15 životních lekcí, které jsme se naučili od mindy lahiri - Zábava\n15 životních lekcí, které jsme se naučili od Mindy Lahiri\nMindy Kalingová začalaKancelář, jako spisovatelka a drzá Kelly Kapoor, a mnoho z nich přemýšlelo, co by jednou udělala, kdyby byla ta show zabalená. Místo toho, aby se připojila k další místnosti pro spisovatele, se Kaling rozhodla vydat na vlastní pěst a vytvořit show, v níž bude hrát sama -Projekt Mindy. Fanoušci se na show okamžitě hrnuli, nejen proto, že byla veselá, s talentovaným obsazením vedlejších postav, ale také proto, že Mindy Lahiri byla tak relatable.\nJistě, byla úspěšnou OB / GYN na Manhattanu. Na jiných výstavách to může znamenat, že byla mimořádně okouzlující, na slova příliš dokonalá postava, která pila pouze zelené šťávy a měla celou černou barvu. Ne pod Kalingovými hlídkami. Zatímco dr. Lahiri byla skvělá v tom, co dělá profesionálně, byla také fanouškem nezdravého jídla, tance, drby celebrit a odvážných, jasných barev. Nebojila se být sama sebou a zcela obejmula svou vlastní osobnost - a to je fantastický příklad pro všechny ženské diváčky.\nPřehlídka měla v jednom okamžiku škytavku, když to šlo od vysílání v síti k získání Hulu, ale skutečný konec je konečně tady. Po šesté sezóně, která začne v září, se show oficiálně uzavře. Dává to smysl - šest sezón je docela běh pro každou show, jakoukoli si musíme představit, že Kaling je nadšený z práce na nových projektech. Přesto bude těžké se s Mindy Lahiri rozloučit - a tak jsme dali dohromady 15 životních lekcí, které jsme se od ní za ta léta naučili.\n15 Neoznačujte se\nJedním z důvodů, proč byla doktorka Mindy Lahiri tak přesvědčivá, je právě to, že neodpovídala konkrétnímu označení. Na jedné straně byla tak trochu pitomcem, kterého v jedné z prvních epizod seriálu fascinovala klubová scéna, protože během střední školy to neměla šanci zažít. Na druhou stranu je to elegantní městská dívka, která miluje značkové oblečení a drahé koktejly. Je také mimořádně talentovanou lékařkou, která je v práci naprostým šéfem. Jde o to, že Mindy Lahiri nelze popsat jedním jednoduchým štítkem - takže byste se nikdy neměli nechat označit ani vy. Pokud je vaše denní práce vědecká nebo technická, neznamená to, že nemůžete přijít domů a vyjádřit svou kreativní stránku malbou. To, že milujete módu, ještě neznamená, že jste frivolní. Můžeš být mnoho věcí.\n14 Poznejte svou hodnotu - a udržujte vysoké standardy\nV televizi je tolik ženských postav, které nedělají nic jiného, než pochybují o sobě a svých schopnostech a které se nechávají špatně zacházet s partnery a přáteli. Upřímně řečeno, uvedli hrozný příklad. Mindy Lahiri je trochu jiná. I když ví, že není dokonalá, má velmi silný pocit své vlastní hodnoty a toho, jak se s ní chce zacházet. Nechystá se uspokojit žádného chlapa, i když zoufale chce vztah, protože ví, že si zaslouží někoho, kdo s ní bude zacházet správně. Mindy Lahiri ví, co chce, a ví, za co stojí - a všichni bychom se z tohoto přístupu mohli něco naučit. To, že máte vysoké standardy, neznamená, že jste příliš vybíraví - znamená to, že víte, co vám stojí, a nejste ochotni se uspokojit s méně, a to jak v pracovním, tak v osobním životě.\n13 Milujte své tělo - přesně takové, jaké je\nZatímco během celé show došlo k jednomu nebo dvěma okamžikům, kdy se Mindy trochu bála předvést své nahé tělo, Mindy Lahiri měla z velké části naprosto šílenou důvěru. Stejně jako kdybyste vzali věci, které řekla, a podívala se na ně na papíře, možná si myslíte, že byla supermodelka. A to je úžasné. I když neměla velikost 0, je blonďatá, ideál, který Hollywood často uvádí, Mindy je naprosto nádherná - a ona to ví. Nepokoušela se skrýt své tělo nebo tónovat způsob oblékání, protože vyžadovala větší velikost. Vlastnila své křivky a bezohledně chválila své tělo - a to je něco, co musí všechny ženy začít dělat. Zapomeňte na to, co vám říká Hollywood - dokud je vaše tělo zdravé, musíte pracovat na tom, abyste s ním dosáhli míru a naučili se ho milovat, stejně jako to dělá Mindy Lahiri.\n12 Buďte odvážní při výběru módy\nMnoho žen má tendenci být při výběru módy docela v bezpečí. Rozhodnou se pro jednoduché siluety, klasické styly a neutrální barvy. A rozhodně na tom není nic špatného, pokud jsou to ty druhy kousků, které s vámi mluví - ale jsou? Mnoho žen přitahuje potisky a výrazné barvy a odvážné siluety, ale vyhýbají se jim, protože jsou trochu nervózní, aby byly tak odvážné při výběru módy. Pokud jsme se od Dr. L něco dozvěděli, je to tak, že můžete svým oblečením absolutně učinit prohlášení a stále vypadat profesionálně (a super stylově). Získejte tu sukni s tužkou v kanárkově žluté barvě namísto standardní černé. Kupte si tu rozmarnou blůzu. Rock náhrdelník prohlášení. Vezměte si nějaká módní rizika, protože oblékání do něčeho, co máte rádi, okamžitě začíná vaše ráno. Sakra, použijte jako inspiraci některé z předchozích outfitů Mindy Lahiri - ta žena má naprosto záviděníhodnou skříň.\n11 Zapomeňte na „vinná potěšení“ - užijte si to, co vás baví, bez omluvy\nHodně se toho říká o vinných potěšeních, představeních nebo činnostech, které vás baví, ale cítíte se trochu trapně přiznat. Nějak si myslíme, že to, že to pojmeme jako vinné potěšení, to dělá víc omluvitelným - ale za co se proboha omlouváš? Mindy Lahiri se netají tím, co miluje - romantickými komediemi a drby celebrit. Chce být Sandrou Bullockovou a chce přesně vědět, kdo chodí s kým a jaké jsou všechny podrobnosti nejnovějšího skandálu. A víš ty co? Je také talentovanou profesionálkou. To, že nečiníte prostoje učením se na housle nebo sledováním temných nezávislých filmů, ještě neznamená, že jste o nic méně člověkem a nemusíte se omlouvat za to, co se vám líbí. Užijte si to, co vám dělá radost. Život je příliš krátký a pracujete příliš tvrdě, abyste předstírali, že nemilujete věci, které máte rádi. Vlastní to - Mindy Lahiri určitě ano.\n10 Nikdy se nezměň za chlapa\nJedním z (mnoha) důvodů, proč je Mindy Lahiri tak relatable, je to, že má stejná vztahová dramata jako mnoho žen. Chodila s několika poraženými a dokonce se stala obětí obávaného aktu změny sebe sama, aby se lépe stala tím, co si myslíte, že váš dokonalý přítel chce. Bleskové zprávy - pokud potkáte pana Right, bude vás milovat přesně takového, jaký jste, žádné změny nejsou nutné. Myslím tím, kdo by kdy mohl zapomenout, že si Mindy odstřihla všechny vlasy a cestovala na Haiti, kde jí bylo mizerne, jen proto, že se snažila být typem ženy, o které si myslela, že by její partner chtěl. Lekce, kterou nás Mindyin seznamovací život naučil, je ta, že v okamžiku, kdy se začnete měnit za chlapa, jsou věci pravděpodobně již odsouzeny k zániku. Buďte vy - pokud je pro vás to pravé, přijme vás, nedostatky a vtipy a všechno\n9 Jezte, co chcete\nMindy Lahiri je naprosto bezohledná ohledně své stravy - i když ji přivádí k šílenství spolupracovníka a zdravého spolupracovníka Dannyho Castellana. Má právo na kuřecí křídla, má značnou zálibu v dortu a ví, že někdy na světě potřebujete jen malý McDonald’s. Nyní, pokud chcete být zdraví, musíte určitě naplnit svůj jídelníček některými živinami. Ženy jsou však tak často vylíčeny jako supermodelky chrlící salát a chvějící se vodou, které by nikdy ani nenapadlo sníst čokoládovou tyčinku. Bleskové zprávy - to není realita. Někdy, když jste měli těžký týden, je naprosto v pořádku jíst zmrzlinu přímo z krabice a zapít ji půl lahví vína. Stačí, když příští týden sníte pár dalších vegetariánů, abyste to vyrovnali. Jezte to, co je pro vás to pravé, a nenechte nikoho jiného zahanbit vaše volby jídla.\n8 Tvrdě pracujte a pečujte o sebe\nJistě, Mindy Lahiri si během celé série udělala několik vtipů o tom, že se vdává za bohatého, ale na konci dne je to ona, kdo to všechno dělá pro sebe. Všechno, co má, má, protože pro to pracovala. Má zabijáckou skříň, úžasný byt a neuvěřitelnou kariéru - a to vše proto, že byla ochotná věnovat roky tvrdé práce a dlouhé hodiny a snažit se to uskutečnit. Dokonce riskovala a založila vlastní kliniku plodnosti, místo aby zůstala navždy v příjemné práci, s níž si už dobře zvykla. Mindy Lahiri se starala o sebe - a to znamenalo, že když to s jejími vztahy pokazilo, nikdy si nemusela dělat starosti s opatřováním svého syna nebo s něčím podobným, protože to měla pokryto sama. Celkem #girlboss. Stejně jako její ikona Beyoncé věděla Mindy Lahiri, že je nezávislou ženou, která si může kupovat své vlastní věci bez pomoci jakéhokoli muže.\n7 Zapomeňte na časové osy společnosti\nMindy Lahiri je někdo, kdo má svou kariéru zcela pod kontrolou. Jistě, existuje nějaké drama, když se rozhoduje, zda zahájit vlastní podnikání a zda bude usilovat o prestižní přátelství, ale není jednou z těch postav, které poskakují od zaměstnání k zaměstnání a snaží se na to přijít. Pokud však jde o její milostný život, věci byly trochu jiné. Neskončila v tom, že se provdá za svou miláčku na univerzitě a vykoukne miminka ve svých 20 letech - na to byla příliš zaneprázdněna budováním své kariéry a prostě nenašla pana Right. A čas od času, i když toho ve svém životě měla hodně, cítila se špatně z toho, že stále není vdaná, když jí bylo 30. Tyto okamžiky však byly prchavé - protože věděla, že je totální šéf a nakonec se tam dostane. Mindy Lahiri nám pomohla naučit nás všechny, že stačí zapomenout na časovou osu, kterou společnost považuje za vhodnou - pokrok svým vlastním tempem.\n6 Vědět, kdy odejít\nTento druh jde ruku v ruce s lekcemi o poznání vaší hodnoty, ale je stejně důležité. Někdy musíte být schopni rozeznat situaci tak, jaká je, a vědět, kdy je ve vašem nejlepším zájmu odejít. Vezměte si například vztah Mindy a Dannyho. Bylo to pomalé stavění, s celou atmosférou nenávisti a nenávisti, a když se konečně dali dohromady, bylo to skvělé. Existovala velkolepá romantická gesta, bylo to něco, co oba tak dlouho potlačovali, a byli to naprosto milující holubice. Myslím, dokonce měli spolu dítě! Mindy si však nakonec uvědomila, že to prostě nefunguje - nemohla být s Dannym nejlepším já, a tak odešla, i když to bylo děsivé. To je poučení, které jsme se všichni mohli naučit od Mindy Lahiri - někdy správná věc není snadná.\n5 Uvědomte si, že skutečná láska není rom com - je to chaotický\nPravděpodobně není nikdo, kdo miluje romantické komedie víc než Mindy Lahiri. Kdo by mohl zapomenout na její ikonický okamžik v otvíráku série, kde jezdí ulicemi na kole a křičí „Jsem Sandra Bullocková!“ Na rozdíl od mnoha televizních pořadů, kde jsou ženy smeteny z nohou romantickými rande a mají naprosto okouzlující a záviděníhodně milostný život, je ale štěstí Mindy Lahiri v lásce ... no, trochu jiné. Je to špinavé. Je to komplikované. Chodila s pár smradlavými a byla několikrát spálena. Dokonce i když dosáhne svého šťastného konce, nakonec to není úplně to, co si myslela, že to bude. A to je jen další důvod, proč si pořad vysloužil tolik fanoušků - pomohlo nám to naučit, že pohled na lásku, který mnoho televizních pořadů uvádí, nebyl realistický. Ve skutečném světě byly vaše zkušenosti pravděpodobně mnohem více podobné Dr. L’s.\n4 Pronásledovat své sny není sobecké\nKrátce poté, co Mindy a Danny mají malého Lea, Danny vyjadřuje, že Mindy by měla být mámou doma. Chtěl pokračovat ve své kariéře, ale chtěl, aby zavěsila svůj doktorský klobouk a starala se o děti. Je zřejmé, že o tom Mindy nebyla. Nejprve si myslela, že to vypadá uvolňující, ale nakonec si uvědomila, že to není to, co chtěla - chtěla mít všechno. Zatímco vyvažovala, že je matkou (svobodná matka, ne méně), Mindy otevřela svou vlastní kliniku plodnosti a pokračovala ve své kariéře lékaře. Nemusela si vybrat - a nedovolila, aby jí Danny řekl, že se musí vzdát své kariéry, aby mohla být matkou, jen proto, že to je model, s nímž vyrostl, a to, co považoval za správné. Pro Mindy to nebylo správné, takže promluvila - a vybrala rovnováhu, která pro ni fungovala.\n3 Je v pořádku mluvit\nZvláště ženám se často říká, že by měly být pokorné - své názory si nechte pro sebe, nezpůsobujte žádné konflikty atd. Mindy Lahiri však nikdy tento model ženskosti nekoupila. Absolutně se nebála promluvit, bez ohledu na to, zda byla obklopena cizími lidmi nebo kolegy. Pokud byl pizzera lakomý se sýrem na jejím koláči, měli byste raději věřit, že mu to dá vědět. Pokud jeden z lékařů navrhl něco, co považovala za směšné, promluvila. Neříkáme, že byste měli neustále bojovat, ale jde o to, že je naprosto v pořádku promluvit a sdělit svůj názor. Neznamená to, že jste mrzutý nebo panovačný, nebo některý z těchto negativních konotací, které mnoho platí pro silnou profesionální ženu. Znamená to jen, že máte dost sebevědomí na to, abyste vyjádřili své názory, a nechystáte se nikoho nechat projít kolem vás.\n2 Někdy musíte nasměrovat svého vnitřního válečníka\nI ty sebevědomější ženy si musí občas popovídat - je to celá strategie „falešná, než to zvládnete“. Mindy Lahiri se nijak neliší. Když se potýkala s Morganovou radou, dokázala usměrnit svou vnitřní důvěru tím, že si řekla, že „nejsi Mindy. Jste válečník a jmenujete se Beyoncé Pad Thai. “ Neříkáme, že si musíte vybrat stejné alter ego jako Dr. L, ale lekce je dobrá. Nastanou chvíle, kdy o sobě budeš pochybovat, a když budeš mít pocit, že nikdy nebudeš schopen dosáhnout toho, co chceš, nebo že určitě něco pokazíš. V takových dobách se na sebe dlouho dívejte v zrcadle, nasměrujte svou vnitřní Beyoncé Pad Thai a nakopejte zadek.\n1 Buďte svým vlastním vzorem\nProhlášení Mindy Lahiri, že „je to tak divné být mým vlastním vzorem“, je jedním z nejikoničtějších citátů, které mnozí berou jako vtip - jednoduchý důkaz toho, že Dr. L je sebevědomý. I když tomu tak rozhodně je, je to také dojímavější, než byste původně předpokládali. Mindy říká, že je jejím vlastním vzorem, což znamená, že žije typem života, na který je hrdá, a na který věří. Nehraje podle pravidel nikoho jiného a neporovnává se s ostatními, ani nikomu nemění sny. . Dělá přesně to, o čem si myslí, že by měla dělat - a to je úžasné. Všichni bychom se měli snažit být vlastními vzory. Myslím tím, proč vzhlížet k někomu jinému a být nespokojen se svým životem, když byste se mohli pokusit změnit svůj život do bodu, kdy jste s ním tak šťastní, že jste v podstatě svým vlastním vzorem?\nMísta, kde budete podle svého znamení žít NEJLEPŠÍ život\n13 osobností, které jste zapomněli, šli do rehabilitace\nPodle Reddit: Zde je 25 ženských jmen, kterým muži připadají neodolatelní\nISTJ: 10 důvodů, proč jste nezadaní\n25 z nejvíce připoutaných receptů na Pinterestu jsme tak dychtiví vyzkoušet\n19 špatných návyků, které vaše děti vyzvedávají\n10 největších sponzorství značky YouTuber desetiletí\n15 Emocionální fáze toho, jak Instagram převezme váš život


Olympia DC-200 | SROVNAME.cz\nElektronická licence určená pro platformu Steam | PC Warlocks 2: God Slayers to je humorné akční RPG s režimem online a lokální spolupráce. Vyzvěte podlá božstva a sesaďte je z trůnu, užívejte si hack'n'slash akcis kouzelníky a deštěm meteoritů. „God Slayers“ nabízí zcela nový příběh.Zdrojem hněvu bohů se stalo zničení stínových monster. Order of Warlocks je povolán, aby tyto arogantní bohy vyzval a svrhl je. Hrajte jako jeden z čarodějů aosobně…\nNázev produktu: Olympia DC-200\nElektronická licence určená pro platformu Steam | PC Warlocks 2: God Slayers to je humorné akční RPG s režimem online a lokální spolupráce. Vyzvěte podlá božstva a sesaďte je z trůnu, užívejte si hack'n'slash akcis kouzelníky a deštěm meteoritů. „God Slayers“ nabízí zcela nový příběh.Zdrojem hněvu bohů se stalo zničení stínových monster. Order of Warlocks je povolán, aby tyto arogantní bohy vyzval a svrhl je. Hrajte jako jeden z čarodějů aosobně čelte božstvům. Nechť za tuto zradu zaplatí! Hlavní vlastnosti: Zábavná stylizace v duchu pixel artu sručně kreslenými animacemi. Dynamická hack'n'slash hra ve třech režimech: pro jednoho hráče a také lokální a online co-op (až 4 hráči). Více než 40 typů náročných nepřátel, kteří se spojí aby vás zničili svými unikátními skilly 5 různých čarodějů na výběr, každý s vlastními schopnostmi odemknutými během hry. Speciálníslot pro vaši postavu (s vývojem!). 8-10 hodin na dohrání hry v režimu pro jednoho hráče s jedním čarodějem. Obří, mocní bossové čekající na konec svého života. Rozsáhlé mapy s mnoha náhodně generovanými poklady k nalezení. Barvitý příběhplný vtipů a humoru. Návod na aktivaci elektronického klíče pro Steam: 1. Nainstalujte si program Steam – ke stažení zde: https://store.steampowered.com/about/?l=czech a klikněte na „NAINSTALOVAT SLUŽBU STEAM“. 2. Jestliže ve službě Steam nemáte účet, klikněte po spuštění aplikace na „VYTVOŘIT NOVÝ ÚČET a pokračujte dle pokynů. 3. Následně se přihlaste se ke svému účtu ve službě Steam. 4. Na obrazovce Steamu klikněte vlevo dole na tlačítko „+ PŘIDAT HRU“ a zvolte si „AKTIVOVAT PRODUKT VE SLUŽBĚ STEAM“. 5. Postupujte podle pokynů na obrazovce a zadejte aktivační klíč a dokončete aktivaci. 6. Produkt zobrazí na levé straně obrazovky v sekci knihovna her. 7. V případě her můžete začít stahovat hru, kterou budete po stažení moci spustit. 8. V případě dobití peněženky se doplní kredit na účtu. Typ: Typ: Atrapa kamery Typ: Atrapa kamery Vybavení: Siréna: ne Napájení: zásobování energií: Baterie Typ baterie / aku: AA Mignon Potřebný počet baterií: 2 Všeobecné: Barva: černá Materiál: Kunststoff Rozměry: 78 x 117 Hmotnost (g): 109


Garet Garrett: Příběh železa a oceli (30) – Mises.cz\nGaret Garrett: Příběh železa a oceli (30)\nMises.cz: 04. července 2019, Garet Garrett (přidal Vladimír Krupa), komentářů: 0\nNa poslední terase před Gibovou usedlostí byl kočár zastaven dvěma muži, kteří se oddělili od skupiny postávající na trávě a stoupli si do cesty se zdviženýma rukama. Thane je poznal.\nTi dva byli pudlaři, se kterými spolupracoval v železárně. Další byli topiči a valcíři, všichni, kteří dlouhodobě sloužili pod tyranem.\n„Chceme si s vámi promluvit,“ řekl vyšší z obou puldařů.\nVystoupil z kočáru a na okamžik zaváhal, jestli má nechat Agnes jet samotnou do domu, nebo jestli jí má nechat čekat. Náhle se vzduchem rozlehl výkřik bezduché a bezmocné zuřivosti. Všichni se zachvěli.\n„To je on,“ řekl pudlař v odpověď na Thaneův zmatený pohled.\nRozhodl se tedy, že Agnes nenechá jít samotnou. Zavedl ji na železnou lavičku poblíž a pak se vrátil vyslechnout si, co mu muži přišli sdělit.\n„Slyšel si ho,“ řekl vyšší pudlař. „To bylo na nás. My to neuděláme. Je to proti Bohu, člověku a přirozenosti. Je to bezbožnost. Hlavně nikdo z chlapů to nechce. Budeme tady pracovat dál, ne snad? Ne. Nikdo to neudělá.“\n„Co chce?“ zeptal se Thane.\n„On pořád pokračuje a říká, že nemůže umřít, dokud mu to neslíbíme. Ale my to nemůžeme slíbit.“\n„Co po vás chce, abyste mu slíbili?“ zeptal se Thane trpělivě.\n„Ne,“ pokračoval pudlař. „Nikdo to neudělá. Není už tak dost zlé, že ho budeme mít věčně na krku živého?“\n„Ještě si mu to neřekl,“ upozornil druhý pudlař.\n„To není křesťanské,“ mumlal ten větší. „Je to pohanství. Je to bezbožnost. Je to…“\n„Tak mi to řekni ty,“ obrátil se Thane k druhému pudlaři. „Co Enoch chce?“\n„Chce, abychom ho spálili v pudlovací peci,“ řekl druhý pudlař. Snažil se to říct klidně, ale ztratil kontrolu nad svým hlasem a poslední slovo vykvikl hrůzou.\nPudlaři přikývli. Skupina za nimi o krok ustoupila.\n„To je všechno, co chce?“ zeptal se Thane znovu.\n„To kvůli tomu na nás křičí,“ řekl pudlař ostře.\nThane se vrátil k Agnes. Měl čas popsat jí situaci, než dorazili do usedlosti.\n„Jestli to chce, a ty si nebudeš přát něco jiného, tak mu to slíbím,“ zakončil.\n„Z toho jde na člověka hrůza,“ řekla. „Pokud to chce on, tak by to mělo stačit.“\nPrávě když vstupovali dovnitř, ozval se opět ten hrozný výkřik. Zavírající se dveře ho zdánlivě utnuli. Uvnitř slyšet nebyl.\nPřišel je přivítat rodinný lékař. Mluvil rychle k Agnes a zasvěcoval je do situace. Byli zde další dva doktoři z Wilkes-Barre na konzultaci, řekl. Také přijel prominentní psychiatr z Filadelfie. Bylo najato pět ošetřovatelů. Udělali vše, co udělat šlo.\n„Co to ale je?“ zeptala se Agnes. „Co se mu stalo?“\nDoktor chápavě pokýval hlavou. Přirozeně by chtěla vědět co to je a jak se to stalo. To jsou otázky, které by kladl každý. Bohužel, kdo na ně dokáže odpovědět? On sám navštěvoval paní Gibovou a bylo mu potěšení poznat Agnes, když byla malá. Ale pan Gib, jak všichni věděli, žil jen sám pro sebe. Neměl, tak říkajíc, žádné lékařské záznamy. Tři dny před tím, než k té příhodě došlo, se začal v železárně chovat divně. Muži si toho všimli. Zasahoval do jejich práce tím, že je nutil nechávat dveře pecí otevřené, zatímco pálil papíry, balíky a různé neidentifikované předměty a tak zkazil několik várek dobrého železa. Není úkolem lékaře tohle vědět, nicméně vzal na sebe úkol tomu přijít na kloub.\nTřetího dne se konala konference mezi panem Gibem a jeho právníky. Co se tam odehrálo, to doktorovi nikdo neřekl. Právníci byli zdrženliví až nezdvořilí a samozřejmě nechápali, jak důležité je pro doktora rekonstruovat události, které předcházely záchvatu. Pan Gib se do železárny po této konferenci již nevrátil. Poznámka o jejím uzavření přišla od právníků a byla podepsána jimi ve zmocnění. Pan Gib šel přímo domů a byl viděn ve stavu zuřivosti. Když doktor dorazil, pozoroval u něj záchvaty vzteku, při kterých byl nebezpečný sám sobě, ale jinak neškodný, protože to vypadalo, že se zaměřuje na imaginární objekty. Tento stav následovaly další v rychle se měnícím pořadí – zoufalství, nadšení, hrůza. Bylo nezbytné, jak uvidí, ho poněkud omezit. Neustále je pod dohledem dvou ošetřovatelů.\nCo to je? Lékaři z Wilkes-Barre se shodli na jedné diagnóze. Tvrdí, že pacient trpí halucinační mánií. Pokud záchvat pomine, tak se ještě zotaví. Pokud ne, tak zemře vyčerpáním. To by mohla být záležitost několika týdnů. Psychiatr z Filadelfie si pacienta prohlédl teprve před chvílí, ale už vyslovil svůj názor. Podle něj se jedná o progresivní dezintegraci mozkové tkáně s náhlou katastrofickou lézí. Smrt nastane během několika hodin. A určitě je pravdou, že se všechny symptomy zhoršují.\n„Jaký je váš názor?“ zeptala se Agnes.\n„Můj názor?“ řekl doktor a rozhlédl se kolem. Snížil hlas do neprofesionálního tónu. „Říkáme tomu různě, tedy ve vědeckém žargonu. Ale na tom nesejde. Je to stále jedna a ta samá věc … on … je … posedlý.“\nAgnes se otřásla.\n„Kvůli tomu, co chce od těch železářů venku?“ zeptal se Thane.\nAno, ano. Doktor se k tomu právě chtěl dostat. Pan Gib má své jasné chvilky. Těch je stále méně a trvají kratší dobu, což je špatné znamení. V první takové jasné chvilce se zdálo, že přemýšlí o smrti a projevil velkou hrůzu z přirozeného pohřbení. Buď ho pak napadlo, nebo si vzpomněl na způsob, jak ošidit zemi. Nechat se spálit v jedné ze svých vlastních pecí. Od té doby volá jména určitých starších pudlařů a topičů, a když je k němu přivedou, tak od nich požaduje slib, že s jeho tělem naloží tímto mimořádným způsobem. Když se na ně dívá, tak nemají sílu mu přímo říci, že to neudělají. Ovšem nedokáže je přimět, aby mu to odpřisáhli a pokaždé, když selže, je to pro něj velmi zlé. Vrací se mu stav hrůzy, a pokud to bude pokračovat, následky budou fatální.\n„Uleví se mu, když mu to slíbím?“ zeptal se Thane.\n„Slíbíte co?“ zeptal se doktor nejistě.\n„Že udělám z jeho tělem to, co chce,“ řekl Thane.\n„Ale kdo to udělá?“ zeptal se doktor.\n„Já,“ řekl Thane.\nDoktor se rozhlédl na všechny čtyři strany.\n„Určitě mu to může ulevit teď,“ řekl vágně, jako by to nebylo hlavní pointou.\nThane navrhl, aby za ním Agnes zašla v dalším jasném momentu, a pokud to nezabere, tak mu pak on sám slíbí, že provede jeho kremační přání.\nDoktor souhlasil. Ovšem zříkal se odpovědnosti za následky. Dosud byl odpovědný za všechno, protože tady nebyl nikdo jiný. Je si vědom faktu, že došlo k nějakým politováníhodným rodinným nesvárům. Nikdo nedokáže říct, jak pan Gib bude reagovat, když uvidí svoji dceru. Nežádal o její přítomnost. Ovšem ona je stále jeho dcerou a nikdo jiný tady není – nikdo.\nNechává to tedy na jejich uvážení.\nAgnes si sundala klobouk a rukavice a sedla si k oknu. Thane přecházel po místnosti sem a tam, pak přišel za její židli a jemně položil ruku na její rameno. Seděla klidně a svou ruku si dala na jeho. Nepromluvili. Doktor se rychle vrátil: „Pokud paní Thaneová může jít teď hned, velmi jemně, tak to můžeme zkusit.“ Agnes s doktorem stoupali po schodech. Thane šel za nimi. Její nohy byly tak klidné jako jeho vlastní.\nPsychyatr z Filadelfie a dva doktoři z Wilkes-Barre tvořili skupinku u okna na chodbě. Prošli kolem nich, Thane se opřel o zeď a Agnes s doktorem pokračovali. Doktor opatrně otevřel dveře do ložnice a nahlédl dovnitř. Pak se postavil ke straně a pokynul Agnes, aby vstoupila.\nJejí otec ležel na zádech na velké posteli, roztažen po celé její délce, s hlavou nadzdvihnutou na polštářích. Jejich se setkaly, jakmile překročila práh. Okamžitě ji poznal. Tím si byla jistá – stejně jako si byla jistá tím, že je nyní při smyslech. Přesto se neobjevil ani nejmenší náznak jeho pocitů. Byla překvapená, že není více scvrklý. Jeho tělo se jevilo stále stejně velké, jak si ho pamatovala. Ale jeho kůže měla barvu písku. Pomalu k němu přistupovala a jen nejasně si uvědomovala přítomnost dvou mužů po stranách postele, kteří byli připraveni jejího otce zadržet.\nKdyž k němu byla na půli cesty, tak si začal sedat. Zdvihal svůj trup bez pomoci rukou, jeho nohy se zároveň trochu zvedli také.\n„Jdi pryč!“ řekl chraplavě a ona se zastavila. „Jdi pryč!“ chtěl říct znovu, ale jak zdvihl hlas, dostal záchvat dávivého kašle. Začal ji odhánět zuřivými gesty. Doktor zasáhl. „Pojďte,“ zašeptal. Napůl se otočila k odchodu, ale pak zase na svého otce pohlédla. Jasným hlasem vyslovila ta slova, která od ní kdysi požadoval a nedokázal ji k nim přinutit. „Je mi to líto.“ Jejich účinkem bylo, že se rozrušil ještě víc a nadále ji odháněl. Když se za ní zavřeli dveře, tak zkolaboval.\nThane čekal přede dveřmi. Padla mu do náruče tak těžce, že se zdálo, že omdlí. Vzal ji a odnesl do přízemí. Tam se vzpamatovala a ostře odmítla péči doktora, jehož čichací soli odložila stranou. Thane s ní vyšel na vzduch.\nTam se k nim připojil doktor. Nápad přivést pana Thanea k panu Gibovi jako toho, kdo mu slíbí udělat tu podivnou věc – tento nápad byl prodiskutován s psychiatrem. Psychiatr byl toho mínění, že by měli pacientovi říci, že poslali pro pudlaře jménem Thane, protože pan Gib by si mohl pamatovat pana Thanea jako pudlaře a zapomenout, že je jeho zetěm. To se podařilo a pan Gib teď leží s velkou nadějí. Mohl by tedy pan Thane k němu okamžitě přijít?\nThane před tím nikdy nebyl v pokoji nemocného a nedovedl si představit šílenství. Dlouhé medicínské rozpravy doktorů o Enochově chorobě ho naplnili vágním pocitem odporu a soukromě vyjádřený názor, že by Enoch byl posedlý, ho rozzlobil. Nevěřil v ďábly. K tomu záblesku pověrčivosti byl pohrdavý. Tak se ocitl na Enochově straně proti těmhle nadutým cizím lidem, kteří se podle nějakého vlastního zákona nad něj vyvýšili, smějí ho omezovat v jeho vlastním domě a na jeho chodbě debatují o tom, kdy a proč by měl zemřít.\nKdyž Thane vstoupil do místnosti, tak dva ošetřovatelé se právě skláněli nad starým pánem z opačných stran postele a pohled na ně prohloubil jeho antagonismus. Stáhli se zpět, když se přiblížil. Enoch pomalu otevřel oči a díval se na Thanea s napjatým očekáváním. Jinak ležel zcela nehybně, dokud se Thane k němu nepostavil. Pak se jeho rty začaly pohybovat. Neslyšel žádný zvuk. Klekl si a přiložil ucho až těsně k jeho ústům. Enoch šeptal. Jeho slova, ačkoliv slabá, byla srozumitelná a projev téměř plynulý.\nŘíkal, že horší pudlaři a muži než Thane, muži, které znal celý jejich život, mu odmítli službu, kterou si člověk nedokáže pro sebe vykonat a musí tedy prosit o laskavost. Tato služba spočívá v tom, naložit s jeho ostatky podle jeho přání, kterým je být zpopelněn. Neexistují tomu žádné fyzické překážky. To si už ověřil. Je to proveditelné v pudlovací peci! – jeho vlastní peci! – v jeho vlastní železárně! – jeho vlastní tělo! Tak proč ne?\n„Já to udělám,“ řekl Thane, oddálil své ucho a pohlédl starochovi do očí. Enochovy rty se nadále pohybovaly. Thane se k nim znovu přiblížil.\nMělo by se to provést v peci číslo jedna.\nThane se mu znovu podíval do očí: „Dobrá. V peci jedna. Rozumím.“\nEnochovy rty se stále pohybovaly. Thane naslouchal.\nJeště je tady jedna věc. Nemá už právo ji žádat, ale byla by to laskavost, za kterou by byl hluboce vděčný. V tom ořechovém sekretáři vedle dveří v tajné zásuvce, která se otevře, když se stiskne ozdobná lišta nad kalamářem – tam najde klíč k hornímu pokoji, který je přímo nad ložnicí. Přeje si zemřít v tom pokoji – samotný. Nechce o to žádat ošetřovatele a doktory. Ti ho už mají za blázna. V každém případě by kladli otázky, na které už nemá čas odpovídat. Šetřil si něco ze své síly, kdyby byla příležitost jim proklouznout a zamknout se nahoře. Pak by byl v bezpečí. Ale veškerá síla ho náhle opustila. Nikdo si toho ještě nevšiml. Ošetřovatelé předpokládali, že odpočívá. Faktem je, že už nedokáže pohnout nohou, rukou nebo prstem. Takže teď je naprosto bezmocný, pokud mu Thane nepomůže – a konec je tak blízko.\nVzal by si Thane klíč? – vynesl ho přes všechny překážky do místnosti nahoře? – usadil ho do křesla tak, aby se nepohnulo? – pak odešel, zamkl dveře a zadržel všechny alespoň na hodinu? Hodina by stačila. Jedna hodina, a byl by mimo jejich dosah.\nThane se ani nezastavil, aby se zamyslel. Přání starého pána, jak chce zemřít ve vlastním domě, bylo neodolatelné. Pohnulo ho k akci. Došel k sekretáři, objevil klíč, dal si ho do kapsy a vrátil se k posteli.\nPečovatelé stáli jako zkoprnělí, když vzal starého pána do náručí a kráčel s ním ke dveřím. U dveří nastala zmatená scéna. Když do nich Thane strčil, tak čtyři doktoři, kteří slyšeli zvuky zevnitř, u nich právě stáli. Když spatřili Enocha v Thanově náručí, tak konsternovaně učinili krok zpět. Dva ošetřovatelé za Thanem se začali překotně překřikovat, aby se zároveň ospravedlnili a vysvětlili tuhle podivnou věc.\nThane se tlačil skrz.\n„Přeje si zemřít v pokoji nahoře,“ řekl.\nJakmile promluvil, tak si uvědomil, že celá situace má iracionální aspekt. Jak je odežene z místnosti, kde si Enoch přál zemřít a udrží je venku, když ho budou následovat? Tomu nemohl zabránit. S rozhodnutím, že pokud to bude nutné, tak je všechny shodí ze schodů, překročil práh. Psychiatr z Filadelfie a doktoři z Wilkes-Barre ustoupili. Nebyl to jejich případ. Rodinný doktor zatarasil Thaneovi cestu u paty schodiště.\n„Vy jste zešílel,“ vykřikl a zamával rukama. „Tohle prostě nedovolím. Jako jeho doktor vám přikazuju zanést ho zpět.“\n„Ustupte,“ řekl Thane.\n„Zabijete ho,“ řekl doktor. „Slyšel jste? Zabijete ho. Tohle zakazuju.“\nNa Thanea doktorův zákaz neučinil žádný dojem. Pravděpodobně by přímočaře pokračoval ke svému cíli, když tu náhle se s jeho břemenem stala znepokojivá změna.\nEnochovo tělo ztěžklo tak, že téměř ztratil rovnováhu. Pak se z něj vydral sten, který se nepodobal žádnému jinému zvuku, co kdy slyšeli. S tím se spojila divoká svalová křeč, kdy bylo chvíli rovné jako prkno. Thane potřeboval veškerou svou sílu, aby ho udržel. Poté došlo k další změně, při níž tělo zcela ochablo.\n„Je konec,“ řekl psychiatr z Filadelfie.\nTo, co Thane držel v rukou, již nebyl Enoch, ale jen jeho prázdná tělesná schránka.\nOdnesl ji zpátky do postele.\nTo vše se odehrálo během půl hodiny. Thane našel Agnes na železné lavičce ve stínu javoru.\n„Je mrtvý,“ řekla při pohledu na něj.\nNeodpověděl, ale v tichosti se posadil vedle ní.\nNeptala se, jaký byl konec a on byl za to rád, protože to by bylo velmi mučivé. Přesto byl překvapen, jak málo projevila zvědavosti, a na okamžik si pomyslel, že je vůči otci bezcitná. On sám nějakou záhadou v těchto posledních okamžicích Enochovi porozuměl, byl otřesen pocitem ztráty, dokonce i zármutku, a chtěl se o tyto emoce s Agnes podělit.\nNějakou dobu vedle ní seděl ponořen do svých myšlenek. „Slíbil jsi mu to?“ zeptala se. „Byl na to čas?“\n„Ano,“ řekl. „Netrap se tím,“ pokračoval jemně. „Nemusíš na to myslet. Já už jsem si to promyslel. Obřad uděláme tady, jako se to dělá, když není tělo, které by se dalo uložit do hrobu. Pak ho odvezu do železárny. Tam nikdo není, když je teď zavřená.“\nDívala se na něj se ztrápeným a nevěřícím výrazem.\n„To bych radši, když jsou ostatní tak pověrčiví.“\n„Ale já bych měla být u toho.“\n„Může to trvat delší dobu,“ řekl rozpačitě. „Samozřejmě pec dopředu rozpálím, ale pak jí budu muset udržovat a hlídat nevím jak dlouho.“\nTyhle potíže odmávla pohrdlivým gestem.\n„Dobrá,“ řekl. „Byl by rád, že to tak cítíš.“


Botas technologie GAMISPORT.cz\nTOTAL STABILITY TECHNOLOGY 2\nVysoce účelová konstrukce špičky se zvětšeným prostorem pro prsty z odolného plastu do -20º C, zaručující maximální ochranu a vysokou životnost obuvi.Nová ergonomická konstrukce a tvar poskytuje snadné nazutí, vysoký komfort obutí a ochrany, nízká hmotnost.\nFPT - FLEX PROTECTION TONGUE\nAsymetricky tvarovaný jazyk ze speciálních odlehčených materiálů, zaručující pružnou oporu nohy a vysokou ochranu nártu nohy.\nAnatomická podpora kotníků pro maximální stabilitu a přenos energie na ocelový běh brusle, vysoká ochrana proti úderům. Speciální konstrukce a technologie vytvářející tuhou a pružnou patní a kotníkovou část svršku anatomického tvaru s vnitřním měkkým, individuálně přizpůsobivým polštářováním, která zajišťuje dokonalou fixaci nohy a ochranu.\nINTEGRAL ANKLE PROTECTOR\nSpeciální venkovní ochrana a zpevnění kotníků z odolného plastu. Odolná PA tkanina – vysoká odolnost proti opotřebení se speciálním reliéfem tlumícím boční údery.\nModerní technologie LTT\nLAYERS THERMO TECHNOLOGY – Optimální zpevnění svršku pro pevnou oporu a vysokou ochranu nohou - speciální technologie výroby vytvářející tuhý a pružný svršek odolný proti úderům a pohodlný pro nohu.\nPROTECTION COMPONENT z odolného plastu – prodlužuje ochranu špičky a zpevňuje boky obuvi.\nTS -TITANUM SEGMENT-chránič paty\nBOTAS-E (Elastic) – anatomická vnitřní stélka – Komfortní lůžko pro chodidlo zesiluje pocit pohodlí v obuvi.\nTAP- THERMO ACTIVE PADDING\nSpeciální polštářování pěnou MEMORY – Rychlé přizpůsobení obuvi individuálnímu tvaru nohy a dokonalá fixace\nKIWI REGULAR – měkká podšívka příjemná při nošení – usnadňuje nazouvání, napomáhá odvádět vlhkost a udržet pohodlí uvnitř obuvi.\nCONTROL BLOCK WEDGE 2\nZvyšuje boční i přímou podpěru nohy, snižuje potřebnou energii pro odraz a zastavení a poskytuje zvýšenou boční ochranu.\nnová kompozitní podešev z karbonových a skelných vláken maximálně snižující hmotnost při současném zvýšení torzní tuhosti a maximálním přenosem energie do odrazu.


PSÍ VÍKEND 3\nAutorka má email [email protected].\n3 dil! avizovaná oslava 1.narozenin-FENY\nDen D nadešel. Otevřela jsem oči a mé srdíčko zajásalo. Nezapomněl :-) Všude kolem mne byly okvětní lístky růží! Uprostřed místnosti na stolečku stál balíček. Chtěla jsem vstát, ale něco mne velmi drsně škublo krkem zpět. Byl to obojek na který jsem zapomněla. Každé ráno na to zapomínám :-). Tím jsem upozornila Pána že jsem vzhůru a tak ke mně přišel a políbil mne. Odepnul obojek a nechal mne dojít si k balíčku.\nKrásně zabalená krabička. Co tam asi bude? Napětí, vzrušení? Když jsem krabici otevřela, něco na mně vyštěklo, a uviděla jsem krásný koňský ohon! Úlek, vzrušení, zklamání, šílená směsice pocitů! Podívala jsem se vyděšeně na Pána a ten se usmíval a jen pokynul, abych se přiblížila. Pomalu jsem se k němu přišourala a bála pomyslet, co bude. Jo mít nějaký tajný sen je jedna věc, ale když se blíží k jeho realizaci, začne se prudce prdel stahovat strachem! Pod ohonem byl postroj, a krásný chocholek na hlavu. Jejda, ze mne bude kobylka?\nKrásně vyděšená a milovaná mi ženo! Ještě nikdy sis nevyzkoušela býti jiným zvířátkem než je fena. Fena SUBA ti jde náramně a všichni mi tě záviděli, na té výstavě. Nedávno jsem se dočetl, že známý pořádá týdenní pobyt Pánů se svými zvířaty. Přemýšlel jsem, čím sebe i tebe obohatit a taky se neopakovat a napadlo mne to ihned! Nebudeš tažný lesní kůň, to se neboj, ale mne vozit se naučíš! Pojď ke mně a už se neboj! Usmíval se a vtáhnul si mně na postel mezi růžové lístky a tam si mne velmi něžně pomiloval.\nTo je vlastně můj dárek tobě, tento postroj a ohon a týdenní pobyt v Belgii s lidmi nám podobnými. Ale dnes máš narozeniny a máme takovou milou tradici, že tvé narozeniny oslavujeme v takové milé uzavřené společnosti, že? Nejdříve těch 10 Pánů, dnes jich přijde 11 a pak znova venkovní slavnost. Jsem na tebe velmi zvědav! Velmi! Snad slyšíš a zapamatuješ si ten důraz v mém hlase! Taky ti nějak pomohu, o to se neboj, dostaneš náhubek a kuličku do úst, takže nebudeš blbě žvanit, kdyby ses náhodou opila, ale nevím jak bys to udělala, když nebude čím! Hm, třeba nosem? Ne, prostě ti pomohu, vím co je to za povinnost být ti mužem!\nTěchto pár vět mu stačilo, aby mi úplně rozhasil můj mozek! Byla jsem na dně. Chtělo se mi prosit, plakat, z těch růžových lístků nikdy nevstat. Ale jen jsem se smutně koukala. Otřel mi oči a usmíval se. věděl moc dobře, co mi způsobil. Strach, že to opravdu udělá, šílené vzrušení, co si na mně vymyslí s těmi 11? Prostě jsem se ocitla na pramici za dvou klád a nevypadá na to, že jsou svázané.\nZ toho chaosu mne vytrhlo to, že mne Pán začal strojit do koňského postroje. Byl krásný, Latexokožený. Má prsa byla úplně zmáčknuta a jen bradavky trčely ven. Na zádech a břiše bylo hustě kožených řemínků. Dlouhé latexové rukavice, zakončené kopýtkem a koženolatexové velmi vysoké kozačky na šněrování, zakončené dole také skoro kopýtkem. Byly tak vysoké, že jsem stála jako na špičkách. Když jsem se viděla v zrcadle, nemohla jsem se poznat. Volný pruh těla byl pouze od pupku po vyšší půlku stehna.\nPán se mnou škubnul od zrcadla, dal mi povel zvednout přední nohy a na ně mi obřadně položil ohon a obří svíčku.\nPak mne vzal za uzdu a vedl do obývací místnosti, která byla již zaplněná dříve zmíněnými muži. Strašně jsem se styděla a bála co bude. Pán nahlas řekl:\nToto je Vám mí drazí přátelé má dobře známá milovaná žena. Dříve než ji začne měsíční služba fena, o které ještě netuší, oslavíme její narozeniny. Její první narozeniny. Je u mne přesně celý rok ve službě a musím říci, že bych neměnil! Mé výcviky stály za tu námahu. Užíváme si spolu tolik radosti, že se musíme jednou za rok podělit. Tedy hlavně já mám tolik té radosti, že se chci i pochlubit! Můj dárek pro ni, je tento ponny obleček, týden na farmě s jinými zvířátky a dnešní oslava. Vloni si koupila a měla opatrovat tuto svíčku. je to kus jak vidíte. Ani jeden z nás se takovým mackem nemůže pochlubit. Proto není ani má kobylka na to zvyklá! Jen se mohla na ni koukat a připravovat se psychicky. Avšak i tak nevěděla co pro ní chystám.\nJe to vlastně velmi jednoduché. Nejdříve si na ni sama před námi nasedne. Kterou dírku zvolí, nechávám prosím pěkně na ni. Myslím že je to velmi velkorysé z mé strany!\nMuži zatleskali, aby projevili souhlas s tím, jak je můj Pán velkorysý! Jenže co bude pak? podle čeho mám zvolit dírku? Co se od toho pak vyvine? Věděla jsem že s toho určitě následně něco poplyne! Mozek se snažil, ale když jsem viděla před svými zraky tu svíčku, nevěřila jsem že jí někam dostanu! Naštěstí měla konický tvar\nTak Pánové a co jsem vymyslel? Budu svou ženu a otrokyni pásovat na kobylku. Ale nic není zadarmo, že? Čím větší kus si do sebe zasune, tím kratší doba bude hoření té svíce. A v době hoření té svíce, máte možnost vy všichni co jste tady šukat její zadek. Anál musíme dostatečně otevřít a naplnit spermaty, které způsobí vyprázdnění a pak bezproblematický zásun ohonu a dlouhodobý pobyt tam!\nTo mi stačilo, aby se mi podlomily nohy. Pán mne ale držel za uzdu pevně, tak jsem zůstala skoro stát. Ti muži tleskali ručičkami a jiskřilo jim v očích. Pomyslela jsem si, to bych jim vytřela zrak, kdybych si tu svíci natlačila celou. Ale kam? Do kundičky nemůže vlézt a do zadku se bojím pomyslet. Pán mi viděl až do žaludku, když řekl: Pony-čekatelka se může běhen zasouvání svíčky rozmyslet a změnit, ale pak již nemá jiné cesty.\nTedy jsem měla stejně jen jednu. Nejdříve jsem balancovala v těch botech a s těmi kopýtky tak, že jeden z mužů přiskočil a postavil mi přesně svíci na menší židli tak, abych mohla pouze nasedat. Můj Pán mne stále držel za uzdu a tím jsem byla chráněna před pádem úplným. Nějak jsem se přestala stydět, protože tady šlo o hodně! Bud mi budou opruzovat ten anál dlouho nebo skoro vůbec! Tak jsem se snažila. Polovina svíčky byla ve mně , když jsem cítila tlaky v břiše a ta šířka mi už nedovolovala ani kousek, muselo by se to nagelovat, můj vlastní maz už nestačil, nebo bych musela zkusit před všemi kopulovat se svíčkou - ach, jak ponižující!\nPřes 2/3 do mne vlezly, ale ani o kousek více! Už to hodně tlačilo a pud sebezáchovy a uzda více nedovolily, Pán se asi jistil, aby si všichni dostatečně užili? To se nedovím! Možná mě má změřenou, možná ví!\nByla udělána značka a ten kus svíce byl uřezán a odložen a zbytek byl zažhnut. Mě Pán pohodil na lenošku tak, abych vypadala že jsem kobyla, která vytrčuje zadek a přední a zadní nohy byly opřeny na zemi a zajištěny proti nějakým prudkým pohybům. U kobyl člověk nikdy neví, říkal kdosi, když mi ty končetiny jistil. Když jsem ho uviděla, byl to loňský novic! Podívejme, už je zkušený! :)Na stoleček přede mne postavili svíčku a tak jsem měla pod kontrolou délku pasování na kobylu\nPo pravdě řečeno, myslela jsem si že ta svíce bude hořet rychleji. :( Zadek mám už plný a svíce neubylo. Oni chlapci byli asi tak nadržení? nebo se jim tak líbilo to představení se svíčkou? Je pravda že jsem tady žádnou jinou otrokyni neviděla, ale zvenčí se ozýval smích, ženský\nTak mne tam tak nechali. Zadek to začal vypuzovat, nevěděla jsem že mám u sebe jednu otrokyni, která dává pozor na hygienu a pořádek. Asi měla instrukce. Zasunula do mne hadici a připustila tekutiny a pak hlídala a omývala a starala se o to, aby nebyl nikdy ani smrad, ani nepořádek.\nTaky sem si už přála aby to už skončilo. Ještě párkrát si někdo ke mně odskočil a vyprázdnil se, přitom mi třeba plácali po zadku, ale to už jsem nevnímala, jen jsem si přála konec tohoto potupného mučení!\nVše jednou skončí! I svíce konečně dohořela. To mne vyčistili naposledy a byli svolání ti muži a můj Pán pronesl narozeninovou řeč:Tato oficiální část oslavy je u konce. dovolte mi, abych vás pozval na konečnou tečku. Má žena-otrokyně je zčásti pasovaná na kobylku. Teď dostane ohon, na který si bude dlouho zvykat! A na počest tohoto aktu si ji krásně veřejně vyšukám a semenem potřísním celá její rodidla, aby se jí jako kobylce krásně a přirozeně dařilo!\nPři těchto slovech mi Pán vtlačil ohon do zadku a svůj Ocas do předku a takto mne ošoustal před těmi jeho přáteli, pak mi semenem pocákal celé přirození a Penisem to ještě rozetřel úplně všude! Všichni mu tleskali a křičeli bravo mistře a pak jsem už jen musela olízat Penis a konečně po několika hodinách mne postavili. Chvíli mi to trvalo, než jsem se vzpamatovala. No úplně ne, to trvá dodnes :-) ale ten prvotní šok, dlouhý ohon v zadku, až po kotníky a celá ta pokořující historka\nA když jsem se trochu vzpamatovávala, zjistila jsem že jsem vskutku mezi lidmi venku! Kožená sukýnka do poloviny stehen a černá kulatá náplast přes trčící bradavky. Tak mi zakryl Pán má intimní místa a jinak vše nechal tak jak bylo, I chocholku na hlavě. A jak slíbil, místo udidla (přes které se dá pít) jsem dostala do úst kuličku-dost velkou a roubík a tak si mne vodil na vodítku za sebou. (a to jsem věděla a slíbila i jemu, že už se nikdy v životě neopiji a už jsem taky nikdy nepila!)\nK prvotním zděšeným pohledům hostů pouze stroze oznámil, že je to jeho narozeninový dar, že jsem si totiž jednou přála zažít si na vlastní kůži dražbu koňů. A že on je pro každý žert a každé splněné přání a že mi to tedy dopřál!\nNedivte se přátelé, vždyť já svou ženu tak miluji, že jsem ochoten jí i dražit. Přestože je mi to velmi nemilé! Věřte mi, je zde někdo tak zamilován do své ženy jako já, že by ji splnil takový sen? Já jsem už nepátral po tom, zda chtěla koně dražit sama, nebo to chtěla zažít takto.\nNěkteří se zasmáli, jiní něco šeptali. každopádně to můj Pán vymyslel velmi velmi chytře! A nestačila jsem se divit!\nOtevírám tedy na žádost své paní její vlastní dražbu. Vyvolávací cena je - a pauza, na kolik si mně cení, když už ta sranda musí dojít konce? 250 tisíc korun. Odvedu nyní kobylku do ohrady, můžete si jí jít pořádně zkontrolovat, abyste nemysleli, že kupujete zajíce v pytli. Do ohrady budou vpuštěni pouze ti Pánové a Paní, kteří se prokážou touto hotovostí.\nByla jsem zděšená! Cukala jsem sebou, koukala na něj vyděšeně, ale nic jiného jsem nedokázala, neboť boty byly příliš vysoké, přední nohy svázané za tělem a v hubě roubík s kuličkou. Teď mi ještě nasadili klapky na oči! Ohrada byla malinká ohrazená plocha ve stáji mezi doopravdickými koni, kde mne Pán uvázal k jedné tyči, rozvázal mi přední nohy, které zajistil u chytek visících ze stropu a zadní nohy zajistil železnými pouty ukotvenými v zemi. Byla jsem naprosto zděšená, nemožná nic říct, nic udělat jen zmatek a chaos v mé hlavě To je jen hra, to by mi neudělal, jistě, nebudu si to brát, je to hra...\nAle začali chodit zájemci. Vytáhli třeba ohon a kontrolovali i zadek, do kundičky zastrčili gynekologická železa a takto tam mohl nakouknout každý, pleskali mne po zadku a stehnech, dívali se mi do očí, uší, jen pusu nechali stále zavřenou.\nNeškubala jsem se, přeci je to hra, ale Pán se mi od vyhlášení dražby nepodíval do očí a to mne strašilo nejvíce! Začínala mne ochromovat panika. Uvnitř mne to křičelo, na celé kolo to křičelo a nikdo to neslyšel! To není pravda, to je hra, Pán mne miluje a nikomu mne nedá! ...a až teď jsem si vzpomněla na nedávný zážitek z psí výstavy. Tam mi říkal, že... co mi to říkal? Začala jsem mít velmi černé myšlenky a nevzpomněla bych si ani na to jak se teď jmenuji.\nOpravdu nevím co přesně všechno dělali a co kdo prohlížel. Uvědomila jsem si, že mne zase ustrojili, vedli na stupínek, kde mne držel jeden mladý muž, ale podle toho jak se choval, tak to byl něčí otrok, ten mne jistil proti pádu, neboť má stabilita na těch špičkách byla stále horší!\nZaslechla jsem, že chtějí snížit cenu, neboť neměli možnost podívat se do úst a že neumím stát na kopytech. Tu pán řekl, že mají vzít v potaz, že jsem kobylkou ode dneška, že si mne budou cvičit podle svého a že pusu si na vlastní nebezpečí mají odjistit až ve své stáji. Při vysoké vyvolávací ceně a účelu, kterémujsem měla sloužit, s tím ale neuspěl. Kontrola velikosti úst a zdravéhochrupu proběhla tak rychle a intenzivne, že jsem nestihla ani vykřiknout,po pravdě řečeno, nevěděla jsem ani co bych měla vykřiknout. Velmi hbitěmi sundali roubík a vytáhli kuličku, proti zkousnutí mi zasunuli mezizuby takový stojan, kdy jsem měla co dělat, abych udržela sanici pohromadě, jazyk chytili velkým skřipcem a vytáhli daleko ven. Zájemci kolem procházeli a nahlíželi do mých úst jako do džbánu. Jeden mi strkal do úst rukojeť biče, a díval se mi do očí, co budu dělat. Byla jsem tak vystresovaná, že jsem je vypoulila ještě víc, než jsem to dělala celou tu dobu, protože to všechno je přeci sen,...málem jsem se poblila, ale nebylo co :(, už hodně dlouho jsem nedostala najíst :(\nŘíkala jsem si, ne, to se mi zdá a to není pravda! Mezi tím sem jen zaslechla 300 tisíc poprvé a pak 500 tisíc a 750 a nakonec 850 tisíc a kladívko zaznělo v mých uších tak, že jsem si myslela že mi praskly bubínky.\nNee, určitě se probudím a budu ve své posteli se svým milovaným mužem! Nee, to nemůže být pravda. Ani nevím kdo mne koupil, ale přeci mne nikdo nemohl koupit. Tady se přeci neobchoduje s lidmi! To je ale sen!\npokračování po Velikonocích :-)\n-o tom zda se úplně oddat Pánovi, či nikoli - jen kdo zažil a přežil může pochopit-


Říjen 2010 – Blog Janie Milíčové\nMateřské glosy (35)\nStudentská kuchařka (147)\nZ knihovničky (185)\nPublikováno: 31.10.2010 Rubriky: (Ne)kulturní zážitky4 komentáře u textu s názvem Šangri-la, 30.10.2010, Brno\nJan Skácel – Květy z nahořklého dřeva\n„…Je jaro. Veselé bláto tam, kde roztál sníh.\na místo cizích očí dívat se jen svýma…“\n(Chci život milovat)\nHrabě mi to odpustí, dnes mu budu nevěrná. V některém z minulých příspěvků jsem ho nejspíš označila za největšího českého básníka, Jan Skácel je však potom pro mě největším básníkem moravským :-)…Nehodlám své dva oblíbence srovnávat, protože každý psal úplně jinak; Jan Skácel ale po sobě každopádně stihnul zanechat mnohem rozsáhlejší dílo, a proto může být snadnější najít si mezi jeho básněmi něco „svého“.\n„…Dnes večer přišla ke mně na návštěvu růže.\nv skleničce srdce mého…“\n(Kolik příležitostí má růže)\nJak jsem „objevila“ Hraběte, na to už si opravdu nevzpomínám, zato ale docela jistě vím, díky komu jsem si zamilovala Skácela. Za všechno může naše třídní Kačenka :-)…nikdy nezapomenu na to, jak nám do hodiny přinesla právě výše zmíněný soubor Skácelových básní, který je doplněn spoustou básníkových fotografií, a nadšeně nám je ukazovala o:). Myslím, že do něj musela být děsně zamilovaná 😀 ! Když si přečtete některé jeho (nejen) milostné verše, zjistíte, že se opravdu není čemu divit :-)…kdo by si totiž nepovšimnul toho dokonalého kontrastu podmračeného chlápka s uhrančivýma očima a krásné něžné poezie. Na to my ženský prostě dáme ;)…\n„…Snad z nebe na zem spadlo\nbez lásky není nic…“\n(Sonet jako talisman)\nSoubor „Květy z nahořklého dřeva“ se mi na první pohled zalíbil pro svou koncepci – jednak je to výběr tematicky velmi pestrý a především je uspořádaný jaksi chronologicky – první oddíl tvoří vzpomínky na autorovo dětství, rodný kraj, jižní Moravu (čímž si samozřejmě získává mé srdce :-)…), přes mezihru raných básní se dostáváme k poezii milostné, básním pro děti, překladům a nakonec pak k veršům laděným sentimentálně, s tematikou smrti a podzimu. Poslední kapitolu, ke které jsem se pořád neměla, jsem dočetla dnes, což mi přišlo takové příznačné, neboť právě nastává období Dušiček, ke kterému se tato tematika hodí.\n„…To bylo dávno, dávno, dávno,\ndneska už nejsou andělé\na svět se dávno jinak dělí,\nna lidi hodné a ty zlé…“\nPoznáváte úryvek ? Už navždycky asi budu při čtení Uspávanky s bývalými anděly a modrým ptáčkem vzpomínat na Kačenku a hodiny literatury. Musím říct, že v poslední době jsem si Skácelovy básně určené dětem hodně oblíbila, přestože předtím mě tak nějak „nebraly“. Na jeho dětské poezii je totiž okouzlující, jak je něžná, citlivá a občas i roztomile vtipná…;-)\nTohle draci nedovedou\nVypadá jako drak, a není,\nještěrka je to na kameni.\nKdyž po ní sáhneš, cukne prudce\na ocásek ti nechá v ruce.\nJeštěrky nejsou jako draci,\nocásky mají odkládací.\nNikdo mi to nevymluví. Skácelova tvorba patří ke skvostům české poezie…nebo vlastně moravské (potrpím si na kořeny :D…). Je krásná, melancholická a dojímavá, je plná lásky k Moravě a podle mě se tak nějak hodí k létu. Možná to bude i tím, že řada jeho básní byla zhudebněna a pro mě tou nejkrásnější asi navždycky zůstane Krátký popis léta…http://www.youtube.com/watch?v=BxWjLKEtClQ\nPublikováno: 28.10.2010 28.10.2010 Rubriky: Z knihovničky1 komentář u textu s názvem Jan Skácel – Květy z nahořklého dřeva\nFilmovou rubriku jsem na blogu plánovala už od samého počátku, ale jen málokdy se mi stane, že mě nějaký film zaujme natolik, abych o něm měla chuť něco napsat. Konečně jsem ale dostala ten správný impulz v podobě Bosých nohou v parku. Tento americký snímek z roku 1967 patří už nějaký čas k mým kinematografickým srdcovkám a to jsem ho objevila vlastně dočista náhodou – při žehlení (jak jinak :D) – mezi domácími DVDčky s náhravkami z televize. Do úsměvné situační komedie s báječnou atmosférou let šedesátých se zkrátka nejde nezamilovat a přesvědčila jsem se, že ani po několikáté podívané neomrzí.\nHlavní postavy zde ztvárnili herci skutečně zvučných jmen – Jane Fonda a Robert Redford hrají páreček novomanželů. On je advokát. Ona trochu naivní milující ženuška. Po týdenních líbánkách následuje vpád do reality všedního života v podobě stěhování do prvního hnízdečka lásky :-)…tím má být maličký byt v pátem poschodí bez výtahu. Byteček nevypadá tak idylicky, jak se na první pohled zamilovaným milnecům zdálo – ložnice je maličká, nábytek nepřivezou včas, průvan v obývacím pokoji záhy vysvětluje díra ve stropě a aby toho nebylo málo, přestože je právě v New Yorku únor, topení nefunguje…no nepřipomíná vám to něco :D??? Do příběhu mladých novomanželů Paula a Corie také brzy vstupuje podivínský soused a Coriina konzervativní matka :D. Manželství zažívá opravdový křest ohněm…Bosé nohy v parku nabízí úžasnou podívanou na první novomanželské trable, ale jsou podány s takovým vtipem a nadhledem, že se člověk musí smát od začátku až do konce. Mezi Paulem a Corie to zkrátka správně jiskří, ať už se hádají či milují :-)!\nPověsili byste si je do ložnice ? Já jo :D...\nKomu se film bude líbit ? Rozhodně těm, kteří mají rádi staré americké filmy a 60. léta…a taky fanynkám Roberta Redforda :D…A vůbec, všem se vám to bude líbit, uvidíte!!! Bosé nohy v parku jsou totiž hlavně o lásce a o tom, že ani to nejšťastnější manželství se občas neobejde bez hádek :-)…\nPublikováno: 26.10.2010 26.10.2010 Rubriky: Filmové plátno4 komentáře u textu s názvem Bosé nohy v parku\nMedical Fair, 19. – 22.10., Brno\nNěkteré tradice by se měly dodržovat…možná i proto se každý podzim těším na to, že zase jednou do roka zavítám do oblasti, ke které mám i po těch letech strávených nad paragrafy velmi blízko. Vždycky, když se octnu na Medicalu, uvědomím si, že zdravotnictví je jedním z mála oborů, ve kterých může člověk opravdu beztrestně prohlásit, že vykonává smysluplnou práci. A tím teď nemám na mysli jen lékaře, ale hlavně zdravotnické techniky, kteří každý rok přichází na veletrh s novými zdravotnickými pomůckami usnadňujícími život převážně nemocným a handicapovaným lidem. Těm dle mého názoru patří Medical Fair především.\nTato odborná přehlídka se jako obvykle konala na brněnském veletržním výstavišti a opět předvedla spoustu novinek ve světě zdravotnické techniky, nemocničního vybavení i rehabilitace. Letos navíc nebyla roztroušena do několika pavilonů, všechno se vlezlo pěkně pod jednu střechu. K vidění zde byla spousta diagnostických přístrojů či laboratorní techniky, pomůcky pro handicapované, sluchově či zrakově postižené a seniory, nebo ortopedické a rehabilitační pomůcky… Na Medicalu má své pevné místo také charita, a proto je tu každý rok k vidění rovněž spousta stánků s ručně vyrobenými dárkovými předměty, jejichž výtěžek jde na dobrou věc. U těch nás s Péťou zaujal především jakýsi inovativní šicí stroj :), který dokáže v rekordním čase vytvořit podle vzoru výšivku :D…\nFanouškům gymballů musím sdělit, že zlaté časy této cvičební pomůcky jsou již pryč (prý, já si to nemyslím :D!). Na Medicalu se představil jeho mladší sourozenec, který vypadá esteticky lépe, je stabilnější a není nafukovací, tudíž vám nehyzdí obývák/pokojík :-)…samozřejmě je ale také o poznání dražší (od 4000,- nahoru; designové kousky stojí až nad 8000,-) a navíc se na něm nedá pohodlně sedět, je určen výhradně pro cvičení, takže já asi prozatím zůstanu věrná své neestetické nafukovací kouli :D!\nMusím přiznat, že nejvíc jsme se nakonec vyřádili u stánku s čajíky :D…Minulý týden jsme totiž objevili kouzlo čajového obřadu a rozhodli jsme se nadělit si nějaký pěkný čínský set s konvičkou k Vánocům. Sáčkům aromatického zeleného čaje jsme samozřejmě nemohli odolat, takže jsme si nakoupili pěkně do zásoby jeden třešňový a druhý jasmínový. (Zatím jsme testovali jen ten druhý zmíněný a – omámeni úžasnou vůní – ohodnotili jsme ho velmi kladně :-)…)\nVíce informací o Medicalu samozřejmě naleznete na stránkách BVV: http://www.bvv.cz/medicalfair. Ikdyž (zatím ;)) nejsem z branže, věřím, že ani příští rok tento veletrh nevynechám :-)…\nPublikováno: 23.10.2010 23.10.2010 Rubriky: (Ne)kulturní zážitky3 komentáře u textu s názvem Medical Fair, 19. – 22.10., Brno\nLosos na smetaně se žampiony\nDnes přináším něco pro milovníky ryb a gurmány, kteří si chtějí na obědě skutečně pochutnat. Základem všeho je kvalitní čerstvé maso, do kterého se opravdu vyplatí investovat, protože na chuti se to stoprocentně projeví! Slíbila jsem, že tady na blogu udělám reklamu Rybárně Šopík sídlící hned vedle Fakulty informatiky VUT, kde Péťa „ulovil“ našeho lososa, a tak sem dávám odkaz na jejich webovky a opravdu vřele doporučuji :-): http://www.rybarna.cz/. Ode dneška budu svého muže posílat často a ráda do školy (a na ryby :-)) !\ncitron a petrželka na podávání\nOmytého lososa osolíme, opepříme (já přidala ještě koření na ryby), obalíme v mouce a na směsi oleje a másla opečeme. Přidáme plátky žampionů a pod pokličkou dusíme doměkka. Nakonec vmícháme zakysanou smetanu a krátce prohřejeme. Podáváme ozdobené plátkem dobře omytého citronu a snítkou petrželky. Já připravila jako přílohu bramborovou kaši a moc jsme si pochutnali 🙂 !!!\nP.S. Zdrojem inspirace mi tentokrát byla Péťova Velká domácí kuchařka, o které tu jistě ještě uslyšíte :-)…\nPublikováno: 10.10.2010 31.10.2010 Rubriky: Studentská kuchařkaNapsat komentář pro text s názvem Losos na smetaně se žampiony\nDesignblok, Praha, 5. – 10.10. 2010\nV těchto dnech probíhá v Praze již dvanáctý ročník dnů designu, který přináší spoustu prezentací novinek ve světě designu, výstav, módních přehlídek a přednášek. Designblok se koná na 40 místech v Praze, v galeriích, výstavních síních i prestižních obchodech se špičkovým designem a módou. Mně se poštěstilo navštívit dosud největší Superstudio Designbloku v rozlehlé budově na Bubenské. Pět pater vystavovatelských ploch se nám postaralo o zábavu i bolavé nohy na celé dlouhé odpoledne :-)…Předně bych ale asi měla vysvětlit, proč jsem se vlastně na výstavu vydala. Nemůžu říct, že bych se o design někdy předtím kdovíjak zajímala. Vpodstatě jsem si myslela, že se tady budou prezentovat spíš nové technologie ve výrobě a podobné věci. Z omylu jsem byla brzy vyvedena, ale k tomu až později. Hlavním důvodem mé návštěvy v Praze byl fakt, že na Designbloku vystavoval spolu s několika dalšími studenty z Prahy taky Péťa, a protože projektu věnoval hodně práce, s pýchou jsem se rozjela na výsledné dílko podívat na vlastní oči 🙂 !\nVýstava byla opravdu hodně rozmanitá a každý si tu zaručeně musel přijít na své. Mně osobně úplně nejvíc zaujal nábytek pro kočky :D…stylový bytový doplňek ve tvaru různých písmen abecedy měl splňovat základní kočičí potřeby – skrýš, posezení a škrabadlo na drápky :-). Celou prezentaci navíc doplňovala vtipná instruktážní reklama promítaná na plátno – no nekupte to svojí kočičce !\nDalší zajímavostí pro mě byla poměrně rozsáhlá výstava zabývající se ekologickým tématem – v několika místnostech od stropu až po zem polepených kartony se prezentovaly ekologicky i ekonomicky šetrné obaly – ať už se jednalo o obaly na kosmetiku, potraviny, lahve na nápoje nebo saponáty.\nDelší čas jsme strávili taky u prezentace poměrně známého hnutí Duha (alespoň já jejich reklamy vídávám občas v šalině). Toto hnutí prosazuje mimo jiné přijetí zákona, který závazně stanoví, že Česká republika bude snižovat exhalace skleníkových plynů o 2% ročně. Nový zákon by měl posílit ekonomiku, snížit účty rodinám, zajistit zdravější život pro každého a hlavně srazit náš příspěvek ke globálnímu znečišťování. Z prezentace jsme si odnesli poučný plakát, který si vyvěsíme na ledničku jakožto inspiraci, jak žít lépe a zdravěji :-). Můžeme se tu dočíst, jak podpořit místní ekonomiku, proč je voda z kohoutku lepší a kolik zbytečného odpadu za svůj život vyprodukujeme, aniž si to uvědomíme.\nPohovka ze slámy 🙂\nPéťův projekt „Mimikry“ se mi samozřejmě taky moc líbil, ikdyž u něj chyběla instruktáž, a vzhledem k tomu, že se jednalo o projekt interaktivní, spousta lidí ho nepochopila. Spolupracoval na něm společně s laboratoří Modul, která hledá nové technologie využitelné v umění a vytváří projekty na pomezí designu, volného umění a vědních oborů. Do obšírnějších informací o projektu se raději coby laik nechci pouštět :-). Věřím, že Péťa na Jestřáblog co nevidět také přispěje článkem o Designbloku, kde se vše podstatné dozvíte. Každopádně se podělím alespoň o fotografie modelu orchideje, která se na obrazovce mění v kudlanku :-)…\nPéťa u svého projektu 🙂\nUrčitě jsem ještě na spoustu zajímavostí zapomněla, ale v tom obrovském množství se není ani čemu divit. Na následujících fotografiích bych ráda vypíchla ještě pár vymykajících se projektů…\nTohle mají v Rusku :)...\nPohodlné? Ani trochu :D!\nProjekt Živé věci, který se zabývá interaktivním designem, prezentoval inteligentní svítidlo pojmenované Tvor.\nProjekt Polarita si hraje se splynutím skleněného šperku a oděvu.\nNo a to by bylo asi všechno :-). Výstavu jsme zakončili už značně znavení okolo sedmé hodiny módní přehlídkou kolekce La Femme Mimi, která byla doplněna poměrně extravagantními čelenkami od Jane Bond. Pro mě bylo velmi vítaným zpestřením to, že po pódiu se krom modelek producírovali taky vymódění psíci :-)…Kolekce nebyla úplně podle mého gusta, ale možná bude něco na tom, že my Češi jsme zbytečně moc konzervativní a nepotrpíme si na barvy. A koneckonců podzim je sám o sobě dost šedivý a smutný, takže proč ho ještě zbytečně dělat víc ponurým tmavými kabáty. Nicméně trend ponožek v lodičkách nebo vůbec čemkoliv trochu otevřeném stejně jako plastové botičky Melissa (byť za nimi stojí ikona Vivienne Westwood a boty skutečně krásně voní, jak jsem se na Designbloku na vlastní čuch přesvědčila :D) asi skutečně nikdy nepochopím…\nVýstavu bych každopádně doporučila každému, kdo má v Praze o víkendu trochu času. Její návštěva rozhodně stojí zato, je doprovázena bohatým programem a každý si tam najde něco zajímavého a inspirujícího.\nPublikováno: 9.10.2010 Rubriky: (Ne)kulturní zážitky3 komentáře u textu s názvem Designblok, Praha, 5. – 10.10. 2010\nz podzimu který přijde\ndřív než ty\nMám strach že se ztratíme\nDnes přináším na dlouhou dobu posledního Hraběte – musím si něco schovat i do budoucna, že ano… Takže naposledy malá dávka podzimní melancholie O:-)\nNoviny nevyjdou ve zvláštním vydání,\nNevím jen kdy, na kterém místě…\nAť si klidně říkají, že nevím o životě nic –\nMožná zrovna ted, na tomhle nároží\nNad parkem půlnoc vyzvání\nvšude je tma a klid\nA já se musím rozloučit\na honem domů jít\nMalíři namaluj do noční tmy\noblaka bílá sluneční svit\nAlespoň na chvíli ať je zas den\nať ještě domů nemusím jít\nNamaluj malíři barevnou kytici\nna mokrý asfalt v téhleté ulici\nNamaluj má ústa do smutných očí\nčlověka s kterým se právě teď loučím\nNamaluj prosím tě na noční oblohu\nAť se zas alespoň na chvíli rozední\nnezlob se na mne\njsou to jen řeči\nkrásné a klamné\nVím že to nejde zastavit čas\npřesto to zkusím podruhé zas\nOdešel pěšky snad na tramvaj nemá\nJe právě půlnoc Jak banální téma\nNamaluj mé oči na jeho ústa\nať se ta ulice nezdá tak pustá\nPublikováno: 1.10.2010 10.10.2010 Rubriky: Z knihovničkyNapsat komentář pro text s názvem Noční obraz…


V Německu se rýsuje nová vláda. Lídři německé SPD, FDP a Zelených zahájí jednání o koalici - Echo24.cz\nKandidát SPD na kancléře Olaf Scholz. Foto: Shutterstock\n„Jsme přesvědčeni, že budeme moci uzavřít ambiciózní a přijatelnou koaliční smlouvu,“ uvedly strany ve společném prohlášení, které vydaly po ukončení sondážních rozhovorů.\nBěhem dosavadních rozhovorů trojice potenciálních koaličních partnerů nezávazně zjišťovala, co je spojuje a co naopak rozděluje. Kdo zahajuje koaliční jednání, činí to s jasným záměrem vytvořit společnou vládu, připomíná DPA s tím, že vyloučit ovšem nelze ani krach jednání.\nJeště dnes odpoledne dohodu o zahájení koaličního vyjednávání schválilo předsednictvo SPD. Stejný formální krok mají Zelení naplánovaný na neděli a FDP na pondělí.\nŠéf SPD a její kandidát na kancléře Olaf Scholz dnes jako pozoruhodnou a prospěšnou vyzdvihl skutečnost, že se sondážní rozhovory konaly v atmosféře plné důvěry. Předseda FDP Christian Lindner míní, že „tu dlouho nebyla srovnatelná šance na modernizaci společnosti, hospodářství a státu“. Šéfka Zelených Annalena Baerbocková zdůraznila, že země potřebuje obnovu a ne nejmenší společný jmenovatel.\nScholz řekl, že důležité jsou mimo jiné společné projekty masivního rozšíření obnovitelných energií, aby bylo možné se co nejrychleji vzdát fosilních energií. Jde podle něj o největší průmyslovou modernizaci, jakou Německo zažilo za 100 let. Poukázal na proklamovaná zlepšení při výstavbě bytů, minimální mzdy a stabilních důchodů.\nStrany se doposud dohodly například na tom, že v Německu se elektrická energie z uhlí přestane vyrábět v roce 2030, o osm let dříve, než se dosud plánovalo. Vsadí naopak „na masivní rozvoj obnovitelných zdrojů energie a výstavbu moderních plynových elektráren, aby se v příštích letech podařilo pokrýt poptávku po energii za konkurenceschopné ceny“.\nČlenové možné koalice se také chtějí držet takzvané dluhové brzdy zakotvené v základním zákoně, shodli se i na tom, že nebudou zavádět všeobecně platný rychlostní limit na dálnicích. Vyslovili se pro snížení cen elektrické energie pro domácnosti. Spolupředsedkyně Zelených Annalena Baerbocková o možné příští vládě mluví jako o „koalici reforem a pokroku“, která chce příští desetiletí využít k obnově s cílem vytvořit „klimaticky spravedlivou společnost a sociálně-ekologické tržní hospodářství“.\nKandidát SPD na kancléře Olaf Scholz si nedávno pochvaloval, že sondážní rozhovory se nesly v dobré a konstruktivní atmosféře a že bude možné splnit předsevzetí, že ještě před Vánocemi vznikne společná vláda SPD, FDP a Zelených.\nVolby v Německu se konaly 26. září a těsně v nich zvítězila SPD s 25,7 procenta hlasů, druhá skončila konzervativní unie CDU/CSU s 24,1 procenta hlasů. Rozhodující slovo v dalším politickém vývoji připadlo dvěma menším stranám, FDP a Zeleným, které by byly schopné sestavit koalici jak se sociálními demokraty, tak s křesťanskými demokraty.


DropBox - osobní zkušenosti s cloudovým úložištěm dat na Internetu\n22.3.2022 18.7.2009 autor: Vojtěch Semecký\nSynchronizace souborů mezi počítači\nPo instalaci aplikace DropBox budete mít ve svých dokumentech složku My DropBox. Cokoliv do této složky uložíte nebo v ní vytvoříte, se automaticky synchronizuje na server DropBox. Odtud se dále automaticky synchronizuje s dalšími počítači, na kterých DropBox používáte.\nPředstavte si, že v práci upravíte dokument, a když se vrátíte domů, už tam na vás čeká. Upravíte ho a v práci už je jeho nová verze. Nemusíte ho nosit na USB klíčence, ani si ho posílat mailem sám sobě. Stačí mít požadované soubory ve složce My DropBox. Synchronizace probíhá na pozadí a dokumenty nebo složky, které se právě přenáší, jsou označeny zvláštní jinou ikonou, než ty již synchronizované.\nDropBox je multiplatformní\nDodávaný program je ve verzi pro Windows, Linux i Mac OSx. Navíc máte k dispozici webové rozhraní. Můžete synchronizovat i napříč mezi platformami (např. stolní PC s Linuxem a notebook s Windows).\nZa půl roku každodenního používání se mi nestalo, že by se něco neuložilo, ztratilo nebo že by služba DropBox nebyla dostupná. Rychlost závisí samozřejmě na vašem připojení k internetu. Při změnách se ale soubory nepřenáší celé, ale jen jejich binární rozdíl, takže velký dokument se při drobné změně nemusí přenášet celý znovu.\nVe složce My DropBox je podsložka Public. Obsah této složky je, jak z názvu vyplývá, veřejný. Uložíte tam soubor a známemu jen pošlete jeho adresu. Ano, každý soubor ve složce Public má své veřejné URL, ze které si jiný uživatel může nezávisle na DropBoxu soubor stáhnout. URL daného souboru najdete ve webovém rozhraní.\nFunkce zálohování vlastně automaticky vyplývá z principu fungování DropBoxu. I když nebudete synchronizovat na jiný počítač, obsah složky My Dropbox se bude synchronizovat do DropBoxu, kde bude zálohován.\nCo když soubor omylem smažu? Tím se díky synchronizaci smaže automaticky i v DropBoxu a následně na všech počítačích, které synchronizuji? Ano, to je vlastnost synchronizace 🙂 Ale DropBox má funkci Undelete (dostupná ve webovém rozhraní). Ve verzi ZDARMA je to omezeno na 30 dní od smazání, což ale většinou stačí.\nCo když si ale soubor nesmažu, ale přepíšu jinými daty a chtěl bych se vrátit k předchozí verzi. Nebo zjistím, že bych se chtěl vráti k verzi, kterou jsem měl před 14 dny?\nTo všechno je možné díky mechanismu verzování. Ten uchovává všechny předchozí verze souborů a přes webové rozhraní se k nim můžete vrátit. Ve verzi ZDARMA je to opět omezeno na 30 dní zpět, v placené verzi se můžete vrátit třeba ke stavu před rokem.\nDropBox na jednom počítači?\nMá smysl DropBox používat na jediném počítači? Kvůli tomu verzování, zálohování a sdílení by to smysl mělo. Ale pravda je, že největší bomba je ta synchronizace mezi počítači. Osobně používám DropBox právě kvůli tomu, to ostatní jsou pro mě příjemné vlastnosti navíc.\nRubriky Recenze, Software Štítky Dropbox, Sdílení souborů, Synchronizace souborů, Úložiště dat, Virtuální disk, Zálohování dat Navigace příspěvků\n13 komentářů u „DropBox – osobní zkušenosti s cloudovým úložištěm dat na Internetu“\nPingback: 1. zprávy » VarLog.cz // DropBox - představení služby\n19.7.2009 v 6:55\nPřesně tohle už několik let používám. Jmenuje se to Subversion…\n19.7.2009 v 10:26\nAno, několik let už na toto taky používám SVN, ale Dropbox vypadá jako mnohem vhodnější služba pro nějaké maličkosti, pro které SVN spíš znásilňuju.\nNeverzuju si jen zdrojáky, ale i například písemné práce do školy a tady bych obzvlášť ocenil něco, co vypadá (nebo přímo je) jako nativní součást systému (a není to MS-only, protože neustále přebíhám mezi různými operačními systémy).\nAutorovi díky za tip, určitě to otestuju! 🙂\n19.7.2009 v 14:06\n„Stačí mít požadované soubory ve složce My DropBox“ — a to je zásadní vada DropBoxu. Protože v reálu nechci sync složky My DropBox, ale sync složky Projekty, pak sync jednoho webu úplně v jiném adresáři, sync Oblíbených položek ve třetím a zcela jinde umístěném adresáři, atd. To omezení na My DropBox je naprosto zásadní.\nDruhé omezení je kapacita pouhé 2GB, směšné.\nVeškeré tyto problémy řeší mnohem lepší sync – Microsoft Live Mesh – https://www.mesh.com/welcome/default.aspx – který je také zdarma, má kapacitu 5GB, a funguje na Windows / OS X i Windows Mobile telefonech, stojí za ním výrazně stabilnější společnost, a nemá výše uvedená omezení.\n19.7.2009 v 21:58\n@Radek Hulán: S tím omezením na jednu složku je to pravda, ale pokud vím, tak se to plánuje.\nNaopak ty 2 GB limit úplně nejsou. DropBox to nikde nezveřejňuje, ale po registraci se dozvíte, jak získat zdarma víc. Maximum, co lze získat zdarma, je 5 GB. Takže to je s tím Meshem nastejno.\nJinak u toho Meshe mi chybí podpora Linuxu – ta je zase pro mě zásadní. Se stabilitou jsem za půl roku používání neměl jediný problém. On je MS možná stabilní firma, ale o jeho produktech už se to říct nedá (teď teda nemyslím konkrétně ten Mesh, ten jsem netestoval).\n20.7.2009 v 10:39\nNezkoušel jsem to, ale nedá se „My Dropbox“ obejít tím, že si v tom adresáři udělám symlinky či hardlinky na adresáře jiné a bude je to poté synchronizovat?\n20.7.2009 v 11:54\nTrik se symlinkama jsem používal v DropBoxu na Ubuntu k plné spokojenosti. Trochu problém je pak ale, když DropBox používáte napříč platformami.\nIMHO je DropBox dobrý třeba jako síťový disk a pro sdílení. A protože funguje intuitivně a při běžné práci se soubory o něm ani nevíte, je vhodný pro běžné uivatele, kterým SVN (v mém případě Git ;-)) moc neříká.\nJj.. subversion forever.. zachranilo mi nejednu klavesnici 🙂\n21.7.2009 v 23:50\n@Honza Jasně, já SVN používám taky, ale to není stejný typ produktu. U DropBoxu je to verzování taková vlastnost navíc. Nejdůležitější je ta synchronizace (automatická, multiplatformní a s vlastním úložištěm dat).\n1.7.2010 v 18:17\njednoduse udelej zastupce a toho dej do slozky dropbox…\n25.8.2010 v 2:32\ntu složku si můžeš změnit\n28.5.2012 v 20:14\nNazdar pánové nemohu nikde najít jestli je možné mít v jednom PC 2x dropbox, abych mohl sdílet data se dvěma subjekty nezávisle ??? díky za pomoc\n29.5.2012 v 10:53\npetr: V jednom PC můžete mít víc DropBoxů. Každý uživatel může mít svůj vlastní. A v Linuxu lze dokonce spustit více DropBoxů pod jedním uživatelem.


Novinka Volvo Trucks pomáhá řidičům udržovat bezpečnou vzdálenost mezi vozidly | Hybrid.cz\nHybrid.cz › Novinky › Novinka Volvo Trucks pomáhá řidičům udržovat bezpečnou vzdálenost mezi vozidly\nNehody, kdy jedno vozidlo najede do zadní části jiného vozidla, představují přibližně 20 procent všech vážných kolizí s účastí nákladních vozidel.\n„Často jsou takové nehody způsobeny nepozorností a příliš krátkou vzdáleností od vozidla vpředu. Výstraha před nebezpečnou vzdáleností varuje řidiče červeným světlem na čelním skle, jakmile se vozidlo přiblíží k vozidlu vpředu, a ve většině případů je tak možné zabránit kolizi,“ říká Carl Johan Almqvist, ředitel oddělení bezpečnosti provozu a produktů společnosti Volvo Trucks.\nFunkce Hlídání bezpečné vzdálenosti (Distance Alert) je součástí nejnovější verze systému podpory řidičům společnosti Volvo Trucks, Systém varování před kolizí s funkcí nouzového brzdění, která je navržena, aby pomáhala řidičům předcházet nehodám v několika fázích.\nPokud nemá funkce Hlídání bezpečné vzdálenosti zamýšlený účinek, potom blikající světlo a zvukový alarm slouží k varování řidiče. Nakonec je aktivován pokročilý systém nouzové brzdy. To vše se děje během několika sekund.\nFunkce je určena pro použití na hlavních silnicích mimo města a je zapnuta při rychlostech nad 60 km/h, pokud není používán adaptivní tempomat. Stejně jako ostatní funkce Systému varování před kolizí, využívá funkce Hlídání bezpečné vzdálenosti (Distance Alert) kombinaci kamerové a radarové technologie pro výpočet vzdálenosti a identifikaci objektů na silnici.\n„Neustálým zlepšováním systémů aktivní bezpečnosti v našich nákladních vozidlech poskytujeme řidičům lepší způsoby, jak snižovat rizika, jimž jsou vystaveni oni, ale i ostatní účastníci silničního provozu. Hlídání bezpečné vzdálenosti je jedním z mnoha příkladů toho, jak může technologie pomoci dobrým řidičům být ještě lepšími.“\nHlídání bezpečné vzdálenosti je navržena tak, aby usnadnila řidičům nákladních vozidel udržet bezpečnější vzdálenost od vozidla vpředu. Pokud systém zjistí, že jsou vozidla k sobě blíže než je zvolená časová mezera 1,5 až 3,5 sekundy, rozsvítí se na čelním skle červené světlo.\nPokud řidič nezpomaluje, je aktivován Systém varování před kolizí, který emituje zvukové a vizuální signály s rostoucí intenzitou. Následně je použit pokročilý systém nouzové brzdy. Systém varování před kolizí s funkcí nouzového brzdění společnosti Volvo Trucks je k dispozici u modelů Volvo FH, FH16, FM, FMX, FE a FL.\nNo u nás co pozoruji, tak každý druhýkamion jede za autem\nVložil/a hobit, Čt, 2019-05-16 15:19\nNo u nás co pozoruji, tak každý druhýkamion jede za autem před sebou 5 metrů, tak by jim to tam svítilo červeně pořád. To už by si na to zvykli a když by náhodou jeli dál a červeně to nesvítilo, tak by přidali, protože by si msyleli, že jedou špatně :-)))\nHlavně najíždět na osobáky, to je jejich sport. Předjet ho nemůžou, tak proč ho nevytrestat, že a nejet za ním pár metrů. Jak si vůbec může dovolit jet pomaleji než náklaďák a brzdit "větší" auto, že?\nJá jsem tu ten velkej a on pomalej a vůbec on může jet rychleji, tak proč jede tak pomalu, blbeček...\nVložil/a Anonym (bez ověření), So, 2019-05-18 04:10\noff Česi pracujú na „lacnom“ mestskom elektromobile s\nVložil/a Kuk, Čt, 2019-05-16 07:53\nTak ještě, že to "vypnout" bude snadné. Jinak by to u nás\nVložil/a sany, Čt, 2019-05-16 07:27\nTak ještě, že to "vypnout" bude snadné. Jinak by to u nás vypadlo s kamiónovou dopravou fakt hodně špatně.\nVenca: "Tak plnicí stanice by už byly a teď ještě nějaká ta" (před 6 min 47 sek)\nJirka88: "Já se taky omlouvám, bylo to celé trochu" (před 20 min 41 sek)\nrunner42: "Další tvůj nesmysl a nepodložená teorie, kterou se" (před 28 min 29 sek)\nTakyMartin: "Takže tu vlastně nejde o Putina a jeho domeček, ale o ten" (před 37 min 44 sek)\nPetr77: "Jasně, to přijde :-). Pronesl někdo, kdo na tuty" (před 38 min 16 sek)\nLightworker: "dokud se nebudou vypínat celé ulice na několik hodin,tak" (před 58 min 25 sek)\nKuk: "off Prej super článek, ale placenej How Volkswagen’s $50" (před 59 min 58 sek)\nKarotka: "Zase urazis? No tak jenom pro tvoji informaci. To tvoje davno," (před 1 hod 16 min)


Jste zde: Titulní strana Tiskárny Textilní tiskárny Mimaki Tx2-1600\nMaximální rozlišení 720 × 720 dpi.\nOsm tiskových barev.\nNezávislý dvojitý tiskový systém.\nTloušťka média až 7 mm.\nNastavitelná výška hlavy nad médiem.\nJedinečný systém podávání materiálu s automatickým dorovnáváním rovnoběžnosti materiálu s osou posuvu.\nAutomatické navíjecí zařízení je standardní součást příslušenství.\nTiskárna je dodávána včetně ripovacího softwaru RasterLink Pro.


Jednoduché vykonávání složitých pohybů - Časopis Elektro - Odborné časopisy\nJednoduché vykonávání složitých pohybů\nAutomatizace balicího stroje pomocí Drive-Based-Automation\nDipl.-Ing. Frank Jochim,\nmanagement výrobků, Lenze AG, Hameln,\nDipl.-Ing. Hans-Gerhard Müller,\nvedoucí konstrukce, Gevas Verpackungsmaschinen GmbH, Halle/Westfalen,\nDipl.-Ing. Matthias Pauli,\nvývoj automatizace, Lenze AG, Hameln\nModerní balicí stroje musejí být flexibilní a mají zvládnout zadanou činnost v krátkých výrobních cyklech. Aby byl celkový proces optimální, je nezbytné přesně koordinovat pohyby různých nástrojů. Flexibility je v současné době dosahováno s využitím standardizovaných modulů, které lze podle přání zákazníka individuálně kombinovat. Vlivem flexibilní koncepce strojů se koncový zákazník stále více dostává do pozice, v níž může sám stanovovat komplikované pohyby a předávat je do řízení stroje. Důvodem mohou být např. malé výrobní dávky a časté změny výrobků. Lenze splnil tyto požadavky trhu a vyvinul systém pohonu s integrovaným řízením pohybů a s řízením PLC v jednotce pohonu.\nModuly v modulárním stroji\nBalicí stroj Starfill Ultra firmy Gevas Verpackungsmaschinen GmbH z Halle je sestaven ze standardizovaných modulů. Z nich je možné pro každého koncového zákazníka individuálně sestavit stroj, podobně jako ze stavebnice. Moduly stroje byly vyvinuty, vyrobeny a testovány jako samostatné jednotky. Tento princip snižuje nejen výrobní náklady, ale také náklady na uvedení stroje do provozu. Na obr. 1 je ukázán systém a jednotlivé moduly stroje.\nKoncepce decentralizované automatizace\nModul stroje může obsahovat nástroj nebo několik nástrojů, které jsou poháněny motory. Každý nástroj vykonává určité vlastní pohyby, které je nutné synchronizovat s pohyby jiných nástrojů. Dále je třeba přiřadit funkce periferních zařízení a funkce pro hlídání činnosti. Modul stroje musí mít schopnost „bezešvého„ integrování do stroje, ale musí být také schopen pracovat samostatně.\nPro splnění potřebných požadavků je vhodné využít automatizování s řízením pohybů a s integrovanou řídicí jednotkou. Lenze pro tyto účely vyvinul servoregulátor 9300 Servo PLC s integrovaným řízením pohybů a jednotkou PLC zabudovanou přímo v pohonu. Nástroje jsou synchronizovány po integrované datové sběrnici CANbus.\nŘízení pohybů pomocí automatizačních funkcí\nKrátké doby pro uvedení do provozu jsou v současné době stejně důležité jako nízké náklady na pořízení součástí systému. Aby bylo možné dosáhnout krátké doby vývoje a uvádění do provozu při řízení pohybů, poskytují výrobci tzv. templates čili předlohy. Na obr. 2 je struktura Lenze Servo-PLC. V úseku PLC-Logic uživatel programuje specifické funkce stroje, přičemž používá známé jazyky uvedené v normě IEC 61131-3. Má k dispozici obsáhlé knihovny předem definovaných funkcí (např. funkce vačky). Pomocí User-Interface uživatel řídí funkce předloh (templates) Předloha již obsahuje všechny pohybové funkce pro řízení osy nástroje, od ručního posuvu, přes najetí na referenční bod až po výrobní funkce. Předlohu doplňují další funkce, jako je nastavení offsetu, roztahování a stlačování.\nDrive Interface tvoří rozhraní k příslušnému pohonnému systému Lenze. Všechna potřebná propojení mezi předlohou a mezi projektem již existují. Předloha není vázána na přístrojové vybavení servomechanismu. Jestliže jsou na přesnost a dynamiku kladeny menší požadavky, mohou zde být použity také jiné pohonné systémy.\nRychlé a jednoduché uvedení předlohy do provozu je podporováno integrovaným prostředím. Funkce se parametrizují nebo jejich vykonávání (např. posouvání s využitím tlačítek po jednotlivých taktech nebo pomocí ručního kolečka) se řídí přímo z uživatelské obrazovky (obr. 3). Zobrazení on-line polohy nástroje, poloha hlavní hřídele a integrované diagnostické dialogy v otevřeném textu podporují uvedení do provozu či pomáhají při analýze příčin poruch.\nVýsledné funkce předlohy jsou uspořádány do menších, přehledných funkcí a jsou řízeny přes jednoduchá globální rozhraní (User Interface) a s respektováním stanovených parametrů (obr. 4). Vyhodnocením stavových výstupů je možné kontrolovat stav určité funkce.\nPro popsání průběhu pohybů a řízení je v současné době používán výkonný software. Pro řešení těchto úloh nabízí Lenze program Global Drive CamDesigner (obr. 5). S jeho pomocí je možné průběhy pohybů pro všechny pohony zpracovat současně. Zatímco v popředí je zpracováván pohyb jednoho nástroje, v pozadí lze zobrazit barevně odlišené průběhy pohybů závislých nástrojů. V jednom z dalších oken je možné vytvářet vačkové řízení periferních zařízení (ventily, svářečka atd.), která jsou tomuto nástroji přiřazena. Dynamizovatelné spínací body tím získávají přímou vazbu na polohu nástroje nebo na vodicí úhel. Tento nástroj je řešen tak, aby i obsluha stroje mohla zadávat profily pohybů a vaček nebo je optimalizovat. Přitom je uživatel veden všemi úkony potřebnými pro vytvoření kompletní datové sady.\nUživatel tak má přehled o modulu stroje s ohledem na výrobek, jenž je v procesu právě zpracováván. Jestliže má být na stejném stroji vyráběn jiný produkt, je často třeba změnit pouze pohyby nástrojů a jinak řídit ventily. Ke splnění uvedené úlohy uživatel vytvoří další datovou sadu. Kliknutím myší jsou vyvolány všechny relevantní údaje pro výrobu určitého produktu, poté mohou být využívány. Dalším kliknutím myší se zvolí nástroj, pro který mají být zadávány profily pohybů nebo vaček.\nPři vytváření nebo optimalizaci profilu pohybu je nutné přímo zadávat pouze skutečně relevantní polohy. CamDesigner automaticky vytvoří jejich propojení, optimalizované s ohledem na rychlost, zrychlení a rázy za použití VDI 2143. Takto sestavené datové sady výrobku je možné opět kliknutím myší přenést po řídicí datové sběrnici do nadřazeného řízení.\nV zásadě může být profil pohybu sestaven z libovolného množství dílčích pohybů. Na přání jsou tyto kliknutím myší automaticky seskupeny do jednoho průběhu pohybu (obr. 6). Uvedený postup podstatně zjednodušuje vytváření a optimalizaci procesu zpracování. Je tomu tak proto, že uživatel se musí cíleně věnovat pouze zmíněným dílčím pohybům.\nŘízení poruchových stavů\nNa případné předpokládané poruchy vznikající při výrobě je třeba brát zřetel již v návrhu stroje. Jak různé mohou být jejich příčiny, tak různé jsou reakce vedoucí k jejich odstranění. Jestliže se např. nahromadí materiál ve stroji nebo jsou nekontrolovaně otevřena dvířka, je předáno chybové hlášení (virtuální) nadřízenému řídicímu (master) PC, které stroj ihned zastaví. Přitom zůstane zachováno propojení ze vzájemného přiřazení nástrojů, protože všechny pohyby jsou zastaveny podle jejich profilu pohybu. Stroj může být uveden do servisní polohy ručně nebo polohovacím příkazem přes virtuální master, popř. může být odstraněn překážející materiál, a stroj je následně znovu spuštěn.\nRegulátory pohonu s funkčními možnostmi PLC mohou v současné době přebírat kromě úkolů při řízení pohybů také úlohy řízení zařízení. Tak lze uspořit finanční prostředky, tj. jejich nevynaložením na nákup dodatečné jednotky PLC. Možnost volného programování podle mezinárodní normy IEC 61131-3 s doplňujícími knihovnami s příklady řízení pohybů a řízení minimalizují náklady na vývoj zařízení.


Obce se nedohodly a prvňáci nemají školu. Spor se snaží řešit kraj - iDNES.cz\n9. května 2019 9:46, aktualizováno 9:46\nDo extrému vygradoval spor o přespolní žáky základní školy v Mysločovicích na Zlínsku. Škola zatím počítá jen s tolika nastávajícími prvňáky z okolí, aby jimi doplnila třídu. Jestli otevře i druhou, zatím není jasné. Okolní obce totiž po šesti letech vypověděly spádový obvod a mluví o vydírání.\nJádrem sporu je platba za žáky. „Snažili jsme se alespoň vyjít vstříc rodičům těch dětí, které u nás mají starší sourozence. Je to nad rámec povinností, víc jsme udělat nemohli,“ uvedl starosta Mysločovic Pavel Žák. Obec je zřizovatelem školy.\nO tom, které dítě přijmou, rozhodoval los, což je legitimní způsob. Bez umístění v tuto chvíli zůstává dvanáct budoucích prvňáků z Lechotic, Machové a Míškovic. Rodiče jim nyní musejí narychlo shánět místo v některé jiné škole, nebo doufat, že starostové problém vyřeší.\nMysločovice byly spádovou školou i pro žáky ze Sazovic, kteří tam dojíždějí od 5. třídy. „Letos žádali o přestup tři žáci a všechny jsme přijali,“ uvedla ředitelka školy Pavla Gregorovičová.\nObce mají povinnost zajistit dětem povinnou školní docházku. Pokud nemají vlastní školu, musí si dojednat s jinou obcí školský obvod. Situace v Mysločovicích nyní rozděluje nejen starosty, jednotní zdaleka nejsou ani právníci. Může se tedy kdekoliv zopakovat.\n„Mám tři právní názory a všechny se naprosto liší,“ řekla starostka Hostišové Marta Smolková.\nV minulosti se pět obcí, které leží v okruhu zhruba tří kilometrů od Mysločovic, dohodlo s vedením Mysločovic a spádový obvod vytvořilo. To znamená, že žáci z těchto obcí dojíždějí do mysločovické devítiletky. Každá z obcí za své žáky doplácela Mysločovicím na provoz školní jídelny a družiny.\n„Nyní ale zastávají názor, že příspěvek platit nemusí. Za poslední dva roky nám starostové faktury vrátili, což znamená, že nám chybí zhruba tři čtvrtě milionu korun,“ upozornil Žák.\nPředloni se totiž změnilo rozpočtové určení daní a obcím skokově přibylo peněz. Včetně plateb na žáky pro ty obce, které mají spádovou školu. Okolní starostové už proto dál připlácet odmítali.\n„V té situaci jsme řekli ne,“ konstatoval starosta Lechotic Petr Maňásek. „Navíc jsme zjistili, že škola si nechala část nákladů zaplatit od rodičů a zřizovatel si k tomu vzal celou částku od obcí.“\nV Mysločovicích jsou přesvědčení, že nechybovali, protože částky nebyly v dohodě nijak specifikované. Navíc se prý věc opakovaně řešila v roce 2013, při jednáních o společném školském obvodu.\nO novou dohodu se obě strany snažily. Návrhů padlo několik, na žádném se ale starostové neshodli. Jako jediná na dohodu nakonec přistoupila starostka obce Hostišová. „Neměla jsem jinou možnost,“ vysvětlila Smolková.\nLetos mají v Hostišové sedm prvňáků. „Rodiče by je museli vozit do Zlína. Tomu jsem je nechtěla vystavit, zvlášť když starší dítě už chodí do Mysločovic,“ objasnila Smolková.\nZdůraznila přitom, že šlo o kompromis na obou stranách. Za jednoho žáka bude obec platit dva tisíce korun. Nemusí přitom jít o definitivní verzi, jednání mají pokračovat už příští týden.\nDo sporu se vložil krajský úřad\nZa starosty obcí se postavil krajský radní pro školství Petr Gazdík. Také on tvrdí, že v Mysločovicích chtějí vybírat peníze za něco, co mají hrazeno z rozpočtového určení daní.\n„Považuji to za vydírání. Škola nemá žádný důvod cokoliv fakturovat ostatním obcím. Navíc dělat naschvály, když jde o děti, je hloupé,“ prohlásil.\nStarostové se mohou dohodnout třeba v případě, že škola potřebuje opravu nebo jiné nadměrné výdaje. „I pak ale záleží na dobré vůli zastupitelstev jednotlivých obcí,“ upozornil Gazdík.\nS tím ale nesouhlasí ředitelka mysločovické školy. „Prostředky z rozpočtové určení daní se řídí počtem žáků navštěvujících školu. Jedná se tedy o peníze, které jdou za žáky školy a ne školských zařízení,“ vysvětlila Gregorovičová.\n„Naopak školský zákon uvádí, že obce, které jsou součástí školského obvodu, jsou povinny přispívat na výdaje školských zařízení, tedy například školní jídelny a družiny,“ dodala.\nProblém může mít „násilné“ řešení, kdy úředníci kraje posoudí kapacitu školy v Mysločovicích a spádový obvod pro ni určí.\nPrávě krajský úřad se ujal role mediátora, starostové dotčených obcí se s vedením odboru školství setkali na avizované úterní schůzce. „Problémy v minulosti vznikly špatnou komunikací,“ řekl Gazdík.\nPožádal proto starostu Mysločovic Pavla Žáka, aby vedení školy pozdrželo rozhodnutí o přijetí či nepřijetí přespolních žáků do první třídy. Tím všichni zúčastnění získají čas na novou dohodu, případně definitivní rozhodnutí o tom, že spolupráce končí. Škola může počkat do 23. května.\nObce se už snažily najít pro prvňáky i místo jinde, což ale může být problém.\nTřeba z Míškovic a Lechotic by to měly děti nejblíž do Ludslavic. Jenomže tamní škola už stahuje děti z dalších dvou obcí a je plná. Pak už zbývá dojíždět do městských škol v Holešově, případně na opačnou stranu do Otrokovic a Zlína. To ovšem znamená, že budou děti trávit na cestě delší čas.\nDohodnout se na podmínkách a obnovit spádový obvod mysločovické školy by bylo nejlepším řešením pro všechny. Když škola přijde o přespolní žáky, přijde i o peníze.\n„V tuto chvíli v Mysločovicích jednají proti svému zájmu. Působí tím navíc škodu ve vztazích s okolními obcemi,“ poznamenal Gazdík.\nNa problém upozornili rodiče dětí, které do Mysločovic dojíždějí. Sbírají podpisy pod petici, v níž požadují odvolání starosty.\n„Nutí ostatní obce, aby přistoupily na jejich podmínky. Děti berou jako rukojmí,“ uvedla autorka petice Barbora Zdráhalová.\nTémata: starosta, Zlínský kraj, Mysločovice, Petr Gazdík, Zlín, Sazovice