Zapovězená témata: Hollywoodská homofobie | Jumpspace\nZapovězená témata: Hollywoodská homofobie\nPhoto by Karen, Flickr, CC BY-NC 2.0\nJeden húmorný stereotyp praví, že v Hollywoodu je každý druhý herec gay či lesbička. Co do počtu to každý druhý sice není, nicméně pravda je, že koncentrace homosexuálů v těchto uměleckých kruzích je poněkud vyšší. Snad to má co do činění s otevřeným a na první pohled progresivním prostředím, které Hollywood nabízí, snad se slávou a přijetím u publika – jakkoliv chvilkovými a povrchními to záležitostmi –, kterých se jim v osobním životě často nedostává.\nJakkoliv nadšeně ale hollywoodští herci mezi své řady gaye a lesbičky vítají v zákulisí a jakkoliv liberálně se továrna na sny snaží tvářit navenek, když se člověk podívá blíže, zjistí, že to homosexuální herci a herečky nemají v Mekce filmového průmyslu ani dnes zdaleka tak snadné.\nPrávě o postavení Hollywoodu vůči gayům a lesbičkám, ať už mezi herci či mezi postavami, jež mají ztvárňovat, bude pojednávat tento článek. Jak to s přijetím homosexuálů v Hollywoodu vypadá dnes oproti dřívějším dobám? Měli by vůbec herci vylézat z onoho, doslova překládaného, šatníku? Má neskrývaná homosexualita nějaký dopad na jejich kariéru? A jak do toho všeho zapadají Chirurgové?\nPhoto by Delaney Dean, Flickr, CC BY 2.0\nZačněme krátkým kinematograficko-historickým přehledem (Mimochodem, kdo by chtěl o této problematice vyzvědět více, vřele doporučuji knihu či dokument 4% filmová tajemství). Gayové a lesbičky ve filmu hráli už od dob, co byla tato umělecká platforma v plenkách. V úplných počátcích kinematografie se ale samozřejmě na plátně o ničem takovém nemluvilo, protože lidé měli co dělat, aby vůbec přežili šok z toho, že se ti černobílí lidé hýbou. Ani později v němých groteskách nebyly homosexuální postavy zobrazovány – snad proto, že měli lidé ještě příliš živě v paměti onen nechvalně proslulý proces s Oscarem Wildem.\nVe dvacátých letech však Hollywood zažil malou sexuální revoluci, mravy se poněkud rozvolnily, lidé se poněkud uvolnili a… ve filmech začaly být představovány postavy tak trochu androgynního charakteru. Například Rudolph Valentino se ve své době hodně proslavil rolemi zženštilých mužů s neurčitou sexuální orientací. Ano, kdybyste totiž nevěděli, tak všichni gayové byli podle Hollywoodu v této době zženštilí – stereotyp ve dvacátém (a jednadvacátém) století stejně rozšířený jako spojování homosexuality s mužností ve Starověkém Řecku či s ďábelskými tenaty ve středověku. A protože – jak přece všichni víme – ženy jsou v naší patriarchální společnosti stvoření heterosexuálním mužům podřazená, tak byla tato feminizace od počátku chápána jako známka slabosti a mrzkosti.\nProti těmto druhům postav ale brzy vyrostla opozice a média se konkrétně do Valentina začala strefovat a nazývat ho Pan Pudřenka. Ten, aby všem dokázal svou mužnou mačo maskulinitu, začal pořádat veřejné zápasy v boxu, jichž se sám účastnil. Za následky zranění utržených během jednoho takového zápasu brzy zaplatil životem. Bylo mu 31 let.\nPhoto by George Hurrell, Wikipedia, public domain\nBěhem let třicátých meziválečnou Amerikou k radosti bulvárních plátků otřásl další skandál: Oblíbený herec Billy Haines byl přistižen s jedním námořníkem a jeho agent ho vzápětí vyrazil ze studia. Billyho kariéra byla u konce a finančně ho museli podporovat přátelé.\nMédia si na celé události náležitě smlsla, zato Amerika v čele s všemožnými náboženskými skupinami a spolky dostala pocit, že se Hollywood utrhl z řetězu a musí se proti němu nějak zakročit. V roce 1933 byly zavedeny první kinematografické směrnice, jež omezovaly, co se na plátnech ukazovat smí, a co ne. Cenzura byla obzvláště neúprosná v oblasti sexuality, především pak homosexuality – a to jak na plátně, tak i v soukromí herců.\nV průběhu třicátých let se tak sice zrodil kult hollywoodských hvězd, ale fanouškové o svých idolech často věděli jen velmi málo, případně měli značně zkreslené informace. Studia do filmů pumpovala vysoké částky a nemohla si proto dovolit, aby jim jakýkoliv skandál či vnímaná nepatřičnost na plátně odlákala diváky a přivedla je na mizinu. Jednak proto začala přísně monitorovat obsah svých filmů, ale také prostřednictvím svých agentů tlačila na herce, aby se chovali podle jejich představ. Herci museli podepisovat smlouvy, v nichž byl jasně uveden morální kodex, jenž nesměli porušit. Tento kodex často přesně definoval, jak se mají na veřejnosti oblékat, jak se chovat, co říkat a – pokud to bylo nutné – také s kým se vídat a být viděn. Pokud tento kodex herec jakkoliv porušil, mohl dostat pokutu nebo dokonce vyhazov.\nHerce androgynií na plátně nahradily ideály heteronormativní mužnosti a ženskosti, to ale ještě neznamenalo, že by byli všichni herci do jednoho heterosexuálové. Jako heterosexuálové nicméně museli kvůli studiím vypadat a právě z této potřeby se zrodila kultura „levandulových sňatků“, jejichž klasickým příkladem je manželství Barbary Stanwyck a Roberta Salema. Ona byla lesbička, on gay, ale protože jimi být nesměli, nechali se oddat – to aby byla veřejnost v klidu a studia měla lehké spaní.\nV padesátých letech cenzura ještě přiostřila a homosexuální herci a herečky nadále žili ve strachu o práci. Jakmile by se o jejich orientaci někdo dozvěděl, stali by se pro studio přítěží a okamžitě by museli z kola ven. Rock Hudson, jedna z největších hvězd té doby, musel svou orientaci tajit nešťastným a krátkou dobu trvajícím manželstvím se svou sekretářkou. I o dalších hercích a herečkách z této doby se šuškalo, že by mohli být to či ono – o Cary Grantovi, Jamesi Deanovi, Joan Crawford – ale ti do jednoho dělali, co mohli, aby si udrželi svou heterosexuální image. Ostatně měli proč.\nAčkoliv rozvolnění společenských mravů v šedesátých a sedmdesátých letech mělo kladný vliv na americkou filmovou cenzuru a homosexualita se ve filmu začala pozvolna objevovat, být gay či lesbička se mezi herci samotnými stále nenosilo. A třebaže se homosexuální postavy do filmu a televize tu a tam dostaly, nebylo příliš o co stát. Buďto byly vypodobňovány jako devianti ve stylu vraha z Hitchcockova Psycha, nebo jako trpící duše, které na konci snímku často skončily tragickou smrtí. Nově utvářené stereotypy se střídaly s urážkami a homosexualita se ne a ne vymanit ze spárů podřadné Jinakosti.\nAni v osmdesátých a devadesátých letech se toho příliš nezměnilo. Homosexuálních postav možná i díky kasovnímu trháku, jakým byla Philadelphia, či televiznímu hitu Will & Grace přibylo, nicméně až na pár výjimek Hollywood s postavami nakládal stále stejně. Ostatně, není hlavní postava z Philadelphie (1993) pouhým nástupcem onoho trpícího a ve finále umírajícího stereotypu z šedesátých let? A nemůžeme podobnou návaznost vysledovat i mezi vrahem z Psycha a psychopatem z Mlčení jehňátek (1991)?\nI pro herce bylo v této době stále nebezpečné veřejně přiznávat, koho mají rádi. Když se v roce 1997 ke své orientaci veřejně přiznala herečka a moderátorka Ellen DeGeneres, lidé od ní na dlouhou dobu dali ruce pryč. A když načapali Paula Rubense v gay pornokině, utržila jeho kariéra takový zásah, že se z ní v podstatě dodnes nevzpamatoval.\nNa druhou stranu, když byl Hugh Grant přistižen při nevěře s prostitutkou, jeho kariéra nejenže nezaznamenala sebemenší šrám, jeho popularita ještě vzrostla. Tím, že podvedl svou tehdejší přítelkyni Elizabeth Hurley s jinou ženou, se totiž jednak stal v očích veřejnosti super sexy alfa samcem, ale především uhasil plamínek pochyb o své sexualitě, který hrozil, že mu každou chvílí sežehne kariéru. Okolnosti hovořily jasně: Být gay se v Hollywoodu nenosilo.\nRok 2000 ale musel určitě znamenat zlom, že ano? Nové milénium, nový věk, všichni přece museli vidět, že homofobie je omezený přežitek, že? A díky úspěchu Philadephie, Willa & Gracea konečně i Show Ellen DeGeneres, vůči které Amerika po čase obrátila, se přece musela situace brzy zlepšit… že? Inu… tak se na to společně podívejme.\nI hate the word homophobia. It’s not a phobia. You are not scared. You are an asshole.\n— Morgan Freeman (@Morrgan_Freeman) May 19, 2013\nPhoto from www.someecards.com\nZaměřme se nejdříve na homosexuální role, které jsou v posledních letech povětšinou v nabídce. Hollywood sice již upustil od stereotypu deviantního gay padoucha – nejspíše proto, že by tvůrce kritika sežrala zaživa, kdyby se podobnou postavu pokusili prezentovat –, nicméně si nadále ve spoustě svých projektů udržuje stereotyp homosexuálů trpících a tragicky umírajících.\nNavíc si vymyslel i stereotyp nový: Nazvěme si ho „Homosexuálem do nepohody“. Jde o ono věčně dobře naložené, radostně skotačící a hláškující stvoření, které hlavní postavy (protože samo o sobě je ze zásady postavou okrajovou) bez problémů dokáže zbavit splínu. Tento člověk je často mluvou i chováním extrémně afektovaný, posedlý módou a světem populární kultury a vůbec mu nevadí okatá objektifikace typu: „Seznamte se s Johnem, mým gayem.“ A pokud si to příběh žádá, není pro něj sebemenší problém přehodit si – občas s pomocí kapičky alkoholu – v zápalu momentu svou orientační výhybku.\nPhoto © Fox Television Studios\nKdyž je nám nějaká homosexuální postava – především ve vedlejší roli – v současné době představena, je velmi pravděpodobné, že její orientace bude to jediné, co se o ní dozvíme (případně to jediné, co ji samotnou bude zajímat). Na malém prostoru se ke stereotypům sklouzává velmi snadno. Výjimky se samozřejmě najdou – jeden ze spolužáků ústřední dvojky ze seriálu Vlčí mládě je obyčejný kluk, co nijak netrpí, záhy neumírá a jeho sexuální orientace celou jeho postavu nedefinuje. Podobně je tomu u agentky ze seriálu Ve službách FBI či u jednoho z přátel v seriálu Happy Endings. Tyto případy ale jen potvrzují pravidlo.\nNa větším prostoru je snadnější postavu pořádně rozpracovat a neudělat z ní takové chodící klišé. V případě filmů (počkejte si na seznam dole a vzpomeňte si, jak to v nich vlastně bylo) je nicméně stále běžnou praxí homosexuální postavy, jakkoliv dobře napsané, bez pardonu násilně oddělávat či je nechávat umírat na AIDS. Často se mezi nimi samozřejmě najde také i nějaký ten „homosexuál do nepohody“.\nA u většiny těchto snímků s homosexuální postavou v hlavní (nebo alespoň jedné z nejdůležitějších) roli se příběhová linie ze zásady nějakým způsobem točí kolem sexuální orientace. Jako by životy gayů a lesbiček nebyly naplněny ničím jiným; jako by neměli žádné zájmy či dovednosti. Homosexuálové v hlavních rolích trpí kvůli společenské opresi homosexuálů, bojují s „nemocí homosexuálů“, vyrovnávají se s nově uvědomělou homosexuální identitou a tak dále. (Nalijme si čistého vína, ony byly v podstatě stejným typem filmu i Modlitby za Bobbyho, k nimž jsem nedávno dělal titulky.)\nJen málokdy narazíte na postavu, která by prostě jen byla gay či lesbička; na postavu, jejíž sexuální orientace by na vývoj jejího charakteru či děje neměla přílišný dopad. Když například bratr ústředního hrdiny z filmu Norman a duchové, který byl celý film charakterizován jako milý – byť dost natvrdlý – hráč amerického fotbalu, na konci filmu jen tak mimochodem zmínil, že má přítele, kritika se mohla potrhat, protože takovéhle věci se běžně nedějí (natožpak – Ježíšku na křížku! – ve filmu pro děti!).\nNa poli seriálů, pokud odhlédneme od těch, které přímo míří na homosexuální diváky (Láska je láska, Queer as Folk či nejnověji Looking), si především musíme povšimnout, jak málo gay a lesbických postav má na obrazovkách více prostoru než jen pár scén. Kromě Takové moderní rodinky, Glee, Pravé krve, Rizzoli & Isles a samozřejmě Shondina Skandálu a Chirurgů (kdysi se do této skupiny mohli počítat například i Happy Endings, New Normal, Pretty Little Liars, Dawsonův svět, Odpočívej v pokoji či American Horror Story, ale ty buď skončily, nebo si svou homosexuální postavu zabily… případně obojí) mě nenapadá další větší současný seriál, ve kterém by nějaká taková postava hrála podstatnou roli.\nKdo ví, čím by to mohlo být. Snad obavou studií z toho, že by seriály s homosexuální postavou ve svém jádru nepřilákaly k obrazovkám diváky. To by ostatně byla obava, jíž by studia televizní sdílela s těmi filmovými. Zdá se totiž, že studia mají k ruce výzkumy, jejichž výsledky naznačují, že každý divák – ať už chce, nebo nechce – musí být při sledování filmů či seriálů nejen schopný se vžít do role hlavních postav a soucítit s nimi, ale také musí věřit, že by si s jejich milostnými protějšky sám dokázal vybudovat vztah (jakkoliv nereálná taková představa ve skutečnosti je).\nJednoduše řečeno: „Amazing Spider-Man se mně, heterosexuálovi Frantovi Opršálkovi, bude líbit, protože se s lehkostí dokážu vcítit do role Petera Parkera a film mi tak umožní představovat si, jak bych se v daných situacích s danými schopnostmi sám zachoval. Po dobu promítání snímku se ve svých myšlenkách sám stanu Spider-Manem a bude mě hřát představa vlastních romantických avantýr s Gwen Stacyovou. Jenže co kdyby došlo na přání Andrew Garfielda – plácnuté jen tak do větru a studiem hodně rychle zametené pod koberec – a ve třetím pokračování se Peter dal dohromady s Harry Osbournem? Souboje by stále byly parádní – pořád bych si mohl představovat, jaký to jsem machr – ale až by se Peter začal s Harrym líbat? To by se s ním v mých představách muselo líbat i mé alter-ego, a to by mi bylo vážně proti srsti. Takže na ten třetí film jednoduše nepůjdu.“\nA právě toho se studia obávají. Odlivu diváků a finanční ztráty. Tato obava ovšem nezasahuje pouze do oblasti homosexuálních postav, ale – což už je závažnější – také do osobního života herců. On totiž stejný mechanismus podle studií funguje i ve chvíli, kdy homosexuální herec hraje heterosexuální postavu. Běžný divák mu jeho herectví údajně nevěří, do jeho romantických pletek se nedokáže vžít a o celý filmový či seriálový produkt proto nemá zájem.\nZamysleli jste se například nad tím, proč žádný otevřeně homosexuální herec nikdy nedostává nabídky hlavních rolí v letních velkofilmech? Do těchto trháků studia pumpují takové množství peněz, že nechtějí riskovat, že by je přítomnost homosexuála v hlavní roli přivedla na buben.\nPhoto © 20th Century Fox, Bontonfilm\nNěkomu se tu a tam přeci jen podaří propašovat do vedlejší role (případně jedné z rolí v „ensemble casts“ – filmech či seriálech se spoustou hlavních postav, z nichž je všem přiděleno zhruba stejné množství času na plátně nebo obrazovkách) – Ianu McKellenovi do Pána prstenů a série X-Men, Mattu Bomerovi do filmu Bez kalhot, Zachary Quintovi do Star Treku – a Neil Patrick Harris dokonce získal hlavní roli v… ve Šmoulech, ale to je asi tak vše. V Thorovi, Captain Americovi, Elysiu, Světové válce Z, Velkém Gatsbymči dalších tuctech velkofilmů, které šly v posledních letech do kin, byste mezi hlavními či vedlejšími herci na gaye či lesbičku narazili jen s velkým štěstím.\nPhoto © New Line Cinema, MGM, Warner Bros.\nVelmi zvláštní skupinou herců, kterou zde můžeme zmínit, jsou homosexuální umělci, kteří se v zájmu udržení kariéry ze všech sil snaží na veřejnosti – řekněme – zheterosexuálnit. Vezměme si například takového britského herce Luka Evanse, jenž je podle všeho možná jen krůček od vlastní (polo)levandulové svatby. V rozhovoru z roku 2002 o sobě Evans sice řekl, že “o mně všichni věděli, že jsem gay, a co jsem žil v Londýně, tak jsem se to nijak nesnažil skrývat,” hrdě prohlásil, že takhle alespoň neměl “ve skříni kostlivce, kterého by někdo mohl vyštrachat,” a navrch ještě o dva roky později dodal, že tím jeho herecká kariéra nijak neutrpěla… Jenže to musel mluvit jen o kariéře na divadle, které je v otázkách homosexuality zpravidla otevřenější. Evans hrál v průběhu první dekády nového milénia jen v jednom mizerném videofilmu z roku 2003, ale jinak se jeho kariéra u filmu ne a ne hnout z místa.\nJakmile se ovšem začala trochu hýbat, bylo třeba něco udělat s jeho soukromím. Apollóna v Souboji titánů, Dia ve Válce Bohů či Aramise ve Třech mušketýrech přece nemohl hrát gay, že? A to byste neřekli – v září 2010 se do tisku dostala zpráva, že Evans začal chodit s jistou marketingovou expertkou Holly Goodschild. Sama Holly novinám svěřila toto: „Luke je nesmírně milý. Známe se už od malička a prostě mezi námi najednou přeskočila jiskra. Na zásnuby to zatím sice opravdu nevypadá, ale náramně nám to klape.“ Takže asi tak…\nNa televizních obrazovkách je situace sice o trochu lepší, protože je v sázce podstatně méně, ale i tak seriály v tomto ohledu své filmové protějšky zdárně kopírují. Nebýt Jima Parsonse, Neila Patricka Harrise, Matta Bomera, Zachary Quinta, Jesse Tylera Fergusona, Chrise Colfera či Sarah Paulson, nebylo by moc o čem mluvit. A i přes úsilí těchto lidí o zvýšení veřejného povědomí o schopnostech homosexuálních herců se stále najdou nejapní pisálkové, co tu a tam sesmolí nějaký ten článek, v němž stranou toho či kterého herce dští síru, protože jim „toho heteráka prostě nevěří“.\nNa tento problém ostatně narazili i tvůrci Chirurgů, když byl v roce 2007 kvůli komentářům Isaiaha Washingtona nucen T. R. Knight v médiích vydat prohlášení o tom, že je gay. Shonda tehdy jednomu reportérovi řekla toto: „Vybavuji si, jak jsem kolegyni výkonné producentce řekla, že na tenhle den můžeme být setsakramentsky pyšní, protože T. R.ovi zrovna vyšel ten článek o tom, že je gay, a já ho ujistila, že se tím vývoj jeho postavy nijak nezmění. On měl totiž obavy, že jakmile sám o své homosexualitě začne mluvit, budeme muset udělat gaye i z George. Ona je ale představa, že homosexuální muž nemůže hrát heterosexuální postavu dost urážlivá.“\nŽe ale studia neobsazují homosexuální herce do svých trháků a ani v podobných filmech neuvádí takové hlavní postavy, ještě neznamená, že by se filmy s homosexuálními postavami netočily vůbec. Točí se, jenže ony hlavní postavy hrají zásadně heterosexuálové (a pak za své herecké výkony sbírají jednu cenu za druhou). V rozhovoru u Grahama Nortona se tento trend pokusil herec Stanley Tucci vysvětlit tak, že heterosexuálové mají od dané látky odstup a jsou tak schopní podat objektivnější herecký výkon. Graham mu to příliš nebaštil. Hollywood nám i v dnešní době ukazuje, že když už má nějakou tu homosexuální postavu zobrazit, je podle něj lepší obsadit onu roli heterosexuálem a… kdo ví… alespoň tím trochu zmenšit škody?\nSchválně si vyjmenujme hrstku filmů z poslední doby s homosexuální tématikou a gayem či lesbickou postavou ve svém středu. Zkuste se soustředit hned na několik věcí: Je onen herec heterosexuál? O jaký typ postavy se jedná? Jde o tragickou budoucí mrtvolu či homosexuála do nepohody? A v návaznosti na předcházející článek o hollywoodských problémech s obsazováním herců z rasových minorit do hlavních rolí si schválně zkuste také povšimnout, jaký je mezi těmito herci poměr bělochů a lidí tmavší pleti.\nPhoto by Carolina Chiao, Flickr, CC BY 2.0\n– Colin Firth, Single Man\n– Greg Kinnear, Lepší už to nebude\n– Robin Williams, Ptačí klec\n– Heath Ledger a Jake Gyllenhaal, Zkrocená hora\n– Christopher Plummer, Začátky\n– Annette Bening a Julianne Moore, Děcka jsou v pohodě\n– James Franco, Kvílení\n– Ewan McGregor a Jim Carrey, I Love You Phillip Morris\n– Charlize Theron, Zrůda\n– Tom Hanks, Philadelphia\n– Matt Damon, Talentovaný Pan Ripley\n– Isaiah Washington, Dlouhá jízda (ironie, což?)\n– Amanda Seifried, Chloe\n– Leonardo DiCaprio a David Thewlis, Úplné zatmění\n– Stanley Tucci, Ďábel nosí Pradu\n– Michael Douglass & Matt Damon, Liberace!\nA tak dále a tak dále – případy, kdy byl nějaký homosexuál v Hollywoodu v projektech se širokou distribucí obsazen do homosexuální role byste dokázali spočítat na prstech svých rukou. Snad všechny pochází z televize, značné zastoupení tu mají kabelovky a velkou část z nich má na svědomí scenárista a producent Ryan Murphy. Následující seznam jistě nebude úplný, nicméně bych se snad i vsadil, že k úplnosti nebude mít tak daleko. Poměr – respektive nepoměr – herců z první a druhé skupiny snad bude viditelný:\n– Jesse Tyler Ferguson, Taková normální rodinka\n– Sean Hayes, Will & Grace (1998-2006)\n– Randy Harrison & Peter Paige, Queer as Folk (2000-2005)\n– Elen DeGeneres, Ellen (1994-1998)\n– Zachary Quinto, American Horror Story: Murder House\n– Stephen Wallem, Nurse Jackie\nPhoto by Red Carpet Report on Mingle Media TV, Flickr, Cc BY-SA 2.0\n– Sarah Paulson, American Horror Story: Asylum\n– Andrew Rannells, New Normal\n– Chris Colfer, Glee\nA tím to tak končí. Když vezmete v potaz ty stovky a tisícovky televizních a filmových herců pracujících v továrně na sny, není to zrovna nejlichotivější obrázek hollywoodské inkluzivnosti, pokrokovosti a světáckosti. Sečteno a podtrženo: Homosexuální herec či herečka skoro nemá šanci dostat ve středo- a vysokorozpočtovém filmu (a často i seriálu, kde jsou sázky nižší) heterosexuální roli, protože se studia obávají, že jim jejich výkon diváci nebudou věřit nebo na ně nepůjdou; a v podstatě skoro nemají šanci zahrát si ani postavu homosexuální, protože u takto „ožehavých“ rolí studia potřebují mít jistotu, že alespoň ten herec bude heterosexuál.\nSkoro to tedy vypadá, jako by byl Hollywood stejně homofobní, jako si představuje, že je i zbytek Ameriky. A ono to tak možná i je… Tedy, jistě, herci sami jeden na druhého nenechají dopustit a homofobní chování mezi sebou netolerují, jenže jakmile dojde na byznys, je to docela jiná otázka. To se pak klopí uši a mumlají repliky typu: „Dnes je situace mnohem lepší, než jaká byla kdysi.“ Ano, je, ale…\nPhoto by Loren Javier, Flickr, CC BY-ND 2.0\nPodívejme se například na onen slavný proslov Jodie Foster přednesený při příležitosti předávání Zlatých glóbů. Tato padesátiletá herečka s bohatou kariérou, jejíž jméno je v Hollywoodu značka, svou řeč začala slovy, že by publiku ráda „oznámila něco, z čeho je dost nervózní“. Do napjatě ztichlého sálu pak se smutným humorem nadnesla, že je nezadaná.\nA uhýbací manévry pokračovaly i dále: „Vážně doufám, že nejste příliš zklamaní, že jsem si pro vás na dnešek nepřipravila žádný velký coming-outový proslov. Z tohodle šatníku (když se někdo veřejně přihlásí k homosexuální orientaci, říká se tomu v angličtině, že „comes out of the closet“, doslova že „vyleze ze šatníku“) jsem se vydrápala už před tisícovkou let, kdysi dávno v Době kamenné.“ V podobném duchu se nesl i zbytek proslovu, v němž Foster především apelovala na diváky a lidi z branže, aby jí hlavně dali pokoj a dopřáli jí práva na soukromí.\nJejí slova druhý den způsobila v médiích hotový poprask. Někteří jí tleskali za projevenou statečnost, jiní ji kritizovali za to, že ve své řeči v podstatě nic neřekla, že se onomu zapovězenému tématu vyhýbala jako čert kříži. Nicméně fakt, že i taková ikona filmu, jakou je Jodie, cítila potřebu se před lidmi takto chránit, hodně vypovídá o tom, jaké prostředí v Hollywoodu asi tak panuje.\nJejí proslov navíc přišel jen pár dní poté, co se médiím svěřil režisér Steven Soderbergh s tím, jak neuvěřitelné problémy měl s natočením životopisného snímku Liberace! Ten původně plánoval natočit pro nějaké z velkých studií a do světa vypustit v kinech jako klasický film. Jenže ani jedno studio o jakoukoliv spojitost s tímto snímkem nemělo zájem – byl pro ně příliš gay. Nepomohl ani extrémně nízký rozpočet (pouhých 5 miliónů dolarů a zajištěná přítomnost hvězd Michaela Douglasse a Matta Damona) – Hollywood s něčím takto „přitepleným“ jednoduše nechtěl mít nic společného. „A tohle bylo, prosím, léta po Zkrocené hoře,“ dodal Soderbergh, „která není ani zdaleka tak zábavná jako náš film. Naprosto mě tento odpor omráčil. Nikomu z nás to nedávalo smysl.“ Přístřeší Soderbergh nakonec nalezl u televizní stanice HBO, z filmu se stal hit a získal bezpočet cen.\nVezměme si k ilustraci vřelého hollywoodského prostředí jiný příklad: Když vyhrála Králova řeč Oscara za nejlepší film roku a děkovné řeči se chopil producent Iain Canning, nezapomněl poděkovat i svému partneru Benovi, „který mi každý den pomáhal a držel mě nad vodou.“ Jeho proslov obdržel bouřlivý potlesk a nad zmínkou o Benovi se nikdo nepozastavil. Ovšem jen pár let předtím, když za sošku za nejlepší film děkoval producent snímku Tahle země není pro starý Scott Rudin a dovolil si zmínit svého partnera Johna Barlowa, bylo Johnovo jméno vyškrtnuto z oficiálního zápisu jeho řeči.\nHollywood je na první pohled tolerantním místem, ale běda tomu, kdo jakýmkoliv způsobem ohrozí jeho zisky. V případě producentů studiím jejich orientace většinou příliš nevadí, protože ti podle nich majoritní publikum zase tolik nezajímají. Skutečné problémy nastávají, jak již bylo zmíněno, u herců. Ty jejich agenti od coming-outu často stále odrazují, protože vědí, že jim takový krok nejen znemožní získat v budoucnu hlavní roli v jakémkoliv velkofilmu, ale může jim to vážně ohrozit celou jejich kariéru.\nJeden člověk z branže tento stav popisuje následovně: „Velké hvězdy natáčejí filmy v první řadě pro středostavovskou Ameriku, takže se k homosexualitě přiznávat prostě nemohou. Zničily by si tím oblibu u mainstreamu a svou pověst rudokrevných heterosexuálních mačistů. Podle mého názoru mají tihle lidé často dobré úmysly, ale jakmile se jich zmocní jejich agenti, dostanou okamžitě zákaz, aby se ani neodvažovali prokecnout.“ Takže se i přes nářky LGBT komunity stále tutlá a tutlá…\nTo ale především před širokou veřejností. Užší hollywoodská komunita o sexuální orientaci svých herců často ví. Jenže stejně tak dobře ví, že s pravdou z kariérních důvodů nemohou ven. Tu a tam údajně stále narazíte na nějaký ten levandulový (nebo alespoň polo-levandulový) sňatek, který má utišit ty největší pochyby obyčejných lidí. Ricky Gervais si tak může na Zlatých glóbech dál vtipkovat o pochybné sexuální orientaci Toma Cruise a Johna Travolty a lidé se těmto vtipům mohou nadále od srdce řehtat, jenže dokud se v tomto ohledu nezmění přístup Hollywoodu, tak ať už je pravda o těchto hercích jakákoliv, budou oba – obklopeni bujarým veselím na jejich účet – akorát tak trpět.\nŽe lidé z branže často vědí více, než se přiznává lidem, je ostatně poměrně patrné v tomto klipu z pořadu Craiga Fergusona. Když u něj byl Jim Parsons poprvé, zapředli spolu rozhovor na téma jeho domovského města, jižanského Houstonu. Americký Jih je tradovanou Petriho miskou homofobie, takže se během rozhovoru Craig Jima zeptal: „A nebylo to pro tebe těžké, vyrůstat v tomhle městě, když jsi…“ Větu nedořekl, ale Jim pochopil. Aniž by zmínil slovo „gay“, odpověděl, že ne, že „si našel svoji partu.“ Lidé se zasmáli, aniž by pořádně věděli čemu, a jelo se dál.\nPhoto by Thibault, Flickr, CC BY-SA 2.0\nO pár let později Jim v jiném rozhovoru pro noviny zmínil, že je gay, a ona pasáž z Fergusonova pořadu najednou začala dávat smysl. Craig samozřejmě o všem věděl, protože mu Jim před natáčením onoho segmentu musel říci, že do téhle oblasti soukromého života nemá otázkami zajíždět, protože lidé o ničem nesmí vědět. Možná Jim dostal zákaz od svého agenta či studia o svém osobním životě mluvit, možná nechtěl, aby se mu novináři a pisálci hrabali v soukromí a možná dal na varování Ruperta Everetta, který díky vlastní zkušenosti již dvacet let otevřeně hovoří o kradmé hollywoodské nerovnoprávnosti.\nPrávě tento herec mluví jako jeden z mála o hollywoodské diskriminaci otevřeně a nebere si příliš servítek (jenže na to také doplácí). V jednom rozhovoru za druhým tvrdí, že od doby, kdy před dvaceti lety veřejnosti odhalil svou orientaci, se k němu Hollywood v podstatě otočil zády – pracovních nabídek znatelně ubylo a i ty, co dostával, pro svou štěkovitost za nic nestály. Role hlavní ani dnes nedostává a ty vedlejší jsou všelijaké. Možná si ho vybavíte jako člena poroty pěvecké soutěže z jednoho dílu (britského) Černého zrcadla nebo jako Secunda z (opět z velké části britského) Hvězdného prachu – v obou případech šlo o miniaturní roličky. Everett sice také tu a tam namluví nějakou postavu pro animované filmy (tedy není na plátně vůbec vidět), například Prince Krasoně ze Shreka, ale jinak je to dost bída.\nV jednom interview doslova řekl následující: „Nikomu bych to příliš nedoporučoval. Není to zrovna snadné. Pokud si chce nějaký herec udržet nebo vybudovat kariéru, tak by se ke své homosexualitě podle mě přiznávat neměl. Jednoduše to nefunguje a člověk hodně rychle narazí. Nějakou dobu vám sice nabídky budou chodit dál, ale při prvním náznaku finančního selhání vás bez milosti odstřihnou. Už mě nebaví dokolečka opakovat, že to nemusela být moje vina. Nalijme si čistého vína, třebaže se to někomu možná nebude líbit: Pokud jste gay, tak v Hollywoodu nemáte moc šancí nějak zásadněji uspět.“\nPhoto from LifehackQuotes\nEverett ale uznává, že coming-out může mít velmi pozitivní účinek na psychiku herců, což by rozhodně neměli přehlížet: „Když to vezmu kolem a kolem, řekl bych, že jsem mnohem šťastnější než ti, kteří svou orientaci stále tají. Možná nejsem stejně bohatý a úspěšný jako oni, ale zase se před nikým nemusím věčně přetvařovat.“\nProti Everettovi (pravda, poněkud nesměle) mluví například herec Jonathan Groff, známý ze seriálů Glee, Boss nebo nově vysílané minisérie z produkce HBO Looking: „Nikdy jsem nepochyboval o tom, že až nastane ta pravá chvíle, tak o svém coming-outu ani na vteřinu nezapochybuji. Nikdo mě k tomuto rozhodnutí nepřinutil a nikdo mě ani nevyoutoval. Když jsem to oznámil médiím, lidé mě varovali, že by to mohlo mít negativní dopad na moji kariéru. O tom jsem dopředu samozřejmě sám přemýšlel, jsem ale přesvědčen, že mi to nijak neublíží. Prostě si budu dál chodit na konkurzy a dřít jako doposud. Teprve na konci své kariéry se budu moci ohlédnout a zeptat se sám sebe, jestli mi to nějak uškodilo, nebo ne. V téhle chvíli ale jdu kupředu a doufám, že mě lidé budou následovat.“\nPhoto © Europa Corp., Bioscop\nZatím se v tomto článku dělali zlořádi jen ze studií. Mají ale studia pro svůj postoj nějaký důvod? Zákony logiky by tomu chtěly, že přeci alespoň nějaký mít musí, že ano? A ono tomu tak skutečně je. Mají totiž k ruce nejen své již zmíněné studie, ale také faktury, potvrzující, že filmy s homosexuální tématikou si v kinech i přes často velmi pochvalné recenze vedou poměrně špatně. I Love You Phillip Morris byl hotový propadák, Milk jakbysmet, i ostatní filmy příliš nevydělávají a pokud se u nich studia vyhrabou z rudých čísel, je to hlavně díky jejich nízkým rozpočtům.\nFilmy s homosexuálními postavami v hlavních rolích by na sebe možná vydělávaly mnohem více, pokud by orientace těchto postav nestála vždy ve středu vyprávění, ale byla jen jednou částí jejich osobností – kdyby postavy prostě byli gayové a lesbičky, ale dělali ve filmu i něco jiného, než jen byli jimi. Ono natáčet filmy o problémech, jež trápí gay komunitu, je sice známkou pokroku, jenže tento krok kinematografie učinila již před dvaceti pětadvaceti lety. Nyní by už bylo potřeba posunout se zase o kousek dál.\nAmerická společnost si v poslední době začíná čím dál více uvědomovat, že na homosexualitě – Světe, div se! – není nic špatného, a diváci by se tak do kin na film s gayem či lesbičkou v hlavní roli pravděpodobně i hrnuli. Jenže to by ona postava nesměla celý film strávit rozjímáním nad tím, jak strašné/úžasné je být gay, a nezaobírala se pouze minoritními problémy, které většinovou společnost příliš neosloví. Kdyby jen taková postava dělala něco zajímavějšího a divácky lákavějšího – zachraňovala svět před mimozemšťany, zombíky a podobnou havětí, přepadávala banku či vlak, opíjela se s kamarády v libovolném pouštním městě, svištěla ve sporťáku napříč kontinentem nebo cokoliv jiného, co podle Hollywoodu ono většinové publikum od velkofilmu vlastně očekává – bylo by hned po problému.\nPhoto © The Weinstein Company, Aerofilms\nTak daleko ale hollywoodský film jako celek ještě nepokročil, takže když už se natočí nějaký film s LGBT hlavní postavou, pojednává takový snímek o LGBT problémech a chodí na něj proto většinou jen LGBT publikum. Studia na takových filmech nevydělávají, a tak se jim zase nemůžeme příliš divit, že od LGBT tématiky dávají v případě mainstreamu ruce pryč. Kdo ví, možná se něco změní po uvedení chystaného pokračování Dne Nezávislosti, kde by přesně takováto postava měla být uvedena – voják či vědec, který bude zachraňovat svět a jen tak mimochodem bude také gay. Se současným přístupem však zajímají filmy s čistě homosexuální tématikou podle jednoho hollywoodského zasvěcence jen „zhruba každého desátého člověka. Pro tyhle diváky se velké studiové filmy jednoduše nedají natáčet.“\nHomosexuální tématika je tak v mainstreamu převážně zastoupena karikaturami postav v nicotných rolích (Kamarád taky rád) či homoerotickými vtípky (Skyfall). Že se dá na „růžových penězích“ (termínu aplikovaném na peníze utracené LGBT diváky) také dost vydělat a že mainstream by zdaleka nebyl tak neochotný na filmy s gay postavami chodit, kdyby jen ony filmy nebyly jen a pouze o „gay věcech“, jsou skutečnosti, které studia zatím do značné míry přehlížejí.\n„Homosexualita je hřích. Homosexuálové jsou odsouzeni k věčnosti v pekle. Pokud by se chtěli změnit, mohli by se ze své špatnosti vyléčit. Kdyby se jen dokázali odvrátit od pokušení, mohli by být opět normální. Kdyby to jen zkusili a v případě neúspěchu se snažili s větší vervou…\n„Tohle všechno jsem řekla svému synovi Bobbymu, když mi pověděl, že je gay. Když se mi svěřil, že je homosexuál, zhroutil se mi celý svět. Udělala jsem, co se jen dalo, abych ho z jeho nemoci vyléčila, jenže před osmi měsíci se můj syn rozhodl spáchat sebevraždu a skočil z mostu. Hluboce lituji své neznalosti stranou gayů a lesbiček. Nyní vím, že vše, čemu mě učili a co mi říkali, byl jen slepý fanatismus a odlidšťující pomluvy. Kdybych si rozšířila své obzory, kdybych jen naslouchala synovi, když si mi vyléval srdce, nestála bych tu dnes před vámi plná výčitek. Věřím, že Bobbyho milý a milující duch Boha těšil. V očích Boha stojí láska a dobrota před vším ostatním. Nevěděla jsem, že kdykoliv jsem homosexuálům věštila věčné zatracení, kdykoliv jsem o Bobbym prohlásila, že je nemocný, zvrácený a nebezpečný dětem, šlapala jsem mu po jeho hrdosti a sebeúctě. S duší a myslí nenávratně zničenou, Bobbyho nepřinutila Boží vůle, aby přelezl přes zábradlí dálničního přejezdu a skočil pod kola přijíždějícímu náklaďáku, který ho okamžitě zabil. Jeho smrt byla přímým důsledkem neznalosti jeho rodičů a strachu ze slova ‚gay‘. Chtěl se stát spisovatelem. Jeho naděje a sny mu nikdo neměl brát, ale stalo se.\n„V kongregacích vám nyní sedí děti ne nepodobné Bobbymu. Aniž byste si toho byli vědomi, budou tyto děti naslouchat každému vašemu “Amen” a to brzy utiší i jejich modlitby – modlitby k Bohu za pochopení, za přijetí, za vaši lásku. Vaše nenávist, strach a neinformovanost o slovu ‚gay‘ jejich modlitby ale umlčí, takže… Než ve svých domovech a kostelích příště řeknete Amen, zamyslete se. Zamyslete se a vzpomeňte si, že vám naslouchá dítě.“ (Mary Griffith, Modlitby za Bobbyho)\nJako formu shrnutí si můžeme uvést výsledky nedávné studie, kterou provedl americký herecký svaz SAG-AFTRA ve spojení s Williamsovým institutem univerzity UCLA. M. V. Lee Badgett, jedna ze spoluautorů této studie, celou práci shrnula těmito slovy: „Výsledky našeho výzkumu jednak prokazují určitý pokrok v myšlení, nicméně také naznačují, že aby se Hollywood stal pro LGBT herce spravedlivým a přívětivým pracovním prostředím, je potřeba na přístupu lidí ještě hodně zapracovat.“ Výzkumu se zúčastnilo 5692 členů hereckého svazu, z nichž se 61 označilo za lesbičky (L***), 465 za gaye (*G**), 301 za bisexuály(**B*), a 7 za transsexuály (***T). Pojďme se společně vrhnout na nějaké ty statistiky ze studie:\nPhoto from PewSocialTrends\n– Polovina gayů a lesbiček a 27 % bisexuálů je silně přesvědčených, že jsou v očích studií a výkonných producentů kvůli své orientaci obchodním a finančním břemenem.\n– 9 % dotázaných gayů a lesbiček odpovědělo, že jim bylo v posledních pěti letech na plnou pusu řečeno, že nedostanou nějakou roli jen kvůli své orientaci.\n– Více než třetina všech dotázaných členů svazu bez ohledu na svou orientaci přiznala, že se už někdy stala svědky „neuctivého“ chování vůči členům LGBT herecké komunity.\n– A 16 % oněch LGBT herců (většina z nich muži) potvrdilo, že už byli v minulosti pro svou orientaci diskriminováni.\n– Podle statistik je diskriminace bisexuálních herců až poloviční než v případě gayů a lesbiček, což je možná také důvod, proč tolik z nich často vylézá z oné skříně jen tak napůl s tím, že nejsou homo- ale bi-.\n– Více než polovina všech LGBT herců však přiznala, že si na placech v minulosti od někoho vyslechla nějakou tu nadávku či nejapný komentář.\nJak v roce 2009 poznamenal časopis Weekly: „Výzkumy veřejného mínění odhalují, že přijetí homosexuálů v Americe od sedmdesátých let prudce vzrostlo. Adolescenti nyní svou orientaci běžně odhalují i ve venkovských městečcích v srdcích Arkansasu či Texasu, tedy ne jen ve velkoměstech s prominentními homosexuálními enklávami jako například v San Franciscu, losangeleském Západním Hollywoodu nebo New Yorku. Hollywoodská továrna na sny – šéfové studií, herečtí agenti a vedoucí konkurzů – nicméně nadále zůstává velmi konzervativní. Podle jejích nejpovolanějších šéfů by americká společnost jednoduše nedokázala přijmout herce gaye v hlavní roli heterosexuála. Nebojí se ani tak společenských rozruchů, jako spíše toho, že by se publikum při pohledu například na homosexuálního herce Cheyenneho Jacksona, jak se líbá a tulí ke Kate Winslet, cítilo nesvé, což by se následně projevilo v katastrofických tržbách z kin.“\nTakže jde, pro Hollywood dosti nepřekvapivě, hlavně o peníze. Hollywood se ale ve svých obavách z toho, že by tratil na odcizení diváků, stále více vzdaluje skutečnému stavu americké společnosti. Podle výzkumu z roku 2013 například drtivé většině respondentů z cílové skupiny 18–34 let, na níž všem tolik záleží, vůbec nesejde na tom, jestli je ten který herec či herečka gay, nebo ne. Tak doufejme, že to Hollywoodu brzy doteče…\n2 – Chirurgové\n4 komentáře u Zapovězená témata: Hollywoodská homofobie\nEvushka on 14.7.2014 v 20:14\nEhm, taký detail, spomínate tu American Horror Story. V prvej sérii áno, boli tam dve postavy homosexuálne orientované, je pravda, že zomreli, ale tam bolo podstatou celej série, že v tom dome ľudia zomierali a vôbec nezáviselo od toho či sú homosexuáli alebo heterosexuáli. Asi ste to poriadne nevideli. V Covene, nech spomínam ako spomínam, homosexuálnu postavu si nepamätám vôbec. A zabudli ste sa zmieniť o 2.sérii: Asylum, kde Lana Winters – novinárka, bola homosexuálne orientovaná, bola zavretá kvôli tomu do Briarcliffu, ale v konečnom dôsledku vyviazla z toho dosť dobre, bez následkov, čiže sa nestala ani postavou s katastrofálnym koncom, ani lezbou do nepohody a čo sa týkalo riešenia homosexuality, odzrkadľovalo to názor a pohľad spoločnosti, ktorý bol pre túto dobu príznačný. Ale inak sa to viac neriešilo. Dokonca ona bola tou silnou postavou na konci, keď zabila svojho syna.\nDavid Koranda on 14.7.2014 v 21:45\nKdyž si tu část, v níž se zmiňuji o AHS, přečtete ještě jednou, tak zjistíte, že o tom seriálu mluvím kladně – píšu, že v něm mají jako v jednom z mála pořadů homosexuální postavy více prostoru (stejně jako v ostatních pořadech z pera Ryana Murphyho – a že jsou některé velmi stereotypní, to teď nemusíme řešit) 🙂\nJinak ale se vším, o čem píšete, v podstatě souhlasím. Snad jen u toho páru z první série mě tak napadá, že ačkoliv jejich smrt sama o sobě nic moc neznamenala, protože v první sérii umíral kde kdo, tak jsou ty dvě postavy prostě jen další v dlouhatánské řadě, co skončily na márách. Takže když na jejich zabití dojde, člověk už jen zakoulí očima a řekne si: „Už zase?“ V kontextu seriálu jejich smrt dávala smysl, v kontextu hollywoodské tvorby šlo o ohrané klišé.\nTady by se mimochodem dalo zamýšlet nad tím, co by se tedy mělo dělat. Jestliže je zabití nějaké LGBT postavy nudné klišé, znamená to snad, že by se zabíjet už vůbec neměly? Na tohle ale nedokážu odpovědět. Možná ano. Možná Hollywood těch gayů a lesbiček už oddělal tolik, že na víc nemá nárok. Možná ne. Jestliže si příběh žádá něčí smrt, tak proč by měl nějaký druh postav mít imunitu, proč by měly být nějak výjimečné? A možná existuje zlatá střední cesta. Možná by to jen chtělo, aby těchhle postav přestalo umírat tolik. Vždyť jen za poslední rok umíraly v Kill Your Darlings, Klubu poslední naděje, Stejných srdcích, Neznámém od jezera, Philomeně… a to jsou jen ty filmy, co jsem sám postřehnul. Kdyby ten stereotyp tedy nebyl využíván tak často, třeba by časem přišel o svou sílu a člověku by okamžitě nenaskakoval do hlavy, kdykoliv nějaká postava zemře. Třeba by časem lidé přestali prskat a byli schopní jednotlivé filmy v tomto ohledu hodnotit jako samostatné celky…\nA ano – Lana Banana je bombová! 😀\nCaroline on 26.9.2016 v 19:17\nJe to už sice starší článek, ale nedá mi, abych se nevyjádřila k následujícímu:\nKromě Takové moderní rodinky, Glee, Pravé krve, Rizzoli & Isles a samozřejmě Shondina Skandálu a Chirurgů (kdysi se do této skupiny mohli počítat například i Happy Endings, New Normal, Pretty Little Liars, Dawsonův svět, Odpočívej v pokoji či American Horror Story, ale ty buď skončily, nebo si svou homosexuální postavu zabily… případně obojí) mě nenapadá další větší současný seriál, ve kterém by nějaká taková postava hrála podstatnou roli.\nV PLL je stále hlavní postava, která je homosexuální-Emily. Zabili tam sice homosexuální postavy, to je pravda, ale ty vedlejší, Emily zůstává. Bohužel s ní ale není zacházeno právě nejlépe, hlavně co se týče jejího milostného života, kdy narozdíl od ostatních holek, které v podstatě skoro celou dobu chodili s těmi svými, Emily pendlovala mezi holkama a neměla to svoje OTP. A když bylo potřeba zabít někoho, aby se stalo něco šokujícího, byla na ráně holka Emily. Takže je fakt, že sem PLL patří, ale trochu jinak, než je to tu napsané.\nDavid Koranda on 26.9.2016 v 20:22\nNaprostý souhlas. Obzvláště podstatnost role je důležitá. Ono je například fajn, že ve Hře o trůny pořád vystupuje bisexuální Elaria, ale co je to platné, když se v minulé sezóně objevila jen ve dvou scénách? Seriál si sice může odfajfkovat, že tam „alespoň tu jednu LGBT postavu“ má, čímž pádem pak i rostou čísla v celoročních statistikách LGBT reprezentace v televizi, ale ve výsledku to znamená velké kulové.\nS Emily ještě můžete být ráda, že alespoň mezi nějakýma holkama pendlovala. Schválně se někdy zkuste zaměřit na tu taktiku opatrných scenáristů, ve které své otevřeně homosexuální postavy de facto připraví o veškerou sexualitu. V Person of Interest bylo hezké, že chtěly být Shaw a Root spolu, ale zase je to prd platné, když většinu času strávily od sebe, a když už byly spolu, neprojevovaly téměř žádné známky intimity. V seriálu Night Shift má postava jednoho doktora dokonce manžela, ale toho člověk vidí jednou za sezónu při nějakém neštěstí. A zatímco všichni hetero lékaři kolem něj permanentně řeší vztahové problémy, tenhle chlapík o své lepší polovičce ani nemluví.


NUK NÁHRADNÍ PÍTKO - silikon, s kroužkem na Ultimate cup hrnek Červená : Bibik.cz\nSkladem máme 16 407 druhů produktů\nNUK NÁHRADNÍ PÍTKO -…\n> Krmení > Dětské nádobí > NUK NÁHRADNÍ PÍTKO - silikon, s kroužkem na Ultimate cup hrnek Červená\nNUK NÁHRADNÍ PÍTKO - silikon, s kroužkem na Ultimate cup hrnek Červená\nNUK Náhradní SI pítko s kroužkem na Ultimate cup hrnek 1 Nekapající, měkké silikonové pítko . Kompatibilní se všemi hrnky Ultimate Cup . Systém… Celý popis\n15 Kč (-14%)\n79 Kč s kódem SLEVANAVSE\nNUK NÁHRADNÍ PÍTKO - silikon, s kroužkem na Ultimate cup hrnek\nNUK Náhradní SI pítko s kroužkem na Ultimate cup hrnek 1\nNekapající, měkké silikonové pítko . Kompatibilní se všemi hrnky Ultimate Cup . Systém Ultimate Cup - pro přechod od kojení nebo láhve k prvnímu hrníčku.\nPro děti od 6-ti měsíců . Vyrobeno z polypropylenu - bez obsahu BPA.\nZáklady značky NUK, jejímž cílem je uspokojovat potřeby maminek a jejich dětí, sahají až do roku 1956, kdy profesor doktor Balters a zubní lékař Müller představili první ortodontický dudlík. Až do dnešní doby nashromáždil NUK velké množství znalostí a zkušeností.Výrobky NUK jsou vyráběny na základě medicínských vědomostí a zkušeností maminek. Aby každý výrobek učinil mateřství tím nejkrásnějším obdobím v životě ženy, odlišuje své výrobky od konkurence značkou „NUK zkušenost PLUS“, která je odvozená z pochopení všedního života maminek a porodních asistentek. Výrobky NUK se prodávají ve více než 100 zemích po celém světě a v prodeji dudlíků a láhví jsou jedničkou na trhu v Německu, České Republice a mnoha dalších zemích.\nKojení s Nuk\nPokud nechcete nebo nemůžete své dítě kojit delší dobu, nemusíte mít černé svědomí, protože krmení z láhve může také vést k pocitu bezpečí a pohodlí. U výrobků NUK se setkáte s mnoha druhy saviček a dudlíků, různých tvarů, funkcí a velikostí.Tvar saviček je založen na studiích provedených doktorem Müllerem a profesorem doktorem Baltersem. NUK tvar přesně simuluje bradavku během kojení. Následuje pak automatické sání, které dítě provádí i při kojení. Pokud by totiž přijímalo potravu bez námahy, mohlo by to mít za následek špatný vývoj čelistí a zubů. Savičky jsou k dispozici ve dvou různých materiálech: latex a silikon. NUK také nabízí savičky, které „rostou“ s dítětem (vel. 1 od 0-6 měsíců, 2 od 6-18 měsíců a 3 od 18 měsíců).\nŠiroká nabídka výrobků Nuk\nNa našem e-shopu si můžete vybrat z velké řady již zmiňovaných saviček, dudlíků i láhví NUK. Dále Vám nabízíme obrovskou škálu dětského nádobí (příbory, talířky, misky, hrnečky, boxy, aj.), hygienických potřeb, čistících prostředků, příslušenství ke kojení, dětských chůviček, hraček, potřeb do kuchyně a dalších pomůcek a náhradního příslušenství, které Vám usnadní každodenní péči o Vaše dítě.\nAkuku Jednorázové hygienické podložky Akuku Baby Soft 40x60cm 15ks Bílá\nJednorazové hygienické podložky Akuku Baby Soft jsou rčeny k ochraně matrace proti jejímu promočení nebo znečištění - vhodné pro použití u dětí i dospělých osob. Tvořené z 8-mi vrstev. Rozměr: 40x60 cm. Balenie obsahuje 15 kusů.Vyrobeny v EU


Kancelářské křeslo ADK Emperor - Levné kancelářské židle - PrimaŽidle.cz\nÚvod / Kancelářské židle / Levné kancelářské židle / Kancelářské křeslo ADK Emperor\nKolečka s brzdou - sada 5 ks 170 Kč\nMechanika židle je synchronní a nechybí jí žádaná funkce houpání. U té lze samozřejmě nastavit tuhost (sílu protiváhy). Během práce se tak můžete lehce pohupovat, nebo si pořádně protáhnout záda – obojí značně přispěje ke zlepšení koncentrace při dlouhých hodinách sezení. Sedák je možno výškově nastavit v rozmezí 10 cm, výška sezení se tak pohybuje mezi 46 – 56 cm od země.\nŽidle Emperor stojí na robustní a elegantní chromované kovové základně. Ta se opírá o pětici nylonových koleček, zaručujících šetrný a tichý pohyb po jakékoliv podlahové krytině. Kolečka na tvrdé podlahy je možné dokoupit zde. Díky této konfiguraci židle Emperor nabídne nosnost 120 kg.\nVýška sedáku od zěmě 47-57 cm\nVýška 119-129 cm\nMateriál opěráku eko-kůže\nMateriál sedáku eko-kůže\nFunkce mechanismu Houpání, Nastavení výšky sedáku


Sklářský závod otevřel veřejnosti své dveře během Sklářského jarmarku - Valašský deník\nV sobotu 19. srpna 2017 se v Karolince konal devětadvacátý ročník tradičního Sklářského jarmarku. Součástí bohatého programu byl také den otevřených dveří v místní sklárně. Podívat se, jak se zdobí sklo, přišly stovky lidí. | Foto: Deník / Lukášová Eva\nMezi nimi Tomáš Vodička s manželkou. Přijeli z Ostravy.\n„Zrovna jsme na Valašsku na wellness pobytu, a když jsme viděli, že má sklárna den otevřených dveří, neváhali jsme se přijet podívat,“ prozradil návštěvník jarmarku. Sklo prý zajímá jeho ženu, jeho zase výrobní procesy.\n„Celý ten výrobní postup je zajímavý a málokdo má možnost se s ním seznámit. Je jedinečná příležitost to vidět na vlastní oči,“ zhodnotil. Nevynechal ani nákup skla.\n„Chceme si odsud něco odvézt, aby se náš zážitek stal hmatatelným,“ dodal Vodička.\nMožnost nakoupit si skleněné výrobky za výhodné ceny využila také další návštěvnice jarmarku, která se představila jako Mirka z Brna.\n„Už mám plné auto, koupila jsem různé skleničky, vázy, karafy a ještě jsem neskončila,“ prozradila.\nKromě nákupu si sklárnu pečlivě prohlédla. „Je to tady takové malinké a kouzelné. Líbí se mi tu celkově,“ přiznala s nadšením.\nNávštěvníci mohli sledovat celý proces dekorování. První fázi voskování skla předvedla dlouholetá pracovnice sklárny Stanislava Koňaříková.\n„Mým úkolem je voskem udělat na skleničce ochrannou vrstvu. Do té se následně vyrývá vzorek,“ vysvětlila.\nVe sklárně pracuje od roku 2003 a na své profesi oceňuje, že není jednotvárná. Nejraději připravuje skleničky a likérky.\n„Ty jsou malé a voskování jde od ruky. Horší je, když nastane nějaký problém. Například že nám vosk nechce na skleničce držet, to se pak celá výroba zdržuje,“ netajila.\nPoté, co se do vosku dekorovacími stroji vyryje vzorek, putuje sklenička do kyseliny fluorovodíkové. Díky ní se vyrytý dekor proleptá do skla, zatímco zbytek skleničky je voskem před kyselinou chráněný.\nARABOVÉ CHTĚJÍ HODNĚ ZLATA A BARVY\nV současné době sklárna za měsíc vyprodukuje asi 350 tisíc kusů skla. To se následně vyváží do celého světa, nejčastěji do Turecka nebo Egypta. Karolinský sklářský závod se také pyšní různými zajímavostmi.\n„Osobně nejraději vzpomínám na spolupráci s akademickým malířem Iljou Hartingerem, který si u nás nechával leptat sklo pro své obrovské vitráže,“ prozradil vedoucí výroby Ondřej Pavlačka. Dodal, že zážitkem bývá i příprava výrobků pro Spojené arabské emiráty.\n„Ta sklenička je tak přeplácaná zlatem a barvami, že téměř nevidíte, co v ní je. My bychom řekli, že je to kýč, jim se to líbí. Ale samozřejmě náš zákazník, náš pán,“ uzavřel vedoucí Ondřej Pavlačka.


Novinky v suvenýrech proti Brnu!!! | Chachaři.cz\nNovinky v suvenýrech proti Brnu!!!\nDalší domácí klání je za dveřmi a ostravští ultras přicházejí s novinkami do vašich šatníků. Po úspěšné reedici triček „Ostrava“ se dostává na trh úplná novinka! A to v podobě bílého trikotu se siluetou znaku Baníku na prsou, jenž je složený z nejrůznějších nápisů typických pro většinu z nás. Zadní stranu trika pak zdobí graficky kvalitně provedená zkratka „FCB“. Cena za jeden kus činí 200 Kč.\nDalší novinkou ve stánku pod hodinami bude dvojice klíčenek. První z novinek tématicky naváže na nálepku a triko „Ostrava – město které má tradice!“. Druhý kousek jednoduše poukáže na provázanost Baníku a jeho fanoušků. Cena obou produktů je 70 Kč.\nChybět v našem sortimentu nemohou ani tolik oblíbené samolepky, kterými nejeden chachar označuje své teritorium. Na výběr budete mít z níže uvedených serií.\nRepliky vlajek (30 Kč/8 ks)\nK dostání bude i klasická pruhovaná šála s logem Chacharů (200 Kč) nebo ponožky s "pisaným" znakem Baníku za 8 pětek.\nČinila se také redakce „nejstaršího zinu – nejlepších fans“ a na světlo světa poslala již 133. číslo fanouškovského občasníku mapující začátek ligové sezóny jak na zápasech Baníku, tak i GieKSy. Cena je klasická, tedy 20Kč.


Severokorejský voják zabil turistku z Jižní Korey - Deník.cz\nSeverokorejský voják zabil turistku z Jižní Korey\nSoul - Turistce na procházce se stalo osudným setkání se strážcem vojenského prostoru.\nPohled na pláž u severokorejské hory Kumgang, těsně u hranic s Jižní Koreou.Foto: REUTERS\nPříslušník severokorejské armády zastřelil jihokorejskou turistku, která při návštěvě komunistické země zabloudila do zakázané vojenské zóny. Incident může zkomplikovat přislíbené obnovení dvoustranných rozhovorů mezi oběma částmi rozděleného poloostrova.\nTřiapadesátiletá žena zemřela v pátek ráno v oblasti hory Kumgang. Jak informuje britský zpravodajský server The Guardian, došlo k ní téměř současně s průlomovou nabídkou hlavy Jižní Korey Li Mjung-baka na obnovení dialogu mezi státy a poskytnutí potravinové pomoci hladomorem zmítanému severu.\n„Plný dialog mezi oběma Koreami se musí obnovit,“ uvedl Li včera ráno ráno.\nŽena byla podle provozovatele turistické oblasti, jímž je jihokorejská společnost Hyundai Asean, zabita ve chvíli, kdy při ranní procházce po pláži omylem zabloudila do zakázané zóny kolem vojenského zařízení. Střely ji zasáhly do hrudníku a do nohy.\nSeverokorejské úřady podle soulské zpravodajské agentury Jonhap tvrdí, že voják zahájil palbu poté, kdy žena, která vstoupila do vojenského prostoru, neuposlechla jeho výzvy a dala se na útěk.\nStrategicky citlivou oblast Kumgang, která ze severu těsně přiléhá k hranici mezi oběma Koreami, úřady otevřely v roce 1998. Od té doby ji navštívilo více než milion jihokorejských turistů.\nSoul do doby, než bude incident vyšetřen, zastavil turistické cesty do Kumgangu.


Růžová čalouněná jídelní židle East Side | KARE Design\nDomů Designový nábytekSedací nábytekŽidleJídelní židle Růžová čalouněná jídelní židle East Side\nRůžová čalouněná jídelní židle East Side\nDPD - přepravní společnost24. 1. - 28. 1. 24. 1. - 28. 1. 299 Kč\n84 cm × 48 cm × 57 cm\n62 cm × 58 cm × 51 cm\nRůžová čalouněná jídelní židle East Side má něžnou barvu, která vynikne zejména v moderních interiérech. Kontrastem ke světlé polyesterové potahové látce jsou ocelové nohy s černou práškovou povrchovou úpravou. Židle má maximální nosnost 120 kg. Židle East Side má mírně zvýšené područky a výšku sedáku 47 cm. Můžete ji využít u jídelního stolu nebo u toaletky ve vaší ložnici. Krásné sezení bude chloubou vašeho domova.\nEast Side, Útulné bydlení\nčalouněn: 30 kg/m3 polyuretan\nmateriál konstrukce: překližka / polyuretanová pěna / tkanina / ocel\nmateriál opěradla: polyuretanová pěna / tkanina\nmateriál sedáku: překližka / polyuretanová pěna / tkanina\nmateriál potahu zádové opěrky: polyuretanová pěna / tkanina\nbarva opěradla: růžová\nvýška nohou: 47 cm


Duchovní památky - Dolní Poustevna.\nČeskem s námi » Tip na výlet » České Švýcarsko, Děčínsko, Šluknovsko » Duchovní památky » Dolní Poustevna\nDolní Poustevna - Duchovní památky.\nDuchovní památky (1) Koupaliště, přehrady (1) Muzea, galerie a výstavy (0) Zábavná centra (0) Hrady, zámky, zříceniny (0) Ostatní (0) Přírodní zajímavosti (0) Rozhledny, vyhlídky (0) Technické zajímavosti (0) Festivaly, Koncerty (0) Region:\nChybí vám zde další zajímavé objekty v kategorii duchovní památky z obce Dolní Poustevna, které znáte? Přidejte je pomocí funkce přidat objekt do katalogu. Po následné kontrole administrátorů bude nový objekt zařazen do katalogu tip na výlet Českemsnámi.cz.


Těhotenský test a testování.. - Diskuse - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Diskuse » Testování a těhotenský test » Těhotenský test a testování..\nAhoj, ráno jsem si zkoušela v den vynechané menstruace těhotenský test. Byl slabě pozitivní. Bohužel jsem odpoledne začala trochu krvácet…Zkouším odpoledne znova těhotenský test - a je negativní…Jaké máte zkušenosti s testováním odpoledne - ne tedy z ranní moči? Děkuji.\nKelišová 5612 příspěvků 1 inzerát 08.11.14 18:32\nMě vždycky vycházel stejně z ranní i odpolední moči. Držím palce!\nHvězda diskuse 69359 příspěvků 08.11.14 18:36\nTak rychle hcg nevyprchá, i kdybys potrácela. Co to je slabě pozitivní?\n@terinka4444 Ahojky, druhá čárka byla vidět, ale poměrně slabá. Přesto se nejednalo o ´´ducha´´, tedy vidět je. Odpoledne nic… ..Krvácení momentálně ustalo. Jsem zmatená.. . Mohlo se jednat o nějaké zbytkové hcg a do odpoledne jeho hodnota klesla?? Já nevím…\nHvězda diskuse 69359 příspěvků 08.11.14 18:43\nTo ne, pokud jako byla vidět a nebyl to duch, do odpoledne by nekleslo HCG na nulu a na čistý test. To je divný, no budeš muset vydržet do rána a ráno testnout znovu.\nExtra třída :D 12140 příspěvků 08.11.14 18:44\nA nebo odpoledne byla moč řidší a tudíž obsahovala méně hcg, který pak nestačil na pozitivní test. Zkus opět test ráno a nebo ještě lépe za pár dní, pokud se MS nerozjede.\n@terinka4444 Ahojky, máš dvě hezké děti pěkná profilová fotka. Mně jenom napadlo, jestli nemá vliv to, že ráno je moč koncentrovanější a odpoledne ne..ale kdo ví…Zítra budu testovat znova…to jsem zvědavá, jak to dopadne..a nervozní\nExtra třída :D 12172 příspěvků 08.11.14 18:52\nMně se to taky stalo, že ráno slabá, ale viditelná čárka, odpoledne nic. Ale nekrvácela jsem (až asi o týden později a na 3 týdny jsem neustále bez příčiny špinila). Dítěti jsou čtyři roky.\n@Flyingfrog Děkuji moc za povzbuzení , já si miminko přeji už hoooodně dlouho a nešlo to…Tak se budu snažit věřit…\nHvězda diskuse 69359 příspěvků 08.11.14 18:56\nděkuju taky může být, to bude noc, co? znám moc dobře. Držím palce, ať to dopadne dobře. nezbývá než vydržet do zítra.\nGenerální žvanilka 24211 příspěvků 08.11.14 19:43\nUrčitě může mít vliv to, že ranní moč je koncentrovanější.\nJá jednou ráno měla už pěknou silnou druhou čárku - odpoledne slabá a po limitu.\nZávislačka 2591 příspěvků 08.11.14 20:16\nJak pisou holky, rano byva moc koncentrovanejsi, lepsi na testovani…\nExtra třída :D 12486 příspěvků 08.11.14 20:18\nJá měla večer vždy silnější čárku než ráno, přitom by to mělo být naopak.\nKecalka 141 příspěvků 09.11.14 05:57\nJá měla vždycky stejnou čárku\nHvězda diskuse 69359 příspěvků 09.11.14 08:24\nTěhotenský test - testování 1\nTěhotenský test testovaný krví\nSlabě pozitivní test a další testování


Hotel Chaika, Bulharsko - eTravel.cz\nDovolená › Bulharsko › Svatý Konstantin › Hotel Chaika\nHOTEL CHAIKA Hotel se rozkládá v lázeňském letovisku Sv. Konstantin a Helena, cca 50 m od písečné pláže. Do centra městečka se spoustou restaurací, barů a obchůdků je to cca 100 m. Letiště ve Varně je vzdáleno cca 25 km, centrum Zlatých písků cca 7 km. od za osobu\nPolohaHotel se rozkládá v lázeňském letovisku Sv. Konstantin a Helena, cca 50 m od písečné pláže.\nDo centra městečka se spoustou restaurací, barů a obchůdků je to cca 100 m. Letiště ve Varně je vzdáleno cca 25 km, centrum Zlatých písků cca 7 km.VybaveníPěkný hotel s rodinnou atmosférou svým hostům nabízí vstupní halu s recepcí (možnost pronájmu bezpečnostní schránky), směnárnu, restauraci, bar a hezký bazén s oddělenou částí pro děti (lehátka a slunečníky zdarma). UbytováníJsou vybavené koupelnou se sprchou a WC, SAT-TV, minibarem a balkonem nebo terasou.Sport a zábavaPro děti je k dispozici dětské hřiště. Přímo v hotelu masáže. Letovisko nabízí mnoho možností k nákupům, příjemným posezením i večerní zábavě. Na pláži možnost vodních sportů.StravováníSnídaně formou bufetu nebo možnost polopenze formou bufetu. * Následující text má pouze informační charakter. Závazný popisek najdete u konkrétního termínu zájezdu.


Tuto nemovitost nabízí ověřená realitní kancelář REALITYSPOLU Máte o tuto nemovitost zájem? Prodej, pozemky/louka, 9104 m2, Vyšný , Český Krumlov, Český Krumlov [ID 32776] 750 000Kč Kontaktujte makléře\nNabízíme k prodeji atraktivní pozemek v obci Vyšný, v severozápadní části města Český Krumlov. Pozemek o celkové výměře 9104m2 je prozatím veden jako trvalý travní porost s rozsáhlým chráněným územím, zemědělským půdním fondem. Využití dle územního plánu: Přírodní - dle územní ochrany vymezené územního systému ekologické stability. Rekreační nepobytová - vybrané stavby pro nepobytovou rekreaci a sport, např. turistické, cyklistické a naučné stezky, otevřený jezdecký areál, odpočinkové altány a přístřešky, pikniková místa, vyhlídky, rozhledny, sportovní a herní prvky. Zemědělská - seník, letní přístřešek pro hospodářská zvířata, ohrazení pastvin. Podrobnější informace při osobní schůzce. Majitelé si vyhrazují právo výběru budoucího kupujícího. Informace o možnostech financování budou připravené při osobní prohlídce.\nProdej louky Český Krumlov, osobní vlastnictví, pozemek o velikosti 9104 m2, více toho najdete určitě zde, Louky Český Krumlov.


Klíčový rozdíl: Země je třetí planeta naší sluneční soustavy. Je to planeta, na které žijí lidé, stejně jako jiné formy života. Pluto je planeta trpaslíků uvnitř sluneční soustavy. Je umístěn za Neptunem, v Kuiperově pásu.\nZemě a Pluto jsou dvě planety v naší sluneční soustavě, a tak byly kdysi považovány za v každém případě. Když dospěli, každý kluk věděl, že v sluneční soustavě je devět planet: Merkur, Venuše, Země, Mars, Jupiter, Saturn, Uran, Neptun a Pluto. Nicméně, to není to, co se dnes učí novější generace. Pro ně je v sluneční soustavě jen osm planet.\nV roce 2006 byl Pluto přeměněn na to, že je planetou trpaslíků. Důvodem je, že je poměrně malý. Ve skutečnosti je menší než sedm měsíců v naší sluneční soustavě, včetně Měsíce Země. Vizuálně je to jen polovina velikosti Spojených států amerických, přesto je to největší trpasličí planeta v naší sluneční soustavě. Nicméně, největší není srovnatelný s nejvíce masivní, protože to je jen druhý nejvíce masivní, s Eris být nejvíce masivní.\nZemě je třetí planeta ve sluneční soustavě. Je to také nejhlubší planeta v sluneční soustavě a největší ze čtyř pozemských planet, mezi něž patří i Mars, Venuše a Merkur. Je zakryta vodou a má robustní atmosféru. Je také jediným známým objektem vesmíru, který má schopnost života. Zemský povrch je 29% půdy a 71% vody.\nPro srovnání je Pluto pokryta dvě třetiny skalou a jedna třetina vodou. Ve skutečnosti někdy trpasličí planeta také má atmosféru a prší. Když je Pluto nejblíže Slunci na jeho oběžné dráze, led na svém povrchu se roztaví a vytvoří tenkou atmosféru převážně dusíku. Obsahuje také tenký metanový opar asi 161 kilometrů nad povrchem. Když je tento zákal zasažen slunečním zářením, přeměňují molekuly na uhlovodíky, které padnou na zem a pokrývají ledu tmavým povrchem. Když se Pluto odkloní od Slunce, tato dočasná atmosféra zmrzne zpět do pevného stavu.\nNavíc má Země jenom jeden měsíc, nazvaný Měsíc nebo méně obyčejně Luna, zatímco Pluto má 5: Charon (největší), Hydra, Nix, Kerberos a Styx. Také Pluto je jen asi 18, 5% velikosti Země a její orbita trvá 248 let, zatímco oběžná dráha Země je 365, 26 dnů. Plutonova orbita je také nakloněná, zatímco Země není. Oběžná dráha Země je elipsovitá se sluncem ve středu a Plutova oběžná dráha je oválná a nemá ve středu slunce. Pluto se také nachází mnohem dále od Slunce, pak od Země; což je důvod, proč je většinou zmrzlý, na rozdíl od Země.\nSrovnání mezi Zemí a Plutonem:\nNení objeven, ale považuje se za jednu z planet solárního systému do 16. století především kvůli studiu Koperníka\nObjevil se 18. února 1930 Clyde W. Tombaugh\nOdvozené ze starého anglického a germánského kořenového slova, znamenají půdu a půdu.\nPojmenován po římském bohu podsvětí, Pluto\nTřetí planeta od Slunce\nUmístěný v pásmu Kuiper, kruh těl za Neptunem\nRovníkový průměr: 12, 756 km\nPrůměr: 2, 372 km\n0, 17 Měsíců\n-88 až 58 ° C\nEliptický, se sluncem uprostřed\nOválná orbita a slunce není v centru. Oběžná dráha je také nakloněna na rozdíl od jakékoliv oběžné dráhy planety.\n365, 26 dny\n248, 0 let\nZemě má jeden měsíc, vhodně nazvaný Měsíc\nPluto má 5 měsíců, Charon (největší a objevený v roce 1978), Hydra a Nix (obě objevené v roce 2005), Kerberos původně P4 (objevil se rok 2011) a Styx původně P5 (objevil se v roce 2012).\nŽivot a vegetace existují.\nŽádný život a vegetace, pokud zatím víme.\n71% zemského povrchu je pokryto vodou\nJedna třetina plutonského povrchu je pokryta ledem, což odpovídá třikrát většímu množství vody než na Zemi.\n29% zemského povrchu je pozemní hmota, skládající se z kontinentů a ostrovů.\nDvě třetiny povrchu jsou skály, které mají několik horských pásem, světlé a tmavé oblasti a rozptyl kráterů.\nZemě má atmosféru, složenou převážně z dusíku, kyslíku, oxidu uhličitého atd. Toto nám dovoluje dýchat.\nMá dočasnou atmosféru, která se tvoří jako planeta trpaslíků, blíže ke slunci. Led se taví a vytváří atmosféru, která znovu zmrzne do svého přirozeného stavu, když se Pluto opět odvrací od slunce.\nOdkaz: Wikipedia (Země a Pluto), NASA, Space Facts Obrázek Zdvořilost: time.com, pinterest.com


Kostivalové mazání na klouby - kde se dá sehnat? | Poradna bylinky, byliny, babské rady - Bylinky pro všechny\nKostivalové mazání na klouby - kde se dá sehnat?\nDr. Mlčoch bude je poradně každý sudý den.\nDobrý den, pane doktore,dostala jsem od kamarádky bylinné mazání na bolavé klouby s kostivalem, které mi moc pomohlo. Chtěla jsem se zeptat, jakým způsobem je možné si objednat toto mazání. Děkuji za odpověď a přeji pěkný den. S pozdravem Magda\nVelmi kvalitní a nešizenou mast z kostivalu lékařského (sbírám na jedné velké vlhké louce daleko od měst) vyrábím. Nicméně v současné době mám pozastavenou výrobu produktů z důvodu rekonstrukce výrobny (děláme nové topení a rozvody vody). Z toho důvodu Vám bohužel mohu mast poskytnout až při znovurozjetí výroby a to zhruba na podzim 2020.\nBudu rád, když se mi potom ozvete.\nČesnek medvědí - sběr


K dopingu se po letech přiznal i německý cyklista Schumacher - Sport.cz\n29. března 2013 10:38 - Hamburk\nŘady cyklistů, kteří s odstupem několika let přiznali užívání zakázaných látek, rozšířil Němec Stefan Schumacher. Bronzový medailista z domácího mistrovství světa 2007 ve Stuttgartu a také vítěz dvou etap na Tour de France 2008 se doznal pět let po odevzdaných pozitivních testech na krevní doping.\n"Bral jsem EPO, růstové hormony a kortikosteroidy. Byl jsem součástí systému, na což nejsem hrdý, ale je to tak," řekl jednatřicetiletý Schumacher týdeníku Der Spiegel. Přistižen s dopingem byl v červenci 2008 právě při Tour a zpětně se zjistilo, že podváděl i během olympiády v Pekingu. V té době byl lídrem stáje Gerolsteiner.\n"Jako talíř těstovin"\n"Doping je součástí každodenního života jako talíř těstovin po tréninku," přirovnal. Dlouhá léta přitom užívání zakázaných látek popíral. Původně dvouletý trest z února 2009 mu byl zkrácen na několik měsíců a po vypršení se k profesionální cyklistice vrátil. Byl členem kontinentálních týmů Miche a Christina Watches-Onfone.\nV poslední době se po skončení kariéry přiznalo k podvádění několik jezdců v čele s bývalým sedminásobným šampionem Tour de France Američanem Lancem Armstrongem.\nBiker Kulhavý se vrátil z JAR s pocitem dobře odvedené práce\nNejlepší český tým horských kol mění složení, chce do desítky Světového poháru\nBelgický cyklista Nick Nuyens se rozhodl ze zdravotních důvodů přerušit sezónu a vynechat všechny jarní klasické závody. Vítěz slavného závodu Kolem Flander z roku 2011 se rozhodl vyřešit přetrvávající problémy po loňské operaci kyčle, kterou si poranil při pádu v závodě Paříž-Nice.\nBelgický cyklista Tom Boonen má po pádu v nedělním klasickém závodu Gent - Wevelgem poraněné prané koleno, zdravotní pauzu ale neplánuje. I s nateklým kloubem hodlá tento týden startovat v závodě Tři dny De Panne, protože potřebuje soutěžní zátěž, aby se připravil na obhajobu loňských titulů v domácích klasikách.


06.04.2019 14:38 Svého kandidáta v doplňovacích volbách do Senátu přišlo v Praze 9 do dnešních 10:00 podpořit 14,2 procenta voličů. ČTK to řekla mluvčí radnice Marie Kurková. Lidé mohou volit do dnešních 14:00, pak se volební místnosti uzavřou a začne sčítání hlasů. O ...\nČeská koruna není hvězdou regionu\n06.04.2019 13:08 První kvartál je za námi a při pohledu na výkonnost české měny lze konstatovat, že ani letos to zatím na velké zisky nevypadá.\n06.04.2019 11:37 „Evropští politici často vyjadřují svou nevoli s americkým prezidentem Donaldem Trumpem, ale zároveň neustále tvrdí, že Washington by pro jejich kontinent měl dělat více.\n06.04.2019 10:09 Skupina ČEZ tento týden začala pro domácnosti a živnostníky nabízet souhrn služeb týkající se elektromobility. Prostřednictvím domácí polostátní energetické společnosti si lze nově pořídit elektromobil a k němu zároveň wallbox pro snazší a vlastně...\n06.04.2019 08:38 Koaliční krize na magistrátu je zřejmě zažehnána. Potvrdilo to páteční jednání koalice. Šmírování pomocí elektroměrů, ani poplatky za prázdné byty, což byl prý nápad primátora Zdeňka Hřiba, se Pražané už bát nemusí. Ovšem nedostatek bytů chce vedení hl...\n5. dubna: Tohle potřebujete vědět nejen o pátečním obchodování na amerických burzách\n05.04.2019 23:36 Americké akcie v pátek posílily. Překvapivě příznivé údaje z trhu práce USA totiž zmírnily obavy ze zpomalování růstu největší světové ekonomiky. Index S&P 500 se zvýšil už posedmé za sebou, což představuje jeho nejdelší sérii nárůstů od října 2017.\n05.04.2019 22:07 Závěr týdne se v USA nesl v pozitivní náladě díky lepším než očekávaným datům z trhu práce. V březnu totiž nově vytvořené pracovní místa překonala očekávání na úrovni 177 000 o celých 19 000, což opět trochu rozptýlilo obavy z domácího zpomalení.\n05.04.2019 22:07 Češi už nemají takový strach z teroristických útoků v zahraničí jako dřív a je to vidět i na výběru jejich dovolených. Zatímco před dvěma lety klesal zájem o Egypt, nebo Turecko, letos patří mezi nejvyhledávanější destinace. Podle cestovních kanceláří ...\n05.04.2019 20:36 Chodit dlouhodobě jen po brigádách nebo mít dohodu o provedení práce se může ve finále pořádně vymstít. Až příliš pozdě totiž lidé zjistí, že nemají nárok na invalidní či dokonce starobní důchod!\n05.04.2019 19:08 Auditoři - daňoví poradci\n05.04.2019 17:36 Německo je exportní velmocí. K tomu přispívá poměr ceny a kvality jeho produkce, ale také touha Němců utrácet méně, než vydělají. Tedy spořit.\n05.04.2019 17:36 Letecký dopravce Smartwings v létě omezí kapacity svých letů o osm procent. Společnost tak dočasně pozastaví provoz některých linek nebo sníží počet letů do některých destinací.\n05.04.2019 17:36 Ministři financí zemí eurozóny dnes schválili uvolnění 970 milionů eur pro Řecko. Oznámil to šéf takzvané euroskupiny, která ministry sdružuje.\nSouhrn 5.4. - nečekaně solidní data z US trhu práce podpořila akciové trhy a ropu, euro silnější, BC\n05.04.2019 17:36 Pražská burza zakončila 14. týden podprůměrnou likviditou a jen nepatrným růstem. Evropské akciové trhy po celý den spíše jen hledaly další směr. V závěru dne jej směrem do plusů udala americká data z trhu práce, která byla překvapivě solidní, což...\nSbohem už v neděli?! Vrbův konec v Plzni se blíží,...\nElhotová je naplno matkou i hvězdou USK: Říkáte si,...\nDrtivé vítězství a rychle pryč z EU. Johnson s...\nMiliardář Janeček s kněžkou úplně nazí v sobě:...\nDržel jsem jeho srdce v rukou: Chirurg Mitták se...\n16. December 2019 > Albína\nSpolečnost realme představila své portfolio produktů...


Proč není v ČR hospodářský přebytek\nJak je možné, že v době, kdy jsou v ekonomicky aktivním věku silné poválečné ročníky, které by měly mít dostatek životních a odborných zkušeností a silné ročníky první poloviny sedmdesátých let, které by měly mít dostatek energie, zápalu a neotřených pohledů a zatím navíc odložily zakládání rodin, se nevytváří hospodářský přebytek? Minimálně dvacet let nebude tak příznivá demografická situace, tak proč je nyní státní rozpočet deficitní?, ptá se Josef Juroš.\nSe zájmem čekám, až fundovaný ekonom oslovený panem Čulíkem zodpoví otázku pana Juroše. Mezitím si dovolím malou úvahu na dané téma. Pokud bych byl oním osloveným (ekonomem) já, první, co bych udělal, by bylo, že bych se zeptal ve stylu majora Terazkyho z Černých baronů: "Co si vlastně představujete pane Juroši pod pojmem "hospodářský přebytek?". Tento pojem je velice vágní a na nejasnou otázku těžko existuje jednoznačná odpověď.\nRozebereme-li ono sousloví, znamená "hospodářský" celkem běžný pojem, týkající se hospodaření (patrně není odvozeno od sezení v hospodě). Jedná se zřejmě o nějakou aktivitu, více či méně ekonomickou (economy = hospodářství).\nHospodařit se dá v různém rozsahu, od jednotlivce, přes rodinu, farmu, podnik, okres, kraj až po národní hospodaření, ale nikde není řečeno, že hranicemi národního státu to musí končit. Zatím je jisté, že hospodaření je omezeno hranicemi zeměkoule. V těchto hranicích musí být hospodaření vyrovnané v každém okamžiku, neboť není zatím nikdo kdo by mohl obyvatelům Země půjčit, případně komu by mohli půjčit pozemšťané.\nEkonomická teorie rovněž učí, že vyrovnané by mělo být v dlouhodobém horizontu hospodaření každé ekonomické entity.\nTo je teorie, která by platila, kdyby neexistovala ani ta nejmenší míra nejistoty. Nejistota je však nedílnou součástí našeho života, a tak někdo umře s dluhy, jiný bohatý a zakončí tak své hospodaření deficitem, nebo přebytkem. Nyní již by mělo být jasné, že otázka pana Juroše zní: proč Česká republika v současné době nehospodaří s přebytkem, tedy neprodukuje více, než spotřebovává.\nV komentáři ke své otázce dále pan Juroš zmiňuje "silné" ročníky, které jsou v produkčním věku, a naznačuje tedy, že by v současnosti měli převládat jednotlivci, kteří více produkují, než spotřebovávají.\nK vysvětlení této problematiky je mezi jinými v ekonomické teorii používán model překrývajících se generací (overlapping generations).\nV nejjednodušší formě tento model předpokládá, že existují dvě generace. Mladí v produktivním věku zejména pracují (a méně spotřebovávají), když zestárnou, naopak přestanou pracovat, ale spotřebovávají dále. Aby bylo jejich hospodaření za celou dobu života vyrovnané, musí v mládí šetřit a to, co (jako generace) našetří, v ideálním případě vše ve stáří spotřebují.\nTrochu to připomíná penzijní systém založený na pilíři penzijních fondů. Pokud však odstřihneme začátek a konec časové osy, lze si klidně představit i systém průběžného financování (pay as you go), kdy starší generace spotřebovává průběžně to, co mladší generaci přebývá, a i tento systém může za určitých podmínek fungovat nekonečně dlouho.\nKdyž počet obyvatelů státu roste, takže každá mladá generace má více příslušníků než ta předchozí (čili současná generace důchodců), mají se důchodci buď stále lépe, nebo je zatížení mladé generace z tohoto titulu stále menší.\nVyspělé země se však v současné době dostaly do situace, kdy počet obyvatel stagnuje nebo dokonce klesá a díky prodlužování věku naopak (dočasně) roste počet příslušníků generace důchodců.\nTo pak samozřejmě vyvolává buď zvýšené nároky na financování důchodů z prostředků produktivní generace, nebo hrozí zhoršení životní úrovně důchodců. V žádném případě nemůže dojít ke "kolapsu" průběžného systému, jak je často slyšet od různých analytiků a politiků v mediích, neboť vždy existuje taková sazba (určovaná státem) důchodových odvodů, která starší generaci uživí, ale nárůst této "daně" by zhoršoval životní úroveň pracující generace. Jiným možným řešením je prodlužování věku odchodu do důchodu, čímž se naopak odstraní předstih tempa růstu počtu příslušníků starší generace před mladší generací.\nV jistém smyslu je to však též zhoršení životní úrovně mladší generace, proto je otázkou, proč je zvyšování důchodového věku politicky schůdnější než zvyšování sociálních odvodů.\nPravděpodobně je to tím, že zvyšování sociálních dávek se většiny příslušníků mladší generace dotkne okamžitě, zatímco odchod do důchodu je problém vzdálený, který si většina lidí tolik neuvědomuje. Průběžný systém více přerozděluje a je méně průhledný, a proto jej zejména pravicoví ekonomové a politici kritizují.\nV éře socialismu a daleko větší ekonomické izolace však byl tento systém výhodnější, protože co se v ČSSR vyrobilo, muselo se i spotřebovat.\n(Na tomto místě si dovolím krátkou odbočku. Často lze slyšet populistické tvrzení, že v dobách socialismu žilo Československo na dluh. Jak to tedy bylo doopravdy? Vzhledem k mizivým tokům kapitálu bylo prakticky nemožné, aby tento stát žil na dluh. Naopak vzhledem k značným půjčkám (dodávkám zboží) spřáteleným rozvojovým zemím, které nikdy nebyly splaceny, musel i v socialistickém Československu vznikat hospodářský přebytek. Přesto lze připustit, že společnost žila na dluh -- na dluh budoucnosti. Málo se investovalo a co se vyrobilo, spíše se utratilo na spotřebu či armádu. Tím byl podvázán ekonomický růst a životní úroveň budoucích generací.)\nNyní se vraťme opět k financování důchodců. V současné době se fondové financování preferuje, neboť každý si může rozhodnout (a zkontrolovat), kolik si našetří. Kdyby to však bylo tak jednoduché, už by to dávno bylo uzákoněno. Jenže ... jenže opět přichází ke slovu již zmíněná nejistota. Člověk bude šetřit, penzijní systém zkrachuje a on na stará kolena zase nebude mít nic. Samozřejmě neumře, stát pomůže, ale to je faktický návrat k průběžnému systému.\nTo ale není vše. V ČR musí politici vycházet z dané skutečnosti, že doposud fungovalo převážně průběžné financování. Současná starší generace tudíž nemá našetřeno nic a současnou produktivní generaci nemohlo postihnout nic horšího, než trefit se do období, kdy musí financovat průběžně starší generaci a ještě si šetřit na svůj důchod. To je asi důvod, proč zavádění důchodové reformy jde tak pomalu.\nNyní uděláme model trochu složitější, otevřeme hranice (což je nutnou podmínkou toho, aby mohla mít "hospodářský přebytek") a umožníme kapitálu (což není nic jiného, než našetřené peníze "silného" produktivního ročníku, uložené do penzijního fondu), aby byl investován (a tedy spotřebován) i v zahraničí. Jinak by totiž silná mladá generace znamenala pouze vyšší blahobyt současných důchodců, neboť co se v ČR vyrobí, muselo by se zde i spotřebovat.\nSoučasný vyšší odliv portfoliových investic z ČR (tedy investice tuzemských osob do zahraničních cenných papírů je v souladu s naznačeným mechanismem a pan Juroš by mohl být spokojen, že pozoruje to, co předpokládal.\nJenže ... jenže model je stále ještě příliš jednoduchý. Je tu totiž ono již zmíněné minulé žití na dluh, na dluh budoucnosti, které trvalo půl století. Minulé generace, které takto žily, nám již nic nesplatí. Má tedy současná generace mladých splatit dluhy několika předchozích generací a místo své spotřeby (a spotřeby současných důchodců, kteří ale jako jednotlivci také za nic nemohou) všechny vydělané peníze investovat, aby se budoucí generace měly lépe?\nZ hlediska rozhodování sobeckého jedince je to samozřejmě nesmysl. Vezmeme-li v úvahu rodiče, kteří chtějí, aby se jejich děti měly lépe, problém již začíná mít určité řešení, ale rozhodně ne v krátkém horizontu (takových, co chtějí žít jako žebráci, aby jejich děti mohly žít v přepychu, troufnu si tvrdit, příliš není).\nDaleko schůdnějším řešením je rozdělit náklady na více budoucích generací, a tak zmírnit dopad na současnou generaci. A tak si na investice v zájmu budoucích generací současná generace půjčí s tím, že na splácení (ale i užitku z těchto investic) se bude podílet ještě několik budoucích generací. To je ono známé "zadlužování budoucnosti", které slýcháme často z úst některých politiků.\nPokud se však vypůjčené peníze opravdu zhodnotí, použijí na vybudování prosperující ekonomiky a nepůjdou na okamžitou spotřebu, je celkem logické, že toto zadlužení naších dětí je rozumné a v současných podmínkách žádoucí. (Pokud někdo stále ještě nevěří, ať si uvědomí, jak dopadlo Rumunsko, které sice splatilo všechny své dluhy, ale stalo se nejchudší zemí tehdejšího socialistického bloku).\nVrátíme-li se nyní k původní otázce, je vidět, že i kdyby vznikal přebytek z titulu silného produktivního ročníku, který by se odléval ve formě kapitálu do ciziny, budou ještě delší dobu opačným směrem proudit daleko větší sumy peněz, vypůjčené českou ekonomikou (tedy spíše subjekty, působícími na území ČR) na investice a na vybudování fungujícího hospodářství, které by dokázalo efektivně zaměstnat dostupnou pracovní sílu. Proto tedy nemá ČR "hospodářský přebytek".\nAutor pracuje v ČNB


Německý ministr zahraničí Heiko Maas je přesvědčen, že mír Sýrii zajistí jen politické řešení, jehož součástí bude i Rusko. Dodal, že Berlín se připojí k Francii s novým mezinárodním úsilí v hledání míru. K jeho dosažení chce Německo využít všechny diplomatické možnosti.\nKuvaj oznámil, že úder spojenců na Sýrii přijal s obavami a že situaci bedlivě sleduje. "Stát Kuvajt vážný vývoj v Sýrii sleduje s velkým zájmem a s obavami," uvedlo kuvajtské ministerstvo zahraničí. Domnívá se také, že vyhrocení situace je následkem neúspěšné snahy mezinárodního společenství vyřešit konflikt v Sýrii politickou cestou.\nSeznam cílů spojeneckého úderu\nRusko na dnešním mimořádném zasedání Rady bezpečnosti OSN navrhne podle Reuters schválit rezoluci, která odsoudí úder USA, Británie a Francie na Sýrii jako akt agrese v rozporu s mezinárodním právem a Chartou Spojených národů.\nSyrská vláda tvrdě kritizuje Katar za to, že podpořil úder USA, Francie a Británie proti Sýrii. Syrské ministerstvo zahraničí uvedlo, že Damašek je znechucen hanebným postojem Kataru.\nRuský ministr zahraničí Sergej Lavrov označil úder USA, Británie a Francie na Sýrii za nepřijatelný a protiprávní.\nRusko podle Pentagonu po spojeneckém úderu na Sýrii spustilo dezinformační kampaň. Ruská aktivita takzvaných trolů, které na internetu záměrně šíří nepravdivé či zavádějící informace, vzrostla za posledních 24 hodin o 2000 procent, uvedlo americké ministerstvo obrany.\nZničené syrské vědecké výzkumné středisko, které bylo napadeno americkými, britskými a francouzskými vojenskými útoky. (14. dubna 2018). / Autor: AP\nLídr britské opozice Jeremy Corbyn premiérku Theresu Mayovou kritizoval a řekl, že její vojenská akce nemá zákonný základ. Zopakoval rovněž svůj názor, že zahraniční intervenci měla vláda předložit ke schválení zákonodárcům. Corbyn podle svých slov už napsal premiérce a požádal ji, aby zveřejnila právní analýzu, kterou dostala před tím, než přijala rozhodnutí podílet se na úderech v Sýrii.\nŠpanělský premiér Mariano Rajoy prohlásil, že úder spojenců proti Sýrii byl oprávněný a přiměřený, neboť reagoval na chemický útok v Dúmě, který byl podle něj zločinem proti lidskosti.\nSýrie má podle Pentagonu víc chemických vojenských provozů, než byly tři cíle zasažené při útoku. Zůstala část infrastruktury, ale škody jsou značné.\nSyrská vzdušná obrana nedokázala zneškodnit žádnou ze 105 střel vypálených spojenci, prohlásil americký generál Kenneth McKenzie s tím, že 76 střel mířilo na zařízení u Damašku, 22 u Homsu a zbytek na třetí cíl. Rusko po útoku uvedlo, že Sýrie zneškodnila 71 ze 103 střel.\nStřela Tomahawk (14. dubna 2018) / Autor: Reuters\nPalestinci protestují proti americkému prezidentovi Donaldu Trumpovi a americké, britské a francouzské intervenci v Sýrii. (14. dubna 2018) / Autor: AP\nBritánie na Sýrii během nočního úderu vypálila celkem osm střel s plochou dráhou letu Storm Shadow, cílem bylo chemické zařízení nedaleko Homsu, uvedl bezpečnostní korespondent BBC Jonathan Beale. Dodal, že střely byly vypuštěny ze čtyř britských letounů Tornado.


Historie marihuany: z posvátné rostliny se stala nebezpečná, zakázaná droga | Extrastory.cz\nKonopí – rostlina, která dobyla celý svět a po tisíciletí sloužila lidstvu, se ve 20. století stala nepohodlnou. | zdroj: wikipedia commons\nTÉMATA: konopí | marihuana | drogy\n16. 09. 2015 | 12:30\nKonopí je rostlina, která se vyvinula na jihozápadních svazích Himálaje, a za dobu, co se šíří přičiněním přírody i člověka po planetě, vytvořila nejméně tři poddruhy – konopí seté (Cannabis sativa), konopí indické (Cannabis indica) a konopí rumištní (Cannabis ruderalis). Konopí seté má malý, u vyšlechtěných variant téměř nulový obsah psychoaktivních látek a je primárně určeno na výrobu vláken a oleje ze semínek. Marihuana a hašiš se vyrábí především z konopí indického.\nLze předpokládat, že lidé konopí nejdříve užívali jako potravu ve formě semen, která mají vynikající nutriční hodnotu, a také jako topivo. Teprve později v něm objevili cenný zdroj vlákna i léčebný prostředek. Při využívání, zejména pálení konopí, naši předkové zákonitě museli objevit jeho tlumivé účinky proti bolesti, extatické a psychotropní účinky. Prokazatelně je začali kouřit již 2 700 let před Kristem v Číně a Indii. Díky extatickým a psychotropním účinkům konopí mohli kněží vstupovat do vyšších sfér bytí, putovat časem a vyjevovat si budoucí události. Proto také bylo konopí považováno za osobní dar bohů, za posvátný prostředek komunikace se světem duchů. Indické védy rostlinu oslavovaly jako jednu z pěti královských bylin, která umí zbavit lidi úzkosti.\nAž do moderního věku se však v Evropě marihuana nikdy intenzivně nekouřila, nicméně konopné vlákno se stalo načas hlavní plodinou v historii téměř každé evropské země. Znali ho a používali Germáni, Vikingové, Anglosasové i Slované. Útržky slovanských konopných textilií objevili archeologové v Libici a Kouřimi. Na Moravě pak nalezli konopné nažky ve slovanském sídlišti z 8. století našeho letopočtu v Kloboukách u Brna. Není bez zajímavosti, že konopí dalo název látce, která se z něj tradičně vyráběla, takzvanému kanafasu, které se dnes ovšem tká ze stoprocentní bavlny.\nV arabských zemích se během středověku rozšířilo používání konopí ve formě hašiše (koncentrovaná pryskyřice, která se získává z květenství samičích rostlin konopí). Až do Napoleonova tažení v roce 1798 do Egypta však nebyl hašiš v Evropě znám. Napoleonovi vojáci si však kouření hašiše natolik oblíbili, že Napoleon byl nucen vydat přísný zákaz jeho užívání. V roce 1843 pak spisovatelé jako Dumas, Hugo, Baudelaire a Gautier zakládají první hašišový klub v Evropě. Charles Baudelaire píše svou Báseň o hašiši a Gustav Meyrink povídku Hašiš a jasnozřivost.\nDevatenácté století konopí zkrátka přálo. Konopí se stalo mezinárodně žádaným lékem a jeho vědecký výzkum nabyl světových rozměrů. Kanabisové produkty používali mnozí věhlasní lékaři a lékárníci. Britskému parlamentu byla v roce 1894 předložena zpráva Indické komise pro otázky konopí, jež studovala dopady užívání konopných produktů na indické obyvatelstvo. Mimo jiné se v ní konstatovalo: "Nejsou důkazy ani náznaky o duševních nebo morálních poškozeních plynoucích z užívání této drogy (cannabis). Umírněné užívání nevede k excesům o nic víc, než je tomu v případě užívání alkoholu. Pravidelné, umírněné užívání ganji nebo bhangu má stejné dopady jako umírněné, pravidelné užívání whisky."


Informace o dění v obci - duben 2019 - Zlínsko - rezervační a informační systém\nDěkuji všem myslivcům i ostatním občanům s dětmi, kteří se přes krajně nepříznivé počasí – celodopolední déšť – zúčastnili již tradiční akce – Ukliďme svět – Ukliďme Česko.\nJe potěšitelné, že kolem potoků, kde jsme před léty začínali, již není dlouhá léta hromadící se odpad, zato kolem cest a letos i díky silným větrům na Rozvodí bylo jako v igelitovém království.\nNejhorší je však situace v oblasti pneumatik. Od loňského roku platí, že veškeré pneumatiky jsou povinny pneuservisy odebrat zdarma, a k tomu má každá větší obec či město sběrný dvůr. Tři plné kontejnery svědčí o nekončící bezohlednosti lidí. Uklízelo se i po rekonstrukcích. Udělat koupelnu a vše vysypat do příkopu či do lesa je pro některé stále řešením – krátkozrakým.\nZvláštní poděkování patří lučickým zahrádkářům a rybářům, kteří nejen uklidili obec, ale přivedli k úklidu i nejvíce dětí. Vzor je vždy nejlepší recept. Uklizená místa, kde právě kvetlo bezpočet fialek a jiných jarních květů nechť jsou tou nejcennější odměnou všem zapojeným i těm ostatním, kteří zřejmě kvůli dešti zůstali za branami svých obydlí.\nJeště jednou díky za obec, která je nás všech.\nEduard Kavala, starosta\nStav prací k 31. 3. 2019:\nPoloženo 15 km trubního vedení (z 18 km celkové délky). V zemi je 165 domovních šachet (z celkového počtu 295), v závěrečné fázi je stavba čistírny odpadních vod pod silničním mostem u rybníků. Uhrazeno je 45 mil. korun z celkové částky 127 mil.\nJe třeba znovu zopakovat, že stavba je živý organismus – stále přicházejí nové a nové požadavky. V původním stavebním řízení bylo řešeno 245 přípojek. K dnešnímu dni je jich však vyprojektováno a bude realizováno 295 (což je nárůst o celých 20%). Většině přípojek již bylo vyřízeno povolení a byly bezplatně předány majitelům nemovitostí. Na povolení čeká posledních 15 přípojek.\nV průběhu stavby je řešeno bezpočet kritických bodů v podobě křížení s ČD, (jen změna z protlaku na ražený tunel přinesla nárůst ceny o 1,5 mil. Kč) s nadoblastním vodovodem, bylo potřeba přeložit řadu tras – například obejít trávník fotbalového hřiště TJ Sokol Bělotín (aby nebyl zničen odvodněný trávník, souhlasila firma Haseo s vedením trasy po druhé straně potoka a tím se kladlo do trojnásobných hloubek s pažením osazovaným vrtnou soupravou). Aby byl provoz méně energeticky náročný, přistoupili jsme na zrušení podpůrné vakuové stanice na nejdecké křižovatce, tím naopak muselo dojít k ukládání do větších hloubek. Velkým problémem dneška je také tolik potřebná manuální práce – firmy bojují s nedostatkem zkušených dělníků.\nOd měsíce dubna bude vedle kladení potrubí zahájena rekultivace stavbou postižených pozemků.\nVlastní dobudovaní prací je ze všech výše uvedených důvodů posunuto na 31. 08. 2019. Již od prázdnin však bude systém postupně zprovozňován.\nI. etapa – spodní konec až po nejdecké rozcestí\nII. etapa – zbytek obce.\nZa měsíc březen byly položeny 3 km potrubí a osazeno 50 šachet. Dodavatelská firma technologie kontrolovala šachty - mírný náklon některých šachet není na závadu a provozu nebrání.\nSpolkový dům Kunčice\nV rámci zkvalitnění zázemí pro konání obecních a spolkových aktivit byly v měsíci březnu nakoupeny nové čalouněné židle do sálu Spolkového domu v Kunčicích. Celkem je tedy v sále 100 nových židlí, 40 židlí je v záloze pro rozsáhlejší akce, židle byly vyměněny v knihovně i rozhlase a rovněž je za hostincem uloženo několik záložních židlí pro hasičsko zahrádkářskou klubovnu (dříve hostinec). V nejbližší době dojde k úpravám v knihovně a místnosti obecního rozhlasu.\nV měsíci dubnu a květnu dojde k přemístění obecní knihovny do prostor bývalé prodejny Jednoty v nejdecké Obecní škole. Žaluziové uzamykatelné skříně umožní nejen využívat místnost i mimo půjčovní dobu, ale pro čtenáře bude vytvořen důstojnější prostor, aby se pohodlně začetli a vybrali knihu dle svého gusta.\nZ bývalé knihovny vznikne tolik potřebný příruční sklad, který v budově chybí.\nPráce pod čapím hnízdem\nV měsíci dubnu započaly práce na zateplení a nové fasádě i střeše domu č.p.185 – bývalá parní mlékárna – dnes 10 obecních bytů.\nVedle oken, fasády, střechy a vstupních dveří, dojde k novému zastřešení hospodářské části a bývalé ledny (dnes garáže), kde již dosluhuje vazba i plechová krytina. Vznikne tak prostor pro zbudování dvou půdních bytů. Ty nebudou z finančních důvodů letos realizovány.\nPráce v parčíku Milník (u nádraží)\nV měsíci březnu se naplno rozběhly práce v parčíku Milník u nádraží. Původní projekt – lávka, chodníky, stromy a květinové záhony bude doplněn o několik laviček zhotovených společným úsilím obecních zaměstnanců (vyřezané stromy), firmy Mosaic (pořez) a stolařství Zapalač a přibyla i elektřina (3 světla, osvětlení Českého lva a přípojka pro čerpadlo u studny). Dílo by mělo být v jarních měsících hotovo a s oteplením ještě nabídne zázemí dětem rodičů, kteří zaskočí k Židovi na pivko.\nZveřejněno 16.04.2019 v 09:52 hodin


Ponorné kalové čerpadlo 650W nerez :: Nářadí ASIST\nPonorné kalové čerpadlo 650W nerez\nPonorné kalové čerpadlo značky ASIST Smart Garden s výkonem 650 Wattů. Přepravní množství vody 10 500 litrů za hodinu. Maximální hloubka ponoru činí 7 metrů a maximální výtlak je 7 metrů. Délka kabelu 10 metrů. Více\nVýrobce: ASIST Smart Garden Kód produktu: AE9CPK65-IN\nPůvodní cena 1 699 Kč, Ušetříte 24% (400 Kč)\nPřinášíme vám vysoce výkonné a cenově dostupné ponorné kalové čerpadlo ASIST Smart Garden AE9CPK65-IN. Již nebude problém vyčerpat jímku či jiné prostory. Za hodinu přečerpá 10 500 litrů vody. Poradí si s nečistotami a kalem až do velikosti 30 mm. To vše je možné díky výkonu 650 Wattů. Vhodný pro studny a jímky o hloubce až 7 metrů.\nZákladní vlastnosti ponorného kalového čerpadla ASIST Smart Garden\npřepravní množství: 10 500 litrů / hodinu\nmax. průměr pevných částic: 30 mm\nelektrické krytí: IPX8\nVýhody ponorného kalového čerpadla ASIST Smart Garden\nNízká hmotnost v kombinaci s nerezovým provedením je jistě jednou z hlavních výhod, proč čerpadlo koupit. Dále nesmíme zapomenout na jeho výkon 650 Wattů, který se postará o vyčerpání 10 500 litrů vody za hodinu. Vhodný je pro všechny typy jímek a studen do hloubky až 7 metrů s průměrem pevných částic do 3 mm.\nProč koupit ponorné kalové čerpadlo ASIST Smart Garden\nS kalovým čerpadlem přečerpáte vodu ze studny, jímky či z bazénu. Získáte pomocníka, na kterého je spolehnutí a zároveň vám ušetří spoustu práce.\n1x ponorné kalové čerpadlo\nMax průměr pevných částic [mm]


Proč Pavlína Nytrová odešla z ČSSD? Jak vidí korupci v zemi? Na dotazy odpovídala poslankyně Nytrová | Týden.cz\nHlavní strana > Chat s osobností > Proč Pavlína Nytrová odešla z ČSSD? Jak vidí korupci v zemi? Na dotazy odpovídala poslankyně Nytrová\nChat je uzavřený19.01.2017 12:00