Prase bradavičnaté (Phacochoerus aethiopicus Pallas, 1767) | WildAfrica.cz - Encyklopedie zvířat\nWildAfrica.cz > Encyklopedie zvířat > Savci > Sudokopytníci > Nepřežvýkaví > Prasatovití > Prasata bradavičnatá > Prase > Prase bradavičnaté\nčeský název Prase bradavičnaté\nlatinský název Phacochoerus aethiopicus Pallas, 1767\nvýška v kohoutku 50-75cm\ndélka ocasu 25-45cm\nPrase bradavičnaté (Phacochoerus aethiopicus Pallas, 1767)\nPrase bradavičnaté obývá jak otevřené a zalesněné savany, tak křovinaté a suché polopouště. Vyhýbá se deštným pralesům a pouštím. Můžeme ho vidět v nadmořské výšce až do 3000 metrů.\nPrasata bradavičnatá jsou typická svými "bradavicemi", po kterých dostaly i jméno. Hlava je velká a vyrůstají z ní 3 páry bradavic:\n4. Rozdíl mezi prasetem bradavičnatým a prasetem savanovým je hlavně ve tvaru lebky a ve velikosti.\nPrase bradavičnaté je společenské zvíře a žije v rodinných skupinách. Rodinná skupina je většinou složena ze samice s mláďaty různého věku a může mít i 20-30 členů. Členy skupiny ovšem můžou být i sestry a nebo dcery vedoucí samice, které už jsou dospělé. Mladí samci se zhruba ve dvou letech oddělí a připojí se k jiným samcům a vytváří tak mládenecké skupiny a nebo se stávají samotáři. Prasata jsou převážně denní zvířata. V noci využívají nor většinou po hrabáčích kapských a přespávají tak ukryti před predátory. Jsou schopna si nory upravovat. Nory využívají také za dne jako úkryt před šelmami. Prase se při napadení šelmou snaží co nejrychleji dostat k noře a před vstupem do nory se obrátí čelem k predátorovi aby se mohlo lépe bránit svými kly a do nory nacouvá. Při vzrušení nebo úleku prase postaví ocas jako bič kolmo nahoru a většinou utíká. Dokáže se statečně a mnohdy i úspěšně bránit útokům predátorů jako jsou levharti, gepardi a někdy se postaví i lvovi. Má špatný zrak a velice dobrý čich a sluch.\nPrase bradavičnaté se živí hlavně trávou, ale také žere kořeny, bobule, okusuje mladé stromy a příležitostně žere i mršiny. Specializuje se na spásání krátkých travin. Trávu spásají blízko u země na jejich zápěstních kloubech, které jsou k tomu uzpůsobené. Také používají jejich rypáky a kly k tomu, aby vyhrabali oddenky a hlízy. Oddenky a hlízy jim můžou také nahrazovat vodu během období sucha. Žerou i jejich vlastní trus a takétrus nosorožců, buvolovů afrických, voduškek a dalších zvířat.\nPrasata bradavičnatá mají promiskuitní systém páření. Samci i samice mají mnoho partnerů. Samci nebrání teritoria, ale když je některá samice v říji, tak mezi sebou občas samci bojují v ritualizovaných soubojích. Přetlačují se hlavami hlavně horními kly. Nepoužívají v těchto soubojích spodní kly, které jsou nebezpečnější. Ke zranění tak dochází zřídka a smrt v souboji je vzácná.Dospělí samci jsou obvykle samotáři a někdy se připojují k samičím skupinám krátce pro páření. Samice lákají kance k páření častým močením ve shrbené pozici.\nPáření prasat bradavičnatých je sezonně závislé. Samice se obvykle stávajíobvykle se stojí úrodným 4 5 měsíci po deštivém období skončilo a porodit během období such. Pohlavně dospívají v 18-20 měsících, ačkoli se samci většinou poprvé páří až ve věku 4 let. Prase bradavičnaté má nejdelší zaznamenanou dobu březosti ze všech druhů prasat, která trvá 168-175 dnů. Po této době samice porodí 1-8 selat, nejčastěji to bývají 3-4 selata. Odstavuje je asi ve 3 týdnech.\n• Phacochoerus aethiopicus delamerei Lönnberg, 1909


Švýcarsko plánuje zrušit anonymní akcie – Novinky.cz\nčtvrtek 18. ledna 2018, 5:15\nNový návrh o akciích na majitele doporučený týmem Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) má omezit daňové úniky. Lidé totiž mohou využívat pro daňové úniky akcie na majitele firem nevyvíjejících žádnou činnost, protože vlastnictví těchto akcií není veřejné a mohou se přesouvat bez dokumentace.\nNeexistují odhady o tom, o kolik se přichází na daních tímto způsobem. OECD však odhaduje, že zásahy proti nedovolenému se vyhýbání daní po celém světě umožnily daňovým úřadům v posledních osmi letech získat více než 85 miliard USD (1,8 biliónu korun).\nPokud by Švýcarsko nesplnilo doporučení o omezení akcií na majitele, mohlo by být označeno za nevyhovující v této oblasti, upozornila tamější vláda.


datum léto 2003\nV kulturním životě existuje jen málo jistot. Jsou to například Hvězdné války, trilogie Kmotr, knihy Jiřího Kulhánka, a také Rolling Stones. Přestože nejsem žádný zapřísáhlý Stoner na jejich pražský koncert, který se měl konat v neděli 27. července 2003 na Letenské pláni, jsem se velice těšil. Přestože jsem si původně myslel, že budu na tomto koncertě v trochu jiné roli, díky shodě náhod jsem se ocitl v roli fanouška v publiku. A myslím, že jsem měl štěstí.\nJiž při příchodu na Letnou bylo jasné, že zde bude opravdu mrtě lidí. Po vstupu do areálu jsem tak nějak začal zjišťovat, že velmi početná část z nich jsou Němci a Holanďani. Našli se teda taky další jako Poláci, Italové, Maďaři a také bratia Slováci.\nJiž při příchodu zněla první předkapela lotyšská skupina Brainstorm. Ta mě teda nějak moc nezaujala. Byl jsem hlavně zvědavej jak si povede ta druhá. Byl jí totiž Olympic a vůbec jsem netušil jak je diváci přijmou, jestli je vypískají nebo to bude OK. Dopadlo to asi nějak nerozhodně . Lidi se tak nějak chytli, někdy zazpívali, zatleskali, ale žádnej zázrak to nebyl. Myslím si, že tímto představením by klidně mohli ukončit (konečně) kariéru a jen vysávat z lidí peníze bez toho, aby se na ně někdo musel dívat. No to sem se nějak rozhořčil …\nNo ale budu pokračovat dál. Olympic skončil zhruba ve čtvrt na devět. Potom nastalo čekání na Stouny a taky nato jestli teda začne pršet nebo ne. Nakonec se to vyplatilo a v devět hodin začalo velmi solidně pršet, takže když po čtvrt hodině déšť ustal byla většina lidí docela durch. Pak už se taky konečně začalo něco dít i na jevišti. Nejprve se ukázal hudební kritik (Jiří?) Černý, který uvedl na podium bývalého prezidenta Václava Havla. Ten měl na úvod něco sdělit divákům (Stones si to přáli), ale myslím si, že jeho proslov, něco jako Stones poslové svobody a I am the greatest, nadchl hlavně ty co mu nerozuměli, tedy zahraniční účastníky, kteří byli nadšeni již z toho, že ho vidí na vlastní oči. No nejsme tu kvůli politice, ale kvůli muzice.\nZhruba deset minut před půl desátou konečně vystoupili Stouni a začali písničkou Brown Sugar. Po ní Jagger češtinou, za kterou by se nemusel stydět ani Ivan Lendl, pozdravil diváky a pak už to začalo na plno. Jagger na podiu pařil a běhal jako šílenej , ale na zpěvu vůbec nedalo poznat, že by nějak nemohl (na rozdíl od Ozzyho před rokem).\nK vrcholů večera určitě patřily tři písničky Keitha Richardse. Hlavně ta první, kdy bylo podium nasvíceno do žluta, takže Richards na velké obrazovce vypadal trochu jak z hororu.\nVrchol koncertu, alespoň pro mě, začal potom co se kapela vrátila z B-stage (uprostřed diváků), kdy nejprve Jagger zazpíval se svojí co-zpěvačkou Lisou Fischer (při představovačce ji sjel kameraman několikrát od hlavy k patě – solid) Gimme Shelter, potom It\_\_\_'s Only Rock\_\_\_'nRoll, Honky Tonk Women, Jumping Jack Flash. Tímto koncert skončil a Stouni odešli do zákulisí. Ale ne na dlouho. Za chvíli se vrátili a zazpívali to na co většina lidí čekala… ano Satisfaction, kterou nejde nazvat jinak než BOŽÍ.\nPotom byl už definitivně konec. Konal se jen závěrečný ohňostroj, dost krátkej, to už sem si ale probojovával s ostatními cestu ven.\nMyslím si, že již mám za sebou pěknou řádku koncertů a mohu si dovolit nějaké závěry. Podium, světelné efekty i zvuk byly něco nevídaného a neslýchaného. Stejně jako projev kapely. Je neuveřitelné vidět šedesátiletého týpka běhat dvě a čtvrt hodiny po podiu jako urvanej ze řetězu a přitom ještě zpívat. To samý platí i o ostatních z kapely. Jediné chyby bych viděl jen v tom, že zahráli jen málo písniček z novějších alb, vynechali známé Love is strong a Anybody seen my baby?, což asi byla škoda, a některé mezihry a sóla na mě byla moc dlouhá.\nAle stejně to bylo SUPER.\nP.S. Článek vyjadřuje názor autora, pokud má někdo jiný, budiž mu přán, a může se o něj podělit (badcopies@badcopies.cz). Některé z nich budou moci být otištěny.\nDiváci : "mrtě"


Kamna PRITY - země původu |Fórum|Krbova kamna COM\nDiskusní forum Krbova-kamna.com›Kamna PRITY - země původu\nKamna PRITY - země původu : diskuze\n06. 03. 2009, 09:37:22\nRe: Kamna PRITY - země původu\nDobrý den, děkujeme az zájem o naše služby.\nZnačka Prity se vyrábí v Bulharsku. Záruka je 24 měsíců.\nPobočku v uvedené oblasti nemáme. Nicméně – cena uvedená na internetu je včetně DPH a dopravy kamkoli po republice. Uvedená kamna nemáme vystavena – namohu ohniště změřit – ale odhaduji topeniště 40×40 cm.\nZatím máme s kamny Prity dobré zkušenosti. Nebudu Vám tu volbu vymlouvat.\nJe to na Vás – otázka designu a ceny a výkonu pochopitelně.


Únor 2017 – KYBEZ\n10. ročník Konference PM 2017\nKonference Projektový Management, která vznikla již v roce 2005 pořádá již 10. ročník. Akcí se účastní zpravidla přes 200 projektových manažerů z ČR i ze zahraniční napříč všemi obory. Kromě výborných přednášek a praktických workshopů je ojedinělým rozsáhlý společenský večer,\nKYBEZ na Security 2017\nDne 23. února se uskutečnil již 25. ročník odborné konference Security 2017. Tato konference byla rozdělena do dvou přednáškových sálů, jeden byl určen odborníkům, druhý manažerům. A právě mezi vstupy do obou sálů se nacházel také stánek platformy KYBEZ. Stánek byl\nCyber Security na veletrhu CeBIT 2017: Odvracet nebezpečí a podporovat šance digitalizace\nBotnety, Data-lecks, Ransomware, hackování hesel a útoky DDoS – škody způsobené počítačovými útoky na podniky, úřady a občany představují zátěž pro německé hospodářství v hodnotě více než 50 miliard eur ročně. Je nutné vytvářet strategie a zavádět opatření, která odvrátí\nPodle společnosti GFI Software, bude v oblasti podnikové IT bezpečnosti rok 2017 pokračováním trendů loňského roku, který lze v mnoha ohledech považovat za přelomový. Prudký nárůst ransomwaru, krádeže přístupových údajů k e-mailovým účtům a využívání falešných zpráv k dosahování politických\nBezpečnost pro každého. Data jsou zlatý důl. (1. díl)\nV současnosti se stále mluví o bezpečnosti, ochraně dat, šifrování a dalších, pro normálního člověka nepodstatných věcí. Proč by nás to mělo trápit? Máme přece na starosti důležitější věci. Opravdu? Začněme příměrem. Pokud vám do bytu vtrhne parta zlodějů a byt\nBratr Vlastimil si s bratrancem Karlem vymysleli vlastní „písmo“.K 26 písmenům mezinárodní abecedy tak mohli přiřadit 26 modrých písmen, 26 zelených a 26 červených. Díky předpokládaným slovům jsem abecedu částečně zrekonstruoval a k jejich údivu jsem napsal jejich šifrou dopis, v\nVarování před nebezpečným typem ransomwaru Osiris\nAcronis vydal varování před nebezpečným typem ransomwaru Osiris. Tento vyděračský software, se šíří prostřednictvím SPAMu či infikovaných inzerátů, zapříčinil ztrátu osmi let záznamů u policie v texaském městě Crockrell Hill. O nazrůstajícím nebezpečném trendu nárůstu vyděračského softwaru svědčí i aktuální případ,


EnviWeb - Řidiči ve střední Evropě ročně zničí čtvrt milionu tun pneumatik\n17.08.2011 | zdroj: ČTK | 46× přečteno vytisknout článek\nVíce než čtvrt milionu tun pneumatik zničí ročně řidiči ve střední Evropě. Z toho asi desetina končí na skládkách, zhruba pět procent se vrací do oběhu protektorováním a 85 procent je určeno ke zhodnocení. Vyplývá to ze studie společnosti Roland Berger. Mezi způsoby zpracování ojetých pneumatik podle studie nabývá na atraktivitě jejich přetvoření na granulát, a to jak z hlediska relativně vysoké marže, nízké konkurence, tak očekávaného růstu poptávky i nabídky. Důležitost a atraktivitu trhu recyklace ojetých pneumatik dokládá obrat odvětví, přibližně 20 milionů eur (485 milionů korun) pro trhy střední Evropy, ale i marže, která pro zpracovatele může dosáhnout až 50 procent EBITDA (hrubého zisku). "Přestože evropská legislativa vyžaduje maximální zhodnocení ojetých plášťů, je jejich 'likvidace' skládkováním v našich podmínkách bohužel stále realitou. To je nejenom problém pro životní prostředí, ale zároveň i ztracená tržní příležitost," uvedl Roland Zsilinszký ze společnosti Roland Berger Strategy Consultants. Existují přitom čtyři hlavní způsoby zhodnocení pneumatik - protektorování, energetické zhodnocení spalováním například v cementárnách, výroba elektřiny pyrolýzou a recyklace pneumatik drcením na granulát nebo prášek. Nabídka ojetých pneumatik do budoucna poroste. "Na základě našeho modelu odhadujeme, že je v ČR, Slovensku, Maďarsku a Rakousku ročně vyprodukováno na 250.000 tun ojetých pneumatik určených ke zhodnocení. Do roku 2015 očekáváme na těchto trzích průměrné tempo růstu čtyři procenta ročně, v zemích jihovýchodní Evropy dokonce pět procent," míní Viktória Telinová ze společnosti Roland Berger Strategy Consultants. Společnost Roland Berger Strategy Consultants, založená v roce 1967 v Mnichově, působí v sektoru strategického poradenství. Prostřednictvím 43 kanceláří ve 31 zemích zaměstnává 2000 pracovníků. Společnost funguje jako nezávislé sdružení partnerů, vlastněné zhruba 200 partnery.


Akce Anketa 2012\nAkce Anketa patří do kategorie Společenská akce. Datum: 2012-11-30.\nÚčastníci: Chose, Ivča, Lemond, Malina, Mišutka, Rainy, Strejda, Yetti\nChose – 2012\n1, Jak hodnotíš sezónu 2012?\nsezonu 2012 hodnotím velmi dobře. V tomto roce se pro mě událo spousta věcí, osobních, pracovních i sportovních, které mě ovlivní, věřím že kladně, v dalších letech. Poznal jsem spoustu lidí, kteří mají stejné zalíbení pro sport, jako já\nOd jara jsem poctivě jezdil na Kolodějské vyjížďky a s odstupem času musím říct, že jsem si je z kraje moc neužíval, byla to těžká dřina ten balík uviset a domů jsem vždy dojížděl neskutečně zničenej. Postupem času jsem se ale dostal do tempa a červenec a srpen jsem se do Koloděj neskutečně těšil a v práci odpočítával každou minutu. V mém rodném posázaví jsme to pak brázdili křížem krážem. Někdy v květnu mi jakýsi Kolíkáč při návratu z vyjížďky povídá, tak pojď mezi nás, no a tak jsem šel do oranže party. Je až neuvěřitelné co se mu podařilo vytvořit za tak rosáhlý a rozmanitý tým a jsem rád že jsem jeho součástí.\nRok začíná tradičně Jizerskou50, kolo je kolo a běžky jsou běžky, letos to , potom se na slovensku jezdí Zimní maratón, kde jsem poznal na kole kombinaci sněhu, hlubokého sněhu, ledu, bláta, kaluží, napadaného listí a asfaltu. Orlický maratón, běžky za 15 stupňového mrazu. Potom byl až Sázavák, kde mi to ujelo po 10 km. Kouřimská 50, tam to pěkně frčelo za Bobkem. Pak cyklodovolená u Grossglockneru. a Na silničních Sudetech jsem sice nevydržel v balíku na Hony ale i tak se v kopcích jelo velmi pěkně.Pečecká 100, tu jseme s Bonzem tvořili, teda Bonzo tvořil v kopcích já se za ním vezl. Sázavský Blizák mě zastihl v dobrém rozpoložení a v důvěrně známém terénu to byla neskutečná jízda. Pak přišla pecka sezony PPP, neskutečný zážitek. Pak ostatní závody byla jen příprava na MTB Sudety. Další pecka byl Zlaťák, netušil jsem kam se dá z Prahy na jeden zátah na otočku dojet. Sudety , to pak byla jízda jako hrom, na první vlnu to zatím nebylo, ale potrénuju rozborku sborku píchlého kola a ono to pujde. Štěmberk, tam mi to zase ujelo a pak jsem píchnul ale potom dojel ve šlapkovské společnosti. Následovalo slunné plážové Krétské soustředění, aby mi to na POSu 2km po startu odjelo i s technikem, zato pak háček za druhým balíkem stál za to.\nSuma sumarum, paráda.\n2, Nejkrásnější zážitek ze sezóny 2012?\nvlastně každá vyjížďka je jedinečný zážitek, ale jeden přece jenom vyčnívá. PPP, připomělo mi to výlety na kole z mého mládí, kdy jsme vyjeli jen se spacákem a v brašnách měli to nejnutnější. Tady jsme měli ale jen 3 zadní kapsy a mikinu omotanou kolem rámu, no neskutečné dobrodružství a ten poslední kopec to srdce plesalo. Rano pak krásný sjezd a pekelná jízda na Prahu\n3, Nejhorší zážitek ze sezóny 2012?\nbezohlední a nervozní řidiči aut, co vytlačují ze silnice a někdy se chtějí i prát. Tohle člověk nemá ve své moci na koho narazí a vždy mi při takovémto konfliktu vyběhne na mysli co by se mohlo všechno stát.\n4, Nejlepší šlapkovská hláška či úryvek z reportu 2012?\nDoufám, že se fotoreportáž líbila, příští rok nic takového nebude a budete muset jet taky, stojí to za to!\n5, Nejlepší šlapkovské foto sezóny 2012?\n6, Nejlepší šlapkovský report sezóny 2012?\nje toho tolik, co bylo napsáno a když zrovna není co dělat tak je co číst. Jeden mi ale v hlavě uvíznul Kolíkáčova Životní pecka\nfišerky se už klepou v garáži až napadne sníh a bude se moct vyrazit do bílé stopy. Přes týden pak běh a plavání a do práce na kole a zvýšit měsíční normu kilometrů, tak abych uvisel PRS.\n8, S jakými cíli vstupuješ do sezóny 2013?\nPevné zdraví. Postavit se na start ultramaratonu koedukovaných párů, vyjet druhou vlnu na Jizerské 50, uviset PRS, vyhrát Blizáka a vyjet první vlnu na MTB Sudetech a aby bylo každé svezení na kole příjemným zážitkem.\nIvča – Anketa 2012\nMyslím, že vyšla velmi dobře. Měla jsem možnost zúčastnit se poměrně velkého počtu závodů, které prověřily, že je ještě na čem pracovat. Díky vaší pomoci se nám podařilo zažít týmovou cyklistiku s někdy velkými taktickými bitvami. Všem vám za tu podporu moc děkuji. Odměnou nám byly krásné zážitky a některá pódiová umístění i celkové pódiové místění v 53x11 a Superprestige. Myslím pro celý realizační tým 1*\nSuper zážitky z týmové cyklistiky na marotonech 53x11\nOmlouvám se, na toto mám špatnou paměť a nebo se to nedá veřejně publikovat\nZtuha už mě s válci vyhodili do předsíně\nS těmi nejvyššími ;-) Ve zdraví zažít zase mnoho krásných zážitků.\nKolíkáč – Staříkovský rok 2012\nCo k ní říci? Byla prostě skvělá, úžasná, nabitá emocemi!\nRok 2012 odstartoval tradiční Novoroční Cukrák, kde mi trochu vrásek přidělal též novopečený stařík Gejza, který mě zařízl, ale byl to jen začátek, ještě byly před námi objemové měsíce, které se především díky Kaprovi skvěle povedly, naše výlety v týdnu doplnily víkendové balíkové jízdy, kde již profláklé soby a Nymburky okořenily pro nás nové srazy u kuřat, kde jsme se přifařili k BMC a nezapomenutelně dobyli Litoměřice, pak přišla naše klasika Prosek-Hrubý Jeseník-Prosek, která přilákala přes 25 lidí a já začínal pomalu věřit, že 2000km za březen není pro mě zase až tak utopie. Na tenisky a Běhny již moc času a sil nezbývalo, ale když Soused s Robinem udělali orange Běh Hvězdou – BEH nechtěl jsem chybět. Mělo to pěkný náboj, visel jsem za Mírou a Kuřetem co to šlo a konečné stříbro bylo pro mě povzbuzením. A přišla nečekaná pecka v podobě Rytířova, to byla akce, na kterou často vzpomínám, 280km v březnu v partě kamarádů se jen tak nepovede . Konec března byl tu, předpověď všelijaká, ale těch ještědských 200km jsem nutně potřeboval ke splnění plánu, takže počasí jsem neřešil, věděl jsem, že i Kapr určitě pojede, ten měl ještě tvrdší plán . A nakonec Hurá na Ještěd dalo 7 kusů, tu zimu ze shora od vysílače si pamatuji dodnes, to jak jsme okupovali pumpu u Mimoně a mimoděk se tak připravovali na ledový průplach, který nás čekal před Doksy. Ale plán byl splněn, v Kaprově garážovém obýváku bylo útulně a březen hřál u srdce. Teď to jen prodat na závodech... Jarní časovka Bášť spíše z povinnosti a První šlápnutí – PRS jen 2 okruhy trvala naděje a cíl letošní sezóny se svézt s čelem staříků. Ale naštěstí jsem si kola stále užíval a bavil se jím, Koloděje se jezdily, i když s menší orange účastí a přišel Sázavák, Dojetřice v kroutícím se hadu, kde špici táhne Malina, za ním naskládaná amatérská esa a já to uzavírám, to byl prostě požitek a balzám. Bohužel křeč na Ondřejově pohřbila lepší výsledek, ale cítil jsem, že by to mohlo letos někdy přijít. ŠOK nám zarazili, a tak zase jen pro mě neoblíbené časovky, Časovka do vrchu Knovíz a Břežanská osma se moc nepovedly, ale závodit se musí . Extraliga Masters a její Sedlec-Prčice to byl předkrm před prvním maratonem a konečně jsem aspoň trochu cítil, že to tam je! Jet do kopce ve stejném tempu jako Vitas, Jirka Sekera, Klímíč, Robert Kleiner, Petr Dix a především jako náš Kapr, vždyť o tom se mi zatím jen zdálo v růžových snech. A tak před Mamut Tour jsem měl optimismu na rozdávání, ale pódiová touha žila pouhých 15 km, kdy jsem si odpinkl řetěz do beznaděje. Dva víkendy za sebou do Bělče, nejdříve v ELM, kdy jsem si jen trénoval hlavu na UAC a jeho Bělečské okruhy. A tam to přišlo, bylo to nečekané, překvapivé, a o to pro mě hezčí, první opravdové pódium, v úniku s Mírou Kakačem a Jirkou Sekerou, kotvící Kapr, cílové objetí s Kaprem ... uff ještě teď mi běhá po zádech mráz. A přišly Doksy, tolik milované, tolik opěvované, tak jsem se těšil a ono to tak skvěle vyšlo. Pod Romanovem bych na sebe nevsadil ani pětník, ale za Mšenem jsem se vezl v exkluzivní společnosti, navíc Kapr v úniku s Klímičem a Pauderou, kde jsem taky mohl být. Nakonec prodloužené pódium a Noc šampionů, cesta domů v orange grupě, hůůůááá . Další díl 53x11 Sudety Tour měl již předem nabitou startovku, navíc hromadný start a rovinatý úvod, kde se v mega balíku stále necítím dobře, takže až závěr trochu nalepil náplast na nepovedený začátek. Hromaďáky UAC Jedomělické okruhy a Křivoklátské peklo byly spíše lepším tréninkem, povinnost z Bělče velela uviset čelo a psychicky odolávat cílovým otázkám, proč jsem nebyl na bedně? A přišel tolik oblíbený Rampušák, se vším všudy s velkým nábojem, zda-li se vmáčknu mezi pódiových Top5. Průběh závodu bolel, moc radosti nebylo, v cílovém kopci spravedlivě odpadám od stříbrné a bronzové pozice, ale i ta brambora má pro mě cenu zlata, vysněné maratónské pódium je tu! V tropickém vedru bezradně motám nohama na Žlebském Zubrovi a pomalu se připravuji na Beskyd Tour, kde sice dostávám pěkný zásek v kategorii, ale celý závod strávím ve skvělé grupě s Dreamerem, Jirusem, Jurou a pokořujeme, pro mě na Beskydu poprvé, bájný průměr 30km/h. Za pěnivou důvou s bolavým zoubkem, s čerstvým Mistrem ČR Malinou, sice první kopec odpadám, ale nakonec se vracím a spíše shodou náhod to domlátím v čelním balíku, což se ale nepovede Kolem Posázaví, kam naskakuji přímo z dovolené, a každý výpadek se hned trestá. Zlaťák se nakonec koná, v bezva vysmáté grupě si užíváme 3 kila. A je tu Krušnoton, tvrďák mezi maratóny, který mi přinese snový závěr, kde na 240 km, po více jak 8 hodinách v sedle, ještě úspěšně spurtuji o cenný bronz a první opravdová maratonská bedna je na světě. Před Králem Šumavy trochu rozpaky, jak to dopadne, když to bude jen vyjížďka, ale nakonec jedna z nej akcí sezóny, skvělá skupina, navíc s orange Dreamerem a Kaprem, který se pro mě obětuje a mám tu čest projet s ním v ruku v ruce cílem, to si budu navždy pamatovat. Na podzim se ruší hromaďáky, tak beru zavděk neoblíbenou Časovkou do vrchu Řevnice, ale underground Klikovy vrchy nemohu vynechat, díky menší konkurenci poprvé přežívám Bukovou v čelní grupě. A mistrovství vesmíru je tu, Úvaly-Český Šternberk-Úvaly, v pěkné skupině si jedu pro stříbro v kategorii, jen ten Technik mě neměl zaříznout . A naše Poslední šlápnutí – POS uzavírá letošní závodní sezónu, počasí na draka, ale Kapr jede o zlato v celkovém pořadí, takže to má velký náboj ... Pro Kapra jsem jako domestik k ničemu, ale aspoň vjíždím poprvé v Hřebči do cílového kopce na ocase čela.\nBoj s úřady o povolování závodů.\nMišutka – "Bylo 12. července 2002 a já poprvé zavítal do Jeseníku, kde žil jeden můj kamarád, se kterým jsem krátce pracoval v Praze. Okamžitě se mi toto nádherný místo vrylo pod kůži a krom roku 2004 jsem toto místo navštívil každý následující rok. Prostě když dovolená, tak Jeseníky. Vyjma první navštěvy a dvou silvestrovských nocí jsem vždy sebou měl i kolo. Na vrcholu Pradědu jsem byl asi šestkrát, ovšem vždy jsem vyrážel z města Jeseník a na vrchol to bylo jen 40 km. Jednou mě napadlo jet na kole do Jeseníku, ale abych jel z Prahy na Praděd a druhý den zpět na to jsem musel vstoupit do jednoho oranžového klubu, kde se pár takových magorů prostě najde a takovou cestu uskuteční ..."\nMalina – "Už mám 15 minut nohy nahoru a nemohu se zbavit dojmu, že nejsou moje..."\n- největší šlapkovská účast\n- já tu orange mám prostě rád\n- slovensko-moravská větev na časovce družstev\n- trošku nafoukaně vypíchnu fotku z POSu, pro mě snová fotka\nBobek – DEN SPLNĚNÝCH SNU, aneb z Prahy či odkudkoli do Rytířova a Děčína přes hory a dolíky, 100% stojníky a zpět bez debat do dětských let. a ještě jak to uvedl na diskuzi v čase 01:20:43: „Trocha počtení k ranní kávičce\nManželka to nechápe, prý to nemá hlavu ani patu a je to bez děje... Snažil jsem se, snad to u vás dopadne lépe, případně prosím omluvte můj sloh Dobrou noc ... tam je prostě všechno, žádné přemýšlení, prostě přijít ke klávesnici a přes ní vyvrhnout všechny svoje dojmy na světlo světa (a nevadí, že tomu manželky nerozumí)\nObjemy stupňovat, pokusit se držet nesmyslných čísel od trenéra staříků 01=1000 a 02=1500 a 03=2000, i když vím, co všechno to může překazit. Čím jsem starší, tím více si nějak vážím toho, že okolnosti mi dovolují šlapat do pedálů. Těším se moc, snad se zase podaří nějaké to euforické staříkovské cílové objetí ...\nPokusit se navázat na rok 2012, spíše tam směrem nahoru letí přání, ať drží zdraví a furt nás to baví.\nLemond – Třetí rok se Šlapkami\nMohlo to být i horší. Z maratónů jsem vlastně dokončil jen Krále. Beskyd kvůli úpalu na Pustevnách nebylo v mých silách dojet, Krušnoton jen krátká za UAC. Aspoň jsem v okolí Cínovce měl pocit, že jsem s kolem poprvé na horách. Na konci léta a na podzim pak kvůli nedostatku času a špatnému počasí už jen dvě časovky a vrchol sezóny - Klikovy vrchy.\nJednoznačně Klikáče. Sice nebyly oficiální, ale myslím, že o to lepší. Především žádné rozdělené startovní pole. Nikdo nemusel sahat za hranici svých sil a jezdit v protisměru jako prase, aby vůbec za někým uvisel… Takže si každý mohl najít skupinku odpovídající jeho silám a nebyl již tak velký rozdíl ve výkonnosti dále uměle zvyšován mezerou mezi startem balíků. Jelo se tedy vlastně jako na maratonu. A bylo to tak správně. Čímž jsem nahoře na Bukové dosáhl mých rekordních 32 km/h avs. Možná také díky ideální teplotě, směru větru a snad i několika drobným úpravám na závodním kole. Dokonce se mi podařilo ideálně nastavit sedlo. Po asi dvaceti náhodných pokusech už bylo na čase. Nebýt toho, že se nad Zbečnem a dále jelo volněji, bylo by do cíle reálné ještě nejméně jeden km na průměru přidat. Ale nijak zvlášť mě to nemrzelo, ve skupince panovala taková zvláštní atmosféra a popravdě řečeno se do cíle nikomu snad ani nechtělo. Nejen to na mě udělalo takový dojem, že jsem pak už na další závod nedorazil. Chtěl jsem si co nejvíce uchovat před zimou stále ten zvláštní pocit z mého posledního letošního Závodu.\nPokud jde o stránku zdravotní, tak asi, když jsem noc před a vlastně i po zbytek dne, kdy se konala řevnická časovka, proseděl na záchodě. Loni jsem je vzdal kvůli počasí, a teď jsem se celý rok těšil na nový asfalt, po kterém jsem stále nejel.\nPokud jde o stránku technickou, pak určitě přechod Durace na 11s. Do budoucna tak očekávám problém s dostupností kvalitních desítkových řetězů a jiné radosti.\nŠumava to nejsou hory, ale jen lehce zmutované Polabí.\nJednoznačně Mišutkův z Amadé.\nObčas posilovna a válce. Jen na ně už nesmím ani na kilometr vzít 4000s nebo zase zadní plášť spálím a budu klouzat jak na ledě ještě v květnu. Taky bych chtěl během zimy upravit uložení osy u nových pedálů Look classic. Pokusná úprava na Keo easy se mi zatím velmi osvědčila. Dále bych chtěl někde sehnat převodník Sram s označením 11.6218.002.000. Když se ale tak dívám po českých eshopech, mám neblahý pocit, že to bude úkol na déle než zimu.\nZvládnout konečně Beskyd až do cíle (zatím dva marné pokusy). Dojet dlouhou Krále do cíle v lepším stavu než letos. Dostat se konečně do Řevnic aspoň na start.\nLéňa – Kraťas\nSezona 2012 byla jedna z nejkratších, ale o tak bohatá. Začala supr zimou, kde se zejména ze začátku roku pěkně najíždělo, padaly dvoustovky, narůstalo sebevědomí. Ale jak to tak bývá jakmile se vše daří musí se vše pokazit. Změnil jsem místo svého pracoviště a tím mi přibyly odpracované hodiny, ubily hodiny na kole. Toto rovnítko samozřejmě znamenalo rychlé ukončení závodní části roku. Jaro super, udělal sjem si rekordy na všech časovkách v této části roku, ještě Ještěd vyšel příjemně, pak sklouznutí na Šuacu, super UAC na Bělečských okruzích (kde jsem už cítil úbytek sil) vše zakončeno labutí písní v Mečeříži. Pak už to šlo do kopru, vyvrcholení přišlo na Zdejcině, kde jsem svým předposledním místem a dojetím na vůli vlastně ukončil tuto sezonu. Zbytek roku už jen vození do práce a z práce.\nNejkrásnější zážitek zvolit je vždy velmi těžké, nezávodní vyjížďky se šlapkami jsou vždy super a těchto zážitků plné (Litoměřice, Ještěd, Hrubý Jeseník atd.). Ale nejvíce jsem si užil v Mečeříži, kde jsem si závod užíval v každém okruhu, naprosto jsem si dělal co chtěl, tahal závod, dojížděl uprchlíky, brzdil peloton když byl Malina na výletech, dojel s čelem až na pásku a vše naplno bez šetření a strachu z toho, že mi to ujede, náááádhera!!!\nNejprve jsem myslel, že to bude selhání na Mamutu, kde jsem se poprvé nechal zlomit a vzdal jsem dlouhou trať a srabácky to stočil na dětskou, ale nejhorší to opravdu bylo na Zdejcině. Tam jsem si fakt užil a poprvé a pořádně jsem tam nenáviděl Diabla, který mi odmítl uznat dojetí se ztrátou jednoho okruhu a donutil mě ten Zdejcinskej kopec vyjet šestkrááát!!!! Nenapadá mě kdy jsem se na kole resp. na světě cítil hůř.\nPole, louky, lesy, cyklokros, ani GPSka neví kde to jsme...\nběh, kolo, válce, pot, slzy, kreff\nDát Malinu na Ještědu a Břežanskou osmu průměrem přes 40km/h\nMalina – 2012\nSezóna změn a místy i revolučně evolučních událostí. :) Pozvolnější rozjezd do sezóny s minimem najetých kilometrů - o to ale více užitých a intenzivních - začal perfektními tréninky do Litoměřic, Rytířova a na Ještěd. Od prvních závodů souboje na špicích, v paměti mi zůstáva namátkou...jarní neporazitelné LAWI, které ale trápím na Sázaváku, Blseckých okruzích v JALce neustálou aktivitou. Dubenec - společné auto s Kaprem - v závodě samotném pocit neskutečné pohody a síly, kterou měním v sólo vítězství. Doksy - deštivé počasí, defekt 3 minuty před startem, dojetí balíku, pád, dojetí čela, rozpad čela na Romanově, kde dojíždím Jirku Ježka a naháníme Svoboďáka, z čehož odpadám a dojíždím zbytej, jak čokl do cíle. UAC Běleč - husté souboje v čelní skupině se Zahradníkem a Vencou Nežerkou, STRZ - unikátní, zdraví nebezpečný závod a časovka na druhém fleku za Nežou, který mi dává 6 minut. Mohl bych pokračovat dále...cyklistika je o zážitcích!\nZ hlediska závodů mohla být sezóna delší, ale chleba mi nekupuje a neměnil bych...\nTo nejlepší si nechám do bodu 2. Společné vyjížďky a Praha-Praděd-Praha mají společenských přesah, to sebelépe zajetý závod prostě nenahradí. Na PPP a na lidi, co tam se mnou byli, nezapomenu asi celý život...ale nej zážitek byly, jsou a budou Dobrovice 2012 alias MČR amatérů:\nNedá se to hodnotit formou reportu, je to spíše na akademickou debatu s prvky filosofie a duchovna. :) Nicméně ve zkratce, vystoupil jsem z nečeho, co mě nebavilo a nemělo to perspektivu, povolil uzdu, tak trochu otočil život naruby. Od půlky června jsem od rána do odpoledne pracoval, pak sportoval a večer žil. Žil dosyta, naplno a bez předsudků. :) Nechci být extra intimní, ale tahle chemie způsobila, například to, že všechny kopce okolo Prahy, snad kromě Radotínských kostek jsem začal na pohodu jezdit na velkou apod. Ještě týden před mistrovským závodem, čímž ho v žádném nechci srážet, jsem seděl s flaškou becherovky, kdesi v Teplicích nad Metují, na noční lavičce u Metuje, spal pod širákem nad Rokytnicí nad Jizerou, koupal se za deště v Polské nádrži Bukowka, snědl 6 domácích borůvkových knedlíků velkých asi jako prsa Barbory Polákové a další s cyklistikou spojené věci (no snad mi to čínské výpočetní středisko tady anketku nesmaže). Závod jako takový byl třešničkou na dortu a ve své podstatě jednoduchý díl do skládačky, jak zamachrovat před holkou, že o ní stojíte. Stačilo ujet 110 km ve dvou lidech jednačtyřicítkou, zaspurtovat z prvního místa a titul s holkou byly doma. :)\nNemusím pády, ať už svoje či ostatních a letos toho na závodech nebylo málo, tlama Jeana při cestě na Praděd.\n"Přemýšlím, kdy mi bylo hůř?!", oznamovací věta prošitého Diabla na rovině před Hradcem Královým v 40 °C, při návratu z Pradědu. A další Diablovka: "Všech 5 nas leží před Ovčárnou, nálada je výborná, vzpomínáme na všechny, kdo se rozhodli nejet."\nBobek – DEN SPLNĚNÝCH SNU, aneb z Prahy či odkudkoli do Rytířova a Děčína přes hory a dolíky, 100% stojníky a zpět bez debat do dětských let.\nMoc času není, ale zatím zlehka tenis, plavání a když je chuť, tak se vystřílím při běhání ve Valašských kopcích.\nZačít od ledna pracovat v Praze a pak normálka švihy, závody a jednoznačně obhajoba!\nMišutka – Velmi špatný rok\nodpověď Letošní sezonu výrazně ovlivnilo, že jsem k mé velké radosti byl začátkem března vylosován na Oetztalera. Takže všechno jsem bral jen jako přípravu na tento vrcholný bonbonek sezony. Přesto jsem samozřejmě chtěl jezdit solidní výsledky, ty ovšem byli žalostné. Po prvních, pro mne celkem bezvýznamých časovkách do vrchu a dvojic přišel konečně pořádný test v podobě honby za Mamutem. K velké smůle Kolíkáče, kterému spadl řetěz jsem jel poprvé a taky naposled s touhle hvězdou ve skupině. V nádherném počasí jsem byl i spokojen s celkovým výsledkem, bohužel na dlouhou dobu naposled. Následoval můj první výjezd do Alp, i zde to bylo solidní, ale začalo se projevovat, že neumím sjezdy, kde jsem výrazně ztrácel. Poté přišel červen a stejně jako loni to byl nejhorší měsíc. Vše začalo poslední květnový den při Praha - Doksy, kde jsem nejdříve roztrhl řetěz na malou a po opravě jsem poslal přehazovačku do výpletu zadního kola a do Doks jsem stejně jako loni dojel autem. Sudety jsem sice zajel rychleji než loni, ale pocitově to bylo horší. V Jedomělicích jsem odpadl už na Hvězdě, pak jsem ve sjezdu ztratil brzdový špalek a radši jsem se na to vykašlal. Po pěti dnech léčení nachlazení, jsem jel KV - Unhošt v nevelké konkurenci jsem dojel dvanáctý, ale ve výsledcích jsem chyběl. Den poté se konala má derniéra v UACu. Křivoklátské Peklo se pro mne změnilo v peklo a po třech kolech vesměs na samotku jsem učinil rozhodnutí, že na tuto ligu nemám, odbočil do Zbečna a v UACu skončil. Rampušák byl vrchol zoufalství, od sjezdu do Červené Vody jsem jel až na úsek před Zlatým potokem sám. Nohy nefungovaly a do toho vedro. Loni jsem se nastartoval v Roudnici při Masters, letos se tam kvůli práci nedostanu a tak jsem rád, že na poslední chvíli můžu jet P-P-P. Sice to nebyl závod, ale tento bláznivě nádherný výlet mě přivádí na jiné myšlenky a zároveň to byl solidní trénink. Engadin ve Švýcarsku byl krásný závod v nádherném prostředí a zároveň jsem si poprvé mohl vyzkoušet kopec delší dvacet kilometrů, který končí ve výšce nad 2300 metrů nad mořem. Beskyd tour můj oblíbený závod. Loni jsem tu jel nejlepší závod sezony, ale letos neletím do půlky Pusteven na velkou a dojíždím o sedmnáct minut později. Tatry tour byl hnus ve strašném vedru a poté, co se na mě obsluha na druhém bufetu vykašlala jsem jel 50 km bez vody. Krušnoton byl posledním testem před Oetztalerem. V Neznabohách jedu v těsné závěsu za Kolíkáčem, jenže někdo se mi klátí před kolo a než ho v tomto prudkém kopci objedu skupina fuč. Cítil jsem se dobře, ale skupina ve které jsem jel moc rychle nejela. A tak jsem při stoupání na Cínovec za to vzal a doufal, že se vyvezu s jedinci z kratších tras. Bohužel bylo znát, že mám o několik kilometrů a hlavně výškových metrů více v nohách a s nikým jsem dlouho nevydržel jet. Oetztaler to bylo něco fantastického. Nádherný závod na uzavřené silnici, perfektní organizace a jako třešnička na dortu posledních sedm kilometrů stoupání na Jufenpass po boku Jana Ulricha. Classicu Eddyho Merkcxe v Rakousku jedu už s lehkostí a v klidu. Viděl jsem letos mnoho krásných míst, ale v klubu jako jsou Vinohradské Šlapky se počítají jen bedny a jak to popsal v jednom příspěvku Léňa, já se plácal jen ve čtvrté stovce v kategorii na Oetztaleru, takže musím celkově sezonu zhodnotit jako katastrofálně neúspěšnou.\nOetztaler a Praha - Praděd - Praha\nNechybné tělo napasováné pod autem při Amade maratonu v Rakousku. Smrťák\nLetos si žádnou i proto, že jsem moc reporty nečtl nevybavuji\nKolíkáč - Životní pecka\nPo POSPOS jsem byl nachlazený. Jinak nic moc měnit nebudu, trenažer možná běh.\nSnad budu mít štěstí při losu na Oetztaler a Maratona dles Dolomites, protože od toho se bude odvíjet, jak sezonu pojmu. Cíl nemám, spíš bláhový sen porazit při maratonu Kolíkáče v jeho top formě:DD\nMirek – Rok defektů\nSezona byla taková rozporuplná, něco se povedlo, ale dost často jsem se trápil. No a hlavně defektů bylo, že jsem si to vybral snad deset let dopředu. Začalo to hned na prvním (když nepočítám novoroční MTB na Žďár) závodu sezony, na PRSu. Hned po 2km jsem ve sjezdu trefil díru, cvaknul zadek a to asi byla předzvěst, jak bude celá sezona vypadat. Alespoň jsem se tam svezl s druhým balíkem a poprvé a naposledy dojel s Kolíkáčem do cíle. Pak jsem jel MTB Plešiveckou držku, TransBrdy, poprvé okusil Extraligu Masters Sedlec-Prčice, kde jsem kupodivu uvisel celé kolo, časovka ve Velké Dobré taky celkem šla a zajel jsem relativně slušně na to, že jsem jel na klasické silničce pouze s nástavcem. Zato ELM Běleč byl propadák a utrpení.\nPak už následoval první vrchol sezony, MTB Král, do půlky dobrý, byla naděje i na top50 (na Keplech mi hlásili 56flek) no ale přišel defekt, zabloudění a znova defekt a bylo po nadějích. Ale i tak jsem si to užil, trať super, už se těším na další ročník. Sudety Tour-brzy jsem odpadnul, ale utvořila se solidní skupinka a super jsme si zazávodili, na Kolíkáč groupe ztráta jen pár minut a to jsme ještě dvakrát stáli na šraňkách, tam byla spokojenost. UAC Jedomělice a Peklo jsem jel průměrně, spíš jako trénink na Rampušáka. Ten se celkem povedl, sice Červenovodské sedlo jsem s čelem nepřejel, ale vytvořila se pěkná skupinka, ze které lidi postupně odpadali a čtyři jsme si to pak rozdali v posledním kopci, krásný závod.\nZato následující Beskyd byla trága a raději bych na to zapoměl. Musel jsem dát potom pauzu. Před Krušnotonem bylo ještě UAC Posázaví, kde spravedlivě rozdal karty úvodní kopec a zbytek byl už pouze transport do cíle ve skupině odpadlíků. Ale jako trénink na Krušnotona dobrý. Krušnoton jsem rozjel na mně slušně, po prvním vážnějším kopci kolem 30.km se utvořila pěkná skupinka a když už to vypadalo za Komárkou, že bych v ní měl vydržet, tak přišly tři defekty a dojezd do cíle jako domestik Míry a pak i Ivči.\nSilniční Král byl letos jiný než obvykle, nikdo moc nevěděl, co od toho čekat. Doby, kdy startovaly všechny trasy najednou a na silnici vyrazilo 1000 lidí jsou pryč. Letos to bylo komornější, hlavně ráno na startu 250ky, ale o to víc si člověk váží všech, kdo se tam postavili a vyrazili jako každý rok do šumavských kopců. Ukázalo se, že i tenhle formát maratonu je životaschopný, centrum dění na klatovském náměstí bylo dobré, na závěr jsme se pěkně poveselili a v srpnu tam v půl sedmé ráno budu stát opět. Průběh závodu jsem si trochu vytrpěl, nesedlo mi to vůbec, únava, od 120km solo, pak i defekt, asi nebylo vhodné se pár dní předem v tropických vedrech zmrtvit s Honzisem při třídenním tréninku na bajkové Sudety.\nNa Rallye Sudety už jsem cítil únavu z celé sezony, ani se mi to nechtělo jet, ale na start jsem se přeci postavil. Na 20.km opět defekt a musel jsem posbírat veškeré psychické síly k tomu, abych to nezabalil a se ctí dojel do cíle. Aniž bych to tušil, tak tím jsem uzavřel cyklosezonu. Bratronice zrušené, Klikáče počasí na prd, tak jsem zůstal doma, POS opět chcalo a nebyly síly sednout na konci sezony v tom nečase do auta a stoupnout si na start. Zbytek sezony už jsem se jen vozil, dal si pro radost pár běžeckých závodů, před pauzou jsem naposled sedl na kolo při Winter Trans Brdy a sezonu ukončil Svatojánskou 20.\nSilnice- 9313km (12 závodů, 1574km)\nMTB-1531km (6 závodů, 361km)\nBěh-511km (8 závodů, 81km)\nChůze-rychloturistika, co jsme zařadili s Mírou přes Vánoce-117km\nCelkem to za rok dělá 517:30 hodin :)\nI přes dva defekty a bloudění to byl MTB Král, trať je moc pěkná, Sudety Tour se mi taky začínají líbit, být oddělený start, tak to nemá chybu, víkend v Herolticích při Rampušákovi byl taky super. I přes tři defekty jsem si užil s Mírou i Krušnotona a budu si ho dlouho pamatovat.\nJednoznačně stoupání na Pustevny na Beskydu. Tam jsem trpěl a jen díky tomu, že jsem masochista a nechci se učit zabalit závod, když se nedaří, jsem nahoře pokračoval turisticky dál. Tam jsem si nadával těma nejhoršíma nadávkama, proč na to kolo lezu, když na to nemám. Potom byl týden bez kola, abych se srovnal psychicky i fyzicky.\nReporty čtu skoro všechny, ale nic mi v hlavě neutkvělo.\nOranžová radost v Bělči Na tomhle závodě jsem byl jako divák a mohl sledovat Kolíkáčovo překvapení na vlastní oči.\nfoto No a co tahle, taky nevypadá špatně, že?\nTo taky nemůžu posoudit, reportů bylo hodně a těžko vybrat ten nejlepší.\nPo pauze na konci listopadu a první půlce prosince jsme přes Vánoce s Mírou Vlachem zařadili rychloturistiku v kopcích, podle tepáku to je taky slušné ZDV a hlavně je to změna, do toho běh, od začátku ledna kolo dle počasí. Na trenažéru toho asi moc nenatočím, tak bude záležet, jak je venku. Buď kolo, nebo běh, dlouhá turistika, hlavně být co nejvíc venku. Nepotřebuju mít formu hned na PRSu, tak si objemy klidně natočím v březnu, dubnu. Nejsem profík, dělám to pro radost, důležité závody pro mě začínají až na začátku června.\nPo těch letech žádné zázračné zlepšení nečekám, tréninku taky nedám víc než jindy, tak si to chci hlavně užívat a alespoň občas zažívat pocit, že to jelo a člověk na trati nechal 100% toho, na co zrovna má. Hlavní závody sezony pro mě budou asi MTB Král, Sudety Tour, Rampušák, Beskyd Tour, Krušnoton, silniční Král a když zbydou síly, tak snad i MTB Rallye Sudety. Tedy hlavně maratony, ty mě naplňují nejvíc, UAC, KoloPro a podobné kratší závody budu brát spíš jako trénink a zpestření, už mi nějak nejde mačkat se v maximálních intenzitách, když mi to stejně vždycky ujede :)\nRainy – A další rok rychle ujel...\nzáměrně jsem se nezúčastnil žádného závodu (ten jeden ze kterého mě diskvalifikovali pro pomalou jízdu si už nepamatuju), protože jsem si říkal, že zkusím, jak chutná cyklistika jen tak bez měření sekund, minut, hodin... Takže vrcholem pro mě bylo soustředění v Perné Pak už jen cyklistika u Laca v Popradu, na chalupě v Jeseníkách, pak v přípravném kempu na 53x11 v Dolomitech, a pak s manželkou v Tatrách.\nA jak to hodnotím? Bez závodů je to taky dobrý, je-li dobrá parta, ale s nimi o mnoho lepší.\nKromě společenských radostí v Perné, v Dolomitech a v Tatrách jsem měl pokud si vzpomínám velmi velkou radost z cyklistiky zde: 50°14\_'20.676"N, 17°26\_'56.166"E, tj. 6 km do cíle svého letošního maximálního cyklistického výletu. Dokonce si myslím, že jsem si i zahrozil...\nZároveň u orange je samozřejmě velkým zážitkem mistovský úspěch Kapra a Maliny, maratonský úspěch Ivči na 53x11 a Kolíkova bělečská bedna, ze které se radoval dost dlouho a intenzivně.\nTak ten teda letos žádný nemám, i když stoupání na Tre Cime mi nedělalo dobře. Jinak špatným zážitkem byly anabáze se ŠOKem. To mě dost deptalo.\nnemohu hodnotit, nečetl jsem všechny. Dobré reporty mívá Léňa.\ndomluvil jsem s bobkem, že se mi mrkne na zimáka... ale asi to nebude stačit.\nprožít co nejvíce času na kole, a objet důstojně nějaký ten maratonek...\nScalpy – Scalpyho 2012 ka\nNež sem hodím pár písmenek,omluvil bych se za to,že jsem nepsal celý rok reporty,ale určitě se polepším.\nJá bych můj rok 2012 zhodnotil asi takto : Začátkem února jsem odstartoval sezónu na Promile Tour v Pšovlkách,kde bylo spíš takové poznávání po té dlouhé 3 měsíční pauze a po propocení dresu v 10 stupňovém mrazu jsem dojel 8 ze 16.\nPoté mi začaly blbý šichty,proto jsem nemohl moc trénovat,když už čas byl,tak zas nebylo počasí,nebo jsem byl chorý,to celé se projevilo na Špičák Extreme Bike,kde by mohl Mike povyprávět.Jak jsem se na tento závod těšil,tak mi vše přešlo v prvním okruhu závodu.S Mikem jsme to tam vzali vyjížďkově přes Zbečno a Křivoklát po vlastní ose.To,že jsem měl v tu chvíli,respektive za ten měsíc najeto cca 250 km a den před tím jsem si dal blbec tvrdší trénink v lese,tak mi mrzelo už na zhruba 18 km,kde po přepálení startu arvaní kopců s ostatními mi prostě došlo,s tímto jsem vjel i do druhého kola,kde by mě předjel v terénu i vozíčkář.Prostě to byl asi můj nejhorší zážitek,ale po dalším závodě jsem zjistil,že není všemu konec.\nTrénování bylo podobné jako v lednu a únoruazačátkem května Nám odstartoval MTB UAC na Zbraslavě,kde jsem to zbaběle zabalil na 48 km po stuhnutí nohou a nevolnostem,zkrátka a dobře,opakovalase situace z Rakovníka,jen rozdílem,že jsem to v Rakáči dojel.\nNarovinu říkám,měl jsem z toho depky,dva závody po sobě a selhal jsem spůsobem katastrofickým.Proto jsem vynechal mé občasné tvrdší lesní pasáže a vyměnil je za objemy na silnici.\n"Zázrak!!!!" rozdíl byl hned znát,chyběly jen kilometry....\nDalšími závody byla Kolotúra jak MTB Maraton,tak i crosscountry a UAC závod v Praze,což byla dá se říci cyklokrosová trať a jel jsem jak vyměněný,sice to nebyl žádný zázrak,ale jel jsem si své průměrné umístění.\nOd té doby už jsem udržoval výsledky,dojel zbytek MTB UAC v mém stylu.\nPřišlo i na našlapaný víkend v podobě Rakovnického cyklování.Začalo to v sobotu ráno MTB maratonem z Rakovníka na místní dva kopce.Po dojetí byly asi 3 hodinkypauza a vyrazili jsme na docela náročný cross country v městském parku,tímto závodem jsme uzavřeli den a sešli se zde opět v neděli ráno,kdy jsem startoval na MTB kritériu.které se jelo pa Rakovnickém náměstíato 30 minut + 1 kolo.Tady byl asi můj zatím nejvydřenější výsledek a tím bylo zlato.Konec sezóny patřil jak už je zvykem POSU,Břežanskému Kostitřasu,Jesenickému Surovci a Cykloenduru.Tak po stručném shrnutí závodů bych řekl,že to nakonec dopadlo dobře,než jak se to vybarvovalo začátkem května.\nVýhra v MTB kritériu na Rakovnickém cyklování,protože to bylo opravdu vydřené výtězství\nNejhorší zážitek mám asi z letošního prvního ročníku Bike Prahue,kde jsem na 18 km přetrhl prvně řetěz,na 26 znovua po vydupání na Cukrák jsem pět metrů před již už začínajícím vrcholem rozlomil přehazovačku,která mi vlítla do kola.To abych podotkl,tak to byl 29 km,což byla přesně půlka tratě,já neměl mobil,prachy ani žádný zazračný vercajk.Proto,když to zrovna nebylo z kopce,tak jsem tlačil kolo asi 6 km,kde už mi docházely nervy.Tímto musím říct,že organizáoři si se mnou nedělali žádný starosti a i po požádání,zda nebudou mít nějaký odvoz zpět z trati,tak mi raději řekli,ať jdu dál..... a že nikdo nic neví.No zhruba na 40 km jsem poprosil Našeho slovenského spoluobčana pracujícího na rodiném domku,zda by mi nemohl pomoct...Ten to skonzultoval s majitelem,který mu řekl památnou větu ..... "Jasně,vem paná s kolem do Butovic a kup lepidlo"T9mto oboum mockrát děkuji a zdravím\nAsi když Bigmig na POSU měl ve své režiji Technikovo lístky do tomboly,vyhrál mu tuším triko,deštník a ještě něco a prohlásil... "To bude magor koukat,co jsem mu vyhrál "\nKapr na fotce úvodní šlapkovské stránky\nVšechny jsou dobré,na každém je něco,konkrétní nedokážu posoudit\nTak po dvouměsíčním polehávání,žraní a tloustnutí jsem začal občas cvičit,už jsem vyjel párkrát na kole,občas chodím rozhýbat tělo na dvouhodivky na pinčesu a fotbálek\nChtěl bych mít něco najeto,přál bych si,aby se mi vyhla jakákoli zranění,poruchy,defekty apodobné potvůrky,které Nás všechny při závodech deptají.Chtěl bych odjet všechny MTB závody UACu a pokusit se být alespoň jednou na nějaké bedně.\nTo je tedy od mé elektronické tužky vše.Ať už čtejícím,tak i ostatním Šlapkám a jejich rodinným příslušníkům přeji vše nejlepší do Nového roku 2103\nStrejda – sezona 2012\nSezona 2012 byla natolik dobrá, že až mam strach, zda se na ní nebudu vzpomínat jako na svou nejlepší v životě. Obecně závodu bylo méně, jiné se nahradily vyjížďkami. Obzvlášť utrpěl UAC. Na druhou stranu bylo víc času na regeneraci a trénink. Takže i v úplném závěru jsem se necítil vyčerpaný a mohl závodit až do konce s chuti. Co do výsledků – někde jsem ztratil, jinde se zlepšil, takže nemam důvod se stěžovat.\nZase cela sezona proběhla ve znamení spolupráce a vzájemné podpory ve skupině A. A tak celkové hodnocení sezony nemohu udělat jinak, než abych řekl par slov ke každému, kdo se na chodu skupiny A podílel, a to bez ohledu na tymovou příslušnost.\nLenka. Spolu jsme zajeli: Jarní Sázavák, Křivoklátské peklo, Rampušaka, Krušnoton, 12 hodinovku v Březí, PoS a taky několik tréninků. S Lenkou jsme poprvé jeli spolu na Beskydu 2006. Respektive jel i jsme s Honzou a Lacem, ale Lenka se s námi párkrát svezla na rovinkách. Pak byla na bedně, tak jsem jí šel poblahopřát, ale tvářila se tak trošku divně, jako že mně vůbec nezná. Neřešil jsem to. Až pak jsem se dozvěděl, že je čerstvě vdaná, byla tam s Tomášem a zřejmě bylo jí trapné, že nějaký cizí chlap tam za ní přišel. Ale Tomáš pak hned na dalším závodě ke mně přišel a požádal, ať Lenku vezmu do skupiny. Tak jsem si říkal, že zřejmě nemam pro chlapa příliš lichotivou pověst, když už jiný chlap mně neváhá svěřit svou mladou manželku a to naprosto bez obav . S Lenkou se mi jezdi naprosto výborně, má podobnou výkonnost, umí se chovat ve skupině a bere ohled na ostatní. A taky: nevím, jak v civilu, ale na kole je velmi málomluvná. Na Krušnotonu jsem to schválně spočítal: za těch necelých 11 hodin společné jízdy jsme spolu promluvili jen 6 krát:\n1. cca po 2 hodinách: „Tak co, vystupujeme?“ „Jo“ (Ivča zrovna přitopila pod kotlem, a bylo na čase opustit balík).\n2. Před Cínovcem: „Nechceš šlehu?“ „Ne, díky, mam vlastní, na bufetu si to dam“\n3. Po Cínovci: „Hele, Igore, když tak jed s nimi“. „Nene“\n4. U Litvínova: „Lenko, dál už tě budu jen brzdit, když tak jeď.“ „Nene“\n5. Na vrcholku posledního kopce: „Podívej se, prosím, nemam prázdné zadní kolo?“ „Ne, máš to v pořádku“\n6. V cíli: „Děkují“ „Děkují“ „Lenka je úžasná!!!“ (ta poslední fráze už vlastně byla pro Tomáše, který nás v cíli vítal.\nTaková málomluvnost na kole mne naprosto vyhovuje. Jsem raději soustředěný na šlapaní.\nFousáč. Spolu jsme zajeli Břežanskou Osmu, Sudety, Peklo, Kolem Posázaví a závěr PoSu. Tenhle chlap kolem prostě žije, když je aspoň nějaká možnost, tak vyrazí na závod. A taky měl výtečnou sezonu, dařilo se mu jak na marathónech tak na UACu. Škoda nepovedeného Beskydu, ale to za rok udělá reparát.\nPantáta alias Zvíře. Sázavák, Sudety, Beskyd, Klikače a PoS. Každý rok skupina A se musí vyrovnat s nějakou ztrátou. Někdo postoupí o patro výš (jako Ivča letos), někdo přestane jezdit (jako Kamion). Ale zatím naštěstí vždycky se objeví nová tvář. A letošním hlavním ziskem byl Pantáta. Údajně letos se poprvé začal jezdit ve skupině a nesmírně si to užíval a pořad pochvaloval. Docela často jsem měl dojem, že má na víc, než jezdit ve skupině A, ale sám on si to pořad jen pochvaloval a nikdy se nesnažil trhnout a zkusit rychlejší skupinku. A to je dobře, hlavně pro skupinu A . Docela bych rad ho v příští sezoně zase viděl v naším gruppetu, ať už v oranžovém nebo ne.\nYetti: Rampušak, Beskyd, Tatry, 12 - hodinovka v Březí. Yetti se vyznačuje dvěma osobitými vlastnostmi: zaprvé neuvěřitelně rychle jezdi sjezdy, a zadruhé pořad zápasí s naraženým ramenem (varianta: loktem, zápěstím, kolenem) z minulého závodu. Ze začátku sezony to bylo obzvlášť problematický, takže před každým marathónem váhal, zda tam vůbec pojede. Ale pokaždé to dopadlo dobře, rozjezdil se a ke konci byl k nezastavení.\nVašek Hejda: Jedomělické okruhy a Kolem Posázaví. Vašek je známa osobnost UACu, sice už nemá tu výdrž, co dřív, ale bylo mí ctí dvakrát ho protáhnout.\nBigMig: Klikáče a PoS. Mig je výborný do skupiny: nezašívá se, tahá docela dlouhé špice a pří tom umí brat ohled na ostatní. Kdykoli by chtěl jet s námi, vždy bereme oběma rukama.\nKolbaba: Naše společné tažení Králem předznamenává návrat tohoto velkého muže do skupiny A. Akorát pozoroval jsem, že Michal ztratil návyk jízdy v háku (což je pochopitelné, momentálně trénuje převážně sám). A tak dost často místo toho, aby využil závětří za mnou, snažil se jet vedle, a dokonce i na druhé pulce vozovky. Ale věřím, že v příštím roce už ho budeme vídat mezi sebou. Už i letos na PoSu vydržel s námi víc, než celé kolo.\nPo jednom závodě jsem taky jel s dalšími, ale to už vyjmenuji jen šlapky: Iceman a Krojc (Sázavák), Mike, Kocot a Quit (Tatry). Škoda, jen že to byl jen jeden závod. Ale různé okolnosti tomu nepřály.\nNa prvním místě u mě rozhodně bude Krušnoton. Opravdu vrchol sezony.\nDruhé a třetí místo rozdělím mezi Rampušakem a Českým Šternberkem.\nJednoznačně Jintrovičuv pád na Křivoklátu. Ale taky zažil jsem celkem tři totální propadáky: Jedomělice, Kolem Posázaví a Bratronickou časovku.\nProč vlastně Kolikač nebyl na bedně?\nLetos nedokazu vybrat\nNečetl jsem úplně všechno, třeba ten nejlepší mne unikl.\nV klidu. Posilovna, běh, kolo o víkendu.\nUž si snažím nedávat dalekosáhlé plány. Ale o sezóně 2013 mohu jen prohlásit, že byl bych rád, kdyby byla.\nYetti – Bolestivé cyklistické postřižiny\nSezóna s vyšší fyzickou výkonností ale i s vyšší hmotností, což nevedlo k výraznějšímu zlepšení v kopcích. Zimní příprava vyšla skvěle a měl jsem slušně nakročeno do sezóny. Bohužel, důsledek prvoaprílového závodu v Hlohovci mě omezoval polovinu sezóny. Za týden ve stejné oblasti na Kanec trophy jsem zajel ještě dost slušně, ale potom se naležely zhmožděniny a vezlo se to s efektivitou na závodech z kopce dolů. Na krátkých závodech to ještě šlo, ty delší jsem si protrpěl. O bednu Zlatého kola Vysočiny jsem asi přišel na posledních dvou občerstvovačkách, na kterých jsem strávil zhruba hodinu a přemýšlel o vzdání. Rampušáka jsem odjel jen proto, že jsem ho měl zaplaceného. Protrpěl jsem si ho též v bolestech a chtěl jsem ukončit maratonskou sezónu. Laco mě ukecával ať jedu Beskyda, já nechtěl trhat partu a hlavně chtěl být u návratu velkého Kocota. Tak jsem jel. Ruka už moc nezlobila, jen stehno v kopcích stále tahalo, přesto jsem jel v celkové pohodě a myšlenky na předčasné ukončení sezóny se začaly rozplývat. Tatry se mi jely dost dobře, jen to peklo na Húty mě skoro smrtelně dehydrovalo. V závěru sezóny se mi jezdilo lépe a lépe. Přispělo k tomu i zkrácení rámů u horských kol, ale hlavně výměna kratších klik na všech kolech. Z euforie mě probral pád na Hustopečském Kameňáku (modré levé oko) a sezónu ukončilo osobní setkání s větví o průměru tak dvanáct centimetrů na Ořešínském Vichru (modré pravé oko). Poslední závod Soběšickou Muldu jsem raději vynechal. Letos to dost bolelo a hodně se zkracovalo, i knír jsem zastříhl.\nNávrat velkého Kocota.\nJeden břeclavský magor (podle zdejších cyklistů) hodil na Hlohoveckých okruzích v balíku vlnu a sejmul mne a následně letěl i Aqua. Následky byly bolestivé a dlouhotrvající. Naražené levé rameno bolelo do srpna, levý loket ještě dnes a pravé stehno občas v kopcích potahá.\nLemondovy hlášky okolo 150 kiláku na Králi Šumavy. Bohužel jsem si je nezapsal a vzpomínám na ně matně, ale v ty momenty (byly tři) mě dost pobavily.\nBohužel jsem je všechny nečetl, tak nechci hodnotit.\nChci si doléčit výron kotníku i jiné neduhy ze sezony a začít pracovat na zkvalitnění přípravy.\nZúčastnit se celé série 53x11 a to v lepší fazóně než doposud. Obhajovat pozice na Kavkazcupu, ikdyž to bude náročnější protože přijdou mladí a ty budou řádit jak na Klondiku.\nVše záleží na zdraví. to bude mýt ty nejvyšší trumfy.


Olej FORD Orion 1.6 - Motorové oleje pro každý vůz\nProč je důležitý správný motorový olej pro FORD Orion 1.6?\nKromě toho také olej udržuje motor vozu FORD Orion 1.6 od nečistot a oxidace. Na oleji prostě záleží. Oleje se vyrábí v různých viskozitách. Viskozita je míra vnitřního tření. Čím je olej viskóznější, tím je jeho míra vnitřního tření vyšší. Pro srovnání - například med má vyšší viskozitu než voda. Viskozita přímo závisí na okolních i vnitřních teplotách a musí odpovídat konkrétnímu motoru. Viskozitu zjistíme přímo z označení oleje. Oleje se označují například 5W-30. První číslo označuje viskozitu za studena, což označuje i následující písmeno (W=WINTER). Čím je první číslo nižší, tím je olej méně viskózní. Nižší viskozita za studena pomáhá motorům lépe startovat v chladném prostředí, protože vytváří menší odpor. Druhé číslo označuje viskozitu za vysokých teplot. Ta opět musí odpovídat požadavkům vašeho motoru.\nMinerální a syntetické oleje - jsou vhodné pro FORD Orion 1.6?\nEspecificaciones de FORD Orion 1.6\nPneus pour FORD Orion 1.6\nMotorový olej pro FORD Orion 1.6\nVyberte variantu FORD Orion 1.6:\nOrion 1.6, 1.6i (P) (1983-1986)\nOrion 1.6, 1.6i (P) (1986-1990)\nPrémiový olej Helix Ultra Professional AF 5W-30 je pro ty, kteří chtějí maximální péči o motor svého vozu. Je doporučován přímo pro Orion 1.6, 1.6i (P) (1983-1986) a je tak to nejlepší, co můžete dopřát svému vozu FORD.\nMotorový olej Helix Ultra AF 5W-30 plně vyhovuje specifikaci pro Orion 1.6, 1.6i (P) (1983-1986) a je tak ideálním mazivem pro tento vůz FORD.\nMotorový olej Helix HX7 Professional AF 5W-30 je ideální alternativou dražších olejů pro Orion 1.6, 1.6i (P) (1983-1986) avšak i tak plní specifikaci pro oleje pro vozy FORD.\nKapacita: 3.5 / 3.8litrů\nPrémiový olej Helix Ultra Professional AF 5W-30 je pro ty, kteří chtějí maximální péči o motor svého vozu. Je doporučován přímo pro Orion 1.6, 1.6i (P) (1986-1990) a je tak to nejlepší, co můžete dopřát svému vozu FORD.\nMotorový olej Helix Ultra AF 5W-30 plně vyhovuje specifikaci pro Orion 1.6, 1.6i (P) (1986-1990) a je tak ideálním mazivem pro tento vůz FORD.\nMotorový olej Helix HX7 Professional AF 5W-30 je ideální alternativou dražších olejů pro Orion 1.6, 1.6i (P) (1986-1990) avšak i tak plní specifikaci pro oleje pro vozy FORD.


Experiment Reflexu: Může psychotronik přenášet energii na dálku? | Reflex.cz\nBohumil Pečinka30. července 2016 • 16:00\nTuto sobotu od 18 do 19 hodin bude psychotronik Josef Schrötter aktivovat magický obrázek\nJak bude experiment s aktivovaným křížkem v Reflexu probíhat?\nV sobotu od 18 do 19 hodin mohou čtenáři vnímat energii z obrázku s tím, že si ho umístí před sebe do vzdálenosti jednoho metru nebo si nad něj dají dlaně citlivější ruky a budou vnímat energie. Mohou pociťovat teplo, brnění, mravenčení, tlak nebo vánek nebo jiné nepopsatelné pocity, že se v organismu něco děje.\nV sobotu od 18 do 19 hodin se pohodlně usaďte do křesla a ze vzdálenosti do jednoho metru přijímejte a vnímejte pozitivní energii pro váš organismus. Běžná doba pro harmonizaci a posílení je 20 minut. Kardiaci a epileptici by obrazec neměli používat.\nMají cítit něco ideálně?\nKdo je úplně zdravý, může cítit vánek, ten, kdo potřebuje nějaký vážnější problém, z prvopočátku pocítí tlak a musí vnímat energii tak dlouho, dokud nebude cítit teplo. U toho, kdo pocítí teplo hned, se dolaďuje něco jednoduššího v těle. Kdo cítí lechtání a mravenčení, má v těle jen nepatrné věci, které potřebují doladit.\nref 19. července 2016 • 00:13\nO jaký druh energie půjde?\nŘíkám tomu bioenergie předávaná z člověka na člověka prostřednictvím energeticky aktivovaného obrázku. Já tu energii budu programovat a smyslem bude posílení a harmonizace organismu. Určitě bychom přivítali, kdyby nám čtenáři napsali, jak energii z obrázku vnímali.\nNebojíte se, že to nevyjde?\nNebojím. Citlivých lidí je u nás stále ještě dost. Víte, musíte k tomu přistoupit jako ke hře. Na někoho to bude působit, na jiného ne. Jako všechno v životě. Jinak je důležité, že hlavní proud energie bude mezi 18. a 19. hodinou. Pak dojde k poklesu.\nIvo Železný 14. dubna 2016 • 16:22\nCelý rozhovor s psychtronikem Josefem Schrötterem si přečtěte v novém tištěném Reflexu, který vyšel 28. července.\nKlíčová slova: experiment, psychotronik, bioenergie


Štítky článku: daně • ekonomika • podnikání • Skandinávie • socialismus •\nDůvod je jednoduchý. Vláda zjistila, že tamní „daňové peklo“ — zejména daň z kapitálových příjmů a z bohatství — vyhání bohaté investory do daňových rájů. Týdeník Challenges v této souvislosti uvedl, že třináct z 25 nejbohatších francouzských rodin úplně nebo částečně přesídlilo do zahraničí. Vláda konečně po desítkách let objevila účinky přehnaně vysokých daní. (Je záhadou, co se učí na École Nationale d’Administration, údajně prestižní vysoké škole pro budoucí vysoce postavené „cadres“. Ekonomie to zaručeně není.) Premiér Dominique de Villepin oznámil, že žádný daňový poplatník by neměl platit na daních více než 60 procent příjmů. Objevil tím nový kontinent. Dalo by se říci, že Ameriku.\nSymbióza sociální demokracie s velkým kapitálem šla tak daleko, že štědré daňové zákony umožňovaly velkým podnikům snižovat daňový základ do takové míry, že vlastně nebylo nutné platit daně vůbec. Podniky platily daně ze zisku především proto, že musely vykázat nějaké zisky kvůli možnosti žádat o bankovní úvěry, výplatám dividend a ceně akcií na burze. Ve skutečnosti tak byla míra podnikových daní prakticky dobrovolná. Proto také finanční úřady téměř neprováděly žádné revize. Velcí podnikatelé — z větší části příslušníci šesti švédských oligarchických rodin — byli spokojeni a necítili potřebu finančně podporovat pravicovou politickou opozici.\nPíše pan Pavel Kohout pro Reflex via Virtually.cz\nAutor článku: Kohout Pavel | Vydáno: 20. 1. 2017 | Přečteno: 1 173 × | Prestiž Q1: 10,48\nSouvislé články: :: ↓ ↓ :: Osud střední třídy… Proč nejsme ani právním státem, ani republikou, ani demokracií… Proč už jsem zase disident? Pomalu vymíráme. Proč? Proč nebrat dnešní odbory Proč republika nefunguje Proč mám problém s restitucí Proč jsou Pardubice jiné? Proč ano a proč ne! Proč to fungovat nemůže a nikdy nebude (1) Proč to fungovat nemůže a nikdy nebude (2) Proč to fungovat nemůže a nikdy nebude (3) Proč to fungovat nemůže a nikdy nebude (4) Proč to fungovat nemůže a nikdy nebude (5) Proč nám zakazují myslet… Proč vás nezaměstnám! Proč si zaměstnanec v ČR odnáší při výplatě domů jen 15 000? Demokracie ničí svobodu a bohatství Proč nejsem Rusku vděčný za osvobození Jak nám dotace ničí morálku? Stravenky? Proč? Pro koho? Proč jsou dnes daně tak vysoké? Proč potřebujeme deflaci a vyšší úrokové sazby Jak sociální stát ničí solidaritu, aneb člověk člověku vlkem Proč západní svět krachuje? Proč procento nejbohatších vlastní polovinu světa Proč nepotřebujeme stát (1/2) Proč nepotřebujeme stát (2/2) Populisté, aneb doučování pro politickou třídu Proč je komunismus zlo? Proč jsem proti EET? Protože je to socialismus v praxi Proč online pokladny nebudou v 2016 ani omylem Proč evropské dotace škodí Proč teď už vůbec nesouhlasím s EET? Proč EU nedovolí Řecku odejít? Jak se chtěl stát Kuba součástí střední třídy Proč nePRIDEm — aneb vlezte mi s celým Prajdem na záda Jak bačkoroví ekonomové ničí světovou ekonomiku Proč je nežádoucí silný stát? (1/3) Proč je nežádoucí silný stát? (2/3) Proč je nežádoucí silný stát? (3/3) Poslušnost vůči autoritě: Proč lidé zabíjejí na rozkaz? Proč volný trh? Pravice a levice dříve a dnes Proč socialisté nenávidí kapitalismus? (1/2) Proč socialisté nenávidí kapitalismus? (2/2) Definice pravice a levice Proč nám tak lžou? Proč máme v Evropě s islámem problém? Proč mzdy v Česku nerostou víc? Proč Fico nesníží DPH Proč je byrokracie problém krát čtyři Proč říkají, že nám uprchlíci prospějí? Co se děje a proč? Neomarxistická levice likviduje Evropu Negativa Facebooku — aneb proč na něm nejsem a nebudu (1/3) Negativa Facebooku — aneb proč na něm nejsem a nebudu (2/3) Negativa Facebooku — aneb proč na něm nejsem a nebudu (3/3) Proč lidi věří lhářům? Proč v Česku přestáváme svobodně dýchat? Proč je soudružka Marksová ministryní… Potěmkinova vesnice I: Víme, co učit a proč (1) Potěmkinova vesnice I: Víme, co učit a proč (2) Proč demokracie zanikne Pravice a levice I. Pravice a levice (2) Proč se socialistům nehodí přiznat, že nacismus je levicový Lidská práva a Nová levice Největší lež v dějinách „levice je pro chudé a pravice pro bohaté“ Proč „musí být inflace“? Proč se stát nebrání proti tuneláři Zdeňku Bakalovi Proč je Lafferova křivka k ničemu Proč je masa moudřejší než elity Proč cpeme korejské pneumatikárně tři a půl miliardy korun??? Kdy a proč se stane z mladého člověka praktikující bolševik? Proč potřebujeme nestátní školství? Konec extrémní levice Proč matematiku? Stačí, když lidé budou umět počty! Proč máme nízké mzdy Řekněte mi, proč bychom měli zůstat v EU, žádala britská královna Nová levice chudé lidi jen zneužívá k vlastnímu prospěchu Tragédie tzv. Nové levice Proč nám nevěří? Evoluce ekonomiky nebo proč se socialisté mýlí Proč je odchod Velké Británie dobrou zprávou pro svobodu Proč jsem občanem? Nová levice (1) — Frankfurtská škola Nová levice (2) — Frankfurtská škola Nová levice (3) — Frankfurtská škola Proč nemohou být muslimové otevření jiné víře? Nová levice (4) — Saint-Simon, EU a nová demokracie Proč diskriminovat? Proč jsem se vybodla na práci pro stát Nová levice (5) — Nenásilný převrat Frankfurtské školy Vraždy podle Dextera: Proč lidé napodobují mediální násilí Matěji, proč tě v Brně nechtějí? Proč levičáci nemají rádi Matku Terezu Levice i pravice ve společnosti bastardů Babiš: Proč bychom s komunisty nemohli spolupracovat? Proč jsou důležité ceny Evoluce ekonomiky, aneb proč se socialisté mýlí Proč jsou EET a kontrolní hlášení špatná Proč nepotřebujeme kraje Proč nejásat nad vyrovnaným státním rozpočtem Proč jde z Babiše strach Vykladači pravdy aneb proč Forejt lhal Proč si tzv. levicoví liberálové kopou vlastní hrob? Afghánistán: proč být maximálně opatrný 10 důvodů proč nezrušit otroctví Proč je zavedení EET špatně? Proč je EET špatný projekt Proč je stát největším zločincem Vláda záměrně decimuje střední třídu Proč je Česko chudá země (1/2) Proč je Česko chudá země (2/2) Vláda ničí živnostníky, ale doplatí na to všichni Morálka levice, pravice a libertariánů (1/3) Morálka levice, pravice a libertariánů (2/3) Ústava USA: Proč vznikla a co jí předcházelo? Morálka levice, pravice a libertariánů (3/3) Proč byl dnes Babiš při čtení svých novin hodně smutný Proč Babiš smí to, za co jiné stíhají? Proč křesťané hlasovali pro Trumpa Proč Babiše za ty dluhopisy nestíhají? Proč berou Češi tak nízké platy oproti EU? Proč levicoví papaláši z ČSSD posílají děti na soukromé školy? Proč je mobilní internet v Česku drahý a proč je to průšvih (1/2) Proč jdu demonstrovat? Proč je mobilní internet v Česku drahý a proč je to průšvih (2/2) Proč Němci vpustili milión migrantů? Proč věřím v libertariánské náboženství Proč jsme daňoví šampióni Proč maminka Andrejovi neřekla, že se čápi vracejí? Stroje nám vezmou práci (a proč je to dobře) Proč chudí nemají rádi bohaté? George Orwell: od tuláka k černému svědomí evropské levice Proč potřebujeme svátek kapitálu Česká politika: proč mechanismus nefunguje Proč to děláš, Tomáši? Proč budou milióny lidí volit Babiše? Proč teroristé páchají teror Proč musí loupežník ven Proč nevěřit průzkumům Proč nechci EUropskou armádu Pět důvodů, proč ukončit zákazy kouření Proč by proboha měl mít doma někdo útočnou pušku? Proč svého syna učím porušovat zákon Nejničivější politika levice Němci — pod hlavičkou EU — brutálně zesilují útok na střední Evropu Proč lidi často věří blbinám? Proč máte mezeru v životopise…? Proč nefandím lepšímu výběru daní Proč líp už být nemůže Pasti na střední třídu Co je komunismus a proč v praxi nemůže fungovat? Proč stojí máslo 50 korun? Kvůli EU! Pět důvodů, proč stojí české školství za nic Inkluze: projekt MŠMT a neziskovek ničí naše školství Forerův efekt: proč jsme ochotni zaplatit podvodníkům? Sedm důvodů, proč nevolím a nepůjdu volit Proč zůstáváme chudými příbuznými? Proč je byrokracie problém krát čtyři Proč jsme nemohli v Českém rozhlase mluvit o českých volbách Proč mám vlastně pomáhat Ahmedovi? Proč Svobodní opět neuspěli? Proč vyhrál Babiš? Proč nás šikanují? Protože mohou. Tak se postarejme, aby nemohli Západu vládne nová totalita Nové levice Proč inteligence a racionalita nejsou jedno a totéž Tlak progesivistické levice graduje Stará levice umřela. Nová přebírá moc Proč vyspělé státy nemají rovnou daň Proč se nezvýší výběr daní z příjmu (1/5) Proč se nezvýší výběr daní z příjmu (2/5) Proč nejsem konzervativcem (1/4) Proč se nezvýší výběr daní z příjmu (3/5) Proč nejsem konzervativcem (2/4) Proč se nezvýší výběr daní z příjmu (4/5) Proč nejsem konzervativcem (3/4) Proč se nezvýší výběr daní z příjmu (5/5) Proč nejsem konzervativcem (4/4) Proč by měl být bílý muž a priori zločinec? Proč nechceme uvěřit tomu, že žijeme ve zlatých časech? Proč volím Zemana Proč si myslím, že Drahoš (spíše) prohraje Proč je Drahoš (ne)volitelný Proč nemohu volit profesora Drahoše Otevřený dopis: proč vás nevolím, pane Drahoši! Proč se stal Drahoš kandidátem Kavárny? Čtyři důvody, proč by se měl systém nuceného vzdělávání zhroutit Proč Hynek nepodpořil Drahoše V. Klaus: proč byl nasazen beznázorový Drahoš? Kdo rozděluje a proč? Proč se daří válce proti hotovosti? Proč jsou evropské vlády tak vyděšené z „falešných zpráv“? Daňová povinnost a důvod, proč se jí plno subjektů vyhýbá V čem měl Karl Marx pravdu, a proč ankap nelze „zavést“ Proč Babiš stále vítězí? Proč Orbán vítězí ve volbách? Proč nám feministky neustále lžou? Proč chybí vážná diskuse o ekonomických tématech? Proč ve Venezuele lidé umírají hlady Proč se v naší ekonomice právě teď láme chleba? Touha po rovnosti ničí svět Proč nejsme nejlepší na světě? I když bychom měli… Proč nedávám důvěru této vládě Proč jsem člověk pravicový, liberálně-konzervativní Proč ekofašismus Levice volá po nové ODS Chemnitz aneb Odlišná reakce na Západě a ve střední Evropě Proč je v ČR tak draze? Vysvětlení je jednoduché… Europoslanci kvůli eko-fanatismu ničí ekonomiku Masakr staré, vzestup nové levice Proč socialisté nenávidí prosperující Ameriku Proč je důležitá nezávislost? Ponechme v přístupu na střední školy svobodu volby Levice se definitivně pomátla Proč se marxismus přesunul z ekonomie ke kultuře Proč české příjmy zaostávají Vláda ničí domácí výzkum a pere to do zahraničních montoven Proč nejsem liberálním demokratem? Proč chudí nenávidí bohaté Proč zkrachuje Evropská unie? Dvé ponaučení, proč neradno lámati vývoj přes koleno Proč označujeme progresivisty za radikální levici? Prezident Macron přinesl nové argumenty, proč z EU vystoupit Antisemitismus nové levice Proč nevolit Čaputovú za prezidentku Střední třída mizí, politiku to radikalizuje, viník je přehlížen Proč podnikáme? Proč mě EU a lidé, kteří ji podporují, děsí Tradiční Evropa jde do kytek. Levice vládne Proč je důležité mít doma kulomet USA — komunistická levice požaduje bojkot prodejní sítě Konec vlády a proč je v létě léto Nebezpečný stalinismus uvědomělé krajní levice Proč musí Gábinka ve školce po obědě odpočívat na lůžku? Proč nechci emigrovat, i když mě tu mnoho věcí štve Proč britský parlament šílí Žádný z důvodů, proč ztroskotal minulý socialismus, nezmizel Proč chtějí vzít batolatům pohlaví? Zde levice, tam pravice, aneb Zboží s prošlou záruční lhůtou EU v čele „boje“ proti změně klimatu. Proč a zač… Čert a levice nikdy nespí Důchodová reforma v Česku — proč a jak Opravdu nevím, proč by měl volič ODS věřit Proč vítězí populisté? Proč svět není Velikonoční ostrov Proč intelektuálové dokážou být tak pitomí? 17. listopad: proč si to otevřeně nepřiznat? Proč nám vládne „bolševik“?


Velká podprsenková inspekce: Pryč s nepadnoucími kusy! | Pro ženy | Blesk.cz\nPro ženy > Trendy > Podprsenková revoluce > Velká podprsenková inspekce: Pryč s nepadnoucími kusy!\n28. května 2018 | 00:00\nJe čas na velkou podprsenkovou inspekci. Až se budete oblékat, zkontrolujte těchto pět základních znaků dobře padnoucí podprsenky. A pokud zjistíte, že některá z nich nesedí, berte to jako důvod k radosti. Vyměníte ji za kousek, který bude nejenom krásný, ale zaručeně i pohodlnější a zdravější pro vaše tělo. Tak jdeme na to!\nAch ta ramínka\nPrvním signálem špatně padnoucí podprsenky jsou zařezaná ramínka. Správně totiž ramínka netlačí, nedělají červené, bolestivé proužky. Nejdřív zkontrolujte, zda ramínka nejsou zbytečně utažená. Povolte je až do bodu, kdy se nezařezávají, ale pořád ještě cítíte jejich pevný kontakt s kůží. Co se stalo? Nemají prsa najednou pořádnou oporu? Jejda, vypadá to, že máte na sobě podprsenku, která neunese váhu ňader a škodí zádům. Pryč s ní! Co takhle vyzkoušet podprsenku Elizabeth?\nTunel uprostřed výstřihu?\nSkloňte hlavu a podívejte se mezi prsa. Střed podprsenky má ležet na těle, ale ta vaše udělala na hrudi něco jako tunýlek? Podobné místo je možná šikovné na pašování tajných mikrofilmů ve starých bondovkách, ale na běžný život se rozhodně nehodí. Chtělo by to podprsenku, která respektuje vzdálenost mezi prsy. Podívejte se třeba na podprsenku Spacer 3D. Vidíte, jak perfektně přiléhá její střed?\nŽádné trápení s kosticemi\nU dobře padnoucí podprsenky kostice obepínají celá prsa. A rozhodně přitom netlačí. Špatně zvolená podprsenka se snadno pozná i podle jednoho nepříliš estetického momentu: vytlačí do podpaží „přebývající“ část ňader. Přitom je tak snadné najít kousek, který to nedělá. Vzorem vám může být třeba podprsenka Jeanne White. Dokonce i ty z nás, které příroda obdařila skutečně štědře, budou v podprsence tohoto střihu vypadat dokonale.\nPodprsenka Jeanne White\nPlný košíček. Tak akorát\nVe čtvrtém bodě se dostáváme ke košíčkům. Věděla jste, že jenom 20 % žen nosí podprsenku správné velikosti? Pokud prsa vyplňují košíček, ten nikde netlačí ani neodstává, patříte mezi pětinu šťastnějších. Jestli ne, zkuste se podívat na online aplikaci, která vám tu pravou velikost doporučí. Výsledek vás nejspíš překvapí, ale o to větší bude požitek, až budete mít poprvé na sobě podprsenku, která dokonale padne.\nObvod nemá šplhat\nMódní peklo je plné žen, kterým vycestovalo zapínání podprsenky až nahoru za krk. Jenže tady nejde jenom o estetiku. Takový obvod nedrží váhu ňader a škodí zdraví. Jak se tedy chová ten perfektní? Vepředu i vzadu je ve stejné výšce, nikam neujíždí. Pěkně přiléhá k tělu, aniž by nepříjemně tlačil a omezoval v pohybu. Ukázku ideálně padnoucího obvodu najdete u podprsenky Sandy Beige. Všimněte si, že obvod kopíruje tělo pod prsy a od ramenou dozadu se nezvedá. Přesně takovou potřebujete!\nPodprsenka Sandy Beige\nProšly vaše podprsenky inspekcí bez ztráty kytičky? Nebo se našly nějaké nedostatky? A co by vám doporučila podprsenková aplikace?\nKlíčová slova: komerční prezentace, astratex, podprsenková revoluce, podprsenka, spodní prádlo\nCeloroční domácí wellness s vířivkou Softub


No jo, škoda těch klasickejch zakouřenejch hospod, kam člověk zašel na pivo, na karty a kde se hrávalo na harmoniku... To už se bohužel asi nevrátí.\nAť si každej žere co chce, klidně i moje polovička, když mi v troubě peče bůček.\nMě spíš vadí, že mizej klasický stánky s klobásama, nebo domácíma langošema, a pívem v kelímku. Zavíraj se klasický hospody, který nabízej tradiční hotovky. Dneska je to samá pizza a cola a v hospodě samý kraviny, hovadsky servírovaný, předražený, nedochucený, nepřirozený...\nNejraději mám Dršťkovku, Koprovku a čočku s klobásou, nebo slaninou.\nMagua: Přesně! Jen musíš dávat pozor, aby Ti k tomu neinklinovala manželka, to by byl průser.\nTo je určitě zas nějaký trend jako to bio, všichni mají padesát kilo i s batohem a myslí si, že žijou zdravě a jsou in.\nZlatá svíčková, guláš a vepřo, knedlo, zelo\nNení nad klasickou českou kuchyni (knedlíky apod.)! Leze mi na nervy, jak teď všichni frčí na "raw stravě", "super potravinách", atd. Co si o tom myslíte?\nNo tak letos, díky přemíře práce, jsem trochu zaspal. neb příprava mého oblíbeného dezertu má být šest neděl před vánočními svátky. Tak že jsem tedy koupil nektarinky, které jsem dostatečně umyl ve vlažné vodě. Poté jsem je napíchal špejlí, aby pouštěli štávu a sami byli schopny šťávu přijímat. Celé je tedy narovnávám do sklenice a zalévám rumem. Francouzký recept sice uvádí koňak, ale mě rum přijde voňavější. Takto by se to tedy mělo nechat těch šest neděl v temnu a chladu nechat uležet. Tenhle dezert má hned dvě využití. Rozpůlené ovoce se šlehačkou a strouhanou čokoládou je fajnová věc na lžičku, ale máte i slaďoučký likér k pohádkám.\ntvl Eicherik To mělo být ve vtipech ne? Tys mi dal Prej "dobrou chuť"\nUž dlouho jsem chtěl přispět do této rubriky, ale dlouho jsem nevěděl čím, protože uvařit umím jen čaj. Tak nakonec to vyhrál ten čaj.\nNávod na přípravu černého čaje:\nNejprve dáme vařit vodu. Doporučuji rychlovarnou konvici, odpadá tím riziko, že připálíte vodu. Mezitím si připravíme hrníček a do něho vložíme pytlík čaje. Jako ortodoxní blackmetalista doporučuji čaj černý. Dále můžete do hrníčku vložit kostku nebo několik kostek cukru pro oslazení. Já doporučuji bez cukru, chut čaje bude výraznější. Nakonec do hrníčku vložíte lžičku, kterou ten pytlík čaje zatížíme. Mezitím se nám uvařila voda v konvici a čaj v hrníčku zalejeme. Čaj necháme louhovat 3 - 4 minuty. Já někdy louhuji i déle, ale není to zdravé. Po ukončení louhování pytlík z hrníčku vylovíme a hodíme do koše. Poté můžete do hrníčku stříknout několik stříkanců citronku nebo limetky. Na úplný závěr čaj zamícháte lžičkou a můžete podávat.\nVánoce jsou svátky obžerství a každej, nebo spíše každá hospodiňka se předvádí kolikatero cukroví má již napečíno. Já dávám přednost po vzoru našich předků mnohem običejnějším záležitostem. Teď jsem dodělal tlačenku z hrachu. Recept je naprosto jednoduchý. Po nutném vymáčení hrachu jej dáte vařit. Po uvaření dáte asi čtvrtinu stranou a zbytek rozmixujete. Potom vrátíte co jste odebrali, přidáte na drobno pokrájená dopředu uvařená vejce, nakládané okurky a třeba i pokud někdo má tak feferonky. Vše je zároveň k vůli batevnosti tlačenky. Samozřejmě nesmíte zapomenout na přidání tuhnoucí hmoty. Tady spousta lidí využívá různých přípravků. Já jsem pro tentokrát použil pudink.\nKdyž jste u té mikrovlnky, tak jste mi připomněli událost, která se stala asi před rokem. Synovec kamarádky mé ženy nechtěně namočil křečka a s dobrým úmyslem ho usušit ho do té mikrovlnky strčil. Nemusím ani vyprávět dál, co se pak stalo. Chudák křeček\nBohužel to není anekdoda\nNo tak to je teda fakt umělec. Ale i mistr tesař se utne a i mě se zadařil dobrej kolaps. Jednoduchá odpolední svačinka je prostě dát na talíř sekanou, něčí, čímkoliv poházet, nebo ji potřít taveným sýrem a přikrýt plátkovým sýrem. Pak to vrazit do mikrovlnky a nechat ohřát tak aby se sýr simpaticky rozpustil. Jelikož jsem milovník smradlavých sýrů, tak po vyndání z mikrovlnky jsem to třeba ještě poházel pokrájeným romadurem, který se na teplým jídle samovolně roztavil. Ovšem jednou jsem to nějak nezaregistroval a dal jsem to do mikrovlnky i s tím romadůrem. Smradu jak v Cařihradu, kuchyň nevyvětratelná, mikrovlnka na vyhození a já na vydědění.\nTak brácha je taky umělec. Vařené vajíčko ohříval v mikrovlnce, kdy následně do vejce kousnul a rozžhavený žloutek se mu rozstříkl po celé hubě. Nejvíce to samozřejmě odnesly pysky, které měl plné puchýřů a vypadal tak, jak kdyby se cucal s kulmou na vlasy. Kupovaný plátky polský sekaný, která obsahovala maso jen v podobě 10ti % mleté vepřové kůže, pekl v troubě bez tuku až do úplného zuhelnatění a kuchyň se tak po 40ti minutách změnila v bojové pole po chemickém útoku.\nTak ono se v kuchyni dá zažít spousta legrace, ale člověk se spíše zasměje cizím nezdarům. Tak dám do vínku hystorku své známé, jejíž manžel je v kuchyni dle jejích slov absolutní trdlo. Jelikož se rozhodl její potomek přijít na svět nečekaně o něco dříve, tak nestihla svému mužíčkovi předvařit nějaké pochutiny na pár dní dopředu, jak měla původně v plánu, aby novorozenci nezemřel otec hlady. Tak mu alespoň nařídila, aby si alespoň udělal polívku z pytlíku, aniž by tušila, že pan inženýr nedokáže ani tohle. Ten jednoho rána po bujarých oslavách narození nositele jeho jména, došel k názoru, že by mu slepičí polívka z pytlíku po ránu mohla udělat dobře. Jenže obsah sáčku nenasypal dle návodu do 3/4 litru vody, nýbrž do 3 až 4 litrů vody. Chuť si můžete domyslet sami.\nZkušenost to neni má Vtip jsem nedávno někde četl.\nCrippled Reverend :Super aj u teho vaření se ček nasměje ,aj ten hantec skvělej ,ale když můj donésl domů nutriu,tak mě smích rychle jaksi přešel ,nevíte nekdo nejaké skvělej recept ,aby se to dalo jíst,když ju vidím ,tak nevím jak tu kurvu dostanui do trouby a ještě nečém přikrét .\nKrocan na pivě.\nKoupíme pětikilového krocana (asi pro šest osob) a basu piva.\nK tomu sůl,pepř, olivový olej a proužky špeku.\nNalejeme si sklenku piva a připijeme na úspěch díla.\nPoté uložíme krocana na pekáč a vložíme do trouby. Nalejeme si dvě bleskové půllitry a připijeme opět na úspěch díla. Po dvaceti minutách nastavíme termostat na 250 °C, ať trouba pořádně bručí. Dame si\ndalší tři lahváče. Po půl hodině ptáka otočíme a nadále bedlive hlídáme.\nObčas se chopíme flašky ppivase a nalejem si do řepy. Po další bůlhodince se uopatrně vydáme k lince a krocanou prodočíme. Přidom dáuáme bacha, abyzme se neupálili uo ty pojebaný dvéře vod trouby. Si dalších pěét nebo zedm lauhváčůů a pak a tak. Kurvacana pečem další dři hodinkýý (ale je to vcelku fuk) a každých deset minud dem čúrat. Je-li to aáspoň drožku možný, dolezem ke sforákua úytáhnem troubu z grozana. Dofřejem si ježdě jedoóo loka a znoúua se pokuzíme tu kurvu dostad uen. Zúédnem tóo prokladýo ffóógla z éé zeměéa rrrrrrrrdnemho na boddnos. Dáúuúáme uéélkýho majzla na uk! louznutí na zamaštťěnýým liinoúlluélu. Néllsze-li tomu zabránid, szskuszszsimesze zsznoúúa póószszsdááuitna nohýýýáááaúú uonojetostejnějedno !!!!!!\nPríští den po vydatném spánku sníme krocana studenýho s majonézou a s aspirínem.\nZajímavý nápad Pepo, sice si z ovoce nakládám pouze utopence a hermelín, ale v tom rumu to může být zajímavé. Zatím budu rum užívat přes zimu čistý a jakmile se něco urodí, budu postupovat dle předchozí rady. V lese většinou hledám pouze houby, ale je mě líto je trhat, tak je tam mnohdy i nechávám, abych je nerušil.\nTak jelikož jsmeš narazili u jedný recenze na téma alko zavařování, či nakládání ovoce do alkoholu, tak sem přihodím jednoduchej recept, které sám rád využívám.\nTak ten je pro ty, co milují procházky přírodou (jako třeba Magua), Ale nejsou náruživámí sběrači přírodních plodů. Je sice po sezóně a tenhle recept není aktuálni, ale může to být jako inspirace pro příští rok. Oficiálně já tomu podle jednoho receptu říkám "Bavorský kotlík". Ono to těch názvů je povícero a záleží na destinaci a na druhu alkoholu. Prostě sračí sbírat lesní plody, sem týmhle ty a sem támhle to. Prostě se to zalívá následně alkoholem, a je jedno, jestli brendy (Irsko), koňakem (Francie), a nebo mým oblíbeným rumem. Prostě se sbírají lesní plody po celé léto a zalévají se rumem, aby byly plody pořád pod hladinou. Od poslední vrsrvy plodů je dobré to nechat alespoň šest neděl vyzrát a poté se může konzumovat. Může se to jíst samotné jako kompot a už jse viděl z toho dělat i čaj. Ovšem takhle nakládané lesní plody jsou luxusní jako ozdoba zmrzlinového poháru. Zejména vanilkového, který tomu dodá zajímavou dobrodružnou chuť pro řidiče jakých koliv vozidel.\nVíte jak se dělá fialová zelňačka?\nTo si prostě za úplně jiným účelem koupíte červený zelí. Potom přijede návštěva na noc a poručí si zelňačku a jelikož není k dispozici zelí bílé, tak použijete zelí červené. Pak prostě klasickej recept, do kterýho vám červený zelí začne pouštět barvu, až výsledný produkt dostane nádherně fialkovou barvičku. Člověk by řekl, že se podobná barva musí dětem zamlouvat, ale místo toho jsem slyšel "Strejdo, ty jsi dobrej kuchař, ale do tohodle nejdu.".\nUpozornění! Když budete děkat štrůdl z pivního těsta, tak stačí dvě deci na dávku těsta. Nemusíte kvůli tomo kupovat deset piv jako já.\nTak kámoška (milenka) mi vnukla nápad, když tak strašně rád vařím, ať se podělím o nějaké ta zvláštní recepty, které donutí člověka vařit způsobem co dům dal.\nTak samozřejmě všichni znáte to , osmahnout cibulku ,oresrovat játra a přidat vývar. No tak zkuste rychle osmahnout česnek (dlouho ne, jinak vám netradičně zhořkne). Na to teda přihoďte játra na restování velmi prudké, aby jste je mohli zárove%n i osolit a okořenit a místo jakéhokoliv vývaru to zalejte lákem od okurek, který tam stejně potom přidáte. A máte játra (jakkoliv) trochu jinak.\nSamozřejmě příloha dle libosti.


Politici přiznávali příjmy: Řebíček si koupil dům za 126 milionů, Paroubek splácel | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\n23. 6. 2009 16:18 / 4 minuty čtení\npolitika majetek Řebíček Aleš\nSněmovním realitním magnátem se za minulý rok rok stal Aleš Řebíček. Koupil si díky prodeji akcií italskou nemovitost za více než 126 milionů korun a dům v Dubaji. Dluhy naopak spláceli Jiří Paroubek a Mirek Topolánek.\nMajetková přiznání poslanců a senátorů za loňský rok odkrývají často překvapivé informace. Například, kdo si nejvíce polepšil? Není to žádný z šéfů velkých politických stran, ale bývalý ministr dopravy Aleš Řebíček.\nLoni prodal akcie a za to inkasoval 217,5 milionu korun. O jaké akcie se jednalo, Řebíček v přiznání neuvádí. Podle deníku Právo mohlo jít o akcie jeho někdejší firmy Viamont.\nZ tohoto výdělku pak Řebíček zakoupil italskou nemovitost za více než 126 milionů korun a dům v Dubaji za osm milionů korun.\nNejbohatší senátor: Schwarzenberg\nMezi senátory v objemu vedlejších příjmů za loňský rok vévodí díky rodinnému jmění již tradičně bývalý ministr zahraničí a lídr nové strany TOP 09 Karel Schwarzenberg.\nNa pronájmech nemovitostí v Česku, Německu a Rakousku dostal loni Schwarzenberg přes osm milionů korun, přes 140.000 korun měl z německého důchodu a úroků. Za 1,1 milionu korun koupil dům a pozemky v Čimelicích, čtyři desítky větších či menších pozemků získal jako náhradu.\nByl společníkem ve firmě Orlík nad Vltavou, vlastnil necelou třetinu akcií vydavatelství Respekt, vedl dozorčí radu společnosti Respekt institut a byl členem správní rady Nadace Dagmar a Václava Havlových Vize 97.\nParoubek stihl za rok splatit 3,1 milionu\nDva z nejznámějších hráčů české politické scény, Jiří Paroubek a Mirek Topolánek, na tom zdaleka tak dobře jako Řebíček či Schwarzenberg nejsou.\nParoubek se však ukázal být jako spolehlivý věřitel: V loňském roce totiž snížil své předchozí závazky přibližně o 3,1 milionu korun a ke konci roku mu tak zbývalo doplatit úvěr ve výši 620.048 korun. Za každý měsíc tak Paroubek stihl v průměru splatit téměř 260 tisíc korun, což je podstatně více, než na kolik si přijde ze svého poslaneckého platu. Paroubek přitom tvrdí, že za svou další funkci, předsednický post v ČSSD, nedostává nic.\nTo předseda ODS a bývalý premiér Mirek Topolánek splácel podstatně pomaleji. Za rok uhradil 300 tisíc korun z více než čtyřmilionové hypotéky. Průměrně tak za měsíc bance uhradil 25 tisíc korun.\nLanger dluží miliony\nV kolonce "nesplacené finanční závazky" již několik let zůstává také dluh bývalého ministra vnitra Ivana Langra (ODS) olomouckému podnikateli Ivanu Kyselému. V roce 2000 Langrovi půjčil dva miliony korun. Langer mu loni dlužil ještě 1,1 milionu korun. Zároveň měl nesplacenou hypotéku ve výši 4,66 milionu korun.\nNejzadluženější český politik? Ivan Langer - čtěte ZDE\nHypotéku ve výši zhruba 1,48 milionu korun splácel loni také předseda poslaneckého klubu ČSSD Bohuslav Sobotka. Dále mu zbývalo doplatit přes 400 tisíc korun za úvěr u Poštovní spořitelny a leasing 45 tisíc korun. Společně s manželkou loni zakoupil byt v hodnotě sedm milionů korun.\nBohatec si koupil dubovou podlahu, Pospíšil dostal zvon\nNěkteří poslanci jsou ještě sdílnější. Například Pavel Bohatec (ODS) přiznal, že si pořídil dubovou podlahu za přibližně 240 tisíc korun, kuchyňskou linku za 100 tisíc korun a televizor za 30 tisíc korun. Bývalý ministr spravedlnosti Jiří Pospíšil (ODS) zase napsal, že dostal darem historický zvon v hodnotě 30 tisíc korun.\nZe senátorů - exministrů hypotéky splácejí z ODS Daniela Filipiová (1,8 a půl milionu korun), z KDU-ČSL Václav Jehlička a Jiří Čunek (oba 1,2 milionu korun). Vedlejší příjmy (zhruba 214 tisíc korun z podnikání) vykázala z této trojice pouze Filipiová. Tomáš Julínek a Alexandr Vondra (oba ODS) vedlejší činnost, příjmy, dluhy nebo zisk majetku, jejichž zveřejnění by podléhalo zákonu, neuvedli.\nZ dalších senátorů svá oznámení už předložili například šéf ústavně-právního výboru Jaroslav Kubera (ODS) a předseda senátorů ČSSD Petr Vícha. Kubera jako teplický primátor loni dostal odměnu téměř 801 tisíc korun a zhruba 142 tisíc korun za členství v dozorčí radě Severočeské vodárenské společnosti (SVS), Vícha jako bohumínský starosta odměnu 481.000 korun.\nBývalý poslanec ČSSD Petr Wolf si přivydělal vyučováním na Slezské univerzitě 303 tisíc korun. Předseda poslanců KSČM Pavel Kováčik dlužil na hypotéce 200.000 Komerční bance a na půjčce 100 tisíc České spořitelně.\nTýden do odevzdání\nPolitikům a státním úředníkům zbývá již jen týden do posledního červnového dne, do kdy musejí podat majetková oznámení za loňský rok. K dnešnímu dni tak zatím neučinil například poslanec a středočeský hejtman David Rath (ČSSD).\nTopolánek i ministři jeho vlády podali oznámení hned dvakrát. Ti, na které se to vztahuje, ho podali jak za loňský rok, tak za období od 1. ledna do 8. května letošního roku, kdy jeho skončila.\nVeřejní činitelé mají v majetkových oznámeních uvádět například, zda podnikají, vedlejší příjmy nad 100 tisíc korun, akcie a podíly v obchodních společnostech nad 50 tisíc korun.\nMajetková přiznání politiků: Ne všechna jsou úplná\nPolitici tento týden přiznávali majetek i různé vedlejší aktivity, někteří uváděli nepřesné údaje.\nPoslanci našli svůj oblíbený "vedlejšák": dozorčí rady\nŘada poslanců přiznala až stovky tisíc za práci v dozorčích radách. Lidovec Šustr si letos v Sazce vydělal dva miliony.\nNejzadluženější český politik? Ivan Langer\nPolitici právě odevzdávají majetková přiznání. Suverénně nejvíce závazků má ministr vnitra Ivan Langer.


Česká tabuvize | Outsider Media\nTribun 08.03.2015\tČlánky\nČeská televize je tabu. Nevěříte? Tak zkuste veřejně zapochybovat o tom, zda dobře plní svoji veřejnoprávní funkci, či podpořit myšlenku, že lidé nespokojení s kvalitou její produkce by mohli mít možnost přesměrovat své koncesionářské poplatky jinam, a hned se dozvíte, že se vašimi invektivami představujícími bezprecendentní útok na nezávislost veřejnoprávní televize tato zastrašit nenechá. A máte to. O České televizi se totiž nepochybuje, Česká televize se nekritizuje, Česká televize je tabu.\nA pokud o tom, jak plní své veřejnoprávní poslání pochybujete, tak nerozumíte ani svobodě, ani demokracii, o lidských právech nemluvě, a bůh ví, jestli nakonec nejste nějaký ten Putinův agent. Českou televizi přece nemůže hodnotit nějaká lůza z ulice jenom proto, že si ji platí. Existence veřejnoprávního média financovaného de facto z daní je samozřejmě zcela v pořádku, ale co v pořádku není, to je nekritizovatelnost a nezpochybnitelnost práce takového média.\nPřitom jsou to zejména veřejnoprávní média, která by měla být pod přísnou kontrolou veřejnosti. Celé veřejnosti, ne jen několik elitářských rad. A proč by ta kontrola nemohla probíhat třeba zrovna přes ochotu platit koncesionářské poplatky? Kdejaký invalida musí obstát na trhu, jinak má smůlu a skončí v exekuci pod mostem, tak proč by zrovna Česká televize měla být chráněna před nutností obstát v konkurenci? Protože poskytuje veřejnou službu? Ale neměla by to tedy být v tom případě veřejnost, kdo rozhodne o tom, zda ji skutečně poskytuje a v dostatečné kvalitě?\nČeská televize potřebuje kritiku jako prase drbání, tedy alespoň v případě, že se nehodlá spokojit s rolí tlampače režimní propagandy, který koncesionářské poplatky potřebuje především na nemravné bonusy pro svého ředitele, protože výroba kritického, vyváženého a pluralitního obsahu ji nezajímá a nikdo ji po ní ani nechce. Ale měl by chtít.\n8. 3. 2015 11:34\nVše je marnost, marnost a zase marnost.\n8. 3. 2015 13:41\nDivím se Tribunovi, že si myslí, že by televize neměla být nekritizovatelná a její práce nezpochybnitelná. Podle něj by zejména veřejnoprávní média měla být pod přísnou kontrolou veřejnosti. Proč by měla být televize veřejnosti kontrolována, jestliže je to rozhodující nástroj, jak veřejnost kontrolovat a ovládat. Ten, kdo u nás vládne, se přece nezbaví možnosti vládnout bez kontroly. Tribun na obrazovce by zbytečně lidem pletl hlavu. Ti, co pevně drží opratě v hrsti, jsou v pozadí a loutky v popředí omezenou dobu řídí a pak se jich včas zbaví. V soukolí moci to občas zaskřípe a nepohodlné autority je třeba se… Číst vice »\n8. 3. 2015 13:57\nPrivatizaci české TV kraksny!! Osekat příjmy a zregulovat její informační průjmy. A provést důslednou debordelizaci celého toho molochu. Jen informační servis bez omezení. Vyházet staré struktury i struky , ať se jsou živit tím kapíkem, který nám tak propagují. Po soudružce Drtinova a tom druhém bezmozku už pes nsštěkl. Dokonce ani cikán.\n8. 3. 2015 14:25\nTelevizní poplatky neplatí ten, kdo podá čestné prohlášení, že TV nesleduje, nebo ji nemá. To můžete udělat všichni a hned. Co vám brání? A rázem se ledy hnou, jen co přijde několik tisíc čestných prohlášení. Zatím, jak pozoruji má každý intošské řeči a jinak bobky. TV nemám, na co taky a mám klid na duši.\n8. 3. 2015 14:45\npropaganda je mocná, na hodně lidí působí. V podstatě je snaha neustále vsouvat národu , že Rusi jsou agresoři. Příkladem je např. zmínka o klipu jsem ruský okupant ve večerních zprávách.. Pokud tato snaha vychází z přání americké ambasády, asi se těžko proti tomu něco udělá. Každopádně snaha o objektivitu je chvályhodná\nVlastimil napsal Televizní poplatky neplatí ten, kdo podá čestné prohlášení, že TV nesleduje, nebo ji nemá. To můžete udělat všichni a hned. Co vám brání? A rázem se ledy hnou, jen co přijde několik tisíc čestných prohlášení. Zatím, jak pozoruji má každý intošské řeči a jinak bobky. TV nemám, na co taky a mám klid na duši. Uvažuji o tom. V podnájmu v Praze 5 dní v týdnu TV vůbec nepostrádám, stačí mi komp a doma by to šlo stejně. Jen vyhodit TV přístroj a koupit větší display. A je po žížalkách. TV je dnes opravdu snadno nahraditelná. Jde jen… Číst vice »\n8. 3. 2015 15:00\n@orinoko: Co rovnou zrušit? Chyběla by někomu? No, možná prodej v dražbě by něco vynesl …\n8. 3. 2015 16:08\nVytáhl jsem externí USB kartu ,,špačka“, odinstaloval program a televizor přestal existovat. Na poště jsem zrušil SIPO (lze platit převodem z účtu) a změnil adresu.\nAle vliv TV na formování postojů veřejnosti jsem tím zvlášť neovlivnil.\n8. 3. 2015 19:15\nVěrchuška už se lekla masového odhlašování TV přístrojů.\nChce tedy zavést platby od každého nezávisle na vlastnictví TV.\nODS, TOPka a Orinoko by nejraději privatizovali, že by něco káplo?\nAle jak vzbudit spící většinu u TV přijímačů?\nNebo to nechat, až na jaderné výbuchy?\n8. 3. 2015 22:05\n„Česká televize potřebuje kritiku jako prase drbání“? Ne ne, ČT potřebuje řádně přes držku. Na nic jiného totiž neslyší!\n9. 3. 2015 13:09\nNepotřebuji, aby na mě kapal smrdutý kód ČT kraksny. Taková normalizační sračka , jaká se dneska line z tlam makakových demogratů , je jen rizikový faktor pro další zbývající život. Česká televize je prostě sračka. A Český rozhlas je na tom stejně. Napravo by neměl být problém. A nalevo také ne. Způsob , jakým ze socanů, komunistů a dalších alternativ Česká kavčí sračka dělá imaginární existence už skutečně zasluhuje další formu akce. Na E – republice má Umlauf dobrý článek. Mám zato, že něco visí ve vzduchu. – Jednoduchý nápad , tip, fórek, který se rychle uchytí mezi lidmi …… Číst vice »\n9. 3. 2015 13:18\norinoko napsal Nepotřebuji, aby na mě kapal smrdutý kód ČT kraksny. Taková normalizační sračka , jaká se dneska line z tlam makakových demogratů , je jen rizikový faktor pro další zbývající život. Česká televize je prostě sračka. A Český rozhlas je na tom stejně. Napravo by neměl být problém. A nalevo také ne. Způsob , jakým ze socanů, komunistů a dalších alternativ Česká kavčí sračka dělá imaginární existence už skutečně zasluhuje další formu akce. Na E – republice má Umlauf dobrý článek. Mám zato, že něco visí ve vzduchu. – Jednoduchý nápad , tip, fórek, který se rychle uchytí mezi… Číst vice »\n10. 3. 2015 3:22\nIvan David na NR varuje před vyhladověním ČT . Předpokládá, že tak získáme jen další Novu, ovšem oproštěnou od závazků vůči společnosti.\n10. 3. 2015 7:18\nA jaké závazky vůči společnosti udržuje ČT nespecifikoval?\nV zákopech informační války vedené korporátním fašismem | Outsider Media\n17. 4. 2015 5:07\n[…] Kč, dotace na sociální služby pro celou ČR číní 7,2 mld. Kč), které pokládá jakoukoli kritiku za útok na svoji „nezávislost“. Přitom kritický proud stížností podobných této […]\nV zákopech informační války vedené korporátním fašismem | ALMANACH\n[…] ČR číní 7,2 mld. Kč), které pokládá jakoukoli kritiku za útok na svoji „nezávislost“. Přitom kritický proud […]


Prodej bytu 4+kk Tehov | Eurobydleni.cz\nProdej bytu 4+kk Tehov\nVyužijte bohatou nabídku na prodej bytů 4+kk Tehov na Eurobydleni.cz, získejte byt Tehov 4+kk na prodej za nejlepší ceny na trhu.\nProdej bytů 4+kk Tehov (580+)\nVkusné bydlení v bytě 4+kk v Tehov se vším všudy bývá často řešeno opravdu zajímavou dispozicí. Plánujete-li si vybrat rozlehlejší prodej 4+kk Tehov, nic vám nebrání v tom, abyste si prošli nabídku Eurobydleni.cz. Pokud si tedy zvolíte prodej bytu 4+kk Tehov, můžete si být jisti tím, že získáte prostorné bydlení v Tehov v bytě 4+kk.\nProdej 4+kk Tehov\nNašim návštěvníkům přinášíme byty Tehov 4+kk prodej za velmi solidní ceny. To je pro mnohé naše klienty velice skvělá zpráva a prodej bytů 4+kk Tehov tak nemusí odkládat. Je však pravdou, že díky tomu, že byty na prodej 4+kk Tehov jsou prostornější, jejich cena není tak nízká, jako u menších bytových variant.\nByty Tehov 4+kk prodej\nPokud tedy hledáte byty 4+kk Tehov prodej, využijte Eurobydleni.cz. Moderní 4+kk Tehov prodej vám umožní bez větších problémů i velmi luxusní bydlení v bytě 4+kk v Tehov. Pokud si tedy přejete získat byty Tehov 4+kk na prodej, pak je třeba situaci využít a některý z námi nabízených bytů si pořídit.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 4+kk na prodej Tehov, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 4+kk Tehov, a to byty 4+kk na prodej Tehov, pronájem bytu 4+kk Tehov, dražby bytů 4+kk Tehov.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej bytů 4+kk Tehov nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Tehov, prodej bytů Tehov, pronájem bytu Tehov, dražba bytu Tehov.\nDalší lokality v okolí byty 4+kk na prodej Tehov\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 4+kk na prodej Tehov, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 4+kk na prodej Tehov. Určitě lépe naleznete byty 4+kk na prodej Tehov, který hledáte.