Prosinec 2008 « Archiv | Přijďte pobejt\n23. prosince 2008 v 13:50 | ada.cat | Manželství je radost\nkouzlo i pro vás...\nna zrcadlo napiš svá předsevzetí a přání, rosviť zlatou svíčku, postav se před zrcadlo...a odříkej...\nobraz k obrazu v zrcadle odrazu\nvím co mohu a vím co chci\nsplním si svá přání\ndosáhnu cíle svého\nnetrápím se tím co není\ntěším se tím co je\ntvář co vidím nyní\nod této chvíle zářit štěstím bude...\nhrdost a láska mě naplňuje\na ze všech stran ke mně přichází...\nje mezičasí posledního úplňku a bude-li váš úmysl čistý, opravdu to funguje...mnozí to potřebujete, vidím to...\nOd kamarádky ezilifreda\nPro krásnější polovinu lidstva\n23. prosince 2008 v 11:39 | ada.cat | Manželství je radost\n* Jestliže je některá z vás pokleslá, vzpomeňte si,že...jste krásné pohlaví.\n* Nepotřebujete nosit kravaty...\n* Sedět se skříženýma nohama Vás nebolí...\n* Jestliže se rozhodnete dělat práci, která je jinak výhradně mužská, jste průkopnicemi...Jestliže se muž rozhodne dělat práci, která je jinak výhradně ženská, je gay.\n* Vaše inteligence je srovnatelná s inteligencí jakéhokoliv muže...a Váš vzhled je lepší.\n* Jestliže někoho zabijete a řekneme, že to bylo v době tzv. menstruačního syndromu, mnohdy se dočkáte zmírnění trestu.\n* Váš mozek má stejnou kapacitu jako ten mužský, přestože máte o 6 miliard neuronů méně...Vaše neurony jsou tedy výkonnější.\n* Jste schopny věnovat pozornost více věcem zárověň.\n* Vždy víte, kde máte ponožky.\n* Manželka prezidenta je nazývána "první dáma"...manžel prezidentky je nula v pozadí.\n* Pokud se vdáte za následníka trůnu, budete královny..jestliže si muž vezme následnici trůnu, stane se jen manželem královny.\n* Jestliže jste podváděny, jste obětmi...pokud nás podvádíte, jsme paroháči.\n* Vy se rozhodujete, kolik dětí mít.\n* Cítíte, když se ve Vás dítě pohybuje.\n* Vždy víte, že se jedná o vaše dítě.\n* Máte mateřskou dovolenou.\n* Gynekologická prohlídka je příjemnější než vyšetření prostaty.\n* Jste monogamní...přestože je potřebné vyzkoušet několik mužů, dokud nenaleznete toho, který stojí za to.\n* Vždy jste přítomny narození našich dětí.\n* Jste ozdobami svateb.\n* Každý někdy slyšel o inspirující "múze".\n* Žijete déle.\n* Jste odolnější vůči bolesti a infekcím.\n* Máte méně srdečních problémů.\n* Méně se potíte.\n* Máte přednost při nástupu do záchranného člunu.\n* Jste citlivější.\n* Ženy, které žijí samy, jedí zdravěji.\n* Máte mezinárodní den.\nTEDY JSTE OKOUZLUJÍCÍ !!!\nOd kamarádky milagrero\nMikuláš z Myry,biskup\n5. prosince 2008 v 14:27 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nSvátek se slaví 6. prosince\nNarozen: kolem r. 280/286 v Patrasu, Řecko, zemřel: 6. prosince kolem r. 345/351 v Myře, dnes Demre, Turecko.\nRuska; Lotrinska; ministrantů; dětí; panen; poutníků a cestujících; advokátů, soudců, notářů, obchodníků, lékárníků, hostinských, obchodníků s vínem, výrobců a obchodníků s parfémy, lodníků, rybářů, námořníků, vorařů, mlynářů, pekařů, obchodníků se zrním a semeny, řezníků, sládků, lihovarníků, sedláků, tkalců, obchodníků s krajkami a suknem, kameníků, dělníků v kamenolomech, knihařů, knoflíkářů, svíčkařů; hasičů; zajatců; za šťastnou svatbu; proti nebezpečí vody a na moři; ke znovuzískání ukradených předmětů; proti zlodějům.\nSkutečná historie, legenda a tradice se spojují u Mikulášovy osoby v pestrý celkový obraz: Mikuláš, světec a přítel dětí, patron zajatců, ochránce dobré svatkby, biskup, mučedník, vyznavač a pomocník v nouzi. Co všechno bychom mohli vyjmenovat, co vyznačuje a charakterizuje tohoto oblíbeného světce!\nDvě města se dnes dělí o slávu Mikulášova kultu:\nDemre v Turecku, dřívější Myra, místo biskupova úmrtí, a Bari v Apulii, kde jsou uchovávány ostatky velmi uctívaného světce v neobyčejné bazilice sv. Mikuláše od r. 1087 a jsou cílem mnoha poutníků.\nObyvatelé Bari slaví "svého" Mikuláše každý rok 8. května, v den přenesení, ohromnou slavností. Slavnosti se odehrávají na moři, věřící přitom plují na člunech k Mikulášově soše. Už večer předtím prochází historický průvod hýřící barvami, na němž se účastní celé Bari, ulicemi města.\nHistoricky doloženými daty jsou:\nMikuláš se stal kolem r. 300 jako mladý muž biskupem v Myře v tehdejší Lykii. Brzy potom zde začalo pronásledování křestanů za Galeria Valeria Maximina. I Mikuláš se dostal kolem r. 310 do zajetí a byl v žaláři těžce trýzněn. Ještě poznamenán utrpěným mučením vystoupil r. 325 na slavném koncilu Nicejském. Více se neví o Mikulášově životě a působení, je známo už jen přibližné datum biskupova úmrtí. Den smrti byl 6. prosinec, rok mezi 345 a 351.\nItalští námořníci nebo piráti uloupili v r. 1087 ostatky biskupa Mikuláše ze sarkofágu náhrobního kostela v Myře a přinesli je do Bari v Apulii, kde tehdy vládli Normáni. Prázdný Mikulášův kamenný sarkofág můžeme ještě dnes vidět v obnoveném dolním kostele Mikulášova chrámu v Demrel/Myře na jihozápadním pobřeží Turecka. Antická Myra je ovšem už jen městem zřícenin.\nÚcta a tradice:\ntradice kolem Mikulášovy osoby je velmi výrazná. V předvečer 6. prosince navštěvuje muž s bílým vousem - často v doprovodu čeledína Ruprechta děti a obdarovává je nebo je kárá pro jejich nezpůsoby. Holinky postavené přede dveřmi jsou ráno o sv. Mikuláši naplněny sladkostmi. V alpských zemích provozují zakuklené postavy v den sv. Mikuláše své neplechy. V jihoněmecké oblasti, hlavně v Bavorsku, nahrazuje Mikuláš od středověku často Erasma jako pomocníka v nouzi. Na východě je Mikuláš po P. Marii nejuctívanější světeckou postavou.\nKrajově i národnostně se liší jak oblečení tak i jméno Mikuláše. Postava, která dnes všeobecně vystupuje jako Mikuláš, byla ovšem vytvořena teprve před 100 lety malířem Moritzem von Schwind: Mikuláš s dlouhým vousem v plášti s kapucí, lemovaném kožešinou.\nMikuláš je znázorňován téměř vždy jako starší biskup s krátkým až dlouhým vousem. Velmi mnohá vyobrazení jsou dodnes na Východě, na nich je Mikuláš často holohlavý. Také znázornění na Západě se opírají v četných případech o východní umění. Mikuláš mívá u sebe nejčastěji tři zlaté koule na knize.\nToto znázornění se vztahuje na legendu: jeden šlechtic poslal své tři dcery do veřejného domu, aby si vydělaly jako nevěstky na věno ke svatbě. Mikuláš však hodil oknem v noci třem mladým ženám po jednom sáčku se zlaťáky, takže mohly ukončit svou činnost a vdát se. Místo tří koulí mívá Mikuláš také tři váčky na peníze, tři zlaté pruty, tři pytlíky, tři chleby, tři kameny nebo tři zlatá jablka. Se třemi chleby na knize je Mikuláše vidět mezi jiným na soše ve štrasburském chrámě.\nTaké slavná žákovská legenda nachází často svůj výraz ve výtvarném umění. Podle této historky prý Mikuláš jednou ochránil tři žáky před tím, aby je zlý hostinský, k němuž zašli, nezabil a nenaložil do soli. Proto je Mikuláš často znázorňován s nakládacím sudem, v němž sedí tři mládenci.\nA ještě jedna legenda byla často znázorňována: Mikuláš pomáhá lodi, která se dostala do tísně na moři a jejíž námořníci ho vzývali. S kotvou proto ukazuje Mikuláše malba na oltářním nástavci v lübeckém kostele P. Marie (15. století).\nTaké četné cykly se scénami z biskupova života jsou v celé Evropě. Příkladem je dóm v Kostnici (15. století), kostel P. Marie v Gdaňsku (gotika), kostel sv. Mikuláše v Grimmě (od Lucase Cranacha).\nZ knihy: Rok se svatými ()\nPřevzato z www.karmelitanske-nakladatelství.cz\n5. prosince 2008 v 14:05 | ada.cat | Úvod\nVítám návštěvníky pravidelné,občasné i náhodné,malé,velké,tlusté,tenké,mladé i dříve narozené.\nProtože miluji svůj rodný kraj,jeho krásu,prostou,však úchvatnou nádheru malebných vesniček v okolí Lázní Bělohrad,Nové Paky a Jičína původní záměr blog na recepty a vaření šel stranou,vždyť receptových blogísků jsou tucty...\nZačala jsem hledat nádherná místa,malé,skorem zapomenuté vesničky,zbořené hrady,tajemná místa,staré zvyky,pověsti pohádky a poudačky.\nPohodlně se posaďte a kochejte se krásou mého rodného kraje...\nPovídky,fakta a fotografie pokud vím autora píši okamžitě autorství,není-li autor napsán nemohu bohužel autora napsat a tak prosím napište mi vzkaz a já autorství okamžitě doplním.\nTento blog je vytvořen proto až budu hodně stará a nebudu si už nic pamatovat,abych ukázala vnoučatům jak krásné to v našem kraji bývalo.\nKoleda z Východních čech\n5. prosince 2008 v 13:32 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nNa vánoce celej tejden\nnebylo ani jeden den\nby nebylo schánění\na do města běhání.\nPoslala mě moje žena\npro koření do Bydžova\npro kvasnice do Prahy\nže u nás byli drahý\nPro madle a pro rozinky\nmusel jsem jít do Studýnky\na v Nový vsi u Jíry\ntam já jsem byl pro slívy\nV Jilemnici pro skořici\nupad jsem s ní na silnici\ndo Vrchlábe pro papír\nto byl mrzutej špacír\nTak jsem chodil celej tejden\npřišel domů na Štědrej den\nkoláče jsme napekli\na jak jsme se ulekli\nKvasnice byli zkažený\nkoláče byli sražený\nžena zlostí skákala\nlopatou mě flákala\nPak mě ale vynadala\nó ty darebáku stará\nco já s tebou udělám\nna svátky ti jíst nedám\nNevěděl jsem jinou radu\nmusel jsem jít na koladu\nať si žena doma sní\nty koláče sražený\nVánoční povídka (trampská)\n4. prosince 2008 v 10:57 | ada.cat | Pohádky a pověsti z východu Čech\nBylo to divný. Seděli jsme kolem ohně zachumlaní do vaťáků, oheň hřál tak na půl plynu, ale naštěstí slunce se teprve chystalo za špičky stromů. Byl Štědrý den 13:00. Odpoledne se líně vleklo, ostatně s plným žaludkem se odpoledne vždycky líně vleče. Wakin před obědem vyhrožoval, že bude slavnostní oběd servírovat ve stříbrných ešusech, ale nakonec jsme kotlety jedli zase z hliníku. Prostě taková normální pravá kamarádská sváteční nálada, nebejt toho vetřelce.Objevil se na svahu nad kempem a ze začátku jsem ho viděl jenom já. Byl bloňďák, byl drobný s roztomilým kukučem a bylo mu tak devět. Kamarádi si všimli, že jsem zahleděn, a otočili se.\n-Ahoj, odpověděl jsem jménem naší osady. Já jsem Rony. Tohle je je Wakin a tohle Bivoj.\n-Tak co, zeptal se mně Ježíšek, srnka se stavila?\nStejně švindloval. Ale do osady jsme ho nakonec vzali. Michal Konečný - Jupp\n3. prosince 2008 v 16:19 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nNarodil se Kristus Pán, veselme se, z růže kvítek vykvet nám, radujme se. Z života čistého, z rodu královského, nám, nám, narodil se!\nJenž prorokován jest, veselme se, ten na svět poslán jest, radujme se. Z života čistého, z rodu královského, nám, nám, narodil se!\nČlověčenství naše, veselme se, ráčil vzít Bůh na se, radujme se. Z života čistého, z rodu královského, nám, nám, narodil se!\nGoliáš oloupen, veselme se, člověk jest vykoupen, radujme se. Z života čistého, z rodu královského, nám, nám, narodil se!\nPanímámo vstaňte, panimámo vstaňte, koledu nám dejte, koledu nám dejte.\nPanimáma vstala, panimáma vstala, koledu nám dala, koledu nám dala.\nNesem vám noviny, poslouchjete, z betlémské krajiny, pozor dejte. /:Slyšte je pilně a neomylně:/, rozjímejte.\nSyna porodila čistá Panna, v jesličky vložila Krista Pána. /: Jej ovinula a zavinula :/ plenčičkama.\nK němužto andělé z nebe přišli, i také pastýři jsou se sešli. /: Jeho vítali, jeho chválili, :/ dary nesli.\nAnděl Páně jim to sám přikázal když se jim na poušti všem ukázal, /: k Betlému jíti, neprodlévati :/ hned rozkázal.\nEjhle, při Kristovu narození stal se div veliký v okamžení, /: neboť noc tmavá se proměnila :/ v světlo denní.\nAndělé v oblacích prozpěvují, narození Páně ohlašují, /: že jest narozen, v jeslích položen, :/ oznamují.\nMy také, křesťané, nemeškejme, k těm svatým jesličkám pospíchejme, /: Ježíše svého, Pána našeho :/ přivítejme.\nVítej nám, Ježíšku, z nebe daný, který se narodil z čisté Panny, /: pohlédni na nás a přijmi od nás :/ tyto dary.\nZ nebe jsi sestoupil z pouhé lásky, krásné Jezulátko, kvítku rajský, /: jak jsi spanilý a ušlechtilý, :/celý krásný.\nTak jsi svůj lid sobě zamiloval, žes i pro něj sebe nelitoval, /: setoupil jsi z nebe, abys jen sebe :/ obětoval.\nPřijmi ty nábožné dary od nás, milostivý Králi a Pane náš. /: Svoje poddané, tobě oddané :/ ty dobře znáš.\nDěkujem ti za tvé narození, které nám přineslo vykoupení, /: na které jistě čekalo lidské :/ pokolení.\nŽádáme srdečnou zkroušeností, by jsi nás uvedl do radosti, /: tam, kde přebýváš, slávy požíváš :/ na věčnosti.\nPásli ovce Valaši při betlemskom salaši. Hajdom, hajdom, tydlidom, hajdom, hajdom, tydlidom.\nAnjel sa jim ukázal, do Betléma isť kázal. Hajdom, hajdom, tydlidom, hajdom, hajdom, tydlidom.\nVstaňte hore a chodťe, Pána Krista najdete. Hajdom, hajdom, tydlidom, hajdom, hajdom, tydlidom.\nNajdete ho v jesličkách vinutého v plienočkách. Hajdom, hajdom, tydlidom, hajdom, hajdom, tydlidom.\nMaria ho kolébá, a Josef mu tak zpieva: Hajdom, hajdom, tydlidom, hajdom, hajdom, tydlidom.\nNa husličkách jujuju, a na gajdách dududu. Hajdom, hajdom, tydlidom, hajdom, hajdom, tydlidom.\nChtíc, aby spal, tak zpívala, synáčkovi matka, jež ponocovala, miláčkovi, spi nebes dítě milostné, Pán jsi a Bůh, přeje ti v lásce celý ráj, pozemský luh.\nDřímej, to matky žádost je, holubičko, v tobě se duše raduje, ó perličko, nebesa chválu pějí tvou, slávu a čest, velebí tebe každý tvor, tisíce hvězd.\nÓ, lilie, ó fialko, ó růže má, dřímej má sladká útěcho, zahrádko má, labuti má a loutno má, slavíčku můj, dřímej má harfo líbezná, synáčku můj.\nMiláčku spi a zmlkněte, andělové, před Bohem se mnou klekněte, národové, sestoupil v pravdě boží syn, na naši zem, přinesl spásu, pokoj svůj, národům všem.\n3. prosince 2008 v 16:06 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nI když by to jeden neřekl, tradice zpívání vánočních koled je stará již asi tisíc let.\nHistorie začala gregoriánskými chorály a pokračovala latinskými písněmi ve středověku. Později je vystřídali barokní písně a dnes si zpívám vánoční lidové zpěvy, které stále ve svých kořenech nesou svoji dlouhou historii.\nVánoční koledy mají často náboženský podtext. Občas se v jejich textem dozvíme něco o vánočních zvycích, jindy pak o ukřižování Ježíše Krista či narození Jezulátka. Jindy pouze popisují všední životy za zimního období na vesnici\nVánoce jako od J.Lady\n1. prosince 2008 v 16:02 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nOhlédnutí za dobou Vánoc jako z Ladových obrázků\n2. 12. 2004 - Vánoce by měly být nejkrásnějšími svátky v roce. Patří k nim klid, pohoda, příjemná atmosféra, radost a štěstí. Alespoň dříve tomu tak určitě bylo. Dnes už to však bohužel není až tak pravda. Dnešní Vánoce bývají bez sněhu a šedivá břečka k idylické atmosféře příliš nepřispívá. Jsou více uspěchané a nervózní, na staré zvyky a tradice se již téměř zapomnělo.\nDnes už není tím nejdůležitějším to, že se rodina sejde a stráví spolu krásný večer, ale kdo dostane jaký dárek. Dnešní Vánoce jsou komerční. Proto je někdy příjemné si zavzpomínat, jaké to bylo, když ještě Vánoce vypadaly jako na Ladových obrázcích.\nZačalo to Mikulášem\nPro mě, kluka z pražské periferie, měly Vánoce docela jiné kouzlo, než pro kluka z vnitřní Prahy. Toto radostné a současně tajuplné období začínalo již před svátkem svatého Mikuláše. Tedy celý prosinec. Tenkrát skutečně, alespoň v dobách mého dětství, byl prosinec vždy celý pod sněhem. K vánočnímu období tedy neodmyslitelně patřily zimní radovánky.\nZačátkem prosince se na Staroměstském náměstí konal mikulášský trh. Ten byl pravidelně cílem. Nejen pro inspiraci, co nakoupit, ale hlavně pro neobvyklý zážitek z toho ruchu a mumraje. Stánek vedle stánku již záhy v podvečer, kdy se časně stmívalo, bývaly osvětleny čadícími petrolejovými lampami. Pestrý výběr zboží, většinou samými trhovci podomácku vyráběného. Cukrářské výrobky, hračky, potřeby pro domácnost a různé cetky. Vše doprovázející zvuková kulisa prodávajících. Nikdo nemohl projít kolem krámku, aby nebyl lákán alespoň k prohlídce, vyzkoušení či dokonce k ochutnání.\nV předvečer štědrého světce zavítala do domácností, kde měli děti, legendární trojice, náležitě vystrojená. Děti zpravidla ihned poznaly, že to jsou jen lidé ze sousedství, ale nápadité maskování dodalo těmto postavám respekt, a hru, že k nám zavítali odněkud z jiného světa, jsme brali celkem vážně. Tradiční nadílkou bývala punčocha naplněná ovocem a cukrovím. Tomu předcházela scénka s přečtením našich hříchů, kterými jsme prý obšťastňovali rodiče a učitele, předčítané z velké knihy obalené staniolem. A následoval slib, že je to už minulost a od nynějška se již budeme chovat mravně, způsobně a zdvořile, abychom si zasloužili náležité odměnění.\nDárky ručně vyrobené\nNásledující dva týdny byly vyplněny horečnou přípravou na Vánoce. Jejich vyvrcholením pro nás děti nebyl hlavní svátek vánoční - Boží hod, ale Štědrý večer. Již dávno před tímto dnem jsme zajišťovaly dárky, kterými bychom potěšily rodiče, příbuzné a kamarády. Ponejvíce to bývaly dárky, které jsme samy vyráběly, samozřejmě tajně, aby překvapení bylo náležité. Jako děti žijící na periferii jsme měli dost možností osvojit si různé praktiky od řemeslníků. S dětmi těchto živnostníků jsme byli spřízněni kamarádským poutem a při vzájemných návštěvách jsme se snažili mnoho odkoukat od zručností jejich otců. Vždyť jejich děti často pomáhaly otci v jeho řemesle.\nPodobně i rodiče spíš než kupované dárky připravovali vlastnoruční výrobky. Stále mám v paměti, jak otec již několk týdnů před Vánoci vyráběl pro mě loutkové divadélko. Bylo to "Štorchovo loutkové divadlo pro malé loutkoherce". Sledoval jsem, jak podlepoval kulisy na tenké překližky a pak je lupénkovou pilkou pracně vyřezával. Rád jsem při této práci nejen přihlížel, ale také sám pomáhal vyřezávat. Pak se vyráběly různé doplňky divadelních dekorací, od nábytku až po pařezy do lesa. A svinovací opona, světelná rampa na baterky a zvonek. Šití, či spíše lepení oblečků pro loutky a různé rekvizity. Takový dárek, i když nemohl být připravován v utajení, byl skutečně nejcennější.\nDojmy z vánoc nebyly jen veselé. Bylo mi líto smrčků a boroviček, které byly přiváženy do Prahy, aby jen několik dnů zdobily místnost a pak byly rozřezány a spáleny. Mohly ještě několik let růst a pak teprve posloužit na topení. Nejvíce mne ale bolelo, když jsem ve filmovém týdeníku viděl výlov kaprů a jejich nešetrné a strastiplné putování od listopadu do Vánoc. Co všechno musí vytrpět, než se dostanou na vánoční stůl. A my s jejich zdravým masem jíme i jejich bolest. Doma jsme mívali vždy akvárium. Otec mne nabádal, jak se musí s rybkami opatrně zacházet, že jsou zranitelnější než ostatní zvířata. A protože jsou němé, nemůžeme vnímat jejich pocit bolesti při špatném zacházení. A že jen citlivý člověk dovede postřehnout jejich bolest.\nProč jsem se na vánoce tak těšil? No proto, že bývalo prázdno. Nemuselo se několik dnů chodit do školy. A volno jsme si náležitě užívali. Od rána do večera venku. Mráz - nemráz - to nám bylo jedno. Ať nám omrzají uši a nos, hlavně že si užíváme sněhu a ledu. Stavění sněhuláků, sněhové bitvy, klouzačky, stavby sněhových iglů, zábavy bylo stále dost. Jen vzpomínka na konec prázdnin nám přinášela chmury do tváře. Ne snad proto, že nám opět nastane škola, ale proto, že nám končí zimní pohodové volno. Čekají ještě pololetní prázdniny, ale to nebude ono. Počasí bývá všelijaké. Už ne zima a ještě ne jaro. Tak co s tím?\n1. prosince 2008 v 14:26 | ada.cat | Pohádky a pověsti z východu Čech\nTéma: Vánoce ~ Příběhy, povídky\n( Z časopisu DUHA 12/ 93 )\nTento příběh začal o vánocích v roce 1945 na jednom venkovském statku v odlehlém tyrolském údolí. Tenkrát byla velká nouze, nedávali se žádné velkolepé dárky. Smět být doma, mít něco k jídlu a sedět v teplé světnici - už to bylo pro lidi velké štěstí.\nPro malého tyrolského venkovského chlapce Romeda byly vánoce 1945 obzvlášť smutné, protože ležel v posteli s vysokou horečkou a cítil se moc špatně. Vozil s koněm seno a přitom se nechladil. Romed se musel doma hodně snažit, protože jeho otec se ještě nevrátil z války domů.\nDnes přišel lékař. "Ten chlapec musí bezpodmínečně do nemocnice!" řekl se starostlivým výrazem ve tváři. Ale jak? Převoz na žebřiňáku nepřipadal v úvahu. Sanitka se tenkrát nedala objednat. Soukromá auta nebyla tehdy téměř žádná. Maminka byla zoufalá. Lékař pomalu odcházel směrem k vesnici, byla už tma. Najednou proti němu přijíždělo auto. Když se octl v záři reflektorů, auto zastavilo. Kontrola! Voják francouzské armády si prohlížel nedůvěřivě pozdního pocestného. Po několikáté si pročítal předložený průkaz. A tu dostal lékař nápad. Protože znal dobře francouzsky, začal vojákovi vyprávět o těžce nemocném venkovském chlapci a o tom, jak nutně by potřeboval odvézt do nemocnice. Naléhavě jej prosil, aby chlapce převezl do nemocnice a tím mu zachránil život. Mladý Francouz trpělivě poslouchal a starostlivě potřásal hlavou. Tehdy byla mezi lidmi navzájem velká nedůvěra. Vždyť za strašná válka skončila před několika měsíci. Volání o pomoc mohlo být pro vojáka obsazovací armády léčkou. Čím naléhavěji líčil lékař nouzi na statku na samotě, tím byl francouzský voják přátelštější. Nakonec řekl: "Je vais en voitur!" ( Pojede autem! ) Brzy zastavilo vojenské auto s lékařem před statkem. Lékař s vojákem vstoupil do světnice. "Romede, všechno dobře dopadne! V nemocnici dostaneš léky, které potřebuješ!" Utěšoval lékař nemocného chlapce a pomáhal jej zabalit do dek a šátků. Mezitím voják užasle pozoroval velký Betlém. Něco takového ještě v životě neviděl! Kolem betlémské stáje zaujali už svá místa andělé a rolníci, pastýři a ovce. Na lavice u pece stála bedýnka. V té čekali svatí Tři králové se svým průvodem na den, kdy bude celý Betlém postaven. Matka zářila štěstím. Teď bude její dítě zachráněno! Plná vděčnosti chtěla tomu mladému vojákovi také udělat nějakou radost. Ale jak? Neměla žádné šperky a peníze tehdy měly malou cenu. Čím by se mu jen odvděčila? Když viděla, jak voják obdivuje každou figurku z Betlému, sáhla rychle do bedýnky s králi a vytáhla z ní koně. Kůň však nebyl sám - na šňůrce se kýval jezdec. "Vezměte si jej!" Žena podávala cizinci obě figurky. S mnoha slovy díků si vzal voják dárek a strčil jej do jedné z velkých kapes své uniformy. Romed už byl připraven na cestu do nemocnice. Tehdy všechno dobře dopadlo. Romed se uzdravil, i jeho otec se vrátil ze zajetí.\nOd té doby uplynulo téměř padesát let. Romed již dávno hospodaří na statku po rodičích, kteří spokojeně žijí na výměnku. Mnohé se změnilo. Něco ale však zůstává stále stejné: Každý rok na vánoce se ve světnici staví Betlém, nyní se o to starají Romedovy děti. Na koně a jeho jezdce se nezapomnělo. Každý rok si vypravují příběh, jak v temnotách války přinesl jeden voják do statku na samotě světlo.\nJednou se stalo něco zvláštního: Několik dní před Štědrým dnem přinesl listonoš balíček, na kterém byly nalepeny velké cizí známky. Marie, nejmladší ze čtyř dětí, balíček otevřela. Opatrně rozvázala šňůrku, rozbalila vánoční papír a všichni užasli: V balíčku byl kůň s jezdcem a dopis tohoto znění: Milí přátelé! Často vzpomínám na vánoce v Tyrolích v roce 1945. Jak se vám vede? Kůň chce domů. Veselé vánoce! Pierre. Od té doby je Betlém zase úplný.\n1. prosince 2008 v 14:06 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nAdvent byl a je dobou očekávání - původně očekávání příchodu Spasitele na svět, proto ono latinské "advent", které znamená příchod. Šlo vlastně o přípravnou dobu na vánoční svátky, která se od 11. století ustálila na posledních čtyřech týdnech před Štědrým dnem. Byla to doba postní, v níž se lidé měli zdržet nadměrného jídla a pití a místo nich se věnovat intenzivnímu zbožnému rozjímání, zakázány byly zábavy, tanec a zpěv. Přesto se o adventu konaly četné lidové obřady a zvyky, které postní zásady porušovaly. Do adventu patří také čtyři adventní neděle. Poslední tři dnes známe pod označením bronzová, stříbrná a zlatá. Slůvko advent se promítlo i do pojmenování kalendáře, který připravujeme pro děti, aby jim příjemněji ubíhaly dny do Vánoc. Tento speciální kalendář ovšem začíná prvním prosincem, končí Štědrým dnem a mívá podobu 24 drobných dárečků nebo pamlsků, po jednom pro každý den.\nSv. Ondřej (30. listopadu) byl žákem sv. Jana Křtitele a stal se jedním z Kristových apoštolů. Po Ježíšově smrti odešel kázat na sever do Řecka a Skytie. Také on zemřel mučednickou smrtí na kříži. Sv. Ondřej byl v lidové tradici považován za patrona nevěst, a proto na jeho svátek zkoušela děvčata různými způsoby poznat svého vyvoleného. Třáslo se stromem, o půlnoci se klepalo na kurník (pokud se ozval kohout, byla do roka svatba, pokud slepice, zůstala dívka na ocet) či se hledělo na hladinu vody ve studni nebo díži, kde se měla zjevit podoba milého. Z hlediska věštění budoucnosti se tento svátek považoval za nejdůležitější po Štědrém večeru - patrně proto, že jím často začínal advent. Pokud si chcete i vy zavěštit, stačí vám k tomu čtyři hrnečky, jimiž přiklopíte trochu hlíny, kousek chleba, hřebínek a prstýnek. Nezasvěcená osoba, která neví, co je pod kterým hrnečkem, jeden zvedne. Pokud se objeví chléb, bude příští rok bohatý, prsten slibuje svatbu, hřeben nemoc a hlína smrt. Do roka a do dne……\nSv. Barbora (4. prosince) žila ve třetím století a pocházela z rodiny bohatého kupce a velkého nepřítele křesťanů. Barbory, kterou jeden ze sloužících obrátil na víru, se odmítla křesťanství vzdát a krutý otec ji nejprve odevzdal soudci k mučení (po němž se zázrakem zhojily rány na jejím těle) a nakonec jí setnul hlavu mečem. Na svátek sv. Barbory chodívaly ženy a dívky zahaleny v bílém a nadělovaly hodným dětem sladkosti z košíku v jedné ruce, zatímco pro zlobivé byla metlička v ruce druhé. "Barbory" se pak říkalo a říká třešňovým větvičkám, které řežeme 4. prosince a necháváme v teple do Vánoc vykvést. Také s těmito rozkvetlými větvičkami je spojen další zvyk: dívky je nosívaly na Půlnoční mši za pasem - když mládenec před kostelem větvičku uzmul a dal si ji za klobouk, učinil tím její majitelce milostné vyznání. Proto pozor, darujete-li barborku, nemusí to být vždy pochopeno jen zcela nezávazně.\nSv. Mikuláš (6. prosince) se narodil v polovině 3. století v rodině zbožných křesťanů a byl vysvěcen již jako mladík. Po smrti rodičů rozdal část majetku chudým a obdarováním zachránil tři dcery zadluženého otce před prodáním do nevěstince. Stal se biskupem a svůj úřad horlivě a spravedlivě vykonával až do vysokého věku, jehož se dožil.\nSv. Mikuláš byl a zůstává jedním z nejuctívanějších světců východní církve, patří k předním světcům i v západní Evropě. Je považován také za patrona námořníků a rybářů, ochránce převozníků. Jeho svátek byl spojován s vírou v bohatství - uzavíraly se obchody. A také svatby, neboť pod jeho patronací bylo manželství šťastné. Dárky, které dodnes přináší dětem, připomínají ono obdarování nevinných dívek. Je vlastně vzorem pro Santa Clause, který na Vánoce nosí dárky v anglosaských zemích. V naší tradici zůstává mikulášská nadílka v předvečer jeho svátku, tedy 5. prosince. Dříve se konaly mikulášské průvody s maskami, později zůstali s Mikulášem pouze čerti a andělé. Konávaly se také mikulášské trhy, na nichž se prodávalo marcipánové pečivo s podobou Mikuláše, čerta apod. Dnes je častěji toto pečivo z perníku.\nPřipomínáme, že taková mikulášská nadílka mívala i svůj dopad výchovný - děti, které nebyly jen a jen hodné, dostávaly do punčochy vedle ovoce, ořechů a sladkostí také nějakou tu bramboru a případně i kousek uhlí.\nSv. Lucie (13. prosince) se narodila ve 3. století v rodině zámožných křesťanů, ale po smrti otce se jí matka rozhodla provdat za bohatého pohana. Lucie nejen nápadníka odmítla, ale navíc vyžadovala své věno, aby ho rozdala chudým. Učinila tak, nápadník ji obvinil z tajného křesťanství - a nakonec zemřela rukou katovou. Sv. Lucie byla uctívána jako patronka švadlen a kočích, ochránkyně přadlen. U nás se také věřilo, že má moc ochránit proti čarodějnicím. Pořekadlo : "Lucie noci upije a dne nepřidá" se vztahuje ke dni zimního slunovratu, který připadá na 23. prosince. Jde o pozůstatek nesrovnalosti mezi juliánským kalendářem a skutečným slunečním časem. Svátek sv. Lucie patřil především ženám a dívkám, spojovaly se s ním různé zvyky. Snad, aby si trochu odpočinuly, nesměly v tento den příst a prát. Byla však také symbolem čistoty - a tak si hned po jejím svátku připomeňme, že je nejvyšší čas začít s vánočním úklidem.\nŠtědrý den (24. prosince) - říkalo se mu vigilie neboli předvečer slavnosti, neboť předcházel dni, v němž se narodil Kristus. Až do večeře byl dnem půstu a mnoha příprav, spojených s množstvím lidových zvyků. Zejména dětem bylo slibováno, že postí-li se, uvidí zlaté prasátko. I když se to snad neikomu nepodařilo, byl celodenní půst dobrou přípravou na hojnou večeři. Od časného rána se také věštilo a kouzlilo - o budoucí úrodě, o příštím zdaru hospodářství i o vlastním osudu.\nS východem první hvězdy půst končil - konečně byl čas, kdy rodina mohla usednout k večeři. Ovšem pozor: od večeře se nesmělo vstávat, proto muselo být už všechno připraveno na stole, a také počet sedících u stolu nesměl být lichý, to i ono by mohlo přinést smůlu. Po večeři propuklo hadačství a věštění v plné síle a skončilo až okamžikem, kdy se staří, mladí začali chystat na slavnou Půlnoční mši.\nmnoho z tradic našich předků provází i náš Štědrý den. Přes den končí poslední přípravy, zdobí se stromek. Přibližně v čas východu první hvězdy usedáme k slavnostní štědrovečerní večeři a po ní následuje nadílka u vánočního stromku, zpívání nebo alespoň naslouchání koled. A rozhodně by neměla chybět tradice radosti ze vzájemného obdarovávání se, ze vzájemné blízkosti a soudržnosti.\nBoží hod vánoční (25. prosince) je prvním vánočním svátkem, dnem Kristova narození. Křesťanská církev jej stanovila na tento den, aby vytvořila protiváhu starší tradici, související se zimním slunovratem. Kristus tu symbolizuje slunce křesťanské, přinášející naději a nový život. Na Boží hod se nepracovalo, dokonce se nestlala ani lůžka a nikde nesmělo viset žádné prádlo, protože by to mohlo znamenat neštětí do domu.\nTaké dnes je tento den dnem pracovního klidu. Po období příprav a napětí - byť příjemného - Štědrého večera, začíná období uvolnění, klidu, je čas znovu prohlédnout dárky, navštívit příbuzné a nejbližší přátele a také jim popřát vše nejlepší.\nSv. Štěpán (26. prosince) - jeho svátek je druhým svátkem vánočním. Sv. Štěpán byl ohnivým vyznavačem a šiřitelem Kristova učení. Byl proto obviněn z velezrady židovské víry a před branami Jeruzaléma roku 37 ukamenován. Jako světec byl považován za patrona koní. S jeho svátkem je rovněž spojena tradice koled a koledování. V tento den chodily na koledu nejen děti, ale i kantoři, ponocní, obecní chudí, zpívali koledy a dostávalo se jim za to výslužky, zřejmě na památku toho, že sv. Štěpán zastával "úřad almužníka" v mladé církvi.\nBýval dnem, kdy končila čeládce služba - vystoupila-li tento den ze služby, měla do Nového roku prázdniny, jímž se říkalo "vánočky" a do služby nastupovala až po Novém roce. Jistě to uvítala stejně jako naše děti vítají své "vánočky", v nichž mohou na několik dní zapomenout na školu.\n1. prosince 2008 v 13:50 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nMince nebo rybí šupina položená pod talířem, přináší do domu peníze.\nVdavky se uskuteční, obejde-li dívka devatero stavení a z každého přinese skrojek vánočky.\nO Štědrém dnu se má zaklepat na studnu,\naby byla dobrá voda.\nÚroda podle vody:\nPod štědrovečerní stůl postavíte skleničku vody.\nJestliže po večeři vody ubyde, bude v novém roce sucho, přibude-li vody, bude rok mokrý.\nNa Štědrý den se nemá nic dlužit, jinak se přivolá bída s nouzí.\nAby včely měly med, stačí dát pár drobků před úl.\nOd večeře se nemá nikdy vstávat, mohla by přijít kmotřička smrt.\nKdo nikomu nic na Štědrý den nedaruje, přijde na mizinu a dočká se bídy.\nZbytky od večeře zakopeme ke stromům, aby měly dostatek ovoce.\nZaklepá-li dívka na kurník a ozve se kohout, veselka je jistá.\nKdyž se nohy u štědrovečerního stolu obtočí provazem, domu se celý rok vyhnou zloději.\nPsovi, kocourovi, houserovi a kačerovi je dobré dát česnek, aby byli ostražití.\nKdo se celý den až do východu první hvězdy postí, zaručeně spatří na stěně zlaté prasátko.\nKdo najde v rozkrojeném jablku při štědrovečerní večeři z jader křížek, měl by dbát o své zdraví. Komu zůstanou jádra neporušená nebo budou mít tvar hvězdy, bude celý rok zdráv.\nPo štědrovečerní večeři ukrojte kus pečiva z pšeničné mouky a kousek žitného chleba.\nPotom jimi obložte čepel nože z obou stran.\nO Třech králích se na nůž podívejte.\nNa které straně nůž zrezivěl, toho obilí by mělo být příští rok nedostatek.\nLodičky ze skořápek:\nNa skořápky vlašských ořechů přilepte svíčky a pošlete je po vodě v umyvadle či lavoru.\nKomu popluje loďka daleko, odejde do ciziny.\nMajitel skořápky, která se bude držet při kraji nádoby, zůstane blízko domu.\nKomu loďka nabere vodu a potopí se, toho čekají potíže.\nKdo si vás vezme:\nPřed spánkem snězte celého slanečka.\nPotom než si půjdete lehnout, už nesmíte promluvit.\nSklenku vody k uhašení žízně by vám měl ve snu podat váš budoucí manžel.\nVánoce,štědrý den a betlémské světlo\n1. prosince 2008 v 13:46 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\n24.12.2004 • Libor Kyncl • rubrika: Společnost > Zajímavosti • diskuse: 2x • nový příspěvek\nUž několik staletí u nás slavíme Vánoce a na Štědrý den večer si vzájemně rozdáváme dárky. Odkud se tyto svátky klidu (nezkoušejte naší třídu, jak říkají děti ve škole) vzaly? A co je oním "betlémským světlem"?\nPatří do série: Vánoce a zajímavosti o nich\nVánoce, jak je známe dnes, se vyvinuly z několika zvyklostí a oslav, i když mnozí lidé se neshodnou, která dotyčná zvyklost skutečně byla tou hlavní předchůdkyní dnešních Vánoc. Proto se tu pokusím načrtnout více kořenů Vánoc.\nJsou velice rozmanité, seznam určitě není úplný. Možná se budete divit, Vánoce nejsou původní křesťanský svátek, ale v průběhu věků byly křesťanstvím přijaty a jako svátek jsou křesťany slaveny, zejména Boží hod vánoční, tedy 25. prosinec.\n1) oslava narození Ježíše Krista (křesťanský svátek)\nDnes je úloha Vánoc jako oslavy narození Krista zdůrazňována, zejména díky christianizaci (tedy "pokřesťanštění") Vánoc. Vánoce mají oslavovat narození Ježíše Krista, Syna Božího. Podle posledních výzkumů se měl Ježíš narodit zhruba roku 6 nebo 5 před naším letopočtem (někdy se též říká před Kristem), narodil se totiž ještě před smrtí Heroda Velkého (4 př. n. l). Pravděpodobně se nenarodil v prosinci (podle některých zmínek o počasí v Bibli), ale z historických důvodů se oslava Ježíšova narození v prosinci slaví.\nJežíš vedl všechny okolo sebe k pokoře a pomoci blížnímu. Proto bychom neměli ani dnes zapomínat na jeho učení - odpovězme si podle pravdy - nejsme někdy v rámci našich vánočních příprav sobečtí k lidem okolo sebe? Nenecháváme se zbytečně unést pedantstvím a snahou o precizní přípravu?\n2) oslava slunovratu (pohanský svátek)\nDoba slunovratu, kterou naši pohanští předkové před mnoha staletími oslavovali, se týká především dvou dnů, 21. a 22. prosince. V noci mezi těmito dny pohané bděli, drželi přísný půst a prováděli různé obřady, které jim měly zajistit zdraví, potravu a úrodu. Od 22. prosince se Slunce začne přibližovat zpět k planetě Zemi a tedy i dny se prodlouží.\n3) Kristova mše (latinsky Cristes Maesse)\nZ Kristovy mše, která se začala sloužit až v roce 1038, se zrodil název Vánoc v angličtině, tedy Christmas (původně Mass of Christ = Kristova mše).\n4) starověká pověst z oblasti Mezopotámie o Nimrodovi, Semiramis a Semovi\nZ pověsti pochází jeden z dnešních hlavních symbolů vánoc, tedy vánoční stromeček. Z této pověsti, která se z části zakládá zřejmě na pravdě, najdeme odezvy i v Bibli, Nimrod byl totiž stavitelem nechvalně proslulé babylónské věže. Podle staré pověsti Nimrod nosil vždy 25. prosince lidem pod zelený strom dárky. Strom měl symbolizovat nový život. Z této pověsti (z řeckého nikos a laos) zřejmě pochází pojmenování Santa Claus (a možná také Mikuláš, i když zde jde o kombinaci se sv. Mikulášem, světcem a biskupem z Myry žijícím cca. 280 až 345).\n5) den narození Iránského mystického boha Mithru (Slunce spravedlnosti)\nDen, který připadá na 25. prosinec, uvádím pro doplnění, kam až mohou historické kořeny Vánoc sahat.\n6) oslava narození nedobytného slunce (římsko-pohanský svátek)\nJedná se o svátek, který se v dobách Římské říše slavil 25. prosince. Dle Encyklopedie Britannica je proto možné, že ovlivnil první křesťany, aby se oslava narození Ježíše Krista odehrávala v podobnou dobu.\n7) Římský nový rok (1. leden)\nŘímané zdobili ve starověku své domy zelenou barvou. Spolu se světly také bohatší Římané na Nový rok rozdávali dary chudým a dětem. Z toho se pravděpodobně vyvinuly dnešní dárky pod stromečkem.\nRozdíly ve slavení Vánoc\nNa závěr bych chtěl ještě dodat, že v některých anglosaských zemích se Štědrý den neslaví 24. prosince jako v ČR, ale 25. prosince dopoledne.\nKaždý rok se z Betléma do mnoha zemí rozváží světlo v podobě tzv. věčných lampiček. I vy si ho můžete připálit na mnoha nádražích do své lampičky díky péči, kterou České dráhy přitéto příležitosti spolu se skauty vynakládají. Betlémské světlo by mělo být symbolem, který do našich tváří dodá spokojenost a zažene chmury. Rozvoz proběhl už tuto středu, 22. prosince 2004, kam bylo světlo vlaky rozvezeno, se můžete podívat na www.betlemske-svetlo.sky.cz.\nJak se pekla vánočka\n1. prosince 2008 v 13:40 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nVánočka nazývaná v minulosti húska nebo calta má i dnes mnoho různých názvů: pletenice, pletanka, štědrovka, štědrovice, štědrovečernice, štricka, štrucla, žemle, ceplík.\nPrvní zpráva o vánočce pochází ze 16. století. Dříve je mohli péct pouze cechovní řemeslníci neboli pekaři. Teprve od 18. století si je lidé začali péct i doma. Upéct vánočky však nebylo snadné, a tudíž se při pečení dodržovaly různé zvyky, které měly zajistit vánočkám nebo spíš hospodyni úspěch. Hospodyně musela zadělávat těsto v bílé zástěře a šátku a nesměla mluvit. Při kynutí těsta musela vyskakovat vysoko do výšky.\nDo vánoček se také zapékala mince. Kdo ji při krájení našel, byl po celý příští rok zdravý a bohatý. Neúspěchem hrozily připálené či natržené vánočky. První upečenou vánočku dostával hospodář, aby se mu v příštím roce urodilo hodně obilí.\nVánočka se rozkrájela na konci štědrovečerní večeře a dávala se po krajíčku i dobytku, jako ochrana proti nemocem a zlým silám.\nI dnes hospodyňky vědí, že upéct dobrou vánočku není snadné. Jenom upletení z 9 dílu je pro některé ženy každoročním oříškem. Ovšem existují mistři, kteří umí uplést spodní pletenec ze sedmi dílů (běžně se plete ze čtyř), nebo najednou upletou celou vánočku ze šesti dílů.\nPro ženy, které chtějí zkusit štěstí s vánočkou nabízíme jeden český recept na vánočku a jako specialitu ještě recept na Vánoční chléb s trochou exotické příchuti z Ekvádoru neboli ekvádorskou vánočku.\nVánočka po česku\n12 dkg másla, 8 dkg cukru, tři žloutky, špetku soli, strouhanou citrónovou kůru, vanilku, 2,5 dkg droždí, ¼ l mléka (lepší je sladká smetana), 5é dkg hladké a krupičkové mouky, 5dkg hrozinek, 5 dkg mandlí, jedno vejce na potření, 1,5 dkg másla na vymaštění papíru.\nV míse mícháme máslo do pěny, přidáme cukr, žloutky, sůl, citrónovou kůru (není nezbytně nutné), vanilku a vše důkladně mísíme 20 minut. Do těsta dodáme vykynutý kvásek, smetanu a mouku, v míse vypracujeme v tuhé těsto, vmícháme hrozinky, nadrobno posekané mandle, citrónovou kůru a necháme jednu hodinu kynout. Vykynuté těsto rozdělíme na 8 dílů a uválíme z nich stejné válečky. Nejprve zapleteme 4 dohromady, položíme na pomaštěný papír na plechu, pak upleteme tři, položíme je na ně a poslední rozdělíme na dva díly, stočíme je a položíme nahoru. Vánočku necháme ještě půl hodiny kynout. Potom ji potřeme vajíčkem a necháme chvíli oschnout. Ještě jednou ji potřeme vajíčkem, posypeme mandlemi a dáme péci do dobře předehřáté trouby. Když začne na povrchu červenat, plamen zmírníme, vánočku přikryjeme papírem a zvolna dopečeme. Pečeme ji asi hodinu.\n½ kg hladké mouky, 40 dkg cukru, 40 dkg másla, 3 vejce, 10 dkg droždí, ½ hrnku vlažného mléka, ½ lžičky soli, 1 lžička vanilky, 1 lžíce anýzu, 40 dkg rozinek, 40 dkg kandovaného ovoce, 40 dkg nasekaných oříšků, 1 sklenička koňaku\nSměs si připravíme dvanáct hodin předem. Do mísy dáme mléko, sůl, cukr, droždí a vše dobře promícháme. Přidáme tři lžíce mouky a znovu mícháme. Přikryjeme a necháme tak 15-20 minut, dokud se z droždí neutvoří bubliny. Do směsi přidáme vlažné rozpuštěné mléko, našlehané vejce, koňak a vanilku. Smícháme a přidáváme po troškách mouku až se vytvoří hladká směs. Přemístíme na pomoučený vál a hněteme až bude směs hladká. Přidáme anýz, rozinky, ovoce a oříšky. Pokračujeme v hnětení dokud se vše nesmísí. Směs vrátíme do mísy, přikryjeme utěrkou a necháme do příštího dne odpočinout. Druhý den vyndáme směs a položíme na vál, jemně ji poklepeme rukama. Tvoříme chleby a pokládáme je na vymaštěný plech. Trochu je přimáčkneme, nůžkami prořežeme ve tvaru kříže v horní části chleba a potřeme směsí z jednoho žloutku a jedné lžíce mléka. Necháme dvě hodiny odpočinout přikryté a pak pečeme na 220ºC až doby než zezlátnou.\n/Recept na Vánoční chléb: Petra Nachtmanová/\nPředchozí díly si můžete přečíst ZDE a ZDE a ZDE a ZDE a ZDE a ZDE a ZDE a ZDE\n1. prosince 2008 v 13:35 | ada.cat | Pohádky a pověsti z východu Čech\nUž zase začínalo sváteční období a slečna Vánočka se opravdu těšila. Pekaři připravili vláčné těsto, zamotali ho a vznikla ona, chutná a jemná kráska, která ozdobí nejeden vánoční stůl.\nStačilo rychle odpočítat: tři, dva, jedna, hops! Vyskočila z pece a rozhlížela se po světě. Kolem ní čekalo několik dalších sestřiček, ale ty se místo usmívání mračily. "Nezbyly na nás rozinky, děvčata." "Ani kousky mandliček, drahá." "Co budeme dělat?"\nNaše slečna Vánočka se polekala a pořádně si sama sebe prohlédla. Achich ouvej, tak i ona špatně dopadla!\n"Co budu dělat? Já se těšila na stůl k míse s ovocem, cukrovím, oříšky a voňavými a nazdobenými větvičkami smrčku. Ale takhle? Chudou mne šoupnou někam do studené spíže a budou si mne ujídat potají, abych nedělala někde v bohaté nadílce ostudu."\n"I my smutníme. I my, drahá sestřičko. Achich ouvej...."\nUplynulo pár hodin a jedna paní si ji nesla domů. Chlubila se prodavačce v obchodě, že u nich se vánočky mají dobře, protože žádná neztvrdne. Bohužel až doma si všimla, že tahle Vánočka je trošičku jiná a nemá na sobě žádné mandličky, které tak ráda oždibovala její pětiletá dcerka Anička.\n"No nic, však mi přijdeš k chuti u čaje."\nHops! Vánočka zase skákala, ale tentokrát opravdu do temné špajzky, kde jí bylo do pláče tak, že probudila ostatní zde uložené kamarády.\n"Copak nám tak brečíš, voňavá slečinko? Nedávno tě upekli, viď? Slupnul bych tě jedna dvě, kdybych nebyl sám jídlem."\n"Opravdu? A kdo jsi?"\n"Já? Hrozinkový král a kamarád Mandlový pytlíčkář se připojuje."\n"Ach, samotný král a vznešený pytlíčkář s mandličkami. Kdybyste vy dva nechyběli v pekárně, nemusela jsem ležet někde ve tmě, ale pěkně hezky na slavnostním stole."\n"To je nám opravdu líto, ale věř, také nejsme spokojení. Rádi bychom ti posloužili, ale jak to udělat, když jsi už upečená?"\n"Copak já vím? Mandličky by se snad mohly na mě přilepit, ale co ty Hrozinkový králi? Jak se dostaneš dovnitř, abys mne neozdobil dírami, které myšky rády dělají?"\n"Hmmmmm, zamyslím se."\n"A já přilepím!" zvolal Mandlový pytlíčkář, zašustil, otevřel a lupínky ozdobil celou Vánočku tak, že krásou téměř oněměla.\n"Jejda, vypadám o moc líp, ale ještě to není k zakousnutí. Co jsi vymyslel Hrozinkový králi?"\n"Vezmu si tě za ženu, souhlasíš?"\n"Za ženu? Já nevím.....nikdy jsme se nevdávala. Hmmm..."\n"Pokud se vezmeme, nemůže nás nikdo rozdělit. Ty budeš mou a já tvým."\n"Nemůže nás nikdo rozdělit, takže to znamená, že....ano! Ano, vezmu si tě!" vykřikla nadšením a nechala uspořádat svatební obřad čokoládovou panenkou. Stalo se, sotva si řekli své ano, hrozinky se zabydlely v jejím těstovém těle a malá Anička, která šla mamince do spíže pro krabici na cukroví ji okamžitě odnesla na světlo, protože tolik mandliček a tolik hrozinek ještě žádná vánočka u nich doma neměla...\n/Nevěsta Vánočka: Petra Nachtmanová\nPovídání o skřítcích(moderně)\n1. prosince 2008 v 13:33 | ada.cat | Pohádky a pověsti z východu Čech\nPovídání o skřítcích\nKaždý máme svého skřítka. Prožívají s námi vše dobré i zlé, stěhují se spolu s námi kamkoliv se hnem.\nSkřítkové jsou takové malé osůbky asi tak čtyři palce vysoké ( cca. deset centimetrů) s rezavými ježatými vlasy, které se marně snaží učesat do nějakého účesu. Holky si pletou copánky a nosí červené šátky, modrou sukni jim zdobí červenobílá pruhovaná zástěrka a kluci zase pro změnu chodí v modrých vydřených kalhotách na kšandu a chodí buď bosi anebo v dřevácích. Skřítkové bydlí v tom nejzažším koutě našeho domova. To proto, aby náhodně nedošlo k jejich odhalení.\nŽijí podobně jako my. Mají své rodiny, děti, slaví narozeniny, chodí do školy a do práce, jen spí přes den a žijí v noci. To z toho důvodu, abychom se jim nepletly do pod nohy a oni mohli v klidu pracovat a hrát si.\nSkřítkové jsou kouzelní tvorové, kteří nás ochraňují a pomáhají v tom, co je třeba. Opravují rozbité hračky, hrnce, zašívají oblečení, umí jej i případně zvětšit. Uklízí, co člověk večer nestihl uklidit, či uklidit zapomněl. Leští okna a zrcadla, pomáhají pochroumaným kytičkám a kamarádí se s domácími zvířátky a hračkami, které v noci také ožívají.\nJejich slabostí je horké mléko, čerstvé pečivo a cukr. Už se Vám někdy stalo, že jste ráno našli špajzku poloprázdnou? No ano, tak to byla práce mlsných skřítků.\nA až opět budete marně pátrat po nějaké ztracené ponožce, vězte, že se skřítkům narodilo další miminko.\nZa tu spoustu práce jim však to občasné mlsání a kradení ponožek rádi odpustíme, viďte?\n/Povídání o skřítcích: Adriana Dosedělová/\nProč slavíme vánoce\n1. prosince 2008 v 13:31 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nSlovo Vánoce (z něm. Weihnachten svaté noci) jsou nejen jedním z nejdůležitějších křesťanských svátků, ale také velice vyznaným civilním svátkem, který slaví v mnoha zemích i nekřesťané.\nV roce 336 Římané začali slavit svátek Adventus Divi (Příchod Božského), na počest výročí panovníkova nástupu. Křesťané však nechtěli uctívat lidského panovníka jako boha, a proto si v zimě roku 354 zavedli svátek Adventus Domini (Příchod Páně). Termín 25. prosince zvolili podle pohanského svátku slunovratu, který se slavil od roku 274 a určil ho císař Aurelián jako den natalis solis invicti (Zrození nepřemožitelného Slunce či Narození věčného slunce) nebo také sol invictus (neporaženého slunce). Stejným datem oslav narození Spasitele a zimního slunovratu spojila církev tento svátek i s uctíváním věčného světla - věčné vítězství života nad smrtí a světla nad tmou, i proto měl při původních svátcích zvláštní význam oheň.\nZ Říma tradice oslav Příchod Páně (narození Krista) pronikla nejen do katolických evropských zemí, ale také do Asie a dokonce i k americkým Indiánům. Kvůli svému pohanskému původu byly však Vánoce zakázány v 17. století v Anglii a některých amerických koloniích.\nKřesťanské Vánoce jsou oslavou narození Ježíše Krista, o němž vypráví biblický příběh (Evangelium sv. Marka a sv. Jana).\nVýchodní (pravoslavná) církev slaví narození Krista 6. ledna, který byl odvozen od pohanského svátku (v Alexandrii): Narození Božského eonu. /Zjevení Páně (Epiphanie)/. Později však tento svátek zastínila úcta ke třem svatým králům, kteří přinesli Ježíšovi dary.\nAsi od 16. stol. se rozšířil zvyk stavět domácí jesle a od 19. století zdobit vánoční stromek\n/Komentář: Proč slavíme Vánoce: Hana Formánková/\nZdroj fotografie: O Formánek\nPředchozí díly si můžete přečíst ZDE a ZDE a ZDE a ZDE a ZDE a ZDE\nJaké zvyky drží....\n1. prosince 2008 v 13:23 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nJaké zvyky drží …\nPODKOSTECKÝ HAJNÝ LADISLAV NOVÁK\n"K večeři na Štědrý den máme tradičního kapra. Babička vždycky říkala, že se má sníst devatero jídel, ale většinou se to nezvládá, i když se mezi jídla počítá třeba jablko. Na Vánoce se pokaždé třesu doslova jako malý kluk, a nikdy také nezapomenu zacinkat zvonkem pod ozdobeným stromečkem. Když s námi trávily Vánoce ještě naše děti bylo to veselejší."\nEntomolog a příležitostný sobotecký ponocný se podle svých slov na Vánoce příliš netěší. "Já jsem vždycky rád, když je po svátcích. Přesto se většinou nechám vánoční atmosférou ukolébat. Na Štědrý den dodržuji křesťanské zásady, celý den nejím, držím půst a piju jen kafe. Zásadně večeřím na hladový žaludek, myslím, že ryba je to nejlepší, co může být, tedy když je dobře udělaná. I když se postím, zlaté prase jsem zatím nikdy neviděl. Bohužel pro svou cukrovku nemohu jíst štrůdl, a z toho důvodu nemám po celý rok peníze. Po večeři se těším až Ježíšek zazvoní, protože vždycky dostanu novou kravatu." Jak dr. Samšiňák poznamenal, 20. prosince se v Sobotce přímo na náměstí uskuteční pořad, kde zazní koledy a návštěvníci uvidí také živý betlém s děťátkem v jeslích.\nSLÁDEK DANIEL VÁŠA\n"Vánoční svátky jsou i pro mě časem stráveným s lidmi, kteří jsou mi nejbližší, kdy alespoň na malou chvíli zapomenu na mnohá trápení a starosti. Štědrovečerní večeře bude ryze česká, tedy smažený kapr s bramborovým salátem, který samozřejmě zapijeme, tak jako mnoho našich příznivců, novopackým pivem."\nP. JOSEF KORDÍK\nSprávce železnické farnosti večeří na Štědrý den hrachovou polévku s trochou nudlí a smaženého kapra s bramborovým salátem. "Vánoce, které jsou druhým nejvýznamnějším křesťanským svátkem v roce, ve mě vždy vyvolávají vzpomínky na dětství. Čtyřiadvacátého zahajuji v Nemyčevsi tradiční odpolední mší. Na večeři pak jedu k matce do Nové Vsi. Další mše se konají v Radimi, v Robousích a v jedenáct v Železnici. Po půlnoční přijde obvykle na faru pár lidí posedět na skleničku. Pravidelným účastníkem půlnoční bohoslužby je také sousedovic kocour, který mě vždycky nejprve zatahá za ornát a potom si poslušně sedne mezi ostatní do lavice," upozorňuje P. Josef Kordík a ukazuje na čtyřnohého chlupáče, který se v době naší návštěvy na faře choulil u rozpálených kamen.\n1. prosince 2008 v 13:20 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nNedílnou součástí Štědrého večera bývalo věštění, protože tento večer měl v sobě podle lidové víry magickou, kouzelnou moc. Obsahem všeho bylo především zajištění úspěchu v hospodaření, na němž v Podkrkonoší byli lidé velmi závislí. Dále zajištění zdraví a štěstí všech členů rodiny, ale i zdraví dobytka a drůbeže. Magické věštění pak bylo spojeno s touhou děvčat dobře se vdát a dozvědět se za koho.\nZajištění hospodářské prosperity se dělo tím, že se dávaly zbytky od večeře stromům, studni kousek vánočky, do kruhu se svázala povřísla a tam se sypalo slepicím zrní, aby v příštím roce nezanášely. Také se nesmělo vstát od štědrovečerního stolu, jinak by se nedařila housátka a kuřátka, vánočka se také rozkrájela dobytku, drůbeži a králíkům, aby dávali větší užitek. Pes a kočka měli ten den místo v místnosti. Hospodář odkrojil kousek vánočky a kousek chleba a obojí přivázal z každé strany a zabodl do trámu. Na Boží hod (25. prosince) nůž vytáhl a prohlédl. Byl-li nůž rezavý na té straně, co byl chléb, bude špatné žito a opačně. Na Jičínsku v minulém století, kdy se ještě hodně předlo, se v ten den před sluncem východu předla nit, ale soukala se nazpátek a vila se také nazpátek. Pak se jí ovazovaly stromy, aby urodily hodně ovoce. Hospodář mlátil cepem o zem na zahradě, na poli i na louce, aby nebyli krtkové a neryli. Psovi, kočce a houserovi se dával česnek, aby byli hodně zlí. Možností, jak si zajistit vše ke zdaru, bylo opravdu nepřeberně. Zvyklosti se lišily pouze v detailech.\nPočasí, které mělo rozhodující vliv na budoucí úrodu, se také zajišťovalo rozličným způsobem: Například se rozkrájela cibule a z ní se utvořilo 12 mističek, do kterých se dalo stejné množství soli. Každá mistička představovala jeden měsíc. Kde se utvořilo nejvíc vlhkosti, ten měsíc měl být nejdeštivější. Je-li světlá noc, bude velká úroda. Světlé hody - světlé stodoly. Je-li o Štědrém večeru mnoho hvězd, urodí se kulaté obilí (luštěniny), je-li vítr, bude hodně ovoce. Zelené Vánoce, bílé Velikonoce. Je-li mnoho jinovatky na stromech, bývá hodně ovoce. Je-li nebe poseté hvězdami, ponesou slepice v příštím roce hodně vajec. Podle 12 rozlousknutých ořechů se také soudilo, jaké budou jednotlivé měsíce v příštím roce. Hlavní pozorování počasí se ale dělo až od Božího hodu 12 dní.\nSamostatným okruhem zájmu bylo zjišťování životního partnera. To se také dělo rozličným způsobem: hrníčky, házení střevícem, sléváním olova, klepáním na kurník, třesení stromem či plotem. Dále děvčata potmě šla pro polínka. Když donesla sudý počet, příští rok se měla vdát. Nebo jedním řezem oloupala jablko a slupku hodila za hlavu. Jaké písmeno se ze slupky vytvořilo, to bylo první písmeno jména jejího budoucího muže. O půlnoci šla dívka nebo chlapec k rybníku a prosekali díru do ledu. Ve vodě by se jim pak měl zjevit obraz jejich budoucí vyvolené nebo vyvoleného. Na Hořicku se usuzovalo z "muziky", koho děvče dostane. Dívce se zavázaly oči a ona napichovala ovoce. Napíchne-li švestku: dostane mládence, hrušku: dostane vdovce, křížalu: bude mít "kluka". Bylo-li více děvčat ve stavení, dala každá kousek vánočky na malou stoličku a pak zavolaly psa. Čí kousek pes vzal nejdříve, ta se měla nejdříve vdát. Magických praktik tohoto okruhu bývalo také hodně.\nVěštily se i lidské osudy. To se dělo především rozkrojením jablka. Objevila-li se hvězdička, bylo vše v pořádku, ale objevil-li se kříž, tak ten, kdo jablko rozkrojil, měl do roka zemřít. Podobně se usuzovalo z rozloupnutých ořechů. Na Novopacku každý člen rodiny dostával zleva k talíři drobnou svíčku, která bývala dole rozdělená. Komu svíčka nejdříve dohořela, ten prý nejdříve zemře. Zdraví, nemoc či dokonce smrt se také věštila z intenzity stínů vrhaných světlem svíčky na zeď.\nZavršením Štědrého večera byla půlnoční mše. Věřilo se také, že co se bude zdát ve štědrovečerní noci, to se určitě vyplní.\n1. prosince 2008 v 13:16 | ada.cat | Zvyky a obyčeje\nVánoční zvyky a obyčeje v našem regionu zpracované podle textu PhDr. Dagmar Linkové\nAdvent je předvánoční období, vycházející z křesťanské tradice. Je to doba čtyř týdnů před Vánocemi, v níž se křesťané měli náležitě připravit k oslavě narození Ježíše Krista.\nPrvní adventní nedělí začíná církevní rok. Věřícím se dříve přikazoval přísný půst, bylo zakázáno jakékoliv hlučné veselí (nesměly se tedy konat ani svatby). Adventní období v minulosti hluboce zasahovalo do života venkovského lidu jako hlavního nositele lidových tradic. Půst se tedy neprojevoval pouze v jídle, ale i v oblečení a duchovním životě.\nKaždé ráno ještě před úsvitem chodívali lidé do kostela, kde se zpívaly takzvané roráty, což byl zvláštní druh předvánočních zpěvů určených pouze pro adventní dobu. Na Hořicku chodívali na roráty také navečer, za tmy. Kostel se tehdy osvětloval pouze svíčkami. Pro účel skromného osvětlení zpěvníčků v lavicích se užívaly malé voskové sloupky vyzdobené obrázky a plastickými kytičkami.\nnás nese k slunovratu\nmarné je toužit po návratu.\nNade dveřmi bytu\nzelné a zlaté jmelí\nzastav se člověče:\ndali jsme opravdu,\nco darovat jsme chtěli?\nV předvečer Štědrého dne se v domácnostech udržovala takzvaná Dlouhá noc. Její hlavní náplní byly přípravy ke Štědrému večeru. Probíhal velký úklid: došlo na bílení pece, stěnových spár mezi roubenými trámy, drhla se podlaha, stůl, židle, lavice. Připravovala se také "omasta" do koláčů z máku, povidel, zadělávalo se na vánočky a chleba a obojí se také v ten den peklo. V některých domácnostech se však pekl chleba i vánočky až na Štědrý den.\nTaké se strojil stromeček a stavěl betlém. Na Novopacku se většinou strojení stromečku a stavění betlému dělo až na Štědrý den.


Přibývá duševně nemocných? | Psychologie.cz\nPřibývá duševně nemocných?\nPřibývá lidí, kteří vyhledávají pomoc psychiatra, nikoli duševně nemocných.\nVčera mě televize informovala, že v průběhu necelých deseti let vzrostl u nás počet nemocných v ordinacích psychiatrů téměř o polovinu (na 149 %). Komentátoři hned věděli proč: ve světě přibývá stresu, a to vede k duševním poruchám.\nNezpochybňuji fakt, že přibývá lidí, kteří pomoc psychiatra vyhledávají. Nepřibývá však duševně nemocných a už vůbec nikde není doloženo, že by přibývalo stresu - a že by stres byl vždy lidskému zdraví škodlivý.\nModelem duševní nemoci může být depresivní porucha. Na špatnou náladu a nedostatek radosti si stěžuje mnoho lidí. Jestliže je utrpení, které je s podobnými příznaky spojeno, vysoké a způsobuje hendikep v praktickém životě, diagnostikujeme depresivní poruchu jako jedno z duševních onemocnění.\nJsem smutný, ale léčím se\nV USA chtěli ověřit, zda depresivních nemocných skutečně přibývá. Jako reprezentativní vzorek obyvatelstva vyšetřili dvacet tisíc lidí. Zjistili, že 15 % z nich mělo nějaké příznaky deprese a přibližně u 6 % obyvatelstva to bylo tak vážné, že to svědčilo pro nemoc: pro depresivní poruchu.\nPo deseti letech toto epidemiologické šetření opakovali. Lidí s depresivními příznaky nepřibylo a nepřibylo ani nemocných deprersivní poruchou. Zaznamenali dokonce nepatrný pokles.\nRozdíl byl však v počtu nemocných, kteří se pro depresivní poruchu léčili. Po deseti letech jich bylo dvakrát tolik. Nepřibývá tedy nemocných, přibývá těch, kteří se léčí. Nejsou důvody předpokládat, že u jiných duševních poruch je tomu jinak než u té depresivní.\nJak je to se stresem? Přesná definice stresu praví, že je to stav, kdy organizmus mobilizuje své síly a v krvi dochází ke zvýšení koncentrace stresových hormonů, především kortizolu.\nPatří to ke zcela normální adaptaci lidského organizmu na podněty okolí. Člověk si při adrenalinových sportech (parašutismus, potápění, horolezectví) tyto podněty přivolává a nezraní-li se, je to zpravidla jeho zdraví prospěšné. Zvýšuje to odolnost a posiluje sebevědomí.\nRozlišujte stres, distres a eustres\nK vysoké koncentraci kortizolu v krvi dochází také tehdy, když se člověk do stresové situace nedostal ze své vůle. Nemůže-li se z takové situace dostat, jako třeba když se při povodni zachránil útěkem na střechu domku a nemůže dělat nic než čekat na helikoptéru, není „jen“ ve stresu, ale v distresu.\nDistres mozek poškozuje a může vést i k duševní poruše. Míra svobody rozhoduje, jde-li o „neutrální“ stres, nebo distres, eventuálně o eustres, kdy nám stres vyloženě dělá dobře a vyhledáváme ho. Nebylo náhodou, že se průměrná délka dožití u nás rychle a výrazně prodloužila po pádu komunistické diktatury.\nAntropologové zjišťují, že se průměrná výška člověka dramaticky zvyšuje. V první polovině minulého století byli udiveni, že nárůst výšky je větší u dětí ve městě než u dětí na venkově. V té době totiž byla výživa venkovských dětí daleko kvalitnější než dětí ve městě. Vysvětlení se našlo v množství podnětů, které na organizmus dopadají. Městské děti – i když třeba podvyživené – měly těchto podnětů nepochybně víc.\nPolitici žijí dlouho\nMůžeme se ptát, zda je pro zdraví lepší, když člověk neměří 160, ale 185 cm nebo víc. Nevím. Pohled na světové státníky ukazuje, že je mezi nimi pozoruhodně mnoho dlouhánů. Nicolas Sarkosi a Silvio Berlusconi jsou výjimkami, jež potvrzují toto pravidlo. Leckterý psychiatr dodá, že jejich úspěch souvisí s napoleonským komplexem. Stresová zátěž, jíž jsou státníci vystaveni, není malá. Zpravidla žijí dlouho.\nZůstává otázka, zda lidem v nesnázích může pomoci psychiatr a zda je to prospěšné pro jejich zdraví. Platí-li i zde zákon poptávky a nabídky, dá se odpovědět, že ano, poněvadž jinak by jich v ordinacích psychiatrů nepřibývalo.\nJe zde však důležitější argument. Dám bolest hlavy jako příklad. Lékaři se shodují – a potvrzuje to Světová zdravotnická organizace -, že nejméně 95 % bolestí hlavy je psychogenních, tedy že mají původ v duševních problémech. Z hlediska perspektivního cíle léčby je výhodnější odstraňovat příčinu než mírnit její následky.\nPsáno pro Lidovky.cz.


Auto plné mladých lidí vyletělo ze silnice a metalo přemety po poli\nTovačov – Tři mladí lidé se zranili při nehodě hyundaie, který "nacpaný" cestujícími vyletěl ze silnice.\nPsíci s létajícími talíři soutěžili v Tovačově, podívejte se\nTovačov – Pozorovat jednu z evropských freestylových špiček Pavla Kosa z Liberce při tom, jak dovádí se svým psem, je zážitek. Taneční kreace střídají technicky náročné prvky, při nichž se doslova tají dech. Z vystoupení ale dýchá naprostá souhra.\nV Tovačově uvítají u rybníků ptačí zpěv, přidejte se\nTovačov – Dlouho očekávané jaro je tady a tažní ptáci přilétají a začínají hnízdit.\nBlíží se pálení čarodějnic, do Tovačova přijede Bára Basiková a Arakain\nPřerovsko – Stejně jako v minulých letech pořádají obce na Přerovsku tradiční slety čarodějnic, které se uskuteční na filipojakubskou noc v poslední den měsíce dubna.\nSetkání Hanáků v Tovačově zápolí o krajskou cenu, hlasujte pro něj\nTovačov – V loňském září uskutečněné Setkání Hanáků na Svatováclavských hodech v Tovačově je nominováno na Cenu kultury Olomouckého kraje.\nStolní tenis: Tovačovští byli znovu úspěšní\nTovačov – Do zápasových bitev o mistrovské body vstoupili také stolní tenisté Sokola Tovačov. A-tým sice dopoledne prestižní bitvu s Bukem prohrál, ale body získal v Jezernici, kde remizoval 9:9. Své nováčkovské konto tak rozšířil o další dva body. V tabulce je A-tým s 39 body sedmý.\nTurnaj stolních tenistů v Tovačově ovládl Masařík\nTovačov – Sportovní hala v Tovačově byla v sobotu dějištěm hráčsky kvalitně obsazeného turnaje stolních tenistů.


VIDEO: Beckham si ze Super Bowlu udělal vlastní reklamu na spodky - iDNES.cz\n2. února 2014 12:47, aktualizováno 12:47\nVIDEO: David Beckham představil novou kolekci spodního prádla. Fanynky šílí\nDavida Beckhama si přišly na Times Square prohlédnout stovky fanoušků. Akci organizoval švédský výrobce oděvů H&M, pro kterého známý britský fotbalista nafotil novou kolekci spodního prádla.\nJde o stejnou kampaň, v níž fotbalista využil služby dvojníka. Přišlo se na to náhodou, neboť je v jednom záběru vidět, že mu na pravé ruce chybí tetování. Klip režíroval Madonnin exmanžel Guy Ritchie (více zde).\nSuper Bowl se hraje výkop v noci z neděle na pondělí v New Jersey. Finálový zápas amerického fotbalu odehrají Denver Broncos proti týmu Seattle Seahawks.\nTémata: reklama, spodní prádlo, David Beckham, Denver, Guy Ritchie, New Jersey, New York, Seattle, Super Bowl, Tetování, Times Square\nNávštěva manželů Beckhamových v Číně způsobila poprask. Slavného fotbalistu vítaly davy fanoušků a před univerzitou v...


Sanitární, vytápěcí a klimatizační technika | Bosch Professional\nSanitární, vytápěcí a klimatizační technika\nTermokamery jsou vhodné pro oblast sanitární, vytápěcí a klimatizační techniky.\nTvoje práce bude díky nim efektivnější – poskytují různé možnosti použití při kontrole, údržbě a opravách. Ať při kontrole topení a klimatizací, nebo například při odhalování netěsností ve vodovodních trubkách v oblasti sanity.\nU všech těchto úkolů jde v první řadě o teploty – a právě tady ti pomůžou termokamery Bosch: S jejich pomocí můžeš rychle zjistit, jestli například topení stejnoměrně rozvádí teplo – a výsledky poté zákazníkovi názorně předvést pomocí termosnímku. Díky této bezprostřední vizualizaci teplot tedy rovnou poznáš, jestli všechno funguje, nebo zda se někde vyskytuje problém. Ušetříš tak čas a díky profesionální dokumentaci zároveň dosáhneš transparentnosti pro zákazníka – což je jeden z nejdůležitějších základů důvěry.\nKontrola podlahového topení a průběhu trubek\nPouhým okem nelze rozpoznat, jestli podlahové topení stejnoměrně rozvádí teplo a pracuje skutečně efektivně. O tomto zařízení se často neví nic víc, než to, že nefunguje tak, jak má. Důvody komplikací mohou být nejrůznější, v trubkách mohou být nečistoty nebo vzduch a je nutné je vyčistit či odvzdušnit. Stejně tak je ale možné, že se musí vyměnit voda, nebo že dokonce trubky netěsní. Ať už je situace jakákoli, díky termokamerám Bosch můžeš velké množství možných příčin příslušné závady vyloučit hned po prvním pohledu na velký displej – a ušetřit tak několik pracovních kroků.\nTaké u novostaveb nebo po renovacích se chce člověk stoprocentně ujistit, že je podlahové topení optimálně nainstalované se správným počtem topných spirál – a to lze také zdokumentovat pomocí termosnímku. Upozornění: Než začneš s kontrolou, mělo by se podlahové topení nejprve vypnout, protože jinak už by byla zahřátá celá podlaha a nebyl by vidět rozdíl teplot. Poté můžeš topení zapnout a za několik minut na termosnímku sledovat, jak se trubky topení zahřívají a jsou vidět na povrchu.\nLokalizace topných trubek a netěsností\nBez správného pomocníka pro měření teploty je také vyhledávání závad při lokalizaci netěsností u topných a vodovodních trubek nejen namáhavé, ale navíc i časově náročné. Pokud se kvůli opravě musí odstranit podlahová krytina, nebo dokonce potěr, bude to celé také pořádně drahé, když se neví, kde přesně se problém nachází.\nNaše termokamery ti v této situaci zcela jednoduše pomůžou, protože průběh vedení teplé nebo extrémně studené vody je vidět jedním pohledem: Na přehledném displeji jsou patrné úniky vody přímo v podobě teplých nebo studených oblastí podél vedení. Tak můžeš přesně lokalizovat prasklé nebo ucpané trubky. To znamená, že pro provedení dalších opatření je nutné odstranit podlahovou krytinu pouze v omezené oblasti.\nDůležité: U velmi dobře zaizolovaných trubek nebo nástěnných obkladů či podlahových krytin nepronikne teplo z trubky na povrch a termokamera případně nezjistí rozdíl teplot.\nKontrola topných těles\nKromě toho ti termokamery Bosch pomůžou zkontrolovat topná tělesa. Tam, kde se doposud muselo zkoumat poklepem, modely GTC stisknutím tlačítka ukážou, jestli je zařízení stejnoměrně teplé, resp. ve kterém místě to vázne. Nejprve nech topné těleso vychladnout a poté ho jednoduše zapni, abys mohl sledovat zahřívání – a už můžeš zjišťovat: Je v topení vzduch, takže se musí odvzdušnit? Je vadný přívod vody do topení? Musí se topné těleso propláchnout? Nebo byly prostě zaměněny přípojky? Ať už je problém jakékoli povahy, naše přístroje pro měření teploty ti poskytnou důležité informace na cestě k řešení a usnadní ti tak práci.\nProblém nespočívá vždycky ve výpadku zařízení, protože právě u klimatizací spočívají potíže často v nežádoucí nadměrné funkci. Důvod často spočívá v netěsných ventilech, kterými proudí chladivo, ačkoli ukazatel řízení hlásí opak. Přístroje pro měření teploty Bosch v takových případech rozhodujícím způsobem sníží jak tvoje pracovní zatížení, tak také bezpečnostní riziko. Umožní ti pohodlně a efektivně získat přehled z bezpečné vzdálenosti. Tak lze rychleji lokalizovat závady nebo určit jejich příčiny – a můžeš tak cíleně provést opravu.\nKe stažení k tématu Sanitární, vytápěcí a klimatizační technika\nZde si můžeš stáhnout pohromadě veškeré informace na této stránce.\nPSČ, město nebo ulice


Staff View: Nedělnj kázánj Jana Rychlowského, wysoce důstogné, wždy wěrné kapitoly hlawnjho Chrámu Páně sw. Wjta na hradě Pražském Kanownjka a řádného kazatele, sw. pisem na wysokých sskolách Pražských Doktora, Děkana kollegiálnjho Chrámu Páně v sw. Apollináře, a wysoce důstogné arcybiskupské Konsystoře Rady a Assessora, biskupa Thermienského, a rcybiskupského Suffragána\nNedělnj kázánj Jana Rychlowské...\nNedělnj kázánj Jana Rychlowského, wysoce důstogné, wždy wěrné kapitoly hlawnjho Chrámu Páně sw. Wjta na hradě Pražském Kanownjka a řádného kazatele, sw. pisem na wysokých sskolách Pražských Doktora, Děkana kollegiálnjho Chrámu Páně v sw. Apollináře, a wysoce důstogné arcybiskupské Konsystoře Rady a Assessora, biskupa Thermienského, a rcybiskupského Suffragána\nPrwnjho ročnjho běhu Djl druhý Prwnjho ročnjho běhu Djl druhý\nW Praze : Pismem a nákladem Frantisska Fetterla vrozeného z Wildenbrunu, arcybiskupského kněhtlačitele na Starém městě w Semináryum w Nře 190 1818\nVýzdoba: Iniciály, linky\nVazba polousňová na lepenkové desce, zlacené slepotiskové linky na hřbetu a hřbetní název, mramorovaná ořízka\n349,  s.; 8°\n02313nam a22004817a 4500\n150702s1818 xr f |||| 0 cze d\n1 |a Rychlovský, Jan, |d 1752-1811 |7 jk01103318 |4 aut\n1 0 |a Nedělnj kázánj Jana Rychlowského, wysoce důstogné, wždy wěrné kapitoly hlawnjho Chrámu Páně sw. Wjta na hradě Pražském Kanownjka a řádného kazatele, sw. pisem na wysokých sskolách Pražských Doktora, Děkana kollegiálnjho Chrámu Páně v sw. Apollináře, a wysoce důstogné arcybiskupské Konsystoře Rady a Assessora, biskupa Thermienského, a rcybiskupského Suffragána. |n Prwnjho ročnjho běhu Djl druhý\n3 |a Nedělní kázání Jana Rychlovského\n|a W Praze : |b Pismem a nákladem Frantisska Fetterla vrozeného z Wildenbrunu, arcybiskupského kněhtlačitele na Starém městě w Semináryum w Nře 190, |c 1818\n|a 349,  s.; |c 8°\n|a Výzdoba: Iniciály, linky\n|a Vazba polousňová na lepenkové desce, zlacené slepotiskové linky na hřbetu a hřbetní název, mramorovaná ořízka\n1 |a Döbler, Jiří, |d 1788-1845 |7 jk01022442 |4 egr\n4 1 |u http://imageserver.mzk.cz/mzk03/001/217/735/328100223074.titul.jp2 |y Titulní list\n|a BOE950 |b R - Y. III. bb. 32\n|b Vetterle z Wildenbrunnu, František |a Praha |c 1818\n|c 223074 |g R - Y. III. bb. 32 |1 328100223074 |p BNro. 16450 (II.)\n|e BOE950 |c R - Y. III. bb. 32\nNedělnj kázánj Jana Rychlowského, wysoce důstogné, wždy wěrné kapitoly hlawnjho Chrámu Páně sw. Wjta na hradě Pražském Kanownjka a řádného kazatele, sw. pisem na wysokých sskolách Pražských Doktora, Děkana kollegiálnjho Chrámu Páně v sw. Apollináře, a wysoce důstogné arcybiskupské Konsystoře Rady a Assessora, biskupa Thermienského, a rcybiskupského Suffragána. Prwnjho ročnjho běhu Djl prwnj\nby: Rychlovský, Jan, 1752-1811\nSwátečnj Kázánj Jana Rychlowského, wysoce důstogné, wždy wěrné Kapitoly hlawnjho Chrámu Páně sw. Wjta na hradě Pražském Kanownjka a řádného Kazatele, sw. pjsem na wysokých sskolách Pražských Doktora, Děkana kollegiálnjho Chrámu Páně v sw. Apollináře, a wysoce důstogné arcybiskupské Konsystoře Rady a Assessora, Biskupa Thermienského, a arcybiskupského Suffragana. Třetjho ročnjho běhu Djl třetj\nNedělnj Kázánj Jana Rychlowského, wysoce důstogné, wždy wěrné Kapitoly hlawnjho Chrámu Páně sw. Wjta na hradě Pražském Kanownjka a řádného Kazatele, sw. pjsem na wysokých sskolách Pražských Doktora, Děkana kollegiálnjho Chrámu Páně v sw. Apollináře, a wysoce důstogné arcybiskupské Konsystoře Rady a Assessora, Biskupa Thermienského, a arcybiskupského Suffragana. Druhého ročnjho běhu Djl druhý\nSwátečnj Kázánj Jana Rychlowského, wysoce důstogné, wždy wěrné Kapitoly hlawnjho Chrámu Páně sw. Wjta na hradě Pražském Kanownjka a řádného Kazatele, sw. pjsem na wysokých sskolách Pražských Doktora, Děkana kollegiálnjho Chrámu Páně v sw. Apollináře, a wysoce důstogné arcybiskupské Konsystoře Rady a Assessora, Biskupa Thermienského, a arcybiskupského Suffragana. Prwnjho ročnjho běhu Djl třetj\nPřjležitostná Kázánj Jana Rychlowského, wysoce důstogné, wždy wěrné Kapitoly hlawnjho Chrámu Páně sw. Wjta na hradě Pražském Kanownjka a řádného Kazatele, sw. pjsem na wysokých sskolách Pražských Doktora, Děkana kollegiálnjho Chrámu Páně v sw. Apollináře, a wysoce důstogné arcybiskupské Konsystoře Rady a Assessora Biskupa Thermienského, a arcybiskupského Suffragana. Djl gedenáctý


Program Vídeň | Eurovíkendy\nProgram pro eurovíkendy ve Vídni\nCo dělat ve Vídni – zajímavosti, musea, praktické tipy\nVětšina historických památek Vídně se datuje z doby, kdy Vídeň byla hlavním městem habsburské monarchie. Z té doby tu jsou tu stovky zajímavých historických budov, muzea přetékající uměleckými poklady, nádherná katedrála Stephansdom, spousty zajímavých restaurací nebo třeba rodný dům Sigmunda Freuda.\nRuské kolo v zábavním parku Prater (Riesenrad)\nZábavní park Prater se nachází v centru Vídně a toto ruské kolo tvoří jeho dominantu. Kolo je vysoké 65 metrů a je z něho krásný výhled na celé město (takovýto výhled ve Vídni jinak těžko najdete, protože na rozdíl od Prahy tu není žádný pořádný kopec). I když zábavní parky nejsou pro vás to pravé – Prater stojí za procházku.\nŠpanělská jezdecká škola (Spanische Hofreitschule)\nVídeňská Španělská jezdecká škola je jediná instituce na světě, která již přes 430 let pokračuje v renezanční tradici „vysoké školy jezdecké“. Smyslem výcviku je odpozorovat přirozené pohyby koně a pomocí systematického tréninku je dovést k co možná kultivovanému a elegantnímu projevu. K vidění jsou dva typy akcí – tzv. „Privatissimum“ je možnost sledovat typický trénink, při „Vorfuehrung“ uvidíte výslednou nacvičenou show.\nJedna z předních sbírek umění v Evropě a výsledek stovek let úsilí dynastie Habsburků. Nachází se zde jedna z nejrozsáhlejších sbírek díla Paula Rubense na světě, ale naleznete zde i desítky obrazů od umělců jako Vermeer, Rembrandt, Raphael, Caravaggio, Canaletto, Van Dyck nebo Tycian. Pozor, v pondělí bývá zavřeno.\nMuseumsquartier a Leopoldmuseum\nMuseumsquartier je relativně nová čtvrť v samém centru Vídně, kde je soustředěna řada muzejí, galerií, restaurací, kaváren a obchodů. Tato část města rozhodně stojí za vidění, ať už kvůli samotnému umění, nebo architektuře, která zajímavým způsobem kombinuje historické budovy s novými dostavbami\nZa samostatnou návštěvu potom stojí Leopoldmuseum, které je součástí tohoto areálu a kde se nachází největší sbírka slavného rakouského umělce Egona Schiele na světě.\nJenom skok odsud je i slavná nákupní třída Mariahilfestrasse.\nK Vídni neodmyslitelně patří kavárny a restaurace. Při návštěve Vídně doporučuji nezapomenout zejména na:\nPříjemná, typicky vídeňská kavárna poblíž musea Sigmunda Freuda, propojená s neobvyklou prodejnou knih.\nSnad nejslavnější vídeňský hotel, odkud pochází slavná čokoládová specialita.\nTypická vídeňská kavárna, kde se setkávají umělci, spisovatelé, turisté i studenti.\nVelice stylová alternativa v centru města – kavárna s restaurací a barem umístěná v historickém královském skleníku.


Katalogový kód: FPS55\nVětrovka od tureckého výrobce v ráži 5,5 mm s malými rozměry a nízkou váhou. Tento model je osazen 450 mm dlouhou drážkovanou hlavní a díky své bullpup konstrukci si stále zachovává své kompaktní rozměry. Na tuto zbraň také můžete namontovat kompenzátoru hluku.\nVětrovka má zásobník s kapacitou na 12 ran a nabijete ji pomocí boční páčky, kterou nejprve zatáhnete dozadu a poté zajistíte směrem dolů. Při tomto pohybu dochází k natažení bicího mechanismu. Zvednutí páčky, následné natažení do přední pozice a zaklapnutí dolů přenese diabolku ze zásobníku do hlavně. Při opakované střelbě není nutno páčku závěru zajišťovat v zadní poloze, postačí pouze zatáhnout vzad a zajistit v přední pozici.\nTento model je zasazen do ergonomicky tvarované polymerové pažby v tmavém provedení. Na předpažbí naleznete 22 mm Weaver lištu pro montáž laseru, svítilny nebo bipodu.\n- 22 mm Weaver lišta pro montáž puškohledu a na předpažbí\n- Zásobník na 12 ran\nProdukt: Vzduchovky Hatsan Hatsan - Hatsan Flash PUP S 5,5mm\nNadpis: Hatsan Flash PUP S 5,5mm\nVložil: Jerie 25.05.2020 - 20:15:25\nDobrý den,jakých rozměru je závit hlavně na kompenzator hluku na tohoto Hatsana?Klasický 1/2 UHF\nNadpis: RE: Jerie\nVložil: zbrane-vzduchovky 26.05.2020 - 12:28:37\nano, na ústí hlavně je vnější závit 1/2 UNF.\nAktuálně máme 105462 produktů na vlastním skladě.


Zpěvačka Dua Lipa spolupracuje se značkou Jaguar na na podpoře modelů „PACE“ - Mangazine.cz\nSpolečnost Jaguar a celosvětově známá superstar, zpěvačka a skladatelka Dua Lipa oznámily speciální hudebně-technologickou spolupráci. Britská umělkyně s kosovskými kořeny odhalí výsledek projektu se značkou Jaguar na exkluzivním koncertu v Amsterdamu 3. září. Tento koncert odstartuje sérii akcí po celé Evropě s názvem The PACE: Season 1. Tato kampaň oslavuje populární SUV modely značky Jaguar, mezi které patří vozy E-PACE, F-PACE a I-PACE.\n„Miluji, když svou hudbou a koncerty posouvám hranice, a právě to se podaří díky našemu partnerství. Jde o projekt, který kombinuje hudbu a technologie značky Jaguar. Jsem si jistá tím, že si moji fanoušci výsledek naší spolupráce zamilují. Vše bude odhaleno 3. září v Amsterdamu,“ dodala Dua Lipa ke spolupráci. „Jsem nadšená z toho, že moje první auto bude I-PACE a že tak pomůžu razit cestu pro novou generaci elektrických automobilů.“\nŠtítkydua lipa jaguar jaguar i-pace zpěvačka


Odchod ze vztahu, ze společného bytu, jak se nevrátit? - Diskuse - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Diskuse » Manželství a partnerství » Odchod ze vztahu, ze společného bytu, jak se nevrátit?\nOdchod ze vztahu, ze společného bytu,jak se nevratit\nOmlouvám se za anonym, o našem případném rozchodu zatím nikdo neví.\nOdešla jste některá od partnera s tím, ze mate možnost se kdykoliv vrátit partner mě podvedl dost nechutným způsobem, i když jednorazove, ale lhal mi za rok a půl vztahu nesčetněkrát. Chci odejít, vidět ho budu muset ještě kvůli naši hypotéky. Každopádně je to pro mě hrozné těžké, přiznat si, ze to udělal i když sám nevěru neustále odsuzoval, a ze je z nej tak falešný člověk. Tím, ze tady doma na mě čeká a já se mužů kdykoliv vrátit, nedokážu úplně odejít…xkrat jsem s par věcmi odešla a styskalo se mi a jsem zase zpět připadám si jako pubertacka. Jak zvládnout odejít a nevracet se prožil si někdo něco podobného?\nUkecaná baba ;) 2238 příspěvků 08.08.18 07:56\nStačí dospět, jak jednoduché milá Lízo.\nExtra třída :D 12153 příspěvků 08.08.18 07:58\nNe. Když rozchod, tak rozchod. Zvlášt po zásunu jinam.\nZávislačka 4046 příspěvků 08.08.18 08:01\nPomáhá zaměřit se na vlastní budoucnost bez něj. Zapracovat na tom, že dokážeš žít sama se sebou - to je totiž prvopočátek všech nezdravých vztahů, neschopnost mít rád sám sebe a dokázat sám se sebou žít. Pak dochází k tomu, že člověk snáší nesnesitelné - buď násilí psychické, fyzické, či promíjí nevěru (třebas i opakovaně). Neodcházet s pár věcma, ale sbalit vše - ideálně mít dopředu zajištěné vlastní bydlení (i zaplacené). Moc držím palce, abys tu sílu v sobě našla.\nAhoj jooo tak to já znám, pamatuju si to z předchozího vztahu, taky mě podváděl, neustále se o víkendech chodil bavit a když se ho přátelé ptaly proč nechodíme spolu řekl že jsem nespolečenská jenže to bylotak že on nechtěl abych sním chodila, chtěla se zkrátka bavit s holkama\nTolikrat jsem ze sebe udělala bobku odešla jsem z domů a po pár dnech zase přiklusala s prosikem protože mi bylo smutno ikdyz musím říct že to se mnou fakt uměl…jezis když si na to vzpomenu říkám si že jsem byla fakt pitomá\nNo a třešnička na dortu bylo to že po jedné akci dotáhl domu náušnici v kapse…no já ji našla, tvrdil že je moje a nebyla do toho jsem mu vlezla do telefonu(už jsem fakt musela) a našla jsem erotické SMS s jinýma. Tím pádem to pro mě skončilo, našla jsem si nové bydlení a přestěhovala se…měla jsem nastesti pejska a ten mi byl velkou oporou. Dostala jsem se z toho celkem rychle a bylo dobré jako nikdy. to zvládneš neboooj…jen to chce pořádně odhodlání , držím palce\nHvězda diskuse 48034 příspěvků 08.08.18 08:07\nMěla jsem to takhle s bývalým. Definitivně jsem od něj odešla, když jsem se odstěhovala k nynějšímu manželovi\nEcht Kelišová 8431 příspěvků 08.08.18 08:20\nMě pomohlo, když jsem si uvědomila, že si mě nezaslouží. Můj čas, mojí lásku, mojí snahu, prostě nic. Základ byl ho úplně odstřihnout, zrušila jsem soc. sítě, vymazala ho ze seznamu, smazala všechno co mi ho připomínalo a soustředila se na sebe. Ale i tak to bylo strašně těžký, nemohla jsem se smířit s tím, že jsem se v něm tak hrozně moc spetla. Pomohl čas.\n@samá práce no to je mi rada\n@terien a co ti udelal? Uz jste se pak nevideli?\nEcht Kelišová 8431 příspěvků 08.08.18 08:36\nBohužel jsme se museli vídat pracovně. Vyhledával mojí společnost, vymýšlel záminky abychom spolu mohli mluvit, vůbec jsem to nechápala, ukončil to totiž on. Trapně, potupně a nečekaně. Nad vodou mě drželo to, že jsem věděla, že dělám správně, když se do ničeho s ním nezapletam ale trápila jsem se hrozně moc. Dodnes jsem nepochopila jeho chování, jeho lži, proč mi tak ubližoval,… Naštěstí už je to jedno. Chce to vskrisit svojí sebeúctu a uvědomit si svou cenu, že nikdo nemá právo s tebou zametat, zapojit zdravý rozum. Ale zrovna to moc nejde, jsem hodně emotivní člověk, proto mi připadá že tyhle věci jsou pro mě o něco těžší než pro ostatní.\n@terien mám to bohužel stejně, těžko se mi odchází, hodně věci v sobě rozebírám, prožívám o to hroší je, že se mi snaží namluvit, že je jiný. Rozumově vím, že není…srdce mě tam stále táhne měli jsme hodně plánů, a já byla přesvědčena, že je ten pravý, nezjistit tu nevěru, žila bych v těch lžích dále. Jinak těžké to je u mě v tom, že on ten rok a půl byl skvělý partner, až na ty lži, které sem tam praskly, ale v chování ke mě byl takový, že by mě na rukách nosil. Každopádně nechci strávit život s někým, kdo je mi nevěrný, a věřím, že tahle nevěra jediná nebyla…\nEcht Kelišová 8431 příspěvků 08.08.18 09:00\nJednou zjistíš, že všechno zlé je pro něco dobré. Že tě to posunulo, posílilo,… ale bolí to a ještě bolet bude. Drž se\nTak oni chlapi většinou lžou, protože nechtějí dotyčnou ztratit a jsou schopný pak zapřít i nos mezi očima znám to. Pokud to bylo jen jednou, poučil se a věříš mu, tak bych šanci dala.. S tím, že už prostě žádné lži jakmile na něco přijdeš, je konec. Taky jsem to tak měla, bylo to v úplném začátku vztahu, já k.áva mu ještě vlezla do mobilu.. zapírá to dodnes, i když oba víme co jsem četla prostě Plzak v praxi no. Samozřejmě mohlo jít jen o psaní a mužské ego, co já vím jak to chlapi mají. Takže najisto nevím nic, ale dala jsem šanci a od té doby je snad klid. Každopádně už nepatram a věřím, taky vidím jeho činy a chování a to mluví za vše, nemám důvod nevěřit už je to pár let zpět.\nPůjdu proti proudu. Chová se hezky, na rukách by tě nosil. Miluje tě. Miluje tebe, ostatní pro něj nic neznamenaji, jinak by s tebou nebyl. Já jsem manželovi nevěru odpustila, přesvědčil mě, že se změnil a uvědomil si, co pro něj znamenám a že už nikdy neohrozí náš vztah. Máme dvě děti a klidné manželství. Taky jsem uletěla nedávno, nic to pro mě neznamenalo. Manžela miluji a neopustím ho ani děti, pro jedno, dvě zblbnutí. Paradoxně jsem se taky začala k němu chovat lépe, asi výčitky nebo nevím …chlap když má možnost, zahne vždycky, teda 85% chlapů.\nSouhlasím s tebou. Jen to každý nedokáže a užírá se. Ráda koukam na dokumenty o různých slavných a úžasně chytrých lidech a dost často se tam narazí na nevěru jednoho z partnerů. A mluví o tom shovívavě, že to nebylo nic dobrého, ale vztah zůstal zachován až do smrti jednoho z partnerů. Podle mě horší věci ve vztahu, než nevěra. Někdo jiný to nepřekousne ani za nic. Taky asi záleží na věku partnerů v době, kdy se něco takového stane a jestli je to jediný problém ve vztahu a nebo jen jeden z nich. Blahopřeju k udržení vztahu. K


Mobilní řešení - EET1\nPro pohodlnou evidenci tržeb odkudkoli\nIdeální mobilní řešení do kapsy. Pokladna v minitabletu zajistí vše, co potřebujete včetně tisku účtenky. Celý text\n[product_detail nopremium =”PROD00002″]\nJednoduché přenosné zařízení nejen pro potřeby podniků, ale i pro občasný prodej na stánku, festivalech či pro obchodní zástupce. Mobilní řešení je vhodné pro restaurace, řemesla, taxi služby a pro ty, co ocení mobilitu a schopnost odbavit zákazníka operativně na jakémkoli místě. Samozřejmostí je přenosná bezdrátová tiskárna pro tisk účtenek.\nNa práci s minitabletem si zvyknete téměř okamžitě. Obsahuje nejen základní funkce plnící zákonné podmínky elektronické evidence tržeb, ale i další vychytávky, které oceníte. Kromě tohoto kapesního zařízení, to je nová generace softwaru eet1, kterou jsme pro vás vyvinuli a přizpůsobili každodennímu efektivnímu používání bez zbytečného zpomalení vaší práce. Nechybí ani EET tiskárna na teplotně citlivý papír o šířce 58 mm, tedy zhruba tak, jak jste zvyklí z klasických účtenek již dnes. Samozřejmostí je možnost připojení na internet.\nSkener a čtečka čárových kódů\nTermo kotoučky pro tiskárny


ZNÁTE LETNÍ TRENDY 2019? - Design Avenue\nVelký přehled letních trendů 2019 je tady! Přinášíme přehled deseti nejvýraznějších prvků, které v létě prostě nepůjde minout. Pozitivní zprávou je, že většina z nich se k sobě hodí, lze je kombinovat a nejsou příliš výstřední. PS: Jako malou nápovědu říkáme, že léto 2019 přeje přírodě a boho stylu.\nBéžové odstíny k letnímu počasí neodmyslitelně patří. Skvěle se dají kombinovat se slaměnými nebo hnědými doplňky a ladí k opálené kůži.\nPřečtěte si také: Béžová definitivně barvou roku 2019\nVzorované saténové šátky ve vlasech i na kabelkách zažívají velký návrat. Seženete je snad úplně všude od luxusních butiků přes běžné řetězce. Umí perfektně osvěžit celý outfit a přidat mu na sofistikovanosti.\nPřečtěte si také: Jak nosit saténový šátek\nJemná i větší kostka, jako z fotek vašich maminek zamlada, si užívá svůj návrat na scénu módních trendů. Kostkované šaty patří mezi must have kousky nové sezóny. PS: Halenka se také počítá!\nMezi trendy se vplížila už loni, letos graduje. Sukně a šaty končící v polovině lýtek nosí ženy, které vědí, že méně, bývá více. S midi délkou si totiž zase můžete dovolit hlubší výstřih. Budete působit žensky, ale ne lacině.\nDalší retro, které obdivně nakupujeme a nosíme. Halenky, šaty a sukně s knoflíky v přední části prostě nejde nemilovat. Nejčastěji je budete potkávat v neutrálním odstínu hnědé nebo béžové.\nPřečtěte si také: Bez těhle šatů se letos neobejdete\nAsi jediný z trendů, který nekoresponduje s bohémským stylem. Patří spíše do města, ke crop topovým širokým mikinám, ugly sneakers a ledvinkám. Nedostanou asi každého, své příznivce už ale postupně sbírají.\nBledě modré košile s perforovanými rukávy obšitými tmavě modrou výšivkou už jste určitě v obchodech i na Instagramu postřehli. Tímto zpečeťujeme, že se jedná o trend letošního léta. S trochou šikovnosti a trpělivosti se do výšivky můžete pustit sami. Sledujte nás dál, přineseme návod.\nLněné oblečení disponuje řadou výhod přírodního materiálu. Jeho velkou nevýhodou je však vysoká mačkavost. Proto na to pamatujte, až si budete vybírat své dovolenkové lněné kousky.\nJemný romantický trend letošního léta oceníte zejména na halenkách, košilích a šatech. Kombinovat se dá s denimem pro výsledný prvotřídní boho look.\nPřečtěte si také: Madeira trendem léta 2019\nVolné pruhované kalhoty z přírodních materiálů vám dovolí se i v parných letních dnech stále cítit pohodlně a svěže. Spojit je můžete se saténovými tank topy nebo basic triky.\nPřečtěte si také: Ženy znovuobjevily široké kalhoty\nPosted in MÓDA, TRENDYTagged BÉŽOVÁ, CYKLISTICKÉ ŠORTKY, KNOFLÍK, KOSTKA, KOSTKOVANÉ ŠATY, LÉTO, LÉTO 2019, LEN, LNĚNÉ OBLEČENÍ, MADEIRA, MÓDA, MÓDNÍ TRENDY, MÓDNÍ TRENDY 2019, MIDI DÉLKA, PRUHOVANÉ KALHOTY, SATÉN, SATÉNOVÝ ŠÁTEK, TREND, TRENDY, TRENDY 2019, VÝŠIVKA, VOLNÉ KALHOTY, ŠATY S KNOFLÍKY, ŠÁTEK NA KABELKU, ŠORTKY\nPrevious H&M ZAČALO INFORMOVAT O PŮVODU OBLEČENÍ\nNext DOPŘEJTE SI LUXUS S MÝDLY MANNA


Slídivé kukátko: Triwizard Tournament\nJiž od poloviny února jste o této události mohli slyšet. Turnaje se účastní tři kouzelnické školy. První z nich je česko-slovenská škola Hogwarts online, následována školou z Velké Británie HOL virtual Hogwarts a nakonec hostitelská škola ze Slovinska s názvem Virtualna Bradavičarka. Pokud budete chtít tyto prostory navštívit, připravila jsem vám přenášedla, která najdete níže.\nZ každé školy byl v průběhu měsíce února vybrán jeden šampion, jeho dva pomocníci a jeden náhradník. To vše za pomocí Ohnivého poháru. Ten byl na začátku vyhlášení turnaje umístěn ve Velké síni, alespoň tomu tak bylo na území naší české školy. Případní zájemci se mohli hlásit bez omezení věku. Snad pouze jedinou překážkou mohl být jazyk. Celý turnaj totiž probíhá v angličtině a šampioni budou muset své úkoly vypracovávat v tomto mezinárodním jazyce.\nŠampióni budou muset prokázat perfektní znalosti reálií knih Harryho Pottera či svůj bystrý úsudek.\nA kdo že jsou naši tři šampioni? Ohnivý pohár nám své tajemství prozradil na sklonku měsíce února. Z britské školy se účastní studentka Nebelvírské koleje - Jenny Lupin. I šampionka ze Slovinska navštěvuje Nebelvírskou kolej - Helena Glaedr. A českou šampionkou se stala studentka z Havraspárské koleje - Larrie Larstonová.\nOd chvíle, kdy byl znám šampion z Česka, se na pozemcích hostitelské školy tyčí obrovský stan naší bradavické výpravy. Jsem hrdá na to, že mohu být její součástí, i když má znalost angličtiny je dost chabá.\nTicho před bouří – tři šampioni již obdrželi první úkol a nyní mají deset dní na jeho vypracování. Jak si s tím poradí? Šušká se, že i rychlost zde bude hrát velkou roli. Nicméně na naše odvážlivce čekají ještě dva zapeklité úkoly. První úkol do této doby zatím znají pouze šampioni a jejich pomocníci, ale i my se jeho zadání brzy dočkáme.\nO dalším průběhu vás budu informovat v dalším čísle SK.\nSnad na závěr malá perlička a důkaz toho, že má Ohnivý pohár smysl pro humor. Jen posuďte sami, jak si s námi zašpásoval, když vybíral náhradníka za školu Hogwarts online:\nZe Slovinska vás zdraví Ally Owens Snape!\nBritská škola čar a kouzel\nČeská škola čar a kouzel\nSlovinská škola čar a kouzel


Pouzdro na tablet Samsonite Tabzone Universal Confort Case 9-10" černé 38U09010 | BScom.cz\nBScom.czPouzdro na tablet Samsonite Tabzone Universal Confort Case 9-10" černé\nPouzdro na tablet Samsonite Tabzone Universal Confort Case 9-10" černé\nPU, vnitřní rozměr 17 x 25.5 x 0.9 cm, magnetické uzavírání, stojánek (38U09010). Více informací\nKód produktu 0553148\nKód výrobce (PN) 38U09010\nPokud hledáte způsob, jak ochránit váš iPad Air 2 před poškozením? Vyzkoušejte jedinečné pouzdro Samsonite Tabzone Universal Confort Case 9-10" v černé barvě, které přesně tohle a něco navíc nabízí. Pouzdro je vyrobeno z odolného polyuretanu s vnitřní měkkou části pro tablet.\nKromě toho můžete využívat i funkci automatického zapínání a vypínání tabletu pomocí pouzdra. Pouzdro je samozřejmě možné nastavit pomocí stojánku do různých poloh. Magnetické zapínání je stará o bezpečné přenášení v tomto obalu. Nesmí chybět ani otvory pro fotoaparát či nabíječku.\nBezpečně ochrání tablet až do velikosti 9-10"\nAutomatické vypnutí či zapnutí\nVyrobeno z polyuretanu s vnitřní měkkou částí\nVýška263 mm (26,3 cm)\nPU, vnitřní rozměr 17 x 25.5 x 0.9 cm, magnetické uzavírání, stojánek (38U09010)


Romové jsou pro nás obraz Nepřítele. Potvrzuje BIS - Aktuálně.cz\n31. 7. 2013 13:00\nKomentář: Tajná služba píše, že se spořádaní občané přidávají k pravicovým extremistům.\nUž i tajná služba BIS vládu upozorňuje: k radikálům, pravicovým extremistům, se přidávají nespokojení občané. | Foto: ČTK\nCivilní tajná služba (BIS) zveřejnila zprávu o extremismu za druhé čtvrtletí 2013. Je mimořádně zajímavá tím, že mezi pravicové extremisty zařazuje „běžné občany, kteří ventilují svoji nespokojenost". Tedy už nejen neonacisté a hooligans, ale i spořádaní občané. Mají tajní agenti pravdu? Extremizují se čeští občané? Co s tím?\nPodle civilní kontrarozvědky sami extremisté momentálně nepředstavují reálnou hrozbu, neohrožují českou demokracii. (Ne že by nechtěli, ale je jich málo, nemají velkou sílu.) Radikalizuje se však občanstvo a zvyšuje se mezietnické napětí. Stačí poměrně málo - jedna rvačka, napadení procházejících se manželů. Tyto konflikty slouží jako „poslední kapky", po nichž následují protiromské demonstrace. To se nedávno stalo v Duchcově a opakovaně na jihu země, v Českých Budějovicích.\nBIS píše: „Přestože mezi účastníky těchto akcí byla i řada pravicových extremistů, dominantní část tvořili běžní občané, kteří ventilovali svou nespokojenost s podle nich nedostatečným řešením problémů s romskou minoritou a s přístupem veřejných orgánů zodpovědných za tuto oblast. Z dlouhodobější perspektivy by se protiromské nálady části veřejnosti mohly stát výraznějším problémem pro bezpečnost státu než sice extrémnější, ale méně početné a relativně dobře zmapované skupinky pravicových extremistů."\nPřizpůsobiví si rozumí s radikály\nTajná služba se tedy po pár týdnech přidala k sociologům a novinářům, kteří upozornili na to, že se k radikálům přidávají dosavadní neradikálové. Nebo řečeno „moderním" slovníkem, přidávají se „přizpůsobiví".\nTajná služba mluví o protiromských náladách či anticikánismu a poukazuje na další fakt: „Běžných občanů se totiž nejvíce dotýká drobná nedostatečně řešená kriminalita či narušování veřejného pořádku v blízkosti jejich obydlí. Pokud dojde i k menšímu impulsu, jsou jejich každodenní problémy a z nich vyplývající frustrace v kombinaci s latentním anticikanismem ventilovány a ústí v radikálnější projevy."\nTo všecko jsou delší dobu známé věci. Bezpečnostní informační služba, jež má odhalovat „aktivity ohrožující bezpečnost státu" a „záměry nebo činy mířící proti demokratickým základům České republiky", varuje. Koho? Vládu, Parlament. Těžko může varovat občany, ti s tím nehnou. Tajní agenti upozorňují, že protiromských nálad umějí využívat a již také využívají extremisté, kupříkladu Dělnická strana sociální spravedlnosti, dříve Dělnická strana.\nCo odtud můžeme soudit? BIS vždy poukazuje na vážná ohrožení země. Toto je riziko, kterému se nevěnuje velká pozornost. Tajná služba je neanalyzuje, v podstatě jen varuje. Zprávu zveřejnila, aby se pojistila, aby veřejnosti bylo jasné, že na to BIS vládu upozorňuje.\nHooligans rádi mlátí stát\nŽije u nás zhruba 200 tisíc Romů. Jsou rozseti po celé republice, přibližně jen polovina z nich v ghettech, v sociálně vyloučených lokalitách. Celkem u nás žije přes deset milionů obyvatel. Odtud plyne, že zhruba 100 tisíc velmi chudých, neorganizovaných, nijak nepropojených Romů může stát těžko ohrozit. Stejně ho těžko může ohrozit drobná (byť úmorná, nechutná) kriminalita.Romové slouží jako cíl, jako obraz Nepřítele. Přes ně se řeší nespokojenost se vším možným - se zdražováním, s velkými státními loupežemi, tedy s rozkrádáním státních zakázek, s trafikami poslanců atd., atd.\nPři anticikánských demonstracích se hooligans a neonacisté rvou s policajty. Pravým cílem je zjevně sám stát, tomu to chtějí nandat. Porvat se s Romem není žádné „hrdinství", ale mlátit policajty, to je něco, to je odpor k establishmentu, k síle státu. Romové slouží jako záminka. Oněm rváčům obvykle nikdo nic neukradl, neutrpěli škodu. Sami chtějí škodit. Nesmírně se jim hodí, že se k nim přidávají spořádaní, nespokojení občané.\nRazantně, pragmaticky, bez emocí?\nCo BIS ve své čtvrtletní zprávě radí? „Mezietnické napětí je potřeba začít razantně, pragmaticky a bez emocí řešit. Jinak z dlouhodobé perspektivy hrozí postupná eskalace tohoto problému a s tím i růst skepse části veřejnosti vůči demokratickým principům ČR."\nVe skutečnosti ale o mezietnické napětí příliš nejde. V sociálně vyloučených oblastech, v ghettech, na sídlištích, kde se kumulují rodiny bez práce a bez šance ji sehnat, nežijí ani zdaleka jenom Romové. A drobnou kriminalitu nepáchají pouze Romové. S jistotou se dá tvrdit, že mnohem víc prostých krádeží páchají příslušníci většinové společnosti. (Bílých zlodějů je řádově víc.) Ale, jak už bylo řečeno, Romové byli vyvoleni jako obraz Nepřítele.\nNejde o mezietnické napětí, ale mnohem víc o sociální napětí, o napětí mezi nejchudšími, sociálně vyřazenými, a chudými, nespokojenými, ale sociálně nevyloučenými, kteří protestují proti své bídné situaci.\nSamozřejmě že lidi otravuje drobná kriminalita, která pro ně navíc není „drobná". Když vám někdo ukradne úrodu meruněk, které jste si vypěstovali, nebo úrodu česneku či rajčat, nesete to osobně velmi těžko. Když se vám někdo vloupe do bytu, je to nabourání vaší osobní integrity, vnímáte to jako útok na sebe sama. A přitom víte, a tady se rodí frustrace jak Brno, že vám stát (policie, strážníci, justice) se vší pravděpodobností nepomůže.\nObraz Přítele, Spasitele, Mstitele\nCelá léta je naprosto jasné, co je třeba „razantně, pragmaticky a bez emocí řešit", jak píše BIS. Věci pořádku a kriminality. Když vás vykradou a policajt vám řekne: „Pravděpodobnost, že je chytíme, je tak deset procent a půlku z nich soud stejně pustí," pak si řeknete: stát je mi na prd. A nemáte ho rádi.\nDá se problém sociálního vyloučení řešit „razantně"? Razantně znamená rychle a rázně. Ghetta nezrušíte rychle a rázně. Pokud vůbec, tak pomalu a trpělivě. S velikou péčí o děti, které ve vyloučených lokalitách žijí.\nRázně stát musí postupovat proti kriminalitě a chronickému bordelu a nepořádku. Jenže to, jak víme, nedělá. Celé roky to nedělá. Spravedlnost rezignovala jak na drobnou, tak na velkou kriminalitu. (S výjimkou vražd, těm se policie tradičně věnuje na sto procent - zatím.) U velké hospodářské kriminality se teď státní zastupitelství a policie snaží o obrat. Na drobnou kriminalitu se dál kašle. Ve skutečnosti nejde o Romy, ale nečinnou, špatně organizovanou policii.\nVelká část společnosti si vyrobila levný obraz Nepřítele. Ale zároveň si lidé malují i obraz Přítele. Krásně to ukázala přímá volba prezidenta. Pro jedny byl Přítelem Miloš Zeman, pro druhé Karel Schwarzenberg.\nNamalovaný Nepřítel se stává původcem všeho zla, které mě potkává. Do Přítele zase vkládám naděje, že za mě můj život vyřeší. Nebo že se za mě aspoň pomstí. Je to Mstitel i Spasitel. Pro mnohé tak funguje Miloš Zeman. Jeho vyznavači nesnesou kritiku Přítele. Nic to však nemění na tom, že nám Zeman (ani jeho ministr vnitra Martin Pecina) s malérem, který popisuje BIS, nepomůže. Tak složité věci musí řešit regulérní vláda, která si je vytkne jako svoji klíčovou prioritu. A jejímu řešení pak obětuje velké úsilí a dostatek peněz. Které budou jinde chybět.\nnázory Aktuálně.cz BIS - Bezpečnostní informační služba Pravicový extremismus ghetto neonacismus Romové Miloš Zeman sociální vyloučení