biscaí creu que és una fita, perquè hi ha pocs estudis sobre sostenibilitat urbana a Espanya.\nLes ciutats espanyoles que més s’esforcen a ser sostenibles\nQuins serien llavors les ciutats més sostenibles d’Espanya? Per començar, com reconeix Carlos Martínez, la sostenibilitat és un “concepte molt vague i molt poc objectiu”. Alberto Biscaí considera un error utilitzar la paraula en un estudi com el de Siemens-KPMG. És més “un procés per repensar la forma en la qual hem organitzat la producció, el consum, l’extracció de materials, els residus i les emissions, etc.”, segons Manu Fernández.\nEn qualsevol cas, les ciutats com a tals no són sostenibles, segons els experts consultats. Luis M. Jiménez Herrero, director executiu de l’Observatori de la Sostenibilitat a Espanya (GOSI), recorda que les ciutats ocupen el 1% del territori però consumeixen el 75% de l’energia, generen el 80% de les emissions de gasos d’efecte hivernacle (GEI) i acaparen el 85% de la riquesa econòmica en termes de PIB. A nivell mundial, més del 50% de la població viu en nuclis urbans, el 80% en el cas de la UE i a Espanya més del 70%. Per tot això, solament és possible parlar de les ciutats que més s’esforcen a ser sostenibles.\nVitòria-Gasteiz és la preferida dels experts consultats. Manu Fernández creu que el seu reconeixement com European Green Cabdal 2012 és del tot justificat: “Va ser pionera a desenvolupar polítiques actives de sostenibilitat d’una manera àmplia”. Roberto Ruiz afegeix que “els seus habitants ho tenen molt interioritzat. Al llarg de les últimes dècades han passat diversos partits polítics pel seu govern i, millor o pitjor, tots han apostat per la sostenibilitat”.\nA més de Vitòria-Gasteiz, altres ciutats espanyoles també realitzen esforços reseñables, algunes en temàtiques ambientals concretes. Manu Fernández apunta que “el canvi climàtic és l’objectiu de moltes ciutats que treballen per reconvertir el seu consum energètic. Unes altres, com Zaragoza, es van centrar al seu moment per una gestió integral de l’aigua i són una referència”. En opinió de Roberto Ruíz, ciutats com Zaragoza, Sevilla, Barcelona o Sant Sebastià han apostat molt en els últims anys per una mobilitat més sostenible i l’ús de la bicicleta, mentre que en altres casos, com Rivas-Vaciamadrid, per l’eficiència energètica i les renovables.\nCiutats espanyoles i sostenibilitat: molt per fer\nEncara que algunes més que unes altres, totes les ciutats espanyoles tenen molt a fer per millorar la seva sostenibilitat. Luis M. Jiménez Herrero destaca que en les últimes dècades s’ha imitat el model anglosaxó d’expansió horitzontal. El vehicle privat és el transport dominant, amb els consegüents impactes econòmics, socials i ambientals. Segons el director executiu del GOSI, “si la dieta mediterrània és bona per a la salut, la ciutat compacta mediterrània és bona per a la sostenibilitat”.\nSegons Alberto Biscaí, com més gran és la ciutat i més depèn de recursos externs, major és l’esforç per ser sostenible. Roberto Ruiz assenyala precisament a Madrid entre les quals més esforç haurien de fer: “Ha de millorar el seu transport públic, que ha duplicat el seu cost per a l’usuari en els últims anys; és l’única de les ciutats grans que no ha apostat per la bicicleta en ciutat; té un greu problema de contaminació atmosfèrica; i és, amb molta diferència, de les comunitats autònomes que menys energia renovable genera, entre altres aspectes”.


Cop d'estat a la Democràcia - ANC Dreta de l'Eixample\nHome / General / Cop d’estat a la Democràcia\nCop d’estat a la Democràcia\nAhir dimecres 20 de setembre vam viure una jornada de mobilització sense precedents. La policia de l’estat espanyol va assaltar domicilis privats, empreses privades, seus de partits polítics, conselleries i institucions oficials de la Generalitat, detenint i emportant-se per la força a alts càrrecs i personal tècnic d’empreses col·laboradores de la Generalitat. El resultat, 15 persones detingudes, nombrós material propagandístic robat i documentació impresa del referèndum segrestada.\nEn tota regla, un cop d’estat que es salta les pròpies lleis espanyoles i la seva constitució per reprimir els drets més elementals dels ciutadans.\nDavant d’aquests atacs, la gent ens vam anar concentrant davant el Departament d’Economia de la Generalitat a la Rambla de Catalunya, un dels punts d’escorcolls i detencions.\nTal com alguns especialistes indiquen, les detencions fan tuf de prevaricació per part del jutge que les ha emès, ja que no estan argumentades i es tracta del jutjat d’instrucció número 13 de Barcelona, on recauen seriosos dubtes d’imparcialitat.\nUna jornada reivindicativa que s’ha allargat fins avançada la nit, i que avui continuarà amb mobilitzacions davant el TSJC per demanar l’alliberament dels detinguts.\nSeguiu les indicacions del canal oficial de l’ANC a Telegram, en aquest enllaç.\n1376 dies 12 hores 42 minuts


novembre 2021 - Hotel Bernat Calella ****s\nArchive fornovembre, 2021\nMes: novembre 2021\nQuins plans tens aquest Nadal? Des de l’Hotel Bernat II ja tenim les festes de Nadal i Cap d’Any a punt perquè vinguis a passar uns dies màgics amb nosaltres. Vols saber què tenim a punt?\nLa primera sorpresa la tenim el dia 24/12 a la tarda, quan tindrem la visita del Pare Noel per escoltar els desitjos dels més petits.\nEl dia 25/12 a la tarda tota la família podrà gaudir d’un gran espectacle de Màgia.\nA la nit, després de sopar, hi haurà el show de Zapping per jugar tota la familia!\nDurant els dos dies, els serveis de restaurant seran bufet lliure.\nPer a la gran nit de Cap d’Any, el restaurant de l’hotel es vesteix amb les millors peces per oferir un Menú de Gala servit a taula (entrant + 2 principals + postres + cafè i licors + celler + cotilló).\nUn cop celebrada l’entrada del 2022 amb els tradicionals raïms de la sort, hi haurà Orquestra i per als que aguantin, xocolata amb xurros per acabar la festa.\nTotes les activitats, espectacles i balls estaran subjectes a la normativa vigent quant a mesures en matèria de salut pública per a la contenció del Covid 19.\nFes click aquí per començar la teva reserva!


Efectes del canvi climàtic en la societat - CA | Greenpeace España\nEfectes del canvi climàtic en la societat\nNo hi ha dubte que els efectes del canvi climàtic es patiran en totes les esferes de la vida i, especialment, en l’economia espanyola, incloent-hi les generacions futures i la manera com entendran i viuran la vida.\nLes ones de calor i de fred tenen conseqüències greus per a la salut pública, ja que poden agreujar les malalties cardiovasculars i respiratòries i, fins i tot, poden causar la mort.\nEl model energètic mateix, basat en combustibles fòssils i que alimenta el canvi climàtic, és també responsable de conseqüències greus per a la salut. Segons l’Agència Europea de Medi ambient, respirar aire contaminat provoca més de 30.000 morts prematures a Espanya cada any.\nA més, la pujada de la temperatura mitjana afavorirà les condicions perquè apareguin nous tipus de mosquits, que portaran malalties contagioses.\nD’altra banda, en extremar-se la temperatura, seran habituals ones de fred i calor més duradores del que estem acostumats, amb l’impacte que suposaran en la població més vulnerable. A Espanya, es produirà un increment del 292 % en les morts causades per ones de calor en comparació del període comprès entre els anys 1971 i 2010.\nAmb l’augment de les concentracions de NO2 i de l’ozó, sobretot a l’estiu, es magnifiquen els problemes en l’aparell respiratori o s’exacerben els casos d’Alzheimer i de Parkinson, segons han constatat més de 15 anys d’investigació al nostre centre. El major o menor creixement de la contaminació depèn del grau d’insolació i d’estabilitat atmosfèrica, si no plou ni hi ha vent, fa que romangui més temps i s’acumula en l’aire, d’aquí la relació entre emissions de gasos amb efecte d’hivernacle i la qualitat de l’aire.\nCristina Linares Gil, Dpt. d’Epidemiologia i Bioestadística de l’Escola Nacional de Sanitat a l’Institut de Salut Carlos III i membre del grup d’experts per al Sisè Informe de IPCC sobre canvi climàtic\nL’escalfament del planeta també tindrà la seva repercussió en el sistema elèctric. La més directa és l’impacte sobre la generació hidroelèctrica per una escassetat més gran d’aigua disponible.\nD’altra banda, amb l’augment de la temperatura mitjana i com que l’aigua és més calenta, totes les centrals tèrmiques (incloses les nuclears) tenen més dificultat per refrigerar-se i es veuen obligades a parar per seguretat amb més freqüència.\nA més, l’augment del consum elèctric es dispararà entre un 5 % i un 6 % a l’any per l’ús cada vegada més estès dels aparells d’aire condicionat. Això comportarà generar més CO2 si no es produeix una transformació del model energètic.\nAmb la pujada de les temperatures, la predisposició dels turistes a visitar la majoria de les províncies costaneres de la Mediterrània disminuiria tant en temporada alta com en la resta, amb una pujada d’1 ºC.\nD’altra banda, l’augment del nivell del mar produirà inundacions permanents i danys a les infraestructures, cosa que podria suposar pèrdues importants per al sector turístic de sol i platja.\nEn el cas del turisme hivernal, també es produeix un impacte notable. En 2016, les estacions d’esquí espanyoles van rebre un 6,6 % de visitants menys en la temporada 2015/2016 en comparació a l’any anterior per la falta de neu. Moltes estacions podrien deixar de ser viables malgrat la producció de neu artificial, que al seu torn suposa un impacte important per al medi ambient.\nA conseqüència de tot això, un estudi del Ministeri de Medi ambient assenyala que en 2080 les pernoctaciones a Espanya podrien reducir-se entre 0,6 i 7,7 milions comparat amb 2005.\nAlgunes de les nostres produccions agrícoles tradicionals ja es veuen afectades directament per l’augment de les temperatures. És el cas, per exemple, del vi, ja quemolts cellers han hagut de substituir algunes varietats de raïm per unes altres i, fins i tot, es veuen obligats a desplaçar les produccions a zones més altes.\nD’altra banda, l’erosió i l’aridesa del sòl estan reduint dràsticament la productivitat agrícola.\nEl 70 % dels cultius principals a Espanya depèn de la pol·linització d’insectes com les abelles. Però, l’augment de les temperatures, l’ús de pesticides nocius o l’expansió de depredadors com la vespa asiàtica i l’abellerol, han comportat el descens de les seves poblacions.\nRespecte a la ramaderia, els canvis climàtics en les estacions modificaran la vegetació que serveix d’aliment de la ramaderia extensiva. Un altre aspecte important del canvi climàtic és l’afecció directa sobre la salut animal, ja que en intensificar-se la freqüència dels fenòmens extrems podrien augmentar les morts i les malalties relacionades amb el clima.\nLa pesca també pateix els efectes del canvi climàtic. A mesura que augmenti la temperatura del mar, algunes espècies natives no podran sobreviure i algunes altres invasores s’expandiran. El potencial màxim de captures al mar podria disminuir, a nivell global, fins a un 12 % per 2050.\nEls aliments que ingerim poden estar contaminats pel diòxid de carboni de l’atmosfera. Aquests nivells creixents de diòxid de carboni estan provocant que els cultius de blat i d’arròs siguin menys nutritius que abans. Molts aliments augmenten el seu contingut de carbohidrats i disminueixen la presència d’alguns nutrients essencials, com el zinc o el ferro.\nLa disminució de la població d’abelles i les sequeres cròniques impliquen, d’altra banda, una menor producció agrícola. Molts aliments podrien encarir-se o, fins i tot, desaparèixer.\nEls últims estudis, a més, centren l’atenció en la possible relació entre aquestes qüestions i el creixement d’afeccions com l’obesitato la diabetis en tothom.\nEl canvi climàtic i la qualitat de l’aire són dos conceptes diferents però que estan interrelacionats entre si. La qualitat de l’aire en general, i la de les ciutats en particular, es degrada si la concentració de determinats contaminants atmosfèrics supera els valors límits establerts. Respirar aquest aire insà perjudica la salut dels ciutadans.\nEn els últims anys ha augmentat la preocupació per un contaminant molt singular, l’ozó troposfèric. És el causant de 17.000 morts prematures a la Unió Europea a l’any, de les quals, 1.800 són a Espanya. Dues terceres parts dels cultius i bona part dels nostres boscos i espais naturals suporten nivells d’ozó que danyen la vegetació.


Edicions Documenta Balear - El Govern retalla la Cultura un 16,57%\n09/11/2011 Diari de Balears Francesca Marí\nLa Direcció General de Cultura, ara unificada amb la de Política Lingüística, tindrà l’any que ve 2,1 milions menys de pressupost. L’Institut d’Estudis Baleàrics també patirà una estisorada del 14,09% en relació amb els comptes de l’Executiu de 2010\nLa retallada també passarà factura a l'Institut d'Estudis Balèarics, que passa de tenir un pressupost d'1,1 milions a 945.000 euros. Aquestes xifres suposen una disminució del 14,09% respecte de l'any passat i d'un 62,2% menys en relació amb l'inici del 2010, abans que el Govern de Francesc Antich limitàs les competències de l'organisme que ara els populars volien tornar a potenciar. L'altre institut cultural, el Ramon Llull, s'haurà d'estrènyer igualment el cinturó. Passarà dels 1,72 milions de què disposava el 2010 a 1,25 milions. En dades percentuals, això suposa una rebaixa del 27,3% de la contribució que fan les Balears a la institució encarregada de fomentar la llengua i cultura catalanes a l'exterior. L'any passat, amb les partides prorrogades, l'equip d'Antich ja davallà el percentatge de la seva aportació i per a enguany l'actual equip directiu, tant a Catalunya com a les Balears, ja havia anunciat retallades. Aquesta n'és la materialització.\nAra bé, els comptes de l'actual Direcció General de Cultural i Política Lingüística del Govern poden ser els més afectats per aquest nou projecte de pressuposts. La conselleria que encapçala Rafel Bosch minvarà la seva implicació en consorcis com el de la Fundació Pública Balears per a la Música (un 20,1% menys) i la de la Ciutat Romana de Pol·lèntia (un 14,5%).\nLes ajudes institucionals a entitats com ARCA i la Fundació Teatre del Mar també en patiran les conseqüències, tal com mostram al gràfic. La major aportació del Govern en aquest apartat era la que feia la Conselleria al Museu d'Art Modern i Contemporani Es Baluard, que passarà dels 1,09 milions fixats fa dos anys a 720.000 euros per al pròxim exercici. Aquestes xifres suposen una disminució d'un 34,3 per cent. Cal esperar que aquesta reducció percentual del Govern serà equiparable a la que també aplicaran el Consell de Mallorca i l'Ajuntament de Pama, membres així mateix de la Fundació.\nTitularitat de Madrid\nQuant a l'Arxiu del Regne de Mallorca, la biblioteca pública de Can Salas i el Museu de Mallorca, entitats dependents del Ministeri espanyol de Cultura però gestionades des de la Comunitat, veuran també reduïts els comptes pressuposaris. En el cas de la biblioteca, disposarà d'una assignació total de 992.925 euros; el Museu de Mallorca, de 605.755; i l'Arxiu del Regne de Mallorca -actualment amb una seu provisional- rebrà 400.925 euros (un 3,05% menys, atès que la partida principal va referida a despeses de personal).\nPel que fa al desglossament dels comptes de l'Institut d'Estudis Balèarics, quedaran amb una quantitat de 945.000 euros. D'aquests, 423.635 van dins el capítol de serveis generals i només un 521.365 es destinaran a la promoció de la cultura. S'hi preveuen despeses de caràcter immaterial i transferències a corporacions locals.


ERC pren el lideratge a JxCat a Sant Vicenç amb gran igualtat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nERC pren el lideratge a JxCat a Sant Vicenç amb gran igualtat\nLes dues formacions obtenen 5 regidors i el PSC pot tenir la clau de govern\nEsquerra Republicana de Catalunya va aconseguir fer el sorpaso a Sant Vicenç de Castellet, superant un JxCat (hereu de CiU), que ha governat amb una àmplia majoria absoluta en el darrer mandat. E\nn aquest municipi ja se sabia que hi hauria canvi d'alcalde, ja que l'actual, Joan Torres, no tornava a presentar-se com a candidat, i qui ara té més números d'agafar-li el relleu no és la seva hereva en la llista de Junts, Carme Jiménez, sinó la cap de files republicana i diputada al Parlament per ERC, Adriana Delgado.\nTanmateix, el futur govern queda a mans de pactes, ja que la igualtat ha estat màxima. Els republicans han estat la força més votada, però han quedat empatats en nombre de regidors amb Junts per Sant Vicenç: 5 cadascun, el que els situa a dos de la majoria. En aquest escenari, qui, numèricament, sembla tenir la clau és el PSC, ja que és qui té aquests dos representants que sumarien amb un o amb l'altre per a una majoria sòlida. Queda, però, tot completament obert. En els darrers mandats hi ha hagut bona entesa entre els exconvergents i els socialistes, que van establir un pacte de govern després de les eleccions del 2011, quan tampoc no hi va haver una majoria absoluta. A les eleccions d'ahir va ser notable la davallada de Junts per Sant Vicenç, ja que va obtenir 421 vots menys que fa quatre anys, quan es va presentar com a CiU. Però sobretot el que paga aquest partit que ha governat a Sant Vicenç en els darrers tres mandats és l'enorme ascens dels republicans, que han aconseguit més que duplicar els vots aconseguits el 2015 (830 més). D'aquesta manera, els exconvegents han passat de tenir una majoria més que folgada (8 regidors, un per damunt de la representació que l'atorga) a quedar dos per sota.\nEsquerra Republicana, com a força guanyadora en vots, serà la que ara haurà de moure fitxa de cara a establir possibles pactes de govern, ja que, contràriament, no li serà fàcil governar en solitari a dos regidors de distància de la majoria absoluta i amb tres formacions més en el ple municipal. Junts per Sant Vicenç ha tingut un mandat (com a CiU) força plàcid, en què ha pogut dur a terme diversos projectes d'envergadura, com el camp de futbol. Haurà d'analitzar si el que ha pagat és el canvi de lideratge o el desgast del govern.


el bloc d'un pobre bomber: Entre sorolls i silencis\nAvui és dilluns de Setmana Santa, la majoria de bombers no son creients, però qui més qui menys te respecte per les tradicions i actes litúrgics, ja siguin cristians o d’altres religions. Tots coneixem bombers que han estat pel Nepal o la Índia i han fet rodar les campanes o fet volar les banderetes plenes d’oracions. En tot cas l'important no es creure en una determinada religió sinó en tenir valors i fer-los respectar. (Aquests dies com a europeus potser hauríem de tenir vergonya amb el tracte que es dóna a nivell institucional als refugiats)\nEl següent text l'he extret duna de les pregaries de la missa del dia de Sant Joan de Deu, que es celebra al parc de Lleida, el 8 de març de cada any.\nNo cal dir que som un col·lectiu molt sorollós, des de les sirenes del camions fins a les converses per l’emissora, passant pels motors dels vehicles i de les eines d’escarceració. Aquest soroll és senyal inequívoca que els bombers estem anant cap a un servei o estem treballant per resoldre algun problema que afecta a la ciutadania. Els que treballem a bombers no notem el soroll o si més no, no li donem importància per què estem treballant i ens centrem en la feina que duem a terme.\nPerò que passa amb els silencis?. Els silencis, a part de provocar un descans en els pavellons auditius de la gent que es troba propera, dóna un senyal inequívoc, la feina s’està acabant. A mesura que els problemes es van resolent els sorolls van disminuint i els silencis van augmentant. Els bombers estan a punt de resoldre el problema i quan, després de molta estona de feina, tornem al parc, aturem els motors i baixem les portes, el silenci s’apodera de la cotxera i del parc, i el bomber té una estona de pau interior. Hem sortit, hem actuat i hem tornat, feina ben feta.\nAra ja estem preparats per una altra emergència. Segur que no serà igual que l’anterior, segur que hi haurà algú que necessita ajuda, segur que hi haurà algun risc, però el bomber està disposat a fer-la sense dubtar-ho. És la nostra feina.\ndesinformacions, terlulies periodístiques i servei...


29.000 noves places de personal fix a l'ICS el 2024\nEl CAP Ronda Prim de Mataró, gestionat per l'ICS. Fotos: R. Gallofré\n10 de maig de 2022 (18:07 CET)\n29.000 noves places de personal fix a l'ICS abans de finals del 2024\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon, promet reduir fins a un 8% la temporalitat en el sistema sanitari, que s'ha vist molt tensionat arran de la pandèmia\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon, ha anunciat aquest dimarts que durant el pròxim any i mig hi haurà 29.000 nous nomenaments de personal fix a l'Institut Català de la Salut (ICS). D'aquests, un total de 6.800 seran places d'infermeria, ha explicat Argimon en una interpel·lació al ple del Parlament.\nLes places s'aniran omplint des d'ara fins a finals del 2024. "Això és una molt bona notícia", ha dit. D'altra banda, el conseller de Salut s'ha compromès a reduir fins a un 8% la taxa de temporalitat en el conjunt del sistema sanitari de Catalunya el 2024.\nEl Govern vol "millorar l'estabilitat laboral" del personal sanitari disminuint el nombre de treballadors amb contractes temporals. Per exemple, 4 de cada 10 treballadors del sector públic de salut de la Generalitat el 2016 tenia un contracte temporal, segons l'executiu del moment.\nLa pandèmia ha posat sota gran pressió el sistema sanitari català, ja molt tensionat per les retallades dels anys anteriors, fins al punt que àmbits com els CAP han arribat a col·lapsar per manca d'efectius. Els nous nomenaments han de servir per pal·liar aquests problemes, especialment en l'àmbit d'infermeria.


You're in: Home > Circus news > Píndola formativa sobre contractació en temps de COVID-19\nPíndola formativa sobre contractació en temps de COVID-19\nEl pròxim dilluns 26 d'octubre organitzem, amb la resta d'associacions de professionals de les arts escèniques, una píndola formativa sobre els aspectes s'han de tenir en compte quan els artistes i companyies signen un contracte durant el temps que duri la pandèmia. La sessió tindrà lloc online i serà gratuïta per a socis i sòcies i les ponents seran les dues advocades especialistes en arts escèniques Andrea Leunda i Cristina Calvet.\nLes mesures adoptades per les autoritats sanitàries i la declaració de l’Estat d’Alarma va suposar el tancament de teatres, sales i instal·lacions anàlogues amb la conseqüent paralització de l’activitat cultural. Actualment, ens trobem en el moment de reprendre la nostra activitat professional, sota les mesures del Pla de Represa del sector de les arts escèniques i musicals i les circumstàncies canviants dia rere dia.\nL’acord que se signarà en breu entre l’AADPC i el TNC, inclou una clàusula en els contractes d’actors i actrius per la cancel·lació de funcions i assajos en temps de Covid, representa un punt de partida que obre l’opció per a aconseguir més millores i garanties en el futur.\nLes cinc associacions professionals del sector , APCC, APDC, APGCC, TTP i AADPC, organitzen aquesta sessió amb l’objectiu de resoldre tots els dubtes que tinguin els artistes i les companyies sobre convenis, contractació, clàusules com a conseqüència de la represa de la activitat professional en temps de COVID-19.\nAndrea Leunda, Advocada Laboralista de l’AADPC. També assessora jurídicament a l’APCC i a l’APDC ( afegit)\nHorari: de 10,30 a 12 h\nPreu: gratuïta per a socis i sòcies\nAQUI trobareu el FORMULARI D'INSCRIPCIÓ per a la píndola (inscripció gratuïta per a socis i sòcies de les entitats organitzadores)


Resultats per a la cerca "cubeta" dins totes les àrees temàtiques\nca banyera, n f\nca cubeta, n f sin. compl.\nEn ports esportius, construcció en forma de cubeta o de banyera que es fa a la dàrsena per poder-hi aparcar l'embarcació.\nDipòsit de llauna on van a parar les aigües de les gibrelles, quan han estat utilitzades.\n<Arqueologia > Construccions > Estructures > Estructures econòmiques>\nForat artificial de forma més o menys ovalada o rectangular i de poca fondària.\nCel·la de forma de paral·lelepípede dret o de tub d'assaig, de petites dimensions i de material de quars, vidre, clorur de sodi, etc., que és utilitzada sobretot com a recipient dels líquids que han d'ésser sotmesos a determinacions espectroscòpiques.\nes marca de plancha\nen plate mark\nDepressió marcada en un gravat a causa de la pressió exercida en el procés de creació.


El portal d’Autònoms permet portar l’administració detallant clients, proveïdors, despeses, compte d’explotació per mesos, llistats de factures emeses, rebudes, desglossament de l’I.V.A.i llistat programat per presentar la facturació de clients i proveïdors, per trimestres, de més d’una certa quantitat. En particular els 3.005 euros.\nIndependentment del sistema fiscal adoptat per l’autònom, el portal genera informació suficient per saber, amb només prémer el botó del compte d’explotació mensual, saber si es guanya o es perd mensualment. El seu ús, de forma continuada, presenta la situació real a cada moment.\n¿VOLS VEURE UNA DEMO DEL PORTAL AUTÒNOMS? REGISTRA’T AQUÍ\nSeguretat social i altres despeses de personal. S’inclou la seguretat social a càrrec de l’empresa així com les cotitzacions corresponents al titular de l’explotació. S’inclouen les despeses de formació de personal, les contribucions satisfetes per l’empresari com a promotor d’un pla de pensions del que resultin partícip els seus empleats, o dotacions a sistemes alternatius per a la cobertura de contingències anàlogues del pla, sempre que siguin deduïbles fiscalment. A més, les Indemnitzacions satisfetes al personal i qualsevol altra despesa relacionada per rescabalar-li d’un dany o perjudici, assegurances d’accident del personal de l’empresa que no sigui considerat com a pura liberalitat.\nReparacions i conservació. Despeses per al manteniment de l’Immobilitzat, no incloent els de ampliació i millora. S’entén per reparació el procés pel qual es torna a posar en condicions de funcionament un element de l’Immobilitzat. Per la seva banda, la conservació té per objecte mantenir l’actiu en bones condicions de funcionament, mantenint la seva capacitat productiva.\nServicis de Professionals, subministraments i altres Serveis Exteriors. Import que se satisfà als Professionals pels serveis prestats a l’empresa. Comprèn els honoraris d’economistes, advocats, auditors, notaris, etc., així com les comissions d’agents mediadors independents. Com a Subministraments s’entén el consum d’energia, aigua, telèfon i qualsevol altre proveïment que no es pugui emmagatzemar . Com a Serveis Exteriors són els transports, cosines d’assegurances, serveis bancaris i similars, publicitat, propaganda i relacions públiques, etc.\nTributs Fiscalment deduïbles. Tributs i recàrrecs no estatals, les exaccions parafiscals, taxes, recàrrecs i contribucions especials estatals, autonòmiques o municipals no repercutibles legalment, sempre que incideixin sobre els rendiments computats o els béns productors dels mateixos i que no tinguin caràcter sancionador. Són tributs fiscalment deduïbles, per exemple, l’I.A.I, l’I.B.I. que recaigui sobre els elements afectes a l’activitat. No són deduïbles les sancions, el recàrrec de constrenyiment i el recàrrec per presentació fora de termini de declaracions, liquidacions i autoliquidacions tributàries.\nDespeses Financeres. S’inclouen tots els derivats de la utilització de recursos financers de tercers per al finançament de les activitats de l’empresa o dels seus elements d’actiu.\nAmortització de l’Immobilitzat. És despesa deduïble les quantitats comptabilitzades que, enconcepte de l’amortització de l’Immobilitzat, corresponguin a la depreciació efectiva que sofreixin els diferents elements per funcionament, ús, gaudi o obsolescència.\nAltres Despeses fiscalment deduïbles. S’han de consignar tots els altres despeses que, tenint el caràcter de deduïbles, no figurin expressament en anteriors apartats. Com a exemple, sempre que existeixi una adequada correlació amb els ingressos de l’activitat, l’adquisició de llibres, subscripció de revistes professionals i adquisició d’elements no amortitzables, despeses d’assistència a Cursos, conferències, congressos, etc., quotes satisfetes per l’empresari o Professional a corporacions, càmeres o associacions empresarials legalment constituïdes.


La Generalitat recupera la titularitat de Torre Mornau - El Gerió Digital\nEl Govern estudia declarar-la Bé Cultural d'Interès Local\nDiumenge, 2 de juny de 2013 20:04h\nEl Govern ha recuperat definitivament la titularitat de la finca de Torre Mornau, unes 118 hectàrees de terreny de les quals 28 incloses en el Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà, i estudia declarar-la Bé Cultural d'Interès Local. Paral·lelament, un grup de treball format per la Generalitat, l'Incasòl i els municipis altempordanesos de Pau, Castelló d'Empúries i Peralada decidirà els usos de la finca d'acord als interessos del territori.\n"La taula de seguiment neix amb l'objectiu de preservar la finca de Torre Mornau i continuar amb les activitats agrícoles de caire ecològic que s'hi desenvolupen actualment", ha anunciat aquest diumenge el Departament de Territori i Sostenibilitat.\nLa taula es reunirà de manera periòdica i esdevindrà l'òrgan de diàleg entre la Generalitat, com a propietària dels terrenys, i els organismes locals per tal d'establir els usos més adients a les peculiaritats de la finca. L'expedient que es va obrir de compravenda de la finca es dóna per finalitzat -la Generalitat dóna per trencada la possibilitat de compra dels terrenys i de la finca per part de l'italià Rinaldo Muscolino- i, per tant, l'Incasòl n'ha recuperat la plena possessió.\nLa seva voluntat és mantenir-la com a titularitat pública, estudiant fórmules de gestió com ara els acords de custòdia, que el Departament de Territori ja aplica en terrenys similars.


Giró ha recordat que la Llei de pressupostos de la cambra catalana té la "flexibilitat" per atendre totes les necessitats de cada moment\nmés juny país seria jaume assegura\nEl conseller d’Economia Jaume Giró visita la Fira Sant Josep @JosepA.Pérez\nTant els partits a l'oposició com els sindicats tenen tot el dret a criticar el Govern, pel fet de prologar el pressupost, però no seria de país seriós plantejar uns pressupostos per enguany al mes de juny, així ho ha assegurat el conseller d’Economia Jaume Giró en la visita que ha dut a terme aquest divendres a la Fira de Sant Josep de Mollerussa. La primera visita institucional del responsable econòmic del Govern Català.\nEl conseller ha destacat que un pressupost plantejats al mes de juny encara tardarien entre tres o quatre mesos a ser aprovat, per la qual cosa podria passar que entressin en vigor al novembre.\nEl més realista després d'investir el Govern fa pocs dies, és treballar en uns bons comptes negociats per al 2022 i aprovar-los l'1 de gener\nGiró ha recordat que la Llei de pressupostos de la cambra catalana té la flexibilitat per atendre totes les necessitats de cada moment i en aquest sentit, ha apuntat les excepcionalitats derivades de la pandèmia el 2020. És a partir d'aquestes excepcions amb què Giró preveu afrontar el que queda de 2021, econòmicament parlant.\nEl conseller Giró ha explicat que va decidir fer la seva primera visita institucional a la Fira de Sant Josep perquè el fet que s'hagi celebrat en plena pandèmia és un símbol de coratge, valentia i emprenedoria del país. En aquest sentit, ha assegurat que el Govern donarà suport a tot el que ajudi a la dinamització econòmica i empresarial, sobretot a les fires emblemàtiques però també a les de territori.


Publicat el 2 de Desembre de 2013 per Joan Roig "Dalmau"\t, null\nEl món és tan caòtic perquè hem invertit els termes: les persones varen esser creades per estimar i esser estimades, i les coses, per esser usades. Ara ho feim a l’inrevés: estimam les coses i usam les persones.\nFins aquí es podia arribar. Ara resulta que un partit que quan ens va governar fa fer un metro que feia aigua pertot, un palau de congressos que ens ha hipotecat de per vida, un velòdrom que va doblar el pressupopst inicial però no s’hi poden celebrar curses oficials, unes autopistes faraòniques i caríssimes a Eivissa, ens ha robat de pertot, tant que encara ara no ho hem pogut mesurar, produïren un desgavell d’enxufats que feren disparar la despesa pública… Aquests són els seus antecedents i ara que han tornat se segueixen queixant de l’herència rebuda! Seran P.V.I., però n’hi ha un que ha passat tots els límits.\nEl Sr. Biel Company s’ha sortit del botador en tractar de pocavergonya el Sr. Antoni Verger, una persona que no conec personalment, però que segons la meva informació té fama d’honradesa, tant propfessionalment com políticament. Qui és aquest individu que maltracta així el Sr. Verger? Idò un agitador professional, que provocà aldarulls i tractorades il·legals contra el Govern que més recursos al sector agrari havia dedicat. És, ni més ni manco, el major caçador de subvencions de Mallorca, un valent que abusa dels dèbils, com els del tren de Llevant, però es concaga davant el ministre a l’hora de reclamar allò que ens deuen. I, com tots sabem, és membre d’un partit polític ple de lladres ja condemnats i altres imputats que malbaraten recursos públics i ens hipotequen de per vida, com per exemple en les carreteres. És culpable de no tenir tren a la banda del Llevant, el que reforça els trens de Palma a Inca pel Dijous Bo, però no el de Manacor. Aquest s’atreveix a insultar la gent que ha fet una bona labor, no com ell, que només mira per ell mateix. Però, què hem de fer? Això és la nostra nació.\nAquest article s'ha catalogat com a Opinió, Política per Joan Roig "Dalmau" representant null. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


Què * en realitat * provoca els talons esquerdats? | portobelloartgallery.com\nEm dedico molt a mirar els peus de les dones. No és perquè tinc un fetitxe als peus, sinó com a redactor d’estil, jo estic fixat en el que passa a sota dels turmells en nom de la tendència tacada. Darrerament, a banda de veure cada cop més sabatilles fortes i notar que l’esmalt d’ungles dura molt més en els peus que les mans, també m’he adonat que moltes dones semblen passejar-se amb els talons esquerdats, com el que fins i tot es tracta d’un tractament per als peus de bebè. no es pot corregir\nCom que és la temporada de sandàlies, ara cal afegir-hi la condició del peu, i volia arribar al ahem, al final. Per tant, em vaig adreçar a un dermatòleg certificat per un consell.\n'El nom tècnic per trencar els talons i els peus s'anomena queratoderma', explica Joshua Zeichner, MD, director d'investigació clínica i estètica al departament de dermatologia de l'Hospital Mount Sinai de la ciutat de Nova York. El signe indicatiu és un espessiment de la pell (normalment a les plantes o a les palmes) i hi ha diverses coses que poden causar la malaltia.\nSi comença a passar durant la infància, sovint és genètic, però, com a adult, podria tenir més a veure amb el vostre entorn que amb els vostres gens. 'En alguns casos, la gent pot desenvolupar-ho més tard a la vida com a resultat de canvis hormonals o estressors ambientals', afirma el doctor Zeichner. Tot i això, també les condicions cròniques de la pell poden suposar més risc. 'La gent també pot desenvolupar talons secs i esquerdats en condicions com l'eczema i la psoriasi', em diu el doctor Zeichner.\nTot i que és important esbrinar quins són els seus talons secs i trencats per a la futura referència, un cop estiguin en cert estat, només teniu un únic camí cap a endavant. 'Quan els talons es trenquen i es pelaven, significa que la barrera de la pell es trenca, de manera que la pell perd hidratació, s'inflama i té un major risc de desenvolupar infeccions', afirma el doctor Zeichner. 'Una bona cura de la pell pot ajudar a minimitzar-la o evitar que es desenvolupi en alguns casos.\nMés sobre això: la millor manera de fer-ho és mantenint els talons nets i hidratats. Rentar els peus amb un suau netejador que elimini els bacteris sense despullar els peus com el sabó líquid Pure Castile Dr. Bronners (18 dòlars) i hidratar-los amb una loció que inclogui ingredients com la farina de civada col·loïdal (farina de civada AKA suspesa en aqua) com ara Aveeno Daily Loist Moisturizing (8 dòlars), és popular en productes elaborats per calmar la pell seca. Com a últim pas, segella tots els ingredients amants de la pell i que augmenten la humitat als seus talons amb un bàlsam molt ric com és el Honest Organic All Purpose Balm (13 $), que ajuda a formar una barrera oclusiva per la qual cosa cap de les coses bones. pot escapar.\nI cap de les qüestions anteriors no us ha de deixar ben tallat? 'Assegureu-vos de visitar un dermatòleg autoritzat per a un tractament professional', aconsella el doctor Zeichner. Ells us podran ajudar a avançar el millor peu.\nÉs la setmana dels peus aquí a Well + Good! A continuació, expliquen els pedicuristes que són els problemes més habituals que es veuen en els peus de la gent, com evitar que les sabatilles puguin olorar a l’estiu.\nGran SuorGrans ConsellsGrans AparencesGenial ViatgeBon MenjarSense CategoriaCasa Fantàstica


Hi ha vida més enllà dels 30!\nEls mallorquins Marlovers presenten avui a Inca Non stop dreaming, un treball editat en vinil pel segell discogràfic Clifford Records\nMaria Llull | 20 maig 2011\nD'esquerra a dreta, Glòria Pujulà, Eugenio Blanco, Marina Mullor, Guillermo Bauzà i Simó Reus.\nLa feina, la hipoteca, les presses, tenir la casa enllestida, els infants, els problemes... totes les petites grans coses que fan part del dia a dia de qualsevol ciutadà dificulten sobremanera desenvolupar aspectes de les persones que haurien de formar part del conjunt d'allò que s'entén com a drets humans. Quins són? Bàsicament la capacitat de crear i de somiar que té tothom.\nLes coses empitjoren a partir dels 30, quan els estudis són una etapa ja llunyana i es parla amb els amics molt més a través de Facebook que davant una bona cervesa, en un bar. Si quasi no queda temps per a res, com s'ha de fer, per muntar un grup de música i treure un disc?\n"Quan estàs en un moment creatiu has de moure allò que fas, perquè, si no, les idees es queden en aigües estancades", explica Glòria, una de les components del grup mallorquí Marlovers, que avui presentarà el disc Non stop dreaming a Sart (Inca), a partir de les 23.30 hores. Aquest treball ja porta un títol prou significatiu per entendre de què s'hi parla: No t'aturis de somiar. Marlovers està format per Marina Mullor (veus), Glòria Pujulà (veus), Simó Reus (guitarra), Eugenio Blanco (bateria), Guillermo Bauzá (baix) i Carlos González (guitarra), un grup d'amics que ha passat dels 30 i que treu el temps de davall les pedres per dedicar-se a la música.\nEls orígens de la banda es remunten al 2005, encara que el seu primer treball discogràfic ha nascut enguany. Això sí, la trajectòria de les maquetes de Marlovers no té res a envejar a cap altre grup. Han estat tres vegades semifinalistes del Projecte Demo del FIB, i arribaren a la final dels concursos Festival Contemporània i Sonopalma.\nL'any 2007 foren elegits una de les millors bandes d'indie pop per Pop eye. El seu primer concert fou a la IXFira del disc de Mallorca, i han arribat a tocar a llocs tan emblemàtics com la sala Enterprise de Londres. "No som més que un grup d'amics que un dia començaren a fer cançons", diu Marina Mullor. "Les primeres maquetes les gravàrem a casa i ens decidírem a penjar les cançons a Internet, on vàrem obtenir una resposta de la gent que no ens esperàvem", afegeix la cantant, que, a més de compaginar la música amb la feina, també l'ha de fer compatible amb la seva filla. "És molt dur treballar, ser mare i tenir inquietuds. Arriba un moment en què et demanes on quedes tu, en tot això; llavors, has de trobar el camí per recuperar-te com a persona", comenta.\nLes cançons de Marlovers són "aferradises, de pop alegre i fàcil d'escoltar, amb una estructura clàssica", assenyala Guillem. "Tenim el mateix estil des fa anys, perquè no ens agrada anar amb les modes, sinó que feim, en tot moment, allò que que volem nosaltres", prossegueix Eugenio.\nQuines són les aspiracions d'aquest grup amb un disc al mercat? "Volem continuar passant-ho bé", diu Simó, sense dubtar-ho ni un moment. "Que una discogràfica s'hagi interessat per nosaltres ja és molt", diu Guillem. Non stop dreaming ha estat editat pel segell Clifford Records, encara que els Marlovers han hagut d'assumir-ne la meitat de les despeses. Aquest EP veu la llum en vinil, un format que torna a guanyar adeptes després d'un temps a les fosques. La raó? "Fer qualque cosa bonica i estètica, que ja és molt", assenyala Marina. A més, Elephant s'implicarà en la distribució.\nLes cançons de Marlovers parlen de sentiments, però no només d'amor. També hi són presents les petites coses de la vida quotidiana, i totes les coses i pensaments que els puguin passar pel cap. Encara queden coses per cantar, i les que ja estan cantades sempre es poden veure d'una altra manera.


Arquitectura, reformas y eficiencia energética SgARQ en Sitges\nEstudi d’arquitectura especialitzat en el disseny i la construcció de cases passives d’alta eficiència energètica i utilització d’energies renovables.\nDisseny i construcció d’habitatges\nEls nostres projectes es caracteritzen per aconseguir el millor disseny arquitectònic optimitzant els recursos per aconseguir la màxima eficiència energètica.\nReformes i rehabilitació energètica\nServei integral de reformes a Sitges i rehabilitacions d’edificis, habitatges i locals, des del disseny inicial fins al final de l’obra, tenint cura detalls que fomentin l’estalvi energètic.\nGestió integral tècnica i administrativa en fase de projecte, gestió d’industrials en fase d’obra i control econòmic i de qualitat.\nHabitatge Passivhaus a El Vendrell – Comarruga\nUnifamiliar aïllada a la Plana de Sitges #4\nUnifamiliar aïllada a la Plana de Sitges #3\nReforma per a la botiga de mobles Ruiz\nHabitatge Passivhaus a Vilanova i La Geltrú\nEstudi d’ arquitectura SgARQ\nEstudi d’arquitectura fundat i dirigit per l’arquitecte Sergi Gargallo amb més de 15 anys d’experiència en el disseny i construcció d’habitatges, reformes i rehabilitació energètica i en la gestió integral d’un projecte de construcció.\nSgARQ és membre de la Plataforma Edificació Passivhaus, que advoca per la construcció de cases passives. El treball que realitzem es caracteritza per cuidar tots els detalls en la fase de disseny i execució per aconseguir el màxim confort amb el mínim consum energètic sense abandonar el disseny i funcionalitat dels habitatges.\nEn els nostres projectes, proposem la solució arquitectònica més sostenible.\nCuidem el medi ambient i garantim als nostres clients el màxim estalvi energètic.\nReduïm la hipoteca energètica dels projectes d’arquitectura que dissenyem.\nMillorem l’impacte mediambiental dels edificis que construïm.\nAconseguim unes condicions de confort sense amb prou feines consum energètic.\nEl nostre equip i la xarxa de col·laboradors són la clau dels projectes que realitzem.\nDissenyem i construïm virtualment l’edifici per a un millor control del detall, costos i materials.\nTransparència en la gestió i experiència contrastada.\nGestió directa d’industrials i control econòmic i de qualitat.\nNecessites un arquitecte per al teu projecte?


Oposicions a pares: Primera excursió fallida\nPrimera excursió fallida\nDes de la setmana passada que li explicàvem al peque que ahir divendres se n'anava d'excursió a veure els animalons d'una granja. I que fins i tot es quedaria a dinar amb els companys allà.\nA mi em feia molta gràcia: estava convençuda de que s'ho passaria genial.\nPerò dimecres va passar mala nit, tossint els mocs acumulats al coll i no el vaig portar al col·le per veure si ho podiem contenir i anar a l'excursió. No hi va fer res, el refredat/grip ha seguit el seu curs fent del peque una fontana d'esternuts i candeleres espectaculars, acabant amb febre. Avui li he mirat les amígdales i ja he vist pus, així que directes cap al metge. Per variar, li han receptat Azitromicina i Paidoterin descongestionante. No m'agrada gens donar-li antibiòtic però si me'l recepten...doncs li dono.\nResulta que el peque té les amígdales bastant grossetes i exposades (se li veuen sempre al costat de la campaneta). El vam portar a l'otorrino i no li va donar importància. Ens va dir que actualment ja no s'operen i que si no fa apnees i no té problemes per menjar doncs que res. De menjador mai ho ha estat però ara per ara no ens podem queixar (va fent i li agrada tot) i d'apnees no en fa (com dorm amb nosaltres ho sabem del cert!!)\nEn fi, que estem malaltons -per variar- però aquest cop amb una primera excursió del peque fallida...\nPublicat per conxi a 6:17 p. m.\nEtiquetes de comentaris: excursió, malalt\nA l'Andreu li va passar amb la primera excursió del cole. També se la va perdre perquè estava amb una febrada...\nQuè hi farem, els virus són així d'oportuns.\nDe fet, a mi m'han atacat uns que no em deixaran viure Sant Jordi com jo hagués volgut :-(\n22 d’abril de 2012 a les 16:17\nVaja quina mala sort que es perdés l'excursió, aquestes malalties son ben punyeteres.\nQue es millori aviat guapa!\n22 d’abril de 2012 a les 22:11\nOhhh!! saben greu aquestes coses :( Espero que el peque estigui ja millor\n24 d’abril de 2012 a les 21:02\nVaja! però segur que n'hi haurà moltissimes més. Espero que ja estigui bé! Una abraçada!\n25 d’abril de 2012 a les 21:45\nÉs temps de marranades...


Florentines – La cuina de casa\n32 comentaris a “Florentines”\n26 de gener de 2015 a les 8:48 am\nM’encanten aquestes galetes…cruixents, amb taronja i xocolata!!\n26 de gener de 2015 a les 8:53 am\nQue bones i súper fàcils de fer!!!\n26 de gener de 2015 a les 10:38 am\nQuina delicia!!!! i que fàcils (sembla) de fer!!!\n26 de gener de 2015 a les 10:43 am\nAixó és un perill, vols dir que es pot parar de menjar??\n26 de gener de 2015 a les 10:44 am\nQuina pinta més bona tenen! Han d’estar molt bones.\n26 de gener de 2015 a les 12:04 pm\nGemma, els Reis me han portat un sifo, pero les expliccions son nules, he provat de muntar nata, hi ha sigut un desastre, la 1º vegada me ha quedat liquida, potser he posat poques carregas, i l’altra la he muntat i he posat una carrega i primer ha sortit, pero despres no hi havia manera que sortis.\nla nata si ha de possar montada, podries un dia parlar al teu blog de com utilizar el sifo, dons a casa ens agraden les mousse, etc.\n26 de gener de 2015 a les 1:46 pm\nDoncs sembla fàcil :O i tenen molt bona pinta. M’agradarà probar de fer-les un dia ^^\n26 de gener de 2015 a les 1:54 pm\nmteresa, et comento aquí per sobre, si vols alguna cosa més detallada ja m’ho diràs.\nHi ha quatre tipus d’escumes de sifó, en funció de quin és l’element que encapsula l’aire:\n– les base nata (com aquesta http://www.lacuinadecasa.cat/2010/05/02/escuma-de-crema-catalana-classe-amb-en-david-lienas/ )\n– les base gelatina (com aquesta http://www.lacuinadecasa.cat/2014/02/18/maduixes-amb-mascarpone-i-escuma-d%E2%80%99hibisc/)\n– les base clara d’ou (http://www.lacuinadecasa.cat/2012/10/09/fals-bescuit-de-iogurt-classe-magistral-d%E2%80%99en-carles-tejedor/)\n– les base fècula (http://www.lacuinadecasa.cat/2011/10/15/crema-de-xocolata-amb-escuma-de-moniato/)\nLa de base nata és molt fàcil de fer. Has de posar NATA LÍQUIDA del 35% DE MATÈRIA GRASSA. Mira’t bé això, no val la nata de cuinar. I no has de muntar la nata, precisament vols que això ho faci el sifó! L’has de posar líquida tal com et surt del brick.\nHas d’omplir uns 3/4 de la capacitat del sifó, no omplis mai fins dalt ja que has de deixar espai pel gas.\nPer un sifó de 1/2 litre normalment és suficient dues càpsules, que han de ser gas N2O. És molt important això del gas, mira bé que no hagis posat les càpsules de SODA, aquestes no valen (aquestes són per posar bombolles com al vichy). Si el sifó és de 1 litre, posa 3 càpsules.\nTot el que posis a dins ha d’anar hipercolat, ja que surt per un forat tan petit com la punxa d’una agulla de cosir. Qualsevol trosset et pot embussar la sortida. Per la nata que dius tu, però, la pots posar directament.\nÉs molt important donar repòs al sifó un cop carregat. Deixa’l a la nevera un parell d’hores abans de fer servir. I per les escumes de base nata, és millor muntar-les fredes de nevera.\nQuan carregues el sifó, l’has de sacsejar bé a cada càrrega que hi poses. Jo fins i tot deixo reposar 5 minuts abans de posar la segona càrrega, així t’assegures que el gas hagi entrat tot.\nFinalment, abans de fer servir el sifó l’has fe tornar a sacsejar enèrgicament.\nCrec que no em descuido res. A veure si ara ja et surt bé 😉\n26 de gener de 2015 a les 1:59 pm\nHello!! jo tinc també una bona recepta de florentins…jejeje. Les típiques són banyades amb xoco…i tant! el fart d´atemperar que em vaig fer. I molt cruixents. Petó.\nPD: a punt pel concert dels Amics a Sant Joan…dissabte.\n26 de gener de 2015 a les 3:12 pm\nJa les he copiat Gemma i qualsevol dia les faig. Gràcies per la recepta que té molt bona pinta.\n26 de gener de 2015 a les 4:24 pm\nAquestes galetes han de ser un perill, per començar i no poder parar!! un petó!\n26 de gener de 2015 a les 10:28 pm\nM’encanten!! I sembla que siguin fàcils de fer!! Bona setmana, petó\nSi dius que has estat buscant i per fi la has trobat aquesta és la recepta!!!\n27 de gener de 2015 a les 7:46 am\n27 de gener de 2015 a les 8:50 am\nME apunto la receta, que tienen una pinta deliciosa\n27 de gener de 2015 a les 2:37 pm\nDeliciosamente irresistibles con ese crujiente y asi con poco chocolate mejor para mi gusto.\n27 de gener de 2015 a les 4:58 pm\nGemma, la nata de 35%MG, és la de brick que posa “per a muntar”? Cal muntar-la? O la barregem amb la resta d’ingredients tal com raja? Disculpeu el meu desconeixement però és fruit de la inexperiència… intento posar-hi remei…\n27 de gener de 2015 a les 5:05 pm\nHan de ser molt bones aquestes Florentines… les faré! petó\n27 de gener de 2015 a les 6:35 pm\nGracies Gemma, a la nata sense muntar nomes i vaig posar una carrega, dons en vam dir que per 1/2 litre de nata una carrega\nHo tornare a probar aveure si men surto\n28 de gener de 2015 a les 8:39 am\nCristina, sí, és la per muntar. I no cal muntar-la, són unes galetes super fàcils de fer, ho barreges amb unes varilles, seguint l’ordre que diu la recepta. I no cal que et disculpis!!! Jo encantada d’aclarir el què sigui 😀\n28 de gener de 2015 a les 8:40 am\nmteresa, la resta de coses que t’he explicat ja les vas fer així?\n28 de gener de 2015 a les 12:58 pm\nM’encanten aquestes galetes tan cruixents! I ajuda molt que siguin tan fàcils de fer: no tens mandra de fer-les!!!\n28 de gener de 2015 a les 7:33 pm\nGemma al Miquel és un hipermegafan dels florentins!!\nO sigui que quan vulgui aconseguir alguna cosa… a fer florentins!! xD\nFas bé de carregar-los menys de xoco pq de per sí ja són una bomba de sucre! Però són taaaaaaan bons que un dia és un dia! O dos… 😉\n28 de gener de 2015 a les 8:10 pm\nLas florentinas son riquisimas, y si tu dices que encontraste “la receta” tiene que ser un auténtico lujo. No hay más que verlas!!\n29 de gener de 2015 a les 3:36 pm\nQuina meravella! Un capritxo ideal per qualsevol ocasió!!! Excel·lents!\n29 de gener de 2015 a les 9:00 pm\nGemma; Vols fer el favor de no fer aquestes tentacions tant i tant asombroses, ja està bé eh?\n30 de gener de 2015 a les 7:52 pm\nNo m ‘han quedat gens be. Les petites porcions s’ han anat escampant i ha quedat una massa de sucre per tota la safata del forn. Pot ser l’ almivar de la pell de taronja? Era com un carmel, moooolt dolç i amb els trossets d’ ametlla i taronja.\n30 de gener de 2015 a les 10:26 pm\nQue bones i que cruixents estaran.Son una gran temptació\n2 de febrer de 2015 a les 5:10 am\nMarta, segur que ha sigut l’almívar de la taronja. És normal que la massa s’estengui una mica, però no tant que s’ajunti tota! la florentina té aquesta part del caramel cruixent, però no tant com expliques tu.\n7 de febrer de 2015 a les 11:53 pm\nDoncs si que són fàcils!! Quina passada, i jo sense coneixer-les, que és això?! Tenen molt bona pinta\n20 de febrer de 2015 a les 12:58 pm\nMoltes gràcies per l’aclariment, Gemma! Quin plaer poder consultar dubtes així directament. Aquesta tarda: florentines!!!! Ja us explicaré.\n3 de març de 2015 a les 12:25 am\nÉs genial trobar receptes que semblen tan fàcils i senzilles i poder fer aquestes preparacions clàssiques a casa! 🙂


saragatona: temps sideral\nni cas, aquest comentari del diari sobre els vells es de cara a la galeria, parole, parole, parole. Als vells no se'ls té per a res i així continuarà. Quan a Oliveira, no s'ès savi per vell sinó per savi.\nSobre els vells, amb tot l'amor del món, n'hi hauria per escriure un llibre. Jo reclamo per a ells un lloc d'honor al tro de la saviesa. Una vergonya com en són de menystinguts. M'has posat el desfici d'escriure d'això, Pere. I creu que aquests dies em falten espurnes d'il.lusió. Gràcies.\nEm sembla que no anem bé, per anar a Sants... però a mi també m'agrada, la teva idea!\nNi tan sols això, Francesc, parole, parole, parole. Els vells? Què són els vells? Tens raó, la saviesa no sap d'edats, potser una mica d'actituds i relativismes...? No ho sé.\nM'alegra haver-te proporcionat una petita espurna d'il·lusió, zel, tot i que sé que les teves il·lusions no necessiten de mi per ser sempre presents. Els vells, els vells... En realitta no crec en els vells ni en els joves ni en les dones ni en els homes sinó en aquest o l'altre o el de més enllà, però tens raó, els vells, com a col·lectiu no existeixen més que quan convé.\nEn parlarem, Montse, sempre vista i no vista.\n(Uf, no sé si t'he donat les gràcies per pesar en mi. Sóc un desatre)


Durant tot el 2018 Ubutv durà a terme el projecte “Eixams”, un projecte pensat i realitzat per Alex Muñoz, amb la col·laboració de Xavi Manzanares (DAAX). El projecte recull entrevistes, accions, tallers i prototips d’innovació tecnològica al voltant del món de les abelles i de la importància que tenen per al cicle reproductiu de la naturalesa.\nEs tracta d’un projecte expandit, possible gràcies a la subvenció de l’ICUB per a projectes artístics d’innovació tecnològica. Al mateix temps, “Eixams” ha guanyat la convocatòria de BCN Producció, de La sala La Capella per la categoria d’entorn digital, i ha estat convidat per la Fundació Miró per a participar a l’exposició “BEEHAVE” del 16/02/2018 fins al 21/05/2018. L’exposició es complementa amb activitats que duraran fins al 12 del juny 2018.\nA banda d’això, durant el mes del novembre de 2018 tenim previst dur a terme un Taller de Stop Motion sobre el Cicle de Vida de les Abelles, amb joves perquè puguin apropar-se a aquest món. El taller es farà en col·laboració amb Telenoika.\nMai 21, 2018 Novembre 12, 2018 by ubutv Categories: Investigació, Notìcies, ProjectesTags: alex_muñoz, eixams, Telenoika, xavi_manzaneres\tDeixa un comentari


S'estén la histèria en el Reial Madrid\nEls dubtes de l'equip en el primer triomf després de quatre derrotes i un empat mantenen la inquietud entorn del projecte\nMadrid - Dimecres, 24/10/2018 - 19:12\nEl que havia de serun dia feliç, el primer pas per deixar enrere els mals moments i mirar cap al futur amb optimisme, es va tornar, amb les declaracions posteriors, en irascibilitat, torbació i agitació contra l’ambient. Amb Marcelo al capdavant, el Reial Madrid escorcolla l’entorn per trobar un enemic que mai ha estat fora de la gespa.\nMés enllà de reivindicar el triomf, després de quatre derrotes i un empat, el context que envolta l’equip l’últim mes ha crispat l’ambient fins a fer de la victòria un plat amarg. Des de la fanfarrona amenaça d’Isco en la prèvia: “Els que ens van criticar van acabar posant la cua entre les cames”, va dir; fins a l’acusació directa de Marcelo a la premsa després del partit: “Intenteu fer mal al vestidor. Potser és enveja, jo que sé, o perquè no sabeu jugar a futbol”, el va etzibar el brasiler a les ràdios; el vestuari del Madrid transmet inquietud i ansietat.\nEls dubtes de Lopetegui\nDes de la banqueta no es projecta, ni de bon tros, més assossec que des dels jugadors. Lopetegui es revela irascible en les seves últimes compareixences públiques, desbordat per la pressió de treballar en la corda fluixa. Ell, sempre correcte, acostumava a escoltar amb paciència i a despatxar amb una bona tirallonga de tòpics cada reflexió en forma de pregunta. Ara rebat amb comentaris secs les preguntes incòmodes: “¿Tu has estudiat psicologia?”, li va etzibar a un periodista que es va adonar del seu semblant seriós després de la victòria, “no em vegis tocat; estic content”, va dir, com qui afirma amb el cap mentre nega amb la mirada.\nPer al tècnic del Reial Madrid és una realitat palpable el consell d’autoajuda més cèlebre, el de viure cada moment (partit) com si fos l’últim. Com per als jugadors, el garrepa triomf contra del Viktoria Pilsen no va ser un bàlsam ni per al públic, que va acabar demostrant el seu enuig, ni per a l’entrenador, conscient que era la victòria en una batalla que només retarda la seva derrota en la guerra. Lopetegui sap que està fent, com Moisès, la travessia pel desert, travessant la península del Sinaí, per mai arribar a trepitjar la Terra promesa.\nEl Madrid guanya entre el disgust del Bernabéu


El trasllat il·legal de cossos al Valle de los Caídos explicat en dos llibres\n«A l'única família a qui se li permet treure un mort del Valle, és l'única que no vol»\nJordi Pinyol, Queralt Solé i Sílvia Marimón van presentar ahir el seu darrer treball\ndivendres, 21 de febrer 2020 - 13:54h\nLa presentació significava la quarantena per Jordi Pinyol | Tarragona Digital\nDesprés d'haver passat 81 anys de la Guerra Civil espanyola, encara queden alguns temes per resoldre i la memòria del desastre encara és molt present en moltes persones. A Tarragona es ret homenatge als escenaris, personatges i protagonistes de la ciutat que van caure en la desgràcia de ser-hi partícips. Els actes de l'edició d'enguany van començar el passat 15 de gener i s'allargaran fins al 28 de març del 2020.\nEl cicle compta amb les activitats organitzades per diverses institucions de pes dins el Camp de Tarragona, com són el Port de Tarragona, la Universitat Rovira i Virgili o Òmnium Cultural.\nExposicions, conferències i xerrades per mantenir la memòria viva\nFins al dia d'avui, s'han dut a terme conferències, xerrades i exposicions de tota mena, entre les quals destaca la del passat 18 de gener, on es va fer una visita guiada pels espais de la memòria de Tarragona, concretament el refugi antiaeri, l'Antiga Audiència i la Presó de Pilat. L'11 de febrer també va tenir lloc la conferència 'Neus Català memòria viva', que va ser organitzada per Òmnium.\nLa presentació dels llibres La dictadura de Pedra i Avi, et trauré d'aquí!; que es va fer aquest dijous 20 de febrer va ser també un dels actes destacats que s'han celebrat.\nLa presentació va esdevenir un acte discret, en una localització discreta i amb nombre de públic també discret. Es tractava de la sala d'actes dels Serveis Territorials de Cultura, situat al bell mig del carrer Major de la Part Alta de Tarragona, una zona de la ciutat on sembla no haver-hi passat el temps. A l'acte van assistir-hi unes 30 persones.\nEl Valle de los Caídos és l'escenari dels dos llibres presentats ahir | cedida\nAquest acte suposava la quarantena presentació del llibre Avi, et trauré d'aquí de Jordi Pinyol, llibre en què l'autor relata com es va adonar que el cos del seu avi, mort durant la Guerra Civil, va ser profanat i traslladat il·legalment al Valle de Los Caídos. L'acte també va ser la primera vegada en què els tres autors van coincidir a la presentació d'un llibre, tot i que la seva història no havia començat llavors.\nTal com van explicar, el Jordi Pinyol i la Queralt Solé es coneixen de fa temps, ja que la periodista de la revista Sàpiens va ser qui va ajudar Pinyol a poder cercar com i perquè la tomba comuna de Lleida on s'ubicava el cos del seu avi va ser profanada, i els cossos que es trobaven allà posats en una caixa negra i traslladats al Valle de los Caídos, sumant-se als més de 30.000 casos arreu de tota Espanya que també van ser portats a la basílica.\nPel que fa al llibre La dictadura de pedra de Queralt Solé i Sílvia Marimón, es podria dir que compleix la màxima, esmentada per la pròpia Marimón, de 'per tractar un tema, endinsa-t'hi fins al fons'. I realment es compleix perquè en el llibre relata com la Sílvia Marimón va hostatjar-se a la 'hospederia' del Valle de los Caídos i va poder presenciar que, igual que a la Part Alta de Tarragona, el temps no ha passat.\nCal recordar al jovent de Tarragona els desastres de la guerra\nDes d'Òmnium Cultural Tarragonès es valorar el fet d'organitzar aquest tipus de xarrades i presentacions, així com el memorial del final de la Guerra Civil a Tarragona, per recordar sobretot als més joves que tot i tractar-se de fets que van passar fa 80 anys, encara són «de rabiosa actualitat», i cal rememorar-los per evitar errors del passat que, malauradament, es tornen a repetir.\nAmb aquesta anècdota remarcava Sílvia Marimón la importància d'aquests actes: «Vaig anar a fer una xerrada a un institut i em vaig trobar amb alumnes que simpatitzaven amb VOX. Em va sobtar tant que gent tant jove simpatitzés amb l'extrema dreta, i per això vaig entendre que cal tenir molt present les desastroses circumstàncies d'una guerra, i cal remarcar-ho en els més joves, perquè no es tornin a repetir els errors del passat».\nEl pròxim acte del memorial del final de la guerra serà aquest diumenge 23, amb la projecció de la pel·lícula El pan de la guerra, de Nora Twomey. En els dies següents i fins al 21 de març, aniran culminant la resta d'actes, com la conferència del pròxim 25 de febrer, 'Retrofotografiant els espais de la Guerra Civil al Port de Tarragona'; o la 'Taverna republicana' del pròxim 21 de març, en què es farà un concert amb diferents músics amb interpretacions relacionades amb el període republicà.\nTota la programació, així com el lloc i l'horari, es pot trobar a la pàgina web de l'Ajuntament de Tarragona.\nliteratura Ajuntament de Tarragona Òmnium Cultural entitats de Tarragona


Sandra Ribalta: 2010/12\nArticle: Nadal sense quilos\nPer aquest mes de desembre a la revista Pànxing us proposo un article molt nadalenc. Parlo sobre els àpats de les festes i d'allò que podem fer per no agafar uns quilos de més.\nNadal sense quilos\nConsells nutricionals per afrontar les festes\nMenjar i encara més menjar. Aquesta seria potser una manera fàcil de descriure les festes nadalenques a casa nostra. Aquests excessos alimentaris tenien la seva raó de ser anys enrere quan l’alimentació era molt més moderada i racional. Aquella dieta es basava principalment en les verdures de temporada, hidrats de carboni com el pa, les patates o els llegums, i una petita quantitat de proteïna en forma de carn o peix que actuava d’acompanyament. Però avui en dia, aquesta proteïna s’ha convertit en el nostre plat principal diari i la verdura –amb sort– en l’acompanyament. A més a més fem dietes excessivament riques en greixos poc saludables i en sucres massa refinats. Com a resultat d’aquests canvis alimentaris que hem sembrat en els últims anys, avui en dia estem recollint un gran nombre de patologies. Així que, si als excessos normals del dia a dia hi sumem els d’aquests dies festius, el resultat no va a favor de la nostra salut.\nAixò no significa que no puguem celebrar aquestes festes com ens agrada. El secret està en la moderació i el sentit comú. Així evitarem trobar-nos malament hores després o penedir-nos d’allò que hem menjat quan ens pesem després de festes. Perquè recordem que no hem de viure per menjar, sinó menjar per viure.\nPer tot això, us proposo uns consells per afrontar el Nadal d’una manera més saludable:\nRealitzar una alimentació equilibrada, variada i completa.\nDurant els dies previs a les festes, així com els dies entre festes i sobretot els dies posteriors, la nostra alimentació hauria de ser com la de la resta de l’any: realitzar entre 4 i 5 ingestes diàries, consumir hidrats de carboni d’absorció lenta (pa, pasta, arròs, patata o llegum) en cada àpat, consumir una gran quantitat i varietat de verdures (al voltant de 500 g al dia), moderar el consum de proteïna (amb 125 - 150 g per àpat en tenim suficient) i prioritzar el peix per sobre de la carn, prendre de 2 a 3 peces de fruita al dia, i de 2 a 3 racions de làctics. I tot això acompanyat de 4 o 5 cullerades soperes d’oli d’oliva entre cuinar i amanir.\nReservar-nos pels dies festius.\nMalgrat ja fa dies que veiem torrons, neules, bombons, foie, marisc, caviar, pernil, cava i tota mena de productes llaminers per tot arreu, intentem reservar-los exclusivament pels dies festius, ja que tots ells són aliments molt calòrics.\nPlanificar els menús.\nPlanificar la totalitat del menú que servirem en cada àpat ens pot ajudar a evitar desequilibris, que per exemple poden portar als comensals a quedar-se tips just després dels aperitius. Això, a part d’impedir gaudir de la resta de plats, no és gens recomanable des del punt de vista nutricional. S’aconsella començar amb un entrant lleuger com una sopa, una crema de verdures o una amanida original. Seguit del plat principal, acompanyat preferentment de verdures o hortalisses. De postres millor optar per la fruita, per exemple en forma de carpaccio o d’una original broqueta de pinya natural, papaia i maduixes, o també algun sorbet. Després de tot això segur que encara ens quedarà espai per unes neules o una mica de torró, però és aquí on cal moderar-se, ja que són aliments molt rics en calories, greixos i sucres. Així doncs agafem-ne porcions petites i assaborim-les lentament.\nControlar les quantitats.\nSi ens toca cuinar és important controlar les quantitats i cenyir-nos als que serem, evitant així que mengem en excés i intentant evitar que quedin sobres, les quals haurem d’acabar-nos menjant un altre dia. També cal posar especial atenció a l’hora d’anar a comprar i no deixar-nos seduir per l’enorme oferta de dolços i llaminadures que envaeixen els supermercats.\nJuntament amb els dolços típics de Nadal, l’alcohol també és protagonista d’aquestes festes. A part de les contraindicacions que aquest té per la salut, l’alcohol també aporta moltes calories, concretament “calories buides”. Pensem que per exemple una ampolla de vi o de cava conté aproximadament 650 Kcal, l’equivalent a un dinar. I una copa en conté al voltant de 85, que és el mateix que aporten per exemple dues llesques petites de pa.\nCompensar els àpats.\nAixí com hem dit que el secret estava en la moderació, també és molt important no saltar-se àpats. Moltes vegades després de menjar en excés ens sentim culpables o ens trobem malament, aleshores no mengem res en l’àpat següent per “compensar”. Però aquesta no és la manera de fer-ho. Així doncs, apliquem el seny durant l’àpat festiu i en l’àpat anterior o posterior optem majoritàriament per verdures o hortalisses, acompanyades d’un ou, una mica de peix blanc o carn, de postres una peça de fruita o un iogurt desnatat i per beure preferentment aigua. Bàsicament en aquests àpats és important no incloure massa aliments que continguin hidrats de carboni i també moderar els greixos, perquè aquests són probablement els nutrients que més consumim en excés durant els àpats festius. Així que cal potenciar les verdures, que a la vegada també actuen com a desintoxicants.\nUna altra manera de compensar els àpats de les festes és realitzar activitat física, ja que aquesta és una manera de cremar calories. Una bona opció és, aprofitant els dies festius, realitzar algun tipus d’excursió o simplement caminar a diari. Picar molt fort el tió no serveix per cremar gaires calories, però si ho feu, us desitjo que us cagui moltes coses saludables!\nPublicat per Sandra Ribalta a 17:45 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: alimentació equilibrada, articles, Nadal\nPublicat per Sandra Ribalta a 21:21 Cap comentari:\nEl passat dissabte vaig participar al programa Tenim un problema de Ràdio Estel, conduït per en Miquel Murga, en el qual vàrem tractar el tema del control de pes. Però no només des de la vessant del sobrepès i l'obesitat, sinó també des de situacions patològiques de baix pes o obsessió pel pes com pot ser l'anorèxia o la bulímia. D'aquestes patologies en va parlar la Marta Voltas, gerent de l'Associació Catalana contra l'Anorèxia i la Bulímia (ACAB) i directora de la Fundació per la Imatge i l'Autoestima (IMA). Finalment també vàrem parlar de l'obesitat infantil amb la Norma García, coautora del programa Nens en moviment de l'hospital de la Vall d'Hebron.\nAquí us deixo l'enllaç del programa.\nPublicat per Sandra Ribalta a 16:03 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: anorèxia, bulímia, dieta, obesitat, obesitat infantil, ràdio, sobrepès


¿Qui s’oculta rere l’enigma Tiger Woods?\nUna minisèrie sobre el golfista més famós del món, que no compta amb la benedicció del jugador, mira de furgar en l’home darrere de la icona\n13 de de gener del 2021. 18:54\nEn una escena de ‘Tiger’, un comentarista esportiu assegura sobre el golfista més famós del món: «Sovint ens preguntem què li passa pel cap. ¿Què no donaríem per conèixer els seus pensaments?». I aquestes dues frases podrien funcionar a tall de resum de la minisèrie en el seu conjunt, el segon del qual i últim episodi arriba a HBO aquest pròxim diumenge. El que els seus 190 minuts de metratge ofereixen un retrat borrós, i no només pel rebuig del mateix Woods a participar-hi; els bustos parlants a qui els directors Matthew Hamachek i Matthew Heineman recorren per vehicular la narració, persones que han conegut l’astre o treballat amb ell o informat sobre ell, es mostren incapaces de donar veritable llum sobre l’home ocult rere la icona. I potser és això mateix el que, almenys en part, li dona al documental la seva raó de ser.\nEn línies generals, és cert, ‘Tiger’ repassa amb solvència els aspectes més rellevants de la vida de Woods: el racisme que va experimentar de nen en els clubs de golf; les seves impressionants victòries i la seva extrema ambició; la seva problemàtica relació amb la seva negritud; la fama, les infidelitats compulsives, el dolor físic, l’addicció als opioides i la tornada al cim que ningú va aconseguir anticipar. I en el procés va teixint una història de simplicitat desarmant, la de l’atleta estel·lar desconcertat pels requisits de l’esport professional i per una celebritat que va experimentar des de massa primerenc i contra la seva voluntat –el primer episodi mostra Tiger colpejant pilotes de golf a la televisió quan tenia 2 anys–, i suggerint que els seus errors han sigut conseqüència d’aquesta pressió.\nEn concret, el documental presta especial atenció a la traumàtica influència exercida per Earl Woods, un veterà de guerra que des del principi va imposar en el seu fill una disciplina militar a fi de portar-lo a la perfecció, i sobre les espatlles del qual va carregar unes expectatives gairebé messiàniques; com se li sent assegurar en una escena, confiava que aquell jove «portaria al món un humanitarisme mai abans conegut». Mentrestant, recorden Hamachek i Heineman, Tiger es refugiava en ‘hobbies’ com el submarinisme –que oferia la possibilitat de l’aïllament absolut– i intentava escapolir-se de la seva condició de símbol per a la comunitat negra. Només volia ser un golfista.\nLa segona part de ‘Tiger’ repassa episodis que els no aficionats a l’esport coneixeran millor: en primer lloc, l’‘affaire’ de Woods amb una relacions públiques anomenada Rachel Uchitel –que al documental parla per primera vegada des que va esclatar l’escàndol el 2009–, l’accident de cotxe sofert davant la seva casa a Florida després que la seva dona s’assabentés de l’aventura i l’ataqués amb un pal de golf, i la posterior aparició de desenes d’amants més, entre les quals estrelles del porno i escorts. En segon lloc, l’addicció als calmants i els antidepressius que va desenvolupar després de sotmetre’s a successives cirurgies, i que va culminar una nit de l’any 2017 quan va ser arrestat per conduir sota els efectes de cinc drogues diferents.\nEl documental culmina amb la increïble victòria de Tiger en el Masters d’Augusta de l’any 2019, que li va proporcionar una cosa semblant a una redempció, però en tot cas deixa un sabor amarg. Woods, se’ns diu, no ha arribat a reconciliar-se amb aquelles persones que va allunyar injustament de la seva òrbita, precisament aquelles que van ser capaces de veure el que el golfista ocultava sota la seva façana: l’evidència que, des de petit, aquell noi superdotat mai va tenir ocasió de desenvolupar una veritable identitat, perquè va passar la seva vida mirant d’assemblar-se a un ésser mític anomenat Tiger Woods.


Els danys ocasionats per la borrasca Gloria a València ascendeixen a quasi 1,4 milions d'euros\nLes àrees esportives i les relacionades amb el cicle integral de l'aigua, les que més danys han registrat\nEl pas de la borrasca Gloria el mes de gener passat ha deixat de llarg a llarg de la Comunitat Valenciana importants danys materials i econòmics. Aquest divendres hem conegut la quantia necessària per a reparar els danys que es van produir a la ciutat de València, la qual ascendeix a 1.380.107,29 euros.\nAixí ho han comunicat en roda de premsa els vicealcaldes de l'Ajuntament, Sandra Gómez i Sergi Campillo, els qui han anunciat que una vegada conegut el total dels danys se sol·licitaran les ajudes corresponents tant a la Generalitat Valenciana com al Govern d'Espanya.\nEntre les despeses més significatives, destaquen els dependents de l'àrea d'Esports que ascendeix a 565.000 euros, seguits dels del Cicle Integral de l'aigua que sumen 303.907,28 euros. A més, s'hauran de destinar importants quantitats com a qüestions relacionades amb jardins (188.470,21€) neteja urbana (167.893€) i a la recuperació de les platges (51.760€).


Quina és la nostra relació amb els espais exteriors sota tan sols? | HESGE | Filippo Colca\nQuina és la nostra relació amb els espais exteriors sota tan sols? | HESGE\nUna enquesta realitzada a Zuric i Ginebra amb més de 1000 persones posa de manifest la importància dels espais oberts, inclosos els espais verds, per a la població de la crisi Covid-19.\nL’escola secundària de Rapperswil (HSR) i l’escola secundària del paisatge, l’enginyeria i l’arquitectura de Ginebra (HEPIA) van liderar conjuntament una investigació, per als cantons de Zuric i Ginebra, en la conducta recreativa de la població durant la crisi del Coronavirus. La investigació es construeix sobre el postulat que els espais oberts i verds són importants per fer front als efectes que la crisi CVIV-19 té al benestar de la població. I el propòsit de la investigació és analitzar els canvis de comportaments i percepcions que la població té aquests espais en la fase més estricta del tancament, establerta des del 17 de març. Aquesta investigació representativa va tenir lloc durant la setmana de Pasqua del 9 al 19 d’abril de 2020, 1022 persones van respondre en línia, de les quals 251 al cantó de Ginebra i 771 al cantó de Zuric (població 2,5 vegades més gran).\nL’estudi mostra que la població segueix en la seva gran majoria les recomanacions de les autoritats, segons la seva valoració, significativament “molt més que abans del 17 de març” a casa. Aquesta observació és més a Ginebra que a Zuric, les condicions de salut són més crítiques.\nL’enquesta també revela la importància dels espais oberts i verds per fer front als efectes de la crisi de les persones, la seva salut i la seva sociabilitat . Les activitats dutes a terme a l’aire lliure són sobretot “Passejar, apreciar la calma, caminar”. En particular, per desenvolupar emocions positives, gaudir de la natura i enriquir els seus dies.\nConsulteu l’estudi de l’estudi\nLlegiu el comunicat de premsa


Apartment Dragonja II Fazana Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Dragonja II\nConvenientment situat a Fazana, Apartment Dragonja II és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Dragonja II ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar.\nL'ambient de Apartment Dragonja II es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Dragonja II és una elecció inteligents per a viatgers a Fazana, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


La delegació del Govern a la Catalunya Central estudia crear una comissió de seguiment de la restauració del Cogulló - Ona Bages\nInici OB - Notícies La delegació del Govern a la Catalunya Central estudia crear una comissió...\nLa delegació del Govern a la Catalunya Central estudia crear una comissió de seguiment de la restauració del Cogulló\nCamps assegura que l’objectiu no seria “controlar” sinó poder fer un seguiment\nLa fi dels abocaments de residus salins al runam del Cogulló posa també punt final a la comissió de seguiment que es va crear per vetllar pel període transitori de trasllat de l’activitat minera de Sallent a Súria. Davant d’aquest fet, la delegació territorial del Govern a la Catalunya Central es planteja la possibilitat de crear-ne una de nova. Més que “per control”, diu la delegada, Alba Camps, la nova comissió buscaria fer “el seguiment” i conèixer de primera mà “com s’està fent la restauració de la muntanya de sal”.La comissió de seguiment es reunirà, per darrera vegada, aquest mes de setembre. Les reunions, assegura Camps, “han estat molt útils”. No obstant això, ara que s’ha complert la sentència “és important compartir en quin punt ens trobem, quines són les perspectives i com està evolucionant”. La delegada creu que a l’empresa explotadora, Iberpotash, també els interessa, ja que al final comparteix l’objectiu “d’una mineria sostenible”.\nPel que fa a com hauria de ser la nova comissió, la delegada veu important “que es mantingui la visió interdepartamental”.\nEl col·lector de salmorres, en marxa\nEl pla de restauració de la muntanya de sal contempla dues vies: d’una banda, comercialitzar la sal i, de l’altra, dissoldre-la amb aigua i traslladar-la al mar a través d’un nou col·lector -una canonada que permet evacuar la salmorra. Segons ha explicat la delegada, l’obra del nou col·lector “està en marxa”.\nCamps, però, no ha volgut entrar en terminis a causa del fet que “hi ha trams que estan més avançats i altres que s’estan configurant”. A més ha recordat que “intervenen molts agents, alguns privats”, pel que “els terminis no seran curts” tot i que assegura que “s’està avançant”.


pis de 5 dormitoris amb 16m² terrassa en venda a El Pla del Remei, València\nLluminosa habitatge exterior amb estades àmplies, grans finestrals i terrassa, amb vistes increïbles a la venda al costat dels jardins de l'Túria i la Gran Via Marquès de l'Túria, València.\nAquest ampli pis de 236 m² construïts es troba en una ubicació immillorable al costat dels jardins del riu Túria i la Gran Via de l'Marquès de l'Túria. Està en un edifici dels anys seixanta que destaca per la seva gran longitud de façana.\nGràcies a la seva orientació a sud-est, el pis gaudeix d'una gran lluminositat i d'increïbles vistes a la Gran Via Marqués de l'Túria.\nL'habitatge es distribueix en una única planta, amb estades generoses i de forma quadrada.\nEs pot entrar a el pis per dos accessos: el principal i el de el servei. L'accés principal dóna a la zona de dia, àmplia i situada al costat de la façana, i que està formada per tres estades diferents: el saló, el menjador i la biblioteca. Des d'aquí, s'accedeix a una magnífica terrassa de 16 m². Davant de l'menjador trobem l'àmplia cuina independent, amb rebost i amb safareig. I a la banda hi ha la zona de servei amb un dormitori i un bany complet.\nSeguidament arribem a la zona de nit, també al costat de la façana de Gran Via Marquès de l'Túria. En primer lloc hi ha dos dormitoris dobles un d'ells es correspon amb el principal amb bany en suite i vestidor, limitant amb la cuina altres dos dormitoris dobles més. L'habitatge disposa d'un altre bany complet.\nEl pis es troba en bon estat i amb una actualització es convertiria en un habitatge exclusiva, en una ubicació immillorable i amb unes vistes excepcionals. Es podria plantejar una reforma amb una tendència més actual, natural i minimalista alhora, on el protagonisme el prenguin els jardins i el cel blau mediterrani.\nEl panorama i la llum converteixen l'habitatge en una llar càlid i molt serè gràcies a la senzillesa del conjunt. Seria idònia per a una família nombrosa.\nSaló-menjador-biblioteca amb sortida a gran terrassa amb vistes a la Gran Via Marqués de el Túria\nCuina amb galeria habilitada com a safareig\nDormitori principal amb bany privat i vestidor.\nAquest habitatge se situa al costat dels jardins de l'antic llit del riu Túria i la arbrada Gran Via, en una cèntrica zona residencial.


La lògica territorial del desconfinament\nBarcelonaComencem a tenir prou experiència tots plegats sobre la dificultat de gestionar una pandèmia com la del covid-19. Se suposa que hem après dels errors comesos fins ara. Als inicis, tant polítics com científics –si més no una part– i ciutadans vam entomar l'epidèmia massa a la lleugera, quan ja hi havia clars indicis que la cosa era greu i que s'acostava, uns indicis que no van ser presos amb prou consideració. Ara que es comença a veure, no el final del túnel, però sí l'inici d'un possible i lent retorn a una certa normalitat, no hauríem de caure en l'error contrari: voler anar massa de pressa, voler ser massa valents. És bo, doncs, que s'hagi començat a parlar de desconfinament quan encara falten dies per encetar-lo i quan tots sabem que es farà lentament. Evidentment, s'ha començat a parlar-ne perquè hi ha neguit social, tant per la situació econòmica –amb sectors que pressionen legítimament per poder reobrir els negocis– com pel cansament d'un confinament que ja fa més d'un mes que dura, i que ha sigut molt rigorós sobretot per als infants. En tot cas, que se'n parli amb anticipació és positiu: vol dir que s'està planificant mínimament i que, per tant, no ens hauríem de trobar amb la improvisació de les primeres fases.\nLa discussió hauria de ser ara sobretot tècnica. I, en aquest sentit, resulta obvi que el desconfinament no pot ser igual arreu ni per a tothom. Per això és raonable que la Generalitat reclami les competències per dur-lo a terme al seu ritme i a la seva manera en funció de la realitat catalana, que lògicament no és la mateixa que la d'altres parts de l'Estat. Aquí de nou cal pensar que el govern espanyol serà prou entenimentat per no posar traves a una exigència que, més enllà del rerefons polític, respon a una lògica empírica. De fet, les últimes decisions que ha anat anunciant l'executiu de Pedro Sánchez van en la línia dels anuncis previs del Govern, per exemple pel que fa al gradual desconfinament dels infants.\nDe fet, Alemanya inicia ja aquesta setmana un desescalament del confinament que serà diferent segons els lands, en funció de l'especificitat de la malaltia a cada regió. La decisió, a més de respondre a la realitat federal del país, també està basada, esclar, en l'evolució de les afectacions diverses del covid-19. El govern espanyol faria bé de prendre'n nota per no repetir els errors d'una gestió centralitzada de la malaltia que ha portat més confusió i ineficàcia que solucions. El caos amb la compra i repartició de material de protecció i la lentitud en la realització dels tests han fet evident la deficient gestió estatal de la pandèmia. Per això no només Catalunya ha insistit a poder prendre decisions abans i ara, sinó que també ho han fet altres governs autonòmics, com el de les Balears, de signe socialista. La presidenta de les Illes, Francina Armengol, deia aquest dissabte a l'ARA que la resposta al covid-19 no pot ser homogènia a tot Espanya. Pur sentit comú. Que és el que hauria de prevaldre. I aparcar, si més no per uns mesos, la rivalitat ideològica i territorial.


URBACT III, oberta la nova convocatòria del programa europeu de cooperació pel desenvolupament urbà sostenible\n500 socis de 28 països varen participar en la darrera edició del programa URBACT\nEl programa és un instrument cofinançat pels estats participants i per la Comissió Europea a través dels Fons de Desenvolupament Regionals\nL’any 2002 la Direcció General de Política Regional de la Comissió Europea va llançar el programa de cooperació territorial URBACT per gestionar un desenvolupament sostenible i integrat a les ciutats dels estats membres de la Unió Europea a més de Noruega i Suïssa. Després d’una segona edició del programa l’any 2007, La Comissaria Europea de Política Territorial Corina Cretu ha presentat la edició del nou programa URBACT III 2014-2020.\nAlguns dels exemples de la passada edició del programa són el projecte 4D Cities a Igualada (Catalunya) o CSI Europe a Manchester (Regne Unit).\nPensant en els ciutadans com a prioritat, URBACT III inverteix per assolir un impacte a llarg termini. El projecte es basa en el desenvolupament de xarxes de treball local en problemàtiques concretes per cercar solucions durant un termini de 3 anys. Es tracta d’aplicar una única metodologia a diversos reptes en diverses regions.\nL’estratègia d’URBACT es basa en 3 pilars integrats: unir la dimensió social, econòmica i mediambiental per encarar reptes urbans. En aquest sentit les accions per aconseguir-ho també són 3:\n- Creació de xarxes transnacionals de treball com a un aprenentatge mutu de disseny i implementació d’estratègies\n- Capacitat de construcció i disseny de polítiques urbanes fent partícips a actors locals\n- Capitalització i disseminació de les pràctiques per crear una plataforma de coneixement compartit\nEl programa URBACT disposa d’una nova pàgina web amb les darreres informacions per a participants.