ročník 16 / 3 / 2009 strana 2 S etiketem do zahraničí strana 5 Vlakem do Moldavy strana 14 Levhart sněžný v Zoo Jihlava - PDF\nročník 16 / 3 / 2009 strana 2 S etiketem do zahraničí strana 5 Vlakem do Moldavy strana 14 Levhart sněžný v Zoo Jihlava\nDownload "ročník 16 / 3 / 2009 strana 2 S etiketem do zahraničí strana 5 Vlakem do Moldavy strana 14 Levhart sněžný v Zoo Jihlava"\n1 ročník 16 / 3 / 2009 strana 2 S etiketem do zahraničí strana 5 Vlakem do Moldavy strana 14 Levhart sněžný v Zoo Jihlava\n2 Editorial 2 Vážené čtenářky, vážení čtenáři! Jeden bodrý obyvatel Šumavy mi nedávno řekl: Co bysme si počali bez dráhy v zimě, i když teď tady jezdí vlaků poskrovnu. Jsou dny, kdy se sem žádný auto pro sníh a led a fujavici nedostane. Na vláček se dá spolehnout! Skoro každý rok se v zimních měsících mohou všichni přesvědčit, že železnici, především na regionálních tratích, nemluvě o těch horských, málokdy zastaví nepřízeň počasí, a když, tak většinou jen na krátký čas. Nevadí jí mlha, sníh, mráz, náledí, snad jen velké závěje; ale na ně mají traťováci spolehlivé mechanismy, které si se závějemi poradí. Leč nejsou jen regionální dráhy, proti mrazu a nevlídnému počasí jsou odolné i dálkové tratě. Pokud nějaký Kyrill nepoláme stromy, nenahází je na trať a nestrhá trolej (všimněte si, jak zřídka se to stává), jezdí i za krutých mrazů vlaky poměrně dobře. Že se v některých vagonech třeba netopí, je sice pravda, ale bohužel, jde o vozy staré dvacet, třicet i více let. Českým dráhám se, doufejme, brzy podaří koupit něco lepšího. Nemine dne, aby v Radiožurnálu Zelená vlna nehlásila nějaké nepříjemnosti na dé jedničce, pětce, jedenáctce... Co nepříjemnosti: nehoda dvou tří kamionů dokáže ucpat dopravní tepny na mnoho hodin. Stačí maličkost. Ojeté pneumatiky šetrných majitelů kamionů. Nebo jen malá nepozornost. Takže zůstaňte železnici věrní, milí přátelé. I když občas dojde k nějaké nešťastné nehodě, zůstává v platnosti, že pokud jde o četnost úrazů, a to i smrtelných, je dráha zhruba šestnáctkrát bezpečnější než silnice. Šťastnou cestu! Irena Pospíšilová Vydávají: České dráhy, a. s., Nábřeží L. Svobody 12, Praha 1 IČ Vychází: 17. března 2009 Adresa redakce: ČD pro Vás, generální ředitelství ČD, nábř. L. Svobody 12, Praha 1 Místo vydání: Praha Telefon: , Fax: Vedoucí redaktorka: Mgr. Irena Pospíšilová Technický redaktor: Michal Málek Inzertní oddělení: Eva Balíková Evidenční číslo MK ČR: E 6931 ISSN: S etiketem do zahraničí již od 9 České dráhy, a. s., se snaží rozšiřovat způsoby odbavování cestujících. Vedle klasických pokladních přepážek a výdejních automatů je možné zakupovat jízdní doklady prostřednictvím telefonní linky Kontaktního centra a eshopu ČD. Zvláště internetový prodej v poslední době zaznamenal výrazný nárůst nejen ve vnitrostátní přepravě, ale také v počtu prodaných jízdních dokladů do zahraničí s produktovým názvem etiket. Co je etiket do zahraničí etiket do zahraničí je jízdní doklad zakoupený prostřednictvím eshopu ČD, případně telefonní linky Kontaktního centra, za zvýhodněnou cenu. Na každou relaci a vlak je počet míst za akční ceny omezen, a je nutné si tedy s nákupem jízdních dokladů pospíšit. Součástí jízdenky je i rezervace místa, vyjma jízdních dokladů do/z měst Nürnberg, München a Ljubljana. Kam s etiketem Jízdní doklady nabízíme do všech okolních států, a navíc do Maďarska a Slovinska. V našem eshopu najdete celou řadu atraktivních destinací: s etiketem Německo je možné cestovat do Berlína, Drážďan, Norimberku a Mnichova, s etiketem Rakousko do Vídně, Lince a Salcburku, na etiket Polsko je možné cestovat do Varšavy a Krakova, s etiketem Maďarsko do Budapešti, s etike- Foto: Michal Málek (2x)\n3 relace cena v etiket Německo cena v Kč k * Praha Berlin Kč Brno Berlin Kč Brno Dresden Kč Plzeň München Kč Praha München Kč Plzeň Nürnberg Kč Praha Nürnberg Kč vybrané vlaky číslo tam: 178, 176, 378, 174, 172, 170 zpět: 171, 173, 175, 177, 379, 179 tam: 378, 174, 172, 170 zpět: 171, 173, 175, 177 tam: 378, 174, 172, 170 zpět: 171, 173, 175, 177 tam: 354 a 356 zpět: 355 a 357 tam: 354 a 356 zpět: 355 a 357 tam: 350 a 352 zpět: 351 a 353 tam: 350 a 352 zpět: 351 a 353 tem Slovinsko do Lublani a konečně s etiketem na Slovensko do celé řady destinací (nabídka SparNight a jízdní doklady na vlaky Slovenská strela). Rady na cesty relace cena v etiket Rakousko cena v Kč k * Praha Wien Kč Brno Wien Kč Praha Linz Kč Praha Salzburg Kč relace cena v Praha Budapest Praha Budapest prvních 6 cestujících 19 další cestující 29 relace cena v Praha Warszawa Praha Warszawa prvních 6 cestujících 19 další cestující 29 etiket Maďarsko cena v Kč k * prvních 6 cestujících 495 Kč další cestující 750 Kč etiket Polsko cena v Kč k * prvních 6 cestujících 495 Kč další cestující 750 Kč Praha Krakow Kč relace cena v etiket Slovinsko cena v Kč k * Praha Ljubljana Kč vybrané vlaky číslo tam: 15, 73, 17, 75, 173, 77, 177 zpět: 378, 76, 172, 14, 74, 16, 72, 70 tam: 15, 73, 17, 75, 173, 77, 177 zpět: 378, 76, 172, 14, 74, 16, 72, 70 tam: 101 zpět: 100 tam: 101 zpět: 100 vybrané vlaky číslo tam: 345, 273, 171, 175 zpět: 174, 170, 272, 344 tam: 345, 273, 171, 175 zpět: 174, 170, 272, 344 vybrané vlaky číslo tam: 115 zpět: 114 tam: 115 zpět: 114 tam: 119 zpět: 118 vybrané vlaky číslo tam: 101 s přestupem na 213 zpět: 114 s přestupem na 100 * Ceny jsou fixně stanoveny v a reagují na vývoj směnného kurzu mezi Kč a. Jak na to Jízdní doklady etiket nelze zakoupit u pokladní přepážky, nýbrž výhradně přes eshop ČD, který naleznete na internetových stránkách https://eshop.cd.cz/, případně prostřednictvím telefonní linky Kontaktního centra, tel Jízdní doklady je možné koupit nejpozději 3 dny před uskutečněním cesty, kromě jízdenek na Slovensko, které lze zakoupit nejpozději 2 hodiny před pravidelným odjezdem vlaku z jeho výchozí stanice. Zakoupený jízdní doklad si však musíte oproti vnitrostátní přepravě bezpodmínečně vytisknout a nelze jej průvodčímu ve vlaku předložit např. v notebooku. U telefonického prodeje máte možnost si jízdenku také vyzvednout u vybraných pokladních přepážek, jejichž seznam najdete na www. cd.cz, sekce Nákup jízdenek po telefonu. Pro cestu zpět Hodláte-li zakoupit také jízdní doklad etiket pro cestu zpět, tj. ze zahraničí do ČR, pak je nutné mít v patrnosti, že nákup jízdního dokladu pro cestu zpět je podmíněn zakoupením jízdního dokladu pro cestu tam. Samostatně zakoupený jízdní doklad pro cestu zpět je neplatný. Ve vlaku Jízdní doklady etiket s sebou přináší nejen mnohé výhody (atraktivní cena, pohodlný nákup dokladu atp.), nicméně přináší také větší zodpovědnost ze strany cestujících. Jízdní doklad vytištěný z tiskárny si musíte nechat potvrdit průvodčím ČD, který elektronicky zkontroloval platnost tohoto jízdního dokladu. Průvodčí zahraniční železnice nemá možnost elektronické kontroly jízdního dokladu, a označení jízdního dokladu průvodčím ČD je pro něj tedy směrodatné. Z výše uvedeného vyplývá, že je v případě potřeby nutno průvodčího ČD aktivně vyhledat a nechat si jízdní doklad označit. Neoznačený jízdní doklad je neplatný. Máte-li zakoupený jízdní doklad i pro cestu zpět, předložte tento doklad průvodčímu ČD ke kontrole současně s jízdním dokladem pro cestu tam a nechte si jej taktéž označit, a to již při cestě do zahraničí. Jízdní doklady nelze z důvodů na straně cestujících vrátit ani vyměnit. Jan Vávra, České dráhy, a. s. 3\n4 ČD Bonus Ticketstream Vaše brána do světa vstupenek Akce na jaro 2009: Battle of the Kings: Mark Selby a Peter Ebdon: 6. 3., Aréna Sparta Podvinný Mlýn, Praha sleva 5 % Lordi: , hala TJ Lokomotiva, Plzeň sleva 50 Kč Thriller: 2. 4., Kongresové centrum Praha sleva 5 % Boban i Marko Markovič orkestar: 8. 4., Fléda, Brno sleva 20 % Passión de Buena Vista: , Kongresové centrum Praha sleva 5 % Kompletní informace najdete vždy na a S jízdenkou ČD do legendárního klubu zdarma! Experimentální prostor Roxy/NoD, sídlící v Praze na adrese Dlouhá 33, vám za svých 16 let působení nabídl již nespočet zajímavých koncertů a djských jmen světového formátu. Vězte, že i v následujících měsících tomu nebude jinak, navíc díky spolupráci s ČD máte možnost k nám zavítat na vybrané akce zcela zdarma. Po předložení jízdního dokladu v hodnotě 200 Kč a více vstup na vybrané akce zdarma! Přehled akcí na aktuální měsíc najdete na wwww.roxy.cz a na Nabídka platí od až do odvolání. Village Cinemas spousta filmových novinek se slevou Po odevzdání jízdního dokladu ČD v minimální hodnotě 200 Kč na pokladnách multikin Village Cinemas v Praze zakoupíte vstupenku do standardního sálu za 119 Kč. Po předložení jízdenky ČD v hodnotě 200 Kč a více obdrží zákazník slevu na poukázku do sálu Gold Class ve výši 17 %. Na jeden jízdní doklad je možné zakoupit až dvě zlevněné vstupenky. Novinka: od se prodlužuje lhůta na uplatnění slevy, a to až na 2 měsíce ode dne využití jízdenky. 4 Slevu získáte ve: Village Cinemas na Andělu, Radlická 3179/1E, Praha 5; Village Cinemas Černý Most, Chlumecká 8, Praha 9. Více na\n5 Mohli jste vidět na ČT ve Světě na kolejích Pojeďte s námi vlakem do Moldavy! Svět na kolejích V televizním Světě na kolejích divákům pravidelně představujeme nejhezčí tratě v našich zemích, a tak teď v zimě jsme nemohli vynechat koleje, které vedou do hor. Naše volba padla na trať číslo 135, tedy takzvanou Krušnohorskou železnici z Mostu do Moldavy, která je kulturní památkou. V útulném kokpitu osmsetdesítky nás uvítal zkušený strojvedoucí se sympatickým jménem František Anděl. Jak jsem záhy zjistil, o této trati ví za roky, co po ní jezdí, první i poslední. A o jejím okolí jakbysmet. Je Mostečák, a tak to má do lesů kolem jenom kousek. Pravidelně sem vyráží s rodinou anebo s kamarády na horském kole. První kilometry trati vedou mezi průmyslovými objekty a povrchovými doly mostecké pánve, a tak moc není na co koukat. Ten čas jsme vyplnili povídáním o historii této dráhy. Postavili ji totiž právě kvůli přepravě hnědého uhlí z Mostecka do sousedního Saska. Se stavbou začali roku 1871 a byla rozdělena do několika částí, vypráví strojvedoucí. Nejprve z Mostu přes Osek do Hrobu, pak teprve z Hrobu přes Dubí do Moldavy. Tam přijel první vlak 6. prosince 1884 a byl to vlak nákladní. V dobách největší slávy, někdy před sto či více lety, tu vlaky jezdily v desetiminutových intervalech. Těžko si to dnes představit, kroutí hlavou František Anděl. Kvůli náročnému stoupání tyto těžké nákladní vlaky ve stanici Hrob rozpojovali a opět spojovali až v Novém Městě. I tak je ale v náročném stoupání vedly dvě i tři lokomotivy, dozvídám se dál. Projíždíme Loukou u Litvínova, kde je dnes řídicí stanice pro stopětatřicítku, a pokračujeme do Oseku. Na zdejším hezkém nádraží je v dopravní kanceláři k vidění staré zabezpečovací zařízení z dob našich dědečků. Můžete nahlédnout. A pak už se sklon trati začíná zdvihat. V prováděcím nařízení pro tuto trať je nejvíce 35 promile, ale já si někdy myslím, že je tu snad ještě vyšší stoupání, troufá si odhadnout náš strojvedoucí. Hlavně na podzim, když na koleje napadá listí, které dokáže někdy pěkně klouzat, bývá problém nahoru vůbec vyjet. Ostatně, když vyjíždíte z Mostu, který má nadmořskou výšku zhruba dvě stě dvacet metrů, tak nikdy nevíte, co vás tam nahoře Moldava je 782 metry nad mořem vlastně čeká. Někdy to je pěkný adrenalin. Za zastávkou Horní Háj přes koleje přeskočí pár srnek, což je tu prý běžné, a pak už přijíždíme k jedné docela nenápadné pamětihodnosti. Kousek od kolejí stojí strážní domek číslo 118. Právě tam se narodila strážníkovi tratě Václavu Vlčkovi dcera Hana, pozdější choť prezidenta Edvarda Beneše, oblíbená Hana Benešová. Jednou z největších atrakcí tratě jsou viadukty. Mlýnský nad městem Hrob je vysoký dvaatřicet a dlouhý sto šedesát metrů a nabízí se z něj úchvatný pohled na město dole i na jeho okolí. Pak stoupáme do bývalé dirigující stanice Dubí. Pro příliš velký sklon je tato stanice řešena úvratí, upozorňuje mě František Anděl. Takových stanic u nás mnoho není. Po několika kilometrech se nám otevírají nádherné výhledy na vrch Bouřňák. Můžete na něm vidět sjezdovky a na vrcholu chatu pojmenovanou po Karlu Límovi, což byl propagátor krušnohorské turistiky, upozorňuje mě můj průvodce. Ostatně za první republiky jezdívaly přímé vlaky Praha Moldava, které vozily lyžaře z metropole až sem do Krušných hor. Kde že ty časy jsou! Nicméně, i s námi mířilo za sněhem několik lyžařů. Za stanicí Mikulov následuje další atrakce pro velké i malé kluky: Tři sta třicet čtyři metry dlouhý tunel, který je zvláštní tím, že je postaven do písmene S. Hned za ním následuje třicet metrů vysoký novoměstský viadukt, opět s kouzelnými výhledy do krajiny. Pak ještě jeden, tentokrát jen dvě stě jedenáct metrů dlouhý tunel, a už jsme nahoře. Tady na té náhorní planině to mám nejraději, přiznává strojvedoucí. Když je modrá obloha, stromy jsou zasněžené jako teď, nebo aspoň ojíněné, je to tu jako v pohádce. A pak mi ukazuje, jak se zdejší lesy vzpamatovaly za poslední léta, co už je tolik neničí spady z průmyslové výroby: Dnes už vrcholky Krušných hor vypadají úplně jinak než před lety, říká vášnivý cyklista. Pomalu se blížíme do cíle naší cesty, do Moldavy v Krušných horách: Představte si, že tu kdysi bývalo jedenáct průběžných kolejí, a podívejte na to velké nádraží! Takové nemají ani některá padesátitisícová města. Nezbývá mi než souhlasit. Nádražní budova tu zůstává jako připomínka časů, kdy koleje odtud vedly dál do Německa a nekončily pár desítek metrů za stanicí, a jako důkaz doby, kdy železnice coby dopravní prostředek měla daleko větší význam než dnes. Ale i tak si koleje zaslouží, aby vedly až na hřeben Krušných hor! Václav Žmolík Foto: Pavel Křepinský 5\n6 Rozhovor Faksimile obalu knihy Himalájský deník Na vrcholu planety 6 Klára Poláčková (1978) vystudovala obchodní management na Anglo-American College v Praze. Po osmi letech strávených ve světě reklamy se na čtyři roky přesunula do britské státní správy v Londýně, kde propadla kouzlu vysokých hor. V roce 2005 pokořila horu Aconcagua (6962 m n. m.), o rok později Čho Oju (8201 m n. m.) a v roce 2007 zdolala jako první Češ - ka nejvyšší horu světa Mount Everest (8848 m n. m.). Loni jí vyšla v Čechách poutavá kniha s názvem Himálajský deník v nakladatelství Gutenberg, v níž s nadhledem vypráví o svém boji s horskými velikány. Horolezectví je spíše výsadou drsných mužů než křehkých žen. Co vás přivedlo k této obtížné sportovní disciplíně? V letech 2004 až 2007 jsem se skutečně hodně oddávala touze vystupovat výš a ještě výš. A vůbec to nebylo o drsňáckém mužství v kontextu éterického ženství. To se musí urodit v hlavě. Stačí být otevřený vůči výzvám a neprošvihnout správný okamžik, kdy třeba i náhodná výhybka vás hodí na jednosměrnou kolej s cedulí Velehory. Vše ostatní jde stranou, resp. musí se podřídit, neboť hory se stávají srdeční záležitostí tak jsem v minulosti mnohokrát vysvětlovala své koketérie s horskými velikány. Dnes, s odstupem jeden a půl roku od Everestu, se už těším, až mi zase někdo položí otázku: Co vás od horských velikánů vůbec přivedlo k této nové aktivitě? A já si zase zamudruju a třeba odpovím: To se musí urodit v hlavě. Stačí být otevřený vůči výzvám a...\n7 Čím se vlastně živíte? Horolezectví je časově náročnou záležitostí, kterou třeba ne každý zaměstnavatel je schopen tolerovat. A navíc jde o velkou fyzickou zátěž... Každý koníček je svým způsobem časově náročný. Když se devět hodin pracuje a šest spí, zbývá do 24 hodin hromada času na přípravu. Ranní poklus do práce člověka probudí a polední schody připomenou posilový trenažér z předešlého večera. Víkendy tak napůl, trochu si máknout, trochu upustit ventil, vlastně páru, abych zůstala v té železniční terminologii. No a vlastní expedice, to je vis maior. Neplacené volno plus dovolená je optimální, i když pauza mezi dvěma zaměstnavateli je taky super. Bývá více času na dobití baterek, jak před kopcem, tak po něm. Relax v pracovní době mi mimo půdu konzultační firmy mého dnešního zaměstnavatele spolehlivě zařizuje namísto velehor miminko Emma. Je zdolávání nejvyšších světových hor pro vás spíše záležitostí fyzickou, tedy že si dokážete, že na to máte, anebo psychickou, že se třeba dostanete do jiných myšlenkových dimenzí? Určitě obojí. Je to velmi specifický způsob kontaktního boje. Protihráčem je vítr, slunce i nadmořská výška se všemi záludnostmi nevyzpytatelné přírody a rozmarů počasí. Při výstupu je to opravdu boj, často jde o život, statistiky jsou nekompromisní. Cíl je jasný dostat se nahoru a zase zpátky. K tomu je potřeba celý člověk s jeho fyzickými i psychickými dispozicemi, jejichž ambice musí zkrotit pokorná duše. To je neskutečná symbióza a my, pokušitelé z našich zeměpisných šířek, opravdu tak trochu nahlížíme do jiných dimenzí. Hodně cestujete po celém světě. Předpokládám, že asi nejvíce letadly, ale také možná i vlaky. Oslovuje vás nějakým způsobem železnice? Musím nostalgicky zavzpomínat na patrový pantograf do Úval a pak zase zpátky na Masarykovo nádraží v Praze. To bylo ale v minulém tisíciletí a vláček patřil do koloritu profláknutých chatových víkendů u prarodičů. Musím si to brzy reálně zase připomenout. Narodila se mi holčička Emma, která bude vlaky určitě fascinována, mašinku ještě neviděla. Je tady ale i nová zkušenost. Čína zahájila provoz první železnice do Tibetu, tohle ale není jen o cestování. V kontextu dnešního Tibetu je to spíše expanze, a když se obdaří přívlastkem ekonomická, už to v dnešním globalizovaném světě nikoho ani neuráží. Používáte vlaky i v Česku? Třeba Pendolino? Co se dá podle vás na české železnici ještě zlepšovat, aby byla přitažlivější pro více lidí? Cestování má řadu aspektů, v měřítku celosvětovém jde určitě i o tradici, jakýsi folklór, stupeň vývoje společnosti a jednotlivých regionů. Osobní doprava je hodně osobní záležitostí a použití konkrétního dopravního prostředku je naprosto individuální věc. Reklamou jsme masírováni a tlačeni určitým směrem, když v podvědomí nám nějaký malinkatý Škoda nebo Hyundai dealer našeptává: Kup si mě, prožij si tu jízdu! Nebo nám letištní nízkonákladoví šotci naslibují za levno dovolenou v Karibiku. Wabi Daněk a jeho Rosa na kolejích vábili čundráky, dnešní písek pod neviditelnými vlaky žádného textaře inspirovat nebude, i když Jarek Nohavica dostal Pendolino před dvěma lety do vánočního hitu, kde se zpívalo, že stojí kdesi u Polomi a zamrzly mu všecky CD-ROMy. To ale byla jen umělecká nadsázka, dnešní Pendolino už jezdí bez závad a spolehlivě. Atmosféra českých nádraží je bohužel někdy poněkud tristní. Snad nové Wilsonovo nádraží v Praze lidi přiláká Vzpomínám na benzinky kolem našich silnic před dvaceti lety, na tehdejší toalety v restauracích, na poloprázdné šedivé sámošky. Pořad České televize RETRO to pečlivě vybírá z archivu, zatímco drážní skanzen máme zatím zčásti spolehlivě v reálu. Vláčky tímto samozřejmě nezatracuji, mají své kouzlo a romantiku. Rozhovor Klára Poláčková se železniční dopravě nebrání, nejlepší zkušenosti má ale z Velké Británie. Foto: autor (2x) Můžete se zmínit na závěr o vaší knize Himálajský deník? Trochu to ošulím a vtipně přehodím výhybku na tátu, který byl v Himálajích se mnou a až do prvního výškového tábora se mnou pomyslně držel krok. Tady je jeho svědectví: Každý jste si v životě prožil nějaké své nej, nejhezčí víkend, nejdelší dovolenou, nejlepší mejdan. Já mám teď taky svoje NEJ, jmenuje se Everest, byl jsem při tom! Příběh Kláry svou zdánlivou lehkostí svádí k napodobení jak se píše v anotaci knížky. Stačí však přivonět pro inspiraci a pak si každý najděte ten svůj Everest Připravil: Martin Harák 7\n8 Eurovíkend Pod kanálem La Manche 8 Podniknout cestu rychlovlakem dnes není těžké a mnoho jich jezdí i u našich sousedů v Rakousku a hlavně v Německu. Spojit však zážitek z cesty rychlovlakem s překonáním mořského průlivu je možné jen mezi Anglií a Francií. Vlaky Eurostar projíždějí několikrát denně Eurotunelem a spojují britskou metropoli s Paříží a Bruselem. Rychlovlaky Eurostar dnes vyrážejí na svou cestu ze severního okraje Londýna. Pro jejich provoz zde bylo zrekonstruováno nádraží St. Pankras vedle jiné velké stanice King s Cross, ze které se vydávají vlaky na severovýchod Anglie a do Skotska, do Yorku, Edinburghu a Aberdeenu. Ale nebylo tomu od počátku provozu rychlovlaků. Ještě před pár lety startovaly v srdci Londýna na nádraží Waterloo a ve směru k tunelu využívaly staré tratě s hustou regionální dopravou na jihovýchodě britské metropole. Na místních železnicích je zavedeno napájení ze třetí kolejnice podobně, jako je tomu v metru. A tak jedny z nejrychlejších vlaků Evropy jezdily ve Velké Británii pouze nějakých 100, 120, někde možná i 130 km/h. Napájeny byly napětím jen 750 V, jako pražské metro, a po londýnských tratích se plížily doslova rychlostí chodce za silného skřípění při průjezdu ostrých oblouků. Z vlaku byla vidět londýnská předměstí, Pokud se rozhodnete cestovat vlaky Eurostar mezi Londýnem, Paříží nebo Bruselem, můžete si zjistit veškeré potřebné informace na internetových stránkách Vedle základních informací, jako jsou jízdní řády nebo ceny jízdenek, se můžete dozvědět i další informace o destinacích Eurostaru. Prostřednictvím internetu si můžete zakoupit jízdenky nebo si rezervovat hotel. Cena jednosměrné jízdenky mezi Londýnem a Bruselem ve druhé třídě je 245 (asi 7000 Kč) a v první třídě 375 (asi Kč), ale společnost poskytuje řadu slev. Například zpáteční jízdenku lze pořídit již od 80 (cca 2300 Kč). parky i místní zákoutí, která nejsou z ulic ani vidět. Dnes slouží rychlovlakům Eurostar nová moderní vysokorychlostní trať. Jenže z ní v Londýně neuvidíte skoro nic. Žádné domy, zahrady, parky ani ona zákoutí, která patří ke každému velkoměstu. Přibližně 20 kilometrů při cestě okraji Londýna vede v tunelech. A nově rychlostí až 300 kilometrů v hodině. Na nádraží St. Pankras musíme přijít včas. Žádné dobíhání vlaku na poslední chvíli. Před nástupem probíhá pasová a bezpečnostní kon-\n9 trola, která je podobná té na letišti. Cestující by se měl odbavit nejpozději půl hodiny před odjezdem vlaku. A pak již můžeme zamířit na nástupiště s téměř čtyřsetmetrovou žlutobílou soupravou s modrými plochami kolem oken Po okrajích Londýna projíždíme téměř stále v tunelech. Teprve druhá část první britské vysokorychlostní tratě, vedoucí jen zvlněnou krajinou hrabstvím Kent, je k nám vlídnější. Za okny se míhají typicky britské Vysokorychlostní vlaky v západní Evropě postupně vytlačují na krátké a střední vzdálenosti nejen cestování automobilem, ale dokonce i leteckou dopravou, přestože vlakové jízdenky nejsou nijak levné. Rychlost, spolehlivost a komfort, ale především operativnost železnice, spojující centra evropských metropolí bez silničních zácp nebo zdlouhavých cest na letiště a odbavení, je její výhodou. Například francouzský národní dopravce Air France zrušil veškeré své lety mezi Paříží a Bruselem. Toto spojení operuje letecká společnost výhradně rychlovlaky Thalys, a tak i na bruselském nádraží Midi najdete klasickou odbavovací přepážku Air France. Odbaví vás na všechny lety z Paříže, kam přejedete vlakem. Eurovíkend a typickým osobitým nosem o výkonu neuvěřitelných koní. Na boku se skví symbol Eurostaru tři bílé vlnky v modrém poli se zlatým nápisem Eurostar a s hvězdičkou. Vozy jsou jednoduše, ale účelně zařízeny. Ve druhé třídě Eurostaru jsou čtyři místa na šířku jako v běžném železničním voze. Jen jeho výška a délka je mnohem menší. Také okna jsou nízká. Ve vagonu šumí klimatizace. Za několik minut se tlakotěsně uzavřou nástupní dveře a náš vlak se vydá vstříc Eurotunelu a kontinentální Evropě. obrazy s charakteristickými domy i vlídná krajina jihozápadní Anglie. Pouhých 107 kilometrů dlouhá vysokorychlostní trať z Londýna k Eurotunelu stála neuvěřitelných 5,8 miliardy liber. Podle kurzu v době dokončení celé stavby to bylo přibližně 214 miliard korun. Pro srovnání modernizace našeho prvního koridoru v třikrát větší délce vyšla na něco přes 30 miliard Kč. Přibližně tři čtvrtě hodiny nám trvá cesta k podmořskému tunelu. Rychlovlak zpomaluje, protože pro podmořský úsek má povolenou rychlost nejvýše 160 km/h. Noříme se do 50 kilometrů dlouhého tunelu, kterým projedeme během následujících dvaceti minut. Z toho je asi 38 kilometrů vedeno 45 metrů pod mořským dnem. Za okny je pouze tma, vlak jede pravidelným tempem, klimatizace tlakotěsných vozů šumí, a tak nám ani nepřijde, že nad našimi hlavami jsou miliony tun vody. Jako by člověk projížděl tunelem někde na koridoru, jen tento je o dost delší. Úzkost snad může vyvolat představa, co by se stalo, pokud by se vlak porouchal nebo se do tunelu dostala voda. Ale zároveň napadá člověka obdiv nad ohromným inženýrským dílem, které splnilo sen desítek generací pevně a suchou cestou připoutat Velkou Británii k evropskému kontinentu. Na francouzské straně vlak projíždí stanicí Calais a kolem severofrancouzského správního centra Lille míří směrem na severovýchod do evropské metropole Bruselu. Až devět párů rychlovlaků Eurostar spojuje denně Londýn a Brusel. Mezi Londýnem a Paříží pak jezdí dokonce šestnáct párů spojů. V zimní sezoně zajíždějí přímé vlaky z Londýna až do francouzských Alp a v létě má Londýn přímé spojení s jihofrancouzským Avignonem. Také ve Francii a Belgii nabral náš vlak pořádnou rychlost. Trať z Paříže přes Lille do belgického Bruselu mu umožňuje maximální rychlost 300 km/h. Okolo se rozkládá plochá zemědělská krajina, kterou náš vlak proletí jako střela. Po dvouhodinové cestě se za okny objevuje vysoká kupole Justičního paláce, jedné z dominant Bruselu, a náš vlak přijíždí do své cílové stanice Brussels Midi. Čeká nás návštěva Atomia, historického náměstí i slavného čůrajícího chlapečka. Připravil: Petr Šťáhlavský 9\n10 Zajímavosti ze zahraničí Úzkorozchodka v Lužici Při ústí říčky Mandau do Lužické Nisy, nedaleko od trojmezí Čech, Německa a Polska, se nacházejí věže města Žitavy (Zittau) s téměř 30 tisíci obyvateli. Oblast Žitavska původně patřila již v 11. století k Čechám. Žitava, s písemnou zmínkou pocházející z roku 1238, byla na město povýšena českým králem Otakarem II. roku dopravy. V kontextu se zásadními politickými a hospodářskými změnami na území bývalé NDR došlo v roce 1990 k založení zájmového sdružení. V roce 1994 vznikla Sasko hornolužická železniční společnost (SOEG), která od 1. prosince 1996 převzala provoz parní úzkorozchodky od státní DB. Do roku 2006 proběhla rozsáhlá obnova infrastruktury dopravní cesty a vozidel. V roce 2001 získala společnost SOEG koncesi i k provozování nákladní dopravy. Délka sítě úzkorozchodných tratí činí 8,9 km v úseku Žitava Bertsdorf, úsek Bertsdorf Oybin měří 3,3 km a vzdálenost mezi obcemi Bertsdorf a Jonsdorf je 3,8 km. Vzdálenost mezi koncovými stanicemi Jonsdorf a Oybin je pro pěší 6 km. V hlavní turistické sezoně vypomáhá zvládat přepravu cestujících v hodinovém intervalu mezi spoji i motorová trakce. V Žitavě je návaznost na spoje normálněrozchodné 10 Na snímku je zachycena lokomotiva vyrobená v roce 1928 v Saské Kamenici (Chemnitz) při odjezdu s vlakem 204 ze stanice Zittau-Süd. Návštěvu českého krále si Žitava dodnes připomíná na slavnostech Žitavské královské tažení první červencový víkend. Dnes je Žitava správním střediskem v Horní Lužici ve spolkové zemi Sasko. Město bylo v roce 1348 předmětem jistiny císaře Karla IV. vévodovi Rudolfu Saskému, roku 1424 podlehlo husitům, až bylo v roce 1635 v rámci Horní Lužice přičleněno k Sasku na základě tzv. Pražského míru. Z pohledu železnice je významný rok 1854, kdy došlo k položení základního kamene viaduktu přes Nisu pro trať do Liberce. V roce 1859 bylo otevřeno hlavní nádraží a roku 1890 vyjely první parní vlaky na úzkorozchodné železnici do obcí Oybin a Jonsdorf. Další dramatické změny nastaly v Horní Lužici v roce 1945, kdy veškerá území na východ od Nisy připadla Polsku. V roce 1977 se znovu rozjely vlaky na peážní trať přes Polsko do Liberce. Sjednocením Německa 3. října 1990 se východní hranice EU posunula na Nisu, aby pompézní oslavy přistoupení ČR a Polska k Evropské unii v roce 2004 předznamenaly novou epochu v dramatických dějinách tohoto malebného regionu. Pro technicky založené návštěvníky Žitavy je kromě peážní tratě z Liberce do Varnsdorfu zajímavá především parní úzkorozchodná železnice. Od roku 1890 vyjíždějí každý den vlaky směrem do oblíbených rekreačních míst Oybin a Jonsdorf (viz schéma). Plány na trať Žitavským pohořím sahají do roku 1873, přičemž o 15 let později byla 15. srpna založena železniční společnost ZOJE. Zkratka společnosti (podle prvních písmen uvedených měst) byla lidmi interpretována jako Vlak bez jakéhokoliv spěchu. V návaznosti na rostoucí výletní ruch byla trať mezi Žitavou předměstím a Oybinem k 15. dubnu 1913 dokonce zdvoukolejněna. K 1. dubnu 1920 se zemské dráhy sloučily do Říšských železnic a od 12. února 1924 Říšských drah (DR). Značka DR zanikla až v polovině devadesátých let v souvislosti s reformou spolkových drah a vytvoření DB. Do osmdesátých let byla na trati vedle osobní dopravy také čilá nákladní doprava. Za tím účelem byly na Žitavském nádraží pod normálněrozchodné nákladní vozy vkládány úzkorozchodné podvozky. První lokomotiva dodnes používané řady 99.7 parních lokomotiv byla dodána 15. března Poválečné roky se neblaze podepsaly na železnici v sovětské okupační zóně. Ani úzkorozchodná železnice nebyla výjimkou a tak došlo ke snesení druhé traťové koleje a jejímu odeslání do SSSR jako válečné reparace. V počátcích existence tehdejší NDR přesto dochází k rozmachu objemu přepravy, a to do šedesátých let. S prohlubujícím se hospodářským kolapsem ekonomiky NDR, eskalovaným direktivními zásahy berlínské vlády, dochází i k postupnému poklesu nákladní železnice různých dopravců ve směru Drážďany, Chotěbuz a Liberec. K lahůdkám pro milovníky parní železnice patří vedení zvláštních rychlíků s parní lokomotivou z Löbau přes Budyšín, Drážďany a Bischofswerdu do Žitavy s návazností na parní úzkorozchodné vlaky. Jedinečný zážitek je možno prožít za komplexní cenu 50 eur. Veškeré podrobnosti k možnostem přepravy a výletů parními vlaky v Horní Lužici jsou k dispozici na internetové adrese: Roman Štěrba\n11 Historie Životní osudy stavitele železnic Jana Schebka Od písaře k podnikateli K významným stavebním počinům Jana Schebka patří i tunelový úsek pardubicko-liberecké dráhy u Železného Brodu. Pohlednice z archivu autora Pan starosta Schebek ze Šťáhlav u Plzně rozpoznal velmi záhy, že jedno z jeho sedmi dětí, syn Jan (*1813), vyniká nad ostatní. Rozhodl se proto umožnit nadanému potomkovi přístup ke vzdělání. Mladík se proto ocitl na plzeňské střední škole, odkud přešel na pražskou polytechniku. Studium ukončil a ozdobený inženýrským titulem se rozhlížel po odpovídajícím uplatnění. Písař Toho ovšem nebylo v polovině třicátých let 19. století nadbytek. Ve svých 23 letech se tedy Jan Schebek stává písařem na panství hraběte Waldsteina v Mnichově Hradišti. Zdatného úředníka čekalo záhy povýšení na hospodářského správce. V této funkci dochází u Schebka k životnímu zlomu: úřední jednání o dodávkách dříví pro stavbu olomoucko-pražské dráhy jej svedlo k jednomu stolu s bratry Kleiny. Tito velkopodnikatelé měli výjimečný čich na vyhledávání talentovaných spolupracovníků. V mladém hospodářském správci našli to, co potřebovali: pilného a vytrvalého organizátora, navíc s technickým vzděláním. Nebylo třeba dlouhého přemlouvání nabídku Jan Schebek přijal. Stavitel železnic Písaření a správcování patří minulosti, Jan Schebek se ocitá na stavbě první státní dráhy a pod vedením Jana Pernera buduje úsek Pardubice Praha. Včetně pražského nádraží, které staví firma Adalberta Lanny, vedle Kleinů dalšího podnikatelského esa té doby. Právě setkání s Lannou se ukázalo pro Jana Schebka jako další osudové. Zatím ale pilně pracuje u Kleinů a té práce není zrovna málo. Jan Schebek zanechal svoji vizitku na dráze pražsko-drážďanské, budoval dráhu uherskou nížinou až k rumunským hranicím, poznal přírodní nástrahy, kladené železnici na rakouském Semmeringu. V polovině padesátých let nastupuje jako hlavní stavbyvedoucí na stavbu dráhy Pardubice Liberec, kde zvláště v tunelových úsecích u Železného Brodu osvědčil své zkušenosti. Ovšem život není jen přehlídkou úspěchů. Při trasování České západní dráhy došlo mezi Kleiny a jejich zaměstnancem k roztržce, která vyvrcholila Schebkovým odchodem od firmy. Jeho roztrpčení muselo být značné, protože chtěl nechat stavitelství a věnovat se dále hospodaření. Tady právě zasáhl Lanna a jeho agitace nakonec slavila úspěch. Ovšem Schebek si již byl vědom své ceny. Přejde k Lannovi, ale jen jako spoluvlastník společné firmy, kde mu bude patřit vedoucí místo. Lanna svolil. Podnikatel A dobře udělal. Firmě A. Lanna & J. Schebek byly zadány stavby hned několika rozhodujících železnic: v létě roku 1864 začala budovat dráhu Turnov Kralupy nad Vltavou, ze které plynule přešla na trať z Bakova nad Jizerou do České Lípy a dále do Rumburka. Schebek se významně podílel i na stavbě dráhy k pruským hranicím u Královce. Hlavními aktivitami jeho stavebně-podnikatelského období byla ale přímá účast na výstavbě dráhy Vídeň Cheb s odbočkou do Prahy, železnici plzeňsko-březenské i na její jižní větvi z Plzně do Železné Rudy. Inženýr Jan Schebek ( ), budovatel železnic a stavební podnikatel Kresba: archiv autora Soukromník To již ale Jan Schebek byl movitým člověkem. V Praze vybudoval pro své potřeby v někdejší Bredovské ulici (dnes Politických vězňů) novorenezanční palác, ve Tvoršovicích na Benešovsku koupil statek a dosti sešlé budovy nechal přestavět na rodinné sídlo zámeckého typu. Sem také na počátku osmdesátých let, kdy opustil místo ve firmě, odešel a věnoval se cele správě svého majetku. O firmu však zájem neztratil a živě se zajímal o železniční dění. Až do své smrti, která jej zastihla právě před 110 roky, dne 18. března Pavel Schreier 11\n12 Anketa Nová grafika se líbí, větší prostor soutěžím a dětem Dětské obrázky se již staly stálou součástí každého sudého vydání magazínu. Autor: Daniel Beránek 12 Na lednovou anketní otázku: Co říkáte nové grafické úpravě a jak byste chtěli vylepšit obsah magazínu? přišlo do redakce přes 250 odpovědí, z toho drtivá většina elektronickou poštou. Je pro nás příjemným zjištěním, že se nový design časopisu líbí. Odpovědi však jen potvrzují známé rčení, prostě nelze vyhovět všem. Některým vadí, že magazín ČD pro Vás je všitý a nemohou si ho samostatně zakládat. Jiným naopak překážejí přílohy raději by je měli všechny sešité pohromadě i s dvoj magazínem. Někomu vadí rozhovory s celebritami, jiným cestopisy. Jednoznačně ale převažuje poptávka po větším množství soutěží a po prostoru věnovaném dětem omalovánky, hádanky a doplňovačky. Prostě, kdo si hraje, nezlobí. Pro ukázku několik úryvků: Připravil: Ivan Skulina Magazín je čtivý, nová podoba je super. Tímto za něj děkuji. A do budoucna mu přeji spíš než změny aktuální žhavá témata, což je z mého pohledu to nejpodstatnější. Jiří Steidl, Praha 6 V rubrice Tip na výlet bych uvítal popisy pěších turistických tras, které začínají a končí v jiné železniční stanici s tipy k návštěvě zajímavých míst na nich ležících. Ing. Daniel Zelenka, Lovosice Přidal bych více soutěží. Martin Paleček, Plzeň Asi bych dvojmagazínu vytkl velké množství reklam, ale je pochopitelné, proč zde ty reklamy jsou. Přivítal bych povídání o modelové železnici a dále například přehled slev. Petr Marek, Ústí nad Orlicí Uvítal bych články o zajímavých tratích a tradičních vlacích i z jiných kontinentů. Jan Valenta, Praha 4 Magazín ČD pro Vás se mi moc líbí, stejně jako hojně vkládané přílohy. Prosím o co největší prezentaci různých domácích a zahraničních měst, technických a přírodních zajímavostí. MUDr. Otakar Kraft, Petřvald Osobně preferuji články s popisem zajímavých míst jak v naší krásné vlasti, tak i v zahraničí. Pokud k takovému článku ještě připojíte návrh na možnou dopravu vlaky ČD, je to pro mne povel k výletu. Iveta Balouchová, Bánov Ocenil bych ještě více tipů na výlety převážně kombinaci vlak s cyklo, případně pěší turistikou. Richard Burda, Praha 7 Snad bych uvítal pravidelný slovníček odborných a praktických obratů, týkajících se dopravy a cestování po železnici v anglické a německé verzi. Josef Drahosch, Brno-Maloměřice\n13 Magazín by měl více prezentovat firmu ČD, resp. více motivovat klienty k využívání vlaků Českých drah. Např.: Kácov zastávka pro milovníky piva. Je zde malý soukromý pivovar. Pivo se prodává v restauraci, která je v pivovaru Jiří Jágr, Odolena Voda Byl bych rád, kdyby byla otiskována pravidelná rubrika o možnostech cestování po železnici a jejich změnách pro zdravotně postižené. Jaroslava Jirásková, Praha 9 Chtěl bych číst více článků zaměřených na historii železnic bývalého Rakousko- -Uherska a případně tipy na výlet za železničními zajímavostmi. Miroslav Sedlmajer, Brandýsek Uvítala bych rubriku pro malé děti předškoláky, aby při cestě vlakem měly také zábavu. Eva Schwartzhofová, Olomouc Musím říct, že jsem si ani nevšimla, že by se na vašem časopise něco změnilo. Rozdíl vidím snad jen v novém logu na titulní straně. Důležité je hlavně časopis sehnat, na cestu do vlaku nejlépe. Ing. Martina Vaňková, Praha 9 Napadá mě např. tisknout tipy na výlety tak, aby je bylo možné vystřihnout (vždy na jeden list oboustranně), a věnovat prostor vždy určité lokalitě včetně její dopravní dostupnosti a turistických zajímavostí. Více se věnovat přehledu tarifů a jejich porovnání, pořádat ankety např. o spokojenosti s novými vozy Regionova, City Elefant. Tomáš Vokoun, Praha 9 Novy magazín je parádní, gratuluji. Uvítal bych více soutěží s výhrami jízdenek. Václav Klaban, Šumperk Rád bych si přečetl informace o pokračování výstavby koridorů a rekonstrukcí nádraží nejen pražského hlavního a o investicích do obnovy vozového parku. Jiří Brož, Olomouc Myslím, že tomuto magazínu nic neschází. Aleš Wojnar, Hnojník Přivítal bych nějakou stránku se čtenářskými ohlasy a také vícero soutěží. Jan Severa, Brno V některém z příštích čísel bych si ráda přečetla rozhovory s železničáři a dozvěděla se podrobnosti o jejich každodenní práci. Nepracuji na dráze, ale vlakem jezdím pravidelně a ráda. Ing. Jana Střílková, Polička O tři fotopublikace od Jiřího Bergera, kterého z magazínu ČD pro Vás jistě dobře znáte, si můžete zasoutěžit na přiloženém plakátu. K podobě magazínu mám jednu připomínku má zbytečně moc příloh. Uvítal bych, kdyby obsah příloh byl v jednom časopise. Milan Schneider, Dubňany Soutěž o kilometrickou banku V tomto lichém vydání dvojmagazínu GRAND EXPRES ČD pro Vás je opět místo pro anketní otázku a účast v soutěži o kilometrickou banku i věcné ceny (do sudých vydání zařazujeme soutěž pro děti). Do slosování bude zařazena každá anketní odpověď, kterou redakce obdrží ve stanoveném termínu a bude obsahovat čitelnou adresu odesílatele. Kdo vyhrál? V listopadovém vydání ČD pro Vás jste odpovídali na otázku: Jak se vám líbí nová podoba magazínu ČD pro Vás a jaké další změny byste uvítali? Kilometrickou banku vyhrává Jiří Náhlovský ze Semil, upomínkové předměty Českých drah získávají Otakar Kraft st. z Ostravy-Poruby a Tomáš Krajcar ze Slavkova pod Hostýnem. Dnes se ptáme: U magazínu ČD pro Vás bych uvítal, kdyby byl samostatně vložený. Ing. Aleš Novák, Kroměříž Vážany Přivítala bych SUDOKU a více křížovek, s možností zasílat řešení elektronickou poštou. Pro děti omalovánky a doplňovačky, hlavně vláčky Lenka Hájková, Jaroměř Nechybí aktuality, ani tipy na výlety. Jen články o různých osobnostech patří k těm, které mou pozornost tolik nepřitahují. Uvítal bych i více pravidelné pozornosti k dění na železnici na Slovensku. Marek Topič, Hevlín Přivítal bych jen více materiálů o historických i zrušených tratích a regionálních specifikách tratě, mosty, stanice, rarity. Štěpán Málek, Hradec Králové Do budoucna bych spíš uvítal více článků z technického zákulisí, jak funguje zabezpečení, jak to vypadá v nových moderních lokomotivách apod. Dalibor Šulc, Břeclav Přála bych si více článků o nových opravených stanicích. Hana Klemšová, Postřelmov Jak jste spokojeni s novým jízdním řádem a nabídkou spojů? Své odpovědi, na obálce označené heslem anketa, nám zasílejte do 18. dubna 2009 na naši adresu: Redakce ČD pro Vás generální ředitelství ČD, a. s. Nábř. Ludvíka Svobody 12, Praha 1 Můžete nám napsat i na ovou adresu: V tomto případě uvádějte i svou přesnou poštovní adresu a nezapomínejte přitom na interpunkci. Přejeme hodně štěstí! Anketa 13\n14 Vlakem do zoo Levhart sněžný v Zoo Jihlava 14 Jednou ze specializací jihlavské zoologické zahrady je chov kočkovitých šelem, které Zoo Jihlava chová takřka od samého počátku. Mimořádně úspěšný je obzvlášť chov levhartů sněžných (Uncia uncia), který řadí jihlavskou zoologickou zahradu mezi nejvýznamnější chovatele tohoto druhu v Evropě a vlastně i na celém světě. Prvního ze samotářských lovců, jejichž domovinou jsou nejvyšší hory světa (vyskytují se převážně v hornatých částech Asie od Afghánistánu po západní Čínu), mohli návštěvníci jihlavské zoo spatřit v říjnu Dvouletý samec se jmenoval Tess a do Jihlavy přicestoval z německé Zoo Krefeld. O dva měsíce později už mu společnost dělala finská slečna Jelena původem z Helsinek. Zřejmě si padli do oka a když dospěli, odchovali společně celkem 8 mláďat v roce 1999 trojčata, což byl úplně první odchov trojčat levhartů sněžných v historii českých a slovenských zoo. O rok později se narodila další trojčata a v roce 2003 dvojčata. Jelenu v roce 2005 nahradila liberecká samice, nicméně úspěšné odchovy pokračovaly v roce 2007, a to hned u dvou chovných párů oba odchovaly dvojčata. Dnes žijí v Zoo Jihlava dva chovné páry levhartů sněžných. Navzdory mezinárodní ochraně je tento druh levharta dosud pronásledován pro svou krásnou kožešinu. Lidé také snížili stavy živočišných druhů, které jsou jejich kořistí (horské kozy a ovce, jeleni a divoká prasata). V přírodě se tedy v dnešní době vyskytuje pouze velmi nízká populace. Jihlavská mláďata byla deponována převážně do zahraničních zoologických zahrad, čímž Zoo Jihlava díky péči zkušených chovatelů významně přispívá k zachování diverzity irbisů v chovech zoologických zahrad. Připravila: Kateřina Kosová\n15 Moravské Versailles: Jaroměřice nad Rokytnou Tip na výlet Prohlédnete-li si zámecký areál v Jaroměřicích nad Rokytnou na leteckém snímku, jistě budete souhlasit, že bývá právem označován jako moravské Versailles. Barokní komplex honosných budov je propojen v jednotný celek s farním kostelem svaté Markéty. Na zámek navazuje francouzská zahrada, která za řekou Rokytnou volně přechází v anglický park. Raná historie zdejšího sídla se podobá příběhům mnoha šlechtických rezidencí. Původně zde stávala středověká tvrz. Ta byla ve druhé polovině 16. století přestavěna na renezanční zámek, který byl směrem k řece chráněn opevněnou hradbou. Po bitvě na Bílé hoře získal panství Gerhard z Questenberka. A nyní se dostáváme k nejdůležitější postavě našeho vyprávění. Jan Adam z Questenberka, Gerhardův vnuk. Právě on dává vzniknout pomyslnému Versailles. Rozsáhlá barokní přestavba probíhala v letech podle plánů rakouského architekta Jakuba Prandtauera. Hlavní zámecký trakt je rovnoběžný s řekou a kolmo jej protínají další křídla. Směrem k náměstí budovy uzavírají čestný dvůr a směrem do zahrady obklopují terasu. Na zámek navazuje kostel svaté Markéty, postavený ve stejném duchu. Jeho dominantou je mohutná kupole, k ní jsou připojeny dvě štíhlé věže. Bylo zbouráno opevnění a zámecká zahrada se rozšířila i za řeku. Hrabě Questenberk nechal vybudovat jedinečný areál, patřící k nejrozsáhlejším a umělecky nejhodnotnějším zámeckým stavbám nejen u nás, ale v celé střední Evropě. Interiéry navozují atmosféru barokního šlechtického sídla. Z reprezentativních a honosných komnat vyniká Taneční sál, který zabírá výšku dvou pater a je skvostně zdobený. V Čínském kabinetu budete žasnout nad vzácnou podlahou, vykládanou třiceti dvěma druhy vzácných dřevin. V Sále předků uvidíte rozměrnou nástropní fresku a portréty členů hraběcího rodu, umístěné v dřevěném obložení stěn. Kromě hlavní prohlídkové trasy můžete projít okruh hostinskými pokoji a navštívit interiér kostela. Jan Adam z Questenberka byl velkým milovníkem divadla a hudby. Za jeho působení se Jaroměřice staly významným kulturním centrem. Hrálo se zde divadlo a působila tu zámecká kapela, kterou vedl hraběcí komorník František Václav Míča. Ten se stal autorem první opery v českém jazyce, jejíž název zní O původu Jaroměřic. Slavné hudební období vám během prohlídky připomenou dobové hudební nástroje a dobové předměty. Ze zámku vyjdete do francouzské zahrady s přesnou geometrickou úpravou. Doplňují ji sochy antických bohů a půvabné kamenné lavičky. Dřevěný most se zvlněnou mostovkou spojoval zahradu s divadelním ostrovem. Jsme-li v Jaroměřicích nad Rokytnou, musíme zmínit básníka Otokara Březinu. Působil zde jako ředitel školy od roku 1901 až do své smrti v roce Je pochován na místním hřbitově, autorem náhrobku je sochař František Bílek. Saskia Bergerová Foto: Jiří Berger 15\n16 Tip na výlet vlakem Zámek Jaroměřice nad Rokytnou Informace o spojení na


URTEKRAM Kondicionér levandulový BIO 250 ml - BioBalíček.cz\nVLASY Kondicionéry a balzámy URTEKRAM Kondicionér levandulový BIO 180 ml\nLevandulový kondicionér usnadňuje rozčesávání vlasů a zároveň přináší zklidnění vlasové pokožce, kterou chrání před podrážděním.\nVýtažky z aloe vera spolu s rostlinnými oleji a kyselinou hyaluronovou dodávají vlasům zdravý lesk a pružnost, zároveň je intenzivně hydratují, zjemňují a chrání před poškozením.\nEsenciální oleje z levandule vlasy nejen krásně provoní, ale také zlepší prokrvení vlasové pokožky. Ke kořínku se tak snadno dostanou potřebné živiny, vlas je zdravější a odolnější. Levandule navíc působí protizánětlivě, zklidňuje vlasovou pokožku a chrání ji před vznikem drobných zanícení.\nPOUŽITÍ: Potřebné množství kondicionéru rovnoměrně aplikujte do délek vlhkých umytých vlasů a nechte působit 2 - 3 minuty. Poté vydatně vymyjte vodou a vlasy upravte podle zvyku.\nKondicionér splnil to, že vlasy šli krásně rozčesat (ale to snad platí u všech co jsem měla možnost vyzkoušet), jiný zázrak se nekonal, konečky mám pořád suché a rozlítané. Voněl pěkně, ale z vlasů cítit nebyl.


Nejmenší hluk nad pražským letištěm dělala letadla aerolinek easyJet – Novinky.cz\nNejméně hluku při startu a přistání na Letišti Václava Havla Praha letos dělala letadla Airbus britských nízkonákladových aerolinek easyJet. Společnost zvítězila při srovnání deseti leteckých dopravců a získala cenu Nejtišší dopravce od Letiště Praha. Ve čtvrtek to řekla mluvčí letiště Marika Janoušková.\nLetadlo easyJet na letišti v Praze\nčtvrtek 14. prosince 2017, 15:16\nEasyJet je držitelem trofeje již potřetí. Britská aerolinka cenu obdržela také v roce 2006, kdy se soutěž pořádala poprvé, a pak v roce 2011.\n„Jsme velmi hrdí na to, že naše moderní flotila letadel Airbus se osvědčila jako nejtišší na Letišti Václava Havla Praha. Jako přední evropská letecká společnost se zavazujeme pokračovat ve snižování dopadu leteckého hluku na místní obyvatele,” řekl Thomas Haagensen, výkonný ředitel společnosti easyJet pro Evropu.\nDodal, že společnost postupně zařazuje do provozu 130 nových letadel rodiny A320neo, která jsou o polovinu tišší než stávající letadla při vzletu a přistání, a těší se na provoz těchto letadel i na pražském letišti.\nO titul Nejtišší dopravce se letos utkalo celkem deset společností, které v letošním roce létaly na pražské letiště nejčastěji, tedy Aeroflot, airberlin, British Airways, ČSA, easyJet, KLM Royal Dutch Airlines, Lufthansa, Norwegian, Ryanair a Travel Service.\nMěří 15 stanic\nPražské letiště se soutěží snaží motivovat letecké společnosti ke snižování hluku a k šetrnějšímu přístupu k obyvatelům v okolí. Trofej ve tvaru křišťálové vlaštovky zástupci aerolinek easyJet předali předseda představenstva Letiště Praha Václav Řehoř a místostarosta městské části Praha 6 Martin Polách.\nPro vyhodnocení soutěže je využit monitorovací systém ANOMS9, který kontinuálně měří hluk z leteckého provozu a zaznamenává trajektorie všech letů. Systém zahrnuje 13 stacionárních a dvě mobilní měřicí stanice, které jsou umístěny ve vybraných lokalitách v okolí letiště tak, aby měření mělo dostatečnou vypovídající hodnotu. Kromě hladiny hluku při příletu a vzletu se hodnotí také dodržování letových tratí a efektivní využití sedačkové kapacity.\nMěření do soutěže probíhala jako každý rok v období, kdy je letecký provoz na pražském letišti nejintenzivnější, tedy od 1. května do 31. října.\n„Letiště Václava Havla Praha má za sebou provozně nejsilnější letní měsíce. V období mezi červnem a srpnem jsme rekordně odbavili přes 4,9 miliónu cestujících,“ dodal šéf Letiště Praha Řehoř.


Jméno Dua Ahmed Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Dua Ahmed má 1 člověk, je na 17610. místě a věkový průměr je 9 let.\nJméno Dua Ahmed je složeno z více jmen. Jméno Dua nosí 0 obyvatel ČR. Jméno Ahmed nosí 69 obyvatel ČR, má význam: děkující Bohu a původ arabský.\nDiskuze na téma: Jméno Dua Ahmed Ostatní diskuze:


Kniha: Spánek – Arlene K. Ungerová | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Spánek -- 50 cvičení vědomé pozornosti, a relaxace pro klidnou noc – Arlene K. Ungerová\nPodtitul:\t50 cvičení vědomé pozornosti, a relaxace pro klidnou noc\n50 cvičení vědomé pozornosti, která vám přinesou klidný spánek. Tato ilustrovaná příručka pro dosažení lepšího spánku je určena každému, komu jeho zaneprázdněná mysl nedá v noci spát. Vizualizace, které v ní najdete, vám před spaním pomohou ... (celý popis)\nSpolupracovali: z anglického originálu Sleep: 50 mindfulness and relaxation exercises for a restful night ... přeložila Alena Novotná\n50 cvičení vědomé pozornosti, která vám přinesou klidný spánek. Tato ilustrovaná příručka pro dosažení lepšího spánku je určena každému, komu jeho zaneprázdněná mysl nedá v noci spát. Vizualizace, které v ní najdete, vám před spaním pomohou vypnout, kniha navíc obsahuje praktické rady, jak zlepšit svou spánkovou hygienu. (50 cvičení vědomé pozornosti a relaxace pro klidnou noc)\nNaučná literatura > Zdraví a lékařství > Spánek\nKatalog předmětový > P > Poruchy spánku\nKe knize "Spánek -- 50 cvičení vědomé pozornosti, a relaxace pro klidnou noc" doporučujeme také:\nKonečně spí celou noc! -- Jak pochopit a vyřešit problémy se spánkem vašeho dítěte\nSpánkem ke zdraví -- Zlepšete svůj spánek, zlepšete své zdraví


aneb Naučte se používat digitální zrcadlovku.\nV dnešním knižním tipu se podíváme na knihu od nám již známého Michaela Freemana. Je to komplexní průvodce světem fotografie pro všechny, kteří se chtějí naučit ovládnout svůj fotoaparát a nejen to. Více v naší recenzi této knihy.\nneboli Průvodce fotografa: Profesionální práce s blesky V dnešní knižní recenzi se podíváme na publikaci, která by neměla chybět v knihovničce těch, kteří se chtějí věnovat fotografování s blesky, ať už ve studiu, nebo venku. Strobist info od Diaze Dustina je v takovém případě humorně pojatou a hlavně praktickou příručkou právě pro vás...\nPortrét, jako jedno z nejoblíbenějších témat už od dob daguerrotypie, si zasluhuje pozornost i od tvůrců fotografických publikací. A zasloužené pozornosti se portrétům také dostává. Do rukou se vám mohou dostat knihy úzce specializované i velmi obecné a výběr není jednoduchý, pokusím se ho trochu usnadnit a to tipem na publikaci, která mapuje portréty od klasických až po reportážní.


Americký pilot nakreslil „nebeský penis“ v nebi nad Kalifornií (FOTO) - 25.10.2018, Sputnik Česká republika\nAmerické námořnictvo zahájilo vyšetřování leteckého manévru „nebeský penis“, který nakreslila posádka letounu T-34C ve vzdušném prostoru nad Kalifornií. O tom... 25.10.2018, Sputnik Česká republika\n© Foto : US Navy / Jacob EstesAmerická stíhačka F/A-18F Super Hornet. Ilustrační foto\nJednomotorový letoun patří ke cvičným strojům na kalifornské základně Miramar. Jeho posádka létala 23. října, kdy na nebi prováděla manévry.\n„Jedná se o naplánovaný manévr, který měl za úkol přivést radost do stále více napjatého světa, jenž nutně potřebuje sjednotit úsměv a kamarádství," napsaly ironicky noviny.\nZástupce amerického námořnictva potvrdil, že se skutečně jednalo o letoun patřící námořní výcvikové jednotce.\n— Aircraft Spots (@AircraftSpots) 23. října 2018


Nežádáme vás, abyste dělali dvě věci společně, děláme to za vás: vysavače pro vysávání prachu a současně tekutin. FV 80 jsou profesionální vysavače s objemem 80 litrů, které jsou velmi výkonné, ergonomické a pohodlné. Jsou vybaveny exkluzivními technologiemi, které zlepšují produktivitu a výkon. Jsou nepostradatelné pro úklidové profesionály v nemocnicích, hotelech, bazénech, školách a výrobních prostorách.\nNežádáme vás, abyste dělali dvě věci společně, děláme to za vás: vysavače pro vysávání prachu a současně tekutin. FV 80 jsou profesionální vysavače s objemem 80 litrů, které jsou velmi výkonné, ergonomické a pohodlné. Jsou vybaveny exkluzivními technologiemi, které zlepšují produktivitu a výkon. Vysavač je vhodný k vysávání částic prachů, kamínků, úlomků palet, ale také tekutin. Jsou nepostradatelné pro úklidové profesionály v nemocnicích, hotelech, bazénech, školách a výrobních prostorách.\nErgonomická rukojeť usnadňuje přepravu, zatímco kolečka s velkým průměrem zlepšují stabilitu a ovladatelnost.\nTECHNOLOGIE WET or DRY - tato technologie umožňuje vysávat odděleně nebo současně jak kapaliny, tak prach, bez nutnosti zastavování a výměny filtru. Tato technologie pomáhá zvýšit produktivitu, protože optimalizuje dobu čištění a nevyžaduje žádnou akci ze strany obsluhy. Zajišťuje dokonalý čisticí výkon v jakémkoli prostředí, přičemž dokáže vysávat tekutiny, prach a hrubé nečistoty současně bez výměny filtru.\npokud je nádrž naplněna tekutinou, plovák zavírá sání\npro vypouštění tekutin z nádrže je vysavač osazen výpustní hadicí\n15 m vysoce viditelný kabel umožňuje snadnou a bezpečnou práci i ve větších prostorech\nFA 80 je vhodný pro každodenní použití\nk úklidu větších ploch a dílenských prostor je možno přimontovat sací lištu - není součástí standardního vybavení\nPříslušenství v ceně vysavače - hadice, trubky, koleno, dýza na vodu, dýza kartáčová, štěrbinová, kobercová a dýza na čalouněný nábytek. Vysavač je osazen permanentním filtračním košem, který zachytává nečistoty.\nNadstandardní příslušenství - Na přání zákazníka je možno doplnit vysavač o nylonový filtr, hvězdicový filtr, popř. o Hepa filtr pro zvýšení filtračního výkonu i pro vysávání velmi jemného prachu - HEPA filtr není součástí standardního vybavení.\nCena bez DPH12.800 Kč bez DPH\nNádoba na odpad80 l\nMnožství vzduchu212 m3/hod\nDotaz na FA 80


David Drahonínský získal v Thajsku bronzovou medaili! | Braunoviny\nDomů » Aktuality z B. Braun » David Drahonínský získal v Thajsku bronzovou medaili!\nV Bangkoku strávil deset dní a podle jeho vlastních slov si „thajské peklo“ pořádně užil. Celou dobu totiž bylo krásné počasí, což v tamních podmínkách znamená 40-50 °C.\nHned následující den po příjezdu se David zúčastnil prvního tréninku, ale po necelé hodině ho vlivem únavy z cesty a nesnesitelného vedra vzdal. I další dny počasí přálo, ale David napnul všechny síly a v kvalifikaci se umístil na 5. místě. V hlavním závodě pak překonal dva silné soupeře ze Slovenska a Kanady a postoupil do semifinále mezi první čtyři. Tam narazil na Jeffa Fabryho z USA, který ho loni porazil v londýnském finále. V té době už byl na plném slunci dvě hodiny, a tak nejspíš i proto nakonec na svého soupeře nestačil a pokračoval v boji o třetí místo, kde nakonec zvítězil nad závodníkem z Anglie a pro Českou republiku získal bronz! Davidovi srdečně gratulujeme a držíme mu palce do příští sezony!\nVíce na blogu Davida Drahonínského:


DAPPSTER kurz v USD a CZK, kalkulačka, online graf, cena DLISK\nHlavní stránka » Kurzy » DAPPSTER kurz v USD a CZK, kalkulačka, online graf, cena DLISK\nPřepočítejte si kurz DAPPSTER na USD nebo CZK. Sledujte aktuální i historické ceny DLISK v online grafech. Chcete nakoupit DAPPSTER?\nDAPPSTER online graf DLISK/USD\nLitujeme, ale ne všechny kryptoměny mají dostupný graf vúči americkému dolaru, protože se přímo ani s USD neobchodují. Vyzkoušejte dostupnost grafu DLISK/BTC. Některé kryptoměny se obchodují pouze s BTC. I přesto můžete použít kalkulačku pro přepočet hodnoty kryptoměny DAPPSTER na české koruny a americké dolary (kurz je přepočítáván přes BitCoin).\nKurz a tržní cena kryptoměny DAPPSTER\nCelková tržní cena v amerických dolarech 10 546\nCelková tržní cena v českých korunách 227 133\nAktualizace 19.01.2022 06:58\nKryptoměna DAPPSTER zaznamenala za posledních 24 hodin snížení ceny o 0%. A za předešlých 7 dní se změnila cena DLISK o -8.57%. Kryptoměna DAPPSTER je 1994. nejhodnotnější virtuální měnou světa (k datu 19.01.2022 06:58) a to díky své tržní hodnotě 10 546 amerických dolarů (cca 227 133 Kč).\nDAPPSTER kalkulačka (CZK/DLISK a naopak)\nPřevést na DLISK\nDíky naší kalkulačce přepočítáte cenu virtuální měny DAPPSTER do českých korun a také z CZK do DLISK. Hodnoty do výpočtu jsou aktuální k 19.01.2022 06:58\nKde nakoupit DAPPSTER?\nKryptoměna DAPPSTER patří mezi méně známé měny a jen na pár kryptoměnových burzách je možné ji zakoupit (možná ji najdete na Bitrex). Cena DLISK se může na každé burze lišit,\nProto si vždy dávejte pozor, kde DAPPSTER kupujete. Hledejte recenze burzy a zkušenosti uživatelů. Nicméně i ty největší burzy jako je Bitrex se mohou občas dostat do problémů (zobrazit článek o problému na Bitrex).\nLze obchodovat DLISK jako CFD (kontrakt o vyrovnání rozdílu)?


Kamila Latifah Koběrská – Yoga & Dance Spring Festival Ostrava\n– tanečnice , lektorka a choreografka, majitelka tanečního studia Latifah v Ostravě, vyučuje a vystupuje po celé ČR, je členkou mezinárodní taneční show Bellydance Evolution.\nTanec je mou velkou láskou již od dětství, vyzkoušela jsem mnoho tanečních stylů, ale až setkání s orientálním tancem pro mě byl osudový a zcela jsem propadla jeho kouzlu. Intenzivně jsem tento tanec studovala u mnoha lektorů na festivalech u nás i v zahraničí a založila taneční školu v Ostravě. Dnes je to již téměř 15 let, kdy mám to štěstí věnovat se tanci profesionálně a jsem za to velmi vděčná.\nK orientálnímu tanci se postupně objevila i láska k brazilské sambě a polynéskému tanci Ori tahiti, které od roku 2014 taktéž vyučuji.\nInformace k lekci\nExistuje rčení, že tanec je pro ženu (ihned po chůzi) tím nejpřirozenějším pohybem. A u orientálního tance to platí obzvlášť . Je vhodný pro ženy jakéhokoliv věku a postavy a já neznám žádný jiný tanec,který by byl tak přirozený, ladný a elegantní, plný ženské energie a přinášející tolik komplexních fyzických, psychických i duševních benefitů. Tento tanec dokonale protáhne a zpevní svaly v celém těle ( o kterých mnohdy ani nevíte, že je máte) a zharmonizuje po stránce tělesné i duševní. Vyzkoušejte jeho kouzlo i Vy .\nLekce je otevřená pro všechny pokročilosti .\nBelly Dance/orientální tanec pro ženy (CZ) 1/2


Profil Patrika Ortha – Tenšin dódžó\nProfil Patrika Ortha\nPosted on February 18, 2018 September 23, 2019 AuthoradminLeave a comment\nPatrik Orth se narodil 1977 v Praze. Od konce roku 1995 žije ve Zlíně. V roce 1996 založil aikidódžó, z něhož se postupně stalo Tenšin budódžó.\nBojová umění a technické stupně\nAikidó cvičí od roku 1992, poslední zkoušku 3. dan České federace aikidó (zk. komise – Daniel Vaillant, Joël Roche, Ondřej Malina) skládal v roce 1999 v Praze. V současnosti není členem ČFAI, proto tento stupeň obvykle neuvádí. Mezi lety 1992 – 2001 se účastnil pravidelně seminářů ČFAI i dalších aikidistických organizací s českými i zahraničními učiteli (nejčastěji Noël, Roche, Stenudd, Gouttard, aj.). Nyní se účastní převážně stáží s učiteli, které zve do Tenšin dódžó, příležitostně cvičí na seminářích v zahraničí.\nKendó cvičil mezi lety 2000 a 2008, poslední zkouška byla na 1. kjú v březnu 2007 v Praze. Zkušební komise byla složena z vedoucích učitelů ČFK.\nIaidó cvičí přibližně od roku 2001, zkoušku na 1. dan (předseda zk. komise Victor Cook) absolvoval v září 2007 ve Vyškově. V květnu 2010 složil v Mošovcích na Slovensku 2. dan (komise: V. Cook, Ch. Devine, T. Cook, J. Piper, G. Hábermajer). V dubnu 2016 složil zkoušku na 3. dan v německém Brunšviku (technická komise Německého svazu iaidó/ Deutscher Iaido Bund – jmenovitě Henry Schubert, Peter Röder, Peter Kern a další). Od roku 2002 pořádal přibližně 3 – 4 krát ročně semináře iaidó ve Zlíně, nyní tyto semináře organizuje zpravidla dvakrát ročně a účastní se seminářů pořádaných Českou federací kendó. Pokud je to možné cvičí iaidó i pod vedením jiných učitelů mimo systém ZNKR.\nŠintó musó rjú džódó cvičí od srpna 2001. Šodan skládal v červnu 2006 v německém Würzburgu (komise – Pascal Krieger, učitelé čúden i šoden IJF). Zkouška na 2. dan byla v srpnu 2008 v Guadarramě ve Španělsku (Pascal Krieger, učitelé čúden, za účasti Cunea Nišioky). V létě 2010, v maďarské Tatě, složil zkoušku na 3. dan (komise Pascal Krieger, Michel Ducret, Fred Quant). V lednu 2011 (8. 1.) v Cartigny obdržel z rukou Pascala Kriegera oku-iri. Na kagamibiraki Evropské federace džó dne 4. 1. 2014 byl jmenován oficiálním učitelem džódó (IJF šoden). 7. 1. 2017 mu Pascal Krieger předal šomokuroku (IJF čúden). Od roku 2001 se účastní všech Evropských letních škol, od ledna 2003 všech kagamibiraki. Ročně absolvuje přibližně deset stáží s učiteli FEJ. Od roku 2002 organizuje semináře a pravidelná cvičení džódó, je zástupcem FEJ v ČR a spolupodílí se na organizování cvičení na Slovensku. Byl pověřen vedením stáží v Ruské federaci (Petrohrad). V roce 2014 představil Šintó musó rjú džó v abcházské Suchumi, v dubnu 2015 v Moskvě. Od února 2017 vyučuje na seminářích v Ukrajině.\nPostupně byl uveden do osnov přidružených škol (fuzoku rjúha) Šintó musó rjú. Konkrétně se věnuje Učida rjú tandžódžucu, Šintó rjú kendžucu, Ikkaku rjú džuttedžucu a Iššin rjú kusarigamadžucu.\nPo absolvování kurzu pořádaného UK v Praze FTVS a Českou federací kendó je trenérem licence B (II. třída) sdružených disciplín – kendó, iaidó, džódó, naginatadó (kurz v letech 2007 – 2008, III. třída v únoru 2007).\nV Japonsku byl v roce 2006 a 2009, když se účastnil Seirjúkai džódó gaššuku respektive IJF gaššuku.\nPublikační činnost: Magazín Aikidó, Aikido (ČAA), Bojová umění – Fighter’s magazín a další. Od dubna 2012 do roku 2017 redigoval portál BudoNews.cz.\nTagsaikido, dódžó, džódó, iaidó, jodo, Shinto Muso ryu, Šintó musó rjú\n← Previous Previous post: Mezinárodní seminář džódó proběhl ve Zlíně\nNext → Next post: Seminář v Užhorodě 2018


Payback: zločincem jako v Grand Theft Auto | Games.cz\nPayback: zločincem jako v Grand Theft Auto\n17. 12. 2002 11:30 - Preview autor: Redakce Games.cz Komentáře: 0\nV nové akční hře Payback od Apex Designs si máte vyzkoušet, jaké to je být skutečným kriminálníkem.\nSami autoři přiznávají, že se hodně inspirovali v prvních dílech slavné série Grand Theft Auto, ale jedním dechem hned dodávají, že se ji snaží nejen vyrovnat, ale dokonce i předčít. Příběh Payback je nelineární a k dokončení úrovně potřebujete pouze získat stanovený počet bodů. Jak tyto body získáte závisí jen na vás. Můžete jednoduše dělat to, co vám váš šéfík nařídí, odhalovat tajné mise nebo se prostě pustit do šílené zabijácké jízdy.\nAutoři slibují, že v Paybacku naleznete mnoho ukrytých překvapení, takže pokud prý chcete najít všechna, rozhodně to nezvládnete na první pokus. Celkově se máte podívat do třech rozlehlých měst, kde vás čeká velké množství řiditelných vozidel jako jsou auta, náklaďáky, autobusy nebo čluny. Setkat byste se ale měli i s raritami typu tank.\nHerní engine Paybacku podporuje několik druhů mapování, realistické chování předmětů, realistické stínování a trojrozměrný zvuk. Veškeré exploze by měly být vyobrazeny velmi přesvědčivě, pohyb postav je pak založen na technologii motion-capture. Payback zatím vyšel pro Amigu, ale připravují se i jeho verze pro GameBoy Advance, Macintosh a samozřejmě PC. Verze pro operační systémy Windows a Linux má obsahovat i multiplayer do výše čtyř hráčů.


Nejlepší nabídky: La Gamba Rainforest Lodge – Golfito | Hotels.com\nChata v horách nabízí restauraci. Nedaleko se nachází Národní přírodní rezervace Golfito.\nParque Nacional Piedras Blancas, Golfito, 60701, Puntarenas, Kostarika\nNárodní přírodní rezervace Golfito – 2 min. pěšky\nNárodní park Piedras Blancas – 6,3 km\nPláž Playa Cacao – 13,6 km\nPřístaviště Golfito – 16,4 km\nStadion Fortunato Atencio – 16,7 km\nPuerto Jimenez (PJM) – 105 min. autem\nKontaktujte prosím hotel s dostatečným předstihem před příjezdem podle kontaktních údajů uvedených v potvrzení rezervace a sjednejte si čas ubytování. Máte-li v plánu dorazit po 14:00, je nutné kontaktovat zařízení předem podle kontaktních údajů uvedených v potvrzení rezervace. Hosté musí zařízení kontaktovat předem a požádat o pokyny pro příjezd. Při příjezdu uvítá hosty zaměstnanec recepce.\nNabízí La Gamba Rainforest Lodge možnost parkování v areálu?\nUmožňuje La Gamba Rainforest Lodge pobyt s domácím mazlíčkem?\nKdy mohou hosté přicestovat do zařízení La Gamba Rainforest Lodge a odcestovat z něj?\nJsou v zařízení La Gamba Rainforest Lodge nebo v okolí nějaké restaurace?\nAno, přímo v areálu je restaurace.Z okolních restaurací stojí za zmínku například Bar La Pista (11,7 km), Coconut Cafe Golfito (12,5 km) nebo Pizzeria Skylin (12,8 km).\nJaké aktivity nabízí ubytovací zařízení La Gamba Rainforest Lodge a jeho okolí?\nV okolí na vás čekají aktivity, jako je půjčovna kol, výlety lodí a rybolov. Další možnosti rekreace v okolí: jeskyně/speleoturistika, pozorování zvěře a výlety s ekologickou tematikou. Užijte si místní vybavení, například klidná řeka, plážové přístřešky za příplatek a prostory pro piknik. La Gamba Rainforest Lodge nabízí také zahradu.\nDieti, Cesta s 2 noclehy, 28. 01. 2018\nCesta s 1 noclehem, 11. 12. 2017


DC do 1000 V | GBC\nPočet fotovoltaických systémů se v posledních letech značně zvýšil. Proto vzhledem k oficiálním požadavkům úřadů dle normy DIN EN 62305-3, se často vyžadují konstrukční systémy s ochranou před bleskem jako preventivní opatření požární ochrany. K tomu slouží přepěťové ochrany ZJBENY Typ 2 nebo Typ 1+2 dle charakteristiky Vaší střechy a jejího FV systému.\nZJBENY PŘEPĚTOVÁ OCHRANA\nDC SPD BUD-40/3 (Typ2)\nJak vybrat správnou přepěťovou ochranu? >> TECH TIP\nPřepěťová ochrana DC BUD-40/3 (Typ 2) byla navržena a vyrobena v souladu se standardem IEC/EN 61643-31, který je široce využíván v DC boxech / kabinetech, střídačích a regulátorech.\nTyp 2 chrání proti bleskovému přepětí, kdy střešní konstrukce na které jsou umístěny PV moduly, májí podélně alespoň 80 cm distanční mezeru od bleskosvodu až k jejímu uzemnění nebo lze také využít pokud střešní konstrukce žádný bleskosvod nevlastní.\nmaximální vybíjecí proud 40kA\nmaximální provozní napětí 1000 V DC\nproti bleskovému přepětí\nobjednací číslo: E-571-pt2d\nDS_ZJBENY_DC Přepěťová ochrana BUD-40-3 T2 1000V_(CZ)\nDC SPD BUD-S1000R (Typ 1+2) byla navržena a vyrobena jako komplexní ochrana proti přepětí T1+T2 vyhovující standardu IEC/EN 616143-31.\nTyp 1+2 je vysoce účinný proti přímému zásahu blesku do střešní konstrukce, FV modulů nebo bleskosvodů. Uzemňovací vedení z bleskosvodu je možné vést i skrze FV moduly, které však musí být na dané uzemnění taktéž napojené.\nmaximální vybíjecí proud 30 kA\nbleskový impulsní proud 6.25 kA\nobjednací číslo: E-571-pt12d\nDS_ZJBENY_DC Přepěťová ochrana BUD-S1000R T1+2 1000V_(EN)


Manželská erotika. Vzájemně se poučme :-) - - Živ... - str. 19\narietiska pinkydez: Vždycky si představím, že lížu, cucám zmrzlinu i tu chuť si nědky umím navodit a myslím, že pak se do toho dostaneš automaticky. . .\n27. lis 2006 v 09:27 • Odpověz • To se mi líbí •\narietiska Téda tak s tou mentolkou by mě to nenapadlo . . . to taky zkusím, díky za tip.\nJasničkO: nestyď se není za co a masáž kouliček je na 100% výborná u toho. Mně to navíc baví si s něma hrát. No a bradavky taky, jen je to pakhokna s těma rukama. Tak já raději toho pytlíka.\n27. lis 2006 v 09:31 • Odpověz • To se mi líbí •\njusnina U nás nejenom masáž, ale škrabkání dloouhejma nehtíkama.\n27. lis 2006 v 09:39 • Svatba byla v červnu 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nmandarinka U nás to prostě nějak nefunguje.... si pamatuju poprvé, jak jse se snažila, plazila jsem se po něm jak liána a miláček dostal záchvat smíchu Tak od té doby se nesnažím, když jsme se o tom bavili, tak prý to asi neumím...\n27. lis 2006 v 10:02 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nmiamia holky my jsme si koupili takovej sirup na politi pry to pak tu chut zmrzliny ma\n27. lis 2006 v 10:35 • Svatba byla v červenci 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nmandarinka mio už si tak představuju, jak máme celou postel od sirupu a stejně nic\n27. lis 2006 v 10:53 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nmandarinka Jak říkal manža, já ho prostě neudělám, že by musel být strašně nadrženej, čili nemít sex tak 14 dní.... což je u nás nemožný\n27. lis 2006 v 10:54 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nnovako Asi by mi nepomohla ani kopa sirupů. Nějak mi to moc nechutná. A tak jsem nejspokojenější, pokud je to jen součástí předehry, což ve většině případu je.\n27. lis 2006 v 11:16 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nnovako pinkydez: Zkus trochu přitlačit. Měli jsme totiž stejný problém. A stačilo jen přidat na síle a Nejcitlivější místo je kolem uzdičky na špičce.\nmiamia my ten sirup jeste nevyzkouseli ale taky se bojim ze to bude vsude\n27. lis 2006 v 11:26 • Svatba byla v červenci 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nmandarinka Já se radši vzdám jak sirupu tak OS :o) naštěstí to miláček fakt nevyžaduje, takže je to v pohodě. Horší je to s análním sexem, protože to mě kdysi strašně moc bavilo, jeho taky, ale tak poslední rok prostě nemůžu a to ho mrzí. Sice na mě nijak netlačí, ale vím, že by se mu to moc líbilo...\n27. lis 2006 v 11:32 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nmiamia no ja bych se toho klidne vzdala ale manzel urcite ne analni sex ted rozhodne nemuzu kvuli zdravotnim problemum tak ho to taky mrzi ale chape to\n27. lis 2006 v 11:58 • Svatba byla v červenci 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nhela My jsme to jednou zkoušeli s medem, bylo mnam, mnam, ale pak jsme byli celí ulepení a nejen od medu\n27. lis 2006 ve 12:49 • Svatba byla v červnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nmandarinka Mě anální sex fakt bavil a vzrušovalo mě to dost. Jenže vloni mě manžel při tom trochu zranil, nechtěně, a od té doby se nejspíš bojím a prostě to není ono. Taky mě to mrzí, ale nenadělám asi nic\n27. lis 2006 ve 13:16 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nmiamia no ono to neni zas tak dulezity a ty jsi mandarinko zarny priklad toho ze jde vesele i bez toho\n27. lis 2006 ve 13:49 • Svatba byla v červenci 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nmandarinka mio to je pravda Pořád čekám, kdy nás to přestane bavit a nějak nic Určitě na něj nefunguje utahat v práci, jak jsem tady četla u ostatních holek. Možná spíš naopak To víš, potajmu mu strouhám do jídla petržel\n27. lis 2006 ve 13:58 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nnovako Tak až Ti to nebude vyhovovat, začni strouhat brom. Mandarinko, jste jednoznační přeborníci!\n27. lis 2006 ve 14:00 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nmiamia jeeeee manzel ted zacal perzel jist ze je to pry zdravy no tak to uz se tesim\njo jo mandarinko brom se dava vojakum do caje aby nemeli chute\n27. lis 2006 ve 14:02 • Svatba byla v červenci 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nnovako Tak ten můj nevezme petržel do pusy. Ale poznat to na něm není.\n27. lis 2006 ve 14:03 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\npepibubu Holky tak to já teď přímo kvetu... Samej beďar.... máme totiž s miláčkem nervy aby nám dali hypotéku, a tak ani chuť není.... už jsme se netulili skoro týden\n27. lis 2006 ve 14:30 • Svatba byla v září 2005 • Odpověz • To se mi líbí •\nmandarinka Mio já vím, k čemu je brom Ale přece nebudu pak strádat Ono to časem taky přejde, nemyslím že by nám to vydrželo ještě za 10 let.....\n27. lis 2006 ve 14:41 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\narietiska Já mám za to, že čím delší dobu nemám sex, tím míň na něj mám chuťjako bych si zvykla na to, že není . . Já teda nejsem zase asi tak sexuálně nadržená jak bych být měla, dle toho co tady čtu. Zkusím jíst petržel asi. Bude to vlastně fungovat i na mě nebo je to jen, petržel, aby vydržel???\n27. lis 2006 ve 14:42 • Odpověz • To se mi líbí •\nmandarinka Ari je to celkem jedno, když frekvence vyhovuje oboum, tak je to jedno, jestli to děláte 1x za týden nebo za měsíc. Problémy by mohly být, když jeden chce a druhý ne.\n27. lis 2006 ve 14:44 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\npepibubu my většinou míváme chuť oba tak nějak 2 - 3 x do týdne (jéééé kde jsou doby kdy jsme spolu byli první rok a 4x týdně žádnej problém ) ale teď tenhle tejden fakt ani ťuk....\n27. lis 2006 ve 14:47 • Svatba byla v září 2005 • Odpověz • To se mi líbí •\nmandarinka jojo, kde jsou ty časy, kdy jsme spolu byli první rok\n27. lis 2006 ve 14:52 • Svatba byla v září 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\nhela no my jsme to na začátku taky dělali každej den, a ted tak 2-3 týdně....no jo, to je život. Sice je to miláčkovi trochu líto, páč má větší apetit...ale já jsem kolikrát tak unavená a bez nálady, prostě to nejde\n27. lis 2006 ve 14:59 • Svatba byla v červnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\n1980mat hela: Tak to u nás mám zase větší apetit já. Myslela jsem si, že je to doména mužů, ale v našem vztahu jsem to většinou já, kdo má chuť a kdo začne svádět. Na toto téma už jsme se s přítelem bavili asi tisíckrát a pokaždé dojdeme k tomu, že řekne, že to prostě nemusí mít tak často jako já a já řeknu, že mi to sice trochu vadí, ale vždy se přizpůsobím. A to to na něm nechci zase tak často. Mně stačí 2 krát týdně, ale i to je na něj někdy moc. Tak já nevím, co by pomohlo. Petržele mu dávám docela dost.\n27. lis 2006 v 15:15 • Svatba byla v srpnu 2007 • Odpověz • To se mi líbí •\nmiamia holky my jsme do toho ze zacatku busili nekolikrat denne a ted je to parkrat za tyden, to je normalni\n27. lis 2006 v 15:23 • Svatba byla v červenci 2006 • Odpověz • To se mi líbí •\n1980mat Tak několikrát denně to si ani pomalu nedovedu představit. Možná to bylo jednou dvakrát na dovolené, kdy jsme byli oba odpočatí, ale za běžného života mi to přijde nepředstavitelné.\n27. lis 2006 v 15:27 • Svatba byla v srpnu 2007 • Odpověz • To se mi líbí •\nmajkali Čusík, no tak petržel říkáte? To abych mu nedělala nic jinýho, taky jsme ze začátku nedělali nic jinýho a mě se po tom tak stýská. Ale ten můj lenoch moc nechce.\n27. lis 2006 v 15:58 • Svatba byla v srpnu 2006 • Odpověz • To se mi líbí •


Celebrity jako bohové | Obnovený blog (brzy) čerstvého třicátníka\nCelebrity jako bohové\n8. srpna 2008 v 22:45\t| Libor Toman\t| Společnost\n"Bůh je mrtev." Právě touto krátkou frází nás na konci 19. století Fridrich Nietzsche informuje o konci klasického metafyzického náboženství. Znamená to však konec náboženství či spíše religiozity vůbec? Gulio Bevilacqua nám dává rozhodnou odpověď:\n"Moderní člověk bez ustání hledá Boha, protože je posedlý absolutnem. Horečnatě ho hledá v současných ateistických hnutích, (...) hledá ho v horečnaté snaze vybudovat směšný ráj na zemi, hledá ho v dětské hře na velká písmena, která není než snahou o obnovu posvátnosti ve světě, který všechno posvětštil; hledá ho v bizarní liturgii, již obklopuje blátivou modlu, nicméně ho hledá. (...) Moderní člověk jde od jednoho falešného Boha k jinému falešnému Bohu a přitom hledá Boha skutečného. To je podstatou naší doby, která produkuje modly ze slova a z masa a kostí v atmosféře úzkosti, kdy armáda bohů bez Boha postupuje vpřed jako nezastavitelný proud lávy."\nBevilacqua tento text napsal krátce před začátkem Druhé světové války a jistě věděl, o čem mluví. Celá Evropa byla tehdy plná oněch politických náboženství, z nichž se z trojice fašismus, nacismus a komunismus jako nejdéle dožil posledně jmenovaný, který se stal jakoby moderní formou islámu. O jaké modly jde v Bevilacquově době? Verbálními modlami se stali krev (nacismus), národ (fašismus) a eschatologický socialismus (komunismus). K nim patřily modly z masa a kostí, moderní heróové (hrdinové, vzory) - Stalin, Hitler, Mussolini a další.\nPo druhé světové válce však tyto "polobozi" mizí. Fašismus a nacismus byl poražen, zatímco stalinův kult byl po generalissimově smrti "odhalen" a odsouzen. Modlářství a touha po hrdinech však nezmizeli, neboť jak píše Luigi Sturzo:\n"Předpokladem modlářství je, že modla je mocnost vyšší než člověk a že vychází z absolutna. (...) V modlách se člověk snaží nalézt kompenzaci vlastní nedostatečnosti. Modlářství je kolektivní spíše než individuální."\nČlověk si po pádu absolutních státu musel najít nové bohy, nové předměty uctívání. A bohů si skutečně vytvořil několik a ve víře se jim svěřil. Člověk druhé poloviny dvacátého století vytvořil kult těla a mládí, jenž mají zahnat strach ze smrti, vytvořil kult všemocné vědy, která nás vždy zachrání a vznikl pantheon celebrit, které oslavujeme (celebrita od lat. celebró - oslavovat) jako kdysi athénské bohy na Olympu. A podobně jako antickým bohům, tak i v jejich případě sledujeme jejich titěrnou hašteřivost, také je bereme za vzor chování, stylu a módy. Sociolog Robert Michelis to vystihuje přesně:\n"Lidové masy mají hluboký sklon ke kultu osobnosti. Ve svém primitivním idealismu potřebují pozemská božstva, k nimž se připoutají láskou tím zaslepenější, čím silněji na ně doléhá tíže života."\nStarý křesťanský Bůh má najednou konkurentů více než dost, neboť každý má svého osobního bůžka, svého héroa. A naše celebrity přitom nesídlí kdesi na nebesích či v hlubinách lidské duše, nýbrž chodí po tomto světě a kdykoli si je prostřednictvím médií můžeme připomenout.\nZnamená to konec onoho věčného Boha nebo je pouze třeba reinterpretovat ho? Ať již to má být jakkoli, celebrity jsou pouze globálními bůžky, tedy něco jako když Židé dočasně uctívali zlaté tele.


Bad Berka jsou malé lázně v německé spolkové zemi Duryňsko. Tady jsme se setkali se Sandrou Eule, jedinou 'ženskou' provozovatelku pily Wood-Mizer v Německu. Poznali jsme hezkou blondýnu plnou energie se srdcem i duší.\nV roce 2004 začal její otec s vlastním podnikáním řezat na zakázku s mobilní pilou LT40. Když onemocněl, rodina zvažovala pilu prodat. Do té doby pracovala Sandra v potravinářském průmyslu a s pilařstvím neměla žádné zkušenosti. Dlouho nepřemýšlela a rychle se vrhla do otcova podnikání, aby v něm pokračovala.\n"Otec mě všechno naučil," vzpomíná Sandra. "Řezání, údržbu pily i jednání se zákazníky. Byli jsme vždycky dobrý tým."\nAž do své smrti ji otec každý den na pile navštěvoval, aby se přesvědčil, že všechno běží dobře a radil jí.\nAby lépe skloubila rodinu a práci, přestěhovala se s dětmi do svého domu vedle domu rodičů. Teď jí mohla matka pohlídat po škole děti, protože když člověk podniká sám, dlouhé pracovní dny nejsou vzácností. Když rodina pomáhá, je všechno snadnější.\n"Samozřejmě jsem si často znovu a znovu říkala, proč jsem si zvolila tak těžké povolání, ale ve skutečnosti není řezání fyzicky namáhavá práce. Konečně, chodím celý den jen s řeznou hlavou tam a zpátky," říká Sandra se smíchem. "Skutečně těžkou práci dělají ti, co odebírají hotová prkna z pily a skládají je vedle."\nPila Wood-Mizer je spolehlivý stroj, který umí dobře řezat jakýkoli druh dřeva s vysokou přesností. Díky úzkému pilovému pásu dělá pila zářez asi 2 mm, což má za následek víc hotových prken vyrobených z každého kmene ve srovnání s řetězovou nebo kotoučovou pilou. V Německu můžete stroje Wood-Mizer potkat všude na pilách, skoro v každé vesnici.\nLT40 je všeobecně jedna z nejoblíbenějších pil Wood-Mizer na světě pro svoji jedinečnou konstrukci, spolehlivost a mobilitu. Tato pila dělá přesné řezy dokonce i když je nainstalovaná na nerovném terénu, třeba v lese. Má výkonný hydraulický systém pro zvedání kmene ze země, umístění na lože, obracení, upnutí a pevné přidržení během řezání. Operátorská konzole má Pracovní nastavení, takže Sandra nemusí v duchu počítat a pamatovat si rozměry – zadá požadovanou tloušťku prkna a řezná hlava se automaticky pohybuje do polohy požadované výšky.\n"Technika není zrovna moje silná stránka, ale když jsou věci příliš složité, mám po ruce mechanika. Je to dobrý přítel mého otce – také jeden ze staré školy – ten je tu vždycky, když potřebuji pomoc."\nSandra se tak dobře seznámila s obsluhou LT40, že v dubnu 2018 koupila novou LT40 s benzínovým motorem. Od doby kdy její otec kupoval první pilu, inženýři Wood-Mizer udělali na konstrukci pily spoustu vylepšení, takže nový model má obsluhu mnohem pohodlnější a snazší.\nJejí pracoviště, vzdálené asi 2 km od jejího domu, je na staré stanici LPG. Sdílí tam prostor v nepoužívané ohradě na ovce se dvěma dalšími nájemci. Tady má svou pilu a další stroje, malý obchod s řezivem a také sklad palivového dřeva, což je tak nějak přirozená součást práce se dřevem.\n"Manipulace s palivovým dřevem je víc vyčerpávající než práce na pile, i přesto, že máme štípačku a nakladač," říká Sandra.\nSandra je skutečně silná žena. Kolem 60%, tudíž většinu svého pracovního času, řeže na zakázku pro zákazníky, jsou ze státních lesů a také soukromníci. Také řeže kmeny dubu na trámy pro další velké pilařské podniky. Skutečnost, že pracuje jako dobrovolná značkařka turistických cest, se velice hodí k jejím zájmům, protože to posiluje její kontakt s lesem a s vlastníky lesa. V zimě Sandra pilu na měsíc zavře a prodává vánoční stromky na trhu ve městě, což se už stalo tradicí.\nKdyž jsme Sandru na její pile navštívili, řezala právě kmeny borovice. Ten den měla k sobě čtyři pomocníky a ta parta vypadala neuvěřitelně dobře sehraná. Dva muži odstraňovali kůru z kmenů, které potřebovali pro nějaký stavební projekt; dva další pracovali na pile. Každý jejich pohyb byl dokonalý a mohli jste vidět, že je to baví navzdory horku. O přestávce přišla Sandřina matka a přinesla svačinu. Byli s ní děti a pes, vnuk jednoho z pomocníků přijel na kole, všichni v dobré náladě a povídali o všem možném – ta práce v propojení se skutečným životem – a tak to má být.


Turbodmychadlo GARRETT 2674A134\nOsobní vozidlaTurbodmychadlaGarretts podtlakovou regulacíTurbodmychadlo GARRETT 2674A134\nPopis: Plně repasované turbodmychadlo GARRETT 2674A134 s kalibračním protokolem o 100% funkčnosti. Poškozené a nezpůsobilé díly byly vyměněny za nové originální, původní funkční komponenty byly opískovány. Po kompletaci byla nastavena podtlaková nebo elektronická regulace. Součástí balení je montážní postup, který vám pomůže vyvarovat se opětovnému poškození repasovaného turbodmychadla.\nPlně repasované turbodmychadlo GARRETT 2674A134 s kalibračním protokolem o 100% funkčnosti. Poškozené a nezpůsobilé díly byly vyměněny za nové originální, původní funkční komponenty byly opískovány. Po kompletaci byla nastavena podtlaková nebo elektronická regulace. Součástí balení je montážní postup, který vám pomůže vyvarovat se opětovnému poškození repasovaného turbodmychadla.\nOdeslat dotaz pro Turbodmychadlo GARRETT 2674A134\nNáš kód 003-001-002160R\nTurbodmychadlo GARRETT 2674A134 bylo plně repasováno, poškozené a nezpůsobilé díly byly vyměněny za nové originální. Původní funkční komponenty, které v turbodmychadle zůstaly, byly důkladně opískovány. Následně odborně vyškolený personál turbodmychadlo zkompletoval a nastavil správnou podtlakovou/elektronickou regulaci. Proběhlo také dynamické vyvážení rotačního systému a kontrola středu kvůli zabránení úniku oleje. Součástí balení je montážní postup, který vám pomůže vyvarovat se opětovnému poškození repasovaného turbodmychadla. A také kalibrační protokol, který garantuje 100% funkčnost.\nx: Turbodmychadlo GARRETT 2674A134