Should i stay or should i go? - Divadlo Petra Bezruče\nunikátní autorský projekt, zabývající se fenoménem odchodu / inscenace plná metafory a imaginace / fyzického pohybu a poetických obrazů / jevištní báseň / otázky bez odpovědí / 2 x 3 příběhy o rozhodnutí zůstat, nebo odejít / 6 herců a přes 300 cihel na jevišti / existuje něco jako láska k domovu? / proč domov opouštíme? / jaké nás ženou sny? / jaké nás ženou běsy? / co hledáme? / odcházíme? / kam? / utíkáme? / proč? / vracíme se?\nRežie Skutr (Martin Kukučka a Lukáš Trpišovský) / Scéna jan polívka / Kostýmy Daniela Klimešová / Hudba Petr Kaláb / Pohybová spolupráce Adéla Laštovková Stodolová / Dramaturgická spolupráce Ilona Smejkalová\nhrají Tereza Vilišová, Sylvie Krupanská, Kateřina Krejčí, Jan Vlas, Viktor Dvořák, Tomáš Krejčí\ndélka představení 1 hod. 5 min / premiéra 23. listopadu 2007 / derniéra 11. července 2008\nfotografie ze zkoušky 15. listopadu 2007\nskutr / zkouška\nopravdu výjimečný projekt / co čeká diváky? / nevšední zážitek / gejzír nápadů i imaginace / co čeká herce? / netradiční vznik i průběh práce / autorský přístup ke zrodu představení / úplné vytvoření postavy / kombinace zvuku, pohybu a slova / tak to tu ještě nebylo!\nSKUTR – dost dobře zavedená divadelní značka\nAutorské dvojice nejsou ničím neobvyklým. Ovšem režijní duo Martin Kukučka a Lukáš Trpišovský, tvořící pod značkou Skutr, je v našich končinách skutečnou raritou. „Dělat v tandemu je nesmírně pohodlný. Každý z nás dělá jen to, co umí a co ho baví. Ostatní zastane ten druhý. Spousta režisérů nám náš tandem závidí.“ (L. T. 2007)\nLukáš Trpišovský se narodil v roce 1979 v Praze. Po maturitě na gymnáziu Přípotoční studoval od roku 1998 hudební vědy na FF UK v Praze, v roce 1999 začal studovat režii-dramaturgii na pražské DAMU, kde se potkal se stejně starým Martinem Kukučkou. Ten měl v té době za sebou maturitu na gymnáziu Púchov i působení ve „Folklórnom súbore Váh“. „Potkali jsme se před osmi lety na DAMU v Praze. S Martinem jsme oba dva líní, a tak děláme jen věci, které nám jdou. Zjistili jsme, že v tom se doplňujeme, a proto děláme spolu. Dvě půlky líného je jeden pracovitý.“ (L. T. 2004)\nOd roku 2001 pravidelně spolupracují jako režijní tandem. „Studovali jsme ve stejném ročníku. Ve druháku jsem dostal nabídku na inscenaci, a protože přišla na poslední chvíli, přizval jsem Martina. Na zkouškách jsme zjistili, že si píšeme téměř totožné režijní poznámky. Divadlo vidíme stejně, nepřeme se, ale doplňujeme.“ (L. T. 2005)\nZačali působit pod značkou SKUTR, kterou jim vymysleli jejich spolužáci z DAMU. „Ve Vilniusu nám jeden novinář na tiskové konferenci sdělil, že si to vyhledal na netu a že SKUTR, podle slov našeho bývalého premiéra, znamená SKUrvený TRpaslík. My jsme mu to nevymlouvali:-) Ve skutečnosti nám tu přezdívku vymyslel někdo ze spolužáků na DAMU (dodnes se dotyčný ke svému nápadu nepřihlásil). My jsme to přijali, když už nám tak všichni říkali, a udělali jsme si z toho logo. Tím jsme fascinovali jednoho pedagoga z Columbia University v New Yorku. Naše práce se mu taky líbila, ale to logo bodovalo ze všeho nejvíc!“ (L. T. 2007)\nOba v roce 2004 absolvovali obor režie-dramaturgie pod vedením prof. Josefa Krofty a prof. Miloslava Klímy na katedře alternativního a loutkového divadla DAMU v Praze, kde i nadále pokračují v postgraduálním studiu. „Krofta si do ročníku vybíral lidi, kteří nebyli nijak zasaženi divadlem, chtěl, aby ho teprve postupně objevovali. A to pro nás bylo štěstí, protože jinak bychom se na DAMU asi nedostali. Vždyť Lukáš ani nevěděl, co je to dramaturgie.“ (M. K. 2006)\nVěnují se především multižánrovým autorským projektům. „Prošli jsme křivkou jako v milostném vztahu: nejdřív soulad, pak drobná rozčarování a objevování zlozvyků. To je fáze, v níž se s chybami smíříte, nebo odejdete. My jsme se smířili. Oba se bojíme, že bychom se mohli jednou rozejít. Dva režiséři na zkoušce je luxus. Hrozná představa, že je režisér sám a musí působit jako sebejistý pánbůh.“ (L. T. 2005)\nZa svou práci získali řadu ocenění – Cenu Evalda Schorma, Cenu Josefa Hlávky, Cenu děkanky DAMU, Grand Prix na mezinárodním festivalu ZLOMVAZ 2004 v Praze a Grand Prix a Cenu diváků na mezinárodním festivalu FIST 2007 v Bělehradě. Třikrát po sobě byli nominováni na Talent roku Ceny Alfréda Radoka. „Letos už jsme zašli za kritiky a říkáme jim: Až nás budete chtít příště nominovat, tak se dobře dohodněte, ať už konečně vyhrajeme, protože potřetí už vám tady křoví dělat nebudeme. Všichni jsme se náramně zasmáli, akorát oni nepochopili, že to myslíme vážně.“ (SKUTR 2006)\nAni prestižní Cenu Sazky a Divadelních novin, na kterou byli dvakrát navrženi, zatím nezískali. „Tahle cena nás mrzí, protože je to skutečně finanční cena!!! A já bych si teď zrovna potřeboval zařídit kuchyň! Ach jo...“ (L. T. 2007)\nDlouhodobě spolupracují v rámci divadelní laboratoře Archa.lab s Divadlem Archa v Praze, kde vytvořili inscenace Nickname (2004), Duší dítě (2005), Understand (2005), 8 – polib prdel kosům (2006) a Plačky (2007). „Spolupráce s Divadlem Archa v rámci Archa.lab – to je sen! Je to jediné české divadlo, které již čtrnáct let funguje v rámci mezinárodního kontextu. Přiváží špičkové tvůrce a vytváří ojedinělé cross-over, side-specific či social-specific projekty.“ (L. T. 2007)\nRežírovali i v předních českých divadlech – Národním divadle v Praze (Hrdinové, 2006), v Divadle Na zábradlí (Kdyby tohle bylo divadlo..., 2004, a Plyš, 2005), ve Švandově divadle (Shock EVEnt, 2005) nebo v Českém rozhlase (Slyšet Andersena, Plyš, Hřiště). „Trochu jsem se spolupráce s herci z Národního divadla obával, očekával jsem od nich k těm našim až infantilním improvizacím, kde se herci svíjejí po zemi, určitý odpor, ale ono je to asi bavilo, protože nikdo z nich neprotestoval.“ (L. T. 2006)\nJeště coby studenti DAMU začali spolupracovat s wroclawskou školou PWST. Původně chtěli po svém pojmout příběh barona Prášila, ale když dostali k dispozici herecký soubor složený ze tří kluků a deseti dívek, rozhodli se pro autorský příběh o válce, který se odehrával v zasypaném bunkru a dostal příznačný název Masakra. „Velmi zásadní inscenace – během tohoto projektu se totiž Honza Polívka (náš scénograf) poznal se svou nastávající ženou, se kterou nyní žije ve Warszawě.“ (L. T. 2007)\nSpolu s dalšími vysokými divadelními školami v Bratislavě, PWST v Krakówě a DAMU v Praze připravili několik mezinárodních projektů – MacBeth (2003), Ráj srdce labyrint světa (2006). Kromě autorské práce vedou workshopy (Praha, Wroclaw, Bratislava, Bělehrad, Mostar). Jejich práce byla prezentována na mnoha festivalech po celé Evropě. „Podle mne je divadlo skutečná demokracie, kde v jediném okamžiku záleží jen na umu a síle přesvědčivosti. To, zda je herec, režisér nebo divák komunista, černoch, gay, uprchlík, zdravotně postižený nebo prezident, je nepodstatné. Nudné zůstane nudným a geniální geniálním!“ (L. T. 2007)\nProjektem „Should I stay or should I go“ chceme představit ostravskému publiku mladou a osobitou dvojici neotřelých divadelníků, kteří vystupují pod pseudonymem SKUTR. Proč jsme se rozhodli je oslovit? Martin Kukučka a Lukáš Trpišovský si za krátkou dobu svého uměleckého působení získali přízeň diváků i odborné kritiky a bezesporu patří k nejvýraznějším režisérům své generace. I to, že byli třikrát za sebou nominováni v kategorii „Talent roku“ na Cenu Alfréda Radoka, i to, že jejich věhlas přesáhl hranice naší republiky, ukazuje, že jde nepochybně o výjimečný tvůrčí tandem. Skutři totiž patří nejen k nejtalentovanějším, ale také k nejoriginálnějším mladým divadelníkům v České republice. Aktuální témata (např. chat či výročí narození Hanse Christiana Andersena) přenášejí na jeviště velmi pozoruhodným a rafinovaným způsobem. Disponují imaginací a vtipem, díky kterým jsou jejich představení vždy zážitkem – pohybové, scénografické, hudební a jiné prostředky obvykle skloubí velice svébytným, neotřelým systémem, takže ve výsledných inscenacích fungují dokonale. Pokud jde o styl práce a metodu, kterou tato dvojice tvoří, bývá pro soubory, s nimiž se pracovně setkají, zajímavou inspirací, zvláště pak v oblasti neinterpretační tvorby, často označované jako tvorba plně autorská.\nNaše inscenace se zabývá tzv. fenoménem odchodu. (Téma domova, jeho ztráty a případného znovunalezení, se už u SKUTRu objevilo v náznacích dříve. Možná bude zajímavé sledovat, jak se jej zhostí v momentu, kdy ho postaví do hlavní role.) Odchodu z dosavadního domova za studiem, prací, „lepším životem“ do jiného města (ve smyslu i jiného místa). Jaký vlastně máme vztah ke svému domovu, který jsme opustili? Můžeme se tam po několika letech vrátit? A vrátíme se do stejného místa, tak, jak jsme ho opustili? Je to vůbec možné? Kdo se víc změní, naše rodiště, nebo my? Co to vlastně znamená emigrovat? Jak taková změna ovlivní naši kariéru, osobnost, naše kontakty?\nInscenace by měla být především projektem pro mladé, kteří dnes v sociálně slabších aglomeracích (jako je například i naše město) řeší otázku, zda mají odejít ze svého rodiště pryč za prací či za studiem, zda se pak chtějí nebo mají vrátit. Věříme, že přesně toto téma osloví diváky v celé Ostravě, která se potýká s velkými so- ciálními problémy. Zároveň je toto téma všeobecné a nevztahuje se jen na ostravský region. S nutností vyrovnat se s myšlenkou „opustit svůj domov“ se přece potýká mnoho mladých ať už v rámci naší republiky, nebo celé Evropy – zejména východního evropského bloku či bývalé Jugoslávie, tak, jak se o tom přesvědčili Lukáš Trpišovský a Martin Kukučka například během workshopu, který vedli v bosenském Mostaru.\nPřipravovaný projekt je pro Divadlo Petra Bezruče výjimečným z hlediska vzniku a průběhu práce. Smyslem bylo, aby se herci souboru setkali s autorským přístupem ke vzniku projektu. Od úplného vytvoření postavy za pomoci kombinací zvuku, pohybu a slova, přes podíl na celkovém tvaru inscenace. Titul „Should I stay or should I go“ je totiž tak trochu experiment. A spolupráce s tandemem SKUTR, jak pevně doufáme, přinese všem zúčastněným velký umělecký zážitek. Tedy i Vám – našim divákům!\nTakže – zůstat, nebo odejít?\nSám před sebou nikam neutečeš\nOceňované režisérské duo SKUTR, sestávající z Martina Kukučky a Lukáše Trpišovského, nedávno zavítalo do ostravského Divadla Petra Bezruče. A výsledkem je v mnohém pozoruhodná inscenace Should I stay or should I go?\nPsát, či nepsat o tomto představení? V tomto případě existuje jednoznačná odpověď. Horší už je to s odpovědí na otázku, kterou nastoluje nová inscenace Divadla Petra Bezruče Should I stay or should I go?\nV prvotní linii jde samozřejmě o dilema, zdali odejít, či neodejít, ale v dalším plánu jde obecně o rozhodování. Kdo z nás si takovou otázku v životě nekladl? Kolikrát během našich životů se dostaneme do situace, kdy podobný problém vyvstane? Může se třeba jednat o ta jednodušší rozhodování, kde a jakou střední školu studovat. Častěji se ono dilema vyjevuje při volbě vysoké školy. Jít do toho po hlavě, nebo mít jistotu rodičovského zázemí? Jsou však i takoví, kteří k opuštění pohodlného hnízdečka nepotřebují žádné vnější podněty, spíše je pohání vnitřní nutkání po samostatnosti. Ale kolik takových je, když i u nás se pomalu začíná rozšiřovat fenomén, který je ve státech jižní Evropy doslova rozbujelý? Mladí muži i ve svých třiceti letech stále zůstávají u svých rodičů a vůbec jim nepřijde divné, že si ze své matky udělali otroka. To jsou samozřejmě ty jednodušší situace. Co však dělat v případě, kdy je potřeba učinit zásadní rozhodnutí? Je toto opravdu ta osoba, se kterou chci strávit zbytek života? A proč si neudělat tu situaci ještě složitější, počkat si na děti a zacyklení ve splátkách společného majetku, a pak začít řešit otázku vlastní spokojenosti, která může vyústit v odchod? Nedej bože, aby se do toho přidala nespokojenost v práci. A tak by se dalo pokračovat donekonečna. Pokud už se máme k nějakému zásadnímu kroku rozhoupat, ten impuls musí být pro nás dostatečně silný a je jedno, jak jej vnímá okolí. V danou chvíli se stává středobodem vesmíru.\nA přesně toto je výchozím momentem nejnovější inscenace v ostravském Divadle Petra Bezruče. Pět herců a hereček zde rozvíjí toto ústřední téma po svém a mají záchytný bod v osobě šesté, ve které se zhmotňuje zkušenost, nadhled a odstup zralého věku. Možná i trocha rezignace. Kdysi sice měla touhu být zpěvačkou, ale dnes jí stačí, když se vydovádí doma a v koupelně rozjede svou show. V prvotní chvíli by se dalo usuzovat i na generační rozkol. Starší osoba vidí více, než si mladí dokáží připustit, ale oni si potřebují projít vlastní zkušeností. A o to se opravdu pokoušejí. Odcházejí naplnit své sny nebo setřást nesnesitelnost vlastní životní situace. Zůstat, nebo odejít? To je ústředním dilematem inscenace SKUTRU, která obohatila repertoár ostravského Divadla Petra Bezruče.\nMuž, který chce být ženou. Proč by se mu to mělo splnit právě v Londýně? Co mu nedovoluje se „uvolnit“ tady u nás? Žena, která má natolik citlivý pupík, že se jej nemůže ani dotknout. A tak jej používá jako satelit a vysílá signály. Hledá druhou osobu, která by do něj zapadla. Leč marně. Ono nevyřčené zoufalství se děsivě vyjevuje u matky tří dětí, která má na krku manžela, barák a kdovíco ještě. Bezmyšlenkovitě se vrhá do jakýchkoliv avantýr, které se jí naskytnou. Pokaždé z nich však vyjde ještě více zdeptaná. Takové citově vyprahlé osoby mají často touhu spasit svět nebo alespoň někoho jiného. Jenže z důvodu jejich vlastního zmatku se všechno bortí. Neštěstí stíhá neštěstí. S podobným zoufalstvím do děje vstupuje i mladík, který je díky svému rodinnému zázemí (otec alkoholik mlátící matku) citově zdevastován. Tím pátým je mladý muž, který se snaží najít klid. Pětice se na své pouti potkává a prožívá spolu chvilkové záchvěvy naděje a následného zklamání. Svou zkušeností si prošli a už jim vůbec nic nebrání se vrátit. Smířlivé stáří to očekává a má pro to pochopení.\nZůstat v Ostravě, nebo odejít? Není vůbec nutné vědět, jak mladá režisérská dvojice SKUTR (Martin Kukučka a Lukáš Trpišovský) přišla na ono téma. Důležité je, že funguje. Dá se usoudit, že společně s herci vycházeli z bodu nula a za pomoci improvizace došli k výsledné podobě. Malinko se nemohu zbavit pocitu, že by ta inscenace byla jiná a delší, pokud by měli na přípravu více času, ale i tak je to hodina velmi výživná. V tom, co rozeznívá, možná až příliš.\nPředstavení běží již ve chvíli, kdy diváci vstupují do sálu. Šestice aktérů předvádí absurdní pohybovou sestavičku, během které v některých z nich narůstá napětí. Aby si diváci plně uvědomili, že toto je živé divadlo, jsou hned zkraje konfrontováni s výzvou k odchodu. Nikdo se k tomu nemá, a tak odcházejí herci ve svých výše uvedených rolích. Za pomoci cihel dvou různých velikostí a svých těl rozehrávají několik situací, které jsou napumpovány nápady. Pohybuje se to na ose od křehkého znázornění nejniternějších záchvěvů až po skvostně vypointované gagy. Umně se zde pracuje s rekvizitou, kdy cihla může být lodičkou na vysokém podpatku, poprsím, kabelkou, zrcátkem, nebo třeba i nenáviděnými rodiči. Imaginaci se meze nekladou. Často není ani potřeba slov, protože pohyb svým svébytným jazykem sdělí daleko více. Společně s hudební složkou, které patří můj největší obdiv, dodává mnohým situacím na opravdovosti. To třeba platí o milostném vzplanutí a sblížení mužského páru. Za normálních okolností má divák tendenci před takovými obrazy utíkat uchichtnutím, ale zde hudba umocňuje čistý prožitek a dodává výjevu na autentičnosti.\nBěhem představení lze vidět, že neotřelý režisérský přístup se pozitivně podepsal také na výkonech všech zúčastněných herců. Kateřina Krejčí znatelně pookřála a na malém prostoru předvádí divy. Obdivuhodný je však především Jan Vlas, který svou roli (sám sebe?) zvládá s velkou bravurou, niterností a vtipem.\nV případě Ostravy má ústřední téma ještě další rozměr. Ostrava, jako zářný zástupce Moravskoslezského kraje, totiž nese všechny průvodní znaky odstrčené periferie. I když se tady situace začíná postupně zlepšovat, stále velký počet lidí stojí před oním dilematem, zdali zůstat, nebo odejít. Zlepšuje se sice nabídka práce a postupně i v Ostravě nastává problém, kde nalézt odpovídající a kvalifikované pracovníky, ale pořád přetrvávají obtíže s čistotou životního prostředí. Ve svém důsledku je v oné inscenaci zakódován i hravý šťouchanec směrem k místním hercům. I přes nesmírnou snahu všech ostravských divadel a kvalitu jejich produkce Ostrava stále v očích mnohých zůstává divadelní periferií, a tak se nelze divit, když se někdo rozhodne odejít.\nBuďme však optimističtí a věřme, že se situace třeba v brzké době změní. Inscenace Should I stay or should I go může mnohé přesvědčit. V mnohém navazuje na předchozího Mikuláškova Evžena Oněgina a rozprostírá vějíř „bezručovských“ možností značně doširoka. To se podařilo i díky dvěma skutrovským duším, které v Ostravě doslova ťaly do živého.\nPokud bychom parafrázovali stěžejní otázku z názvu představení směrem k potenciálním divákům, i v tomto případě je odpověď jednoznačná. Jít se podívat.\nPATRIK HRONEK, Literární noviny 2008-2\nŠest herců hadího těla a těkavých myšlenek se v autorské inscenaci osobitě vyjadřuje k otázce odchodu z domova někam, s někým, za někým, pro něco ...\nZ neurčitých pocitů se brzy před divákem rozvinou hravé mikropříběhy překvapujících životních setkání, k nimž by určitě nedošlo, kdyby se člověk neosvobodil a nevydal na cestu, do polemiky s příslovím, že všude je chleba o dvou kůrkách. Je těžké něco vybudovat a lehké zbořit. Jak je dobré mít se zase kam vrátit, nám připomene Andersenova pohádka v podání Kateřiny Krejčí. Když začne pupík vysílat signály, na chvíli do hry vstoupí i diváci. Trocha pantomimy a mnoho intuitivní a často zoufalé touhy po lásce způsobí, že nikdo z divadla neodejde nezamyšlen.\nDOUBRAVKA KRAUTSCHNEIDEROVÁ, Reflex č. 49/2007\nTéma odchodu či cesty pojato jako mnohovrstevnatý kaleidoskop osobitých pohledů i citovaných odkazů. Původní s přejatým, společně jako na skútru.\nHerci neztělesňují postavy, ale vytváří je. Mnoho nenamluví. Slova jen matou a k dorozumění nevedou. Nejpodstatnější sdělení vyplyne z citoslovcí a pohybů těla. Pohyby přechází z tance v zápas, z milostných přitakání do bojových sestav. Vrací se zpět, odkud se vydávají znovu hledat. Kurážný experiment zasáhne hlavně mladé diváky, a je to tak dobře. Vnitřně svobodný projev Kateřiny Krejčí zase dokonale odzbrojil mne.\nMARTIN REŽNÝ, Reflex č. 51-52/2007\nplakát k představení Should i stay or should i go?\nToto představení mi utkví v paměti asi navždy. Velmi zajímavé představení. Herci naprosto úžasní, výborná dramaturgie... Prostě vše skvělé!!! Některé kousky si pořád dokola představuju... Děkuji moc za krásný zážitek\n11.04.2008 19:35 | někdo neznámý\nzdravim všechny akvabely! byli jste fajni a pěkni. a mraziví.\n12.03.2008 15:30 | waltari\n„Kdo jsme? Odkud přicházíme? Kam jdeme?“ ptal se před více než sto lety Paul Gauguin. Zůstat či jít? Ptají se mladí lidé dnes. Doba se mění a její filosofie také. Klademe si jiné otázky, avšak jejich odpovědi se zdá být stále složitější nalézt.\n„Zůstat v prachu a cihlách rodného města, které je mi až odporně známé, anebo uposlechnout vnitřní hlas volající a lákající k hledání Osudu? Už vím! Mám Ho! Mám Ho v pupíku. Tady..“\n„Jsem jiný. Ano, jsem gay. Nebo transvestit? Možná jen transexuál..Doma mě nechápou a chápu já sám sebe? Půjdu se najít..“\n„Nenávidím je a nenávidím se a nenávidím to tady a potřeboval bych je zabít a obejmout a tamhleten kluk..“\n„Jaké to je být tak brzy vdaná? Nemáš někdy chuť udělat něco jen tak? Něco šíleného? Ulítnout a letět..proč si to nezkusíš?!“\n„Copak to jde? Děti, manžel, nákupy, práce, vaření, úklid..teď to zkus!“\n„A všechno má svůj rytmus a stereotyp a každý den ve vlaku a ten vlak je jako můj život a jízdní řád mi dává řád..tdmtdm..tdmtdm..tdmtdm..“\nGroteskně-poeticko-erotické prolínání postaviček a jejich duší, které se rozchází a scházejí, dotýkají, bojují, milují a nenávidí, křičí po sobě a šeptají..potkají se, aby už se nikdy nesetkali..\nOtázka zůstává nezodpovězena, avšak za pokus vždy stojí jít, ať si to můžeme uvědomit, pane Gauguine.\n11.01.2008 13:54 | Marcela Adámková\nVynikající představení, pro mě spolu s Britney největší zážitek u Bezručů. Na některé scény opravdu radost koukat. :)\n04.01.2008 10:20 | David Kožušník\nPo tomto divadelním představení se mi ani nechtělo domů a klidně bych se na něj podívala hned znovu. Odcházela jsem z divadla plná pocitů. Každý příběh, který proběhl na jevišti, ve mě vyvolal nějaké emoce. Tato hra se mi moc líbila určitě si na ni ještě zajdu :-). Jste skvělí!!!!\n19.12.2007 10:37 | Alena


Palmer (2021) | Recenze | MovieZone.cz\nPalmer\t| 2021\nCZ premiéra: 29.01.2021\nhrají: Justin Timberlake, Juno Temple, Wynn Everett, Dean Winters, June Squibb\nHudební hvězda po čase zase zamířila do filmu. Zadařilo se?\nJustina Timberlakea mám docela rád. Ne teda, že bych si každý den doma z nudy pustil jeho popíkové songy, ale jedná se o jednoho z umělců, které mu to jde jak před mikrofonem, tak před kamerou. Do herecké extratřídy má ještě daleko, takové Social Network ale ukázalo, že pod správným režijním vedením dokáže předvést solidní věci. A pohodová romantika Kamarád taky rád zase potvrdila, že je to prostě sympaťák. Je proto docela škoda, že do filmového rybníčku nezavítá častěji a naposledy jsme ho v hraném projektu mohli vidět před 4 lety. Nyní se svůj půst konečně rozhodl přerušit. Jeho novinka Palmer však v ukázkách vypadala spíše na klišovité hřejivé drama o muži, jenž díky kamarádství k malému dítěti ke štěstí přišel. A ona je to více či méně pravda, v tom dobrém i zlém.\nTitulní hrdina Palmer se tedy vrací po několika letech vězení do svého rodného maloměsta, kde aktuálně žije u své babičky. Jenže na bývalého talentovaného hráče amerického fotbalu se většina lidí kouká kvůli kriminální minulosti přes prsty a on je rád, že se mu nakonec podaří najít místo školního údržbáře. Návrat do reality zkrátka neprobíhá úplně ideálně a on musí přijmout ještě nějakou tu životní ránu. Začne se ovšem sbližovat s malým klukem ze sousedství Samem, jehož matka feťačka často odjíždí neznámo kam a nechává dítě na několik týdnů bez servítek u Palmerovy babičky. Sam navíc není typický kluk. Rád se totiž kouká na pořady o vílách, obléká se jako holka a celkově má zkrátka trochu zženštilé chování, což mu dávají děti i dospělí sežrat. Mezi Palmerem a Samem však začíná vznikat silné pouto, kvůli němuž možná titulní postava od základů překope svůj život.\nAno, asi už jste podobný námět párkrát viděli. A pokud už jste si nyní udělali představu o tom, jak celý snímek bude probíhat a jak dopadne, máte ve svých domněnkách nejspíš stoprocentní pravdu. Palmer je po příběhové stránce naprosto předvídatelným a ohraným dramatem, v němž si odškrtáváte jedno klišé za druhým, a opravdu vás nemá čím překvapit. Na druhou stranu to ovšem tvůrci evidentně moc dobře ví a zkrátka se snaží naservírovat jen řemeslně poctivý flák, který vlastně nemá čím urazit, a zabaví díky herecké hvězdě jak vaší něžnou polovičku, tak se u něj klidně zaseknou i starší generace.\nRežisér Fisher Stevens (aneb zmatený vědátor z Číslo 5 žije!) tu totiž rozhodně nerozehrává žádnou prvoplánovou hru na city plnou emotivních ždímaček, jak by se u tohoto námětu nabízelo. Naopak si tu pomáhá spíše dosti civilní atmosférou, v níž rozhodně nikam nespěchá, vztah mezi ústřední dvojicí se tu vyvíjí hezky plynule bez násilných scenáristických berliček a v ničem se tu netlačí na pilu. Což je fajn právě u postavy malého chlapce, u něhož se nabízelo i více naťukávat případnou LGBT či trans linku.\nTouto cestou se však scénář nevydá a chlapcova odlišnost je zde prakticky „jen“ zobrazením člověka na kraji společnosti, jen malinko v jiném směru než v případě titulního trestance. A je vlastně moc dobře, že se film zmiňovanými cestami nevydal, protože by se tvůrcům vzhledem k jejich omezeným schopnostem snímek nejspíš bolestivě rozpadl pod rukama. Justin Timberlake pak film táhne spolehlivě kupředu. Pěvecký idol naštěstí evidentně ví, kde jsou jeho herecké limity a do role mlčenlivého fotbalisty je navíc velmi přesně obsazen. A mezi ním a na celovečerním poli debutujícím Ryderem Allenem to navíc hezky funguje a malý klučina se rozhodně počítá mezi talentovanější dětské herce. A za zmínku pak stojí také Juno Temple, jež i na malém prostoru dostává ze své drogově závislé matky maximum.\nPřehrajte si trailer Palmer tak rozhodně není žádným dramatickým veledílem. Na to je příběh až příliš okoukaný a předvídatelný a režie jede přeci jen místy až moc na volnoběh. Na druhou stranu zde evidentně tvůrci nejen, že neměli naštěstí moc přehnané ambice, ale také se vykašlali na přílišnou hru na city a divácký patos. Vznikla tak celkem příjemná žánrová jednohubka, která asi vyloženě nenadchne, ale bez okolků ji vlastně můžete pustit celé rodině a rozhodně tím nikoho nenaštvete. Což je filmový atribut, který se také počítá a musí se přeci jen ocenit. Kdyby si však Timberlake do budoucna vybíral i výraznější projekty, asi bych se taky nezlobil.\nSpiker8/10Mě to teda dostalo, na konci slza ukápla. Je to hodně podobný tomu Webbovi.\ntera"většina lidí kouká kvůli kriminální minulosti přes prsy"\nPalmera propustili z vězení a snaží se i přes nedůvěřivé okolí zapojit zpátky do života. A skamarádí se s chlapcem, který se nechová úplně jako kluk. Neurážející drama se skvělým Timberlakem a hezkou civilní atmosférou, jež doplácí zejména na totálně předvídatelný příběh a místy až moc pomalé tempo. Jako večerní filmová jednohubka ale funguje bez problémů.


Prodej chaty Zahořany - chaty na prodej | Eurobydleni.cz\nProdej chaty Zahořany - chaty na prodej\nŠiroká nabídka chaty na prodej Zahořany. Prodej chaty Zahořany si u nás vybere každý.\nChaty na prodej Zahořany (360+)\nHledáte chaty na prodej Zahořany a doposud se vám nepoštěstilo najít to pravé, po čem vaše srdce touží? Nabídka Eurobydleni.cz je opravdu bohatá. Stačí si vybrat z nabídky prodej chat Zahořany a máte tolik možností, že se sami budete divit. Chatu v Zahořany si nekupujete na jeden víkend či na jednu sezonu. Přeci jen je to nákup pro budoucnost. Proto je důležité mít z čeho vybírat.\nKaždý námi nabízený prodej chat Zahořany v sobě skrývá mnoho výhod, stačí mít jen ujasněno na vaší straně, co všechno o takové chaty očekáváte. Pokud jde o chaty v Zahořany na prodej, máme pro vás skvělou zprávu v tom, že asi jen těžko najdete jinde větší množství nabídek. Přinášíme do prodeje chat Zahořany zcela nový rozměr hlavně díky tomu, že náš vyhledávací formulář pamatuje na všechny parametry, které by vás mohly zajímat. Prodej chaty v Zahořany je pro nás stejně důležitý, jako je prodej všech dalších nemovitostí.\nChaty v Zahořany na prodej\nProjděte si naší nabídku chat k prodeji Zahořany a uvidíte, že je opravdu z čeho vybírat. Všechny chaty na prodej Zahořany nabízí skvělé možnosti, zvolit si můžete všechny české i moravské regiony. Proč tedy ještě s výběrem otálíte? Je dobré mít v patrnosti to, že ty nejlepší kousky jsou vyprodané opravdu rychle. Proto je i prodej chat Zahořany potřeba promýšlet opravdu rychle.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii chaty na prodej Zahořany, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující chaty Zahořany, a to chaty na prodej Zahořany, pronájem chaty Zahořany, dražby chat Zahořany.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej chaty Zahořany nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Zahořany, rekreační objekty k prodeji Zahořany, rekreační objekty k pronájmu Zahořany, Rekreační objekty Zahořany na dražba.\nJe možné, že v lokalitě Zahořany nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Zahořany na prodej nebo rekreační objekty na prodej Zahořany. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Zahořany použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Zahořany případně rekreační objekty Zahořany.\nDalší lokality v okolí chaty na prodej Zahořany\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii chaty na prodej Zahořany, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr chaty na prodej Zahořany. Určitě lépe naleznete chaty na prodej Zahořany, který hledáte.


Když vás zlobí turbo, obraťte se na odborníky - Neutrálně.cz\nPokud vaše auto bezdůvodně ztrácí výkon, mohlo by se jednat o vadné turbodmychadlo. Poměrně jednoduchý mechanismus (turbo se skládá z turbíny a kompresoru) plní v moderních spalovacích motorech veledůležitou funkci – tím, že do motoru přidává vzduch, mu přidává na výkonu, točivém momentu a účinnosti. Zároveň snižuje spotřebu a emise. Životnost turba je samozřejmě omezená a po určité době se opotřebuje. A vám nezbude, než ho nechat opravit, nebo koupit nové. Chcete-li, aby byl váš vůz fit v rekordně krátkém čase a pokud možno za bezkonkurenční cenu, obraťte se na společnost TURBINY CZ s.r.o.\nTURBINY CZ s.r.o. nabízí kompletní servis – prodej nových turbodmychadel, oprava poškozených i repase. Firma disponuje moderním zázemím a díky letitým zkušenostem v oboru si hravě poradí s téměř jakoukoliv závadou.\nRozhodnete-li se pro nové turbo, budete ho mít doma do druhého dne. Prodejce má turba i náhradní díly skladem a expeduje je okamžitě. Budete-li mít cestu kolem některého ze mnoha výdejních skladů či provozoven, můžete si zboží vyzvednout i osobně.\nNabídka turbodmychadel čítá turbodmychadla od renomovaných výrobců jako Borg Warner Turbo System, Garrett, IHI, Holset, Mitsubishi, Schwitzer nebo Toyota. Zajímají-li vás konkrétní značky automobilů, pro které u prodejce seženete turbo, podívejte se na aktuální katalog pro rok 2015. Najdete ho na www.turbiny.cz. V nabídce jsou také náhradní díly a opravné sady.\nPokud v katalogu nenajdete turbodmychadlo pro váš vůz, neváhejte společnost TURBINY CZ kontaktovat. Prodejce je schopen zajistit veškeré typy turbodmychadel – na objednávku i pro netradiční vozy.\nDalší možností je oprava vašeho stávajícího turba. I ta proběhne bleskově – turbodmychadlo ve stoprocentním stavu budete mít zpátky do 24 hodin či dokonce na počkání. Rychlá je také repase starého turba za nové – obvykle probíhá do druhého dne.\nLevná půjčovna dodávek: Mohdy lepší řešení než pořízení vlastního vozidla


Jak se zbavit potkanů v boudě - Škůdci, plevele a problémy\nJak se zbavit potkanů v boudě\nKrysy se mohou snadno stát nepříjemností v každé budově jednoduše na základě toho, jak snadno se rozmnožují. Když se potkan objeví v boudě, musí být podniknuty kroky k odstranění problému a zabránění opětovného výskytu. Péče o potkaní problém zahrnuje několik kroků. V době, kdy se objeví potkaní problém, je v hale pravděpodobně více než jen několik hlodavců.\nNajděte hnízdo, kde krysy žijí a chovají se. Při manipulaci s výkaly potkana, moči a hnízdními body je důležité nosit ochranné rukavice a masku. Černé světlo může být použito k určení, kde krysy putují nebo leží v kůlně. Černé světlo může být použito k identifikaci moči, když to není normálně vidět. Hledání hnízda je klíčem k určení, kolik krys je přítomno.\nZjistěte, kde krysy vstupují do kůlny. Otvor, který je malý jako půl palce, je obecně potřeba, aby všichni krysy získali vstup. Prohledávejte obvod po vnitřní i vnější části celé budovy, abyste hledali vstupní body. Hledejte díry v zemi a mezery v nadaci, kde by krysy mohly vstupovat do boudy.\nUzavřete všechny vstupní body do kůlny. Otvory musí být uzavřeny pomocí materiálů, které krysy nemohou zničit, aby se zajistil opětovný vstup. Cement, plech, malta a kovové pletivo v těžkém průřezu jsou všechny proveditelné možnosti. Pokud jsou v základu praskliny, měly by být utěsněny cementem. Přidejte mleté sklo do mokrého cementu, abyste odradili krysy od kopání, než bude mít šanci zaschnout. Další otvory lze zakrýt plechem a upevnit šrouby. K utěsnění otvorů lze použít expandující pěnu a těsnící materiál, ale krysy pravděpodobně materiály žvýkají bez jakéhokoli krytu.\nNainstalujte lapače nebo jiná zařízení pro chytání hlodavců do a kolem kůlny. Přichytávací pasti jsou podobné jako pasti na krysy, ale jsou větší. Jsou hospodárné, snadno se nastavují a relativně snadno se vyprazdňují a likvidují. V závislosti na preferencích jsou k dispozici také jiné typy pastí na krysy, včetně zapperových krys a lepicích desek. Různé pasti nabízejí různé úrovně účinnosti v závislosti na problému. Nejlepší návnadou pro většinu pastí je arašídové máslo nebo běžné máslo. Pasti by měly být kontrolovány jednou denně a podle potřeby zlikvidovány. Mrtvé krysy by měly být vyřazeny do dvojitých sáčků a rukavice by se měly vždy nosit.\nProvádět preventivní opatření pro budoucí otázky potkanů. Pokračujte v nastavování nástrah s malým množstvím návnad, abyste zajistili, že se problém nevrátí. Stanovení pastí na konzistentním základě umožní zabránit dalšímu vážnému problému. Je důležité pokračovat v tomto procesu, dokud si nejste jisti, že se krysy nemohou znovu dostat do boudy.\nPodívejte se na video: Indické bežce - zachránia vám úrodu (Únor 2020).\nDomácí výzdoba a architektura © Copyright 2020 | Jak se zbavit potkanů v boudě


Kdo žádá o místo v peč. domě? | Poradte.cz\nKdo žádá o místo v peč. domě?\nOd: martinaa® Datum: 02.06.14 17:41 odpovědí: 19 změna: 03.06.14 16:29\nPěkný den, je mi jasné, že o místo žádá ten, kdo chce být do zařízení umístěn. Ale může za něj požádat třeba i člen rodiny? Děkuji.\nDatum: 02.06.14 18:00\nZdravím, cituji slova jedné nejmenované polikliniky:\nPROHLÁŠENÍ PACIENTA (eventuelně příbuzných): Jsme si vědomi toho, bla bla bla...\nPodpis pacienta (příbuzných):\nZ toho vyplývá, že v případě, že člověk je v takovém stavu, kdy si sám zažádat a podepsat se nedokáže, mohou to za něj provést i členové rodiny. Ale určitě záleží podmínkách a pravidlech na konkrétním zařízení.\nDatum: 02.06.14 18:27\nPozor, poliklinika a pečovatelský dům je podstatný rozdíl ! Co je poliklinika, je celkem jasné, ale pečovatelský dům, to je bydlení pro starší lidi, kterí zde mají k dispozici (mohou si vybrat) určité služby, včetně lékařské péče, ale jde o lidi v zásadě soběstačné ! Takže, kdo "je mimo", prostě už si nedokáže obstarat své věci sám, není klientem pro pečovatelský dům. Já bych hledela na internetu a postupovala bych podle podmínek konkrétního domova důchodců, komunikace bývá celkem dobrá. Jsou domy, které přijímají klienty třeba s Alzheimerovou nemocí, ale je jich málo (těch domů).\nDatum: 02.06.14 20:31\nJde o to, že ona osoba je samostatná, řídí auto, normální chodí, obslouží se. Bohužel jeho přítomnost narušuje rodinu a vztahy jeho syna, už rok slibuje, jak si zažádá o pečovatelák, a stále nic, prostě je mu dobře, když má uvařeno, uklizeno. Syn i manželka jsou z něj na prášky, neustále se jim motá do života, vytváří potíže, vyvolává hádky a prostě se chová jak blbec - naschvál.\nPřímá otázka by tedy byla lépe položená, zda může syn zažádat otci o pečovatelák, i když je otec v pořádku.\nDatum: 03.06.14 10:42\n,,Pokud tomu rozumím,,chcete se zbavit tatínka ,který je údajně schopný se o sebe postarat,jen vám leze na nervy.Zajímalo by mne co to je narušování rodiny.\nA hlavně čí ten dům je. A jak je velký.\nTo byste ho museli zbavit svéprávnosti a šoupnout ho do někam jinam.Ale pokus řídí auto atd...asi na to nevypadá. Já si myslím,že se ho chcete zbavit ,,jen proto,že má nějaký názor,který se vám nelíbí.A zabírá prostor.\nJe šance tatínkovi nevařit ,nechat mu uklidit, službami,,pokud vás to zatěžuje. To mu navrhněte a uvidíte.\nDatum: 03.06.14 13:32\nDům patří napůl kamarádce a jejímu manželovi, normální rodinný domek, pánovi vyklidili jednu místnost, kde pobývá minimálně. Narušování rodiny je třeba narušování výchovy dvou malých dětí, nerespektování domluvených věcí, nemožnost soukromí, pán si po sobě neuklidí, doma moc s ničím nepomůže, ale neustále vyžaduje pomoc se svými aktivitami. Je velmi urážlivý. Bojí se ho nechat samotného doma, protože buď tam nechá šílený binec, nebo 10x volá s různými věcmi, co jsou dávno vyřešené, jen aby jim znepříjemnil návštěvu. Pána jsem viděla nekolikrát, a z jeho chování ke kamarádce opravdu vyplývá konfliktní a problémová povaha. Kamarádka má dvě práce a dvě malé děti, je kolikrát vysoko nad její síly ještě uklízet po dalším člověku, který se jen nechá vydržovat. Když se kamarádka konečně naštve a bouchne (že mu právě nebude vařit, prát atd.), tak je dva týdny klid a pak všechno při starém.\nTeď je to prý o něco lepší, když si dupla, ale má strach, protože dlouhodobě se to nedá udržet.\nDatum: 02.06.14 19:51\nTchyně je už úplně mimo, těžký Alzheimer a vše jí zařizujeme my. Nechceme ji nechat zbavit svéprávnosti, ale její myšlení a úvahy jsou už nulové. Pečujeme o ni s manželem, ale dohodli jsme se, že předem "výhledově" požádáme o umístění do domova seniorů. V případě, že by padla na nohy a my ji už nezvládli.\nV domově seniorů byli velice vstřícní, vůbec jim nevadilo, že babču zastupujeme, nechtěli ani žádnou její plnou moc. Jen je zajímala výše důchodu a výše příspěvku na bezmocnost. Ony ty peníze jsou všude AŽ na prvním místě.\nAle jinak byli příjemní. Od podání naší žádosti nás zhruba 2 x do roka kontaktují, zda už nemáme zájem. Pokud zatím odmítneme, vedou nás v evidenci dál. Je to pro nás velká vzpruha, víme, že kdyby se něco zhoršilo, můžeme ji umístit do péče.\nCo je ale zajímavé -mozek už nefunguje, babče je 89 let, ale ví, že je doma. Když jedeme třeba z vyšetření a přijedeme k vratům, začne vyrážet: doma...sme doma...Je to až dojemné. Proto jí chceme ten domov zachovat, dokud to bude možné. Jaga.\ndoplněno 02.06.14 21:27:\nChápu, že příbuzní by mu rádi pomohli, ale ta jeho děsná povaha, jak píšete, to všechno rozbije. Když tam de facto je "na návštěvě", odkud tedy přišel? Má někde možnost bydlení? Má možnost se někam vrátit? Že by ho ve vší slušnosti mohli poslat zpátky.\nPán je ale asi vykoukaný, dobře se mu u příbuzných žije, má péči a tak si nic nehledá a hnout se nechce. V tom případě poradit nedokážu. Snad jen koupit kafe "u žida".\nDatum: 02.06.14 20:35\nDěkuji, a nevíte, jak je to v případě, že je osoba v pořádku, obslouží se? Nahoře jsem se možná vyjádřila neúplně, ten pán by sám do pečovateláku chtěl, prý si odpočine, občas špatně chodí (ale auto řídí), ale skutek utek. Vzhledem k jeho povaze je delší soužití s rodinou syna zřejmě nemožné, znám manželku syna, ta vydrží jako býk, ale co je moc, je moc. Nemůže si doma ani odpočinout, neustále se motá do výchovy synů, dělá naschvály, problémy, a ani omluvit se neumí.\nJe schopná mu jednoho dne postavit kufry za dveře, pokud nesplní svůj slib a nenajde si místo. Prý by zažádali i oni, ale nevědí, jestli to jde, když je pán relativně v pořádku.\ndoplněno 02.06.14 20:57:\nNení ani jedno, ani druhé. Jen dlouhodobá "návštěva".\ndoplněno 03.06.14 13:42:\nBydlel, pokud vím, s bývalou manželkou, poté prodali byt a on tak nějak počítal s tím, že půjde k některému z dětí, aniž by se zeptal. Jedni vypadli rovnou, mají 2+1, druzí odmítli s tím, že ti třetí (tedy kamarádka a manžel), mají největší dům, tak se ho ujmou oni. Prakticky byli postaveni před hotovou věc a bylo hloupé mu říct, aby šel jinam...\nDatum: 02.06.14 20:50\nTak jestli pán bydlí ve vlastním domě/bytě nebo je spoluvlastník bude problém...vystěhovat z bydlení v osobním vlastnictvím nejde\nDatum: 02.06.14 21:36\nTakže vlastně celkem soběstačný člověk, ale jako dlouhodobá návštěva už těžko snesitelný. To je normální, každá návštěva se dříve nebo později omrzí. Nejdříve bych mu samozřejmě velmi šetrně sdělila, že je toho na vás všechny moc a takhle to dál nejde, aby u vás bydlel. Možná se bude cítit dotčený, ale to vy byste mohli být taky, s ohledem na jeho chování. Takže je čas věci řešit, najít pár tipů (domovů důchodců), telefonicky předjednat a pánovi pomoci tím, že ho tam doprovodíte a absolvujete jednání s ním. To bych viděla jako samozřejmé, vždyť on taky neví, co a jak a každý je rád za oporu druhých. Jinak že byste to vše zařídili "bez něj" a nechali ho někam odvézt, to nejde, ledaže by vás k tomu pověřil. Musíte mu pomoci situaci řešit, nedramatizovat, prostě se lidsky a v dobrém domluvit. Jde to, ale čím dále to budete odkládat, tím hůře. Až se jeho chování opravdu zhorší, jeho umístění se tím může zkomnplikovat.\nDatum: 02.06.14 21:33\nJestli všemu dobře rozumím, tak by snad bylo schůdné, aby mladí vyzvedli přihlášku, sami vyplnili důležité údaje a tatínkovi dali podepsat. Pokud je při plném vědomí, měl by si žádat úplně sám, ale tento způsob je jistě také přijatelný. Prostě podpisem svoji žádost potvrdí. A bude vědět, že je v pořadníku.\nMám doma podobnou přihlášku, maminka už je úplně mino, už se nepodepíše a různé málo důležité papíry za ni roztřeseným písmem podepisuji já. S podpisem žádosti mám obrovský problém, protože ještě nedávno se mě ptala, jak dlouho mě to s ní bude bavit a jestli ji opravdu nechám doma. Ale to je jiný příběh...\nDatum: 02.06.14 21:45\nJe to opravdu těžké, on sám ten člověk často ani neví, co dál. Když je mu líp, tak by rád ještě zůstal mezi svými, ve známém prostředí, které tak uklidňuje . Jenže když je hůř, tak myslí spíš na to, že v nějakém ústavu by tolik "neobtěžoval". Ach jo, jednou to poznáme taky... teda jestli vůbec .\nDatum: 03.06.14 11:29\nTiffany, máte naprostou pravdu. Říká se, že sytý hladovému nevěří a zdravý nemocnému také ne. To samé je v tomto případě, kdy mládí nechápe starého člověka. Pán je na návštěvě, proč? Zřejmě se sám bojí, že již vše nezvládne. Sice mluví o pečovatelském domě, ale na druhou stranu se bojí neznámého. Starý člověk nestíhá všechno pobrat a pochopit věci, které jsou pro mladé samozřejmostí. Tady vidím nedostatek trpělivosti a lásky. Jde o snachu, která se o tchána starat nechce. Má na to právo, ale je to smutné, moc smutné, protože pán hledal útočiště u syna.\nDatum: 03.06.14 11:35\nMožná to každá obec jinak, ale nejdříve by měl žadatel využívat služby, jako například vožení obědů a třeba úklid. Mít vyplněnou a odevzdanou žádost o přijetí do pečovatelského domu a čekat, až bude místo. Myslím, že pokud je to jedna osoba, bude jí to i sněkterými službami v peč. domě stát 4-5 tisíc + nějaké služby. Bydliště se prodlužuje každý rok, nebývá trvalé a také se každoročně zvedají ceny za tyto služby. Jde o to, aby člověku zůstalo dostatek prostředků na jídlo, jinak to doplácí děti, protože v takovém případě mají k rodiči vyživovací, či jak se tomu odborně říká, povinnost. Když supluje tuto povinnost stát, jedná se pak o přemístění takového starého člověka do DD nebo do LDN.\nDatum: 03.06.14 11:36\nMožná to má každá obec jinak, ale nejdříve by měl žadatel využívat služby, jako například vožení obědů a třeba úklid. Mít vyplněnou a odevzdanou žádost o přijetí do pečovatelského domu a čekat, až bude místo. Myslím, že pokud je to jedna osoba, bude jí to i sněkterými službami v peč. domě stát 4-5 tisíc + nějaké služby. Bydliště se prodlužuje každý rok, nebývá trvalé a také se každoročně zvedají ceny za tyto služby. Jde o to, aby člověku zůstalo dostatek prostředků na jídlo, jinak to doplácí děti, protože v takovém případě mají k rodiči vyživovací, či jak se tomu odborně říká, povinnost. Když supluje tuto povinnost stát, jedná se pak o přemístění takového starého člověka do DD nebo do LDN.\nDatum: 03.06.14 11:37\nMožná to má každá obec jinak, ale nejdříve by měl žadatel využívat služby, jako například vožení obědů a třeba úklid. Mít vyplněnou a odevzdanou žádost o přijetí do pečovatelského domu a čekat, až bude místo. Myslím, že pokud je to jedna osoba, bude jí to i s některými službami v peč. domě stát 4-5 tisíc nějaké služby. Bydliště se prodlužuje každý rok, nebývá trvalé a také se každoročně zvedají ceny za tyto služby. Jde o to, aby člověku zůstalo dostatek prostředků na jídlo, jinak to doplácí děti, protože v takovém případě mají k rodiči vyživovací, či jak se tomu odborně říká, povinnost. Když supluje tuto povinnost stát, jedná se pak o přemístění takového starého člověka do DD nebo do LDN.\nDatum: 03.06.14 11:38\nMožná to má každá obec jinak, ale nejdříve by měl žadatel využívat služby, jako například vožení obědů a třeba úklid. Mít vyplněnou a odevzdanou žádost o přijetí do pečovatelského domu a čekat, až bude místo. Myslím, že pokud je to jedna osoba, bude jí to i s některými službami v peč. domě stát 4-5 tisíc + nějaké služby. Bydliště se prodlužuje každý rok, nebývá trvalé a také se každoročně zvedají ceny za tyto služby. Jde o to, aby člověku zůstalo dostatek prostředků na jídlo, jinak to doplácí děti, protože v takovém případě mají k rodiči vyživovací, či jak se tomu odborně říká, povinnost. Když supluje tuto povinnost stát, jedná se pak o přemístění takového starého člověka do DD nebo do LDN.\nDatum: 03.06.14 13:50\nPán postavil syna před hotovou věc, aniž by se ho aspoň zeptal. A představte si, že přijdete z práce domů, za hodinu jdete do druhé práce, chcete si odpočinout, a ono to nejde, protože kolem Vás někdo schválně chodí, abyste věděl, že on je nespokojený. Očisti po sobě záchod? Leda ve snu. Dětem řeknete a), pán řekne b) a očekává, že bude podle něj. Mluví na ně sprostě. Uvaříte, on ohrne nos, že to nejí, jde si uvařit sám, ani po sobě neumyje nádobí. Pere se mu, žehlí vaří, on je přesto stále s něčím nespokojený. Do obchodu chodit nechce, protože by musel ráno vstávat, a když to kamarádka kvůli práci nestihne, tak dostane nadáno, že nejsou čerstvé rohlíky. Takhle bych mohla pokračovat hodinu.\nTo není nepochopení a trpělivost, pána jsem sama viděla a rozhodně to není chudák pohádkový dědeček, na kterého jsou všichni zlí.\nDatum: 03.06.14 15:43\nNevím, zda to má dnes ještě cenu:\nDědova mísa - báseň\n- syn chce svému otci udělat dřevěnou mísu, aby nerozbíjel nádobí. Tím ho však uráží. To si ale uvědomí až v okamžiku, kdy mu jeho malý syn řekne, že až bude taky tak starý, udělá mu také takovou mísu.\nDatum: 03.06.14 16:29\nAch jo, rady má určitě pravdu, ale fakt je, že s pánem se evidentně (hygiena) nedá vydržet a stejně tak se nedá čekat, že se situací nějak pohne on sám, na to bych nevsadila ani korunu. Takže je to na mladých, aby vyhledali vhodný domov důchodců (na pečovatelský dům to nevidím, pán nebude schopen si obstarat nic), podle ceny, vzdálenosti atd., projednali s pánem (hlavně by měl zasáhnout syn), vyplnili s ním a podali přihlášku a čekali. Obědy si může zatím nechat dovážet tam, co je nyní, aspoň nebude nadávat na kuchyň nešťastné snachy . Různé služby, úklid, holení, hygiena atd. jak píše rady, najdete na internetu u Vašeho města. Funguje to dobře, je to vlastně i forma společenského styku, k cizím se někteří lidé chovají lépe, než k vlastním a připraví se tak na změnu prostředí, do DD.


Tajemné podzemí pod klášterním kostelem skrývá několik rakví - Havlíčkobrodský deník\nArcheologický průzkum v kostele svaté Rodiny v Havlíčkově Brodě. | Foto: Deník / Jaroslav Loskot\n„Nemáme žádné záznamy o tom, že krypta byla někdy otevřena a prostory prozkoumány. V osmdesátých letech 20. století se v kostele prováděly rekonstrukce, ale do podzemí nikdo nenahlédl,“ vysvětluje mluvčí úřadu Michaela Tesařová což jen zvyšuje tajemnost místa. Očekávání, především v řadách přítomných novinářů, jsou velká. Na místě jsou již profesionální hasiči s vrtačkami a štěrbinovou kamerou.\n„Dnes se nebude stříhat páska. Předávám vám symbolickou tužku, kterou označíte místo, kde se bude poprvé vrtat,“ oznamuje archeolog Aleš Knápek z Muzea Vysočiny směrem k řediteli ÚZSVM Milanu Málkovi. První průzkumný vrt provádí hasič Zdeněk Šimánek v uličce kousek od hlavního oltáře. Vrtačka zajede do podlahy a objeví se hlína. Podle Aleše Knápka je to důkaz, že podzemní prostor krypty nesměřuje do lodi kostela. Místo možných vstupů do podzemí označuje v kostele masivní kamenná deska v podlaze. A ty desky jsou hned dvě.\n„Proč ty desky někdo nezvedne a podzemí neotevře,“ vrtá možná hlavou přítomným novinářům. Jenže deska je podle archeologa těžká, zalepená a neměla by být zbytečně poškozena.\nCo očekává od průzkumu podzemí ředitel muzea Michal Kamp? „Ideálně nic. Myslím, že mrtvé bychom měli nechat spát. Hroby nejsou místa pro senzaci. Mě zajímá hlavně velikost krypty,“ konstatuje historik. Druhý vrt udělají hasiči v podlaze směrem k východu kostela. Do otvoru spouští kameru. Není vidět skoro nic, tak přijde na řadu silnější vrták a naklápěcí kamera, takzvaná komínová. A zase nic! Žádné rakve, byť zde by měli být teoreticky pohřbeni významní měšťané a donátoři kostela. Jen hasiči zjistili, že krypta je přes dva metry hluboká.\nDalší vrt provedou hasiči přímo pod hlavním oltářem. Tady by měly být pohřbeni augustiniánští mniši.. Kamera neukáže opět nic. Podle archeologa Knápka je možné, že ostatky mnichů byly v 18. století za reforem císaře Josefa II. podle úředního nařízení z podzemí vyzvednuty a přestěhovány na hřbitov. Co se týče krypty donátorů, to je otázka. Ale zřejmě ani tam se neskrývá nic senzačního.\n„Podrobný průzkum kostela ukázal, že podzemní krypty pod kostelem jsou dvě. Jsou v dobrém stavu, suché a zřejmě čisté. Žádné lidské ostatky v nich pravděpodobně už nejsou,“ konstatuje archeolog Knápek. Novináři přišli o možnou senzaci, ovšem pro profesionální hasiče byla akce přínosná a zajímavá. „Něco takového jsme ještě nedělali. Pro nás to bylo cvičení. Vyzkoušeli jsme si techniku, kterou užíváme při závalech,“ konstatuje hasič Zdeněk Šimánek.\nPodle ředitele Málka úřad výsledky průzkumu zhodnotí a rozhodne o dalším postupu, zda se vyplatí podzemí kostela vůbec otevírat. Jenže všechno je nakonec jinak. Zhruba za hodinu po průzkumu oznamuje mluvčí UZSVM Tesařová senzační zprávu. "Profesionální hasiči provedli ještě podrobnější hloubkový náhled do podzemí kamerou a ukázalo se, že v kryptě pod oltářem kostela je asi pět rakví. Zřejmě se jedná o augustiniánské mnichy." To ale podle Tesařové odhalí podrobný archeologický průzkum.


Listopad 2019 – Reklama-litomerice\nRozmanitý výběr pomocníků a to kamkoliv\nHledáte takové kvalitní, krásné, moderní i bezpečné druhy pomocníků, se kterými si vybavíte vaše pokoje, místnosti či venkovní prostory? Potom jste dokonale správně. Jen s našimi schody v plzni, si smíte velmi výhodně a velmi krásně, vybavit vaše vnitřní i venkovní prostory a to, opravdu kdekoliv. Jsou v řadě druhů, tvarů i konstrukcí, které se hodí kamkoliv. Můžete i tedy zvolit takové, jak přesně potřebujete, šité na míru vašim přesným přáním.\nZvolte si bezpečí a vysokou kvalitu\nZvolte si tedy bezpečí a vysokou kvalitu a to s naší pomocí. Pouze u nás, najdete takové druhy schodů z plzně, které vám vždy pomohou a budou vám pomáhat již navždy.\nJak jsem měla krásné dětství. Již od prvních krůčků jsem se zajímala o sport. Jako každá slečna jsem se zajímala hlavně o tanec. Později jsem přidala i zpěv. Domnívala jsem se, jak jsem úspěšná. Jenže nastalo školní kolo a pohořela jsem. Toto mě docela hodně vzalo a na tanec i zpěv jsem zcela zanevřela. Zbýval mi tedy sport. Jenže který? Nebyla jsem schopna se pořádně rozhodnout. Rodiče mi sice doporučovali různé sporty, ale to bych nebyla já.\nCo jsem si nakonec vybrala?\nDělala jsem běh, pokoušela i o hod kladivem. Nakonec jsem přešla na tenis. Začínala jsem v jednom místním klubu, kde jsem měla velké štěstí na dobrého trenéra. Občas si na něho vzpomenu, i když jsem v současné době mnohem dál. Pokud vás zajímá, kde jsem se až dopracovala, nahlédněte na tenis on line.\nVážení zákazníci nabízíme Vám značkový reklamní textil pro osobitý nápad do Vaší firmy. Sestavujeme standardní kolekce i novinky spolu s našimi návrháři, kteří sledují všechny trendy v reklamě na trhu v celém světě.\nMůžete si vybrat ze sortimentu oblečení i z řady doplňků vhodných jako reklamní dárkové předměty pro klienty i zaměstnance. Populární kategorie triček různých střihů, vesty, kalhoty, reklamní textil ve všech barvách i vkusných barevných kombinacích.\nDobrý tip na reklamní textil a dobrá volba prodá Váš produkt. Máme v tomto oboru zkušenosti a umíme Vám poradit se stylem trička či kompletu, na kterém padne Vaše logo a zaujme. Prohlédněte si náš e-shop, máme pro Vás k objednávkám výhody a benefity. Dejte na naši reklamu.\nHodláte zainvestovat do nějakého vybavení, které byste následně mohli využít jak při svém zaměstnání, tak třeba v dílně? Ať už jsou vaše potřeby jakékoliv, můžete mít jistotu, že Bosch nářadí je pro vás ta nejvhodnější oblast, kterou můžete využít. Jedná se o mimořádně kvalitní produkty, které lze využít opravdu všude. Jedná se o universální řadu elektronického vybavení, které se neztratí ani na stavbě, ale ani při nábytkářské výrobě. Vyberte si tedy i vy a začněte pracovat s moderním a prvotřídním vybavením. Uvidíte, že vaše výsledku tomu budou odpovídat\nAbyste tedy mohli pracovat na té nejvyšší úrovni, měli byste vědět, že existuje tento moderní sortiment, kde si může vybrat opravdu každý. Jde o jednoduchou oblast, kterou byste však neměli podcenit. Jestliže tedy chcete pro svůj užitek jen skutečně to nejlepší, neměli byste váhat. Tento sortiment vám to zcela jistě nabídne, a tak se není čeho bát. Uvidíte, že sortiment těchto výrobků bude opravdu vhodný pro to, abyste z něj vybrali vše potřebné.\nRady od toho nejlepšího\nPřemýšlíte, od koho byste si mohli nechat poradit v oblasti IT? Máte nějaké problémy s počítačovými aplikacemi, nebo vás snad trápí kriminalistika v oblasti počítačů? Ať už máte jakýkoliv problém, spolehněte se na toho nejlepšího, kterým bude bezpochyby Radek Beneš. Tento člověk je soudním znalcem, což znamená osoba nejvýše postavená, co se týče odbornosti. Jistě se vám nestane, že byste s jeho pomocí nepřišli na řešení daného problému. Soudní znalec IT ICT, to je to nejlepší, co si v této oblasti můžete přát, stačí jej vyhledat.\nPomůže vám s nejrůznějšími záležitostmi\nStačí se jej na cokoliv z této oblasti zeptat a můžete si být jisti, že vám skutečně pomůže. Bude to pro vás obrovský přínos, a to hlavně díky tomu, že konečně přijdete na řešení problému, který řešíte. Nic již nebude nemožné, a to s tímto člověkem, který je na tom správném místě. Radek Beneš daroval svůj život počítačům, a tak se na něj můžete obrátit s tím, co vás trápí. Stačí si s ním domluvit konzultace, a můžete počítat s profesionálním přístupem, který jistě oceníte.\nMarketing je přesně to, co Vaše podnikání nyní nutně potřebuje\nReklamní předměty Vám pomohou vzbudit zájem o Vaše výrobky. Nabízíte kvalitu za super peníze, ale tržby jsou mizerné. Marně přemýšlíte, čím by to tak mohlo být. Nejspíš Vám chybí účinná propagace Vašich dokonalých produktů. Najděte si nějakého marketingového poradce, který vše nastaví tak, abyste již brzy dosahoval vyšších zisků, což si moc přejete.\nLidé o Vás prostě nevědí, což je ten hlavní problém\nReklamní předměty jste okamžitě zavrhl. Určitě je nepotřebujete. Nebudete přece vrážet Vaše těžce vydělané peníze do propagace. Nejspíš to není vůbec nutné. To se však velmi pletete. Uvědomte si, že bez kvalitní propagace o Vás prostě lidé nebudou vědět. Myslíte si, že si potom koupí Vaše produkty? Nejspíš ne.\nZašli jste si po dlouhé době zacvičit nebo jen tak zahrát squash či tenis a teď toho litujete? První den je to ještě dobré, ale druhý den, kdy se rozloží všechny bolavé svaly a klouby, to už je něco horšího. Stejně tak se může objevit bolest zad, která vám bude znepříjemňovat i jen chůzi.\nNe každý je na sportovní zátěž zvyklý. Někdo si zajde zacvičit a cítí se potom skvěle, neboť si dokázal odpočinout a nabídnul svému tělu takovou aktivitu, kterou přesně potřebovalo. Někdo jiný může zase přecenit své síly nebo cvičit nevhodným způsobem, což se musí pak jednoznačně projevit na jeho těle. Objevuje se natažení svalů, bolest zad nebo i různé odřeniny způsobené nevhodným oblečením, které nedostatečně zakrylo třeba kolena. V případě cvičení je potřeba postupovat s mírou.


Filip Bandžák každým divadlem načichne — ČT24 — Česká televize\nFilip Bandžák každým divadlem načichne\nPraha - Barytonista Filip Bandžák patří k mladých talentovaným operním pěvcům. Na operní scéně se objevil už v dětských rolích - v Berlíně a ve Varšavě v titulní dětské roli Hanse Krásy Brundibár, v Národním divadle v roli pážete ve Verdiho Rigolettovi. Absolvoval Ruskou akademii divadelního umění v Moskvě a koncertoval i koncertuje v řadě zemí, evropských i zaoceánských. Úspěšný byl také v několika významných mezinárodních soutěží, naposledy v Athénách na Grand Prix Maria Callas.\nJak je na tom současná česká opera. Jsou naši operní pěvci schopni konkurovat na mezinárodním poli? A čím to, že více slyšíme o operních pěvkyních než o pěvcích?\nUrčitě v konkurenci obstojíme. Máme hodně mladých šikovných operních pěvců. Slyšet je o nich méně než o pěvkyních nejspíše proto, že opera není umění, které by v médiích bylo propagované jako populární.\nJak těžké je se prosadit v zahraničí? Vy jste na zahraničních scénách vystupoval už jako dítě…\nNezačínal jsem ale jako zpěvák. Hrál jsem na housle, věnoval se dramatickému oboru. Pak jsem se dostal do Kühnova dětského sboru a díky němu i do Národního divadla, kde jsem získal roli pážete ve Verdiho opeře.\nJe pro Vás stále prestižní vystupovat v Národním divadle?\nČlověk divadlem načichne. Každá scéna jinak voní a tu atmosféru, kulisy, to vše si člověk zapamatuje. Shodou okolností jsem se do Národního divadla dostal opět před několika měsíc a hned se mi vybavily moje začátky na tamější scéně.\nChcete slyšet celý rozhovor? Pusťte si video.


Registrován: 18 kvě 2010, 16:12\n19 kvě 2010, 09:17\nRe: Problém doma (nevím, kam bych to zařadil)\nkolik je tobě a mátině ? dej její fotku třeba ji "přemluvím"\n19 kvě 2010, 09:24\nuz ti bylo 18let, tak si trochu dupni, aby ti matka porad nekecala do zivota! No normalne ji vysvetli, co je to airsoft a jak probiha takova bitva, ze to je jenom takove "hrani si na vojaky"\n19 kvě 2010, 09:48\n19 kvě 2010, 11:18\n19 kvě 2010, 11:22\nno nevim, nevim, správně by ti žádnej prodejce neměl zbraň prodat, tu si můžeš koupit až po osmnáctinách,dle zákona o zbraních, ale jak napsal Monty nade mnou, zkus do toho nejdřív "zlanařit" tátu, ten by si o tom mohl promluvit s mámou a mohlo by to být jednodušší\n19 kvě 2010, 11:42\ndetem zbrane nepatri do rukou (ani airsoftove), takze mas vic jak 3 roky na to rodice presvedcit. Poripade lze pod dohledem osoby starsi 18let provozovat airsoft osobou starsi 15let.\n19 kvě 2010, 11:47\nněkdy by zbraň (ani airsoftovou) neměl do ruky dostat ani dospělý. Už jsem viděla (a zažila) inteligenta (35 let), kterej machroval s novou M4 od TM a svýmu kamarádovi spolubojovníkovi skoro vystřelil oko\n19 kvě 2010, 11:53\nVzhledem k věku máš dvě možnosti. Buď rodiče přesvědčíš aby ti to schválili a pak budeš hrát s jejich souhlasem. Nebo je nepřesvědčíš a máš na tři roky smůlu.\nHrát v 15ti airsoft bez souhlasu rodičů je hodně blbý!\n19 kvě 2010, 11:55\nJá jsem šel jednou za tátou a řekl jsem mu že budu mít nějaký sport a potřeboval bych si koupit zbraň, je to podobné paintballu pouze to střílí kuličky. Pak přemýšlel a zeptal se, a co ochrana nevystřelí ti někdo oko, já:kupujeme si AS ochranné brýle nebo obličejovou masku, pak šel za mamkou tak říkala že je to nebezpečný ale mám si dávat pozor pak jsem si objednal první zbraň a jde to hladce.\nTak běž za tátou a zeptej se ho, hlavně řekni ochranu ta je zajímá nejvíce\n20 kvě 2010, 05:40\na pokud to nebude stacit.... tak ukaz ze te to fakt zajima.... oni se i boji toho ze vyhodis penize za zbran a ta pak bude lezet ve skrini\nTk jo, dík mooc za rady\n...zacal sem poslední dobou přemýšlet o tomhle (prvně teda začnu s manuálem od TM) http://airsoftmorava.cz/index.php?_a=viewProd&productId=592 kdyby mi snad něco přispěli ale to už je jiná kapitola . Teď už se jen snažit a zkoušet...\n20 kvě 2010, 12:12\nMyslím si že manuální pistoli ukecáš snáz než kalacha. A až si rodiče zvyknou, můžeš vklidu koupit něco většího...\n20 kvě 2010, 12:16\nJooooo pamatuji si na své začátky . Bylo mi cca 13 let kdy jsem si koupil svou první zbaň, jak jinak než použitého manuála od TM za 400. Zezačátku jsem airsoft hrál tajně jen s brýlemi co jsem ,,ukradl´´ otci z dílny, později mi na zbraň matka přišla a samozřejmě byla proti. Když jsem jim vše vysvětlil nějak jsem se z toho vyvlíknul. O další rok později (když se moji rodiče přestaly zajímat o nebezpečnosti mého nového koníčka) jsem si koupil tenkrát extra-mega-turbo sniperku která dnes stojí 1500 . O další dva roky jsem přetáhl otce na svou stranu a přispěl mi na svou první AEG se kterou mimochodem hraji až dodnes . V současné době mám doma cca 5 zbaní, sbírka se rozrůstá a rodiče jsou smíření stím co dělám. Dle mého názoru je lepší utrácet peníze za koníčky než utrácet ty samé peníze za cigára, fet, chlast a další hnojárny co se dělají z nudy.\n20 kvě 2010, 14:38\nSouhlas u nás ve třídě 70% hulí, chlastá, apod.... ja to davam do softu.\n20 kvě 2010, 18:44\nKde pořád berete, že od patnácti se souhlasem rodičů by to mělo být legálnější? To je celkem vtipný argument...\n20 kvě 2010, 19:33\nNejspíš z toho, že od patnácti můžeš používat zbraň pod dohledem dospělé osoby. A ostatně ze zbraně můžeš střílet i když je ti pod patnáct - já chodil střílet závodně ze vzduchovky asi od dvanácti.\n20 kvě 2010, 19:46\nČlověk od 15ti je například trestně odpovědnej...\n20 kvě 2010, 19:54\nNabývání vlastnictví, držení a nošení zbraně kategorie D upravuje ustanovení § 8 a 15 zákona o zbraních. Zbraně kategorie D mohou nabývat do vlastnictví, držet nebo nosit fyzické osoby starší 18 let způsobilé k právním úkonům nebo právnické osoby.\nA to, že pod dozorem dospělého se zbraň může používat jsi vyčetl kde?\n20 kvě 2010, 20:17\nJá jsem reagoval na to jakej je rozdíl jestli to má v ruce kluk kterýmu je 14 a 15 let. Jinak podle zákona to v pořádku není v žádným případě...\nJe tam tato možnost, ale ta se airsoftu asi moc netýká:\n20 kvě 2010, 20:23\nV jiné části zákona o zbraních, ale doma ho nemám. Každopádně o držení a nošení zbraně lidmi pod 15 let jsem nemluvil, to že dám čtrnáctileletému klukovi do ruky zbraň a on s ní bude chodit okolo neznamená, že ji z hlediska tohoto zákona drží nebo nosí.\n20 kvě 2010, 21:51\nLegálnější to samozřejmě neni, ale jelikož jsi už právně odpovědný je to daleko lepší než když ti je 14 a za tvé činy zodpovídají rodiče.\n21 kvě 2010, 07:43\nno moji prvni zbraň byla manualka od nake znacky uz nwm presne proste za 2 stovky docela dlouha .. ani nwm co za model. jednou sme si koupili airsoftove zbrane u tamanu za 50 kc sli sme do lesa a hrali cca 2 hodiny chytlo nas to tak sem prisel dom a mamce rekl "Mami,znáš airsoft?" podívala se mi na nohy a rekla jo znám,a za toho máš taky toho modráka že? .. a máš brýle? řekl sem že jo.ještě ten den večer jsem za ňou šel a řekl sem ji,že by nebylo špatný mít nejakou zbran tak me rekla at si to domluvim s otcem,rekl sem mu to on to po premlouvani odsouhlasil .. (a to me stalo hodne prekecavani protoze onm je ten typ ze kdyz vidi takovou tu pisol co dela ratatataa jen zvuk,tak bacha at si nevystrelis oko ) mno pak nastal osudny den kdy sem si mel zbran obednat,mamka se na ni podivala na net a prvni slova byly "TAKOVA FLINTA?:!!!" ale obednala mi to.Jo a pak mam takovou neblahou skusenost,neobednavejte si veci s kamosama.Jednou sem to skusil,a bylo t porad Pridu ve 3. o 3 zavolal prijdu ve 4 a prisel az v 5 takze ..\njo jinak takovej typ prvni zbran si kupte malou pistolku neo kratkej manal rodice kteri tomu nerozumej to berou podle velikosti.\nPS " a v čem je lepsi ze je nekomu 15? a co mu vlastne udelaji,kdyz kver u nej najdou? ... daj ho do polepsovny? ta kto asi tezko.\n13 čer 2010, 15:52\nZdaleka nejlepší argument na zlomení fotrů je: "A taky potom nebudu furt sedět u kompa." Dneska jsou na to vysedávání rodičové vyloženě alergičtí, tak zkus zapojit faktor pohybu v přírodě a společenskou interakci, k tomu smutné očička a hotovson.\njá to kdysi dávno udělal tak že jsem proste stále celé dny hrával na Pc hry a pak jsem přišel na netu na nejakou stránku o Airsoftu tak jsem si to přečetl a rozhodl se že by to nebylo špatné si to zahrát(tenkrát jsem začinal s kuličkovkama s tržnice ) a ani jsem nevěděl co to AEG je. no a pak jak kuličkovky nestačili tak jsem se rozhodl a koupil tenkrát bazarovou CM.028 za 1500kč. Tenkrát jsem ze strachu že me to rodice nedovolí si tu Cymu objednal bez jejich vedomí a pak jsem jim vše vysvětlil a proste jsem použil výmluvy: U pc je nuda, akorát hniji doma a nemám pohyb ale kamarádi hrajou airsoft, chtěl bych si to taky vyzkoušet a rekla: Tak střel z tou puškou do tech AS brýlí z 20cm abych vedela že dojdeš po první hře celej. Udelal jsem a brýle vydrželi a pak si začala střílet celá rodina a hned si vsichni zjistovali co to je zac a od te doby mě podporují\ntrošku podivný příběh ale je to tak.\nedit: dokonce i soused si sní nekolikrát střílel když zrovna šel k nám na navštěvu\nedit2: akorát jak jsem jednou přisel domů s pekně velkou tečkou na ksichtu tak mě to málem zakázali (cz75 s 2 metru holt magor)\nNaposledy upravil tibus dne 27 čer 2010, 11:55, celkově upraveno 1\n13 čer 2010, 17:53\nU nás 95%, ale ani tak mi máma nedovolí airsoft\nJá na rodiče kašlu, je mi 18, tak co. Matka to chápe, co je airsoft, ale otec-pro něj je to jenom pif pif pif a běhání s pistolkama. Ale co je třeba fortbal-pitomci, co se honí za balónem přes půlku hřiště\n27 čer 2010, 11:42\nČíst tohle moje matka, tak ji trefí. Každopádně. Dokud dýchám za jejich snahu a zejména za jejich lowe, budu sekat trávu a utírat prach jak vzteklý. Do softu mi nikdy nekecali. Myslím, že jsem to tu už psal, že "je to furt lepší, než sedět na prdeli u kompa"\n27 čer 2010, 12:04\nAno, ale když si sám od sebe pučím peníze, koupím si gun, a sám si je teď z letní brigády vrátím, tak mi může políbit šos.\n27 čer 2010, 12:13\n27 čer 2010, 12:18


Bez dotací by to nešlo - Euro.cz\nPOJÍZDNÁ PRODEJNA LADISLAVA MAŘATKY Ladislav Mařatka jezdí s pojízdnou prodejnou v okolí Semil v severních Čechách již téměř třicet let. V 70. letech začínal v tehdejší Jednotě. „Do roku 1993 jsme tady měli čtyři pojízdné prodejny. Nyní jsem široko daleko zůstal sám,“ povzdychne si Mařatka.\nPOJÍZDNÁ PRODEJNA LADISLAVA MAŘATKY Ladislav Mařatka jezdí s pojízdnou prodejnou v okolí Semil v severních Čechách již téměř třicet let. V 70. letech začínal v tehdejší Jednotě. „Do roku 1993 jsme tady měli čtyři pojízdné prodejny. Nyní jsem široko daleko zůstal sám,“ povzdychne si Mařatka. Celou dobu brázdí semilský podnikatel silnice Pojizeří v dnes již téměř historickém malém nákladním automobilu Liaz. Na cestách ho přitom doprovází jeho manželka Erika. A proč s tímto podnikání ještě nesekl jako ostatní? „Jednak mě to baví a jak už to dělám tak strašně dlouho, tak znám všechny ty lidi a vím, že nemají jinou možnost, kde si základní potraviny nakoupit,“ odpovídá Mařatka.\nPRODEJNA SE DÁ PŘEDPLATIT\nPodle něho stačí výdělek z provozování pojízdné prodejny tak akorát na přežití. „A je to navíc rok od roku horší. Tržby se postupně snižují. Loni jsme měli obrat něco přes dva a půl milionu korun. Kdybychom nedostávali od obecních úřadů zhruba 80 tisíc korun ročně na dotacích, tak bychom již asi nepokračovali,“ konstatuje podnikatel.\nMěsto Semily přispívá Mařatkovi na provoz dvaceti tisíci korunami každý rok. „Jsme moc rádi, že to pan Mařatka za takto celkem zanedbatelnou částku dělá. Vyřešil nám tím problém, jak umožnit zejména starším občanům v okrajových částech našeho města nakoupit si pečivo, mléko, uzeniny a další základní potraviny,“ libuje si starosta Semil Jan Farský.\nSemilský starosta přitom pochází právě z jedné z okrajových částí města, Nouzova. „Jak se bavím s místními, tak říkají, že teď vlastně pojízdnou prodejnu ani nepotřebují, že si mohou zajet do města. Nakupují v ní prý ale proto, aby tato prodejna nezanikla a mohla k nim jezdit i až budou staří a bezmocní. Takto si tu službu vlastně předplácejí,“ líčí Farský.\nJEN ABYCH PROLEZL TECHNICKOU\nHlavní nákladovou položkou je pro Ladislava Mařatku spotřeba nafty. „Za týden projezdím asi čtyři tisíce korun. Musím také platit silniční daň, povinné ručení a třicet tisíc jsem musel vrazit do auta, abych vůbec prošel technickou kontrolou,“ vypočítává semilský provozovatel pojízdné prodejny. A proč si nekoupí Ladislav Mařatka nějaké nové vozidlo, aby nemusel tolik investovat do jeho oprav? „Na to se tímto podnikáním nedá absolutně vydělat,“ reaguje Mařatka.\nNěkteré pojízdné prodejny z jiných částí Česka využily toho, že na vesnicích zanikly z důvodu nástupu supermarketů tamní obchůdky, a vytvořila se tak určitá mezera na trhu, kterou ony zaplnily. „My jezdíme pořád po stejných místech, tam ani žádné obchůdky nikdy nebyly. To by musel mít den dvakrát tolik hodin, abychom stíhali jezdit ještě někam jinam,“ říká k tomu Mařatka.\nPřestože semilský podnikatel vozí zboží v téměř třicet let starém vozidle, nemá problémy s hygienou. V žaludku mu však leží kvalita potravin v některých řetězcích. „Dovážené potraviny nejsou tak kvalitní jako ty české. Jogurt v supermarketu často není vlastně vůbec skutečný jogurt,“ míní. Mařatkovi zbývá již jen několik málo let do důchodu. „Potom to asi zabalím, ale možná, že nakonec ne, co bych pak dělal celý den doma v paneláku?,“ říká o budoucnosti podnikatel.


Filozofie, šachy, formule. Výběr pro znalce | Finmag.cz\nFilozofie, šachy, formule. Výběr pro znalce\nMichal Kašpárek | 29. 6. 2020 | Vstoupit do diskuze\nJeden čas ve výběrech chytrého čtení dominovaly pochopitelně články o covidu. Nyní předbíháme dobu s druhou vlnou.\nDůkaz o druhé vlně níže. Zde ještě názorně.\n„Občasná upozornění českého spolku na lži za pár tisíc měsíčně nevyřeší hluboké problémy sociální sítě. Americký gigant o nich dobře ví, byznys a vztahy s politiky jsou ale důležitější.“ Jakub Jetmar o působení Demagogu na Facebooku.\nMichael Durčák na Finmagu vypráví, jak se z šachu stala globální zábava.\nKdyž jsem vás před pár měsíci prosil o feedback, vyšlo z něj, že chcete ve výběrech čtení míň filozofie. Tak teda pardon:\nNaučit se žít bez odpovědí. Rozhovor s filosofem Václavem Janoščíkem: „Možná že nejradikálnější je určitá neradikalita. Filosofie tu dnes není od toho, aby nám říkala nějaké bombastické pravdy o tom, že vesmír je simulace. Dostala se do paradoxní situace, kdy je potřeba lidem říkat normální věci: že existují různé bytosti a různé světy, že tu nejsou jen lidé, ale žijeme v interakci se zvířaty, materialitami, proudy, cirkulacemi, nebo že nikdy nebudeme mít klíč, který by nám odpověděl na naše otázky definitivně. Mnohem spíš se musíme neustále učit a zapojit imaginaci. Koneckonců to je to, co nás dělá lidmi.“\nK tomu doporučuju sledovat sloupky Terezy Matějčkové pro Tvar. Že jsou lidé v pohybu, neznamená, že se mění. Bez hysterie není pravdy.\nVzděláním třetí filozof Petr Bittner vtipně vyhmátl šest zlidovělých figur českého antifeminismu.\nJak koronavirus ovlivní architekturu? Ptá se a odpovídá Kyle Chayka a dostává se při tom i k pražské Müllerově vile a Karlu Teigovi.\nBruno Maçães o letošní ekonomické revoluci. Přesněji: revoluci v ekonomickém myšlení. Pro Hayeka i Keynese byla ekonomika choulostivý, záhadný organismus. Teď se v ní vlády vrtají jako v počítačovém kódu.\nOdborný časopis Angewandte Chemie stáhnul článek Tomáše Hudlického kritizující inkluzivní náborové praktiky ve vědě. Kauzu stručně česky shrnul Ondřej Vrtiška, Hudlického příspěvek najdete zde. Se zatím nejbystřejší reflexí přišel na svém blogu Adam Přáda: upozorňuje na Hudlického mizernou argumentaci, zároveň se ho ale zastává před kritiky, kteří v jeho textu našli odpor k diverzitě jako takové.\nKončí výroba dvoukolých vozítek Segway. Společnost jich chtěla udat sto tisíc za první rok a měsíc, celkové prodeje po osmnácti letech: 140 tisíc kusů. Mark Wilson vyjmenovává některé důvody neúspěchu.\n[Audio] Alex Zanardi v devadesátých letech probublal středem pole F1, pak dvakrát vyhrál sérii CART. V roce 2001 přišel o nohy při nehodě, po které mu v těle zůstal jen litr krve, vrátil se ale za volant cestovních vozů a na handbiku vyhrál čtyři zlaté na paralympiádách. Minulou středu s ním vyšel bilanční rozhovor na Beyond the Grid, v pátek havaroval na handbiku, teď je v komatu a s blbou prognózou. Bylo by to ale zajímavé poslouchání i bez tohohle osudového rozměru: licitování o smlouvách, vypořádávání se se smůlou…\nDo lázní s ministryní Klárou. Upodporuje...


VIDEO: Během živého vstupu smetlo novináře auto – Forum24\nVIDEO: Během živého vstupu smetlo novináře auto\nSportovní reportér skončil pod koly automobilu | FOTO: reprofoto youtube\nDrama v přímém přenosu se odehrálo na kanálu Fox News. Během živého vstupu narazilo do sportovního redaktora Davida Medrano Mory jedoucí auto. Neopatrný řidič smetl novináře na letišti v mexickém Jalicku, odkud Fox News informovaly o výsledku fotbalového zápasu mezi Chivas a Club America.\nCelá situace v první moment zůstala pro šokující diváky nevysvětlena, protože televize okamžitě přerušila přenos, aniž by informovala o zdravotním stavu reportéta, který zůstal pod koly couvajícího auta. V dalších vysíláních už Fox News uklidnily diváky, když oznámily, že David Medrano Mora je v pořádku.


Rozšířená realita má dle Tima Cooka větší potenciál něž VR | Svět hardware\nRozšířená realita má dle Tima Cooka větší potenciál něž VR\nNynější velitel Applu Tim Cook v rozhovoru pro Good Morning America vyjádřil větší důvěru v technologie rozšířené reality (AR) než ve virtuální realitu (VR). Jeho samotná firma přitom experimentuje s obojím.\nVčera jsme se v krátkosti podívali na to, jak vypadá trh s headsety virtuální reality. Ten aktuálně stagnuje, ačkoliv je ještě velice mladý (nebo spíše právě proto). Potenciální zákazníci čekají na dostatek her na trhu a vývojáři zase čekají na rozšíření headsetů a problém je také celkový technický stav VR systémů. Nicméně potenciál do budoucna tu jistě je, ale dle Tima Cooka z firmy Apple větší potenciál tkví v technologiích rozšířené reality. Té ostatně více věří také Microsoft a Google, kteréžto firmy se do virtuální reality moc nemíchají. Microsoft má svůj HoloLens a Google zase projekt Magic Leap.\nSpolečnost Apple dle neoficiálních zpráv experimentuje s VR i AR, což aktuálně platí i pro Intel, který má svůj Project Alloy. Tim Cook ale míní, že právě nyní je rozšířená realita mnohem zajímavější, a to právě kvůli své povaze. VR headsety nás vizuálně zcela odříznou od reality, zatímco AR nám umožní "si sednout, mluvit s ostatními lidmi, a přitom vidět jiné věci". Můžeme také dodat, že k AR nepotřebujeme žádný objemný headset, který si musíme celý nasadit na hlavu. Stačit může jen příslušně vybavený mobilní telefon, tablet, brýle či jiné zařízení, které se používá daleko snadněji. A že je široká veřejnost připravena takové technologie využívat, to už ukázala dnes již utichající mánie s chytáním Pokémonů.\nOtázka je, co přesně Apple vyvíjí a v jaké fázi se zrovna nachází. HoloLens od Microsoftu je už k dispozici, ale jde o velice drahé zařízení (3000 dolarů), které má daleko k dokonalosti. Můžeme uvažovat i o tom, že Apple chystá rozšíření pro své mobilní telefony a tablety, které by v příští generaci byly pro AR lépe připraveny a je řada cest, jak tuto technologii zpeněžit. Jak ukazuje obrázek, jednou z cest je využít ji pro nakupování. Potřebujete sedačku? Stačí vzít tablet, namířit jeho kameru na volné místo v pokoji a už nepotřebujete živou představivost k tomu, abyste se přesvědčili, jak bude daný kus nábytku v domácnosti vypadat.\nNicméně osobně si nemyslím, že by měla rozšířená realita virtuální realitě v dohledné době konkurovat. Spíše jde o dva podobné proudy, které se zatím nebudou ovlivňovat, neboť AR se zaměřuje spíše na profesionály (pokud uvažujeme právě o HoloLens) a VR zase na zábavu a hry (HTC Vive a Oculus Rift).


Grafoklub byl zateplen, provoz zahájilo Vinobraní Divadelního souboru NA TAHU - Náchodské.info\nJste zde: Kultura Divadlo Grafoklub byl zateplen, provoz zahájilo Vinobraní Divadelního souboru NA TAHU\nGrafoklub byl zateplen, provoz zahájilo Vinobraní Divadelního souboru NA TAHU\nČtvrtek, 07 Listopad 2013 04:26\tTomáš Kábrt\nStavební úpravy Grafoklubu v Červeném Kostelci, jejichž cílem byly zdejší tepelné úspory, byly v minulém týdnu dokončeny. Investiční akce, která stála přes tři a půl milionu korun, byla ukončena včas, a tak se zde již v sobotu mohlo uskutečnit Vinobraní v režii místního Divadelního souboru NA TAHU.\nBývalý Grafoklub je zateplen. Pomohla tomu investiční akce, která město s poskytnutím podpory ze Státního fondu životního prostředí ČR stála lehce přes 3 600 000 korun. Za tyto peníze firma Broumovské stavební sdružení s.r.o., zvolená dle řádného výběrového řízení, zateplila celý obvodový plášť objektu, kompletně vyměnila vnější výplně otvorů a provedla také zateplení střešní konstrukce spolu s úpravou stávajících atik a stavebními úpravami souvisejícími s osazením nového plynového absorpčního tepelného čerpadla. Dokumentaci k zadání zakázky najdete v sekci Veřejné zakázky.\nInvestiční akce byla dokončena dle plánu do konce října, a tak se v novém sále mohla již v sobotu 2. listopadu konat první společenská akce – Vinobraní. Veselý večer plný dobrého vína, lidové muziky a zábavy nejrůznějšího charakteru se protáhl až do noci a řádně tak prověřil úpravy na budově. Program byl složený z řady krátkých vystoupení, a to jak hereckých, tak tanečních či pěveckých. Hosty pořadu byli nadaní tanečníci a tanečnice Rtykonoše ze Rtyně v Podkrkonoší a mladí hudci z Pálavy.\n"Vzhledem k tomu, že jsem od městské policie nedostal žádné hlášení, a dokonce ani nikdo nikoho nezabil, řekl bych, že Vinobraní proběhlo v mezích slušnosti," zhodnotil akci Vlastimil Klepáček.


Bouře v horách, KALiMERA\nRedakce, Zbyněk Jiroušek / 31.01.2001\nBouře patří mezi nejhorší atmosférické poruchy, které vás mohou na túře potkat. Ochrana proti blesku je v horách problematická a nejistá. Ohlašovatelem elektrického napětí v atmosféře bývají tzv. tiché výboje - Eliášův oheň (jiskří ostré předměty, ježí se vlasy - viz Chobotnice z druhého patra). Ten však ještě není nebezpečný. Nesmíme jednat ukvapeně, nicméně velmi rychle. Co nejdříve opustíme vrcholy, hřebeny a jiná vyčnívající místa, a dbáme, aby při ústupu nevyčnívaly naše postavy nad okolí. Ve skalním terénu se šíří proud z výboje mokrými plochami lišejníku, trhlinami a žlábky. Proud tato místa přeskakuje, takže musíme dávat pozor, abychom nevytvořili svým tělem most. Nejlépe je co nejméně se dotýkat země a ještě se odizolovat. Jako izolace poslouží suchý oděv, gumová podložka, karimatka.\nPozor na jeskyně. Pokud nejsou dostatečně hluboké, aby vchod proud přeskočil, prochází většinou skalou po obvodu dutiny a my svým tělem vytvoříme most. Nejlépe je dostat se do suti, ze které nevyčníváme a odizolovat se od země. Kovové předměty, pokud nejsou velké, nebo vodivě spojené se zemí, nebo nevyčnívají nad okolí, blesky nepřitahují. Lidské tělo, naplněné ze 70% vodou, je z hlediska přímého zásahu výhodnější, než několik skob a karabin. Ale pozor, kam blesk určitě uhodí, to jsou dlouhé kovové řetězy a žebříky, kterými jsou některé výstupové cesty zajištěny. Zásadně je tedy nepoužívejte při ústupu k jištění.\nNebezpečí bouřky začíná u nás v červnu, je velmi akutní v červenci a bereme na něj ohled i v srpnu. V těchto měsících je nutno túru začít velmi brzy ráno, aby po dvanácté polední již vedla z vrcholu nebo hřebene. Ve většině hor bouřky přicházejí okolo 14,00. A proto nejraději jezdím do velehor v září, kdy je stálé počasí a blesky už nehrozí.


Rozhodování zastupitelů je podloženo odborností | Okresní výbor KSČM Tábor\nRozhodování zastupitelů je podloženo odborností\nPro starosty, místostarosty a další kandidáty pro podzimní komunální volby zorganizoval Jihočeský krajský výbor KSČM seminář, který jistě rozšířil jejich poznání v oblasti hospodaření obcí a měst, dotační politiky a politiky bydlení.\nSeminář zahájila předsedkyně Jihočeského krajského výboru KSČM Alena Nohavová. Po přivítání přítomných lektorů a zastupitelů předala slovo prvnímu místopředsedovi JčKV KSČM Ivanu Nadberežnému, který celý seminář moderoval. Z ministerstva pro místní rozvoj, sekce regionálního rozvoje, se semináře zúčastnil ředitel odboru politiky bydlení Jiří Klíma a spolu s ním Zdeněk Opravil z odboru regionální politiky. Z Jihočeského krajského úřadu přijal pozvání Luboš Průcha, vedoucí odboru regionálního rozvoje, územního plánování a stavebního řádu. Spolu s poslankyní a předsedkyní rozpočtového výboru PS PČR Miloslavou Vostrou se postarali o vysokou úroveň semináře.\nHlavní projednávaná témata, například k oblasti hospodaření obcí a měst, dotační politice a politice bydlení, včetně sociálního bydlení, právem upoutala pozornost a více než tři hodiny bez přestávky probíhala i výměna názorů k celé řadě dalších problémů. Přítomní starostové, místostarostové, členové rad, zastupitelé obcí a měst a členové obecních orgánů, se s velkým zájmem zapojili do diskuse a výměny zkušeností ze své práce.\nV diskusi opakovaně vystoupil například Mojmír Vrzal, místostarosta obce Malonty. Uvedl příklady ze svých bohatých zkušeností k sociálnímu bydlení, hospodaření s vodou a půdou a žádal od pracovníků MMR konkrétní odpovědi. K této tématice vystoupil také Josef Kaloš, zastupitel města Kaplice, a další ze zkušených účastníků.\nO problémech výstavby, financování a termínu dokončení dálnice D3 hovořila Hana Tůmová, zastupitelka Jihočeského kraje. Tím otevřela také řadu otázek týkajících se problematiky údržby a oprav silnic II a III. třídy. Poslankyně Miloslava Vostrá v této souvislosti objasnila význam plánovaných a klubem KSČM ve Sněmovně prosazovaných změn v rozpočtovém určení daní, popsala zahájení diskuse s ministerstvem financí k dosažení změn v daňových zákonech.\nPotřebnost spojování sil\nZajímavé bylo vystoupení Jiřího Lejčara, zastupitele města Písek, ještě jednou k hospodaření s vodou, ale zejména otevřel diskusi k potřebnosti spolupráce a spojování sil v rámci svazku obcí. Jak sdělili zástupci MMR, je taková spolupráce nejvýše potřebná a doporučili ji rozvíjet. Příhodné k tomuto tématu byly repliky celé řady přítomných v tom, že se oklikou vracíme k tomu, co tady už bylo před rokem 1989 a co řešily dřívější tzv. střediskové obce.\nDalší okruh otázek a odpovědí otevřel starosta obce Nihošovice Václav Lukáš. Jedná se o stále větší rezignaci státní správy na celou řadu služeb, které obce potřebují, musí je vykonávat, ale mnohdy na úkor svých rozpočtů. Připomněl nebezpečí vylidňování řady jihočeských obcí z důvodu neustálého snižování standardů občanské vybavenosti a poskytování veřejných služeb. Příkladem takové nesprávné praxe je zkracování a snižování kvality poštovních služeb Českou poštou. Takových příkladů je však celá řada.\nZ obsahu diskuse na semináři lze učinit dva závěry k rozvoji a zaměření komunální politiky KSČM: Jednak, zastupitelé na všech úrovních samosprávy spolu musí hovořit napříč politickým spektrem, bez stranického vymezování, především v zájmu své obce či města.\nCo se týká komunální i centrální politiky KSČM, ta postrádá vymezení nových cílů, které nejsou v zájmu ani sociální demokracie, natož pravicových stran, ale občané na ně čekají. Je diskutabilní říkat, že různé strany a hnutí vykrádají program KSČM. I kapitalistický systém se mění, musel se podřídit evropské realitě sociálních států, mění se způsoby a technologie práce, lidé žijí v nových nejistotách. Už nejde jen o pracovní dobu, hlavním problémem není plat či mzda, protože na jejich zvyšování okamžitě reaguje růst nákladovost životních potřeb.\nProblémem tohoto systému je devastace pracovní síly, mezilidských vztahů, klesající bezpečnost a celková demoralizace společnosti.\nVedle rozšiřování odborných znalostí musí zastupitelé KSČM diskutovat o nové politice a programu strany, učit se jí uplatňovat. Protože nemáme prostor pro prezentaci politiky KSČM v mainstreamových mediích, musí se vytvořit nové cesty k oslovování občanů a získávání voličské podpory. Přitom všem musí mít KSČM na paměti, že řešení problémů představuje nová společnost, která vystřídá kapitalismus.


Mezinárodní den památek otevře i dosud nepřístupnou část Hluboké – Novinky.cz\nMezinárodní den památek a sídel otevře o víkendu řadu jihočeských památek se slevou a některá místa i zdarma. Památkový ústav připravil také výstavy a další doprovodné akce. Unikátní možnost budou mít návštěvníci zámku Hluboká, kde se mohou výjimečně podívat i do druhého patra s hostinskými pokoji. Prohlídková trasa těmito prostory je v plánu až v roce 2012, řekli jihočeští památkáři.\npátek 18. dubna 2008, 12:17 - ČESKÉ BUDĚJOVICE\n"Den památek a sídel je dobrou příležitostí, jak si prohlédnout místa i jednotlivé věci v interiérech, které návštěvník běžně vidět nemůže. Někdy dokonce zadarmo či s výhodou reciproční vstupenky mezi objekty," uvedl ředitel českobudějovického pracoviště Národního památkového ústavu v Českých Budějovicích Petr Pavelec.\nZajímavá bude podle něj tentokrát hlavně návštěva zámku Hluboká, protože tam se veřejnosti poprvé v historii otevřou apartmány pro hosty a spřízněné rody v horním patře. Lze je spatřit v sobotu i v neděli od 10:00 do 15:00.\n"Je to pohled do intimnějšího zázemí hlubockého zámku, malá ukázka toho, co bychom chtěli kompletně zpřístupnit veřejnosti," uvedl Pavelec.\nLidé nyní uvidí tyto prostory tak, jak se dochovaly do současné doby. Čekají je čtyři roky stavebních prací a restaurování mobiliáře. foto: Zámek Hluboká\nTématem mezinárodního dne památek je Sakrální dědictví a posvátná místa\nTématem letošního Mezinárodního dne památek je Sakrální dědictví a posvátná místa. Připomene to například zámek Červená Lhota, který zdarma nabídne prohlídku zámecké kaple s výkladem průvodce a ukázkou historických ornátů z farnosti sv. Ottova v Deštné. Zájemci si mohou prohlédnout i kostel v Deštné.\nVe většině památkových areálů budou zdarma otevřeny kaple či kostely. Kromě toho se lidé bez vstupenky podívají třeba do lapidária českokrumlovského zámku a do letohrádku Bellaria v zahradě.\nZdarma bude také výhled z věže zámku Hluboká a ve zlatokorunském klášteře nebudou muset v sobotu platit ti, kteří ve Zlaté Koruně bydlí. Dačice odpustí vstupné také ve sklepení, zřícenina Landštejn nechá pokladnu zavřenou během sobotního dopoledne a Zvíkov úplně promine vstupné návštěvníkům s nárokem na slevu.\nKlášter Zlatá koruna otevře v sobotu výstavu fotografií\nMezi většinou ze 13 památek, které na jihu Čech spravuje Národní památkový ústav, také platí reciproční vstupenky. Díky nim si lidé budou moci za vstupné do jednoho zámku či hradu prohlédnout zdarma i další památkový objekt nebo jeho část.\nKlášter Zlatá Koruna otevře v sobotu ve 13:00 výstavu ANTE-POST, která ukazuje fotografie nejdůležitějších a nejzajímavějších rekonstrukcí a restaurátorských prací.\nPohled na Třeboňský zámek z parku. foto:Travel Digest\nTřeboňský zámek od minulého týdne zpestřuje výstava Amarylis a garderoba 19. století, při níž památkáři ozdobili komnaty květinovými dekoracemi a ukázkami oblečení, které nosili Schwarzenbergové. Majestátní květy amarylisů, jichž je v zámku 300, provoní spolu s 50 orchidejemi komnaty zámku až do neděle.


akcelerometr jako gyroskop - případná aktivace gyroskopu - Android Fórum - pro chytré mobilní telefony a tablety\nOstatní aplikace ⇒ akcelerometr jako gyroskop - případná aktivace gyroskopu\nRegistrován: sob 19. bře 2016 13:31:22\nTyp mobilu / ROM: Sencor ELEMENT-P5501\nakcelerometr jako gyroskop - případná aktivace gyroskopu\nPříspěvek od sparki0007 » sob 19. bře 2016 18:40:17\nnedávno jsem se rozhodl pro koupi nového telefonu. Hlavní důvod proč jsem si jej koupil byl to, že ve svém hardwarovém vybaveni má gyroskop (tedy podle popisku v e-shopu a později i podle přibaleného manuálu). Nadchnul jsem se pro virtuální realitu (google cardboard) a k té je v mnohých aplikacích gyroskop nutný. Když mi mobil dorazil, nainstaloval jsem vše potřebné pro VR. Celý natěšený jsem spustil aplikaci pro VR a hned na to jsem se dozvěděl, že můj mobil gyroskop nemá. Tak se obracím na radu zde, zda-li u mého typu telefonu (SENCOR ELEMENT-P5501), je potřeba gyroskop nějakým způsobem aktivovat. Pokud je vůbec fyzicky zabudován a pokud ne, tak jestli neexistuje nějaká šikovná aplikace, která by pomocí akcelerometru dokázala simulovat gyroskop. Napadlo mě použít GLtools ale ten tuto možnost nemá. Pár VR aplikací na akcelerometru fungují, ale je to opravdu jen hrstka toho, co virtuální svět nabízí.\nDoufám že nějaké řešení existuje. Já jej zatím nenašel.\nRe: akcelerometr jako gyroskop - případná aktivace gyroskopu\nPříspěvek od verny94 » sob 19. bře 2016 20:11:50\n5,5 a jen HD ready. To nemá vůbec cenu spouštět. Bude to vypadat obrazově hrozně. Takový slušný základ je FullHD případně 2k.\nDalší otázka je výkon tohohle telefonu. Na VR bych koupil něco jiného.\nPříspěvek od Jumbo78 » sob 19. bře 2016 22:42:33\nPokud máš opravdu P5501 a píše ti, že nemá gyroskop, možná bych řešil reklamaci.\nJelikož i na webu výrobce se píše, že gyroskop má.\nAkorát to rozlišení je fakt naprd...\nPříspěvek od sparki0007 » ned 20. bře 2016 7:11:03\nverny94 píše: 5,5 a jen HD ready. To nemá vůbec cenu spouštět. Bude to vypadat obrazově hrozně. Takový slušný základ je FullHD případně 2k.\nNemám normální google cardboard. Mám možnost nastavení optiky a vzdálenosti takže obraz je super. Zkoušel jsem různé VR fungující přes akcelerometr a nemám s tím problém. S grafikou nemám problémy.\nJumbo78 píše: Pokud máš opravdu P5501 a píše ti, že nemá gyroskop, možná bych řešil reklamaci.\nReklamací to bohužel řešit nelze.\nPříspěvek od verny94 » ned 20. bře 2016 10:03:03\nKdyž tě baví to počítání obřích pixelů.... To opravdu doostrovaci optika nevytrhne.\nPříspěvek od Mirda86 » ned 20. bře 2016 10:16:02\nUz to tu padlo...ale jen tak pro info.Ten Sencor ma HD a S3 mini 800x480 (a 4" )\nPříspěvek od verny94 » ned 20. bře 2016 11:04:29\nNo vidíš jak mě při mém věku klame paměť\nRegistrován: pát 03. čer 2016 14:43:29\nTyp mobilu / ROM: P5501 sencor\nTablet: samsung P3110\nPříspěvek od mpetrik » pát 03. čer 2016 14:44:50\nHezký den, zprovoznili jste ten gyroskop? Mám tentýž mobil a gyroskop ne a ne zprovoznit.\nRegistrován: sob 16. črc 2016 15:22:25\nTyp mobilu / ROM: sencor element p502\nPříspěvek od vlad11 » sob 16. črc 2016 15:28:14\nJe smutné že všichni tady řešíte přiblblé rozlišení (i když to je taky důležité, ale na to se neptal a určitě ho to v tuto chvíli ani nezajímalo), které nebylo dotazované a základní otázka nebyla zodpovězena to je má tento telefon gyroskop nebo nemá a jestli ano jak se dá aktivovat. Tak prosím ja taky potřebuji vědět jestli má nebo nemá gyroskop a prosím další měně chápavé nereagujte na moji kritiku, ale prosím jen na prostou otázku má či nemá, protože internet je plný inteligentu, kteří píšou i věcech na které se nikdo neptal. Děkuji za odpověď.\nPříspěvek od Jumbo78 » sob 16. črc 2016 15:47:56\nCo jsi nepochopil na mém příspěvku?\nNa webu se píše, že má. Takže pokud ti nejede, reklamace...\nPříspěvek od vlad11 » sob 16. črc 2016 16:05:31\nTak jsem dál google.com a na oficiálních stránkách firmy sencor\nhttp://www.sencor.cz/mobilni-telefon/el ... 5501-white Element P5501 má vestavěny gyroskop.\njá mám bohužel\nElement P502 Black a ten gyroskop nemá i když všude na internetu i v manuálu u telefonu je psáno že gyroskop má.\nPříspěvek od Jumbo78 » sob 16. črc 2016 16:28:42\nNo vidíš... Takže závada je na tvém přijímači.\nJá psal, že 5501 ho podle výrobce má\nPříspěvek od mpetrik » pon 07. lis 2016 22:18:07\ntak jsem poslal tu P5501 na reklamaci, protože je ještě v záruce. Dnes mi přišel, s tím že gyroskop je v pořádku.\nKdyž nainstaluji nějakou aplikaci, v které je gyroskop potřeba (např. na virtuální realitu...), tak mi to píše, že mobil gyroskop nemá. I aplikace, která má testovat co v mobilu je a není mi píše, že gyroskop zde není.\nCo mám dělat? Když ho vyreklamuji, tak mi ho vrátí, že je všechno v pořádku....\nAsi jsem neměl kupovat Sencor ale nějakou osvědčenější značku. Ale co teď, když už ho mám???\nMoc děkuju za jakoukoliv radu\nRegistrován: sob 19. lis 2016 20:54:04\nPříspěvek od Samantha » sob 19. lis 2016 20:56:51\nDiky teto diskuzi jsem koupila take 5501 a gyro proste nema! Jsem zklamana,ale psala jsem primo na stranky sencoru,tak snad brzy odpovi.\nPříspěvek od mpetrik » stř 07. pro 2016 18:33:21\nTo oni odpovídají, jen to celkem k ničemu nevede - komunikujete s někým jiným, reklamaci potom vyřizuje zase někdo jiný... Jinak mě se na tomto mobilu ještě pokazila dotyková plocha a teď čtu na jiné diskuzi, že tenhle mobil má s displejem problémy a je dost lidí, kterým se pokazil a musel jít na reklamaci. Ono celkově je tenhle mobil hodně poruchový.\nJinak mě se povedlo při druhé reklamaci toho gyroskopu, aby mě vrátili peníze. Kupoval jsem jej v Planeo elektro a domluvil jsem se s nimi na vrácení peněz. Takže budu vybírat mobil nový, už ale ne od Sencoru.\nPřeji aby Vám také vrátili peníze, protože mobil nesplňuje to co píšou v technické specifikaci...\nPříspěvek od Lyon » čtv 08. pro 2016 7:57:10\nKupte si telefon a ne Sencor. Pak nebudete muset řešit takové kraviny.\nTime: 0.177s | Queries: 33 | Peak Memory Usage: 10.65 MiB


IAN - Ctivo 5. 10. 1998\nV roce 1564 se zrodili dva velikáni: v Anglii William Shakespeare, v Itálii Galileo Galilei. Ve svých líčeních soudobých mocenských bojů volí Shakespeare dvakrát jako dějiště dramatu benátskou republiku: v Kupci benátském a v Othellovi. Jistě to bylo tím, že v roce 1600 středem světového dění byla středomořská oblast a jádrem této oblasti byly Benátky. Do Benátek proudili ctižádostiví muži, aby tam svobodně pracovali, přicházeli obchodníci, dobrodruzi, vzdělanci, nespočetní umělci a řemeslníci. Tísnili se v ulicích, jako se tísní i dnes.\nBenátčané byli praktičtí, věcní lidé. Galileo se věnoval intenzívně základním vědám v Pise. Avšak Benátčané, aspoň podle mého názoru, si ho najali jako profesora matematiky v Padově hlavně pro jeho nadání k praktickým vynálezům. Některé z jeho přístrojů se dochovaly v historické sbírce Accademia Cimento ve Florencii. Jsou to nádherné předměty, jak koncepčně, tak provedením. Je tam kupříkladu vypouklý přístroj z litého skla na měření rozpínavosti tekutin, připomínající teploměr. Jsou tam citlivé hydrostatické váhy, kterými se zjišťovala hustota vzácných předmětů na principu Archimédova zákona. Pak je tam ještě přístroj, který Galileo Galilei sám nazval Vojenským kompasem (měl i obchodní talent), ačkoliv to ve skutečnosti je počítadlo, připomínající dnešní logaritmická pravítka. Galileo přístroje ve své vlastní dílně vyráběl i prodával.\nRozumnou, praktickou vědu Benátčané uznávali a obdivovali. Není proto divu, že když koncem roku 1608 výrobci brýlí z Flander vynalezli jakýsi primitivní dalekohled, vydali se do Benátek, aby vynález zpeněžili. Jenže benátská republika měla ve svých službách vědce nad vědce a matematika nad matematiky v osobě Galilea Galileiho, kterému se nikdo v severní Evropě nevyrovnal a který se také uměl prosazovat. Když sám také vyrobil dalekohled, vytáhl benátský senát na vrchol Campanilu, aby jim ho předvedl.\nGalileo byl malý, sporý, čilý rusovlasý muž a měl větší počet dětí, než se na starého mládence sluší. Bylo mu čtyřicet pět let, když se doslechl o vlámském vynálezu. Okamžitě zahájil horečnou činnost. Promyslel sám princip dalekohledu za jedinou noc a vyrobil potom přístroj, který se zcela vyrovnal vlámskému. Přístroj zvětšoval asi trojnásobně, tedy přibližně tak, jako dnes lepší operní kukátko. Než se však vydal na benátský Campanile, zvýšil zvětšení na osmi až desetinásobek. To už byl skutečný dalekohled. Z vrcholu Campanilu, odkud je rozhled na třicet kilometrů, jím bylo vidět nejen lodi plující na obzoru, ale dokonce i lodi vzdálené od přístavu ještě dvě i více hodin plavby. Možnost takového pozorování měla značný praktický význam pro obchodníky.\nGalileo popsal celou událost svému florentskému švagrovi v dopise z 29. srpna 1609:\nMusíš vědět, že tomu budou dva měsíce, co se zde roznesla zpráva, že ve Flandřích předložili hraběti Mořici tak sestrojené kukátko, že se v něm předměty vzdálené zdají blízké a člověka je možno zřetelně rozeznat až na dvě míle. (...) Usmyslil jsem si soustřediti se na zhotovení přístroje. To se mi podařilo, a sice tak dokonale, že můj přístroj zdaleka předčil slávou přístroj flanderský. Je tomu šest dní, co se zpráva, že jsem kukátko zhotovil, donesla do Benátek a já byl povolán na signorii, abych přístroj předvedl jim i celému senátu, a to k velikému úžasu všech. Mnoho pánů i senátorů, byť již letitých, nelenilo vyjíti i vícekráte po schodech nejvyšších věží benátských, aby pozorovali vzdálené plachetnice a jiná plavidla po moři, jak se blíží k přístavu.\nGalileo je původcem moderního vědeckého přístupu. Uskutečnil první moderně pojatou vědeckou práci během šesti měsíců po svém triumfu na Campanilu, přestože takový triumf by jinému stačil pro celý život. Galilea napadlo, že by flanderská hračka mohla sloužit i k jiným účelům než k navigaci. Přístroj by mohl sloužit vědě, zkoumání, a to byla myšlenka v jeho době zcela nová. Zvýšil zvětšení na třicetinásobek a zadíval se dalekohledem ke hvězdám. Tak skutečně první vykonal to, co dnes považujeme za vědeckou výzkumnou práci: sestrojil přístroj, provedl pokus a zveřejnil výsledky. Učinil tak v období mezi zářím 1609 a březnem 1610, kdy v Benátkách vydal nádhernou knížku Sidereus nuncius, Hvězdný posel. V díle předložil ilustrovaný popis svých astronomických pozorování. Co píše?\nUviděl jsem myriády hvězd, dříve nikdy nespatřených, v počtu převyšujícím desetinásobně počet hvězd dříve známých. To, co vzbudí vpravdě největší úžas a co tak silnou mocí vskutku na mne zapůsobilo, že jsem na pozorování upozornil všechny astronomy a filozofy, byla skutečnost, že jsem objevil čtyři planety, které přede mnou žádný z astronomů neznal ani nespatřil.\nByly to Jupiterovy družice. Galileo v Hvězdném poslu také popisuje, jak dalekohledem pozoroval dokonce i Měsíc. Galileo jako první zveřejnil mapy Měsíce. Dochovaly se také jeho původní akvarely.\nJest to obdivuhodně nádherný a povznášející pohled, patři v tvář plného Měsíce ... Jest jisté, že jeho povrch není rovný a hladký, avšak naopak hrubý, nerovný, jako povrch Země samotné, s mnohými rozlehlými vyvýšeninami, rozeklanými hlubokými stržemi a údolími.\nGalileovy astronomické objevy vzbudily rozruch a získaly mu větší ohlas než jeho triumf u kupců. Všude však nebyly tak vítané, protože to, co Galilei uviděl na nebi a ukázal každému, kdo byl ochoten se dívat, znamenalo, že Ptolemaiův systém přestal být upotřebitelný. Kopernikova pronikavá hypotéza byla potvrzena a stála nyní v plném světle zcela jasná. To, jako mnoho jiných novějších vědeckých objevů, příliš nepotěšilo tehdejší oficiální veřejnost ovládanou předsudky oné době vlastními.\nČást stejnojmenné kapitoly z knihy Vzestup člověka (Odeon, Praha 1985). Překlad Jaroslava Davidová-Moserová.