El Gremi d'Empresaris del Cinema anuncia el tancament de sales l'1 de febrer en protesta contra la nova Llei del Cinema ! directe!cat\nCultura Última actualització Dimarts, 26 de gener de 2010 14:10 h\nEl Gremi d'Empresaris del Cinema anuncia el tancament de sales l'1 de febrer en protesta contra la nova Llei del Cinema\nTarrazón anuncia una campanya de comunicació per explicar la llei i 'un conjunt d'accions jurídiques' contra la norma\nEl Gremi d'Empresaris de Cinemes de Catalunya ha presentat aquest dimarts la seva diagnosi econòmica del sector, en base a un estudi de l'economista Josep Maria Gay. Segons ha assegurat el representant del sector, Camilo Tarrazón, la crisi al cinema es veurà agreujada si el projecte de Llei del Govern acaba veient la llum. És per això que l'associació professional, dins la qual hi són representats exhibidors com Arenas, Bosque, Verdi, Comedia o Renoir, ha anunciat entre d'altres mesures, una acció de protesta pel dia 1 de febrer, coincidint amb la gala del cinema català, els Premis Gaudí. Aquell dia, les 74 sales que posseeixen aquests exhibidors –més de 525 pantalles- no obriran les portes al públic. El representant del gremi ha fet públiques altres dues accions encaminades a fer visible la seva oposició a la llei, les quals es cenyiran a una campanya de comunicació per explicar-la als ciutadans, i de l'altra, a 'un conjunt d'accions jurídiques' contra la norma.\nAmb aquesta decisió, el Gremi d'Empresaris de Cinemes de Catalunya fa sentir la veu contrària envers l'aprovació del projecte de Llei del Cinema que el Govern va portar a terme el dia 12 de gener i que està impulsat pel departament de Cultura i Mitjans de Comunicació. L'objectiu d'aquest projecte és equiparar el català i el castellà a les sales i per fer-ho es preveu que quan s'estreni un llargmetratge a Catalunya -doblat o subtitulat-, les distribuïdores hauran d'oferir la meitat de les còpies en llengua catalana i l'altra meitat en llengua castellana. Aquesta obligació, segons l'articulat, es podrà implantar de forma progressiva durant cinc anys.\n'Sentència de mort pel cinema?', és el que es pregunta l'informe elaborat per Josep Maria Gay, professor d'economia financera i comptabilitat a la Universitat de Barcelona (UB). El treball, titulat 'Cruïlla econòmica i financera del sector del cinema davant la Llei del Cinema de Catalunya', desgrana els possibles efectes de l'aprovació de la norma catalana sobre un sector que 'es troba ja en una situació difícil'. L'anàlisi econòmic i financer correspon al període comprès entre els anys 2001 i 2008.\nGay ha sostingut aquest dimarts que l'aplicació de la Llei farà baixar el nombre d'espectadors a les sales de cinema, dels actuals 20.000 fins als 10.000. 'El mercat es reduirà, ha dit, en la mesura que es distribueixin menys còpies de pel·lícules no rodades en català o castellà, tal i com estableix la Llei.\nD'altra banda, Tarrazón s'ha esforçat en explicar que no s'oposen al cinema en català, i que tan sols són contraris a la manera com s'ha plantejat la Llei, a la falta de diàleg amb el sector i, en definitiva, a una norma que pot afectar negativament al sector. En aquest sentit, Tarrazón ha subratllat que 'el català no és cap problema', però que el que cal per garantir la seva presència és 'fer-lo rendible' , entre d'alters, per mitjà de la digitalització.\nUn diari suís ataca la llei del cinema i nega que el català sigui la llengua pròpia de Catalunya 26.01.2010.\nCiU i ERC tornen a enfrontar-se per la Llei del cinema 21.01.2010.\nPer la Plataforma per la Llengua el Govern ha posat fi a la discriminació lingüística als cinemes 13.01.2010.\nL'Acadèmia del Cinema Català veu positiva la nova llei perquè 'equilibra l'oferta' de cara a l'espectador 13.01.2010.\n30 de gener de 2010, 20.04 h\n29 de gener de 2010, 21.25 h\n27 de gener de 2010, 10.23 h\nels catalans teniu de fer la vaga dels cinemas\n27 de gener de 2010, 09.44 h\nPotser que el fals exvotant (on és, ara?) ens expliqui les relacions entre el Madí de CDC i el Balañá amo dels cines del mateix nom, i per què el Madí va fer que el Balañá els pagués la campanya del 2006 als Siudadanos del Rivera. A canvi, els catalans ens hem de fotre amb menys d'un 3% de català al cine, i els convergents posant pals a les rodes de la llei del cine.\nMas? Montilla? Independència!\n27 de gener de 2010, 09.19 h\nQue es fotin aquesta merda d´"empresaris".Tenim dret a escollir i ja fa anys i panys en que aquets desgraciats ens han demostrat la seva sensibilitat cap a la llengua pròpia del país.Em pregunto que passaria si fos a l´inrevés i fos el castellà el que no tingués cap presència a les pantalles del cinema.Aquests malparits s´han fet forts després de que ciu s´hagi mostrat contraria a la llei.Quin fàstic!.\n27 de gener de 2010, 07.56 h\nBon dia, després voen que els fem cas, la vaga la faran el dilluns, el dia que menys entrades venen i que menys resò tindrà. Quan realment vols fer una vaga la fas de la manera que tingui el màxim resò possible però clar llavors hauria de ser en dissabte o diumenge i deixarien de guanyar molts cales...divendres vaig anar al cinema i el vaig tornar a trobar car...aquesta gent no sap com aturar la construcció d'un país, d'una nació que sempre ha tingut com objectiu SER.\n26 de gener de 2010, 23.42 h\nA el Gremi d'Empresaris de Cinemes de Catalunya que els bombin a tots. Jo ja fa molt de temps que vaig deixar d'anar al cinema, per tres raóns: 1er. perque totes les pelis son dels EEUU. i tanta americanada ja em cansa. 2on. perque totes lesa sobre nomes son doblades en castellà, per aixo, m'espero a que les donin a TV3 i les veig doblades en català. 3er. perque crec que el cinema ja es molt car, i si anem 4 persones, se t'en và un dineral cada setmana. I com jo, conec a altres families que ... Llegir més\nAmadeu L'Hospitalet de Llobregat\n26 de gener de 2010, 23.34 h\nLa resposta dels espectadors hauria de ser ( i perquè no ? ) deixar d'anar al cinema durant un bon temps, fins que s'adonin que els catalans encara no estem asimilats.\n26 de gener de 2010, 16.51 h\nEsta minoria de catalanistas, se está cargando al pais.\n26 de gener de 2010, 16.04 h\nSi ningú va al cinema és perquè no es fa en català. Vagues el dilluns? Que les facin els divendres i dissabtes. que és el normal, no?


La pilota és ara a la teulada de la Comissió Europea. Segons el Tractat de la Unió Europea (TUE), el Parlament Europeu i el Consell desenvolupen els actes legislatius, però només poden fer-ho quan la Comissió Europea ho proposi. Per tant, la votació al Parlament a favor de la Iniciativa Ciutadana Europea (ICE) per l'aigua és una demanda clara a la Comissió perquè iniciï el procés i la UE pugui legislar sobre la matèria.\nQuina direcció hauria de prendre la legislació? La marcada per la ICE i que va rebre el suport de prop de 2 milions de signatures. Les línies bàsiques del text original aprovat pel Parlament Europeu inclouen:\n- Reconèixer i legislar el Dret Humà a l'Aigua i el Sanejament, com ja va fer l'ONU l'any 2010\n- Excloure l'aigua de les lleis de mercat i dels acords comercials que negocia la UE, com el TTIP i el TISA\n- Protegir de forma permanent el servei d'aigua de la directiva de concessions europea\n- Fer una crida a la Troika perquè aturi la promoció de la privatització del servei de l'aigua.\nLa votació a les institucions europees va celebrar-se el passat 8 de setembre i en aquest enllaç és possible llegir-hi el comunicat del Moviment Europeu per l'Aigua posterior.\nEl reclam per la remunicipalització, de París a Barcelona\nUna setmana després, el dimarts 15, representants d'entitats de lluita per al dret a l'Aigua van trobar-se a la Plaça de la Vila de Gràcia, a Barcelona, en un acte de denúncia de la realitat que avui gira al voltant d'aquest servei bàsic i en favor de la seva remunicipalització. Més d'un centenar de persones van reunir-se a la plaça.\nLa tinent d'alcalde de París i presidenta d'Aigües de París, Célia Blauel, va ser la primera en intervenir. El cas de la capital francesa, va explicar, partia d'una realitat en què tres empreses privades o mixtes es distribuïen la gestió de l'aigua i que en 15 anys van sobredimensionar les factures fins a un 180%. La pressió de la societat civil, va dir, "va ser clau perquè les forces polítiques es veiessin obligades a afrontar el problema l'any 2003". Set anys després naixia l'empresa pública "Eau du Paris" i "avui és una gran companyia que compta amb 950 treballadores i treballadors". A més, va continuar, "es fonamenta en la creença que l'aigua és un bé comú, que cal una gestió transparent i treballar per l'interès general". No paguen dividends ja que "l'aigua paga l'aigua", filosofia que va permetre abaixar els preus de les tarifes un 8%. En la mateixa direcció, va explicar que associacions de consumidors i entitats mediambientals són també part del Consell d'Administració i, finalment, va esmentar que la companyia du a terme polítiques mediambientals i socials, com ara mantenir una filosofia de zero talls de subministrament.\nAl costat de la presidenta va col·locar-s'hi Janet Sanz, ex-activista i avui tinent d'alcalde de Barcelona i responsable de Medi Ambient. Sanz va remarcar la consideració de l'aigua com a dret humà i la conseqüent obligació de les institucions per garantir-lo. Segons va explicar, les línies de treball de la ciutat passen avui per fer una auditoria pública de l'empresa que gestiona l'aigua, una revisió de factures i evitar els talls de subministrament.\nMoisès Subirana, membre d'Enginyeria Sense Fronteres i portaveu de la Plataforma Aigua és Vida, va començar ressaltant que "treballar per la remunicipalització significa que a Barcelona i la seva àrea metropolitana no s'és encara en un escenari de gestió pública". De fet, va continuar, prop d'un 84% de la població a Catalunya és abastida per un subministrador privat. En contraposició a l'avui, però, "comença un nou camí en els pròxims anys perquè s'extingeixen concessions a un llistat de municipis com Terrassa, Sant Cugat o Ripollet i s'obre la porta a un canvi cap a la municipalització. La següent pregunta, va dir, és "quin servei públic volem crear".\n"Creix el reclam per la participació ciutadana i la remunicipalització en la gestió de serveis bàsics com l'aigua i l'energia", reportatge a xarxanet.org\naigua es vida, parlament europeu, drets humans i desigualtat, dret a l'aigua


ENTRENAMENT DE REM DE MAR: CANVIS I RECOMANACIONS | OLIMPIC BARCELONA Club de rem\n← JORNADA DE PORTES OBERTES – 10 de novembre / REM DE MAR\nCURSES DE LA 2º CHALLENGE OLÍMPIC BARCELONA running →\nENTRENAMENT DE REM DE MAR: CANVIS I RECOMANACIONS\nPosted on 10 Novembre 2013\tby Olímpic BCN\nCom ja haureu notat en les últimes setmanes, ja de forma sistemàtica s’estableixen 2 torns d’entrenaments de rem de mar els diumenges, el primer a les 9h i el segón a les 11h.\nEls torns no són fixes, depén de les persones que vinguin a entrenar i la previsió de tripulacions que es faci. És important poder fer previsió dissabte de les persones que venen diumenge.\nEs recomanable que els remers de competició o que aspirin a ser-ho, comencin a entrenar també els dissabtes o entre setmana (matins o migdies) a l’aigua. Recordeu avisar per fer reserva de bot, comunicar hora que sortiu i components de la tripulació\nEls entrenaments de divendres a la tarda dels remer@s de competició juvenils es faran al gimnàs del CMV.\nRecordar també que és important que us apunteu a la pissarra de navegació indicant previsió d’hora de tornada, cada vegada que sortiu al mar i que us esborreu a la tornada.\nGràcies a tot@s els soci@s per la vostra col·laboració i entusiasme!!


Detenen un home a Banyoles per robar en una quinzena de vehicles\nPla de l'Estany - 26/11/2021 - 13:05\nEn l'escorcoll en el moment de la detenció, l'arrestat portava diferents objectes amagats sota el jersei que podrien haver estat robats\n`pñocoa Local de Banyoles\nImagen 1 de 1 - `pñocoa Local de Banyoles\nLa Policia Local de Banyoles van detenir ahir un veí de Banyoles per un delicte continuat de robatori amb força a interior vehicle. El detingut, de 28 anys i amb antecedents per fets similars, passarà properament a disposició judicial.\nLa detenció es va produir en un operatiu de la Policia Local que ahir a la tarda va interceptar el sospitós com a presumpte autor de la quinzena de robatoris a interior de vehicle que s'han produït a la ciutat des de dissabte passat i fins a la matinada de dijous. En tots els casos, el detingut actuava amb el mateix modus operandi. Trencava el vidre d'una finestra del vehicle per accedir a l'interior i sostreure tota mena d'objectes.\nEn l'escorcoll en el moment de la detenció, l'arrestat portava diferents objectes amagats sota el jersei que podrien haver estat robats. A més, tenia talls recents a les mans, possiblement produïts al trencar els vidres dels vehicles, i sang a la roba. Després de la detenció, la policia va fer gestions amb els denunciants dels robatoris i un d'ells va reconèixer els objectes que l'arrestat portava com els que li havien estat robats del seu vehicle.


CERVESA EN CATALÀ: Fitxes de degustació - Mönchshof - Bockbier\nA la zona de Kulmbach, existia fa molt de temps un assentament en el que queden rastres que testimonien de la elaboració de cervesa fa una 3000 anys. Això és el que es diu sempre parlant de Kulmbach. Les dates queden per determinar amb exactitud (En algun altre lloc, he llegit 700 aJC). Sigui com sigui, sembla que Kulmbach disposa de les restes arqueològiques més antigues d'Alemanya pel que fa a l'elaboració de cervesa.\nRealment, però, la Kulmbacher Bräuerei va veure el dia quan tres brouaters es van ajuntar per a muntar-se el negoci en 1846: Johann Wolfgang Reichel, Johann Konrad Scheiding i Johann Martin Hübner van fundar la Kulmbacher Reichelbräu que es va dedicar a elaborar i exportar cervesa des del principi. Com en la majoria dels casos, l'empresa va absorbir altres brouateries per tal d'ampliar cartera de clients i racionalitzar la producció (Sternquell, Braustolz i, més tard, Scherdel i Hof per acabar en 2005/2006 amb Würzburger Hofbräu).\nEn 1996, es van ajuntar quatre empreses per formar la Kulmbacher Bräuerei: Reichelbräu, Sandlerbräu, Mönchshof i EKU. Avui en dia, produeixen doncs les marques EKU, una doppelbock molt coneguda pel seu alt contingut en alcohol, Mönchshof (10 productes), una marca que produïa el concepte alemany de cervesa d'abadia (que no és el mateix que el concepte belga), la marca Kapuziner dedicada a les cerveses de blat (6 cerveses de blat), Sternquell (10 productes), Braustolz (10 productes), Scherdel (11 productes), Würzburger Hofbrau (6 productes), Bad Brambacher (Begudes sense alcohol) i Markgrafen (begudes sense alcohol). Un imperi.\nTel.: +49 9221 / 705-0\nFax.: +49 9221 / 705-292\nMönchshof significa la casa o el casal del Monjo. Aquesta brouateria produeix cerveses de la línia alemanya (Lager, Landbier, Kellerbier, etc) sota el paraigües conceptual dels monjos. Dit d'un altra manera, intenten dir-nos, amb el segell monacal, que les seves cerveses són especialment bones gràcies als materials que s'empren en la seva elaboració. Però és una cerveseria industrial més, més aviat honesta, amb productes ben acabats i seriosos, però sense més.\nKulmbach es troba a l'Est d'Alemanya, al Nord de Bayreuth a relativament poca distància de Txèquia a l'estat de Baviera, regió d'Alta Francònia.\nNo disposem de gaire informació: L'etiqueta diu:\nCaducitat: 21-05-2013. Lot: B1 03-25\nPresentació: ampolla de 0,5L.\nData de la degustació: 02-12-2012\nTemperatura: massa freda.\nSobten olors de sotabosc barrejades amb caramel. Alguna cosa d'herba i un punt de DMS que desapareix de seguit.\nCervesa perfectament transparent de color ambre clar. Escuma de color beix clar mitjanament persistent, irregularment espessa, formant garlandes.\nOlors de mel, de caramel i de crosta de pa. També es poden trobar notes de pera molt madura i sucre lleugerament cremat. Notes de pebre negre i d'herba en un segon pla. També podríem parlar d'una barreja de fruites roges però no es poden diferenciar ni identificar. Buscant una mica, trobem una lleugera nota de xocolata.\nNotes de caramel quasi cremat alguna olor de ferment fresc amb un punt de xocolata.\nEfervescència justa, una mica picant. Acidesa gens menyspreable i amargor quasi nul·la. Parlaríem d'una nota cítrica que tira cap a llimona.\nEl tast no és gaire llarg i s'acaba en una lleugera sequedat. El perfil del caramel és el que persisteix més, acompanyat d'una molt lleugera nota de xocolata.\nNo podem parlar d'una gran presència corporal. Contràriament al que diu l'etiqueta, el cos és mitjanet. En canvi, l'alcohol es nota menys del que podríem esperar en una cervesa amb 6,9º.\nUna BOCK amable, en la línia ortodoxa de l'estil, sense una gran personalitat ni cap estridència.\nOlors de caramel i de mel així com de crosta de pa ben torrada. Escalfant el producte podem notar alguna cosa de pebre negre i algun toc més aviat fluix d'herba. També acabem descobrint notes florals fresques que recorden el gerani o el llessamí. Tocs d'aigua de colònia també es fan notar.\nEn primer lloc, podríem esmentar un punt àcid i un altre de saladet. Quasi res però hi són. El ferment es fa notar amb la crosta de pa i el caramel que es combinen molt bé per donar un caire típic de BOCKBIER.\nNotes de fruites més aviat confitades (cirera, pera i potser poma així com, insistint molt, albercoc).\nEfervescència justa, un pèl picant.\nAmargor seca, fluixa i ben combinada amb les notes de dolçor del malt. Aquest cop, el tast és més llarg. Un cop engolida la cervesa, l'amargor és invariable mentre que el caramel varia d'intensitat però es manté força estona. Molt al final podem notar alguna cosa de xocolata però quasi res.\nAromes de caramel, galeta i crosta de pa.\nLa cervesa és molt passadora, potser més del compte per una BOCK. Altrament, en segona instància i a més alta temperatura, el cos se'ns ha fet més consistent. No es pot dir que sigui especialment desalterant.\nTambé caldria citar una molt lleugera nota d'oxidació (pols).\nEl retorn és lleugerament amarg amb notes de caramel.\nTastos ulteriors no aporten res de nou. Potser, a mesura que s'escalfa la cosa, podem notar alguna olor d'herba, de prat o de pastura.\nJa n'hem desgranat algunes durant el tast: una cervesa sense gran personalitat, un pèl massa àcida però completament integrada en el seu estil. Com ho dèiem al principi, aquesta marca garanteix una bona qualitat bàsica, bons materials, bones maneres, però una ortodòxia exagerada que acaba en un cru sense personalitat.\nUna cervesa passadora, agradable, un pèl resistent a temperatures altes (13ºC). Sense més.\nNosaltres ens l'hem presa amb un arròs de muntanya mig al foc mig al forn i el resultat ha estat molt agradable: Cap de costella, ceba, tomàquet, brou de pollastre, all, romaní, farigola i arròs, clar!\nEtiquetes de comentaris: Bockbier, Kulmbach, Mönchshof, Notes de tast, Tasting notes, Verkostung\nChalico dijous, 06 de desembre, 2012\nAquesta és una de les primeres cerveses que vaig prendre quan em vaig ficar al món dels aficionats cervesers. Tinc un molt bon record d'ella, encara que ara, amb més experiència, trobo que és una cervesa sense massa pretensions però que es pot gaudir tranquil·lament.\nDes del principi em vaig enganxar a les cerveses Bock. Sobre tot quan vaig prendre la meva primera bock a Alemanya, en un restaurant a Heidelberg. Des d'aleshores em vaig enamorar d'aquest estil i cada any, quan les baixes temperatures del hivern m'ho faciliten, intento elaborar una d'aquestes cerveses. És un estil al qual no molts brouaters aficionats s'interessen. Potser perquè la seva elaboració implica molt d'esforç, complicacions i temps. Aquests tres factors normalment només es veuen justificats per cerveses molt fortes o llupulades. Jo gaudeixo molt quan l'elaboro. És un procés llarg però molt agraït on es pot gaudir molt del aspecte maltós d'una cervesa.\nPersonalment m'encanta beure'm una Bock en una nit freda d'hivern. No massa freda i poc a poc. Per a poder apreciar la seva gamma de maltositat i dolçor mentre s'escalfa.\ncervesaencatala dijous, 06 de desembre, 2012\nSí, l'estil Bock no gaudeix de gaire popularitat, però tard o d'hora vindrà la seva hora. Darrerament, he tingut la ocasió de provar unes BOCK i unes DOPPELBOCK que tumbaven. El problema potser és que són estils de baixa fermentació i que això requereix, entre brouaters casolans, unes instal·lacions una mica menys primitives que, per exemple, les que tinc jo aquí a casa.\nTambé cal dir ue no és fàcil trobar una bona bock per ací. Quan n'hi hagi més, potser la gent s'hi afeccionarà.\nSalut i merci per la participació.


Aquesta tarda es presenta el desè volum del llibret ‘Ernest Lluch opina’ – Vilassar Ràdio\nAquesta tarda es presenta el desè volum del llibret ‘Ernest Lluch opina’\nEl 21 de novembre es van complir 10 anys de l’assassinat de l’Ernest Lluch a mans d’ETA. Vilassar de Mar, poble on va néixer i seu de la Fundació que porta el seu nom, el torna a recordar amb el desè volum del llibret ‘Ernest Lluch opina’. El nou volum es presenta aquesta tarda, a les 19 hores, a la Biblioteca Municipal Ernest Lluch i Martín.\nPer desè any consecutiu, l’Ajuntament de Vilassar de Mar i la Fundació Ernest Lluch han col·laborat en l’edició del recull d’articles ‘Ernest Lluch opina’, que Lluch va publicar a ‘La Vanguardia’ i que recullen les seves idees i el seu pensament entorn l’economia, la política, la sanitat, la història, la llengua i la música, entre d’altres aspectes.\nLa presentació del llibret comptarà amb la presència de la seva prologuista, Muriel Casals, presidenta d’Òmnium Cultural, l’alcalde de Vilassar de Mar, Joaquim Ferrer, i el vicepresident de la Fundació Ernest Lluch, Lluís Maria de Puig.\nNotícia anteriorActe informatiu a Vilassar de Mar de la Coordinadora Preservem El Maresme\nSegüent notíciaActuació de Casares Brothers Quartet


Com es valora una marca? | El Jurista\nCom es valora una marca?\n06/04/2014 08/05/2014 0\nEn els meus gairebé 20 anys de professional de la auditoria i de la comptabilitat aquesta ha sigut una de les preguntes més difícil de contestar, i és per això pel que sigui una de les preguntes que més em formulen nombrosos empresaris i advocats que solen cridar-nos al despatx a demanar-nos nostra ajuda.\nAl meu parer, el primer aspecte que hem de tenir en compte és la clàssica diferència entre valor i preu que tantes vegades ens van ensenyar a la Universitat de Barcelona. Així, en aquest article ens centrarem en l’explicació de com valorar una marca per determinar un valor mai un preu, ja que el preu és un aspecte subjectiu que difereix de variables que no poden ser avaluades com ho són l’estat del mercat, el comprador, el venedor, la taxa d’interès, l’estat de l’economia en general, etc…\nPer determinar el valor d’una marca, la primera recomanació és acudir a experts en valoracions de marques i/o actius intangibles que poden acreditar una certa experiència en valoracions similars a les demanades per vosaltres. Les valoracions de marca solen ser útils en disputes entre entitats mercantils que desitgen realitzar operacions corporatives o que es troben en disputes jurídiques.\nEn valoracions de marca ha de tenir-se molt en compte el fons de comerç o goodwill associat a aquesta marca, ja que els dos estan sovint intrínsecament vinculats i per tant així hauria de tenir-se en compte. Al meu entendre existeixen tres enfocaments principals per a la valoració de les marques comercials:\n• Enfocament d’ingressos per valorar marques, tant ingressos passats com a ingressos futurs. En aquest supòsit és rellevant conèixer els històrics de vendes de la companyia en general i de la marca en particular si aquesta entitat comercialitza mes d’una marca. En el supòsit de noves marques a introduir en un mercat haurem de realitzar estimacions sobre la base de les bases de dades existents en l’actualitat. Probablement el valor de la marca Coca Cola sigui el valor dels seus ingressos dels propers tres exercicis capitalitzats a data d’avui.\n• Enfocament de mercat per a la valoració de marques: En aquest supòsit serà necessari conèixer el repartiment entre totes les marques del pastís, sempre que aquestes marques operin en un mateix mercat dins d’un mateix país. Aquest enfocament de mercat té en compte la percepció del consumidor respecte de la marca i requereix estudis de mercat, nombroses enquestes i recerques comercials que ens permetin situar a aquesta marca respecte de la resta de competidors.\n• Enfocament-Cost per valorar marques: El cost de la creació d’una marca i els riscos associats de la post-creació d’una marca similar són consideracions clau en la valoració de marques. Aquesta valoració s’utilitza principalment per recolzar als altres dos mètodes de valoració de marques explicats anteriorment. En determinades ocasions aquest sol ser el valor mínim o base que sol utilitzar-se en les negociacions entre parts.\nResumidament, podem establir que acudir a un expert en valoracions d’intangibles, prendre com a valor mínim l’obtingut pel criteri de costos i acudir a bases de dades d’històrics de vendes de la companyia ostentadora de la marca, podrien ser tres bons consells a tenir en compte en cas de valoració de marques.


Le Coq Sportif - Pratencs.cat\nArxiu de: Le Coq Sportif\nEl mallot del Tour de França presentat al Prat\ndimarts, 18 de juny del 2013 (10:00)\nEl Prat ha acollit la presentació a Espanya del mallot del centenari del Tour de França. Ha estat a la botiga i centre de ciclisme Pavé, un dels establiments dedicats a aquest esport de més prestigi a tot el món. La marca de roba francesa LE COQ SPORTIF, que des de 2012 torna a vestir als guanyadors del Tour, ha estat l’encarregada de dissenyar el mallot negre commemoratiu a l’edició número 100 de la prova, a banda dels jerseis clàssics del Tour, el groc per el líder, el verd de la regularitat, el blanc per el més jove i el de la muntanya. L’acte ha tingut un padrí de luxe, Perico Delgado, exciclista i guanyador al 88 de la ronda francesa, ha estat l’encarregat de presentar els nous mallots.\nEls mallots del Tour de França ja es van mostrar oficialment a Paris, però pel seu centenari, s’ha volgut fer una presentació única fora del territori francès i ha escollit la prestigiosa botiga pratenca.


La segona edició de les Olimpíades Escolars de la Mancomunitat Horta Nord tingueren lloc el 5 de desembre en el Poliesportiu de Puçol.\nEn l’esdeveniment participaren més de 300 xiquets i xiquetes de cinqué de primària dels col·legis ubicats en els municipis que constituïxen l’entitat supramunicipal. Els joves s’enfrontaren a quatres proves diferents: relleus 4%, llançament de pesos, salt de longitud i velocitat. L’acte va comptar amb la presència de José Vicente Andreu, president de la Mancomunitat del Carraixet, qui es va mostrar molt satisfet amb la bona acollida de la iniciativa.\n“En la Mancomunitat de l’Horta Nord som molt conscients de la importància de fomentar hàbits de vida saludable entre la població i perquè les persones els adquirisquen és crucial impulsar-los entre els més joves”, explica Paco Gómez, regidor delegat d’Esports de l’entitat. “Si aconseguim que xiquets i xiquetes tinguen clar que la realització d’activitat física és fonamental per a tindre una bona salut, quan esdevinguen persones adultes ho tindran totalment assumit”, afegix.\nEtiquetas: ajuntament de Puçol mancomunitat horta nord olimpiadas horta nord


Dilluns 4 de Quaresma\nText de l'Evangeli (Jn 4,43-54): En aquell temps, Jesús se'n va anar de Samaria cap a Galilea (...). A Cafarnaüm hi havia un funcionari reial que tenia el fill malalt. Quan va sentir que Jesús havia vingut de Judea a Galilea, anà a trobar-lo i li va demanar que baixés a guarir el seu fill, que estava a punt de morir. Jesús li digué: «Si no veieu senyals i prodigis, no creieu». El funcionari li contestà: «Senyor, baixa abans no es mori el meu fill!». Jesús li digué: «Vés, que el teu fill viu». Aquell home va creure en la paraula que Jesús li havia dit i es posà en camí (...).\nLa fe és un acte amb el que em confio lliurement a un Déu que m'estima\nAvui, el saber de la ciència per si solament no basta. El pa material no és l'únic que necessitem; tenim necessitat d'amor, de significat i d'esperança, d'un fonament segur. La fe ens atorga precisament això: és un confiat lliurar-se a un "Tu" que és Déu, qui em dóna una certesa distinta, però no menys sòlida que la que m'arriba del càlcul exacte o de la ciència.\nLa fe no és un simple assentiment intel•lectual de l'home a les veritats particulars sobre Déu; és un acte amb el que em confio lliurement a un Déu que és Pare i que m'estima; és adhesió a un "Tu" que em dóna esperança i confiança.\n—Déu ha revelat que el seu amor vers l'home, envers cadascun de nosaltres, és sense mesura: en la Creu, Jesús de Natzaret, el Fill de Déu fet home, ens mostra de la manera més lluminosa fins a quin punt arriba aquest amor, fins el do de si mateix, fins el sacrifici total.


La Unió Esportiva Olot és l'únic conjunt que ha guanyat els tres últims partits a casa i aquest diumenge buscarà la quarta victòria davant l'Espanyol B (16:30) per completar un novembre de somni a l'Estadi.\nPassem revista a l'actualitat del futbol base, que ens deixa el retrobament del triomf del Juvenil A i el lideratge del Cadet B després de la seva victòria a domicili. En total, vam tenir 7 victòries, 2 empats i 2 derrotes en una jornada profitosa al Morrot.\nLa Unió Esportiva Olot intentarà traslladar el moment dolç que viu com a local en el desplaçament al camp de la Pobla de Mafumet (diumenge, 12h). Rodri té dues baixes sensibles a davant; Uri Santos, sancionat, i Diego Sánchez.\nCondol per la pèrdua del soci Esteve Guillaumes\nDes de la Unió Esportiva Olot acompanyem en el sentiment al soci Esteve Guillaumes, que ens ha deixat a l'edat de 90 anys. Expressem el nostre suport i solidaritat cap als seus familiars, amics i coneguts.


Bona feina! (JMarfany) : "L'estratègia Puigdemont"\nEl que particularment denomino “estratègia Puigdemont” continuar avançant. Ahir, el missatge del President va significar un nou pas en aquests moviments estratègics que s’han estat produint en els darrers mesos.\nSi analitzem amb atenció el missatge d’ahir del President veurem que hi sobresurten alguns elements importants.\nL’Estat espanyol cada vegada està quedant més en evidència davant Europa i les instàncies internacionals.\nS’ha estirat la corda al màxim per demostrar els mètodes antidemocràtics de l’Estat, des de la destitució d’un govern legítim fins a la pròpia aplicació fora de tota lògica democràtica de l’article 155, passant per l’actuació jurídica i policial amb les imputacions, empresonaments i repressió constant contra persones i entitats.\nHa quedat més que demostrat el bloqueig que l’Estat ha exercit contra les institucions democràtiques catalanes i els propis resultats de les eleccions del 21-D impedint, una i altra vegada, que s’apliquessin aquests resultats i, en conseqüència, es pogués nomenar un president de la Generalitat que pogués formar govern. Fins i tot, després del dictamen de l’ONU en referència a Jordi Sánchez.\nDes de les institucions catalanes sempre s’ha refusat la unilateralitat.\nDe tant que ens ho han repetit, hem arribat a creure’ns que sempre hem estat exercint la unilateralitat. Des del principi, hem ofert i hem insistit (fins a 18 vegades?) en l’oferta de diàleg. L’únic que exerceix la unilateralitat és l’Estat espanyol amb les seves negatives continuades i amb les seves accions a solucionar, mitjançant el diàleg, un conflicte que és únicament polític.\nMajoria republicana. Doble legalitat. Fer República. Fidelitat al mandat de l’1 d’octubre.\nLes referències del President a la República i, per damunt de tot, al mandat democràtic de l’1 d’octubre van deixar molt clara l’estratègia a seguir: Un president de la Generalitat i un Govern en situació de provisionalitat que tindrà com a feines principals:\nRestaurar els efectes altament negatius produïts pel 155 i recuperar les polítiques, les persones i les inversions eliminades. Fixem-nos sobretot en el fet que el President remarca “les persones”.\nAclarir responsabilitats pels abusos del 155.\nDefensa dels drets nacionals i de les competències i recursos de la Generalitat.\nUn Govern, en paraules del President, a l’interior. Un Govern interior que haurà de coordinar-se amb el Govern exterior: el Consell de la República. La doble legalitat. Dos governs paral·lels, amb feines diferents, però amb un element clau que els uneix: la fidelitat i la lleialtat al mandat de l’1 d’octubre.\nDos fronts de lluita: l’antirepressiva i el “fer República.”\nEl respecte a la voluntat popular. La crida als demòcrates.\nPer damunt de tot est`la voluntat popular. Una voluntat que es va expressar clarament l’1 d’octubre i que es va referendar el 21 de desembre. La voluntat popular és la que atorga autoritat a l’Estat i no pas a l’inrevés.\nUna crida als demòcrates, als catalans i als espanyols. Ho hem dit sempre: independència és democràcia, alhora que democràcia és independència. No n'hi ha una sense l’altra. Cal que ho entenguin tots els demòcrates; els catalans, perquè siguin copartícips de la lluita que l’independentisme haurà de mantenir contra la repressió i per una societat millor, més justa i més lliure. I tots plegats, els catalans i els espanyols, perquè forcin l’Estat a canviar d’actitud, perquè sigui capaç d’aplicar solucions polítiques a un problema polític, perquè sàpiga reconèixer la voluntat del poble de Catalunya i, com faria una democràcia consolidada, que dialogui i que pacti.\nEl camí està marcat. Potser no agradarà a tothom, però és “l’estratègia Puigdemont” i, particularment, penso que pot ser un bona estratègia. Tot dependrà de si, aquesta vegada, tots plegats ho sabem fer bé. Caldrà veure com es desenvolupa tot plegat i ben aviat podrem intuir si realment estem en el bon camí.\nCaldrà estructurar bé els dos fronts de lluita, l’antirepressiu i el de fer República. Caldrà aclarir ben bé que significa, com es tradueix en accions reals aquest “fer república”. Quin ha de ser el paper de la societat civil en aquest nou context... Com fem front a les eleccions municipals del 2019 que prenen ja des d'ara una importància cabdal... I moltes coses més...\nCompanys i companyes.... La lluita continua\nPublicat per Jaume Marfany a 4:39\nEtiquetes de comentaris: estratègia Puigdemont , investidura Puigdemont\nEl "Siglo de Oro". La traducció sistemàtica del ca...\nVÍDEO: Residus i economia circular. (Programa núm....\nResidus i Economia circular (DAVANTAL programa núm...


Història de la biblioteca | Biblioteca-Escola-Fins curs 19/20\nL’espai on es trobava ubicada la biblioteca fins ara, no era el més adequat ja que era fosc i poc atractiu per a l’alumnat i a més amb fons bibliogràfics obsolets. La preocupació per millorar la biblioteca ens condueix a repensar canvis constants. El curs passat, 2010-11 van començar a esporgar tot el material, treball en el que col•laboren els membres de la comissió de la biblioteca i el coordinador responsable del CRP. L’assistència a cursos de formació ens va fer reflexionar sobre la necessitat de millorar la formació d’usuaris, l’educació documental, la dotació de fons, la centralització dels mateixos…etc\nA través de la creació de l’equip de la biblioteca es va analitzar quin seria el millor espai per a la mateixa i es decidí canviar-la a una aula més gran. Van realitzar el seu disseny i distribució actualitzant el mobiliari i també el terra de l’aula. Els professors de l’aula taller de fusta d’Olot juntament amb els seus alumnes, ens van fabricar els mobles i ens col•locaren el parquet fent molt més acollidor l’espai. Aquesta col•laboració va ésser fonamental ja que al haver de pagar tan sols el material van poder fer front al pressupost total gràcies a l’aportació econòmica de l’AMPA, Ajuntament i la pròpia escola.\nL’Ajuntament va posar a la nostra disposició la seva brigada per a poder pintar i condicionar l’espai.\nL’assistència a un curs de formació organitzat pel CRP d’Olot ens permet mitjançant el programa e-pergam informatitzar els fons dels que disposem; catalogar-los, activitat que continua en aquest moment.\nHem demanat també col•laboració a les famílies per acabar de decorar la biblioteca i poder-la així, inaugurar el proper mes d’abril.\nLa propera actuació serà consensuar les normes, així com comprar material bibliogràfic i finalment crear un equip de treball motivat per a dinamitzar la nova Biblioteca.


Notes (im)pertinents d'Ignasi Moreta: Ignasi Moreta\nIgnasi Moreta (Barcelona, 1980) és professor de literatura catalana a la Universitat Pompeu Fabra i editor de Fragmenta Editorial.\nDoctor en humanitats per la Universitat Pompeu Fabra, s’ha especialitzat en l’estudi del pensament de Joan Maragall. Ha publicat treballs de recerca en l’àmbit de la filologia catalana i de les religions en diverses revistes especialitzades. Ha impartit conferències en universitats i institucions culturals d'Espanya, Mèxic, Colòmbia i el Perú.\nÉs autor del llibre No et facis posar cendra. Pensament i religió en Joan Maragall (Fragmenta, 2010), ha tingut cura de l’edició de dos llibres de Maragall —Visions & cants (Hermes, 2003) i La Setmana Tràgica. Tres articles (Fragmenta, 2009)—, i forma part del comitè editorial de l’edició crítica de les obres completes de Joan Maragall.\nÉs editor de Fragmenta Editorial, que va fundar l'any 2007 juntament amb Inês Castel-Branco. Fragmenta Editorial publica llibres clàssics i d'assaig en l'àmbit de les religions des d'una perspectiva no confessional, i s'ha convertit en tot un referent del fenomen de les microeditorials independents pel rigor en la tria dels textos i per la qualitat formal de les seves edicions. Amb una trajectòria de més de sis anys, Fragmenta ha publicat fins avui cinquanta llibres en català i més de vint en castellà. En el catàleg de Fragmenta destaca l'edició en curs de l'Opera Omnia Raimon Panikkar i una col·lecció tan ambiciosa com Sagrats i Clàssics, que pretén aplegar la millor literatura religiosa universal en català


The Gannet Inn Saint Ives (Cornwall) Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a The Gannet Inn\nSt Ives Road Carbis Bay, Carbis Bay, Saint Ives (Cornwall), Regne Unit - Molt bona ubicació - Veure al mapa\n1 llit extragran i 2 futons...\nMés informació sobre The Gannet Inn\nAl visitar Saint Ives (Cornwall), vosté es sentirà com a casa a The Howards, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix The Howards asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei de bugaderia, bar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, aparell de televisió, nevera, forn microones a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com billar, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de The Howards la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Saint Ives (Cornwall).\nPlease note that breakfast will not be available until May 2015.\nComentaris de Booking.com (303)Comentaris d'Agoda (3)


Producte Sanitari Catalunya\nSi necessita serveis de consultoria per a poder fabricar o importar algun producte sanitari, el podem assessorar en Grup ACMS Consultors-Barcelona.\nACMS-Barcelona és una consultora especialitzada en els següents serveis per al sector farmacèutic i de productes sanitaris A continuació, detallem la informació bàsica dels possibles projectes relacionats amb els productes sanitaris, que podem desenvolupar:\nLa Norma ISO 13485 “Productes Sanitaris. Sistemes de Gestió de la Qualitat. Requisits per a Finalitats Reglamentàries”, especifica els requisits per a un sistema de gestió de la qualitat que pot ser utilitzat per una organització per al disseny i desenvolupament, producció, instal·lació i servei de productes sanitaris, a més de\nA causa de la legislació existent en tota la Unió Europea, els productes sanitaris estan sotmesos a un exhaustiu control abans i durant la seva comercialització. Només podran comercialitzar-se i posar-se en servei, productes sanitaris que ostentin el marcat CE, excepte els productes sanitaris a mesura i els destinats a recerca clínica.\nSegons es recull en el Reial decret 1591/2009, de 16 d'octubre, pel qual es regulen els productes sanitaris, les persones físiques o jurídiques que es dediquin a la fabricació, importació, agrupació o esterilització dels productes contemplats en el seu àmbit d'aplicació, i les instal·lacions en què es duen a terme aquestes activitats requeriran llicència prèvia de funcionament, atorgada per l'Agència Espanyola de Medicaments i Productes Sanitaris.


RAPSÒDIA: Sortim a Tria33!!!\nSortim a Tria33!!!\nDilluns 1 de febrer, a partir de les 11 de la nit, al Canal 33 i dins del programa TRIA33, podreu veure el reportatge sobre WONDER de què us vaig parlar.\nEl programa analitza el fenomen d'aquest èxit de vendes des del 2012, any en què es va editar en català a La Campana. Comptarà amb una entrevista a Isabel Martí, l'editora, amb una altra a l'autora nord-americana, R.J. Palacio, i a un servidor, com a mestre que treballo aquest llibre a l'aula. Podreu veure també els meus "Llunàtics" (els alumnes de 5è) en acció i també a alguns dels meus ex-alumnes -que ara cursen 1r i 3r d'ESO- que també van llegir el llibre a l'aula. I alguns l'han rellegit més d'una vegada!\nAquí teniu algunes imatges del rodatge a l'escola El Castellot (La Múnia - Alt Penedès):\nEl programa s'emet a partir de les 23:00 si bé podreu veure'n una promo (teaser) a les 22:00.\nEspero que us agradi i us apropi a un llibre ple de bones qualitats que pot interessar no només a nens i adolescents, sinó a educadors en general (pares i mestres) i a un públic molt ampli. Un autèntic crossover.\nI si no podeu veure'l en directe sempre podeu buscar-lo a TV3 a la carta: http://www.ccma.cat/tv3/alacarta/tria33/\nHelena Bonals 29 de gener de 2016 a les 20:37\nTinc ganes de veure'l, darrerament només m'empasso els debats!\nAugust Garcia 29 de gener de 2016 a les 20:40\nJo també en tinc ganes, a veure com haurà quedat tot plegat! Els nens i nenes de la classe frisen per veure's a la tele… a veure com anirà.\nsa lluna 29 de gener de 2016 a les 20:44\nEspero que ho pugui veure, això dels teus "llunàtics" m'ha arribat al cor. :)\nAugust Garcia 29 de gener de 2016 a les 21:05\nSí, sovint estan més a la LLuna que aquí… hehe (entenc que hi connectis). La veritat és que és una colla fantàstica! Me'ls estimo molt.\nBon cap de setmana, Lluneta!\nsa lluna 29 de gener de 2016 a les 20:45\nConsol 29 de gener de 2016 a les 20:50\nHo programaré per poder-ho veure.\nAugust Garcia 29 de gener de 2016 a les 21:06\nI si no, sempre pots veure-ho a la carta.\nBon çap de setmana, Consol!!\nCarme Rosanas 29 de gener de 2016 a les 21:42\nHo veurem, segur... si no a l'hora, a la carta.\nAugust Garcia 29 de gener de 2016 a les 22:41\nGràcies, Carmeta! Espero que t'agradi. Jo estic impacient!!\nMuntsa Fernàndez 29 de gener de 2016 a les 21:58\nJa vaig llegir El Periódico. I dilluns us mirarem, i tant!\nAugust Garcia 29 de gener de 2016 a les 22:42\nGràcies Muntsa! I no pateixis, que no us atabalaré més… durant una temporadeta.\nEnric H. March 30 de gener de 2016 a les 10:35\nEstarem al cas, August. Sempre se n'aprèn. Avui, més que mai, cal trobar noves estratègies per captar l'atenció dels alumnes.\nAugust Garcia 30 de gener de 2016 a les 20:31\nI a més, en aquest cas, el llibre els captiva de seguida i em permet de posar nom a les emocions que la història del protagonista els desvetlla.\nM. Roser 30 de gener de 2016 a les 20:29\nNo se què em passa que desapareixen els comentaris, uf!!!\nAixò si que no ens ho podem pas perdre...Suposo que et fa il·lusió, si ens en fa a nosaltres de veure't! Ara m'ho apunto.\nAugust Garcia 30 de gener de 2016 a les 20:34\nI tant, Roser! Em fa molta gràcia veure com ha quedat l'entrevista i també el fragment que van filmar a la classe. Sembla mentida però aquell dia no els vaig haver de dir que demanessin el torn de paraula ni res. Tots anaven parlant amb una educació. I amb unes ganes de participar… Es va notar que volien sortir al programa. Normal!\nA mi em fa molta gràcia poder-ho compartir amb vosaltres, també!!\nBona nit, Roser! (escrit des d'una fonda d'Ulldemolins. Aquesta tarda Siurana. Demà Scala Dei!)\nGalionar 31 de gener de 2016 a les 10:58\nNo ens ho perdrem, August. A les 11 de la nit ja estic kao, però ho recuperaré a la carta.\nGaudeix d'Scala Dei. És un lloc impressionant que m'agrada molt!\nAugust Garcia 31 de gener de 2016 a les 18:36\nGràcies, Montse! Jo a les 11 normalment ja estic retirant-me "a mis aposentos" que dic jo. Però demà faré una excepció -lògicament.\nAcabo d'arribar de Scala Dei i encara estic impressionat. Hi he anat un munt de vegades però la visita d'avui ha estat molt especial. Feta amb calma, i en la companyia d'uns bons amics, hem pogut gaudir de ple de la màgia del lloc. Un cap de setmana rodó!!\nUna abraçada i bon vespre, Montse!\nElfreelang 31 de gener de 2016 a les 12:52\nhauré de cercar en tv3 a la carta ......enhorabona !!!!\nAugust Garcia 31 de gener de 2016 a les 18:37\nGràcies Elfree! Ens veurem a la carta, doncs.


Manteniment industrial a Canonja, La - Tarragona - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL A CANONJA, LA\nA Tallers Pacs estem especialitzats en el manteniment industrial a Canonja, La. La nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat. El nostre equip humá compte una àmplia experiència en diversos sectors. Som experts en manteniment industrial calderaría, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial caldereria al seu abast.\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL A CANONJA, LA\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial a Canonja, La, els nostres clients i experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment caldereria i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. A Tallers Pacs, gaudirà d'un servei de manteniment industrial a Canonja, La a l'alçada de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Mònica Lapeyra Pertussini. Psicoterapia. PNL, Crecimiento personal. Terapia pareja. Emprendedores.: El creixement personal està de moda?\nEl creixement personal està de moda?\nQuan descobreixo articles sobre creixement personal, psicologia, filosofia o espiritualitat en revistes no especialitzades en aquest àmbit (o sigui, revistes de cuina, de moda, de viatges...), es genera en mi un doble sentiment.\nD'una banda em causa un cert temor la frivolització d'aquests temes profunds, rotunds, que configuren i acompanyen la nostra trajectòria vital. Sembla que tothom s'atreveix a ficar cullerada. I això, quines conseqüències té? Si hi posem consciència (tant l'escriptor com el lector), podríem dir que qualsevol text ens enriqueix? Potser sí.\nD'altra banda i suposo que pel meu caràcter optimista i expansiu, no puc deixar d'alegrar-me. Perquè pressuposo que si les publicacions no relacionades directament amb el sector inclouen texts que mouen als lectors cap a l'autoconeixement, la reflexió, l'obertura, el canvi, la consciència... deu ser perquè aquests temes generen interès. Perquè són útils per millorar les vides de les persones. I també perquè sense dubte és una bona manera de divulgar-los i fer-los presentes en el dia a dia.\nPensava en això arrel de rebre un correu de la Marta Parejo, estudiant de Publicitat i Relacions Públiques a la URL, on m'adjunta aquest link de la prestigiosa revista Harpers Bazaar, 6 ways to be happier. És un text senzill i entenedor amb algunes idees a valorar. A la fi, es tracta de començar per algun lloc i no cal que aquest sigui el propòsit més elevat: només cal que sigui el teu propòsit.\nHarpers Bazzar: creixement personal\nGràcies, Marta, per compartir.\nPublicat per Mònica Lapeyra Pertussini a 15:23\nEtiquetes de comentaris: creixement personal, inspiracions teatre llibres cinema, intel·ligència emocional


El propietari d'un bar: “No sabem si tornarem l'11 de maig, perquè obrir el 50% de la terrassa no cobreix les despeses” - Jornal.cat\nEl propietari d'un bar: “No sabem si tornarem l'11 de maig, perquè obrir el 50% de la terrassa no cobreix les despeses”\nL'establiment desitjaria que es permetés obrir el menjador interior durant la fase 1 del pla de desescalada\nDijous, 7 de maig de 2020 | 10:15 h\nUn bar restaurant tancat, amb piles de cadires al mig de la sala | Gemma Sánchez (ACN)\nBars i restaurants s'han posat tímidament en marxa aquest dilluns. Alguns, per preparar menjar per emportar, acollint-se a la fase 0 del pla de desescalada. Altres, per començar a condicionar el negoci de cara a la fase 1, confiant que dilluns vinent la situació de la pandèmia permetrà obrir només les terrasses. Les limitacions legals per fer-ho, però, generen dubtes entre alguns restauradors. És el cas del propietari d'un bar restaurant a Cubelles (Garraf), que ha descartat obrir aquest dilluns i recela de fer-ho l'11 de maig. "Obrir el 50% de la terrassa no cobreix les despeses del negoci", assegura Juan Miguel Correa, que lamenta que l'obertura de l'interior dels locals no es permeti fins a finals de mes, en el millor dels casos.\nAquest empresari relata com l'ordre de tancament "va arribar de forma sobtada un divendres", fet que els va enxampar amb totes les neveres plenes de provisions per al cap de setmana. "Tot allò són pèrdues que se sumen a les despeses que ja hem hagut de suportar amb el tancament", explica Correa. El propietari del bar restaurant Armengol de Cubelles apunta a l'ACN que totes les setmanes de persiana abaixada per la pandèmia de la covid-19 li han suposat una despesa de més de 4.000 euros, entre el preu del lloguer i les factures de subministraments bàsics.\nTot i que durant l'estat d'alarma ha estat permès que els restaurants treballessin si duien el menjar a domicili, aquest establiment va descartar-ho perquè els era inviable mantenir l'activitat sense tenir clients al local. A partir d'aquest dilluns, el pla de desescalada del confinament els permet preparar menjar i que siguin els clients els qui ho recullin. Una opció que Correa tampoc ha vist viable: "Ja hi ha negocis que es dediquen al menjar preparat, i no hi ha pastís per a tothom", apunta.\nLa intenció de Juan Miguel Correa és recuperar l'activitat quan pugui acollir clients. A falta d'una setmana per a que estigui permès obrir les terrasses amb el 50% d'aforament –si s'autoritza el pas a la fase 1-, Correa admet que es troba davant un "dilema". "Obrint el 50% e la terrassa no ens permet cobrir les despeses, però tenir el bar tancat tant temps també suposa moltes pèrdues", explica, mentre lamenta la manca d'informació sobre com haurà de gestionar els contractes dels 10 treballadors que ara són en un ERTO.\nCorrea assegura que re contractar dues o tres cambreres i un cuiner li suposa una despesa que no preveu que puguin compensar els serveis de les sis taules que podrà posar en marxa. Segons el seu parer, "seria més just" si l'obertura parcial de la terrassa coincidís amb una obertura de l'espai interior, encara que també fos limitada. Per servir les taules del menjador, però, haurà d'esperar a la fase 2 de la desescalada, que es posarà en marxa el dia 26 si es compleixen els requisits sanitaris.\nMentre acaba de valorar si finalment obre el dia 11 o bé endarrereix la tornada fins a finals de mes, aquest restaurador ja ha assumit que haurà d'incorporar diverses mesures de seguretat, com la distribució de gel hidroalcohòlic o l'ús d'equips de protecció per als treballadors. També té previst incrementar la neteja del restaurant, mentre valora la compra d'una màquina d'ozó per reforçar la desinfecció. Es mostra a l'expectativa, però, que el govern concreti quines seran les obligacions sanitàries que hauran de seguir els clients a l'hora d'accedir als locals.\nSigui quan sigui la reobertura, Juan Miguel Correa es mostra esperançat de la resposta que tindrà la gent a l'hora d'acudir als bars i restaurants. Segons aquest empresari, el tarannà mediterrani farà que els locals es tornin a omplir. "Es parla molt de la 'nova normalitat', però a Catalunya i Espanya som gent d'anar als bars", assegura, tot augurant que "si la situació [de la pandèmia] millora, tornarem a la normalitat d'abans".


Amb molt de dolor - Les aigües turbulentes\nAmb molt de dolor\nSempre m’he considerat un pujolista. Malgrat haver militat en tres formacions políques (cap d’elles Convergència) sempre vaig sentir-me identificat en el corrent polític catalanista, centrat, integrador i europeista que encapçalava Jordi Pujol. Igualment, sempre he sentit un especial respecte vers la seva persona, més enllà de la que li corresponia com a màxima figura institucional de Catalunya.\nEs comprendrà, doncs, que el comunicat de l’ex-president en el qual admet irregularitats fiscals de fa tres dècades i escaig m’ha causat una enorme decepció i una certa desorientació sobre quin haurà de ser el meu capteniment sobre l’assumpte. Sé ben bé què no faré: una cosa que alguns ja estan fent i que és allò tan antic de fer llenya de l’arbre caigut. Que valents són alguns. Tampoc cauré en la trampa de confondre Pujol amb la formació que va fundar i, encara menys, amb Catalunya sencera. Sóc conscient de que el propi interessat va promoure, amb calculada ambigüitat, aquesta confusió de conceptes, aquesta mena de metonímia i sé que molts, jo també, vam estar còmodes amb aquesta imatge perquè crèiem, honestament, que beneficiava el llarg camí d’alliberament nacional. Per últim, i com no podria ser d’altra forma, tampoc m’alinearé amb l’artilleria centralista i casposa que, de nou, dispararà a cor que vols els seus maliciosos dards: de fet és el que fan cada dia de l’any, amb la diferència que les portades d’avui es fonamenten en un fet verídic i no en una fosca investigació policial o en una recargolada reinterpretació de dades no contrastades.\nEm sembla a mi que el més important és respondre a la pregunta de quina influència tindrà la bomba informativa d’ahir en el procés sobiranista. Jo crec que es pot resumir molt bé en un dels molts tuits que han sorgit: no és Pujol que frena el procés, sinó que és el procés el que ha provocat la decisió pujoliana. El procés està contribuint també a fer cau i net en totes les formacions polítiques, siguin o no siguin “casta”. Mirem-s’ho pel cantó positiu: l’afer hagués esclatat tard o d’hora (abans del 9 de novembre, això segur) i la reacció de l’ex-president desactiva la traca final que estava curosament preparada contra nosaltres. Des d’aquesta òptica, la confessió de Pujol es pot entendre com un servei al país. Un servei a destemps, posant al descobert una conducta reprovable i desdient una trajectòria que crèiem més íntegra, però un servei, al cap i a la fi, que caldrà tenir-ho en compte quan se’n faci un judici més equilibrat. O és que hem de regatejar a partir d’ara el brillant full de serveis de Pujol al país?\n27 de juliol de 2014 a les 8:57 am\nTenim una gran sort, s’ha destapat un d’aquells tufs que molt probablement servien d’eina de xantatge als serveis secrets de l’Estat Espanyol.\nPujol no anava ni endavant ni endarrere, i quan es devia moure una mica li arribava l’imput de “si fas això, destapo allò”.\nJordio Pujol, amb el seu darrer gest ha guanyat dignitat i ha alliberat el procés d’independència de Catalunya de possibles nous xantatges.\nEn aquest sentit, per fi, gràcies Sr. ex President de Catalunya.\nAra faci l’esforç d’empènyer més i més a CDC, al President Mas i tots els catalans que en vostè confien vers la Independència total i plena de la nostra Nació.\nSalvador Molins, Conseller de Catalunya i membre de “UDIC”\nJosep Planelles Fuster ha dit:\n27 de juliol de 2014 a les 10:04 am\nHe llegit molts comentaris al voltant de l’afer de la confessió de Jordi Pujol. Aquest sens dubte és, entre tots, el més equilibrat i seré que he llegit. Dos factors aquests, essencials per a tirar en davant en els temps que ens toca viure. Estic totalment d’acord amb les teues reflexions, des de la decepció que compateix –i fins i tot una certa perplexitat: quina necessitat hi havia de no fer les coses be?– passant pel comentari central referent a fer net, fins la darrera frase: és cert, açò ho ha fet molt malament, però té també un extens full de servei al país de coses ben fetes.\n27 de juliol de 2014 a les 12:21 pm\nMai he estat pujolista convençut, però trobo absolutament exagerada la forma com s’està tractant aquest assumpte als mitjans. El fet confessat és una taca evident, però les circumstàncies no justifiquen tant escàndol. El pare li va deixar els diners fora per precaució, cosa lògica: el president era un represaliat del franquisme i la democràcia aleshores era dèbil, com es va comprovar el 23F. Mal fet no haver-ho regularitzat després i mala excusa dir que mai va trobar el moment. Però no és un delicte si s’ha acollit a una regularització, com milers d’altres ciutadans. I es tractava de diners guanyats de forma legal, no com els milions que es repartien tota la cúpula del PP, o com els molts milions que diuen que JoanCarles te en paradisos fiscals, cosa que també fan les empreses de l’Ibex i tots els amos del galliner espanyol. Hipòcrites tots.\nArtur Mas, Messi, Neymar, el Barça, ara Pujol… tot un seguit de casos no casuals. Que la Moreneta es prepari i vagi buscant la factura de la bola.\nI el procés… és un riu en baixada, els obstacles només fan turbulències.\n27 de juliol de 2014 a les 5:40 pm\nMolt d’acord en l’article. Ems hem estalviat una portada del MUNDO que en aquests moments ja els hi feia salivera. El que Pujol ha fet és la millor cosa que podia fer per desactivar als xantagistes.


Eugen Bamberger - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n19 de juliol de 1857\n10 de desembre de 1932 (75 anys)\nEugen Bamberger (19 de juliol de 1857, Berlín, Prússia - 10 de desembre de 1932, Ponte Tresa, Suïssa) fou un químic orgànic alemany conegut per haver descobert el reordenament de Bamberger.\nBamberger inicià els estudis de medicina el 1875 a la Universitat de Berlín, però el següent any anà a estudiar a la Universitat de Heidelberg ciències naturals. Retornà després a Berlín el mateix any per especialitzar-se en química fins al 1880, any en el qual aconseguí el seu doctorat sota la direcció d'August Wilhelm von Hofmann. A continuació aconseguí un lloc d'ajudant de Karl Friedrich August Rammelsberg à Charlottenburg, i després d'Adolf von Baeyer à partir de 1883 a la Universitat de Munic. El 1891 aconseguí ser professor d'aquesta universitat. Dos anys després, el 1893, fou nomenat professor de L'Escola Politècnica Federal de Zuric, ETH Zürich. El 1905 hagué d'abandonar la seva carrera professional degut a una neuropatia que li impedia controlar el seu braç dret. Continuà realitzant recerca amb un ajudant en un petit laboratori particular però hagué d'abandonar-la al cap de poc i es traslladà a Ponte Tresa.\nBamberger s'interessà principalment dels processos químics, dels mecanismes de reacció de reaccions complexes i la seva separació en etapes. Descobrí una reacció de reordanament, el reordenament de Bamberger, reacció emprada en la síntesi de derivats de la para-hidroxilanilina a partir de fenilhidroxilamines.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Eugen Bamberger\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Eugen_Bamberger&oldid=18250224»


Impressora del pis - HOWTO\nAquest document est� pensat per ajudar a fer servir la Impressora pel que encara no s'ha trobat amb gaires venteiades imprimint.\nLa impressora �s una HP LaserJet 4P, amb safata de c�rrega.\nLa impressora es troba en un Printer server de UNIX, o sigui, que t� obert el port lpd, en el que han d'arribar feines.\nEl Printer server admet tres impressores. El nom de la cua per la nostra impressora �s lp1. Per tant, quan configurem el nostre client d'impressi�, li hem d'indicar el host del Printer server, el protocol lpd, i el nom d'impressora lp1.\nLes dades se li han d'entregar mastegades; no interpreta Postscript. Per a mastegar-les normalment utilitzarem el ghostscript, tot i que segurament aquest s'executar� en algun script que filtrar� el que enviem a la cua d'impressi� abans de que arribi a la impressora. Normalment els scripts es configuraran alhora que configurem l'impressora en un sistema linux, a no ser que ho fem tot manualment. Sota lprng, haurem de triar que el filtre sigui el ghostscript amb el driver ljet4. Sota cups podem utilitzar el driver per HP Laserjet series que v� amb el servidor cupsd.\nPar�metres de configuraci� del client\nPrinter name: lp1\nDevice URI: lpd://192.168.1.200/lp1\nGhostscript driver: ljet4\n2. Tipus de paper\nEls dos par�metres que influiran en la impressi� seran el gramatge i el setinat. El primer determina la groixud�ria del paper, i el segon si �s gaire brillant o no (la quantitat de barn�s amb qu� l'han setinat). Els dos poden portar problemes al imprimir (sobretot a doble cara); la groixud�ria far� que hi hagin m�s PAPER JAMs del normal, i el setinat far� que a vegades s'agafin dues p�gines alhora (i aix� alguna quedi en blanc).\n2.1. Com posar els fulls a la safata\nEls fulls es posen tal cual; ja es veu on han d'anar. Nom�s s'ha de tenir en compte que la part inferior esquerra del full ha d'estar sota un petit tros de ferro, de manera que els fulls quedin agafats entre aquest trosset met�l�lic i la molla de sota.\n3. Impressi� a simple cara\nAix� no hauria de portar cap problema... en tot cas, seran com els d'imprimir a doble cara, per� passaran molt menys sovint.\nSi imprimim en ordre creixent, els fulls apareixran ordenats creixentment tamb�.\n4. Impressi� a doble cara\nPer imprimir a doble cara, primer haurem d'imprimir les p�gines parelles (EVEN), i en ordre creixent. Les p�gines apareixeran per sobre la impressora cara avall, amb la primera que hem posat a imprimir al davant (la de mes ensota).\nPer imprimir la segona cara, hem de col�locar els fulls tal com han sortit, amb la part impresa a dalt. El texte ha d'estar al rev�s de com el llegir�em, o sigui, de cap per avall. Hem d'imprimir ara les p�gines senars (ODD). Els fulls apareixer�n perfectament ordenats, amb la primera p�gina cara avall.\n4.2. Landscape (apaisat)\nEls fulls els hem de col�locar amb el texte cara amunt, i hem de mirar que la part de dalt del texte sigui la mateixa que com han sortit impreses les p�gines parells. Per exemple, si els t�tols de les p�gines han sortit impresos per la banda esquerra del full (mirat amb el full sense apaisar), hem de col�locar-los a la safata amb el texte cara amunt, i tamb� amb els t�tols a la banda esquerra.\nDonat que hi poden haver m�s p�gines imparells que parells (i no a l'inrev�s), i les imparells s�n les �ltimes que han sortit, mai ens quedar� cap full dins la safata. Per� hem de pensar en tenir un full blanc al final de les nostres p�gines parells impreses, per si fa falta per imprimir una �ltima p�gina imparell.\n5. Problemes d'impressi�\n5.1. Paper Jam\nAix� vol dir que els fulls s'han quedat encallats dins la impressora. El que hem de fer �s treure'ls. Tenim dos llocs per on treure fulls encallats: sota el t�ner, i darrera la impressora. El primer s'obre prement un bot� violeta a la banda dreta de la impressora, i la part de darrera s'obre a pressi�. Moltes vegades el full de sota el t�ner sembla que es pugui treure per sota la safata; si ho intentem fer aix�, arrugarem el full al obrir la safata, i a m�s haurem d'estirar molt fort el paper, amb possibilitats de qu� es trenqui. I aquesta p�gina precisament �s la �nica que es podr� reutilitzar si la recuperem b�.\nUn cop hem tret els fulls, hem de recordar que la impressora tornar� a imprimir qualsevol p�gina que no hagi sortit PERFECTAMENT, o sigui, les que no han quedat encallades. �s t�pic que quedi un full encallat a mig sortir (impr�s), i un altre sota el t�ner (no impr�s). Aquest �ltim el podem recuperar tornant-lo a posar a la pila de fulls, per� l'anterior, tot i estar impr�s, es tornar� a imprimir. Aquest full ens dur� m�s feina perqu� m�s tard l'haurem d'imprimir nosaltres de nou (si �s que estavem en la segona tanda d'una impressi� a doble cara), i el m�s normal �s posar un paper per llen�ar a la safata perqu� aquesta p�gina es reimprimeixi sense trencar l'ordre de la doble cara.\nPer treure el full de la part de darrera haurem d'estirar fort el paper. I per treure el de sota el t�ner, haurem de treure el t�ner moment�niament. Aquest cedir� sense gaires problemes. �s molt important tenir cura al treure els fulls, ja que no pot quedar cap tros de paper encallat dins la impressora.\nPer fer que la impressora surti de l'estat d'espera de PAPER JAM, hem de pr�mer el bot� En l�nia (En ligne). Si ens avisa novament de PAPER JAM, �s perqu� ens hem deixat algun full dins la impressora.\n5.2. Volem evitar que la impressora imprimeixi m�s\nPer aturar la impressi�, hem de pr�mer el bot� En l�nia (En ligne). La impressora no imprimir� noves p�gines, per� mentre tregui els fulls que tenia a mig recorregut el LED que acompanya al bot� far� pampallugues. Un cop la impressora s'hagi parat, el LED tamb� s'haur� apagat i el display dir� "OFFLINE". Ara, per exemple, podriem tocar opcions de configuraci� de la impressora (amb els botons, no amb el programa amb qu� imprimim).\nTot i aix�, si parem la impressora ser� perqu� ens hem equivocat en alguna cosa, i en algun moment volem tornar a imprimir. La impressora t� part del treball que li hem enviat en la seva mem�ria; per buidar-la, hem de reiniciar la impressora. Aix� s'aconsegueix apagant-la, o b� (el millor procediment) prement la tecla Maj�scules (Maj.) i Reiniciar (R�init.) alhora. Un cop buidada la mem�ria, la impressora tornar� en l�nia.\nEl Print server tamb� t� mem�ria... aix� que l'haurem de parar abans de borrar la mem�ria de la impressora. El pararem desconectant-lo.\nEl pas essencial per parar la impressi� �s eliminar de la cua la tasca que li hem enviat. En principi ho farem amb la comanda lprm, o amb qualsevol altra facilitat que ens doni el software d'impressi�.\nResumint, els passos per parar una impressi� s�n:\nPosar la impressora en OFFLINE, prement en l�nia (En ligne).\nParar el Print server.\nEliminar la tasca de la cua amb lprm.\nReiniciar la impressora, prement Maj�scules (Maj.) i reiniciar (R�init.) alhora.\nTornar a connectar el Print server\nTornar a posar la impressora en l�nia, prement en l�nia (En ligne).\n5.3. La impressora no agafa els fulls de la safata\nQuan obrim la safata, veurem que algun full s'ha sortit de sota el trosset de metall, i ha quedat lliure. Aix� �s perqu� el paper �s massa setinat i li ha costat d'agafar. Sol passar quan els fulls s�n calents, i el barn�s de la primera impressi� (al imprimir a doble cara) encara no s'ha filtrat en la tinta i el paper.\nTamb� �s possible que passi per haver col�locat malament els fulls, o b� perqu� estan una mica cargolats. Podem intentar arreglar el cargolament (com s'explica m�s endavant), o b� simplement tornem a posar correctament els fulls a la safata, a l'espera de que el pr�xim intent la impressora agafi el full.\nQuan hi ha problemes d'aquest estil, la impressora acaba agafant alguns fulls de dos en dos. S'ha de tenir m�s cura amb com es posen els fulls, fent cas del pr�xim apartat.\n6. Com podem fer que la impressi� vagi millor?\nPrimer de tot, hem d'utilitzar un paper correcte. De tota manera hi ha uns quants trucs (que potser s�n com llegendes urbanes) que en teoria fan que hi hagi menys possibilitat d'errors.\nPrimer, abans de posar qualsevol pil� de fulls a la safata, hem de bufar-los pel costat, perqu� aix� quedi una mica d'aire entre ells i no s'enganxin. Amb aix� evitem que s'agafin dos fulls de cop (donant lloc a desordres en doble cara, amb p�gines en blanc pel mig).\nL'altra consisteix en deixar refredar els fulls impresos, abans de tornar-los a posar a la impressora. La impressora l�ser imprimeix barnissant els fulls. Si encara s�n calents, pot ser que es quedin enganxats amb facilitat (com en el cas anterior). Per tant, abans de bufar entre ells per separar-los, han de ser freds.\nQuan els fulls surten de la impressora tenen un petit cargolament a la part superior. Si aconseguim evitar-lo (cargolant m�s o menys en direcci� contr�ria), els fulls s'agafaran millor de la safata.\nLa impressora permet treure els fulls per darrera, en comptes de per sobre. De fet, quan parlavem del PAPER JAM hem parlat d'una obertura a la part de darrera. All� hi ha un switch mec�nic que permet escollir on anir�n els fulls, si a dalt o a darrera.\nCrec que si s'han d'imprimir molts de fulls a doble cara, �s millor fer-ho per darrera. S'ha de provar.\nLlu�s Batlle i Rossell, Dissabte 22/03/2003 a les 03:20


En el marc del projecte europeu H2020 Welcome, dotat amb més de 4 milions d’euros, que coordina Leo Wanner, professor d’investigació ICREA del Departament de Tecnologies de la Informació i les Comunicacions (DTIC) de la UPF, amb la participació de la Generalitat de Catalunya, es crearà una aplicació de mòbil per a l'acollida de persones immigrants.\nEl projecte Welcome comença amb una reunió d’inici, els dies 11, 12 i 13 de febrer, al campus del Poblenou de la UPF que aplega una quinzena de socis, sis institucions de recerca, tres empreses TIC i sis entitats centrades en la integració i l’acollida d’immigrants i que participen en aquest projecte europeu, provinents del Regne Unit, Alemanya, Grècia i la República Txeca, a més de Galícia i Catalunya. Welcome comptarà amb l'assessorament tècnic de la Secretaria d’Igualtat, Migracions i Ciutadania de la Generalitat de Catalunya.\nTecnologies amb un impacte social i econòmic molt significatiu\nL’objectiu del projecte Welcome és investigar i desenvolupar tecnologies intel·ligents de suport a l’acollida i la integració de persones nouvingudes a Europa. Oferirà solucions personalitzades de caire psicològic i social, satisfactòries tant per als migrants com per a les administracions públiques.\nL'aplicació app que es crearà en el projecte ajudarà les persones nouvingudes en el moment de la seva arribada però també durant el procés d'adaptació i inclusió, responent a les seves demandes més freqüents.\nL’aplicació es desenvoluparà en contextos de registre, orientació, ensenyament d’idiomes, educació cívica i inclusió social, tots ells adaptats al perfil dels interlocutors i mitjançant tecnologies virtuals immersives i de realitat augmentada. Els resultats del projecte es validaran per tal de mostrar la seva portabilitat a diferents contextos europeus.\nCentre for Research and Technology, Hellas\nCARITAS Verband Hamm e.V.\nUn agent artificial manté una conversa intel·ligent amb persones dins l’àmbit de la salut


Fets d'esperança, no pas missatges (Xavier Roig)\nXAVIER ROIG 08/03/2012 22:00\nLlegint les estadístiques que es publiquen sobre l'atur entre els joves, hom queda astorat. A casa nostra aquesta xifra arriba al 45%. Ha estat la suma d'actituds individuals la que ha generat dues classes de treballadors: els vells i els joves. El resultat és conegut: les velles generacions viuen, laboralment, millor que les joves. I les joves malviuen gràcies a l'entorn familiar -és a dir, a expenses de les generacions laborals de vella fornada-. El sistema és pervers i genera un entorn en què cap progrés ni signe de modernitat són possibles. Només una dada, que reflecteix aquesta discriminació: el 2009 (en plena crisi) l'augment salarial mitjà per als contractes fou del 4%... per als fixos. No sembla una discriminació socialment acceptable.\nContràriament a les aparences, Catalunya ha esdevingut un país d'un immobilisme de ciment armat. Els efectes sobre el món laboral han estat devastadors. Abracen tota la piràmide laboral, però agafen significativa gravetat en els comandaments mitjans i alts, la cultura dels quals vessa cap a la resta de l'empresa. L'actitud general, fins i tot en temps de bonança, és la de "He arribat aquí, i ara d'aquí no em belluga ningú". El fet contrasta amb la cultura de les empreses internacionals, en què s'estimula la mobilitat. Facin una ullada als voltants i comprovaran que els responsables màxims de les primeres empreses catalanes arriben al càrrec a l'edat de jubilar-se. I no marxen ni amb fum de sabatots. Quan surt una foto de les "forces vives" barcelonines és per arrencar a córrer. Si mai les seves servituds d'interessos econòmics i socials els hi permetessin, seria interessant llegir una comparació feta per les nostres escoles de negocis sobre l'edat dels directius catalans. Les classes directives catalanes (altes i mitjanes) constitueixen, avui, un enorme tap que impedeix l'oxigenació del teixit tècnic i gerencial. Tenim, en general, unes classes directives esbravades. Ja fa anys, em comentava un amic que dirigeix una empresa de selecció de personal que el problema actual de Catalunya és que no creava oportunitats. Si considerem que la Catalunya laboral és un apèndix de l'espanyola, fa temps que el senyor Sala i Martín va descriure la nostra situació amb gran precisió: "Si Bill Gates hagués viscut a Espanya, Microsoft no existiria".\nA aquest immobilisme s'hi ha sumat una reacció de nou-ric provocada per un immerescut estat general de benestar. Una actitud que ha derivat en una mena d'egoisme generacional. Ha portat tota una sèrie de generacions a viure com si l'únic futur que ens importés fos el nostre. Sense mirar pels que vénen. A practicar un hedonisme superficial, de poltrona. I quan ens hem bellugat ha estat per tal que res canviés. Un sistema insostenible des del punt de vista temporal. Fins que ha esclatat. Ara ens hem aturat mentre ens posem al nivell que ens toca. Però per l'esforç acumulat, per productivitat, per mèrits en definitiva, Catalunya restarà aturada encara uns quants anys més.\nA molts col·laboradors dels mitjans de comunicació se'ns demana que llancem missatges esperançadors. Però com fer-ho, sense mentir? Com bé diu Montaigne, " la vie est ondoyante ". La vida té alts i baixos. El creixement entre la generació dels nostres avis i la dels nostres fills hauria d'haver estat un camí uniforme i progressiu. Però aquest no és país de matisos, ni de comportaments raonadament graduals. I si el país necessita optimisme, aquest ha de venir més dels fets que no pas de les paraules. La manera honrada de fomentar l'optimisme entre les generacions joves consisteix en passar-los un missatge, però acompanyat d'un fet. El missatge d'optimisme consisteix a explicar-los que viuran molt millor que els seus avis. Que viuran pitjor que nosaltres? Potser sí. Culpa nostra, no pas d'ells. Però, al capdavall, ells viuran millor que els seus avis. I com que amb les paraules no n'hi ha prou, inexcusablement hem de dur a terme un fet clar i contundent: apartar-nos i deixar-los pas. Així de senzill. Perquè dir a la nostra joventut, com s'està fent darrerament, que nosaltres no canviarem els nostres hàbits però que cal ser optimista perquè cridarem uns senyors estrangers perquè vinguin i els contractin de cambrers és ultratjant.\nNota. El que dic val per a tots els sectors. Després de tants anys, cap dels gurus del periodisme català ha fet mai una entrevista al president Pujol tan desacomplexada i reeixida com la duta a terme pel senyor Jordi Évole. Deixin pas, sisplau!


El Teatre Auditori de Catarroja presentarà la seua nova programació\nEn el pròxim semestre, Catarroja podrà gaudir de 4 obres de PLATEA amb actors i actrius del nivell d’Adriana Ozores, Fernando Tejero, Eusebio Poncela, Pepón Nieto o María Barranco. A aquestes representacions se sumaran espectacles diversos per a tots els públics. Tota la programació es donarà a conéixer oficialment el pròxim 9 de gener.\nPer altra banda, el Teatre Auditori de Catarroja també ha incorporat novetats quant al preu de les entrades. La més destacable, l’aplicació d’una tarifa reduïda per a persones amb diversitat funcional que hagen de fer ús de cadira de rodes.\nA partir de gener, les entrades de les persones usuàries de cadira de rodes tindran un preu únic de 5 €. Fins ara, aquestes persones estaven obligades a pagar el preu més alt dels espectacles, en tant que l’espai reservat per a cadires de rodes es troba al pati de butaques. Tanmateix, amb l’entrada en vigor dels nous preus es modificarà aquesta circumstància i les persones amb diversitat funcional podran gaudir de qualsevol obra sense perjuí.


La CUP de Santa Coloma de Farners presentarà una moció a favor del #novullpagar - El Gerió Digital\nEl text demana a l’Ajuntament instar al Servei Català de Trànsit a no tramitat les denúncies contra les persones que no paguen els peatges\nDimarts, 8 de maig de 2012 16:30h\nUn moment de l'acció del passat 1 de maig © M. Estarriola\nLa CUP de Santa Coloma de Farners portarà a debat la iniciativa popular del moviment #novullpagar iniciat per la plataforma 'Prou peatges'. Aquesta és una campanya denuncia que l'existència de peatges a Catalunya ens percentatges que consideren "desproporcionats" respecte la resta d'Espanya. Els independentistes expliquen que aquest greuge comparatiu produeix un server impacte sobre els ciutadans a nivell econòmic, social i ambiental.\nÉs per tot això que la CUP proposa a l'Ajuntament de Santa Coloma de Farners aprovar la moció que inclou un seguit de demandes. La primera és instar al Servei Català de Trànsit a no tramitar les denúncies de les empreses concessionàries vers les conductores que es neguin a pagar el peatge. En segon lloc mostar la seva comprensió i suport a la mobilització de #novullpagar del 20 de maig, solidaritzant-se amb el conjunt de veïns del municipi que puguin participar en les caravanes que s'organitzin aquell dia. Seguidament la formació independentista també reclama es fassin els passos necessaris per exigir a Abertis que, mentre les obres de desdoblament de l’N-II no estiguin finalitzades, el tram d’autopista paral·lels puguin ser emprats com a alternativa gratuïta.


'Conte de tardor' de Jill Barklem. Blackie Little. Traducció de Marina Espasa. 32 pàg. / 11,90 €\nHi ha llibres infantils a les pàgines dels quals entraries i t’hi quedaries a viure, per la recreació d’un món de coses senzilles i boniques. A qui no li agradaria ser un ratolinet de la Bardissa Secreta, aquesta tanca de matolls en plena naturalesa on els habitants han cavat els seus caus, que són cases ficades a les arrels i els troncs dels arbres. És el cas dels quatre llibres de l’autora anglesa Jill Barklem (1951-2017), un per a cada estació de l’any: Conte de tardor, Conte d’hivern, Conte de primavera i Conte d’estiu. Publicats per primera vegada per HarperCollins als anys 80 del segle XX, Blackie Little els acaba de recuperar amb una edició acurada i molt ben traduïda al català per Marina Espasa.\nEls ratolins de la Bardissa Secreta sempre estan enfeinats, tot i que també troben estones per divertir-se. A la tardor, surten al camp per recollir fruites del bosc, llavors i arrels per a l’hivern que ha de venir; en plena feina, la petita Abril es perd mentre cull flors. Ja a l’hivern, el fred ha cobert els camps d’una neu espessa i la comunitat es prepara per al gran ball; empolainats per a l’ocasió, ballen i beuen fins a la matinada. El sol treu el cap en un matí preciós de primavera i el Boi, un ratolinet que viu en un arbre amb la seva família, salta del llit content, perquè és el seu aniversari. I el calorós estiu es presenta amb una gran notícia: la Rosella i el Blanquet anuncien que es casen.\nAquest és el món en miniatura que, amb una sensibilitat sense límits per escriure i il·lustrar, va crear Jill Barklem, formada a la Saint Martin’s School of Art de Londres. Quan era joveneta, va tenir un despreniment de retina, per la qual cosa no podia practicar esport com la resta de companys, i es va dedicar al dibuix i a la botànica. Des d’aleshores no va deixar mai d’observar la naturalesa, que l’apassionava, i això li va donar una gran habilitat per representar aquest univers: ho veiem, al llarg de les pàgines, en la il·lustració rigorosa feta amb aquarel·la de paisatges, arbres, plantes i flors. Però també comprovem el bon ofici de l’artista en la creació dels espais interiors, plens a vessar dels objectes quotidians i els mobles que podria haver-hi en una casa tradicional anglesa, i en el bon treball dels personatges, aquests ratolins humanitzats que donen vida a les petites aventures. Tot plegat fàcilment ens porta fins a l’obra de Beatrix Potter (1866-1943) o d’Alison Uttley (1884-1976), referents per a tothom de la literatura infantil.\nGaudir de la vida en comunitat\nEn alguna ocasió, la primera editora d’aquesta sèrie, Jane Fior, ha explicat que l’autora es va presentar amb una carpeta que contenia un munt d’il·lustracions de ratolins i del que podia ser el món d’aquests animalons, però sense una història definida, que es va anar configurant després. En la feina que actualment fan alguns segells d’aquí de recuperar obres clàssiques, sempre hi ha el perill que el contingut quedi desfasat i que, d’alguna manera, es mostrin alguns valors que anys enrere es consideraven importants però que ja no tenen sentit en la realitat d’avui. Aquest no és el cas. Aquells primers dibuixos que va ensenyar Barklem van portar al resultat que ara tenim a les mans: quatre narracions que passen en un llogarret idíl·lic on els seus habitants, uns ratolins adorables, estimen l’entorn natural i el respecten, treballen de valent quan cal, es donen un cop de mà quan les coses van mal dades i, així mateix, celebren les alegries plegats. Al capdavall, es tracta de gaudir de la vida (en comunitat). I nosaltres ens quedem amb aquests valors essencials -l’amor per la naturalesa, la rutina plaent, la companyonia- que cal recordar-nos i compartir amb els infants especialment ara, en els temps (sovint massa tecnològics) que corren.


Comiat mariner a les festes de Maó\nEl castell de focs culmina la celebració de música i gegants al port\nR. D. | 10/09/2018\nMaó va passar pàgina ahir a les festes de la Mare de Déu de Gràcia, com és habitual, traslladant l’epicentre festiu al port. Tot i que en un primer moment la pluja que va caure al migdia va fer témer que s’haguessin de cancel·lar algunes activitats, finalment la millora de la meteorologia va permetre la seva celebració.\nEls primers van ser els gegants de la ciutat. Des de la plaça de la Constitució, en Tomeu i na Guida, ara ja sense els convidats que els havien acompanyat durant les festes, van iniciar la davallada per Ses Voltes, seguits per una riuada de petits que no es van voler perdre la darrera sortida de les festes dels gegants. Els grallers de la colla i la banda de Música de Maó van ser els encarregats d’animar la baixada fins al Parc Rochina.\nPoc després, la Banda de Música va agafar el relleu i continuar animant tot el passeig del part amb una divertida cercavila, mentre s’enllestien els darrers preparatius al set escenaris on es celebrava la festa al port.\nUn d’ells va ser l’ubicat a la zona de creuers, on les gimnastes del club Bs Menorca Rítmica van sorprendre amb les seves habilitats.\nLa resta van ser escenaris amb música per a tots els gustos: des de l’animació infantil amb Pinyeta Pinyol i després amb Sa Xaranga des Xubec, a la zona d’Autoritat Portuària, fins als fados i la música mediterrània cantada per Rita Barber i després amb el grup Estraperlo; o el ritme més modern d’Aura i el tribut a Creedence Clearwater ola música de ball de 80/90’s Forever. Un any més Maó va gaudir del final de festes al millor escenari de la ciutat, el port.\nA mitjanit, el castell de focs artificials va deixar imatges espectaculars de llums i colors per segon i darrer dia


Unes 3.000 persones participen a la 4a Setmana de les Noves Tecnologies per a tothom - Ajuntament de Mataró\nUnes 3.000 persones participen a la 4a Setmana de les Noves Tecnologies per a tothom\nTecnoCampusMataró (TCM) ha clausurat amb èxit la 4a Setmana de les Noves Tecnologies per a tothom que ha tingut lloc a Mataró. A més de la participació de prop de 3.000 persones, la setmana d'enguany ha aconseguit consolidar el seu format, implicar a més entitats (81) i augmentar el seu nivell de col·laboració en l'organització d'una seixantena d'actes que han apropat encara més les noves tecnologies a ciutadans i empreses.\nAlgunes d'aquestes col·laboracions més destacades han estat les d'entitats com la Fundació Maresme, la Colla Capgrossos o la de l'Escola Pia Santa Anna, entre d'altres. En total, 81 entitats de Mataró i Maresme han participat en l'organització d'actes que han relacionat els seus respectius àmbits amb les noves tecnologies i han permès apropar encara més les TIC a tothom.\nLa innovació com a temàtica central\nLa 4a Setmana de Noves Tecnologies per a tothom ha estat també un espai per a la reflexió dels diferents col·lectius que empren les noves tecnologies en els seus àmbits respectius. En aquest sentit, ha destacat la temàtica de la setmana dedicada íntegrament a la innovació. L'acte central ha estat la conferència internacional Innovació3a la que hi han participat els experts internacionals en l'àmbit de les tecnologies i l'empresa Juan Rada, John Wolpert i Jan Annerstedt.\nInnovació entesa com a factor imprescindible per augmentar la competitivitat de les empreses i per millorar la qualitat de vida dels ciutadans. Segons l'economista danès, Jan Annerstedt, Mataró és el paradigma de la ciutat mediterrània emergent, connectada al món però autèntica en sí mateixa.\nEmpreses innovadores i e-Govern\nSense deixar el terreny de les empreses, cal esmentar la cita entre empresaris i emprenedors de la III Mostra Gentic, organitzada pel Grup d'Empreses de Noves Tecnologies de Mataró i Maresme (Gentic) a l'hotel NH Ciutat de Mataró. L'edició d'enguany ha destacat especialment pel tracte personalitzat dirigit a empresaris de sectors tradicionals (tèxtil, construcció, comerços, restauració i turisme) que han pogut fer "tasts tecnològics" i aprendre l'ús correcte de les darreres aplicacions tecnològiques. La Mostra Gentic es va clausurar amb la Tertúlia Digital, un dels esdeveniments tecnològics més importants de Catalunya i que tradicionalment es celebra a Barcelona.\nPel que fa a les jornades, especial rellevància ha tingut la II Jornada d'Intercanvi d'Experiències Innovadores a la que hi han assistit 40 representants de diversos vivers d'empreses del país i també especialistes europeus i australians. La Jornada d'e-Govern i Govern en la Societat del Coneixement que han protagonitzat representants de TecnoCampusMataró, l'Escola Universitària Politècnica de Mataró (EUPMt), Localret, Infonomia i Propolis ha destacat per la qualitat de les ponències que van posar de relleu el paper de l'administració pública en la nova societat de la informació.\nTallers gratuïts per apropar les TIC\nL'acceptació que han tingut els tallers gratuïts de noves tecnologies és un dels altres trets característics d'aquesta edició. Han destacat els tallers de telefonia per la xarxa, el de videocreació intercultural, el de "Mares i pares guanyen confiança" i el d'introducció al desenvolupament de programari audiovisual.\nEn el primer, s'ha donat a conèixer la telefonia per Internet a costos més reduïts; en el segon, alumnes de l'Institut Miquel Biada de Mataró han plasmat la seva visió de la ciutat en un documental present a la xarxa; pel que fa al tercer, ha estat l'ocasió perquè mares i pares poguessin aprofundir sobre l'ús de les TIC.\nEl de programari audiovisual ha estat un dels de més èxit que ha tingut lloc a l'Escola Universitària Politècnica de Mataró (EUPMt) i l'ha impartit Russell Blakeborough.\nActes culturals i lúdics\nLa 4a Setmana de les Noves Tecnologies per a tothom també ha inclòs actes lúdics, culturals i festius de gran èxit com la nit de música visual on s'han aplicat les tècniques audiovisuals i coneixements que Blakeborough ha impartit a l'esmentat taller de l'EUPMt.\nDestacar també la projecció del thriller de ciència-ficció Gattaca que ha introduït als 115 assistents a una reflexió sobre el futur de la biogenètica; també l'espectacle de dansa Trànsit 20 de la companyia de Maria Rovira a la que hi han assistit prop de 300 persones. Uns dies abans de fer-se l'espectacle, Rovira ha protagonitzat una interessant taula rodona on s'ha tractat l'aplicació de la realitat virtual, l'electrònica i la programació aplicada a les arts escèniques. L'artista Perecoll i la dissenyadora multimèdia Isabel Roca també han posat de relleu el paper de les TIC en l'art i la creativitat a la conferència Art, creativitat i noves tecnologies.\nLa setmana tecnològica ha inclòs actes lúdics de gran participació i que han tingut les TIC com a tema central: la Festa CD Man, la Cercavila de la Colla Basilisc i els concerts de música electrònica, entre d'altres. Les Olimpíades de jocs multimèdia, la Trobada d'Inquiets i el megaxat amb la Colla Castellera Capgrossos de Mataró han estat algunes de les altres activitats lúdiques més destacades de la Setmana.\nTecnodiari.com i reciclatge tecnològic\nLa 4a Setmana de les Noves Tecnologies per a tothom també ha comptat amb el seu propi mitjà de comunicació, el tecnodiari.com que ha permès que la ciutadania i els empresaris poguessin seguir el dia a dia dels actes i preveure la seva participació al conjunt d'activitats organitzades.\nUna de les altres iniciatives destacades ha estat la organitzada per Second Company que ha comprat o canviat aparells tecnològics que no utilitzen els seus propietaris per fomentar-ne el seu reaprofitament.


El festiu de Reis obre la porta a la campanya de rebaixes d’hivern - Diari de Terrassa\nEl festiu de Reis obre la porta a la campanya de rebaixes d’hivern\nEncara que hi ha grans cadenes que ja fa alguns dies que han estrenat les rebaixes abans de la festivitat de Reis, no serà fins dijous que el gruix de botigues s’afegirà a una campanya de gangues\nEls establiments de la ciutat es van preparant de cara a les rebaixes d’hivern que han de començar a partir de demà / alberto tallón\nTot i que hi ha comerços, principalment alguns vinculats a grans cadenes, que ja han començat a oferir grans descomptes, les rebaixes de gener, tal com les entenem de sempre, s’inicien dijous. A Catalunya, en teoria, les rebaixes d’ara tenen de calendari del 7 de gener al 6 de març (les d’estiu són de l’1 de juliol fins al 31 d’agost), si bé, actualment, les grans empreses, especialment les del sector de la moda, van al seu aire.\nFins a 2012, s’establien un parell de períodes per a les rebaixes, a principis d’any i per l’estiu. el Tribunal Constitucional, però, va “tombar” la llei catalana de Comerçi, amb ella, el calendari oficial de rebaixes. A partir d’aquest any, i d’acord amb l’article 25 de la nova Llei de Comerç, la normativa contempla que “les vendes en rebaixes podran ser en els períodes estacionals de major interès comercial, segons el criteri del comerciant”.\nTambé diu que “la durada de cada període de rebaixes serà decidida lliurement per cada comerciant”. Tot i això, a Catalunya, i pel que respecta al segon punt, s’estableixen unes dates concretes per les dues rebaixes, les d’hivern i les d’estiu.\nAquesta mena de bufet lliure que ja fa uns anys s’ha establert, no agrada a molta part del sector, que preferiria unes rebaixes amb “ordre”, com a punta el president de Terrassa Centre, Xavi Linares. Creu que “estaria molt bé que tornessin a un punt d’ordre”. El president d’aquesta associació ressalta que “nosaltres acollim a sectors molt diferenciats i confio que els tres dies que venen seran molt bons” per al comerç. Linares agraeix a la gent la paciència adaptant-se a les mesures per la pandèmia per anar a comprar.\nPer exemple, a Inditex, a El Corte Inglés, a Springfield i a Women´Secret, les rebaixes començaran demà, com, en teoria, està marcat per la normativa. Altres grans cadenes ja han començat, com és el cas de H&M, que ja va iniciar les seves rebaixes el passat 2 de gener, amb descomptes fins al 60%, la mateixa data que va començar a oferir-les Benetton, mentre que Mango, per la seva part, amb unes rebaixes fins al 50%, va començar el passat 29 de desembre.\nAugment de les xifres\nSegons revela un estudi que ha realitzat l’Instituto IO Investigación, aquest any augmentaran les xifres que cada català destinarà a les compres de rebaixes. L’estudi apunta que es passarà dels 271,31 euros de l’any 2021 als 341,44 euros d’aquest any, el que suposarà un augment del 33%. Un increment força notable.\nLa roba i el calçat seran, segons el mateix estudi, els productes que més tenen previst comprar els catalans durant aquestes rebaixes de gener, seguits dels productes del sector de la informàtica o l’electrònica. Després, són els productes per a la llar, els del sector de la perfumeria, cosmètics i drogueria.\nLa campanya de rebaixes preveu que a Catalunya s’incrementin els contractes de treball en un 9,6 % respecte a l’any passat. Per aquests mesos de gener i febrer es podrien crear a Catalunya uns 28.000 llocs de treball, principalment en sector com el comerç, seguits de la distribució, el retail, la logística i el transport. Alguns dels perfils amb més demanda seran els de dependents, promotors, comercials, teleoperadors i hostesses i el comerç on line.\nTemes:Terrassa, Terrassa Centre, Xavi Linares


La Rosita i en Manel cuinen!: Mus d'escalivada\nÉs una mús que tant la podeu servir freda com entrant com calenta com a plat principal o acompanyament. Queda molt bona amb anxoves, o amb una salsa de pesto o una vinagreta de salsa de soja. Nosaltres, avui, l'hem menjada com a entrant, amb l'amanida, i estava molt bona.\nUn motllo per fer bany maria\nSafata per posar l'aigua del bany maria\n6 Pebrots vermells\n125 cc de crema de llet (per cuina, no pas la de postres)\nEscalivem les verdures. Quan els traiem del forn, els emboliquem amb paper de diari i esperem que s'hagin refredat prou com per pelar-ho amb les mans. Guardem l'aigua de l'escalivada a part.\nTallem les verdures petites i les posem dins del motllo que hem untat amb mantega. Hi afegim la crema de llet.\nBatem lleugerament els ous dins del bol. Ho salpebrem.\nPosem la llet a bullir i hi afegim els ous batuts.\nQuan la llet arranca el bull, l'aboquem dins del motllo i ho barregem tot amb una espàtula perquè quedi tot ben repartit.\nHo posem al forn al bany maria durant unes dues horetes.\nHo deixem refredar i, un cop fred, ho podem desenmotllar.\nCLICADA D'ULL --> Amb l'aigua de les verdures en podem fer una salsa, amb l'ajut de mantega i una mica d'oli d'oliva. Piquem un all i el posem a sofregir en una paella amb l'oli i la mantega. Hi posem l'aigua de les verdures i, quan arranqui el bull, hi podem afegir una miqueta de Maizena. Si no voleu afegir-hi Maizena o farina, podeu guardar un dels pebrots escalivats i, un cop tingueu la salsa ben calenta, ho passeu tot pel minipimer i el pebrot mateix donarà la consistència d'una salsa cremosa.\nEtiquetes: albergínia, ceba de Figueres, crema de llet, escalivada, llet sencera, mantega, mús d'escalivada, ous, pebre negre, pebrot vermell, Plat vegetarià, Primer plat, sal\nEls cuiners: Manu & Rosita a les 18:54\ncocina-dos 3 de novembre de 2010 a les 20:08\nMuy interesante se probara por tierras mañas.\nManu & Rosita 4 de novembre de 2010 a les 15:27\nEspero que os guste. Esta receta también sirve para hacer mus de pescado! Algún día os pongo la receta en el blog!\nMontse 21 de novembre de 2010 a les 21:23\nmmmmmmmmmmmmmmmmmmmmmmmmmm........quina pinta te!aquest finde a veure si preparo un mus d'escalivada! ja et contaré a veure com surt! gràciesssssssssssssssss Manu per les teves receptes!!! Vaja guai que tens aquest blog\nManu & Rosita 21 de novembre de 2010 a les 21:32\nGràcies Montse per atrevir-te a fer provatures... si no et surt bé, si us plau, no em deixis cap nota ni m'enviïs els mossos d'esquadra...\nI si et surt bé, penja-ho al facebook perquè tothom sàpiga que tens una amiga que és gossa i cuinera a la vegada.\nL'avantage és que m'estalvio de rentar plats!\nI gràcies pels piropus del blog!


El préssec, un aliat per combatre la calor i eliminar toxines\nEl préssec té una equilibrada mescla de provitamina A o betacarotè, entre altres compostos FOTO: Cedida\nÉs la fruita més baixa en greix, una bona aliada per a les dietes baixes en greixos, a banda dels seus poders per refrescar o fer en sucs o batuts\nPares i Nens 09 de juliol de 2020 07:57\nEncara que els podem trobar a partir del mes d’abril, a l’estiu arriba la temporada òptima per consumir préssecs. Tot i tenir un gust dolç, aquesta fruita no és de les més riques en sucres. A més és baixa en calories, ja que 100 g només aporten 44 calories. Aquest fet la converteix en la fruita més baixa en greix, una bona aliada per a les dietes baixes en greixos a banda dels seus poders per refrescar o fer en sucs o batuts. Entre les varietats més conegudes destaquen el préssec d’aigua i el de vinya. El préssec d’aigua es reconeix fàcilment pel seu color vermell a l’exterior i blanc a l’interior. Aquesta varietat és molt fàcil de pelar, i, a més se separa del pinyol exercint una mica de pressió. Aquest préssec és molt sucós i té un gust suau i una mica aigualit.\nPer contra, el préssec de vinya té en el seu exterior i el seu exterior un color groc intens Aquesta varietat és més aromàtica que la de l’aigua. També té una pell més gruixuda i rugosa i s’ha de pelar amb un ganivet i és difícil desenganxar-ho del pinyol. Les nectarines, també pertanyen a la mateixa espècie que el préssec. Aquest fruit són el resultat d’empelts de préssecs amb altres espècies del gènere prunus i són gustosos i dolces. La seva pell no té el pèl típic els préssecs, siguin de vinya o d’aigua. El préssec pla és de la mateixa família que el préssec. Amb una procedència de l’Àsia Central, té una forma aixafada i ha anat guanyant popularitat en els últims anys. El préssec pla, que en cap cas prové del Paraguai com es pot pensar pel seu nom, aguanta molt bé la cambra frigorífica.\nAmb relació als beneficis i les propietats el préssec té una equilibrada combinació de provitamina A o betacarotè, vitamines del grup B, vitamina C, vitamina E, potassi, magnesi i fibra, en quantitats moderades. Entre els seus components no té ni sodi, ni greix.\nEl consum d’aquesta dolça fruita està molt indicat en els casos d’afeccions del cor i afectacions digestives, ja que és molt fàcil de pair. També combat els problemes d’afeccions renals, per l’acció diürètica, per la falta de sodi i per ser baixos en proteïnes. Presenta una acció depurativa que facilita l’eliminació de residus.