Časopis Automa Kdo se bojí řídit přímo v provozu?\nKdo se bojí řídit přímo v provozu?\nPeter G. Berrie, Eugenio F. da Silva Neto\nDůležitou vlastností komunikační sběrnice Foundation Fieldbus je možnost umístit softwarové funkční bloky provádějící řídicí algoritmus přímo do provozních přístrojů, tedy použít tzv. řízení v provozu. Co to však znamená v praxi? Článek pojednává o výhodách a omezeních vlastních tomuto způsobu řízení technologických procesů a uvádí příklady z aktuálních instalací.\nKdo se bojí řízení v provozu? Známkou toho, jak daleko pokročila v posledních deseti letech řídicí technika, je, že většina řídicích techniků se buď přímo vysloví proti, nebo alespoň bude mít k tomuto způsobu řízení výhrady. Že jde o rozšířený názor, potvrzuje mnoho prodejců: „Když prodáváme Foundation Fieldbus, není řízení v provozu tím, o čem by se zejména vedla řeč – ve skutečnosti se o něm pokud možno vůbec nezmiňujeme.„\nJednou z příčin tohoto skepticismu může být, že mnozí z první vlny uživatelů průmyslových číslicových komunikačních sběrnic přecházejí na tuto techniku z prostředí distribuovaných řídicích systémů (DCS) nebo programovatelných automatů (PLC), založeného na analogových přístrojích s řídicí jednotkou tradičně umístěnou mimo vlastní prostředí provozu. Mnozí již zpravidla sledují a obsluhují řízený proces z ústředního velínu. A kteří ne, ti se pravděpodobně rozhodli pro komunikaci prostřednictvím sběrnice právě proto, aby takový scénář realizovali. Jedním z přínosů komunikačních sběrnic je mohutnější a plynulejší tok dat: takže kde jinde je potom lépe data shromažďovat, porovnávat, hodnotit, jednat podle nich a ukládat je než v centrálním místě. Tedy tam, kde se spolu setkávají inteligence člověka a stroje.\nProtože sledování, obsluha a řízení spojitého technologického procesu (dále jen proces – pozn. red.) jsou v současné době vnímány jako navzájem neoddělitelné části jedné souhrnné aktivity a často se jim věnují titíž lidé, zdá se být návrh na přenesení řízení přímo do provozu v rozporu s filozofií komunikačních sběrnic. To je ale omyl. Řízení v provozu nabízí větší pružnost a efektivnější využití nákladů v etapě projektování automatizačního systému i – je-li správně použito – jeho bezpečnější a optimu bližší provoz.\n2. Vzpomínka na budoucnost\nV počátcích automatizace řízení procesů byla veškerá řídicí technika distribuovaná a nacházela se přímo ve výrobních provozech (obr. 1). Každá řídicí smyčka měla svůj vlastní pneumatický (později analogový elektrický) regulátor a byla fyzicky patrná: snímač, pneumatické potrubí do regulátoru a poté z regulátoru k regulačnímu ventilu apod. Technik – přístrojář, operátor i „inženýr„ zodpovědný za řízení procesu (control engineer, řídicí technik) – to vše tehdy obvykle byla jedna a táž osoba.\nObr. 1. Vývoj distribuovaných řídicích systémů (DCS)\nKdyž po roce 1960 začaly administrativní útvary používat sálové počítače, začali vbrzku spřádat své představy o využití této techniky při řízení svých provozů i řídicí technici. Očekávání byla velká, a aby se úroveň řízení procesů pozdvihla co nejvíce, bylo třeba do počítače vkládat všechny možné řídicí algoritmy. Přes enormní investice ze strany dodavatelů i zákazníků však byla řešení se sálovými „centrálními„ řídicími počítači předem odsouzena k neúspěchu. Na první pohled byla příčinou nedostatečná spolehlivost: střední doba do poruchy (MTBF) tehdejších sálových počítačů zdaleka neodpovídala požadavkům kladeným na řízení procesů. Ne tak zřejmá, ale vcelku možná významnější potíž tkvěla v tom, že v počítači musely být „naprogramovány„ veškeré rozumové schopnosti (inteligence) nutné k řízení. Vše, od nejjednoduššího PID řídicího algoritmu po ty nejsložitější řídicí strategie, bylo třeba předtím, než to bude možné vykonat, zapsat v programovém kódu. Pro svou přílišnou složitost byly tehdejší programy pro řízení procesů v praxi nepoužitelné.\nV 70. letech minulého století se objevily distribuované řídicí systémy (DCS). Levné mikroprocesory umožnily rozdělit řídicí systém do většího počtu samostatných modulů, z nichž každý řídí jen omezenou část závodu. Tím byl jednoznačně vyřešen problém spolehlivosti. Vedle toho DCS vyřešily ještě další problém: řídicí systémy začaly být konfigurovatelné! K vykonávání jednoduchých i složitějších řídicích úloh začaly být k dispozici předem naprogramované moduly.\nSkutečnost, že DCS jsou konfigurovatelné, má pro diskusi o „řízení v provozu„ velký význam. Od doby svého vzniku se totiž DCS uplatnily v mnoha odvětvích průmyslu při řízení nejrůznějších spojitých i vsádkových technologických procesů. V důsledku působení těchto mnoha různých prostředí DCS dosáhly značné dokonalosti: byly vyvinuty a v systémových knihovnách jsou uloženy stovky různých konfigurovatelných programových modulů (tzv. funkčních bloků) pro řešení téměř jakéhokoliv myslitelného problému řízení. (Podobný vývoj lze pozorovat v oblasti programovatelných automatů, kde se poptávka soustředila na sekvenční a centralizované řízení diskrétních procesů). Současně se jednotlivé nabízené DCS také liší. Některé se častěji používají k řízení chemických procesů, jiné našly typické použití na trhu s elektřinou, zatímco jiné došly obliby při řízení komplexních vsádkových výrobních procesů s velkým podílem diskrétního řízení. Pro jiné oblasti jejich použití jsou zase typické velké požadavky na archivaci technologických dat a na systémy pro správu výstražných hlášení apod.\nHardware se postupem let stával stále spolehlivějším. Co se týče řídicích modulů i pro komunikaci, byly vyvinuty redundantní systémy. Řídicí jednotky brzy dokázaly řídit desítky, stovky i tisíce řídicích smyček, a to bez poklesu spolehlivosti celého systému. To vše se dělo pod označením „distribuované řízení“, ačkoliv ve skutečnosti stupeň „distribuovanosti„ stále klesal. Označení DCS se stalo v podstatě synonymem pro „snadno konfigurovatelné“ (předem naprogramované), avšak proprietární řídicí počítače dokonale odpovídající potřebám automatizace spojitých technologických procesů zejména nabídkou téměř nevyčerpatelných knihoven funkčních bloků s mnoha parametry.\nNakonec se, v 90. letech, započalo s „digitalizací“ spojení mezi řídicími jednotkami a provozními přístroji. Své příznivce si postupně začala získávat myšlenka průmyslové komunikační sběrnice, až vykrystalizovala dvě základní řešení: sběrnice umožňující přenést provádění řídicích algoritmů až na provozní úroveň (Foundation Fieldbus – FF) a sběrnice bez této možnosti (Profibus). Idea byla, že se provozní přístroje stanou inteligentními (budou vybaveny mikroprocesory) a řízení bude moci být opět, jako dříve, distribuováno na úrovni výrobních provozů.\nSkutečností je, že metoda řízení v provozu – po deseti letech od svého zrodu a při reálně existující sběrnici FF – stále ještě usilovně zápasí o uznání. Jeden důvod je zřejmý, a tím je nedostatek autority: dodavatelé DCS nechtějí z pochopitelných důvodů nabízet své velmi dobře propracované a ověřené funkční bloky v prostředí otevřeného standardu. Existovat však musí ještě další důvody. Například se stále prodává velmi mnoho jednosmyčkových regulátorů. To znamená, že na trhu je o tato jednoduchá řešení stále zájem. Mnoho zákazníků potřebuje jednoduchou automatizaci na poměrně nízké úrovni, kterou lze zajistit několika jednosmyčkovými regulátory s jednoduchými PID algoritmy. Příčinou pocitu „úzkosti„ tedy nejspíše není koncept řízení v provozu jako takový, ale obava ze změny, z opuštění paradigmatu, který v oblasti řízení procesů dominoval posledních dvacet let. Do jisté míry se s takovouto obavou pohlíží i na průmyslové sběrnice všeobecně.\n3. Pohled na hierarchii řízení\nBez ohledu na patrný růst zájmu o komunikační sběrnice je jisté, že většina současných řídicích systémů, ať už typu DCS nebo na bázi PLC, používá ke spojitému řízení proudovou smyčku 4 až 20 mA a že proudové signály nenesou v tomto případě žádnou jinou informaci než o hodnotě vstupní nebo výstupní veličiny. To znamená, že ohledně vykonávaných funkcí jsou řídicí a provozní úroveň od sebe přirozeným způsobem odděleny (obr. 2). Snímače a převodníky poskytují hodnoty technologických veličin, z nichž řídicí jednotky odvozují požadavky na akční zásahy realizované akčními členy, to vše ve zpětnovazební smyčce. Díky definovanému standardnímu rozhraní mezi řídicí jednotkou a provozním přístrojem si uživatel může vybrat, které ze zařízení nabízených na trhu použije, a dosáhnout výhodného snížení nákladů.\nObr. 2. Hierarchie řízení: tradiční a s řízením v provozu\nMikroprocesory, které se objevily koncem 70. let, přinesly převratná řešení do oblasti DCS a možnost dovést do nynější podoby programovatelné automaty. Současně podnítily vznik nové generace inteligentních provozních přístrojů, nabízejících mnohem více informací o řízeném procesu, než může přenést samotná proudová smyčka. První zařízení pro komunikační sběrnice byla představena v roce 1989 a brzy poté byl ustaven výbor ISA SP50, jehož úkolem bylo sestavit specifikaci nové, univerzální průmyslové komunikační sběrnice. Nový standard musel nabídnout stejnou možnost volby zařízení jako analogová technika, takže bylo třeba specifikovat standardní rozhraní nejen komunikační, ale také uživatelské. To bylo realizováno v podobě funkčních bloků v nejvyšší, osmé vrstvě komunikačního modelu ISO/OSI .\nI když se pominou tzv. války o sběrnice, je zajímavé připomenout, že Profibus, konkurenční standard komunikační sběrnice vzešlý přímo z výboru SP50, používá v podstatě stejnou metodu funkčních bloků jako FF. Hlavní rozdíl spočívá v tom, že tyto bloky lze vložit do všech zařízení navržených podle specifikace FF, což standard Profibus neumožňuje. Protože však způsob interakce mezi řídicí jednotkou a provozním přístrojem použitý u systému Profibus dobře ladí s tradiční hierarchií řízení, není zde metoda funkčních bloků nijak na překážku obchodům. Jde sice také o přechod k novému paradigmatu, ale jen postupný, nikoliv tak radikální jako u FF. Zákazníky vcelku zajímá totéž, co u sběrnice FF: certifikace, integrace, interoperabilita a samotná sběrnice.\nProvozní přístroje určené k použití v systému FF lze přizpůsobit potřebám tradiční hierarchie řízení a použít je prostě jako periferie DCS. U mnoha již dodaných systémů tomu tak je. To je však jen uhýbání před problémem. Je-li v provozním přístroji jednou vestavěna inteligence (a mikroprocesor ovládající procesy měření a komunikaci mají již téměř všechna provozní zařízení), proč ji plně nevyužít? Protože řízení v provozu má nesporné výhody, je třeba se zákazníkem probrat všechny jeho obavy a ukázat, že jsou neopodstatněné. Uživatel, i když má před sebou holá fakta, se přesto může rozhodnout pro tradiční řešení. Ale alespoň jde o rozhodnutí informovaného.\nPro uživatele je vždy obtížné podstupovat rizika a překonávat překážky nevyhnutelně provázející zavádění každé nové techniky. A ještě obtížnější je to v situaci, kdy pozice „starých dogmat„ je stále ještě velmi pevná. Naproti tomu je ale třeba přiznat, že některá řešení nabízená v současné době nejsou natolik dokonalá, aby ve zcela novém „sběrnicovém„ scénáři skutečně obstála. Není tedy překvapivé, že mnoho potenciálních uživatelů váhá. Typické reakce jsou např.:\n„Nevím, jak v mém závodě použít komunikační sběrnici.„\n„Necítím se být dost připraven k tomu, abych ji zavedl právě teď.„\n„Průmyslové sběrnici nedůvěřuji, a proto dávám ve svém závodě přednost tradičnímu řešení.„\nTyto reakce se vyskytují i v situacích, kdy je průmyslová sběrnice tím nejschůdnějším řešením. Příčinou existujících znepokojení a obav je především nedostatek znalostí a zkušeností. Rozhodnout o použití nové techniky nelze bez důkladného obeznámení se s ní a s jejími přednostmi a nedostatky. Aby zkušenost uživatele byla pokud možno pozitivní, je nutné mu poskytnout veškeré možné školení a další podporu. Pro uživatele je také velmi důležité najít partnera ovládajícího všechny nezbytné prvky projektu založeného na komunikační sběrnici, od koncepce a projektu přes zavedení až po provoz.\nDůvody uváděné ve prospěch použití průmyslové sběrnice sahají od úspor nákladů na kabeláž přes rozšiřitelnost řídicího systému až po jeho snadné uvádění do provozu. Největším přínosem pro uživatele však je kvalita informací poskytovaných za běžného provozu. Dosavadní zkušenosti ukazují, že má-li být maximalizována celková výkonnost závodu, je nutné použít inovační řešení: je-li cílem bezpečná a hospodárná výroba, lze jen těžko obhájit další používání již zastaralé techniky. Sběrnice FF poskytuje nejen podrobné údaje o připojených provozních zařízeních, ale současně i mnoho údajů o řídicí smyčce jako celku.\nJe-li ovšem zařízení určené pro průmyslovou sběrnici použito „tradičně“, uvedené přínosy nevzniknou. Uživatelé např. po léta kupují zařízení s protokolem HART. Protože to ale pro ně neznamená žádnou finanční ztrátu, z valné většiny nikdy tento způsob komunikace nevyužili. Jinak je tomu se zařízeními pro ostatní komunikační sběrnice, jejichž současná vyšší cena musí být vyvážena provozními přínosy. Strategie typu „počkáme a uvidíme„ jsou nákladné. V dané situaci se návratnost hodnoty výrobních prostředků (ROA) stává stejně důležitou jako návratnost investic (ROI). Maximalizovat ROA znamená pro FF orientaci na řízení v provozu. Výsledkem je, že technologická data jsou dostupná ve všech částech řídicího systému a výrobní činnost se stává jednodušší a mnohem výnosnější i bezpečnější.\nI když ekonomické argumenty ve prospěch řízení v provozu jsou dostatečně přesvědčivé, metoda sama zůstává stále ještě zahalena jakýmsi tajemstvím. Je třeba ukázat, jak funguje, a to nejen teoreticky, ale i v konkrétních průmyslových podmínkách.\n5. Řízení v provozu\nŘízení v provozu není nic jiného než provádění řídicích algoritmů (v podobě softwarových funkčních bloků) v provozních přístrojích. Řídicí smyčka se sestavuje propojováním výstupů a vstupů příslušných funkčních bloků naprosto stejně, jako kdyby řízení probíhalo v řídicí jednotce. Jediný rozdíl je v tom, že funkční bloky jako takové se „přidají“ do provozních přístrojů. Spíše než o propojování zařízení může jít o jednoduché „přetažení“ funkčního bloku do provozního přístroje; záleží na konfiguračním programu (obr. 3).\nObr. 3. Příklad konfigurování kaskádní řídicí smyčky v konfiguračním programu sběrnice Foundation Fieldbus\nZatímco se v popředí definuje řídicí strategie, v pozadí je sestavován seznam všech vzájemných vazeb. K vazbám mezi funkčními bloky jsou navíc přidány ještě další vazby, které umožňují hostitelskému systému sledovat parametry v každém z použitých funkčních bloků. Při zavádění sestaveného projektu do reálné sítě je každá tato vazba zaznamenána jako virtuální komunikační vztah (Virtual Communication Relationship – VCR), který si lze představit jako telefonní linku umožňující dvěma nebo více zařízením „hovořit„ navzájem mezi sebou. V reálném provozu používá FF tři typy VCR. Jsou to:\nposkytovatel/příjemce (publisher/subscriber, producent/consumer),\nVztahy typu poskytovatel/příjemce, používané k realizaci vazeb mezi funkčními bloky, jsou navazovány cyklicky podle pevného časového rozvrhu. Vztahy typu klient/server se používají pro nepravidelné přenosy dat navzájem mezi dvěma zařízeními v síti. Naproti tomu šíření zpráv se používá např. k rozesílání časových průběhů, výstražných hlášení apod. (z jednoho zařízení současně několika jiným – pozn. red.).\nDění v segmentu sběrnice FF řídí řadič zvaný Link Active Scheduler (LAS). Ten obvykle sídlí v řídicí jednotce nebo vazebním členu, ale může být umístěn i v provozním přístroji. Řadič LAS řídí pravidelný (plánovaný) provoz na sběrnici podle časového rozvrhu obsahujícího seznam všech zařízení poskytujících data s přesným vymezením doby, ve které mají právo vysílat na sběrnici. Řadič LAS synchronizuje činnost segmentu sběrnice tak, že postupně prochází seznam a po řadě vyzývá jednotlivé bloky k poskytnutí technologických dat. Aktuální hodnota vyslaného údaje se tak současně dostane ke všem zařízením, která ji potřebují (příjemcům). V obdobích bez pravidelného provozu na sběrnici zpracovává LAS nepravidelné (tzv. neplánované) požadavky systému: na zobrazení dat, záznam povelů, šíření administrativních údajů apod. (Podrobněji je o řadiči LAS pojednáno ve vloženém textu na této a protější straně – pozn. red.)\nObr. 4. Příklady řídicích strategií a vliv umístění funkčních bloků (AI – Analog Input, AO – Analog Output)\nDoba potřebná k obnovení technologických dat v celém systému je dána periodou tzv. makrocyklu, zahrnující dobu potřebnou na vyvolání a přenos technologických dat a fixní časový interval určený pro neplánované přenosy dat. Je třeba upozornit, že obnova údajů na operátorském rozhraní (HMI) může trvat i déle než jeden makrocyklus. Záleží na délce periody makrocyklu a množství neplánovaného provozu na sběrnici.\n5.2 Optimalizace makrocyklu\nJedním ze způsobů, jak optimalizovat řízení procesu, je zkrátit periodu makrocyklu. K tomu je třeba omezit plánovaný provoz na sběrnici, tj. zmenšit počet vazeb (přenosů dat) potřebných k provedení řídicího algoritmu. Na obr. 4 je příklad smyčky s PID regulačním algoritmem, ve které je průtokoměrem řízen regulační ventil. Takovou smyčku lze realizovat třemi způsoby:\nUmístit PID regulátor do řídicí jednotky; to znamená uskutečnit v každém řídicím kroku tři vnější přenosy:\n– údaje z bloku AI průtokoměru do bloku PID regulace v řídicí jednotce,\n– výsledku výpočtu PID algoritmu do bloku AO akčního členu,\n– výsledku výpočtu z bloku AO akčního členu zpět do bloku PID regulátoru.\nJe-li PID regulátor umístěn v průtokoměru, jsou nutné dva vnější přenosy:\n– výsledku výpočtu algoritmu PID do bloku AO akčního členu,\nPři umístění bloku PID regulátoru v akčním členu postačí uskutečnit pouze jeden vnější přenos:\n– zaslat údaj z bloku AI průtokoměru do bloku PID regulátoru.\nU jednotlivé smyčky jde, v porovnání s dobou potřebnou na výpočet bloků, o úsporu poměrně malou. Zejména uváží-li se, že řídicí jednotka provede výpočet smyčky rychleji. Běží-li však několik smyček současně, ztrácí doba výpočtu značně na významu a rozhodujícím faktorem se při optimalizaci makrocyklu stává počet externích vazeb. Menší počet externích vazeb zároveň vede k větší integritě smyčky. Z tohoto pohledu nabízí nejvyšší stupeň integrity smyčky metoda uvedená v bodě 3. Na uvedeném příkladu lze vidět, že použít řízení v provozu je zjevně výhodné. Nicméně je třeba vzít v úvahu také případná omezení.\n5.3 Funkční bloky\nJedno na první pohled patrné omezení představují počet a typy funkčních bloků, které systém nabízí k použití v provozních přístrojích. Čím více jich je, tím lepších výsledků lze dosáhnout při optimalizaci výkonnosti systému. Potíž je ale v tom, že většina dostupných funkčních bloků je určena k řízení spojitých procesů. Zde se nabízí možnost zcela bez problémů spolu integrovat spojité a logické řízení v tzv. hybridní řízení, a to při použití metody tzv. pružných funkčních bloků. Z hlediska použití funkčních bloků při sekvenčním řízení jsou ovšem jednoznačně slabými stránkami na jedné straně kritické požadavky na rychlost taktu sběrnice a na druhé straně skutečnost, že metoda funkčních bloků dosud nedostatečně podporuje sekvenční logiku.\nNemá ovšem smysl přeplňovat zařízení funkčními bloky, které se pravděpodobně nikdy nepoužijí, neboť to zbytečně zatěžuje jeho paměť. Řešení nabízené sběrnicí FF spočívá v použití tzv. konkretizace (přidělení paměti a hodnoty objektu, který byl deklarován), která umožňuje vytvářet funkční bloky ad hoc nebo je do zařízení zavádět z knihovny obsažené v systému. Znamená to, že uživatel může funkční bloky volně umisťovat kdekoliv v provozu a může pružně rozhodovat o tom, odkud bude proces řízen.\nMetodu konkretizace ovšem nepodporují všichni výrobci ani hostitelských systémů, ani provozních přístrojů. Ještě zcela nedávno dokonce stačilo, aby byla pouze deklarována v konfiguračním souboru zařízení (.cfx), a ihned vznikly problémy s interoperabilitou (tento nedostatek již organizace Fieldbus Foundation zjistila a odstranila).\nK zajištění maximální možné míry pružnosti a rozšiřitelnosti systému je také důležité, aby funkční bloky použité v řídicí jednotce a bloky v provozních přístrojích byly shodné. Při použití fixně vložených funkčních bloků musí být zaručeno, že jsou tyto v celém systému identické. Jen tak je zajištěn jednotný způsob konfigurování a další standardní parametry. Ačkoliv se situace postupně zlepšuje, je do programu zkoušek interoperability v současné době zahrnuta jen necelá polovina bloků obsažených ve specifikaci FF. Postupně budou zahrnuty další. Momentálně je ale třeba všechny ostatní, tj. do programu zkoušek nezahrnuté i veškeré další zvláštní bloky nabízené výrobci či vytvořené na zakázku, před použitím pečlivě prověřit z hlediska zvolené strategie výměny provozních přístrojů. Při pochybnostech ohledně interoperabilty je zapotřebí ptát se výrobců, zda jejich funkční bloky spolupracují s vybraným hostitelským prostředím. Většina těchto producentů disponuje prvotřídními laboratořemi schopnými prověřit, jak se bude sběrnice chovat při kombinaci zařízení od různých výrobců.\n5.4 Virtual Communication Relationship (VCR)\nJak již bylo uvedeno, je VCR obdobou telefonní linky a zařízení musí mít jednu takovou linku pro každou vnější vazbu. Zařízení mohou nabízet pevné počty VCR daného typu, nebo mohou být v tomto ohledu zcela flexibilní. Některá zařízení podporují jen několik málo VCR, což při požadavku na větší počet vazeb znamená omezení. Projevit se to může např. při velmi složitých řídicích strategiích při podpoře redundance zařízení, systémů správy výstražných hlášení nebo kaskádního řízení s prostředky umožňujícími obnovu či zrušení a náhradu funkčního bloku. Třebaže nejde o kritérium, které by mohlo být příčinou odmítnutí řízení v provozu, je co možná největší počet VCR u zařízení zcela jistě významným příspěvkem k větší integritě řídicí smyčky a pružnosti struktury systému.\n5.5 Multi-Variable Optimisation\nParametry funkčního bloku provozního přístroje jsou hostitelskému systému dostupné ve čtyřech standardizovaných tzv. pohledech (view). Přenáší se vždy celý pohled, a to i když je požadován byť jen jeden parametr. Databáze hostitelského systému se aktualizuje prostřednictvím neplánovaných přenosů v režimu klient/server. Přenos jednoho pohledu trvá asi 50 ms. Při umístění funkčních bloků v provozních přístrojích četnost přenosů těchto pohledů roste. Jsou-li parametry vybrané ke sledování každý v jiném pohledu, může se situace na sběrnici i vyhrotit. Jak již bylo zmíněno, vyžaduje-li řídicí úloha bezpodmínečně krátkou periodu makrocyklu, může být doba potřebná na obnovu údajů např. na operátorském rozhraní delší než perioda makrocyklu.\nPodporuje-li hostitelský systém vlastnost sběrnice FF zvanou Multi-Variable Optimisation (MVO), lze neplánovaný provoz na sběrnici výrazně zredukovat a tím zkrátit dobu její odezvy. Zařízení s touto vlastností sloučí dohromady sledované parametry z několika funkčních bloků do jednoho objektu, který lze přenést jedinou transakcí a tak výrazně zmenšit zatížení sběrnice. Výsledkem je výrazné zkrácení doby potřebné na aktualizaci sledovaných údajů.\n6. Hororové scénáře\n6.1 Analýza rizika\nPři znalosti hlavních výhod a omezení vlastních řízení v provozu je nyní na místě pojednat o obavách, které vyvolává.\nObr. 5. Sběrnicový systém s redundancí na několika úrovních\nPřestože každý řídicí technik má své vlastní osobité tzv. hororové scénáře, přece jen existují určité základní varianty vyskytující se častěji než ostatní. Určit co, a jestli vůbec něco je třeba dělat v případě nenadálých situací je součástí analýzy rizika. Výsledkem následné syntézy může být systém podobný tomu na obr. 5. V dalším textu jsou vybrány čtyři obvykle se vyskytující obavy řídicích techniků, probrány důsledky každé z nich a uvedena možná řešení.\nZařízení mi „odchází“ uprostřed noci. Regulační smyčka přestává fungovat.\nTaková porucha může nastat u jakéhokoliv systému. Skutečné následky závisejí na úloze dotyčného zařízení v řídicí smyčce. Někdy je možné funkci smyčky určitým postupem obnovit, jindy musí být postižené zařízení vyměněno. Platí, že:\nPřestane-li zařízení fungovat, funkční bloky čekající na jeho výstupní údaje ohlásí chybový stav a odpovídající řídicí smyčky přejdou do naprogramovaného bezpečného stavu.\nJde-li o zařízení poskytující vstupní informace do smyčky, lze s použitím bloku pro výběr vstupu (INEL) automaticky obnovit její činnost přechodem na duplicitní (redundantní) komponentu.\nZařízení, ve kterých pracují řídicí bloky, musí být vyměněna. Momentálně totiž většina hostitelských systémů nepodporuje redundanci funkčních bloků. Smyčka ohlásí chybový stav a všechny výstupy přejdou do naprogramovaného bezpečného stavu. Je-li řídicí blok umístěn v akčním členu, přestaví ventil do zvolené bezpečné polohy jeho mechanická tzv. havarijní funkce.\nZařízení montované náhradou za porouchané musí obsahovat všechny funkční bloky použité v nahrazovaném zařízení. Při použití nestandardních funkčních bloků musí náhradní zařízení odpovídat do všech detailů nahrazovanému. Při použití vhodného konfiguračního nástroje je již jednoduché nové zařízení nastavit a vložit do něj odpovídající část řídicího algoritmu. Smyčka pak začne znovu fungovat.\nNěco jde kolem a přerušuje kabel sběrnice vedoucí do řídicí jednotky: ztrácím vládu nad všemi přístroji připojenými k postiženému segmentu sběrnice.\nK přerušení kabelu může dojít u libovolného systému. Výsledkem je vždy ztráta přinejmenším jedné řídicí smyčky. Co je rychlejší: znovu spojit dva vodiče sběrnice, nebo vyhledat a opravit vadnou analogovou přípojku? Dále platí, že:\nJelikož se obvykle přeruší také přívod elektrické energie, přestaví se ventil mechanicky, působením havarijní funkce, do zvolené bezpečné polohy.\nZtráta spojení znamená, že veškeré smyčky v ostatních segmentech sběrnice očekávající data z postiženého zařízení ohlásí chybový stav na vstupu a automaticky přejdou do naprogramovaného bezpečného stavu.\nJe-li smyčka navržena tak, že je redundantní pouze napájení, převezme řízení záložní LAS a všechny smyčky v postiženém segmentu budou dál fungovat normálně. Vnější smyčky budou reagovat podle bodu 2.\nJe-li zajištěna redundance na úrovni napájení, řídicí jednotky (hardwaru) i řídicího algoritmu (aplikačního programu), převezme řízení záložní řídicí jednotka. Všechny smyčky budou pracovat zcela normálně.\nPorouchala se řídicí jednotka a ztrácím jakoukoliv možnost řídit.\nS jinými systémy ano, ale u FF záleží na tom, jaká byla zvolena strategie řízení. Nejprve předpokládejme, že řídicí jednotka neobsahuje žádný funkční blok. Tehdy platí:\nPři běžném uspořádání, tj. bez redundantně řešené řídicí jednotky, se ve všech připojených segmentech aktivují záložní LAS a všechny smyčky uzavřené uvnitř těchto segmentů budou pracovat normálně (za předpokladu, že jsou napájeny). Všechny smyčky uzavřené napříč různými segmenty přestanou pracovat a přejdou do naprogramovaného bezpečného stavu.\nJe-li řídicí jednotka řešena jako redundantní, převezme řízení záložní řídicí jednotka a všechny smyčky budou normálně pracovat.\nJsou-li v řídicí jednotce prováděny některé funkční bloky, stane se toto:\nPři běžném uspořádání se opět ve všech připojených segmentech aktivují záložní LAS a všechny smyčky uzavřené uvnitř těchto segmentů budou pracovat normálně (jsou-li dále napájeny), s výjimkou těch, jejichž funkční bloky jsou umístěny a prováděny v řídicí jednotce. Ty, a spolu s nimi všechny smyčky uzavřené napříč různými segmenty, přestanou pracovat a přejdou do naprogramovaného bezpečného stavu.\nJe-li zajištěna redundance řídicí jednotky i řídicího algoritmu, převezme řízení záložní řídicí jednotka a všechny smyčky budou pracovat normálně.\n6.5 Bezhlavý jezdec\nOperátorské rozhraní (HMI) je „pryč“. Jsem slepý a netuším, co se děje.\nNepříjemná situace, které však lze do budoucna předejít pořízením záložního systému. Protože součástí specifikace FF je tzv. vysokorychlostní Ethernet (High Speed Ethernet – HSE), nemusí to být, s ohledem na konkrétní řídicí systém, nijak zvlášť nákladné, protože redundantní datovou síť lze vybudovat s použitím běžných komerčně dostupných komponent (COTS). Dále platí, že:\nZtráta operátorského rozhraní nemá přímý vliv na řídicí jednotku ani na přístroje v provozu, takže všechny řídicí smyčky pokračují v činnosti.\nJe-li redundantní i OPC server a je k dispozici záložní operátorské rozhraní, přejde řízení na ně.\nVelmi vhodné je pořídit centrální nebo místní nouzové panely a tlačítka. Funkční bloky podle specifikace FF obsahují diskrétní vstupy umožňující manuálně překlenout kritické řídicí smyčky a přepnout je do bezpečného pracovního režimu.\nCo je to LAS?\nDeterministický centralizovaný řadič sběrnice Link Active Scheduler, ve zkratce LAS, je „mozkem„ segmentu sběrnice Foundation Fieldbus H1 (FF). Segment sběrnice FF je tvořen krouceným párem vodičů spojujícím celkem až 32 zařízení, včetně provozních přístrojů (snímačů a akčních členů) a hostitelských počítačů. Veškerá data v tomto segmentu jsou přenášena pod dohledem řadiče LAS a jen s jeho souhlasem.\nData může na sběrnici vysílat vždy jen jedno zařízení. Aby se přitom dosáhlo potřebné kvality řízení daného technologického procesu, musí být provoz na sběrnici správně rozvržen: každé z připojených zařízení musí mít možnost podle potřeby vyslat či získat údaje nutné pro řízení (provádění řídicího algoritmu) i výstražná hlášení, informace o výskytu událostí, uložené časové průběhy veličin a další informace nezbytné k udržení sběrnice, a tím i řízení procesu, v chodu.\nŘadič LAS je logická – softwarová – entita, která může pracovat v kterémkoliv zařízení připojeném k segmentu sběrnice, včetně hostitelského počítače. Algoritmus, podle kterého LAS řídí provoz na sběrnici, má dvě logické větve. Jedna řídí přednostně uskutečňované, deterministické, tzv. plánované přenosy (scheduled communications), zatímco druhá přenosy s nižší prioritou, tzv. neplánované (unscheduled communications).\nProtože je důležité, aby řídicí algoritmus byl prováděn deterministicky, řídí LAS plánované přenosy s milisekundovou přesností. Při konfigurování segmentu se proto v řadiči LAS mj. vytvoří vnitřní rozvrh plánovaných přenosů v podobě seznamu všech vysílacích časů pro všechny oddělovací paměti ve všech zařízeních, která mají cyklicky vysílat data.\nPři provozu LAS nejprve zjišťuje, zda do začátku příštího plánovaného přenosu bude ještě možné přenést po sběrnici nějaké jiné údaje.\nJestliže ne, LAS přesně čeká na daný okamžik. Aby zařízení v segmentu věděla, že funguje, vysílá LAS během čekání periodicky zprávu o tom, že na sběrnici nejsou data. Jakmile má zařízení vyslat data, zašle mu LAS zprávu se žádostí o vyslání dat (Compel Data – CD). Vyzvané zařízení (poskytovatel) vyšle požadovaný údaj na sběrnici, kde si ho mohou současně přečíst všechna zařízení nakonfigurovaná pro příjem právě tohoto typu údaje (příjemci).\nMetodou poskytovatel/příjemci se uskutečňují plánované přenosy dat s jediným účelem – zajistit pravidelné, přesně časované cyklické přenosy údajů v řídicích smyčkách tvořených zařízeními připojenými k segmentu. Realizovat plánované přenosy dat podle vnitřního rozvrhu je pro LAS aktivita s nejvyšší prioritou.\nŘadič LAS svůj prioritní algoritmus plánovaných přenosů neustále opakuje. V mezičasech mezi plánovanými přenosy mají všechna zařízení v segmentu možnost vyslat „neplánované„ zprávy. Používají se dvě metody. Metodou klient/server se předávají data vždy mezi dvěma zařízeními na sběrnici (typicky od operátorů do zařízení např. při konfigurování systému, ladění řídicích smyček, potvrzování alarmů apod.). Naproti tomu metoda šíření zprávy (report distribution) je jednosměrný způsob komunikace jednoho zařízení s několika zařízeními současně iniciované uživatelem dat. Typicky se používá k přenosům např. uložených časových řad hodnot technologických veličin, výstražných hlášení a informací o výskytu událostí z provozních přístrojů k zobrazení na operátorském panelu, do hostitelského počítače apod.)\nPřed zahájením neplánovaného přenosu musí dotyčné zařízení obdržet od řadiče LAS oprávnění ke vstupu na sběrnici (zprávu Pass Token – PT). Souhlas uděluje LAS cyklicky tak, že všechna zařízení v segmentu mají k uskutečnění neplánovaných přenosů stejnou příležitost. Oprávněné zařízení může vysílat tak dlouho, dokud má co vysílat nebo dokud nevyprší nejdelší doba, po kterou si může souhlas k vysílání podržet (rozhoduje, co je kratší). Po uvolnění sběrnice vrátí zařízení oprávnění řadiči LAS, který se vrátí ke svému rozvrhu plánovaných přenosů.\nPři konfigurování řadiče LAS segmentu sběrnice musí být doba vyhrazená pro plánované přenosy nastavena tak, aby byla zajištěna přiměřená doba také pro neplánované přenosy.\nV rámci údržby segmentu sběrnice FF je občas třeba synchronizovat časové základny všech připojených zařízení. Proto LAS periodicky, typicky každých pět sekund, šíří zprávu Time Distribution (TD), na základě které si každé zařízení obnoví soulad své vnitřní časové základny s referenční, kterou je právě základna řadiče LAS. Perioda obnovy je nastavitelná uživatelem.\nŘadič LAS je důležitý pro chování plug and play segmentu FF, neboť dynamicky identifikuje a aktivuje nově připojená zařízení. Každému z nich je při zapnutí napájení automaticky přidělena jedna z dosud nevyužitých adres, které řadič LAS periodicky obesílá zprávou Probe Node (PN). Obdrží-li tuto zprávu, nově připojené zařízení neprodleně informuje LAS o své přítomnosti a ten je připraví k provozu na sběrnici (přijetí konfiguračních údajů atd.).\nSoučasně LAS ve své paměti uchovává seznam adres všech momentálně aktivních zařízení připojených k segmentu. Do něj přidává adresy nově aktivovaných a naopak z něj dynamicky odstraňuje adresy porouchaných nebo odpojených zařízení (poté, když zařízení buď nevyužije oprávnění k vysílání, nebo je vrátí řadiči při třech bezprostředně za sebou následujících pokusech o předání).\nK zajištění redundance může být v kterémkoliv zařízení připojeném k segmentu sběrnice FF uložen ovladač segmentu – softwarový modul Link Master (LM). Ten si uchovává kopii rozvrhu plánovaných přenosů uloženého v řadiči LAS a neustále sleduje provoz na sběrnici. Při výpadku řadiče LAS tak může okamžitě – bez přerušení provozu na sběrnici, a tím ztráty kontroly nad řízeným procesem – převzít jeho rozvrhovací roli. Protože v jednom segmentu sběrnice může být umístěno několik ovladačů, lze nastavit i několik úrovní redundance.\n7. Kdy je vhodné použít řízení v provozu?\n7.1 Rozhoduje přínos uživateli\nTřebaže to někdy může být i otázka preferencí, použít řízení v provozu je obvykle vhodné tehdy, jestliže z toho uživateli plyne nějaký technický nebo ekonomický užitek. Při porovnávání nákladů na FF s náklady na jiné systémy platí, že každý řídicí blok použitý v provozním přístroji nahrazuje analogový kanál v DCS. V samotném systému FF však z umístění řídicích bloků v provozních přístrojích neplyne žádný na první pohled patrný ekonomický přínos, pokud ovšem není omezen počet bloků nebo vazeb, které dokáže zvládat řídicí jednotka, není-li požadován vysoký stupeň integrity smyčky či pokud se lze obejít zcela bez řídicí jednotky.\nObr. 6. Příklad systému řízení destilační kolony s řízením umístěným v provozních přístrojích: distribuované bloky I/O ovládají pohony, jednoduchý podsystém řízení průtoku (průtokoměr a regulační ventil) je umístěn v regulátoru polohy ventilu stejně jako podsystém regulace teploty v koloně (snímač teploty, snímač tlaku a regulátor polohy ventilu)\nJak je naznačeno v kap. 5, lze se pečlivým návrhem všeobecné strategie řízení, řídicího algoritmu a segmentu sběrnice efektivně vypořádat s většinou úloh vyskytujících se v praxi. Omezení představují počet a typy dostupných funkčních bloků a podporovaných vazeb. Ty zase závisejí na provozním přístroji a hostitelském systému. Následující příklady ukazují, jak vypadá řízení v provozu v praxi. Vychází se přitom z obr. 6, kde použitý hostitelský systém i provozní přístroje podporují metodu MVO.\n7.2 Jednouché zpětnovazební řízení průtoku\nV kap. 5.2 je ukázáno, že blok PID regulátoru ventilu je nejlepší umístit do samotného regulátoru polohy činného prvku ventilu (obr. 4). Tím se nejen minimalizuje počet vnějších vazeb při vzrůstu integrity řídicí smyčky. Současně se také zajistí, že při chybě na vstupu blok přejde do bezpečného pracovního režimu, a to bez jakéhokoliv zásahu ze strany operátora nebo některého z ostatních zařízení v síti.\n7.3 Regulace teploty v destilační koloně\nJako kontinuální proces představuje regulace teploty v destilačních kolonách (anebo parních kotlích) z pohledu použití řízení v provozu přímo ideální úlohu. V automatizovaném systému na obr. 6 jsou rozpouštědla destilována po dávkách (vsádkách). V počáteční fázi zahřívání kotle musí být tudíž nějak řízena změna teploty v čase, a to s průběhem tvaru rampy. To se udělá s použitím tzv. charakterizačního a aritmetického bloku, spolu se sledovacím funkčním blokem prováděným v regulátoru polohy ventilu. Celkem je třeba zřídit pět komunikačních vazeb typu poskytovatel/příjemce. Kdyby byly řídicí bloky zavedeny v řídicí jednotce, byla by potřeba vazeb dvojnásobná; to by výrazně ovlivnilo periodu makrocyklu a snížilo stupeň integrity smyčky. Při větších počtech řídicích smyček je zde, v porovnání s tradičním řešením, zřetelně patrný významný pokles nákladů. Není totiž nutné replikovat místní řídicí jednotky k řízení teplot prostřednictvím jednotlivých nezávislých řídicích smyček.\nObr. 7. Logické řízení lze do systému Foundation Fieldbus začlenit třemi způsoby\n7.4 Řízení pohonu prostřednictvím distribuovaného modulu I/O\nLogické řízení není, jak již bylo uvedeno, příliš silnou stránkou současné sběrnice FF. Běžně se správa analogových a digitálních I/O signálů zajišťuje tak, že se k řídicí jednotce přidají I/O karty. Nicméně existuje několik možností, jak do systému FF integrovat programovatelné automaty, nebo je možné použít distribuované moduly I/O s rozhraním FF (obr. 7). U systému na obr. 6 byl zvolen druhý způsob, a to distribuovaný modul I/O nainstalovaný lokálně v segmentu sběrnice FF (typu H1). Při použití pružného funkčního bloku lze tak na provozní úrovni v určitém omezeném rozsahu uskutečnit také logické řízení. Pro řízení elektrických pohonů v popisovaném destilačním provozu je to ideální řešení.\n8. Krása je v jednoduchosti\nMá řízení v provozu budoucnost? S razantním nárůstem rozsahu i funkčních schopností řídicích systémů upadly v zapomenutí možnosti, které z hlediska dalšího zvládání prostorové rozlehlosti a rostoucí složitosti automatizovaných systémů nabízejí menší, rychlejší a levnější automatizační komponenty použité v rámci velkých systémů. Možná, že právě toto je jeden z hlavních důvodů, proč se řídicí technici „bojí“. Vzbuzuje tyto obavy představa závislosti na spolehlivé vzájemné spolupráci tisíců komponent – komponent, které již nadále nebudou dodávat informaci do jednoho místa, ale budou ji, s cílem řídit proces, distribuovat, zjevně bez dozoru, napříč výrobním prostředím?\nCentrální velín již totiž není – z čistě technického hlediska – nadále nutný. „(Současné) řídicí systémy jsou natolik dokonalé, že ke koordinaci řídicích činností již nepotřebují zvláštní velíny.„ . Možná, že cesta vpřed vede, pro někoho překvapivě, „zpět„ na provozní úroveň a k realizaci malých, snadno zvládnutelných jednotek schopných samostatné činnosti, ale přitom pravidelně informujících nadřazený dohlížecí systém. Sběrnice FF je pro takové systémy ideálním řešením, neboť její segment může být provozován i bez „řídicí jednotky„ a vlastně i bez nadřazeného řídicího systému, je-li to třeba.\nSoučasně je požadována také „jednoduchost„. Ovšem jednoduchost nikoliv v tom smyslu, že by se uživatelé již nemuseli věnovat kvalifikovaným činnostem, jako je např. zapojování zařízení. Spíše jde o to, že uživatelé by při integrování přístrojů do systému, jejich konfigurování a návrhu strategie řízení rádi, a to mnohem častěji než dosud, využívali postupy typu plug and play.\nSystém Foundation Fieldbus bezpochyby patří mezi významné „enabling„ – tedy možnosti otevírající – prostředky a metody. Nelze však zapomínat na ty, kdo s ním musejí pracovat. Výrobci řídicí techniky jistě mohou použití FF v praxi ještě v mnohém usnadnit a zefektivnit. Výsledkem vynaloženého úsilí bude ztráta „živné půdy„, z níž dopředu vyrůstají obavy a očekávání problémů s novou technikou. Když je možné vyměnit pronásledování zombimi za prostou možnost zbavit se jich stiskem tlačítka, a tudíž vedoucí provozu může v noci klidně spát, jde o cíl, o jehož dosažení stojí za to se vynasnažit.\n ISO/IEC 7498-1 Information technology – Open Systems Interconnection – Basic Reference Model: The Basic Model. ISO/IEC, 1994.\n TOTHEROW, G. K.: Instrument Engineers‘ Handbook, 3rd Edition: Process Software and Digital Networks, Chapter 3.1: Operator Interface Evolution.\nPeter G. Berrie,\nEugenio F. da Silva Neto,\nPeter G. Berrie pracuje ve společnosti Endress+Hauser Process Solutions AG, Reinach, Švýcarsko, jako manažer marketingové komunikace. Po absolvování londýnské Imperial College pracoval pět let ve výzkumu v organizaci Euratom v Karlsruhe v Německu a na Loughborough University v Anglii. V roce 1978 se začal věnovat komunikaci v technice. V roce 1990 nastoupil do společnosti Endress+Hauser GmbH+Co v německém Maulburgu jako autor technických publikací o produktech pro digitální komunikaci a měření polohy hladiny a průtoku. Nynější pozici, na které se věnuje technice sběrnic a řešením v oboru automatizace spojitých technologických procesů zahrnujícím snímače, dohled, správu výrobních prostředků a řídicí systémy, zastává od roku 2000.\nEugenio F. da Silva Neto pracuje ve společnosti Endress+Hauser Process Solutions AG, Reinach, Švýcarsko, jako manažer v oblasti produktů pro automatické řízení. Po absolvování University of Sao Paulo v Brazílii v oboru elektrotechniky pracoval dvanáct let v oblasti průmyslových komunikačních sběrnic při koncipování a vývoji provozních přístrojů na bázi protokolů HART, Profibus-PA a Foundation Fieldbus. Během této doby také reprezentoval svého zaměstnavatele v různých orgánech zabývajících se standardizací uvedených protokolů. K současnému zaměstnavateli nastoupil v roce 2001 jako vedoucí projektu vývoje řídicí platformy určené k použití na úrovni provozu. V nynější pozici, zastávané od roku 2003, odpovídá za tvorbu řešení, která při použití techniky komunikačních sběrnic lépe využívají inteligenci vloženou do provozních přístrojů pro dohled, správu výrobních prostředků a řízení procesů ve výrobním podniku.\nOriginál příspěvku byl pod názvem Who’s afraid of Control in the Field přednesen na konferenci koncových uživatelů sběrnice Foundation Fieldbus (FF End User Conference) v Singapuru v roce 2003. Přeložen a uveřejněn je s laskavým svolením autorů, organizace Fieldbus Foundation a společnosti Endress Hauser Group.\nPřeložil a některé mezititulky doplnil Karel Suchý.


Tohle jsou diamantové plavky za dvacet mega! Předvedla je úchvatná Miss Universe - Super.cz\nGabriela Isler v plavkách za nehorázný balík Profimedia.cz\n23. ledna 2014 18:54\nRovný milión dolarů (více než 20 miliónů korun) si bude muset připravit boháč, jehož milá se zakouká do těchto plavek netradičního střihu a hlavně zpracování. Unikátní kousek vytvořený italskou značkou spodního prádla je posetý devíti sty drahými kameny včetně rubínů a diamantů.\nVýjimečný kousek si zaslouží i výjimečnou modelku, a tak diamantové monokiny veřejnosti představila Miss Universe Gabriela Isler z Venezuely. Pětadvacetiletá modelka, která se prosazuje už i v televizi, v bílých plavkách pózovala novinářům v neděli v Moskvě a postupně je bude prezentovat ještě na několika dalších místech.\nSchválně, o kolik kusů tohoto skvostu bude nakonec zájem? ■\nGabriela Isler v plavkách za nehorázný balík ■


Orlický.net: O absolventy zdravotnických škol máme velký zájem, stojíme o to, aby žili a pracovali v Náchodě sdělil nejen starosta Náchoda Jan Birke Orlický.net :: zpravodajství pro Orlické hory a Podorlicko\nV pátek 15. února 2019 zavítali do Střední odborné školy sociální a zdravotnické Evangelické akademie (www.socea.cz) se sídlem v ulici Kladské v Náchodě osobně starosta města Jan Birke a ředitelka Oblastní nemocnice v Náchodě Urešová.\nTato střední škola nabízí svým studentům vzdělání mimo jiné v oboru „Praktická sestra“ (4letý obor zakončený maturitní zkouškou) nebo „Ošetřovatel“ (3letý učební obor zakončený zkouškou). Podpora žáků ve studiu v těchto oborech a motivace k jejich nástup do zaměstnání v náchodské nemocnici bylo hlavním tématem setkání s ředitelem školy Davidem Hanušem, pedagogy a studenty.\n„O absolventy v oborech praktická sestra i ošetřovatel máme eminentní zájem. Není žádným tajemstvím, že jsou pro nás zdravotní sestry trvale nedostatkovým zbožím. Je pro nás proto velmi důležité, aby si žáci nejen vybírali tyto obory pro své studium, ale aby primárně po jeho dokončení v oboru zůstali a zvolili si ho jako své povolání. Můžeme jim za to nabídnout jistotu zaměstnání v moderní nemocnici. Chceme, aby již v průběhu studia věděli, že o ně stojíme,“ upřesnila ředitelka oblastní nemocnice Náchod, a. s.Ivana Urešová.\nBěhem diskuze a návštěvy jednotlivých tříd se všichni shodli na tom, že studenty je třeba motivovat v průběhu celého studia.„Úkolem mě, jako starosty města, a mých kolegů, je pomoci vytvořit důstojné zázemí pro budoucí zaměstnance nemocnice třeba formou nabídky bydlení. Proto také připravujeme výstavbu nových bytů. Jistota budoucího zaměstnání a příjemného žití v našem městě by přeci mohla být dobrým důvodem, proč v Náchodě zůstat,“ dodal starosta Birke.


Vládní salonek na hlavním nádraží. Secesní skvost je pouze pro vyvolené - iDNES.cz\nSalonky v duchu secese patří k nejzachovalejším památkám tohoto období v Praze. | foto: Archiv Českých drah\nV roce 1871 získala Praha hlavní nádraží, které se však tehdy oficiálně jmenovalo nádraží císaře Františka Josefa. Vládní salonek, který pochází z této doby, je nejhonosnějším nádražním salonkem v České republice. Přepychovým vzhledem plně odpovídal významu vzácným hostů, kteří se tu dodnes přijímají.\nČasopis Světozor jej popsal v lednovém vydání z roku 1872 takto: „…v pravém nalézají se pak salony dvorní, skládající se z předsíně, dvou toaletních komnat a z velkého salonu nádherně vyzdobeného.“\nSecesní vládní salonek\nNádraží bylo na přelomu minulého století velkolepě přestaveno architektem Josefem Fantou ve stylu již ustupující secese. Železniční historik Pavel Schreier upozorňuje zejména na malířskou výzdobu Václava Jansy a Viktora Strettiho s motivy Prahy.\n„Byla tu i socha císaře v nadživotní velikosti, ale se změnou poměrů byla odvezena, její kopie je ve Františkových Lázních. Podobný osud potkal i sochu amerického prezidenta Woodrowa Wilsona. Po něm nádraží pojmenovali za první republiky, čestný titul znovu nese od roku 1990. Socha stála v předsálí a opět se změnou režimu byla nahrazena alegorií svobody,“ vypráví historik.\nV nádražním salonku (dvorní čekárně) se v průběhu času vystřídala řada osobností. Navštívil jej císař František Josef I. Prezident Hácha odtud jel pro rozhodnutí o zániku státu do Berlína. Na hlavní nádraží přijížděli králové, prezidenti, církevní i vojenští hodnostáři. Všichni živí. Ale odjížděl odtud také jeden mrtvý.\nVládní salonek je secesně vyzdobený. Obrazy jsou od Václava Jansy a Viktora Strettiho.\n7. června 1942 vezl zvláštní vlak na druhý pohřeb do Berlína zastupujícího říšského protektora Reinharda Heydricha, který zemřel na následky atentátu spáchaného parašutisty Gabčíkem a Kubišem 4. června. První pohřeb se konal na Pražském hradě tři dny poté a účastnil se ho i šéf SS Himmler. Tělo převezli na dělové lafetě přes Karlův most na hlavní nádraží, kde je naložili na zvláštní vlak do Berlína.\nPoklady pro vyvolené\nVětšina cestujících a návštěvníků Prahy netuší, že v historických budovách hlavního nádraží existují luxusní salonky. Železniční společnosti totiž už v 19. století akceptovaly hierarchizaci tehdejší společnosti. Začaly se objevovat první „hofsalony“ neboli dvorní salony.\nHlavní nádraží trochu jinak\nPodívejte se, jak se modernizovalo pražské hlavní nádraží\nByly určeny především pro císaře, příslušníky jeho rodiny a jejich doprovod. Proto se dvorní salony zřizovaly na nádražích ve všech hlavních městech Rakousko-Uherska, tedy i v Praze, ale nejen v ní.\nNa přelomu 19. a 20. století ustoupila stará nádražní budova nové, která se hlásila (a zejména její bohatá výzdoba) k secesi. Právě v tomto slohu navrhl architekt Josef Fanta i dvorní čekárny. Módní styl se uplatnil jak u mobiliáře, tak také při výzdobě a v řadě detailů včetně dveřního ostění.\nSe secesním pojetím ladila i malířská výzdoba v saloncích. Velká plátna z ateliérů Václava Jansy a Viktora Strettiho jsou věnována pražským motivům. Dvorní salony však nepočítaly s plebejci. Nikdy. Jen císaře vystřídali prezidenti a vládní hosté, z císařského se stal „vládní“ či „prezidentský“. Dnes salonky pronajímají České dráhy hlavně pro komerční akce, pro veřejnost jsou uzavřeny.\nHlavní nádraží před rekonstrukcí:\nAutoři: řez Alena Řezníčková, web Lenka Weberová , Vratislav Konečný\nNejlepší stavby světa. Vyhrálo nádraží i odvážně špičaté bytové domy\nTémata: historická budova, František Josef I., Berlín, Nicholas Winton, Josef Fanta, čekárna, České dráhy, Londýn, Reinhard Heydrich, Woodrow Wilson, Karlův most, Rakousko-Uhersko, Praha, hlavní nádraží, Hlavní nádraží Praha, Praha-město, Pražský hrad, Františkovy Lázně, prezident, Socha, Světozor


Bestsellery Společenské hry » Booktook.cz\nNacházíte se: Booktook.cz → Bestsellery → Společenské hry\nvyjde 30. 5. 2021\nJe to tak jednoduché a tak zabavné. Stačí se jen bleskově rozhodnout a rychle myslet. Položte kartičku na herní jednotku a hra může začít. Herní jednotka vybere písmeno a vy musíte říct slovo na téma, jaké vidíte na kartičce. Odpovídá hráč, který jako první zmáčkl své tlačítko. Pokud je jeho odpověď správná, bere kartičku. Vítězem se stává hráč s největším počtem kartiček. Výrobek vyžaduje 3 x\nSleva 19 % z běžně ceny 1 499 Kč\nvyjde 27. 4. 2021\nHistoricky nejúspěšnější hra na kickstarteru! Výbušná koťátka (Exploading kittens) je hra od Elana Lee, Matthew Inmana a Shane Smalla, která v roce 2015 změnila historii crowfundingových kampaní, když na její vznik přispělo přes 219 000 lidí. Exploding Kittens je kočičí verze Ruské rulety. Hráči se zde střídají v tazích během kterých si dobírají karty, dokud takto někdo neobdrží vybuchující\nFanoušci Přátel nyní mohou hrát s exkluzivní sadou hracích karet Waddingtons Number 1. Zahrajte si své oblíbené karetní hry s oblíbenými hrdiny z jednoho z nejoblíbenějších televizních seriálů na světě. Skvělá hra na cestách, doma a mnoho hodin společenské zábavy. Balíček obsahuje 52 karet a dva žolíky. Jedná se o oficiálně licencovaný produkt.\nStaňte se novou postavou vašeho oblíbeného seriálu a poznejte i zákulisí natáčení. Kupte si třeba hospodu u Henryho, Gábinin salón nebo byt Bedřicha Lišky. Kupte si místa, kde se už patnáct let odehrávají příběhy, které dobře znáte. Nyní můžete být jejich součástí! Limitovaná edice MONOPOLY ULICE vychází u příležitosti 15. výročí vysílání nejúspěšnějšího a nejdéle vysílaného rodinného seriálu\nPat: Ručně malovaná figurka\npublisher: VIZOPOL s.r.o.\nPohádková figurka Pat ručně malovaná, známá z televize. Vhodné pro děti od 2 let.


Mistrovství republiky - Matyáš Menšík s medailemi, Klára Kaletová, Julie Trachová a Vojta Aradský rovněž skvěle | Plavecký klub Bohumín\nPlavecké příměstské tábory 2022\nVíkendové plavecké kempy\nMistrovství republiky - Matyáš Menšík s medailemi, Klára Kaletová, Julie Trachová a Vojta Aradský rovněž skvěle\nPo stříbru Andrei Czerné z dubnového plaveckého šampionátu juniorů přidali v červnu reprezentanti Plaveckého klubu Bohumín další úspěchy na Letním mistrovství České republiky žákovských kategorií. Ty se konaly ve dnech 19. a 20. června v Chomutově a v Českých Budějovicích.\nV Chomutově se sešla dvanáctiletá elita českého plavání a nás může těšit, že o Bohumíně bylo pořádně slyšet. Největší podíl na tom měl Matyáš Menšík, který vybojoval čtyři bronzy a nadto přidal v závěrečném závodě na 400 metrů polohově stříbro. Skvělého Matyáše výborně doplnily i obě nominované dívky Klára Kaletová a Julie Trachová, které si své nejlepší vystoupení nechaly na závod 100 metrů motýlem, kde dohmátly 12. a 13.\nVedle chomutovských závodů pro dvanáctileté pořádal Český svaz plaveckých sportů rovněž mistrovství pro třinácti a čtrnáctileté žáky v Českých Budějovicích. Tam reprezentoval Plavecký klub Bohumín Votěch Aradský. Vojta se i přes další zdravotní peripetie konečně dokázal na mistrovství nominovat. V Budějovicích nezklamal, ve všech třech startech překonal své osobní rekordy a umístil se ve třetí desítce celkového pořadí.\nCelé čtveřici děkujeme za perfektní reprezentaci našeho klubu.\nděkujeme naším sponzorům\nTelefon: +420 604 920 452\n© Copyright 2022 Plavecký klub Bohumín. Všechna práva vyhrazena.


Chtěl bych dokončit úkol Soška vojáka, ale mam už hotový ukol Teď nebo nikdy. Takže netuším jak najít Triss?\nAhoj. Když mám dohránu základní verzi hry a chtěl bych jiný konec? Začnu hrát znovu, jak to bude při dokoupení datadisku? Budu si moct vybrat ze dvou “dohraných” konců, nebo se převede ten aktuálně dohraný?\nPokud save máš převede se, pokud ne a vytvoříš hru v datáči pokračuje se v defaultním konci, což ješ tuším ten, že nejsi ani s jednou s dam, ale sám a příběhově nevím, který z nich tam je…. ale je to ten defaultní, nemůžeš si vybrat… pokud teda nedodělali nějakou formu simulace stejně jako pro Z2.\nAhoj, přijal jsem úkol “Na dlažbě”, ale než jsem úkol začal plnil, zařadil se do nezdařených. Při načtení staršího uložení, ve hře, se už nemůžu dostat do takové fáze hry, abych mohl úkol znovu přijmout a zkusit splnit. Tak bych vás chtěl požádat o radu, zda je možné někde načíst ještě starší uložení, abych se dostal do fáze, před přijmutí úkolu nebo se k němu nějak jinak vrátit? Děkuji, za odpověď.\nAhoj, konečně se mi povedlo dohrát zaklínače 3 (hold na to dva roky nebyl čas).\nKaždopádně mi to skončilo snad tím nejhorším koncem, Ciri to má za sebou a Gerald navíc dostal košem od všech ženskejch. 😀 Tak mě napadlo, není blbost spustit new Game + (udělat nějaký ten good ending základu) a dohrát datadiscy (blood and wine, Heart of stone) až v new game +?\nCo se týče new game +, zůstavají mi objevená místa myslím tím “?” které jsou na mapě?\nNew Game + hraješ téměř ve všem znovu od začátku. Takže mapu znovu objevuješ, znovu sbíráš karty na Gwint…\nAle ano, samozřejmě se můžeš propracovat k lepšímu konci.\nAhoj.Prosím vás,když rozehraju hlavní příběh v Zaklínači a před koncem si schovám pár úkolů na později a mezitím dohraju všechny DLC bude to mít nějaký vliv na děj hry ? Nebo mi to nějaké úkoly blokne z důvodu že jsem ještě neosvobodil Ciri ?\nOvěření, že nejste robot: * Time limit is exhausted. Please reload CAPTCHA. + 2 = 3\nOdpovědětRasslan 05.07 00:07\nVí prosím někdo kde najdu bylinu mochyňe čí tak nejak na výrobu červeného mutagenu?


Slabce: škody způsobené požárem šplhají do milionů - Rakovnický deník\nSlabce: škody způsobené požárem šplhají do milionů\nSlabce /FOTO/ - Pět jednotek hasičských sborů bojovalo v neděli odpoledne s požárem lesní školky nedaleko Slabec. Skoro šest hodin zápasili požárníci s ohněm, který podle všeho někdo úmyslně zapálil. Vzniklá škoda činí dva miliony korun.\nPožár lesa u Slabec | Foto: HZS Středočeského kraje\nNa hrázi rybníka cisterny doplňovala tři čerpadla a to z Modřejovic, Svinařova a z Kostelíka.\npožár, Slabce, René Černý, Lesy České republiky, Rakovník, hasič, policie, tísňové volání, tiskový mluvčí, trestný čin


Exkurze do Památníku Karla Čapka - Anglicko-české gymnázium AMAZON\nAnglicko-české gymnázium AMAZON>Život ve škole>Aktuality>Exkurze do Památníku Karla Čapka\nAutobus nás dovezl na parkoviště vzdálené od Památníku asi půl kilometru, který jsme museli dojít pěšky. Nikomu to ale nevadilo, protože cesta vedla kolem rybníka Strž, zrána částečně schovaného v mlze, zatímco na jeho protějším břehu se poklidně pásli koně. Samotný Památník nás uvítal podobně malebnou scenérií, a tak byly první minuty u něj vyplněny fotografováním.\nKrátce po příchodu se nás ujaly dvě milé průvodkyně, jež nás postupně provedly celým domem. Studenti se seznámili nejen s historií budovy, ale samozřejmě také s životem a dílem Karla Čapka, jeho manželky, bratra Josefa, a dokonce i s tvorbou jejich přátel, zejm. Ferdinanda Peroutky. První dvě patra domu byla věnována především Karlu Čapkovi, jeho dětství a – jak se ukázalo – poměrně bouřlivému mládí, celkově jeho rodině a v neposlední řadě jeho literární dráze, společenskému životu a také práci na domu ve Strži. Ve třetím patře mohli studenti zjistit víc o Čapkově manželce a F. Peroutkovi (jemu určený pokoj, „peroutkárna“, se nacházel právě v nejvyšším poschodí domu).\nStudenti se během exkurze dozvěděli mnoho zajímavých informací a viděli také jinde nedostupné dokumenty – např. vysvědčení Karla Čapka nebo jeho dopisy prvním láskám. Nepoznali tak Karla Čapka jen jako spisovatele, který proslavil roboty, ale především jako člověka, jenž miloval zvířata, kaktusy, fotografování nebo cestování do cizích zemí.


Kamera Yealink UVC20 je výkonná webová kamera s 5ti megapixelovým objektivem a Full HD rozlišením. Je zajištěna kompatibilita s prakticky všemi softwarovými aplikacemi, což umožní rychlé nastavení před uspořádáním schůzky. Yealink UVC20 se díky svým technickým parametrům skvěle hodí pro práci z domova, distanční výuku, školení, živá vysílání nebo telemedicínu. Kamera je certifikovaným produktem Microsoft Teams. V aplikaci Yealink USB Connect je pak možné spravovat jednotlivé parametry, kterými kamera disponuje.


Běžná cena jídelní stůl ořech tmavý - tmavá elegance | NEJLEVNEJSINABYTEK.CZ\nFiltrace smazat vše ořech tmavý\t4000 - 6000 Kč\nBěžná cena stoly v barvě ořech tmavý\nJídelní stoly v barvě ořech tmavý jsou temnou klasikou - přírodní tmavý odstín dodá vaší jídelně zajímavý vzhled. Barva ořech tmavý se krásně hodí do jídelen, ale restaurací či kaváren. Můžete si vybrat jak tvar, tak velikost těchto jídelních stolů. V naší nabídce najdete nejrůznější typy jídelních stolů - barové, které jsou vyšší, stylové a vhodné nejen domů, ale také do restaurací, dále pak sklápěcí, které šetří prostor v malých bytech nebo klasické jídelní či dětské stoly. Můžete vybírat z velmi rozmanitých a neotřelých barev, ale také z různých materiálů desky - vysoce kvalitní masiv, praktické lamino či elegantní sklo. Stoly nabízíme také rozkládací pro všechny, kteří často hostí velkou\n4 560 Kč6 610 Kč -31%Sleva Termín dodání: 5-8 týdnů\nJídelní stůl rozkládací PARAMBAH, ořech tmavý\n5 020 Kč7 530 Kč -33%Sleva Termín dodání: 26.02.2021\nRozkládací jídelní stůl CINEREA B, ořech\n4 350 Kč6 740 Kč -35%Sleva Termín dodání: 1-3 týdny\n4 110 Kč5 140 Kč -20%Sleva Termín dodání: 6-10 týdnů\nStůl DASHEN 1, 130 x 80 cm, masiv borovice/moření: ...\n4 360 Kč5 450 Kč -20%Sleva Termín dodání: 6-10 týdnů\nObdélníkový stůl Materiál: masiv borovice (tloušťka desky 2 cm) Barva moření: vyberte si níže Rozměry (šxvxh): 120 x 75 x 80 cm Dodáváno v demontu. Záruka 24 měsíců.\nJídelní stůl rozkládací, barva ořech Rozměry: 120+30x80x75 cm Dodává se v demontu. Záruka 24 měsíců.\nObdélníkový stůl Materiál: masiv borovice (tloušťka desky 2 cm) Barva moření: vyberte si níže Rozměry (šxvxh): 130 x 75 x 80 cm Dodáváno v demontu. Záruka 24 měsíců.\n4 360 Kč5 450 Kč -20%Sleva 6-10\nJídelní stůl rozkládací Barva: ořech tmavý Materiál: deska stolu - laminovaná MDF, nohy - masiv buk Rozměry (dxšxv): 150 (190) x 80 x 75 cm Židle nejsou v ceně. Dodání v demontu. Záruka 24 měsíců.\n5 020 Kč7 530 Kč -33%Sleva 26.02.\nStůl DASHEN 1, 150 x 75 cm, masiv borovice/moření: ...\nObdélníkový stůl Materiál: masiv borovice (tloušťka desky 2 cm) Barva moření: vyberte si níže Rozměry (šxvxh): 150 x 75 x 75 cm Dodáváno v demontu. Záruka 24 měsíců.\n5 640 Kč7 060 Kč -20%Sleva 6-10\nStůl DASHEN 3, průměr 120 cm, masiv borovice/moření: ...\nKulatý stůl Materiál: masiv borovice (tloušťka desky 2 cm) Barva moření: vyberte si níže Rozměry: - výška 75 cm - průměr 120 cm Dodáváno v demontu. Záruka 24 měsíců.\nStůl DASHEN 4, oválný 150x80, masiv borovice, moření: ...\nOválný stůl Materiál: masiv borovice (tloušťka desky 2 cm) Barva moření: vyberte si níže Rozměry (šxvxh): 150 x 75 x 80 cm Dodáváno v demontu. Záruka 24 měsíců.\n5 910 Kč7 380 Kč -20%Sleva 6-10


Motosvět - Motorky a motorkáři - Nevídáno neslýcháno: Ducati 860-E zatím jako koncept od Italdesign\nNevídáno neslýcháno: Ducati 860-E zatím jako koncept od Italdesign\nV Ducati elektrické motorky ještě nedostaly ještě větší pozornost. Italdesign pro ně však navrhl projekt elektrického naháče.\nDucati se nikdy o elektrické motocykly nezajímala. Avšak doba jde kupředu a z Borgo Panigale již vyjíždí elektrické bicykly a zanedlouho by i k těm motorkám mohlo dojít.\nItaldesign přišel s velice chytlavým nápadem. Uvedl příspěvek, kde spolu s krátkým videem představil koncept staré Ducati 860 ze sedmdesátých let v elektrické variantě.\nV příspěvku bylo sděleno:\n"Požádali jsme naše inženýry, aby si představili Ducati 860, kterou jsme navrhli v sedmdesátých letech dvacátého století. Koncept Ducati 860-E je kompletně elektrický a tichý projekt budoucnosti s neuvěřitelným designem. Není však plánovaná žádná výroba tohoto motocyklu, a tak jde pouze o cvičení našich designerů."\nDucati 860 - 1970s\nItaldesign je společnost vedena Giorgettem Giugiaro a Aldo Mantovanim sídlící v Turínu. Od roku 1968 vytváří projekty do celého světa, především do Itálie. Spolupracovali a stále spolupracují se společností Ducati. Pro zajímavost v roce 1974 navrhli celou řadu modelů Ducati 860 GT.\nNa návrhu si můžeme všimnout elementů, které byly i u staré Ducati 860. Například placatá hranatá nádrž, dva boční panely s řadou štěrbin, které jsou pouze jako designový prvek, kulaté přední světlo vybaveno kroužkem LED žárovek. Oblast, která u modelu 860 GT byla zaplněna motorem, je nyní jen uzavřena karosérií s řadou žeber. Tento prostor bude pravděpodobně zaplněn baterií a motorem upevněném v rámu s konečným řemenovým pohonem.\nJe zde i TFT displej, jednostranná kyvná vidlice, obrácené vidle a prvotřídní brzdový systém. Zadní světlo je také LED.\nŠarmantní a moderní motorka, a však momentálně zůstává jen jako návrh do budoucna.


Specialisté (1985) - film online zdarma\nSpecialisté - zde online ke zhlédnutí\nHorké slunce, mafiánské peníze a dva vězni na útěku. Bernard Giraudeau a Gérard Lanvin v hlavních rolích francouzského thrilleru. Policie si v oblasti francouzs...pro celý popisek se přihlašte. Film Specialisté online.\nPodívejte se na pořádný film zdarma a online. Režie se v tomto filmu ujme Patrice Leconte, což potěší všechny fanoušky. Jednu z hlavních rolí představuje Bernard Giraudeau. Zhlédnout film online již dnes není problém díky moderní technice a rychlému internetu. Mrkněte třeba právě na film Specialisté. Tlačítkem níže lze film uložit na pevný disk ze serveru hellspy. Chceteli si přečíst komentáře k filmu na csfd.cz, můžete kliknout na příslušné tlačítko csfd níže. Specialisté ke stažení. Podívejte se níže, zda je k dispozici video k filmu a můžete si ho přehrát. Ke sledování lze využít buď Streamuj.tv nebo Netu.tv. Film online zdarma přehrajete přes Netu.tv, Streamuj.tv je mírně zpolatněno, ale nabízí lepší kvalitu bez reklam. Další možností je film Specialisté stáhnout do svého počítače, například pomocí Hellspy. Film online.\nHrají: Bernard Giraudeau, Gérard Lanvin, Christiane Jean, Maurice Barrier, Jacques Nolot, Jean Toscan


LUK :: Literatura - Umění - Kultura. Časopis týdeník LUK - Hezký kulturní počin, ale cosi mu chybělo\nBylo však také před komunálními volbami, což poněkud poznamenalo slavnostní chvíli, neboť starosta Prahy 10 mluvil o všem možném. Nicméně je však skutečností, že vršovická radnice zakoupila Čapkovu vilu a chce ji zpřístupnit. Někteří návštěvníci vernisáže se tak zajímali i o jiné věci a kolorit a atmosféra spisovatelova života jako by poněkud ustoupily do pozadí. Expozice ve Waldesově muzeu byla obohacena rovněž o můj připojený text a dosud nepublikovanou fotografii.\nNěkolik vzpomínek na kuchařku, zahradníka a řidiče Karla Čapka\nV jihočeském městě Vodňany, v zelinářství pana Žlábka, vyučil se také bratr mé matky Václav Motl (1911–1985). Velice záhy se však ocitl na zámku Hluboká u Schwarzenbergrů, jako zahradník, kde jako vnímavý mladík pochytil i latinské názvy rostlin. V roce 1929 odešel ale za prací do Prahy k firmě, která zřizovala zahrady u nových domů na Vinohradech. Můj nastávající strýc byl pilný a pracovitý člověk a lze říct, že všechno, co rostlo na zahradě u vily bratří Čapků, prošlo jeho rukama. Strýc Motl pracoval u zahradního architekta Kulišana a ten si povšiml jeho zručnosti a posílal ho proto k náročným zákazníkům.\nNa jaře roku 1931 přijela do Prahy má nastávající teta Alžběta Venhodová, aby vystřídala svoji spolužačku z Časlavic u Třebíče, která vařila u Karla Čapka a měla před svatbou.\nTrvalé zaměstnání u spisovatele získal i Václav Motl a velice brzy došlo k jejich seznámení, které skončilo svatbou. Několik let se starali o chod ve vile společně.\nTeta ráda vzpomínala na chvíle, kdy Karlův bratr Josef ještě přijížděl z Hronova a ona šla otevřít vchodové dveře: „Já jsem Pepík z Hronova,“hlásil se pravidelně Karlův bratr. To ještě Karel Čapek býval plný úsměvů a tetě říkal, jak jeho brácha je až moc slušný člověk, protože se uklání i u telefonního aparátu. Jednou, když se zase uháněl až k zemi, nakopl ho Karel do zadku…\nKuchařka a hospodyně, již pod jménem Motlová, kterou Karel přezdíval na Betku, Beduli, Bedlu a Bedynku, jednou na poslední chvíli zachránila budoucí slavnou Dášeňku. To když z kuchyně zahlédla a uslyšela topící se štěně a přispěchala Dášeňce na pomoc. Čapek byl v témže čase v redakci Lidových novin. Teta spisovatele zase oslovovala „pane doktore“.\n„Betko, nechte toho vaření, jdeme fotit Dášeňku!“Marně teta protestovala, že není ještě navařeno, a tak se stala vlastně asistentkou při vzniku knihy, která potěšila děti na celém světě. Čapek ale na tetiny námitky vždy dodal: „My to pak spolu uvaříme, Betulko!“Však také teta má v knížce věnování: „Betce Venhodové, jakožto pamětnici vylíčených událostí. Karel Čapek 24. 12. 1932.“\nJak strýc k šoférování přišel\nMatčin bratr Václav v čase vojenské služby získal řidičský průkaz a v roce 1935, kdy se spisovatel oženil s Olgou Scheinpflugovou, poprosil svoji kuchařku, zda by nepřemluvila svého muže, aby se stal navíc jeho šoférem. I stalo se, a tak strýc často přijížděl pro Karla Čapka také k divadlu na Vinohradech. Jednou mu tam z auta dokonce ukradli kabát a spisovatel strýci zapůjčil svůj… Ještě svobodná paní Olga měla malý sportovní vůz a Karel ji nerad viděl za volantem.\nDva roky před německou okupací se šofér Václav Motl vracel se spisovatelem, herečkou a přáteli ve dvou autech z cesty po Evropě a na Čapkovo přání si ze Salzburgu chtěli odskočit do Mnichova. Skončili však před městem, ze kterého byly slyšet dunící bubny a řev Hitlerových soukmenovců. Spisovatel prožil noc v křesle hotýlku, kam je nasměrovali řvoucí fašisté. Olgy spala ve vaně, strýc v autě. Když ráno odjížděli, strýc tehdy – v roce 1937 –od volantu pronesl prorocká slova: „Pane doktore, tomuhle neujedeme. To nás dožene…“ V Mnichově Adolf Hitler oslavoval „2000 Jahre deutsche Kultur“.\nČapek svého šoféra oslovoval vždy jako „Motlíka.“ V roce 1938 v čase mobilizace strýc oblékl také uniformu.\nNěkolik slov k „pátečníkům“\nPřed jejich setkáním ve vile na Vinohradech Karel Čapek tetě oznamoval: „Přijde asi pět lidí a Jan Masaryk.“Spisovatelův odhad byl málokdy přesný, protože návštěvníků přišlo patnáct i víc. Strýc nejprve zatopil a před vilou vítal hosty. V zimě se vítalo v hale. Když na křižovatce u Orionky postával strážník Hájek, bylo jasné, že se mezi „pátečníky“ dostaví také TGM. Jenže ten tam stál taky zbytečně, neboť starý pán přišel až z Hradu po svých a řádně zadýchal svého jediného (!) „příkazníka“ – dnes bodyguarda. Na zahradě si „pátečníci“ vysadili i břízy a jednu z nich rovněž i T. G. Masaryk.\nNávštěvníkům měl kávu podávat sám Karel Čapek, k mání byla i borovička a kdo chtěl, mohl ochutnat i slivovici z Vizovic… Syn prezidenta Jan Masaryk na otázku, co dělá starý pán, odpovídal: „Jó fotr? Ten nás přečká!“Mimochodem. Pan prezident oslovoval spisovatele „pane Čapku“ a jeho syn mu říkal jen „Čapku“. Dovedl však ocenit dobrou krmi mé tety, když prohlásil: „Bylo to moc dobrý. Já se tak najedl, že tady budu i spát!“\nV roce 1935, s příchodem Olgy Scheinpfugové, která si přivedla svoji kuchařku, se manželé Motlovi přestěhovali do přízemí protější vily. Po skončení 2. světové války jsem tam chodíval velice často a někdy musel přelézt i vrata, když byla zavřená…\nSmutný podzim roku 1938\nPo mnichovském diktátu se německý spisovatel Thomas Mann chtěl odvděčit K. Čapkovi za jeho pomoc při pronásledování nacisty a nabídl mu odvoz do ciziny. Zdrcený spisovatel odmítl i odjezd do Anglie: „Co jsem potřeboval, bylo mi vzato. I Anglii jsem měl rád, ale Mr. Chamberlain mi ji vzal. Můžete mi vrátit moji zemi? Nemůžete…“\nNa začátku prosince 1938 strýc odvezl již chorého Karla Čapka ze Strže do vily na Vinohrady už naposledy. Bylo čtvrt hodiny před sedmou hodinou večerní 25. prosince, kdy spisovatel zemřel. Okolo půl desáté večer strýc Václav nastartoval „škodověnku“, jako pasažéra si přibral i tetu a vyrazili do sněhové noci směrem na Říčany pro ošetřujícího lékaře. Ten konstatoval smrt. Nad ložem zesnulého se zrodil nápad na sejmutí posmrtné masky, a tak strýc opět nastartoval auto a společně s tetou vyrazili na Dobříš pro sochaře Karla Dvořáka. Vrátili se asi o půl třetí v noci, ale to už na kalendáři stálo datum 26. prosince…\nNěmečtí okupanti vtrhli do vily na Vinohradech již 17. března 1939 a nevěděli, že spisovatel nebyl již mezi živými. Do půlky vily po Karlu Čapkovi se nastěhoval německý oficír, který sice z knihovny vyhodil spisy Trockého a dalších autorů, ale za celou dobu války nechal na svém místě pentličku, kterou zde zanechala O. Scheinpflugová. V roce 1946, když se strýc s herečkou vracel ze Švýcarska, udělali si zastávku u procesu v Norimberku. Kupodivu jméno Karel Čapek způsobilo, že oba dva v čase procesu mohli nahlédnout i do soudní síně…\nZahradu u Čapků strýc ošetřil ještě v roce 1985 jen pár týdnů před svým odchodem. Na pohřeb mu přišel i bratr herečky Karel Scheinpflug. Poslední člověk, který viděl Čapka živého, byla moje teta, která zemřela v červenci 2004 ve věku 97 let. Nad kostelem sv. Václava, kde stojí řada domů, bývalo zahradnictví pana Böhma, kam si chodil vybírat rostliny samotný Karel Čapek. Jenže platil je vždy až jeho bratr Josef. Mimochodem, potomci zahradníka se zasloužili o růži Máňa Böhmová, která roste u hvězdárny v Praze na Petříně. Již chátrající ohradu Böhmova zahradnictví jsem jako kluk prolézal…


Přehled najetých kilometrů a výherce soutěže o největší krysu... pdf\nVůně whisky, tklivý hlas dud, muži v kiltech, starobylé hrady, mlha nad rašeliništi, tajemný duch legend a krvavé historie nad krajinou, dotěrnost muchniček, bodání kapiček deště ve tváři, dunění padající vody - to vše a mnohem více je obsaženo v jediné vzpomínce na loňský vodácký zájezd do Skotska.\nMyšlenka navštívit tuto krásnou zemi se zpočátku nesetkala s velkým ohlasem. Vzdálenost a pravděpodobný nedostatek vody v řekách byly hlavními argumenty proti. Vskutku se nejedná o častý cíl vodáckých atrakcí, přestože charakter říček padajících z Highlands do moře slibuje dostatek povyražení i pro milovníky obtížných toků. Nicméně zvítězila zvědavost a touha po poznání krajů, o kterých jsme toho tolik slyšeli v hodinách angličtiny, ale jen málo z nás je prozkoumalo trochu více.\nKanoistika ve Spojeném království Velké Británie a Severního Irska není tak masovým fenoménem jako u nás, ale ti, kteří ji provozují (a zejména ve Skotsku), jsou opravdoví nadšenci.\nCesta do severní oblasti Velké Británie samozřejmě vedla přes Anglii a Wales, kde nešlo vynechat návštěvu prehistorického Stonehenge, či velšského centra kanoistiky poblíž městečka Llangolen, ani továrničky firmy Pyranha v Runcornu. Konečně jsme na vlastní oči viděli, jak se vyrábí lodě, na kterých velká část účastníků zájezdu jezdí!\nSkotsko nás přivítalo sluncem (Jak neobvyklé!) a suchými řekami (To jsme čekali!). Míříme na sever kolem největšího skotského jezera Lomond a doufáme, že proměnlivé počasí přinese dostatek vody pro sjíždění. A stalo se, někde je té vody zase příliš! V cestě nám stojí nejvyšší hora Skotska a celého Spojeného království – Ben Nevis. S nadmořskou výškou 1 344 m na nás zase až tak veliký dojem nedělá, avšak výstup na něj začíná téměř na úrovni mořské hladiny. Navíc počasí se cestou na vrchol často mění a i v horkém létě je tam třeba počítat se sněhovou vánicí. Neporazil nás! Zatímco početné družstvo dobývá vrchol hory, několik odvážlivců se vrhá do vln říčky Nevis, jež patří k perlám skotských řek. Spokojeni jsou všichni.\nCestou dál na sever jsme si kolem hradu Eilean Donan odskočili na ostrov Skye a nevěřili vlastním očím. Tam, kde ve večerních hodinách řádili prudké veletoky podpořené mohutným několikahodinovým lijákem, nacházíme druhý den ráno úzké ukázněné říčky, jen taktak nad hranicí sjízdnosti. Nicméně podařilo se a po noci strávené díky dobrosrdečnosti místních obyvatel pod střechou sjíždíme řeku i zde.\nDalší naše cesta vede severovýchodním směrem až do nejsevernějšího bodu našeho putování k řece Shin. Z přehrady sice moc vody neteče, ale na řádění na vodopádu to bohatě stačí. Cestou zpět na jih se zastavujeme na smutném bojišti u Cullodenu, kde byly v roce 1746 tvrdě potlačeny veškeré snahy Skotů o obnovení vlastního království. Déšť rozhodně nepřispívá k povznesení nálady, která na této planině panuje.\nDalší putování mezi krásnými řekami Grampianského pohoří si zpestřujeme exkurzí v palírně Glenfiddich a se Skotskem se loučíme asi nejkrásnější řekou celého zájezdu – North Esk. Zde si někteří z nás sáhli na hranice svých psychických i fyzických možností a všichni byli nadmíru spokojeni. Ještě jsme zastavili v Edinburghu, kde právě probíhal proslulý festival pouličního umění Fringe.\nNakonec zastávka na slalomovém kanále v Nottinghamu a pak už jen cesta domů. Snad si všichni výlet užili. Každý z nás si odnesl zážitky a dojmy z krásné země, jejích pohostinných obyvatel a především nádherných řek, které nakonec měly vody dost.


V roce 1946 přešel do Filmového studia Barrandov, kde začínal jako asistent u režiséra Otakara Vávry na jeho filmech Předtucha, Krakatit a Němá barikáda. Už jako pomocný režisér spolupracoval s Vladimírem Čechem na špionážním snímku Expres z Norimberka, s Kadárem a Klosem na hudební komedii Hudba z Marsu a s Čeňkem Dubou na životopisném dramatu Synové hor.\nJako samostatný režisér debutoval v roce 1958 mimořádně úspěšným dobrodružným filmem s kriminální zápletkou Smrt v sedle. Neméně úspěšný byl i jeho druhý film, špionážní drama Páté oddělení a dětský Klaun Ferdinand a raketa (Zlatá větev národní poroty italských kritiků na festivalu dětských filmů v Benátkách 1963), kterým navázal na úspěšný seriál pěti televizních filmů o klaunu Ferdinandovi, natočený v koprodukci s tehdejší NDR. V roce 1963 natočil sci-fi Ikarie XB 1, představující naši planetu v roce 2163 (Velká cena Zlatá kosmická loď na MF vědecko-fantastických filmů v Terstu 1963).\nŠiroká žánrová paleta jeho filmové tvorby dále zahrnuje hudební komedii s četnými revuálními prvky Strašná žena, satirickou komedii Zítra vstanu a opařím se čajem nebo filmy s kriminální tematikou (Hra bez pravidel, Noc klavíristy, Smrt stopařek). Zcela mimořádným titulem v jeho filmografii jsou Nebeští jezdci, drama o československých letcích v Anglii za 2. světové války, natočené podle románu Filipa Jánského.\nVýznamnou kapitolu v jeho filmografii představuje televizní tvorba pro děti. Jako externí režisér působil v televizi od roku 1955. Po režii loutkových pohádek Statečný cínový vojáček a Císařovy nové šaty začal režírovat pořady s klaunem Ferdinandem. Ty se staly natolik oblíbenými, že on a jeho spolupracovníci (scenárista Ota Hofman a herec Jiří Vršťala jako hlavní představitel) dostali nabídku k účinkování v televizi NDR a v berlínském revuálním divadle Friedrichstadtpalast. Po seriálu pěti filmů realizovaných s televizí NDR tu pak natočil další tři filmy s tímto hrdinou a doma celovečerní Klaun Ferdinand a raketa.\nPlných deset let potom pracoval se scenáristou Otou Hofmanem na třiatřiceti filmech o panu Tau (dva tv třináctidílné seriály a jeden sedmidílný, natáčené v produkci československého, západoněmeckého a rakouského filmu a televize v letech 1969-88), určených opět dětskému publiku. Originální postavička kouzelného pana Tau (v hereckém podání Otto Šimánka), jehož buřinka měla zázračnou moc, byla ve zdrobnělé podobě představována loutkou. Tato jejich společně vymyšlená postava zdaleka předčila svou popularitou klauna Ferdinanda a stala se miláčkem publika v mnoha zemích světa. Z některých dílů seriálu byly sestaveny i filmy určené pro promítání v kinech (Hledá se pan Tau, Pan Tau a cesta kolem světa, Poplach v oblacích, Od zítřka nečaruji), po deseti letech byl uveden závěrečný Pan Tau.\nSpolupráce autorské dvojice Polák – Hofman pokračovala realizací šestidílného televizního seriálu Lucie, postrach ulice (1980, Grimmova cena za nejlepší seriál roku 1981) v zakázce pro francouzskou, západoněmeckou a švýcarskou televizi. Seriál byl uveden do domácích kin jako dvojdílný film (Lucie, postrach ulice, … a zase ta Lucie!). Dalším jejich společným seriálem byly Chobotnice z II. patra (ve zkrácené verzi v kinech pod názvem Chobotnice z II. patra a Veselé vánoce přejí chobotnice). Podle námětu Oty Hofmana vznikl i seriál Kačenka a strašidla (v kinech ve dvou samostatných částech Kačenka a strašidla a Kačenka a zase ta strašidla). Velkou diváckou oblibu měl také šestnáctidílný seriál Návštěvníci z počátku 80. let, určený pouze televizním divákům.\nPro děti Jindřich Polák napsal také dvanáct divadelních her. V roce 1979 se stal nositelem vyznamenání Za vynikající práci a o rok později mu byl udělen titul zasloužilý umělec. Zemřel 22. srpna 2003 v Praze.\n1947 AR: PŘEDTUCHA\n1948 AR: KRAKATIT\n1950 AR: VESELÝ SOUBOJ\n1952 AR: ÚNOS\n1953 PR: EXPRES Z NORIMBERKA\n1955 PR: HUDBA Z MARSU / Sc, R: STATEČNÝ CÍNOVÝ VOJÁČEK\n1956 PR: SYNOVÉ HOR\n1958 N, Sc, R: SMRT V SEDLE\n1960 R: PÁTÉ ODDĚLENÍ\n1962 Sc, R: KLAUN FERDINAND A RAKETA\n1963 N, Sc, R: IKARIE XB 1\n1965 R: STRAŠNÁ ŽENA\n1967 Sc, R: HRA BEZ PRAVIDEL\n1968Sc, R: NEBEŠTÍ JEZDCI\n1969 N, Sc, R: PAN TAU A SAMÁ VODA / N, Sc, R: PAN TAU JDE DO ŠKOLY\n1970 N, Sc, R: PAN TAU A CLAUDIE / N, Sc, R: PAN TAU A NEDĚLE / N, Sc, R: PAN TAU NA HORÁCH / N, Sc, R: PAN TAU NADĚLUJE / N, Sc, R: PAN TAU PŘICHÁZÍ\n1972N, Sc, R: HLEDÁ SE PAN TAU / N, Sc, R: PAN TAU A CESTA KOLEM SVĚTA / N, Sc, R: PAN TAU A TAXIKÁŘ / N, Sc, R: PAN TAU A TISÍC KOUZEL / N, Sc, R: PAN TAU TO ZAŘÍDÍ / N, Sc, R: PAN TAU V CIRKUSU\n1976 Sc, R: NOC KLAVÍRISTY\n1977 Sc, R: ZÍTRA VSTANU A OPAŘÍM SE ČAJEM\n1978 N, Sc, R: OD ZÍTŘKA NEČARUJI / N, Sc, R: POPLACH V OBLACÍCH\n1979 N, Sc, R: SMRT STOPAŘEK\n1983 Sc, R: ... A ZASE TA LUCIE! / Sc, TS, R: LUCIE, POSTRACH ULICE\n1986 N, Sc, R: CHOBOTNICE Z II. PATRA / N, Sc, R: VESELÉ VÁNOCE PŘEJÍ CHOBOTNICE\n1988 N: PAN TAU\n1993 Sc, R: KAČENKA A STRAŠIDLA / Sc, R: KAČENKA A ZASE TA STRAŠIDLA\nCopyright 2011 - 2015. Licence Creative Commons. Jindřich Polák - scenárista a režisér. All Rights Reserved. Časopis Film a video, jehož autorem je Filmexport Home Video s.r.o., podléhá licenci Creative Commons. Uveďte autora, neužívejte komerčně 3.0 Unported. ISSN 1805-5028 (Print) ISSN 1805-5036 (On-line)


9. 2. 2004 / 08:46\nV 6. týdnu 2004 se průměrná cena zemědělských výrobců (CZV) jablek odrůdy Idared I. jak. třídy ve srovnání předchozím týdnem výrazně nezměnila a činila 9,10 Kč/kg. U odrůdy Jonagold I. jak. třídy se zvýšila průměrná CZV o 0,50 Kč/kg (o 4,7 %) na 11,60 Kč/kg. U odrůdy Melrose I. jak. třídy se průměrná CZV naopak snížila o 0,40 Kč/kg (o 4,9 %) na 8,80 Kč/kg.\nPrůměrná CZV odrůdy Golden Delicious I. jak. třídy se ve sledovaném týdnu zvýšila jen mírně (o 0,20 Kč/kg na 11,90 Kč/kg, tj. o 1,7 %). U výběrové třídy této odrůdy se zvýšila průměrná CZV o 0,50 Kč/kg (o 3,3 %) na 14,20 Kč/kg.\nV 6. týdnu 2004 se obchodní nákupní ceny (NC) tuzemských jablek pohybovaly v rozpětí od 5,- do 14,20 Kč/kg, jejich obchodní odbytové ceny (OC) od 6,10 do 17,- Kč/kg. U tuzemské odrůdy Idared poklesla průměrná NC o 0,90 Kč/kg (o 9,1 %) na 8,70 Kč/kg, její průměrná OC poklesla o 1,- Kč/kg (o 8,1 %) na 11,- Kč/kg. U odrůdy Golden Delicious z dovozu se průměrná NC snížila o 0,80 Kč/kg (o 5,4 %) na 14,40 Kč/kg, její průměrná OC se snížila o 0,60 Kč/kg (o 3,2 %) na 17,50 Kč/kg. Ve sledovaném týdnu se snížily průměrné obchodní ceny bílých stolních vinných hroznů, NC o 2,60 Kč/kg (o 4,1 %) na 60,10 Kč/kg, OC o 3,70 Kč/kg (o 4,9 %) na 70,70 Kč/kg. Průměrné obchodní ceny modrých stolních vinných hroznů se naopak zvýšily, NC o 4,- Kč/kg (o 7,6 %) na 56,90 Kč/kg, OC o 6,20 Kč/kg (o 9,3 %) na 72,60 Kč/kg. Průměrná NC mandarinek se proti předchozímu týdnu zvýšila o 0,40 Kč/kg (o 2,3 %) na 14,80 Kč/kg, jejich průměrná OC se zvýšila o 0,80 Kč/kg (o 3,8 %) na 22,20 Kč/kg.\nV 5. týdnu 2004 bylo do České republiky dovezeno celkem 586 t konzumních jablek za průměrnou jednotkovou hodnotu 8,20 Kč/kg. Tato jablka byla dovezena převážně z Polska (64 % – 375 t za 6,- Kč/kg) a Itálie (26 % – 152 t za 12,20 Kč/kg). Hrušek bylo dovezeno 24 t za 20,40 Kč/kg. Jejich hlavním dodavatelem byla Itálie (54 % – 13 t za 16,90 Kč/kg). Dovoz stolních vinných hroznů činil celkem 72 t za 53,10 Kč/kg. Z Argentiny bylo dodáno 41 t (57 %) hroznů za 51,20 Kč/kg, z JAR 21 t (29 %) hroznů za 54,60 Kč/kg. Ve sledovaném týdnu se dovezlo 139 t citrónů za 13,50 Kč/kg. Hlavním dodavatelem bylo Španělsko (80 t za 14,40 Kč/kg, tj. 58 %). Pomerančů se dovezlo celkem 1 402 t za 11,80 Kč/kg. Z Řecka pocházelo 716 t (51 %) pomerančů za 11,20 Kč/kg, ze Španělska 506 t (36 %) za 12,90 Kč/kg. Španělsko bylo hlavním dodavatelem mandarinek (951 t za 16,- Kč/kg, tj. 78 %). Banánů bylo dovezeno celkem 1 558 t za 13,20 Kč/kg. Z Kostariky se dovezlo 436 t (28 %) banánů za 13,10 Kč/kg, z Panamy 394 t ( 25 %) za 13,50 Kč/kg.\nZ České republiky bylo v 5. týdnu 2004 vyvezeno celkem 65 t konzumních jablek za 13,60 Kč/kg. Do Belgie se vyvezlo 36 t (55 %) těchto jablek za 18,20 Kč/kg a na Slovensko 29 t (45 %) za 7,80 Kč/kg.


Hezké pozdravy všem.\nTak dnes žádné rušení a nemám se na co vymlouvat. Tak nevím proč to nešlo. Na výzvu jsem se nedovolával ani náhodou. A odpověď, pokud jsem nebyl sám, tak také ne. \_ani stanice, kdy je to vždy na první ťuk dnes ne. Jen pileup v obou etapách na první dobrou. Zdeně omluva, neslyšel jem protistanici a vlítl ti do spojení. Vy72! Zdenek 1lz\nPodmínky u mě nic moc. Děkuju za závod a za vyhodnocení.\nděkuji za qso, a vyhodnocovateli za vyhodnocení.Podmínky zde tak průměrné,\nna výzvu jsem se skoro nechytal.Pepík OK1AY jel pile up fb ,silný jako obvykle.\nMějte se krásně a příště nsl.\nAhoj, připadá mi to že je to pořád větší fofr a v pileupech se mi prorážet moc nedařilo. Ale na tu bídu jsem s výsledkem docela spokojenej.\nMějte se fajn, Petr OK3EQ\nDnes se mi dařilo líp. 29 qso zní jinak naž 16. hi.\n(Jendo, pro mne i těch 16 dnes byla rajská hudba. Hi. lz)\ndnes pěkný závod. Byla též snaha udělat přelomové spojení s Tondou DOR, ale nezdařilo se nám. Pepa 1AY poslouchal perfekně a spojení s pile-up stanicí se povedlo pokaždé na první pokus.\nDěkuji všem za pěkný závod a těším se na spojení v CUC 404.\nAhoj, dnes pro mě úspěšný den, bo jsem snad poprvé překonal 40. Ale budou tam chyby. Přitom jsem se vůbec nesnažil a vše bylo takové pohodové. Podmínky hodnotím jako dobré. Ale pořád nevím, jak to ti dobří dělají, že jsou tak dobří.\nDnes na moji výzvu reagoval DL1NKS. MNI TNX.\nPříště na mě vychází pile-up. Pokud je tu nějaký zájemce pile-up vyzkoušet, dej vědět pořadateli, rád přenechám.\nDnes jsem si nechal pileup stanici na poslední pětiminutovku, a málem jsem na to doplatil.\nPárkrát jsem se nedovolal, až se to povedlo pár vteřin před koncem.\nDnes jsem nahrál minutu CUL přes SDR Panadapter. Pokud si to někdo chce přehrát, je potřeba\nprogram SDR# (SDR Sharp), a v něm to spustit přes záložku source -> IQ File - stažený soubor.\nJeště to nemám propojené s rádiem tak, aby to ukazovalo správný kmitočet, takže hodnota DC (0) je asi 3542 kHz,\nšířka pásma asi 1600 kHz.\nSoubor je ke stažení zde (pozor, má to přes 500MB a není to zvukový formát, i když se to tak tváří):\nDnes celkem bez potíží, jen jsem se nemohl chytit na začátku, až jsem potkal Pileupku a Pepa mě hned vzal a tak jsem měl o jednu starost méně. V půlce mi zhotovil přelomové dvojspojení Petr 1BTK jen jsem zase měl potíž to do deníku vložit-tak jsem to ručně potvrdil a pak to doplnil. Čerti vědí jak to děláte v tom N1MM. Ale poradil jsem si, i když se zdržením. jinak zase několikeré vyvolávání bez úspěchu a tak vždy po pěti sériích ztratím nervy a jdu na příjem. HI. Nakonec jsem dokopal tu třicítku, ale bez rezervy a tak jsem zvědav na error-log. Mějte se krásně 73 TNX OK1USP Josef\nVšem dobrý večer, rozhodně se podmínky začínají zlepšovat i když třicítku nepokořím. Obdivuji ty, co jedou na ruč. klíč, já to po dlouhé době zkusil a málem se zmrzačil. Děkuji všem za trpělivost a Zdenkovi pevné nervy při hodnocení. Ok1uhq.\nSpokojenost. Myslím, že to chodilo dobře. Alespoň u mne. Mohl jsem se ale více snažit. Nějaká víceminutová díra byla. Ale nejde o život. Asi budu muset dávat značku pouze jednou abych spojení zbytečně nenatahoval.\nRIG : GM47-DZD, 980 mW out\ndnes jsem po 7 minutách trhání vlasů, že mne nikdo nebere, zjistil, že mám zaplý split :-)\nTak mne to rozhodilo, že už to i přes perfektní podmínky bylo jen trápení.\nDíky všem za spojení a trpělivost a vyhodnocení.\nztrácel jsem minuty ve skrumážích silných stanic, takže výsledek slušně řečeno slabý. Příště odolám a určitě se jim na desítky kilohertz vyhnu. Doufám, že se mi podaří v reálné době překročit vlastní stín, i když i standardní výsledky jsou pro mne projevem stabilní úrovně. Vítám pro mne novou stanici OK1KLV – přeji hodně úspěchů v CUCu. Díky vyhodnocovatelům za práci s vyhodnocováním !


Výprava do IQ Landie | Travellers across time and space\nVýprava do IQ Landie\n23. května 2014 v 17:53\t| Doctor\t| Různé Informace\ntento článek bude zajímavý pro ty, jež mají zájem o vědu, techniku či biologii a lidi, co mají rádi hudbu.\nVarování: Tento článek obsahuje Spoilery týkající se IQ Landie,\nten kdo se chce nechat překvapit, ať tento článek nečte. ;))\nSpolečně se Stvořitelem jsme dne 22.5. 2014 navštívili vědecké centrum IQ Landia v Liberci. Budova centra se nachází hned vedle centra Babylon a u Babylonu je autobusová zastávka a staví zde linky 16,17,22,27,30,37 a 99. Před vchodem do budovy nás přivítal kovový Albert Einstein, co sedí na lavičce vedle vchodu. Také je před vchodem na vyzkoušení předchůdce telefonu - ten který přenáší zvuk z místa na druhé místo trupkou.\nUvnitř centra jsou různé sekce a každá z nich je nějakým způsobem zajímavá a přínosná. Mě osobně se nejvíc líbily expozice GEO, Člověk a Věda v domě. V expozici člověk - lidské tělo se nachází robot, zvukoměr, krevní pumpa, můžete si zde změřit krevní tlak a objem plic a zkusit si spolu s kamarádem/kamarádkou, kdo z vás má silnější mysl. V další místnosti zaměřené na smysly se můžete podívat na svět očima včely, koně, chameleona, psa a člověka. Můžete zde vyzkoušet své smysly. Na své si zde přijde sluch a zrak, já zjístil, že minimální hluboký tón, co slyším je hlasitý 16 Hz a nejvyšší až 15 000 Hz, v této výšce jsem tón slyšet přestával. V expozici GEO jsou zajímavá fakta o vesmíru, můžete se zde na skateboardu proletět vesmírem a skusit trenažér pro kosmonauty. A v expozici Věda v domě si můžete skusit zvednout se na kladkostroji, laserovou harfu, vidět průřez domácími přístroji, vyzkoušet si theremin, vidět hologram a předměty související se světlem.\nTo je tak vše, co Vám zde nastíním a napíšu, je toho zde o mnoho více k vidění (dodatek: mají zde i 3D promítání filmů v Planetáriu) a mnoho zajímavých věcí a faktů, jež neznáte nebo jste neměli možnost vidět a skusit na vlastní kůži. Nesmím Vám zde vše vykecat, což mám v oblibě. ;D\nAle i přes to, že je to drahé, to stojí opravdu za to a plně doporučuji všem zvídavým myslím! ;))\nZde jsou nějaké fotky, kvalita je horší, ale pro představu to stačí. ;))\nPo tomhle se vám prý má motat hlava, rozhodně na Pány Času to nemá vliv, alespoň né na mne. ;DD\nStroj času, byl v jednom filmu, bohužel si nevzpomínám v kterém, kdo ví, ať to prosím napíše do komentu. ;))\nToto bylo pro hráče na kytaru nezajímavé. ;DD U tohoto se jedná totiž o kmit strun.\nTeď si asi říkáte "WTF!" a já vám na to odpovím: "Viditelný zvuk." ;DD Vibrace zvuku znázorněny nadskakující vodou.\nMilovníci drahých kamenů tu mají také co k vidění. ;)\nChtěli by jste navštívit IQ Landii?\nAno, chtěl/a.\t 0%\t(0)\nAno někdy, až bude čas a možnost sem zajet.\t 0%\t(0)\nAno chci, ale znějakého důvodu nemohu...\t 0%\t(0)\nNe, už jsem zde byl/a a již nemám chuť...\t 0%\t(0)\nNe, nechtěl/a.\t 0%\t(0)


Louky a pastviny - strana 8 - DoRealit.cz\nNová Sladovna II. etapa - byt 3+kk 91 m2, terasa 29 m2, ul.\nProdej, louka, 4064 m2, Velký Šenov Prodej louky o výměře 4064 m2 v katastru obce Velký Šenov. Pozemek leží poblíž obce, je vhodný k rekreaci nebo chovu zvířat. Kupující je povinen uhradit daň nad rámec kupní ceny. více\nProdej, louka, 2065 m2, Veselíčko u Lipníka nad Bečvou Prodej pozemku o výměře 2065 m2 v katastru obce Veselíčko u Lipníka nad Bečvou. Jedná se o louku, součástí prodeje je vodní plocha o výměře 30 m2. Pozemek leží na okraji obce. více\n129 000 Kč / objekt\nProdej, Louka, pastvina, Kyje Prostřednictvím internetové online aukce nabízíme pozemky v k.ú. Kyje u Jičína, okres Jičín. Jedná se o různorodé pozemky o celkové výměře 35 587 m2. Pozemky jsou soustředěny do dvou celků a nachází se … více\n870 814 Kč / objekt\nProdej, Louka, pastvina, Kunčice nad Labem Prostřednictvím internetové online aukce nabízíme do výlučného vlastnictví 8 pozemků v k.ú. Kunčice nad Labem, okres Trutnov. Jedná se o šest trvalých trávních porostů a dvě ostatní plochy o celkové výměře … více\n189 330 Kč / objekt\nProdej, Louka, pastvina, Laškov Prostřednictvím internetové online aukce nabízíme k prodeji trvalý travní porost o výměře 1872 m2 v k. ú. Krakovec na Moravě. Pozemek se nachází severozápadně od obce Krakovec. Pozemek je ve výlučném vlastnictví. … více\n28 080 Kč / objekt\nProdej, Louka, pastvina, Kováň Prostřednictvím internetové online aukce nabízíme k prodeji do výlučného vlastnictví pozemek s trvalým travním porostem o výměře 5195 m2 v k.ú. Kováň, okres Mladá Boleslav. Pozemek se nachází na jihovýchodě … více\n116 888 Kč / objekt\nProdej, louka, 14 233 m2, Cvikov - Lindava Prodej pozemku o celkové ploše 14 233 m2, který se nachází v katastrálním území Lindava. Jedná se o pozemek vedený jako trvalý travní porost. Jeho poloha je mimo zastavěnou část obce a na pozemek se lze … více\nProdej, Louka, pastvina, Jiříkov Prostřednictvím internetové online aukce nabízíme k prodeji do výlučného vlastnictví pozemek v k.ú. Jiříkov, okres Rumburk. Jedná se o trvalý travní porost o výměře 18 731 m2. Pozemek je svažitý a nachází … více\n280 965 Kč / objekt\nProdej, louka, 14717 m2, Zlatá Koruna Nabízíme k prodeji pozemek o rozloze 14717 m2 v obci Rájov - Zlatá Koruna v okrese Český Krumlov. Dle územního plánu obce je pozemek veden jako zemědělská půda (louka). Pozemek se nachází na pravém břehu … více\n1 091 000 Kč / objekt\nProdej, Louka, pastvina, Kelníky Prostřednictvím internetové online aukce nabízíme do výlučného vlastnictví pozemky v k.ú. Kelníky, okres Zlín. Jedná se o trvalý travní porost o výměře 2996 m2 a ostatní plochu o výměře 37 m2, celkem tedy … více\n45 495 Kč / objekt\nZobrazeny položky 71 - 80 z 621


Prodej, zahrada, 1459 m2, Malhostovice - Reality.iDNES.cz\nMalhostovice, okres Brno-venkov Exkluzivní nabídka\nProdej, zahrada, 1459 m², Malhostovice\nProdej zahrady o výměře 1459 m² v katastru obce Malhostovice. Pozemek je vhodný k chovu ovcí, koní apod. Kupující je povinen uhradit daň nad rámec kupní ceny.\nČíslo zakázky: IDNES-460727\nDobrý den, mám zájem o bližší informace k vámi inzerované nemovitosti: 'Prodej, zahrada, 1459 m2, Malhostovice' (IDNES-460727), kterou inzerujete na Reality.iDNES.cz. Prosím kontaktujte mne. Děkuji.


Nissan Micra 1.0 16V prodej Hradec Králové | Ojeté Auto.cz\nVozidlo po pečlivém majiteli s velmi nízkým stavem najetých kilometrů a kupované jako nové v ČR. Všechny vozy procházejí důkladnou kontrolou 107 technických parametrů a stavu najetých km. Prodloužená záruka Carlife až 24 měsíců na mechanický stav vozu. Doživotní záruka na původ vozu. Výhodnou půjčku bez navýšení domluvíme za vás, vybírejte z 8 000 kvalitních vozů za nejlepší ceny. Více info na www.aaaauto.cz.\nNezávazná poptávka po vozidle Nissan Micra 1.0 16V 2005\nDobrý den, zaujal mě váš inzerát na prodej Nissan Micra 1.0 16V 2005 (cena 50 000 Kč). Prosím, kontaktuje mě. Děkuji předem.\npředchozí Nissan Micra 1.0\nnajeto: 150 536 km\nnajeto: 63 780 km