Ovo je bankarsko mesto koje vlada svetom i svi su joj potčinjeni a za nju nikad niste čuli - NAJDUBLJE TAJNE SU OVDE | WebTribune\nHome IZA OGLEDALA Ovo je bankarsko mesto koje vlada svetom i svi su joj potčinjeni a za nju nikad niste čuli – NAJDUBLJE TAJNE SU OVDE\nPosted date: јануар 05, 2021 In: IZA OGLEDALA\nNe postoji zemlja na svetu bez javnog duga, to jest da nije zadužena kod nekog svetskog kreditora. Neke zemlje za koje se zna da su veoma bogate, imaju enorman javni dug.\nNajdrastičniji primer su SAD, zemlja sa najvećim BDP-om na svetu, ali i najvećim javnim dugom, koji se procenjuje na preko 26,5 hiljada milijardi dolara.\nProcenjuje se da bi javni dug SAD do 2050. mogao narasti do 200% BDP-a. Kako galopira javni dug ove zemlje najbolje govore podaci da je on 2007. godine iznosio 35% BDP-a, 2019. bio je 79%, a do kraja 2020. dosegao je 100,5%.\nJapan, kao takođe razvijena i prebogata zemlja, prema udelu dugova u BDP-u značajno prednjači u odnosu na SAD, a on trenutno prema podacima portala US Debt Clock.org iznosi 283% BDP-a, ili novčano izraženo 12 hiljada milijardi dolara.\nKako je procentni udeo duga Japana najveći, ova zemlja se već godinama smatra najzaduženijom na svetu. Sličan slučaj je i sa Grčkom, koja ima dug od oko 450 milijardi dolara, što čini 220% njenog BDP-a.\nSagledavši situaciju da sve zemlje sveta nekome duguju jako velike svote izražene isključivo u američkim dolarima, možemo se upitati da li u svetskom bankarsko-finansijskom sistemu postoji nekakav sistem, hijerarhija, koja ovom pojavom upravlja i svesno vodi države u sve veća i veća javna dugovanja.\nGlobalni finansijski sistem formiran je u vidu piramide, na čijem se čelu nalaze „gospodari novca”. Špekuliše se da u tom vrhu bankarske piramide sedi ne više od oko 8500 ljudi koji upravljaju svetskim finansijskim sistemom, što podrazumeva novčane mase i banke u celom svetu.\nOva grupa ljudi upućuje instrukcije svom institucionalizovanom štabu, koji se nalazi stepenik niže na piramidi. To je Banka za međunarodno poravnanje (engl. Bank for International Settlements, BIS), osnovana 1930. godine u Holandiji, a čije se sedište danas nalazi u švajcarskom gradu Bazelu.\nOna se još može nazvati „majkom centralnih banaka”, jer su joj deoničari 24 evropske i pet vanevropsih centralnih banaka i jedan broj privatnih deoničara bez prava glasa. Ona je nezavisna od države Švajcarske i ne potčinjava se njenim zakonima.\nNiko na svetu ne može se mešati u njen rad niti ga kontrolisati, raspolaže apsolutnim imunitetom, čak i sopstvenom policijom. Već 1931. godine skoro sve zemlje sveta priznale su je za centar svetskog finansijskog sistema. Centralne banke mnogih zemalja članice su te bazelske grupe i nalaze se pod njenom kontrolom.\nTokom Drugog svetskog rata ova institucija je bila mesto susretanja predstavnika zaraćenih strana. Smatra se da su tim kanalom Nemci prodavali zlato zaplenjeno po celoj Evropi tokom ratnih operacija. Od 1933. do 1945. član odbora ove banke bio je Valter Funk, ministar ekonomije Trećeg rajha od 1938. do 1945. i jedan od predsednika Rajhsbanke.\nIspod Banke za međunarodno poravnanje na bankarskoj piramidi nalaze se Međunarodni monetarni fond i Svetska banka. To su institucije koje se „nađu u nevolji“ onim zemljama koje dospeju u finansijske probleme i pokušavaju ih rešiti zajmovima.\nMeđutim, ono što zaista postižu je formiranje situacije zaduženosti u zemljama, pa i prezaduženosti, sa tendencijom stvaranja nemogućnosti vraćanja duga. Uz pomoć transnacionalnih korporacija koje dominiraju u svetskoj trgovini, one preuzimaju od zaduženih zemalja realne vrednosti, prirodne resurse, infrastrukturu, koriste ropski rad stanovništva.\nOno što im je najbitniji instrument – to je korumpiranje državne vrhuške, to jest formiranje kompradorskih elita, koje im omogućavaju delovanje na određenoj teritoriji, bez ikakvog suprotstavljanja i postavljanja zakonskih barijera.\nSledeću, nižu stepenicu na bankarskoj piramidi čine centralne banke država, a među njih se ubraja i Evropska centralna banka. Sve one dobijaju instrukcije iz Banke za međunarodno poravnanje, to jest sa vrha piramide. Ispod njih se nalaze multinacionalne korporacije, a još niže komercijalne banke i upravljačke „elite” država, to jest političari na vlasti.\nNa dnu piramide nalaze se obični ljudi, građani država, koji niti vide, niti razumeju kako ovaj sistem funkcioniše, kako su pljačkani i kako im se perfidno oduzimaju realne vrednosti i iskorišćava njihov rad.\nJedan od instrumenata ovog osmišljenog sistema je inflacija, stvorena neprekidnim doštampavanjem novca, koja u evrozoni iznosi negde oko 2% godišnje. To znači da se svake godine zarada radnika smanjuje za tu vrednost, a cene neprekidno puzeći rastu.\nNekada je radnik sa jednom zaradom mogao da izdržava porodicu, a sada ni dve zarade ljudi koji rade punu radnu nedelju nisu dovoljne za sastavljanje kraja sa krajem.\nProcenjuje se da je 80% stanovništva u Americi i zemljama Evrope kroz ceo svoj radni vek opterećen nekom vrstom zaduženja ili kredita. Ogromna većina ljudi ceo svoj život dohodak daje sistemu, a jako mali broj taj dohodak prikuplja.\nŠto se tiče javnih dugova, njega takođe isplaćuju građani preko poreza koje prikuplja država. Neprekidno servisiranje dugova uzrok je sporog napretka ili čak siromašenja država.\nOvako u najkraćim crtama izgleda sistem koji kroz nametnuto dužničko ropstvo iz država isisava materijalna dobra, a radno stanovništvo drži u lancima nevidljivog ropstva.\nPostoji mogućnost da je kovid-kriza zapravo „operacija pod lažnom zastavom”, koja ima više ciljeva, a jedan od bitnijih je da u kratkom roku države dodatno optereti novim velikim dugovima.\nPrimer za to je i naša zemlja, koja se samo u doba korona-krize zadužila preko 6 milijardi dolara, pri čemu se javni dug približio svoti od oko 40 milijardi dolara.


DAČIĆ OŠTRO "Plejada zaboravljenih se buni zbog Miloševića" - Nova Borba\nIvica Dačić Foto: Tanjug/J. Pap\nDAČIĆ OŠTRO "Plejada zaboravljenih se buni zbog Miloševića"\nPrvi potpredsednik Vlade Srbije i ministar spoljnih poslova Ivica Dačić poručio je danas u saopštenju da je Srbiji krenulo od kad su sa vlasti otišli Tadić, Jovanović, Pajtić, Čanak i ostali.\nDačić je rekao da se, kako ih je nazvao, „plejada zaboravljenih“, Tadić, Čeda Jovanović, Pajtić, Čanak i ostali, ovih dana užasava navodne rehabilitacije Slobodana Miloševića, iako to niko nije ni spomenuo, niti glorifikovao devedesete, dodajući da će o Miloševiću suditi istorija i vreme.\n„Time svesno lažu, jer je borba protiv Miloševića i njegovih zločina bila osnovni moto njihovog postojanja. Sada im smeta i Haški sud jer je konstatovao da Milošević, a time i Srbija, nije odgovoran za ratne zločine i etničko čišćenje u BiH. Zato i tolika politička histerija“, piše u saopštenju prvog potpredsednika vlade.\nDačić je kazao i da oni ne brinu zbog Miloševića i devedestih, već da brane sebe iz svoju politiku iz tog vremena, koja se, kaže Dačić, zasnivala na tome da je Srbija vršila ratne zločine i da je državno rukovodstvo Srbije, na čelu sa Miloševićem, bilo udruženi zločinački poduhvat.\n„Upravo je Haški sud konstatovao suprotno, da je Milošević oslobođen sumnji za etničko čišćenje i ratne zločine u BiH, da nije bio deo udruženog zločinačkog poduhvata i da je, upravo suprotno, osudio etničko čišćenje“, istakao je Dačić.\nKako je rekao “Tadić, Pajtić, Čeda, Čanak i ostale froncle nekadašnje opozicije žive u prošlosti, i misle da će dvaput moći na istu priču nekoga da prevare“.\nŠef diplomatije je kazao i da su nekadašnji članovi DS, Tadić, Čeda i Pajtić, Radovana Karadžića na Palama ubeđivali da odbaci predlog Miloševića za prihvatanjem mirovnog plana.\n„Tadić je, kad su mu socijalisti bili potrebni, na sednici Glavnog odbora DS-a 7. juna 2008. godine, doslovce rekao da su DS i SPS suočeni sa činjenicom da lideri stranaka nisu među njima (Đinđić i Milošević) i da obe stranke imaju svoj bol, ali da moraju u budućnosti da pokažu spremnost i nađu bolju šansu za svakog građanina Srbije. I Pajtić je glasao za tu koaliciju, pa kako sada smeta samo to što Hag nije osudio Miloševića“, ukazao je Dačić.\nDačić se osvrnuo in a Vuka Draškovića, za kog je rekao da je prvi formirao Srpsku nacionalnu gardu i poslao je u Hrvatsku 1991. godine, a danas priča o Miloševićevoj ratnoj gardi.\nPrvi potredsednik vlade je zajključio da Srbija sada gleda u budućnost, te da je otišla najdalje u svakom pogledu, od kad su pomenuti popadali sa vlasti.


Rubrike > Nacionalna procjena rizika od pranja novca i finansiranja terorizma\nDatum objave: 20.02.2021 18:50 | Autor: SSPNFT\nMeđunarodni standardi kroz revidiranu preporuku broj 1 FATF-a (Financial Action Task Force) definišu obavezu izrade NPR.\nNPR je rađena po metodologiji Svjetske banke, na osnovu podataka prikupljenih za period 2014-2019. godine i predstavlja sveobuhvatan proces prikupljanja i analize relevantnih podataka sa ciljem da se procijeni stepen izloženosti pojedinačnih sektora i sistema u cjelini, pranju novca i finansiranju terorizma, u cilju planskog efikasnog angažovanja raspoloživih finansijskih, tehničkih i ljudskih resursa u borbi protiv pranja novca i finansiranja terorizma.\nDakle, NPR predstavlja sistematičan proces prikupljanja i analize relevantnih podataka sa ciljem da se procijeni stepen izloženosti države rizicima od pranja novca i finansiranja terorizma. Njena svrha je detaljno sagledavanje trenutnog stanja kako bi se unaprijedio sistem sprječavanja pranja novca i finansiranja terorizma u zemlji, u smislu efikasnog angažovanja i koordinacije raspoloživih finansijskih, tehničkih i ljudskih resursa u borbi protiv pranja novca i finansiranja terorizma i raspodjele - preusmjeravanja raspoloživih resursa sa onih oblasti gdje se utvrdi niži rizik na oblasti utvrđenog većeg rizika.\nNakon izvršene analize prikupljenih relevantnih podataka ova Nacionalna procjena rizika dala je generalnu ocjenu - srednji stepen rizika od pranja novca i nizak stepen rizika od finansiranja terorizma.\nDo opšte ocjene rizika se došlo na osnovu ocjena prijetnji i ranjivosti, kako pojedinačnih segmenata sistema, tako i sistema u cjelini.\nU odnosu na procjene stepena ranjivosti cjelokupnog sistema, može se zaključiti da su u najvećem dijelu utvrđene iste ranjive oblasti kao u prethodnoj NPR, te da je neophodno u kontinuitetu raditi na normativnim organizacionim i tehničkim poboljšanjima, unaprjeđenju saradnje između državnih organa, kaoi saradnje državnih organa sa obveznicima, edukaciji ljudskih resursa i unaprijeđenju statistike i sistema izvještavanja.\nNa kraju dokumenta je predstavljen akcioni plan koji prati dokument, sa predlogom mjera i radnji za nadležne organe iz sistema sprječavanja i suzbijanja pranja novca i finansiranja terorizma. Navedene mjere imaju za cilj smanjenje ili eliminaciju slabosti koje su utvrđene u analizama ranjivosti sistema, kao i edukaciju službenika koji učestvuju u sistemu borbe protiv pranja novca i finansiranja terorizma.\nNacionalna procjena rizika od pranja novca i finansiranja terorizma sa akcionim planom.docx


Procedure u porođaju - RoditeljSrbija.com\nNaslovna » Porođaj » Priprema za porođaj » Procedure u porođaju\nTokom porođaja, od ulaska u bolnicu do njegovog završetka trudnice se podvrgavaju nekim standardnim procedurama. Procedure u porođaju se bitno ne razlikuju bez obzira u kom porodilištu se odvija porođaj.\nDokumenta koja treba da ponesete sa sobom kada krenete u bolnicu su:\nuput za porodilište\nRezultati analiza koje ste obavili:\nposlednji nalaz ultra zvuka\nako ste u toku trudnoće radili test na HIV, ponesite rezultat\nKada dođete u bolnicu na jedan od znakova da je porođaj počeo, prvo će vas na prijemnom pregledati dežurni lekar. Na osnovu podataka koje vi dajete kao što su kada je očekivani termin porođaja, u koliko sati je došlo do prskanja vodenjaka, kakva je bila plodova voda, da li imate kontrakcije i od kada ih osećate, na koliko se javljaju i pregleda kojim lekar utvrđuje koliko je grlić otvoren (poželjno je da to bude više od 2,5cm) i slušanja tonova bebe (slušalicama), ako ste kandidat za porodilište otvoriće vašu istoriju porođaja. Na prijemnom će te se presvući i liftom će vas dežurna sestra ispratiti do porodilišta.\nVaš prvi kontakt sa osobljem porodilišta je u sobi za pripremu. Ovde će vam izmerit pritisak, ponovo će slušalicama proveriti tonove bebe, uzeće vam karlične mere i pripremiti za porođaj što podrazumeva brijanje stidnog dela i davanje klizme.\nUzimanje karličnih mera i brijanje\nOblik i veličina karlice imaju veliki značaj za procenu načina vođenja porođaja, pa je uzimanje karličnih mera neophodna procedura koja se sprovodi pre ulaska u samo porodilište. Mere se uzimaju santimetrom i specijalnim instrumentom (pelvimetar), od metala je i podseća na šestar. Sva merenja se obavljaju spolja i na osnovu dobijenih podataka i očekivane veličine bebe sagledava se mogućnost njenog prolaska kroz porođajne puteve.\nBrijanje je deo rutinske pripreme i ono olakšava kasnije izvođenje epiziotomije i obezbeđuje čistiju površinu za rad pri ušivanje rane.\nDavanje klizme je takođe rutinsko i radi se da bi se creva ispraznila što će olakšati izlazak bebe. U porodilištima se izvodi na klasičan način, irigatorom se u debelo crevo ubacuje mlaka voda sa sapunicom.\nDobro je da pre polaska od kuće ne uzimate puno hrane, posebno ne onu koja se dugo vari jer će taj sadržaj dospeti u creva nakon obavljene klizme pa može da se dogodi da doživite neprijatnost na stolu pri napinjaju uz rizik da dođe do infekcije bebe zbog mogućeg kontakt sa sadržajem iz creva. Zbog vašeg konfora i da bi se skratilo vreme pripreme u bolnici, preporuka je da brijanje i klizmu uradite kod kuće.\nU situaciji kada dođete na prijemno sa prsnutim vodenjakom, velikom otvorenošću i jakim kontrakcijama koje nagoveštavaju skori porođaj, neće biti vremena za klizmu već će te odmah ići na sto u porodilište.\nPregledi nakon pripreme…>>\nanalgezija bolnica brijanje ctg dilatacija dokumenta epidural epiziotomija indukcija izlazak izravnavanje karlicne mere klizma kolostrum medjica mleko otpusna lista otvorenost patronažna pelvimetar porodilište porodjaj posteljica prijemno prokidanje prvi podoj rezultati sestra spustanje ultra zvuk usivanje uz vodenjak 2015-01-27\nPrethodni: Zbližavanje sa bebom\nSledeći: Pravi trenutak za polazak u porodilište\nŠta morate imati u torbi koju nosite na porođaj?


Posle eliminacije od Augzburga, Partizan će sa dosadašnjim trenerom odigrati i dve predstojeće utakmice, protiv Rada na Banjici, a onda i pred praznim tribinama u Humskoj protiv Borca, zbog suspenzije stadiona crno-belih.\nIsti izvori navode da su se za Tomića odlučili sportski direktor Partizana Ivica Iliev i generalni direktor Miloš Vazura.\nDa li će nekadašnji selektor srpskih omladinaca i bivši sportski direktor crno-belih koji je svojevremeno angažovao Tošića, Moreiru, Dijaru i Žuku, zaista postati novi trener Partizana? Ostaje da to odluči nova uprava crno-belih, jer je dosadašnja podnela ostavku posle eliminacije u Ligi Evrope, pa bi tokom decembra, a najkasnije do 12 januara, trebalo da se održi nova sednica Skupštine.\nOna bi verifikovala (ili odbacila?) ostavke Upravnog odbora, posle čega bi se oni koji budu rukovodili klubom mogli prihvatiti odluke o eventualnom angažovanju Tomića.


Podrška Općine Centar vjerskim zajednicama i održivom povratku u drugim općinama\nU utorak, 9. jula 2019. godine u 10,30 sati u Općini Centar Sarajevo, Mis Irbina 1 (sala 33 u prizemlju) načelnik dr. Nedžad Ajnadžić će potpisati protokole i zaključke sa predstavnicima vjerskih zajednica kojima Općina Centar dodjeljuje budžetska sredstva za obnovu vjerskih objekata (80.000 KM), kao i za programske aktivnosti i obilježavanje vjerskih praznika u 2019. godini (23.000 KM).\nRaspoređivanje ovih sredstava se vrši putem Komisije Općinskog vijeća Centar za odnose sa vjerskim zajednicama, a dodijeljena su Medžlisu islamske zajednice Sarajevo, Jevrejskoj opštini Sarajevo, Srpskoj pravoslavnoj crkvenoj opštini Sarajevo, Franjevačkom samostanu Sveti Ante i Župnom uredu Presvetog Srca Isusova Sarajevo.\nIstog dana u 11 sati u Općini Centar (sala 33 u prizemlju) načelnik dr. Nedžad Ajnadžić će potpisati ugovore sa predstavnicima Opštine Jezero i Opštine Rogatica, kao i vjerskih institucija: Medžlisa Islamske zajednice Jajce – džemat Jezero, Srpske pravoslavne Crkvene opštine u Jezeru, Medžlisa Islamske zajednice Kiseljak – džemat Duhri i Medžlisa Islamske zajednice Vareš, te pojedincima iz opština Rogatica, Trnovo i Jajce kojima Općina Centar dodjeljuje sredstva za pomoć održivom povratku u ukupnom iznosu od 44 hiljade konvertibilnih maraka.\nRaspodjela ovih sredstva iz budžeta Općine Centar vrši se na osnovu javnog poziva za podnošenje zahtjeva za ostvarivanje pomoći iz Programa održivog povratka a dodjeljuju se općinama, nevladinim organizacijama i pojedincima za sufinansiranje rješavanja infrastrukturnih problema povratnika i obnovu vjerskih objekata te pojedincima povratnicima za sanaciju stambenih jedinica, pomoćnih objekata ili nabavku opreme i materijala za poljoprivredu.


Ekscentrični vlasnik Sampe: Mihajlović je zaljubljen u mene, ostaće u klubu\nPredsednik Sampdorije Masimo Ferero rekao je da postoje velike šanse da trener Siniša Mihajlović ostane na klupi tima iz Đenove.\n"Ne tražim zamenu za Sinišu. Postoji mnogo trenera koji žele da dođu u Sampdoriju, ali ima mesta samo za jednog. Sve je u rukama Mihajlovića, ali mislim da će ostati jer je "zaljubljen" u mene", rekao je Ferero za italijanski Skaj.\nFerero ističe da će mu glavni adut u zadržavanju Mihajlovića biti dolazak Marija Balotelija iz Liverpula.\n"Verujem da bi povratak Balotelija u Italiju bio pravi potez, a u Sampdoriji bi pružao najbolje partije. Mislim da je njegova pozicija bočni napadač jer ukoliko ne postigne gol bili bi svi zadovoljni", zaključio je Ferero.\nSampdorija se dva kola pre kraja Serije A nalazi na sedmom mestu sa 54 boda, dva manje od Đenove i pozicije koja vodi u kvalifikacije za Ligu Evrope.


03.05.2019 | Info\nVelika vojno-policijska parada na kojoj će Srbija pokazati potencijale kojima raspolaže biće održana 10. maja u Nišu na Bulevaru Nikole Tesle, potvrđeno je u Ministarstvu odbrane.\nNiškim bulevarom, tada će prodefilovati čak 4.000 vojnika i policajaca uz najmoderniju tehniku, vozila i opremu kojom raspolažu naše snage odbrane.\n- Prikaz dela sposobnosti Vojske Srbije i MUP-a Srbije povodom obeležavanja Dana pobede planirano je da bude održan 10. maja 2019. u Nišu na Bulevaru Nikole Tesle. Na prikazu dela sposobnosti Vojske Srbije i MUP-a učestvovaće jedinice iz svih rodova.\nPlanirano je učešće oko 4.000 pripadnika Vojske Srbije i MUP-a, biće prikazana najsavremenija borbena sredstva i oprema – navode u Ministarstvu odbrane.\nOva parada ranije je najavljivana kao “najveća u novijoj istoriji Srbije” i prvo je bila planirana za 24. mart, kada se Danom sećanja u Srbiji obeležava godišnjica početka NATO agresije na Saveznu Republiku Jugoslaviju.\nNa Bulevaru Nikole Tesle hitno su započete pripreme za paradu u sklopu kojih su uklonjene sve bandere i pešačka ostrva između saobraćajnih traka kako bi se napravila pista dovoljno široka za nesmetani prolazak najvećih vojnih vozila.\nNo, onda je usledila preporuka predsednika Srbije Aleksandra Vučića da se parada organizuje povodom Dana pobede nad fašizmom koji se obeležava 9. maja.\nIako još uvek nije zvanično saopšteno šta će sve moći da se vidi na niškoj vojno-policijskoj paradi, pretpostavlja se da će biti prikazani modernizovani tenk M-84, haubice “nora” i višecevni raketni bacači “oganj” i”plamen-S” kao i specijalna vozila “miloš” i “lazar 3”, naravno, kao i borbeni avioni “mig 29”, koji su stigli u Srbiju iz Rusije.\nVučić sa predstavnicima VS, MUP-a i ministrima\nGeneralna proba prikaza “Odbrana slobode”\nIzmene saobraćaja u Nišu zbog vojne parade\nNovosti: U Beogradu velika vojna parada 11. novembra, dolazi Putin


Patrijarh zahvalio Italiji za obezbjeđenje Srpskih svetinja na Kosmetu - Glas Srpske\nSrna 13.04.2021 11:17\nBEOGRAD - Njegova svetost patrijarh srpski Porfirije izrazio je zahvalnost italijanskim vojnim snagama na Kosovu i Metohiji za obezbjeđenje srpskih pravoslavnih svetinja, koje predstavljaju neprocjenjivu vjersku, kulturnu i istorijsku vrijednost Evrope.\nPatrijarh srpski je u razgovoru sa italijanskim ambasadorom u Srbiji Karlom Lo Kašom zahvalnio za mirotvornu misiju italijanskih vojnih snaga u očuvanju mira na Kosovu i Metohiji.\nLo Kašo je istakao da je Italija čvrsto posvećena dijalogu kao rješenju svih problema na zapadnom Balkanu.\nOn je na sastanku, održanom juče u Patrijaršiji u Beogradu, naeo da Italija u tom pogledu podržava misiju patrijarha Porfirija na prevazilaženju sukoba i podjela zarad uspostavljanja suživota u miru i uzajamnom poštovanju, saopšteno je iz Srpske pravoslavne crkve (SPC).\nPatrijarh srpski Porfirije juče je razgovarao i sa ambasadorom Izraela u Beogradu Jahelom Vilanom, pri čemu je posebno istakao da SPC njeguje izuzetno dobre odnose sa jevrejskim zajednicama u regionu.\nNjegova svetost patrijarh Porfirije se osvrnuo na bratske veze između Srba i Jevreja, koji se jedni prema drugima odnose sa puno poštovanja i razumijevanja.\nSrpski patrijarh je, takođe, u jučerašnjem susretu sa ambasadorom Srbije u Bugarskoj Željkom Jovićem, istakao da ga raduje što Bugarska pravoslavna crkva na čelu sa patrijarhom Neofitom njeguje dobre odnose sa diplomatskim predstavnikom Srbije u Bugarskoj.\nJović je upoznao patrijarha srpskog sa trenutnom situacijom u Bugarskoj i naglasio da ulaže veliki trud da se između dva bliska naroda uspostave što čvršći i prisniji odnosi na temeljima uzajamnog povjerenja i poštovanja.


Dan online - Sport: Novi brodolom - 2018-12-07\nSport MORNAR UPISAO JOŠ JEDAN PORAZ Novi brodolom\nPorazom od Grblja, fudbaleri Mornara nastavili su igračku i rezultatsku krizu. Pred ovaj meč igrači Mornara gajili su nadu da se iz Radanovića mogu vratiti neporaženi. Bilo je perioda igre kada su Barani bili ravnopravan rival, ali je gol iz penala poremetio planove.\nNakon još jednog poraza Mornar ostaje daleko prikovan za dno tabele, i sasvim je izvjesno već sada da im predstoji grčevita borba za opstanak. Razloga iz nedjelje u nedjelju ima sve više, ali je evidentno da atmosfera u klubu ne valja, i da se za to malo ko sjekira.\nGolman Marko Novović kaže da se i prije meča znalo da Grbalj ima solidnu ekipu.\n- Primili smo gol iz jedanaesterca, i to nam je poremetilo igru. Imali smo i mi par prilika, ali ne i sreće da ih realizujemo. Domaćin je iskoristio i poslednju priliku. Ostajemo i dalje u teškoj situaciji, ali se ne predajemo - kaže Novović.


Akcija "Maska": Uhapšeno 17 osoba, zaplijenjeni džipovi, droga i oružje\nAkcija “Maska”: Uhapšeno 17 osoba, zaplijenjeni džipovi, droga i oružje\nU policijskoj akciji “Maska” uhapšeno je 17 lica, od kojih su četiri policijska službenika, zaplijenjeno je više od dva kilograma skanka, 1.700 paketa cigareta, pet vozila, od čega dva džipa, veći broj mobilnih telefona, četiri automatske puške i ostali dokazi, izjavio je direktor Policije Republike Srpske Gojko Vasić.\nZaplijenjeno je više od dva kilograma skanka, 1.700 paketa cigareta, pet vozila, od čega dva džipa, veći broj mobilnih telefona, četiri automatske puške i ostali dokazi, izjavio je direktor Policije Republike Srpske Gojko Vasić.\n“Jedan policijski službenik je lišen slobode prije mjesec dana kada je sa određenom količinom narkotika pao na granici, a ostala tri su lišena jutros”, rekao je Vasić na konferenciji za novinare u Banjoj Luci.\nOn je dodao da je, od ukupnog broja uhapšenih, 15 lica sa područja Centra javne bezbjednosti Trebinje, jedno sa područja Centra javne bezbjednosti Banja Luka, te jedno lice iz Sarajeva koje je uhapsila Federalna uprava policije.\nNa području Republike Srpske pretreseno je 17 lokacija, od kojih 16 na području Trebinja, a jedna u Banjoj Luci, te jedna lokacija u Sarajevu u FBiH.\nAkcija “Maska”: Policija hapsi dilere u RS-u


Telekom i Telenor ulaze na tržište bankarskih usluga | Kamatica\nPočetna > vest > Telekom i Telenor ulaze na tržište bankarskih usluga\nTelekom i Telenor ulaze na tržište bankarskih usluga\nTekst objavljen: 16.07.2014 9:00\nNakon što je Telenor Srbija prošle godine preuzeo KBC banku kako bi intenzivnije počeo da se bavi finansijskim uslugama, sličan potez očekivao se i od konkurenata. To se i dogodilo, pošto je Telekom Srbija poslao ponudu za preuzimanje Dunav banke.\nTo ostavlja Vip mobajl kao jedinog mobilnog operatera koji neće imati bankarsku licencu u Srbiji.\nUprkos svim ovim najavama, javnost je slabo upoznata sa konceptom mobilnog bankarstva, mada i banke i operateri već više godina nude obavljanje pojedinih finansijskih poslova posredstvom mobilnog telefona.\nJasno je da mobilne finansijske usluge neće zameniti klasično bankarstvo kada se radi o kompleksnijim poslovima poput hipotekarnih kredita i većih depozita, ali za sitna svakodnevna plaćanja, pozajmice i slično, potencijal za razvoj je vrlo veliki.\nPrvi korak u tom pravcu načinio je upravo Telenor, kada je krajem 2010. godine uveo uslugu Platimo, koja omogućava korisnicima da svoj račun u banci povežu sa svojim brojem telefona, tako da preko svog mobilnog mogu da plate račun Telenoru, da pošalju novac drugom korisniku ove iste usluge ili da zatraže novac od nekog korisnika, da nekome dopune pripejd račun ili da kupe robu preko interneta na sajtovima koji podržavaju ovaj način plaćanja. Ipak, ova usluga nije široko prihvaćena u Srbiji\nKupovina banke od strane operatera rešava sve ove probleme. Tako se očekuje da će klijenti Telenora i Telekoma uskoro moći da preko telefona plate sve račune za komunalije i da pošalju novac bilo kom drugom korisniku iste mreže prostim unošenjem njegovog broja telefona, što recimo može da olakša kupovinu karata ili plaćanje majstorskih i drugih zanatskih usluga i kupovinu preko sajtova kao što su Limundo, Kupujemprodajem i slični, i da (uz dosta optimizma) tako utiče i na smanjenje sive ekonomije.\nMože biti omogućeno i plaćanje robe u prodavnicama preko telefona, kao i dobijanje manjih kredita ili lako otvaranje štednih računa.\nTelekom Srbija Telekom Srbije telenor vip mobil mobilni operateri banke bankarsko tržište klijent banke klijenti banke Srbija


UEFA oduzela Bilbau domaćinstvo Evropskog prvenstva - Sportklub\nUEFA oduzela Bilbau domaćinstvo Evropskog prvenstva\nFudbal ostalo Autor:Igor Jagličić22. apr. 202114:51\nLucas Vallecillos/VWPics via AP Images\nNa stadionu San Mameš u Bilbau ipak neće biti utakmica EURO 2020, objavili su baskijski organizatori u sredu, a odluku Evropske fudbalske federacije (UEFA) o oduzimanju domaćinstva proglasili su „jednostranom”.\nBilbao je bio jedan od 12 gradova koje je UEFA odabrala za domaćine utakmica EP koje je trebalo da se održi 2020. ali je zbog pandemije pomereno na ovo leto.\nMeđutim, prestrogi sanitarni uslovi koje je baskijski grad nametnuo, naterali su UEFA da Bilbao izbriše sa spiska domaćina.\nPre nekoliko dana i našem sajtu je objavljena vest da je regionalna baskijska vlada sastavila spisak nemogućih uslova za povratak gledalaca na tribine. Na listi se nalazi sedam uslova, među kojima se ističu dva – onaj o 60 odsto vakcinisanosti populacije protiv koronavirusa u Baskiji i ostatku Španije do 14. juna, te onaj da pacijenti koji razviju teži oblik bolesti Kovid-19 ne zauzimaju više od dva posto kapaciteta u bolničkim jedinicama za intenzivno lečenje.\nEURO 2020: Još četiri grada čekaju dozvole za gledaoce\nVlada Azerbejdžana pušta navijače: Baku domaćin EURO 2020\nUEFA je od svakog od 12 gradova domaćina EP zatražila planove za povratak navijača na stadione do početka aprila. Amsterdam, Baku, Bukurešt, Budimpešta, Kopenhagen, Rim, Glazgov, London i Sankt Peterburg su potvrdili da će dozvoliti povratak dela navijača na tribine, dok Bilbao, Dablin i Minhen to nisu učinili.\nKrovna fudbalska organizacija „Starog kontinenta” je na nedavnom Kongresu objavila da će odluku o ova tri grada objaviti u petak, 23. aprila. Ipak, Bilbao ih je prestigao.\nBaskijski organizatori nisu bili zadovoljni i kritikovali su „jednostranu odluku UEFA”.\n„Nećemo dozvoliti da se dovode u pitanje dugo i bogato iskustvo i sposobnost baskijskih vlasti za upravljanje i organizaciju događaja na međunarodnom nivou. Nećemo dozvoliti da ostanu sumnje u kriterijume”, objavili su organizatori u saopštenju za javnost, tvrdeći da su postupili „ozbiljno i odgovorno”, suočeni sa pandemijom.\nOrganizatori (grad Bilbao, baskijska regionalna vlada i druge lokalne vlasti) su zatražili od UEFA pisani odgovor na pitanje koje tačke ugovora nisu poštovali, a najavili su i pokretanje pravnog postupka tražeći naknadu nastalih troškova (1,2 miliona evra prema saopštenju za javnost) i štete uzrokovane ovom odlukom.\nNa stadionu San Mameš trebalo je da se odigraju tri utakmice grupe E (Španija – Švedska, Španija – Poljska, Španija – Slovačka), te jedan meč osmine finala.\nJoš uvek nije jasno koji će grad zameniti Bilbao. Nagađalo se da bi to mogla da bude Sevilja, ili London.\nBilbaoEURO 2020San Mames


Vučić: Sramna odluka francuskog suda\nPremijer Srbije Aleksandar Vučić na konferenciji za novinare u Beogradu, 27. aprila 2017.\nVlada Srbije održala je vanrednu sednicu posle odluke Apelacionog suda Francuske da oslobodi, to jest ne izruči Srbiji bivšeg lidera OVK-a Ramuša Haradinaja po međunarodnoj poternici. Premijer Aleksandar Vučić najavio da će Srbija narednih dana upoznati članice UN sa pokušajem da se unizi Srbija.\nUz poruku da će Beograd uputiti najoštriju protestnu notu Francuskoj, premijer Srbije Aleksandar Vučić ocenio je danas da je odluka Apelacionog suda u Francuskoj da Srbiji ne izruči nekadašnjeg komandanta OVK Ramuša Haradinaja politička odluka, skandalozna, sramna, protivpravna i nepravedna.\nNa konferenciji za novinare, on je rekao da nije razmišljao o prekidu diplomatskih odnosa sa Francuskom, ali da je ovakva protestna nota najviši stepen reagovanja, pre otkazivanja gostoprimstva nekom ambasadoru:\n"Biće pozvan na konsultacije ambasador republike Srbije u Francuskoj nazad u Beograd. Istovremeno, danas u toku poslepodneva biće upućena najoštrija protestna nota Republici Francuskoj. Istovremeno, stupili smo u kontakt sa ambasadama više zemalja, a danas poslepodne imaću razgovor sa ruskim ministrom spoljnih poslova Sergejom Lavrovom", izjavio je Vučić.\nU pismu koje je, povodom presude francuskog suda, predsednik Srbije uputio francuskom predsedniku Fransoa Olandu, Tomislav Nikolić ističe da nikakva objašnjenja ne mogu otkloniti utisak da je politika i ovoga puta nadvladala pravdu.\nMinistar spoljnih poslova Ivica Dačić je istakao da odluka francuskog suda o Ramušu Haradinaju pokazuje kako postoje dvostruki standardi i kad su žrtve u pitanju, i da se šalje jasna poruka da ubijanje Srba nije kažnjivo. Lider SRS Vojislav Šešelj je rekao da uopšte nije iznenađen odlukom o oslođanju Ramuša Haradinaja:\n"Mi smo od početka znali da je reč samo o jednoj igri, o poigravanju Srbijom, sa jedne strane, a sa druge strane, o nastojanju da Haradinaj među kosovskim Albancima dobije što veću popularnost pred predstojeće izbore".\nOdluka Apelacionog suda u Francuskoj o puštanju na slobodu Ramuša Haradinaja je očekivan epilog vešemesečnog iščekivanja šta će sud uraditi, izjavio je danas lider LDP-a Čedomir Jovanović i naglasio da odluka ne sme biti izgovor za prekid dijaloga Beograda i Prištine.


Predsednik Srbije Tomislav Nikolić i Nikolaj Patrušev, sekretar ruskog Saveta bezbednosti\nModeli vojno-tehničke saradnje između Srbije i Rusije, borba protiv međunarodnog terorizma, kao i pitanja informacione bezbednosti bile su glavne teme razgovora predsednika Srbije Tomislava Nikolića sa Nikolajem Patruševim, sekretarom Saveta bezbednosti Ruske Federacije, koji je u sredu boravio u Beogradu.\nPatrušev je nakon razgovora izrazio zadovoljstvo sastancima koje je u Beogradu imao sa predstavnicima državnih organa i naglasio da su oni konkretizovali dalje korake u saradnji i pokazali da nema razmimoilaženja u temama za koje su zainteresovane obe države, saopštila je Služba za informisanje predsednika Republike.\nPrethodno je na sastanku sa ministrom unutrašnjih poslova Nebojšom Stefanovićem, predložio redovne komunikacije službi Rusije i Srbije. To bi, kako je kazao, trebalo da omogući potpisivanje Memoranduma o razumevanju dve strane.\nPatrušev, za koga mediji navode da se smatra glavnim ruskim bezbednjakom, sa delegacijom MUP-a Srbije koju predvodi Nebojša Stefanović, razmatrao je bezbednosnu situaciju u Srbiji i regionu.\nHimne dve države i počasna garda dočekali su visokog ruskog bezbednosnog zvaničnika ispred palate Srbija u Beogradu. Ubrzo potom u sali za sastnake tog zdanja Patrušev je ministru policije Nebojši Stefanoviću i delegaciji Srbije predložio potpisivanje dokumenta o intenziviranju saradnje.\nGlavni ruski 'bezbednjak' u Beogradu\n“Generalno radi uvoda reda u naše kontakte i kako bismo dodali sistemski osnov, predlažem da razmotrite uzajamni Memorandum o razmevanju između aparata Saveta bezbednosti Ruske federacije i Ministarstva unutrašnjih poslova Republike Srbije. Razmatrali smo ovaj dokument još 2013. godine. Ovaj dokument nema pravno obavezujući karakter, nema status međunarodnog ugovora, ali stvara neophodne formalne uslove za održavanje konsultacija na regularnoj formalnoj osnovi”, rekao je Nikolaj Patrušev tokom protokolarnog dela sastanka koji je bio otvoren za medije.\nNjegov domaćin, ministar unutrašnjih poslova Srbije Nebojša Stefanović najavio je pojačavanje saradnje dve države u oblasti bezbednosti.\n“Srbija želi da upozna kolege iz Ruske federacije o bezbednosnoj situaciji u Republici Srbiji. Kakve izazove mi imamo, kakva je situacija u borbi protiv terorizma i ektremizma što je zajednički zadatak svake zemlje na svetu, ali i izazovima u oblasti migracije i borbi protiv organizovanog kriminala. Da i u narednom periodu možemo bliže da razmenimo naša iskustva u ovim oblastima”, rekao je Stefanović.\nRuski zvaničnik je u Beogradu razgovarao i sa šefom diplomatije Ivicom Dačićem. Posle sastanka je saopšteno da su se Patrušev i Dačić saglasili da treba ostvariti još bolju saradnju sa ruskim bezbednosnim službama.\nPatrušev je u Srbiju došao u periodu intenzivnije rusko-srpske saradnje poslednjih meseci, oličene u održavanju zajedničkih vojnih vežbi i najavljenim sastancima delegacija dveju zemalja do kraja godine.\nJelica Kurjak, bivša ambasadorka Srbije u Moskvi, kaže za RSE da je reč o uobičajenoj proceduralnoj poseti ruskog zvaničnika. S druge strane, o političkim implikacijama dolaska Patruševa i eventualnim reakcijama iz EU sa kojom Srbija pregovara o članstvu, trebalo je brinuti pre nego što je sleteo, smatra Jelica Kujak.\n“Naše rukovodstvo treba da vodi računa. Ako smo mi zemlja koja je ušla u procesuru otvaranja poglavlja i pripreme za Evropsku uniju, onda mi sami treba da vidimo i vodimo računa kako radimo i šta radimo. To pitanje je pre svega, čini mi se, za našu političku elitu – kako se ona opredeljuje. A što se tiče saradnje sa Rusijom to je naše opredeljenje, volja, potreba i tako dalje. To pitanje je za nekoga iz naših struktura...”, smatra Jelica Kurjak.\n"Ako se sećate, pre petnaestak godina govorilo se da je moguće da u Luci Bar bude baza ruske mornarice, ali se u međuvremenu situacija tako preokrenula da će sasvim sigurno za nekoliko godina u Luci Bar ili u Kotoru biti više NATO vojnika nego crnogorskih. Jasno je da su to u Rusiji razumeli nakon izbora u Crnoj Gori i jasno je da imaju potrebu za nekakvom kontraigrom", navodi Šari.\n"Ali, Patrušev je jedan od ljudi u bliskom krugu Putina koji donosi neke važne poruke ruskog predsednika i ruske vlade. Poruka će sigurno biti, mada nisam video nikakav papir, da Rusija čeka da Srbija odgovori na to što predlaže Rusija, na nekakav novi nivo saradnje", ocenjuje Šari podsećajući da je ovo samo jedna u nizu međusobnih poseta delegacija Srbije i Rusije.\n"Onda je to jedan niz događaja koji pokazuje da Rusija u ovoj situaciji, u konfliktu sa Zapadom, sa Sjedinjenim Američkim Državama, traži poslednjeg saveznika na Balkanu koji postaje još više bitan na jugoistoku Evrope zbog situacije u Srbiji i zbog toga što Crna Gora hoće da postane članica NATO-a", zaključuje Šari.\nOvo nije prva poseta Nikolaja Patruševa Beogradu. On se 2013. godine sastao sa sadašnjim premijerom Aleksandrom Vučićem, koji je tada bio prvi potpredsednik vlade i ministar dobrane, te sa tadašnjim premijerom Ivicom Dačićem i predsednikom Srbije Tomislavom Nikolićem.


Palančani savladli ekipu Srema\nKošarkaši Mladosti odigrali su još jednu veoma dobru i kvalitetnu utakmicu u prvenstvu Druge lige Srbije. Palančani su, u okviru 21. kola, u hali OŠ Vuk Karadžić, pobedili ekipu Srema iz Sremske Mitrovice rezultatom 94:86 ( 26:18, 24:22, 13:10, 31:26).\nTokom svih 40 minuta igre domaći tim je bio bolji, kontrolisao rezultat, a posebno je efikasna i raznovrsna bila igra u napadu. Tome u prilog govore visoki procenti šuta: 62 posto za dva i ukupnih 49 posto iz igre, uz vrlo solidnih 27 posto šuta za tri poena.\nNajzapaženiji u timu trenera Zlatana Rakića bio je sjajni kapiten Željko Stanisavljević, koji je pružio fenomenalnu partiju: 30 poena, šut 7/4 za tri i 68 posto šuta iz igre. Željko je imao i 9 skokova i ukupan indeks 36. Uz kapitena, odlični su bili plejmejker Aleksa Stamenković sa 18 poena, 9 skokova i 7 asistencija , Miroslav Tomić sa 13 poena i 3 skoka, mladi Đorđe Jevtić sa 12 poena i 6 skokova i Miloš Milovanović sa 11 poena i 3 skoka. Mladost je i na ovom meču bila oslabljena neigranjem ključnog igrača Stevana Tapuškovića, ali i sa smanjenim rosterom Palančani su odigrali meč za pohvale.\nMladost ima učinak od 8 pobeda i 13 poraza i zauzima 10. mesto na tabeli


"Nakon skoro 15 godina poslovanja u Srbiji tokom kojih smo sprovodili različite društveno odgovorne projekte, poželeli smo da ovog puta u njih uključimo i naše korisnike. Fondacija Novak Đoković bila je naš prvi izbor partnera i sigurni smo da je ovo tek početak jedne lepe i uspešne saradnje." – istakao je Srđan Stanković, Generalni direktor Donesi za Srbiju, Bosnu i Hercegovinu i Crnu Goru.\n"Srećni smo kada vidimo da drugi prepoznaju važnost naše misije i pridruže nam se u tome, pa kao rezultat toga nastane ovako divna saradnja koju smo započeli sa brendom Donesi. U radu naše Fondacije uvek se vodimo idejom da naše malo nekome znači mnogo. Iz tog razloga, odlučili smo da zajednički pokrenemo inicijativu koja će podrazumevati skroman doprinos svakog pojedinca da se mališanima iz Opštine Bač omogući da pohađaju vrtić", istakla je Kremić.\nFindacija "Novak Đoković"\nSvaki roditelj sigurno bi različito definisao cilj vaspitanja svog deteta, pa tako ne postoji univerzalni recept ili vodič kako bi samo odgajanje trebalo da izgleda. Time se vodio i bračni par Majers kada je odlučio da njihovo dete živi život bez stereotipnih očekivanja, pa mu nisu odredili pol po rođenju.


Građani koji se tokom zabrane kretanja upute lekarima neće biti sankcionisani | Portal Moj Bečej - Bečejske opštine iz ugla građana!\nŠetnja kućnih ljubimaca i u subotu i u nedelju od 8 do 10 sati, kao i svakog dana od 23 do 1 sat\nVlada Republike Srbije izmenila je trajanje ograničenja kretanja za vikend, koja stupaju na snagu od sutra, a sve u cilju sprečavanja širenja COVID-19. Građani koji se tokom zabrane kretanja upute lekarima neće biti sankcionisani, saopšteno je iz Vlade.\nZa sve građane Republike Srbije važi potpuna zabrana kretanja od petka u 17 časova do ponedeljka u 5 časova ujutru, odlučila je Vlada.\nGrađani stariji od 65 godina mogu napustiti svoje domove u petak, od 4 do 7 časova ujutru, kako bi kupili namirnice u prodavnicama koje će raditi u petak, u istom periodu, dakle od 4 do 7 časova ujutru.\n-S obzirom na to da je zabrana kretanja produžena, građani svoje kućne ljubimce mogu izvesti i u subotu i u nedelju od 8 do 10 časova ujutru, kao i svakoga dana između 23 časa i 1 čas posle ponoći. Šetnja može trajati 20 minuta, do 200 metara od mesta prebivališta.\nBitno je napomenuti da bez obzira na zabranu kretanja, ukoliko građani osete bilo kakve tegobe ili treba da se jave u svoj dom zdravlja u slučaju sumnje na koronavirus, nikako ne treba da odlažu odlazak i svakako neće biti sankcionisani ukoliko zbog toga napuste svoj dom.\nVlada Republike Srbije nastaviće da sa najvećom pažnjom prati razvoj situacije u vezi sa COVID-19 i prilagođava sve mere, oslanjajući se isključivo na savete stručnjaka.\nJoš jednom apelujemo na sve građane da se pridržavaju svih mera bez izuzetka, kako bismo svi zajedno što pre iz ove bitke izašli kao pobednici, saopšteno je iz Vlade.\nOznake: BečejPenzioneriPolicijski časSrbijaVlada republike Srbije


UDUS - Blic Online\nPovodom stogodišnjice UDUS-a, sutra u Etnografskom muzeju biće otvorena izložba pod nazivom "Pozorište u vremenu svakom" o istorijatu udruživanja dramskih umetnika ovih prostora, o ovdašnjim pozorišnim počecima...\nKakav je položaj istaknutih glumaca u Srbiji, a kakav u Berlinu: Za koga mi školujemo mlade ljude?\nSlučaj glumca Ljubivoja Tadića, kojem je u nedavnom požaru stradala sestra i izgoreo stan, podstakao je pitanje kakav je položaj istaknutih umetnika u Srbiji, a kakav u svetu.\nEtnografski muzej: Udruženje dramskih umetnika treba da se iseli iz naše zgrade\nČelnici Etnografskog muzeja u Beogradu reagovali su na jedan od zaključaka nedavno održane skupštine UDUS-a u kome se navodi da je skandalozno što se traži da se Udruženje dramskih umetnika iseli iz prostorija koje koriste u Etnografskom muzeju.\nUdruženje dramskih umetnika Srbije bira predsednika\nUdruženje dramskih umetnika Srbije (UDUS) održaće danas 16. redovnu godišnju i izbornu skupštinu, na kojoj će, između ostalog, izabrati novog predsednika za mandat 2013-2016. godina.\nSvetozaru Cvetkoviću "Nagrada Miloš Žutić"\nUgledna glumačka nagrada Udruženja dramskih umetnika Srbije - "Nagrada Miloš Žutić" za 2011. godinu biće svečano uručena dramskom umetniku Svetozaru Cvetkoviću u ponedeljak, 16. aprila, najavilo je danas ovo udruženje.\nNagrada "Bojan Stupica" rediteljki Ivi Milošević\nRediteljka Iva Milošević dobitnik je 25. nagrade Udruženja dramskih umetnika Srbije (UDUS) za režiju "Bojan Stupica", saopštila je večeras ta dramska organizacija.\nLoš uticaj politike na domaću kulturnu scenu\nBEOGRAD - Na tribini o umetnosti i društvenoj odgovornosti, koju je večeras u Domu omladine organizovalo Udruženje dramskih umetnika Srbije (UDUS), ukazano je na loše posledice partijskog prožimanja naše kulturne scene, što dovodi do nestručnog vođenja institucija, pa i do slučajeva ozbiljne korupcije.


Puzajuća integracija" ili argumenti protiv NATO | Srbija i NATO\nPočetna strana > Debate > Srbija i NATO > "Puzajuća integracija" ili argumenti protiv NATO\nSvakih nekoliko godina dežurne NATO-apologete i NATO-lobisti u Srbiji dobiju neka sredstva iz inostranstva da malo „pogurajuevroatlantsku agendu“ u Srbiji. Tada se obično organizuju međunarodni skupovi na kojima istaknute (zapadne) diplomate i domaći (prozapadni) političari naširoko raspravljaju u svim blagodetima koje Srbiju očekuju kada najzad „raskrsti sa prošlošću“ i „konačno se opredeli za atlantske integracije“. Ovi skupovi su najčešće veoma medijski propraćeni, pre svega serijom naručenih tekstova sa večnim vraćanjem istih i prežvakanih kolaboracionističkih argumenata. Nekoliko nedelja srpska medijska i javna scena je načisto preplavljena raznim „stručnjacima“, „nezavisnim analitičarima“ i „dobronamernim gostima iz inostranstva“ čiji je jedini cilj da podignu nepopravljivo niski rejting NATO u srpskom javnom mnjenju. I nedvosmisleni efekat svake od tih medijsko-političkih kampanja uvek je isti – nakon što se sredstva za promociju potroše, a NATO-festival završi, rejting Alijanse u Srbiji po pravilu bude za neki procenat niži nego pre nego što je cirkus počeo. Zašto? Zato što se o NATO pričalo više nego obično.\nNaspram tog nepokolebljivog i praktično plebiscitarnog otpora srpskih građana prema ovoj militarističkoj organizaciji stoji paradoks – istorijat odnosa NATO i Srbije, koji se „puzajućim trkom“ po asimptoti približavaju tački u kojoj će se odustati od vojne neutralnosti i proglasiti pretenzija države da se učlani u Pakt. Što se tiče velikog broja naših političara iz svih parlamentarnih stranaka – to bi se već odavno dogodilo, da nije te neprijatne činjenice javnog mnjenja, i neugodne neophodnosti da se političari dodvoravaju građanima kako bi ponovo bili izabrani na narednim izborima. Ali uprkos tom otporu, saradnja Srbije i NATO je impresivna – 2005. godine Koštuničina vlada potpisala je sporazum koji garantuje slobodan tranzit NATO snaga kroz Srbiju do Kosova, 2006. godine uvela je Srbiju u Partnerstvo za mir i otvorila zloglasnu Kancelariju NATO usred srpskog Ministarstva odbrane. Godine 2009. vlada Mirka Cvetkovića započela je, a 2015. godine Vučićeva vlada usvojila je Akcioni plan individualnog partnerstva (IPAP), da bi Narodna skupština iste godine ratifikovala i SOFA sporazum sa NATO, koji podrazumeva „specijalni status“ NATO vojnika na teritoriji vojno neutralne Srbije, i stavljanje im na raspolaganje srpske vojne infrastrukture. Poslednji kalendar međunarodnih vojnih vežbi Vojske Srbije podrazumevao je 22 vojne vežbe sa strukturama NATO, naspram samo dve sa Rusijom.\nNaravno, nema ničeg spornog u neophodnosti saradnje sa dominantom vojnom silom u okruženju. Srpski oficiri pre Prvog svetskog rata masovno su se školovali u Austriji, što im je samo olakšalo da organizuju odbranu zemlje kada im je austrijska vojska pokucala na vrata. Takođe ne iznenađuje činjenica da srpske vlasti, u večitoj oskudici sredstava, biraju da učestvuju u programima koje finansiraju bogate zemlje NATO. Sa stanovišta borbenog morala i nacionalnog identiteta, efekat tih projekata je ništavan. Jer svaka poseta američkih pilota Srbiji, uprkos pristojnim i kurtoaznim izjavama na račun Agresije iz 1999. godine, i dalje renomeu Alijanse u Srbiji nanosi više štete nego koristi, dok je za srpsku javnost dovoljna i jedna vežba sa Rusima i Belorusima pod nazivom „Slovensko bratstvo“ da se potvrde vekovima negovane predstave o tome „ko je Srbiji saveznik, a ko neprijatelj“, „ko majka, a ko maćeha“. Da ne pominjemo učešće ruskog predsednika i avijacije u prvoj srpskoj vojnoj paradi od 1986. godine, koje je, uprkos simboličnosti tog gesta, bez sumnje u narodnoj svesti postao događaj godine.\nNaspram toga, poražava politička mehanika kojom srpske kolaboracionističke vlasti sprovode ovu asimptotalno približavanje Srbije Alijansi. Svi ključni procesi, i sve ključne odluke po pravilu se donose u medijskom i javnom vakuumu, bez ikakve (a kamo li poštene)javne diskusije, a skandalozni sporazumi sa Paktom se zatim posthocpravdaju medijskim bombardovanjem floskulama i salvom praznih pseudoargumenata, nakon kojih sledi novi zid ćutanja u pripremi za novi odiozni dokument. Ovaj problem je pre svega posledica temeljne degradacije demokratskih procesa u Srbiji, koji su doveli do toga da javni dijalog u zemlji ne postoji, dok Narodna skupština predstavlja tragikomičnu glasačku mašinu za aklamativno usvajanje svih odluka izvršne vlasti. Osnovni problem odnosa Srbije i NATO jeste problem potpunog odsustva demokratije na srpskoj javnoj sceni (situacija za koju su u velikoj meri, čast izuzecima, odgovorne partije koje u svom imenu nose pridev „demokratska“), što omogućava da izvršna vlast bez ikakvih političkih posledica donosi odluke koje ne podržava apsolutna većina njenih građana. Ta situacija se ne može popraviti preko noći, i za nju je potrebna dugotrajna i mukotrpna politička borba. Međutim, za diskvalifikovanje i dezavuisanje floskula, podmetačina i prevara kojima se ova nedemokratska politika „puzajuće integracije“ prati nije potrebno mnogo. Ovi pseudoargumenti se ne menjaju već decenijama, i kao takvi su do sada nebrojeno puta diskvalifikovani, ali njihovo vaskrsavanja na političkoj sceni nakon nešto oštrije reakcije srpske javnosti na najnoviji Sporazum sa NATO je odličan primer da se oni sistematizuju, i na jednom mestu ukratko opovrgnu. Ti argumenti su:\n„Otpor prema NATO je stvar emocija“\nPozivanje na srpsku „slovensku emotivnost“ naspram hladne („protestantske“) racionalnosti i pragmatizma u poslednje vreme se ustoličilo kao omiljeni argument srpske pronatovskepseudoelite. On je zgodan zato što zvuči „ozbiljno“ i „zrelo“, dok se u suštini svodi na adhominemdiskvalifikaciju sagovornika kao nekoga ko u raspravu ulazi „ne koristeći se pameću“. Naši političari, koje katastrofalni rezultati njihove političke delatnosti za proteklih par decenija ne mogu pokolebati u njihovom kompleksu više vrednosti u odnosu na „običan narod“, vole da sebe smatraju „profesionalcima“ i hladnim makijavelistima, koji se sa prezirom i podsmehom odnose prema „emocijama“ koje „običan svet“ vezuje za svet političkog.\nČak i kada bi se ova ocena uzela doslovno, ona jednostavno ne bi bila tačna. Da, nije sporno da prosečan građanin Srbije na pomen NATO primarno reaguje sa psovkom, ali ta reakcija nije ništa manje „emotivna“ od sladostrasnog ulizišitva i skoro erotične zaljubljenosti koji naša politička elita oseća i manifestuje prema briselskim i vašingtonskim diplomatama, prema „zapadnim vrednostima“, kapitalu, kompanijama i institucijama. Kada se ovaj površinski emotivni sloj ukloni, protivnici NATO nastupaju sa veoma konkretnim argumentima, ništa manje racionalnim i proračunatim od svakog „računa interesa“ koji može da nam nemušto reprodukuje naš političar, zapadni kursant. U tom smislu na „hladni račun“ investicija, kredita i političkih privilegija (za političku elitu, ali ne i građane) može se odgovoriti sa „hladnim računom“ ubijenih i ranjenih u oružanoj agresiji, materijalne štete koja je naneta bombardovanjem i sankcijama, tona međunarodnim konvencijama zabranjenih kasetnih bombi i osiromašenog uranijuma kojim je uzorana Srbija, ili povećanog broja obolelih od raka i leukemije u zonama gde je to oružje upotrebljavano. (Uzgred, dobijamo toliku novčanu pomoć sa Zapada, niko da pošalje novac da se napravi jedno ozbiljno naučno istraživanje posledica bombardovanja osiromašenim uranijumom – izgleda da se Zapad prema tom pitanju odnosi „emotivno“.) Možemo izračunati štetu koja je naneta uzurpacijom srpske imovine na Kosovu (dobrim delom „privatizovane“, ili prosto uzurpirane zapadnim kompanijama), kao i štetu koju Srbija trpi zbog odsustva kontrole nad svojim južnim granicama, i cvetanjem organizovanog kriminala na Kosovu – pod okriljem NATO.\nAli čak i kada činjenice ne bi tako stajale, osnovna podmetačina vezana za tezu o „emocijama“ jeste jedna veoma perfidna zamena teza. Jer kada srpski zapadnjaci kažu „emocije“, oni u stvari misle na moral. Problem koji srpski narod ima sa Alijansom nije problem emotivne prirode, već moralne. NATO predstavlja polugu globalnog imperijalizma koji širom planete seje bedu, glad, ratove i smrt. NATO predstavlja organizaciju koja uništava čitave države da bi zaštitila individualne interese zapadnog, pre svega američkog kapitala. NATO predstavlja viskotehnološku oružanu hordu koja seje smrt širom sveta (ne samo u Srbiji), ne prežući od najgnusnijih ratnih zločina (poput ubistava dece, tepih-bombardovanja civilnih naselja, terorizma itd.) i upotrebe nelegalnog naoružanja, bez trunke obzira prema narodu ili teritoriji kojima „implementira slobodu i demokratiju“. Najkraće rečeno, NATO je globalna industrija smrtikoja uređene, civilizovane i prosperitetne države poput Libije pretvara u postapokaliptične bestragije bez ikakve nade za budućnost. Za srpske građane sa svojim jakim moralnim kompasom to nije stvar lične ozlojeđenosti na vojsku koja je bombardovala Srbiju, već stvar principa. A moralni principi su upravo stvar razuma, a ne stvar emocija.\n„Narod nije kompetentan da o tome sudi“\nNa tezu o „emocijama“ nadovezuje se teza o nesposobnosti „običnog naroda“ da donosi kompleksne političke ocene ozbiljnih strateških pitanja. Ovo je pogotovo popularan argument u Crnoj Gori, gde vladajuća elita svim raspoloživim sredstvima i manipulacijama (i „lomljenjem mozga“) pokušava da eskivira narodni referendum o pristupanju NATO, svesna da po tom pitanju sprovodi politiku koja nema nikakvu podršku građana te države, niti ima ikakve veze sa njihovim interesima. Naravno, ni srpski političari nisu imuni na čari ovog prezira prema „običnom narodu“ koji je „glup, neobrazovan i emotivan“. Zato oni insistiraju da „narod“ nije sposoban, niti ima pravo da donosi odluke o tako suštinski važnim pitanjima (iako je sposoban da donosi odluke o tome ko će mu donositi zakone, ko sastavljati budžet, i ko braniti i graditi zemlju). Štaviše, oni se rado pozivaju na „vizionarsku i hrabru“ politiku „progresivnih državnika“ poput Mustafe Kemala Ataturka (iz nekog razloga, nikada ne pominju ništa manje vizionarske progresivne sklonosti Staljina ili MaoaCedunga), koji „nisu povlađivali narodu, već su ga vukli napred“.\nOva opsesija „progresom“, karakteristična za sve postpetooktobarske vlasti, a pretvorena kod sadašnje nomenklature u sopstvenu parodiju, u osnovi je antidemokratska, i u uslovima u kojima je sva vlast u Srbiji i dalje utemeljena na (makar nominalno) demokratskim procedurama i procesima, ovakva pozicija političke elite predstavlja primer skandaloznog odsustva političke kulture i obrazovanja. Ideja da „narod niko ništa ne pita o NATO“ predstavlja naklon tiraniji i diktaturi, i poništavanje svih demokratskih tekovina moderne srpske istorije. Istovremeno, reč je o jednom populističkom paternalizmu, koji može na kratki rok da donese jeftine političke poene, ali koji je suprotan svim istorijskim vrednostima i stremljenjima srpskog društva, i samim tim dugoročno osuđen na propast.\n„NATO je klub ekonomski razvijenihzemalja“\nJoš jedna varijacija na temu argumenta o „racionalnosti“ i „emotivnosti“ jeste teza da je stremljenje prema NATO zasnovano isključivo na „ekonomskim interesima“. Zastupnik ove teze će ležerno odmahnuti rukom na argumente o intervencijama u Libiji, Iraku i Avganistanu, na zveckanje oružjem na ruskim granicama i plaćene državne prevrate u nepoćudnim državama. „NATO nema veze sa ratom“, reći će oni, već se ta organizacija bavi „pospešivanjem ekonomskog razvoja svojih članica“. Članstvo u NATO, dakle, nije prisajedinjenje jednom vojnom savezu koji se, u skladu sa pravilima žanra, bavi ratom, uništenjem i pljačkom, već licenciranje zemlje-kandidata kao „stabilne i prosperitetne demokratije“, koja će samim tim biti „privlačna za brojne strane investitore“. „Bezbednost“ kojom se NATO bavi nije bezbednost vojnih konvoja, isporuka oružja Ukrajini, i dizanja u vazduh sela u zemljama Trećeg sveta u nadi da se među civilnim stanovništvom zatekao neki terorista, već bezbednost za investicije i imovinu zapadnih kompanija, koje se premišljaju o tome gde im je „sigurno“ da ulože svoj slobodni novac.\nAko ova vrsta argumenta ima nekakvog smisla kada je reč o Međunarodnom monetarnom fondu, Svetskoj trgovinskoj organizaciji ili Evropskoj uniji, čije su zemlje-članice u obavezi da na nivou zakonodavstva garantuju privilegije zapadnim kuferašima, ekonomska uloga NATO je sasvim druga. Primarna uloga Alijanse je da omogući monopolski položaj za pažljivo odabrane i unapred predodređene korporacije zapadnog vojno-industrijskog kompleksa na tržištima koja se nalaze pod „zaštitom“ NATO vojske. Nema boljeg primera kako ovo funkcioniše u praksi od država i teritorija koje se nalaze pod protektoratom NATO snaga. Uostalom, pristalice NATO će se svakako složiti da na Balkanu nema „bezbednije“ teritorije o Kosova i Metohije, gde je za bezbednost „ljudi, kapitala, robe i usluga“ neposredno odgovorna komanda Alijanse. Da li je Kosovo uzor teritorije gde treba investirati, paragon vladavine prava i neprikosnovenosti svojine? Da – ako je reč o kapitalu i svojini bivših pripadnika američke i NATO administracije, koji su u penziji došli u pokrajinu da lokalnom stanovništvu naplate svoje „usluge“ iz ratnog vremena.\nU tom smislu članstvo u NATO sa ekonomijom ima veze otprilike koliko plaćanje reketa lokalnom mafijašu predstavlja „pametan poslovni potez“, a NATO je „ekonomski savez“ u istom smislu u kome je svaki sicilijanski mafijaš „ugledni privrednik i preduzetnik“. Da, u uslovima kada mafijaške siledžije predstavljaju jedini autoritet sile u komšiluku (zato što su prethodno odatle istisnuli institucije države, zakona i građanskog društva), saradnja sa njima predstavlja „racionalan izbor“. A to je upravo situacija na Kosovu, delimično i u Crnoj Gori, gde su neformalne kriminalne institucije u najvećoj meri zamenile autoritet države. U svakom drugom kontekstu, sposobnost i spremnost da se Paktu kaže „ne hvala“ je kudikamo veći dokaz ozbiljnosti i integriteta jedne države, nego njeno prostiranje ničice pred zapadnim generalima i kompanijama. A ako mislite da je izbor Kosova, Albanije ili Crne Gore nefer, pogledajte Francusku, koja je doslovno naterana da puca sebi u nogu po pitanju vojne saradnje sa Rusijom (slučaj „Mistral“), zato što Kum iz Vašingtona nije odobrio taj dogovor. Ili slučaj sa Bugarskom, koja je sabotirala preko joj potrebni „Južni tok“. U oba slučaja zemlja-članica NATO prekršila je preuzete obaveze iz čisto političkih razloga, nanoseći štetu sopstvenoj ekonomiji. Nema bolje ilustracije toga na šta se svodi članstvo u tom „ekskluzivnom ekonomskom klubu“.\n„NATO čuva Srbe na Kosovu“\nOvo je tvrdnja koju na srpskoj političkoj sceni prvi izgovorio Vuk Drašković, utemeljujući svoj konvertitski renome i štiteći se (tako kažu) od optužnice za ratne zločine tokom ranih devedesetih. (Ovaj vizionarski stav prema NATO ga je, nasuprot sudbini njegovog „kratkovidijeg“ kuma Šešelja, lansirao na mesto ministra inostranih poslova Srbije u prvoj Koštuničinoj vladi.) Drašković je tada izjavio, kao što i danas tvrdi, da bi se stupanjem Srbije u NATO „naša vojska vratila na Kosovu“ – u smislu američke, austrijske, nemačke, hrvatske itd. vojske koja se dole već nalazi, ali koja bi na taj način jednim potezom pera postala „naša“. Na apsurdnost ove teze ne treba trošiti reči, ali treba podvući nekoliko važnih momenata.\nPrvo, činjenici da su vojnici KFOR nominalno zaduženi da čuvaju kosovske Srbe od svojih osvetoljubivih komšija „ne treba pristupati emotivno“. Ne čuva KFOR srpske enklave i manastire zato što je on Srbima „prijatelj“, niti „saveznik“, već zato što je za to dobio mandat Ujedinjenih nacija. Taj mandat, koji podrazumeva da NATO treba značajno da učestvuje u mirotvoračkim snagama na Kosovu (mada ne i da ih ima pod svojom isključivom kontrolom), Alijansa je dobila od Srbije preko Kumanovskog sporazuma i Rezolucija 1244 SB OUN, i on predstavlja njihovu međunarodnu obavezu. Srbija im za ispunjavanje te obaveze ne duguje nikakvu zahvalnost, tim pre jer je njihov učinak u obezbeđivanju zaštite kosovskim Srbima do sada bio katastrofalan.\nPod međunarodnim mandatom NATO sa Kosova je proterano oko 250 hiljada građana, uništene su stotine svetinja, manastira, spomenika kulture i nekropola, konfiskovana je i nezakonito uzurpirana nebrojena privatna i državna imovina, sprovedeno više većih i manjih pogroma nad srpskim stanovništvom, a na teritoriji pokrajine ukinut je zakonski i ustavni poredak Srbije i uvedene nelegalne i potpuno arbitrarne strukture albanske vlasti pod neposrednom kontrolom terorističkih i kriminalnih ćelija. Ovo poslednje zvuči kao prazna floskula, ali je zapravo suštinskivažno. Svaki građanin Srbije treba da se zapita da li bi se osećao „bezbedno“ da nasumična naoružana gomila ukine sve zakone koji štite i regulišu njegova građanska i ostala prva, a zatim sebe nametne za „policajca i sudiju“? Da, zapadni vojnici će možda (možda!) sprečiti ove nove „legalne vlasti“ da vas fizički likvidiraju i da vam zapale kuću, ali o životu u bezbednom društvu u kome vlada zakon više nema nikakvog govora.\n„Napredak u bezbednosti“ Kosova za 17 godina, o kome toliko rado govore zvaničnici KFOR, više je posledica toga što su uzurpatorske albanske vlasti u Prištini već ubile, proterale i pokrale sve što su htele, pa je i njima samim postao interes da preostale Srbe očuvaju kao „cvet u kosi“ „multikulturalnog i multietničkog Kosova“. Ali dok su teroristi OVK divljali po Kosovu, ubijali srpsku decu i palili srpske crkve, efekat „zaštite bezbednosti“ bio je nikakav, ako se ne računa pomoć u evakuaciji prognanih iz svojih kuća i sela gde se većina neće nikada vratiti. Da ne pominjemo da za nijedan od najvećih zločina protiv srpskog stanovništva na Kosovu (Martovski pogrom, Goraždevac, „Niš ekpsres“ itd.) za vakta KFOR (niti EULEX, kad smo već kod toga) nije odgovarao – niko. Kažu oni – to nije njihova odgovornost, već odgovornost vlasti u Prištini. Ali ako je tako, zar ne bi bilo pravednije da kažemo da „OVK čuva Srbe na Kosovu“?\n„NATO je garant bezbednosti u svetu“\nMizerni rezultati KFOR na Kosovu sa lakoćom se mogu ekstrapolirati na bilo koju drugu tačku planete koju je zadesila nesreća da NATO preuzme na sebe odgovornost za njenu bezbednost. Koliko god se seda i lepo odevena gospoda u Briselu busala u grudi i kitila hladnoratovskom frazom o „garantu bezbednosti u svetu“, rezultati SAD i njenih saveznika na planu garantovanja bezbednosti u svetu do sada su bili načisto bedni – do te mere da se s pravom može reći „teško zemlji koju NATO brani“. Alijansa je do sada na različitim instancama preuzimala na sebe odgovornost za „obezbeđivanje mira i ljudskih prava“ u nizu država sveta, i svaka od njih je pretvorena u propalu državu u kojoj caruju nasilje, bezakonje i teror, i koju samo direktno vojno prisustvo okupatora sprečava da se ne raspadne na bezbroj teritorija pod kontrolom paravojnih grupacija.\nBriga NATO za mir u Libiji dovela je do faktičkog ukidanja libijske države i pretvaranja nekada prosperitetne četvrte najveće države u Africi u terranullius, na kojoj je jedini zakon – tiranija lokalnih plemenskih i terorističkih vođa koja se prostire dotle, dokle se njihove paravojne snage mogu dovesti na svojim „Tojotama“. Potpuno identičnom situacijom završila se vojna intervencija Amerikanaca i saveznika u Avganistanu, koji, istini za volju, prethodni talibanski režim (uspostavljen uz američku podršku i „oružjem po NATO standardima) nije ni ostavio u sjajnom stanju. A američka agresija na uređenu, sekularnu i ekonomski prosperitetnu iračku državu dovela je do njenog političkog i ekonomskog uništenja, neviđenih civilnih žrtava, najveće pljačke umetnina i kulturnih blaga u istoriji čovečanstva, i – do uspostavljanja „Islamske države“ koja danas predstavlja „izazov bezbednosti celog sveta“.\nKada se sve to ima u vidu, teza o tome da „NATO garantuje bezbednost“ verovatno predstavlja jednu od najbezočnijih laži i najbezobraznijih manipulacija koje se na našoj javnoj sceni mogu čuti. Intelektualno pošteni evroatlantisti će to i sami priznati, pa će isticati (doduše, nikad javno) da je „uloga NATO na Balkanu ipak drugačija“, i da je vojna nadmoć alijanse ono što sprečava izbijanje novih etničkih sukoba i ratova u regionu. U jednom smislu ovo jeste tačno (u kontekstu PaxRomanakao oktroisane i uvek privremene stabilnosti, dugotrajne onoliko, koliko opstaje fizička moć vojne sile koja je održava), ali sa druge strane ne treba zaboraviti da su konflikti (i zločini) od čijeg nastavka zaziremo započeti zahvaljujući zapadnim provokatorima, uz svesrdnu logistiku zapadnih obaveštajnih službi, i, u svojim ključnim momentima, uz neposrednu vojnu i vazdušnu podršku NATO. NATO možda drži svadljive balkanske neokolonije pod svojim političkim diktatom, ali pre svega zato, ili samo zato, što NATO predstavlja najozbiljniju pretnju miru na Balkanu, i vojnu silu od koje sve zemlje regiona imaju najviše razloga da zaziru.\n„NATO standard je najbolji na svetu“\nSrpske NATO-apologete koje su sklonije taktiziranju vole da ističu da „uopšte nije važno da li će Srbija biti članica NATO“, dokle god ona usvoji i sprovede „NATO standarde, koji su najbolji na svetu“. Na stranu očigledne paralele sa likom Danila Bate Stojkovića koji u legendarnom Šijanovom filmu slavodobitno saopštava svima da je „nemačka medicina najbolja na svetu“, ova teza, iako na prvi pogled deluje dobronamerno i logično, takođe nosi u sebi brojna podmetanja i manipulacije. Na prvi pogled, reč je o jednostavnoj i banalnoj činjenici da bogate zemlje NATO imaju najviše novca da ulažu u vojnu tehniku, pa samim tim njihovi vojnici imaju „najbolje oružje i opremu“, a njihove oružane snage „najbolju tehniku“. Međutim, činjenica da neko troši neuporedivo više novca na vojsku ni na koji način ne znači da se taj novac koristi racionalno, niti cena nabavljene opreme garantuje njen kvalitet. O tome svedoče i sami naši političari, koji se stalno hvale kako naša namenska industrija, kroz uvođenje NATO standarda, dobija priliku da svoje oružje (koje je po kvalitetu i dalje isto, razlikuju se dimenzije, kalibri i sl.) prodaje NATO-zemljama po skupljoj ceni.\nIstovremeno, skupa oprema nije Sjedinjenim Američkim Državama i saveznicima omogućila da ijedan rat u kome su neposredno učestvovale dovede do završetka i nedvosmislene pobede, a još manje do „mira“ koji uvek proklamuju kao svoj osnovni cilj. Ruku na srce, zapadne države imaju visok standard zaštite sopstvenih vojnika, ali to je manje stvar pancira i dobrog oficirskog kadra, koliko upotrebe vazdušnih udara, dronova i lokalnih „saveznika“ kao „topovskog mesa“ koje je tu da štiti živote „vrednijih“ američkih, britanskih i drugih građana.\nNajzad, ogromni vojni budžeti zapadnih zemalja predstavljaju mamac za sve moguće oblike korupcije – od nameštenih i naduvanih tendera, preko industrijske špijunaže (i sabotaže) konkurentskih kompanija, pa sve do direktnih prevara i utaja budžetskog novca. Istovremeno, novac se troši na elemente „standarda“ koji ni na koji način nisu relevantni za borbeni učinak u stvarnim ratnim uslovima – poput klimatizacije u tenkovima, zabavnih sadržaja u vojnim bazama, ili aparata za čokoladice i gazirane napitke na bojnim brodovima. Kada su Rusi od Francuza naručivali čuvene „Mistrale“, dizajn brodova je morao da se optimizuje za račun smanjenja kabina za posadu (francuskim vojnicima je bilo potrebno više prostora), i izbacivanja „oficirskog bifea“ gde su francuskim oficirima na raspolaganju bila različita vina, nezamisliva u ruskoj mornarici gde je (uprkos iskarikiranim stereotipima) alkohol najstrože zabranjen.\nI dok nema ničeg spornog u tome da Srbija proizvodi oružje po NATO standardima koje će prodavati zapadnim zemljama (pod uslovom da zaista može da im ga proda, jer na svetskom tržištu oružja principi „slobodne konkurencije“ važe samo kada prodajete na crno), drugi aspekt implementacije „NATO-standarda“ je kudikamo problematičniji. Naime, NATO-standardi na kojima se kod nas insistira uopšte se ne tiču kvaliteta naoružanja i bojne gotovosti vojske i njene spremnosti za rat, pa čak ni vojnog budžeta, koji u Srbiji prelazi „NATO-standardnih“ 4%, već upravo strukture upravljanja vojskom i odbranom, koja podrazumeva manje-više neposrednu kontrolu Vašingtona. „NATO-standard“ je stoga eufemizam da vojno potčinjavanje Srbije (i Evrope) američkom vojno-industrijskom kompleksu, kako po pitanju kupovine oružja, tako i po pitanju gde je dozvoljeno ratovati, sa kim je dozvoljeno sarađivati, i od koga je dozvoljeno braniti se. A već smo videli ko je najveća pretnja po bezbednost Balkana, kao što Srbija dobro zna od koja je u novijoj istoriji bila prinuđena da se brani.\n„Srbija je okružena NATO-zemljama sa svih strana“\nOvo je argument koji u osnovi igra na građanski konformizam, i koji pokušava da na teorijskom nivou „legalizuje“ građansku apatiju koja je dozvolila da se NATO već ovoliko infiltrira u vojno neutralnu Srbiju. To je argument koji se svodi na onu narodnu „kud svi Turci“, i koji se obilato poziva na kompleksašku potrebu da se „ne bude mimo Sveta“, gde se pod „Svetom“, naravno, podrazumevaju isključivo SAD i njihovi sateliti i kolonije. Problem sa ovim argumentom je u tome što on opovrgava sve ostalo na čemu srpski evroatlantisti toliko insistiraju – da je NATO „miran savez“ koji se bavi „stabilizacijom, bezbednošću i razvojem“, koji „nikome ne preti“ i „nikoga ne ugrožava“. Međutim, insistiranje da okruženje državama-članicama NATO primorava Srbiju da se priključi Alijansi ima smisla samo ako se NATO zaista smatra za agresivnu, ekspanzionističku organizaciju, koja predstavlja neposrednu vojnu pretnju za Srbiju. Drugim rečima, potpuno okruženje NATO-zemljama bio bi problem ako bismo planirali da sa tim zemljama ratujemo. Ako je, međutim, Srbija neutralna zemlja koja ne namerava nikoga da napada, a NATO „miroljubivi odbrambeni savez“, onda ovakvo okruženje ne samo da ne bi predstavljalo nikakvu vojnu pretnju za Srbiju, već bi NATO defactoštitio sve srpske granice od spoljašnjih napada, iako Srbija nije član saveza.\nNažalost, od NATO koji je dva puta brutalno bombardovao srpske zemlje za proteklih dvadesetak godina niko u suštini ne očekuje miroljubivu politiku, i evroatlantisti su, jednako kao i ostali građani Srbije, svesni da je NATO upravo najveća pretnja po samostalnost i bezbednost Srbije. Slikom o „NATO koji nas okružuje sa svih strana“ oni nehotice slikaju kartu Alijanse nalik na one toliko poznate animacije ekspanzije Trećeg rajha u Evropi, pozivajući se (veoma prigodno) na Musolinijevu fašističku krilaticu „oconnoi, o contro di noi“. I naravno, jedan deo njih je verovatno iskreno zabrinut da bi srpski narod izvan orbite NATO postao žrtva američkih balkanskih pasa rata iz Zagreba, Sarajeva ili Prištine, ali je problem što oni to nikada neće otvoreno tako da kažu. Kada bi bili spremni i sposobni da dokažu da je takva vrsta agresije (još jednom na pamet padaju neposredne analogije sa reperkusijama srpskog odbacivanja Trojnog pakta) zaista neminovna u slučaju srpskog udaljavanja od Alijanse, to bi bila teza o kojoj bi se u srpskoj javnosti mogao povesti pošten i otvoren dijalog. Međutim, primer Srba na Kosovu, u Hrvatskoj, Federaciji BiH ili čak Crnoj Gori veoma lepo ilustruje koje su neposredne posledice pokoravanja i vojnog potčinjavanja zapadnim imperijalistima na Balkanu. Srbija bi u NATO bila ravnopravna sa ovim otvorenim proponentima američke spoljne politike u tačno onoj meri, u kojoj je srpski narod na Kosovu „ravnopravan“ sa Albancima. Sa druge strane, ako bi se srpska javnost otvoreno suočila sa ovakvom pretnjom, ona bi imala svako pravo da otvoreno potraži druge saveznike, čija je pomoć i podrška Srbiju ne bi koštali gubitka državnosti, suverenosti i nacionalnog subjektiviteta. Daleko od toga da je takve saveznike nemoguće naći.\n„Nećemo opet da ratujemo“\nKada se evroatlantistima prozre njihovo (ne)suptilno pozivanje na konformizam i kolaboracionistički kukavičluk, i kada se njihova „dobronamerna“ teza o „natovskom okruženju“ raskrinka kao (ne)prikrivena pretnja (novom) oružanom agresijom, oni obično skidaju rukavice i izvlače „tešku artiljeriju“, otvoreno preteći „novim ratom i novim bombardovanjem“. Ako smo u prethodnom slučaju imali samo aluzije na fašističku retoriku, duh Musolinija i njemu sličnih ovde vaskrsava u potpunosti. I naravno, tu više nema nikakvog govora o „garantu bezbednosti“ i „mirnom savezu“, NATO se tu najzad demistifikuje kao jedan regionalni siledžija koji je spreman da fizički maltretira, i čak uništi svakoga, čija mu se politika ne dopada. Kao što je, da citiramo Dimitrija Vojnova, NATO priredio „masakr zaposlenih na RTS-u 1999. godine kada su Amerikanci došli i pobili sve koje su zatekli, zato što im se nije dopadao program“. Takav NATO više nije nikakav „klub razvijenih“, već jedna oružana horda, koja ognjem i mačem širi granice imperijalne vlasti SAD.\nI zaista, istorija je pokazala da se protiv takvog oblika fizičkog nasilja i tiranije ne može boriti drugačije, nego na način na koji je to herojski činila Vojska Jugoslavije 1999. godine, odbranivši čast srpskog naroda kao jedinog u Evropi koji je novim evropskim zavojevačima stao na crtu. I još jednom, kada bi NATO na takav način otvorio karte na stolu, poput MartijaAhtisaarija tokom onih odsudnih pregovora sa Miloševićem, ili poput Atinjana u Tukididovim slavnim „Melskim dijalozima“, srpskim građanima moglo bi da se postavi pošteno pitanje da li su spremni da se odreknu svoje državnosti i slobode, i stanu u red sa drugim pokorenim i kolonizovanim narodima Evrope. Ali braniti takav stav pozivajući se na „pacifizam“ i gadljivost prema ratu predstavljao bi čin vrhunskog licemerja. Jer u NATO niko ne ulazi „da ne bi ratovao“, već da bi ratovao za NATO – ubijajući civile, dižući u vazduh stambene blokove i bolnice, zanemarujući taoce iz „nebitnih zemalja“, i baveći se svim prljavim, nemoralnim i nečasnim stvarima koje rat podrazumeva. S tim što ne bi ratovali za svoju slobodu, dobrobit svoje dece i prosperitet svoje zemlje, već za račun zapadnih korporacija, kao topovsko meso na oltaru besmislenog bogaćenja kapitalističke elite Zapada, saučestvujući u jednom globalnom sistemu ugnjetavanja i nepravde, suprotnom svim istorijskim vrednostima i principima za koje su se borili naši preci.\nMoralna vertikala 27. marta, ili „bolje rat nego Pakt“\nDaleko od toga da su ovo svi argumenti koji se papagajski ponavljaju u cilju anesteziranja srpskog javnog mnjenja i eutanzije moralnog kompasa naših građana – mogao bi se čitav tekst napraviti samo od „argumenata“ kojima srpski evroatlantisti napadaju Rusiju, smatrajući da je „napad najbolja odbrana“, i još jednom insistirajući da su veze Srba sa svojim najvećimistorijskim saveznikom stvar „neracionalnih emocija“. Ono što je zajedničko za sve njih, međutim, jeste uporno nastojanje da se zaobiđe jednostavna i najvažnija činjenica: da je rasprava o NATO pre svega moralna rasprava, a pitanje pristupanja, odnosno suprotstavljanja Alijansi – moralno pitanje. A kada se ono prenese na moralnu ravan, tek tada postaje jasno zašto i u kojoj meri srpski otpor prema NATO ne jenjava sve ove godine, uprkos posustajanju borbe za očuvanje i oslobođenje Kosova, i bez obzira na degradaciju države i političkih sloboda koje su naše očeve i dedove toliko skupo koštale.\nSrpski evroatlantisti danas na sav glas jadikuju, pravdajući se malo sebi, malo svojim poslodavcima iz Brisela i Vašingtona, da su katastrofalni rezultati njihovog višedecenijskog nastojanja da Srbe „uvedu u stroj velike evropske porodice“ posledica „ruske propagande“. Oni upiru prstom na delovanje one šake jada ruskih novinara i aktivista, koji vode nekoliko ruskih portala na srpskom jeziku, i čiji niskobudžetni napori u poređenju sa evroatlantskom logistikom i bezmalo celinom srpske medijske scene (svim štampanim medijima, svim TV stanicama, i 80% internet portala) izgledaju prosto smešno.Oni kukaju da bi oni „ubedili Srbe da je NATO dobar za njih“, da ne moraju stalno da se suočavaju sa „ruskom propagandom, koja godi lakovernom srpskom uhu“. Problem je međutim potpuno suprotan – dokle god se u Srbiji bude nalazio jedan kamen ispod koga će, kao u pripoveci o caru Trojanu, pisati da „NATO ima kozje uši“, narodni otpor zapadnom imperijalizmu neće posrnuti. Budući istorijski skloni geopolitici i nemarni prema vlastitoj političkoj kulturi, naši građani su dokazali da im je lakše pomiriti se sa uništenjem sopstvene države i institucija, nego saglasiti sa saučestvovanjem u globalnom zločinu.\nTo se, uostalom, dogodilo i 27. marta 1941. godine, kada su srpski građani u Beogradu masovno ustali protiv makar i simboličkog saučestvovanja u nacističkim zločinima, i to u vreme kada je bezmalo cela „evropska porodica“ već bila „u stroju“. Papagajsko prozivanje „britanskih agentura“ za „zavođenje“ (nezrelog, glupog, emotivnog?) srpskog naroda da ide u sopstvenu smrt ne može da zatamni epohalnu veličinu tog događaja. Jer kao što „britanska agentura“ nikoga nije uspela da izvede na ulice u Zagrebu, Budimpešti, Beču ili Rimu, tako su srpski građani svojim herojskim (i iz današnje perspektive jezivo fatalističkim) sloganima jasno stavili do znanja Evropi i svetu da su svesni šta žrtvuju, i do čega im je stalo. Jer nema te obaveštajne službe koja nekoga može da „kupi“ da iskreno prihvati stav „bolje rat, nego Pakt“, odnosno „bolje grob, nego rob“.Ti stavovi predstavljali su tada, baš kao i danas, destilaciju i žižnu tačku svih istorijskih stremljenja našeg naroda i zemlje u našoj modernoj istoriji.\nTo je jedan od razloga što je upravo protivljenje NATO uspelo da na ulice Beograda izmami znatno više građana, nego ijedan drugi socijalni ili politički protest u skorije vreme, čak i oni koji su se ticali izdaje Kosova. A organizatori skupa, inače desničarske organizacije koje se na srpskoj političkoj sceni danas mogu smatrati skoro marginalnim, prepoznale su epohalnost trenutka i nadrasle same sebe, pozivajući sve slobodoljubive i pravdoljubive (i rodoljubive) srpske građane da izađu na sledeći veliki miting, koji će se održati – ne, kako bi se moglo očekivati, 24-og, već upravo 27-og marta, na 75. godišnjicu najsudbonosnije, i istovremeno najmoralnije političke odluke srpskog naroda u XXveku. Na taj način oni su na simbolički način uklonili veštačku (i brižljivo građenu i održavanu) ideološku barijeru između njih i ništa manje pravdoljubivih i rodoljubivih levičarskih organizacija, čije gađenje nad evroatlantskom agendom nije ništa manje iskreno i autentično, i stvorili uslove da se građani Srbije za mesec dana zaista ujedine oko jednog političkog pitanja, oko koga u našoj zemlji zaista postoji istinski politički i demokratski konsenzus. Ali još važnije, izborom tog datuma oni su istovremeno pokazali suštinu problema – nisu Srbi protiv NATO zato što ih je on 1999. godine bombardovao, nego zato što ta organizacija predstavlja moralnog i političkog naslednika imperijalističkih siledžija, koji su 1941. porobili pola Evrope. Pozivanje na tekovine 27. marta nije nema veze ni sa monarhijom, ni sa komunizmom, ni sa rusofilijom, ni sa anglofilijom, već isključivo sa večnim idealom pravde, kome peva srpska himna, i koji je naš narod u modernoj istoriji nepogrešivo navodio da se svrstavamo protiv svakog siledžijstva, svakog ugnjetavanja, i svakog izazova slobodi – na Balkanu, u Evropi, i u svetu.


Delegacija Privredne komore Guangdonga posetila Ćupriju - Ćuprija\nDelegacija Privredne komore Guangdonga posetila Ćupriju\nDelegacija privrednika iz Kine, članovi Privredne komore provincije Guangdung, danas je posetila Opštinu Ćuprija, kako bi se njeni članovi na licu mesta upoznali sa privrednim potencijalima centralnog mesta „pomoravskog trograđa“. Jedanaestoro privrednika, iz jedne od najvećih i ekonomski najjačih kineskih provincija, dočekao je predsednik Opštine Ćuprija Ninoslav Erić sa svojim timom, a kao sintetizovan utisak svih prisutnih na sastanku dve delegacije može da posluži rečenica jednog od kineskih gostiju: – Najbitnije je da su ovde prijatelji.\nDelegacija kineskih privrednika je u Srbiji ovog puta otvorila i predstavništvo Privredne komore provincije Guangdung, dok su se njeni članovi danas u Ćupriji interesovali, pre svega, za potencijale u gajenju i distribuciji lekovitog bilja, za izgradnju jedne fabrike stakla, zatim za ulaganje u IT sektor, kao i za, kako je rečeno, pravljenje platforme za prodaju kineskih proizvoda u Srbiji i Evropi.\nInače, jedan od najznačajnih gradova u pokrajini Guangdung je Šendžen, u kom se nalazi sedište firme Huavej i koji ima status posebne ekonomske zone u Kini. Šendžen je srce „kineske silicijumske doline“ i ovaj grad samo reka razdvaja od Hong Konga, što je u dobroj meri zaslužno za skoro neverovatan rast i razvoj koji je Šendžen doživeo u poslednjih 40 godina.\nIpak, možda i najviše o poseti kineske privredne delegacije govori podatak da je Guangdung već dugo jedna od dve-tri pokrajine sa najvećim brojem stanovnika i najvišim BDP u celoj Narodnoj Republici Kini. S tim u vezi treba istaći zaključak jednog od kineskih privrednika na kraju sastanka: – Ako se nas petnaest privrednika odluči da investira u Ćupriju, a u Privrednoj komori Guangdunga nas ima više od deset hiljada, u ovom regionu neće biti nezaposlenih.\n18/07/2019\t in Vesti, Nekategorisano


Dodikove 'mjere štednje': Vlada RS za šest godina potrošila 23 miliona KM za automobile!\nU posljednje tri godine za te namjene je izdvojeno nešto više od 2,5 miliona KM, a na održavanje ukupnog voznog parka dato je oko 4,8 miliona KM.\nVlada Republike Srpske u posljednjih šest godina dala je oko 13 miliona maraka za nabavku automobila, a u istom periodu za održavanje voznog parka izdvojeno je više od deset miliona KM.\nNajviše novca za nabavku novih automobila izdvojeno je od 2006. do 2008. godine i u tom periodu je za luksuzna vozila, uglavnom marke ‘Audi’, iz budžeta potrošeno 10,5 miliona maraka, a na popravku i održavanje vozila oko 5,5 miliona maraka, piše PressRS.\nŠef poslaničkog kluba PDP-a u Narodnoj skupštini RS Zoran Đerić, koji je od Vlade tražio odgovore na pitanje koliko je budžetskih para izdvojeno za nabavku automobila, kaže za Press RS da podaci o milionskim davanjima za luksuzne četvorotočkaše najbolje potvrđuju da od proklamovane politike Vlade RS o mjerama štednje nema apsolutno ništa.\nPrema njegovim riječima, pojedini ministri se u protekle tri godine, koje je Vlada proglašavala godinama štednje i racionalizacije, nisu osvrtali na to i za svoje resore su nabavljali vozila skuplja od 100.000 KM.


U najavi interaktivni sajt gradske uprave | Boom93\nU najavi interaktivni sajt gradske uprave\nGradska uprava saopštila je danas da će pokrenuti novi veb sajt čiji je osnovni kvalitet uvođenje interaktivnosti.\nGrađani će biti u mogućnosti da daju primedbe i sugestije kao i da prijavljuju komunalne i druge nepravilnosti, navodi se u saopštenju.\nDodaje se da će posebno biti važne prijave koje se odnose na opšte napore u suzbijanju korupcije u svim oblastima gde je ova pojava prisutna.\nNovi sajt bi trebalo da bude postavljen za nekoliko dana, a "biće upotpunjivan sve obilnijom bazom podataka od kojih se neki odnose na biračke spiskove".\n160.000 RSD za ujede pasa\nKrivična prijava zbog unošenja pištolja u Zabelu


Na putu Rožaje-Novi Pazar poginuo pešak\nRožajac H. K. (58) poginuo je u saobraćajnoj nesreći u mestu Bać, na magistralnom putu Rožaje-Novi Pazar, saopšteno je iz crnogorske Uprave policije.\nPešaka H. K. večeras oko 20 časova oborio je automobil, kojim je upravljao I. S. iz Berana, naveli su iz policije.\nOd zadobijenih povreda pedesetosmogodišnjak je preminuo u bolnici u Beranama, a vozač je priveden.\nRožajac je 31. žrtva u saobraćajnim nesrećama na putevima u Crnoj Gori od početka godine.\nDRAMA U CRNOJ GORI Ušla je kroz prozor i polila sobu benzinom kako bi ZAPALILA BIVŠEG SUPRUGA I NJEGOVU ŽENU\nVoz pregazio muškarca u Podgorici\nKrenuo je uveče da skloni mrtvu mačku s puta da je ne vidi njegova ćerka. Najveća greška je bila što je obukao TAMNU ODEĆU\nUDARIO GA VOZ Muškarac POGINUO na pružnom prelazu u Baru\nSRPKINJE MOTIVISANE Rukometašice žele da završe Svetsko prvenstvo na pravi način - POBEDOM!


Više od 30 miliona nezaposlenih Amerikanaca u šest sedmica -\nUprkos milijardama dolara poticajne potrošnje, prošle sedmice 3,8 miliona američkih radnika podnijelo je zahtjeve za naknade koje primaju nezaposlene osobe, čime je broj nezaposlenih tokom šest sedmica porastao na više od 30 miliona, prenosi The New York Times.\nPodaci koje je danas objavilo Ministarstvo rada pokazuju koliko su još teški ekonomski uvjeti, prenose agencije.\nMnoge državne agencije i dalje su preplavljene potraživanjima, ostavljajući milione ljudi sa sve manjim resursima da plate stanarinu ili kupe hranu.\nPrema studiji Instituta za ekonomsku politiku, otprilike je 50 posto više ljudi koji su se mogli kvalificirati za beneficije tokom posljednjeg četverosedmičnog perioda nego što se računalo, ali su se stidjeli prijaviti ili su smatrali da je postupak prekompliciran.\nPrevious Tim KBZ-a uspješno porodio ženu pozitivnu na kakoronavirus\nNext Visoko: Za 580 porodica obezbjeđena proljetna sjetva krompira


Više od 50 stručnjaka na startap akceleratoru Univerzum – Prijave u toku! | Nova Ekonomija\nViše od 50 stručnjaka na startap akceleratoru Univerzum – Prijave u toku!\nUniverzitet u Beogradu i kompanija Mozzart pokrenuli su startap akcelerator Univerzum koji će kroz mentorski program pomoći preduzetnicima u realizaciji njihovih inovativnih ideja u svim fazama razvoja. Prijave za ovaj program traju do 17. novembra, a mogu se vršiti putem sajta univerzum.info.\nU okviru ovog projekta više od 50 domaćih i stranih stručnjaka biće predavači i mentori najbiljim startapovima. Jedan od mentora je Milos Došen direktor Global Entrepreneurship Network (GEN) Srbija.\n„Ovaj projekat će pružiti podršku mnogim startapima, a predstavlja sjajan primer partnerstva izmedju privatnog sektora i univerziteta“, kaže Milos Došen, direktor Global Entrepreneurship Network (GEN) Srbija\nOn objašnjava da uSrbiji i dalje nema dovoljno inicijativa koje na konkretan način – finansijski i ekspertski podržavaju razvoj startapa, tako da je uspostavljanje inicijativa poput Univerzuma ključ daljeg i ubrzanog razvoja startap zajednice.\n„Odlično je da se Univerzum pojavio jer će pružiti podršku mnogim startapima, ali i zato što predstavlja sjajan primer partnerstva izmedju privatnog sektora i univerziteta, a upravo su se takva partnerstva pokazala kao veoma uspešna u brojnim vodećim startap ekosistemima u svetu“, kaže Došen.\nNaš sagovornik ističe da domaća startap zajednica pokazuje ozbiljnu vitalnost i značajan potencijal za rast, posebno u oblastima koje su i prepoznate kao vodeće – gaming, blockchain, big data, i IoT rešenjima za pametne gradove i agroindustriju. On dodaje da je najbitniji faktor uspeha startapa odlučan tim.\n„Energija koju sa sobom nosi tim, multidisciplinarnost tima, odlučnost u realizaciji postavljanih ciljeva i biznis planova su elementi koji presuđuju u vezi sa poslovnim uspehom, pronalaženjem investitora i poslovnih partnera. Ljudi su primarno naviknuti na sopstvenu zonu komfora, međutim, startap preduzetnici – osnivači i članovi tima - se praktično uvek nalaze u zoni ne-komfora, tako da je bitno biti spreman upravljati sopstvenim osećanjima i ponašanjima u dužem periodu u kome je neizvesnost jedina konstanta. Validacija, tj empirijska provera da li proizvod ili usluga zaista odgovaraju potrebama klijenata je ključ uspeha posebno u ranim fazama razvoja poslovne ideje“, zaključuje Došen.\nMozzart odvojio fond od 25000 evra\nTimovi sa najboljim startap idejama u okviru Univerzuma imaće priliiku i da besplatno koriste coworking prostor u centru Beograd, ali i dobiju investiciju! Kompanija Mozzart je za ovaj startap akcelerator odvojila fond od 25.000 evra.\nSve informacije o projektu možete naći na univerzum.info.\nRazvoj ženskog preduzetništva u srbiji - proizvode pivo, ekološke sveće, uzgajaju žalfiju!


Udruženje pozvalo Mogerini da oda poštu srpskim žrtvama - Izazov\nRadio-televizija Srbije 13. jula 2018. 10:07\nOteto je, podseća se, 15 članova porodice Kostić, oteti su članovi familija Nikolić, Banzić, Božanić, Krstić, Baljošević, Blagojević…, a izvršili su ga pripadnici, kako se navodi, terorističke, zločinačke "OVK", kojom je komandovao Hašim Tači.\nSrbija će, ukazuje se, toga dana obeležiti godišnjicu tog straivčnog zločina, koji su očinili isti oni sa kojima se, navode, sada pregovara u Briselu, sa onima koje "međunarodna zajednica i EU predstavljaju kao mirotvorce i humanitarce".\nČinjenice, međutim, govore drugačije – to su ti isti, teroristi i zločinci ozloglašene OVK, podsećaju iz Udruženja porodica kidnapovanih i ubijenih na KiM.\nU saopštenju se ističe i da je za poginule kosmetske Srbe ponižavajuće upravo to što se baš na taj dan vode pregovori sa tim, kako navodi, zločincima.\nUdruženje porodica kidnaovanih i ubijenih na KiM pozvalo je Mogerinijevu da je zato toga dana trebalo da dođe u Beograd i poseti Spomen sobu "Kosmetske žrtve" i oda poštu nevino ubijenim Srbima, Romima, Gorancima i lojalim Albancima.\n„Zastava NTV“, novo terensko vozilo Vojske Srbije


EK: Za Kosovo ključne evropske reforme i dijalog sa Beogradom\n► EK: Za Kosovo ključne evropske reforme i dijalog sa Beogradom\nEvropska komisija očekuje od Kosova da na evropskom putu ubrza neophodne reforme, izgradi konsenzus oko ključnih strateških pitanja i ojača angažovanje u dijalogu sa Srbijom, kao i da sprovede sve postignute sporazume, posebno sporazum o Zajednici srpskih opština.\nTo se navodi u Paketu proširenja EU 2018 koji su visoka predstavnica EU za spoljnu politiku i bezbednost Federika Mogerini i evropski komesar za politiku susedstva i pregovore o proširenju Johanes Han danas predstavili u Spoljnopolitičkom odboru Evropskog parlamenta.\nU delu koji se odnosi na Kosovo Evropska komisija ocenjuje da je u protekloj godini bio usporen rad parlamenta i reformski proces zbog odugovlačenog izbornog perioda.\nPolitički akteri treba da se angažuju u konstruktivnom dijalogu s parlamentom kao ključnim forumom za političke debate a nova vlade i skupština da preduzmu reforme vezane za EU i da se one tretiraju kao prioriteti, navodi se u dokumentu.\nTakođe se traži izgradnja konsenzusa oko ključnih strateških pitanja za Kosovo.\nOd prištinskih vlasti se očekuje i ubrzanje implementacije Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, kao i agende evropskih reformi.\nU delu predstavljenog dokumenta koji se odnosi na Kosovo takođe se izražava "ozbiljna zabrinutost" zbog prošlogodišnjeg pokušaja u Skupštini da se ukine Specijalni sud.\n"Biće od ključne važnosti za Kosovo da u potpunosti ispuni međunarodne obaveze koje se tiču specijalnih komora i kancelarije specijalnog tužioca koje su uspostavljene da bi se razjasnili određeni navodi o međunarodnim zločinima počinjenim u kontekstu sukoba na Kosovu", navodi se u izveštaju.\nKao pozitivan razvoj na Kosovu, Evropska komisija navodi dugoočekivanu ratifikaciju graničnog sporazuma sa Crnom Gorom što je ključni uslov za liberalizaciju viza uz jačanje napora u borbi protiv korupcije i organizovanog kriminala.\nNapredak je, navodi se, ostvaren i na ekonomskom planu, posebno na poboljšanju poslovnog okruženja, ali su nužne mere za suzbijanje neformalne ekonomije i visoke nezaposlenosti.\n"Mada je izvestan napredak ostvaren u vladavini zakona, Srbija mora ojačati napore i dati opipljivije rezultate, naročito kad je reč o uslovima za slobodu izražavanja", navodi Evropska komisija.\nU izveštaju, koji je prvi put sačinjen za razdoblje od godinu i po dana i uključuje zamašniju ekonomsku analizu, takođe ;se stavlja do znanja da je nužno da vlasti u Beogradu "ojačaju nezavisnost i sveukupnu efikasnost pravosudnog sistema" i "ostvare održiv napredak u borbi protiv korupcije i organizovanog kriminala".\nU dokumentu Evropske komisije se navodi da "Srbija treba da produbi angažovanje u Dijalogu s Kosovom, uključujući primenu svih dogovora, a posebno onog o energiji".\nTakođe se ističe da je da je "s tim u vezi dobrodošla inicijativa srpskog predsednika (Aleksandra Vučića) za pokretanje unutrašnjeg dijaloga o Kosovu".\n"Srbija treba da nastavi da igra pozitivnu ulogu u regionu u poboljšanju regionalnih veza i očuvanju stabilnosti", poručuje Komisija u Briselu.\n"Ekonomske reforme u Srbiji daju rezultate, posebno u makroekonomskoj stabilizaciji", navodi izvršno telo EU i napominje da su državne i privatne investicije nedovoljne, a nužno je da se poboljšaju uslovi privređivanja za mala i srednja preduzeća.\nKomsija je stavlja do znanja da su "i dalje nedovoljne krupnije strukturne reforme državne uprave, poreskih vlasti i državnih preduzeća".


HTEC akvizirao Konstrukt u cilju pojačanja produktnog i brend dizajna - Novosti Plus\nHTEC akvizirao Konstrukt u cilju pojačanja produktnog i brend dizajna\nHTEC Group, kompanija za razvoj tehnologija i konsalting, sa sedištem u San Francisku i lokalnim razvojnim centrima u Srbiji i Republici Srpskoj — objavila je drugu akviziciju u regionu u poslednjih 6 meseci, a radi se o kompaniji Konstrukt iz Beograda.\nHTEC Group sada u svom timu broji preko 700 visoko stručnih inženjera, konsultanata, kreativaca, dizajnera i usko-specijalizovanih stručnjaka u različitim industrijama i tehnologijama.\nU toku svog desetogodišnjeg poslovanja, Konstrukt je svojim inovativnim dizajnom i strategijom razvoja proizvoda pomagao svojim klijentima da osmisle digitalne i materijalne proizvode koji donose pravu vrednost krajnjim korisnicima.\nHTEC je u Konstruktu prepoznao talenat i profesionalnost koji kompaniji mogu doneti nova iskustva u razvoju digitalnih proizvoda, kao što su design-thinking metodologija, sve popularnija na svetskoj sceni. S druge strane, Konstrukt je dobio priliku da svoja iskustva primeni na mnogo većim i zahtevnijim projektima kompanije HTEC i time unese novine u razvoj proizvoda kod nas i u svetu.\nNajveću vrednost svojim liderskim i dizajn talentom donose tri ključna čoveka i osnivača Konstrukta, dobro poznata u srpskoj dizajn zajednici: Srđan Čolak, Nemanja Veselinović i David Brbaklić.\nPotreba za sofisticiranim digitalnim rešenjima koja se oslanjaju na najnovije tehnologije stalno raste, a HTEC je jedna od vodećih uslužnih kompanija u regionu koja svojim klijentima pruža celokupno tehnološko rešenje – od konsaltinga, preko dizajna, do tehničkog razvoja i podrške nakon implementacije.\nHTEC je prošle godine akvizirao novosadsku kompaniju Execom, a ove godine, pored organskog rasta putem zapošljavanja u svojim razvojnim centrima u Beogradu, Novom Sadu, Nišu i Banja Luci, planira još akvizicija u regionu kako bi proširila kapacitete i svojim klijentima pružila oslonac za ubrzani rast kroz upotrebu tehnologija, digitalnu transformaciju i inovaciju proizvoda.\nKomentarišući pripajanje svoje kompanije HTEC-u, direktor Konstrukta je rekao: “Srećni smo što smo postali deo HTEC grupacije i dobili priliku da učestvujemo u jednom od najambicioznijih poslovnih podviga u regionu. Čast nam je što ćemo stvarati rame uz rame sa najboljim stručnjacima u regionu i svojim radom doprineti razvoju proizvoda koje koriste milioni širom sveta.”\n← Selakova se vraća na posao nakon nezakonite smjene\nELEKTROPRIVREDA: Popusti za redovne platiše u tržišnom snadbijevanju →\n5 Avgusta, 2019 5 Avgusta, 2019 Kristina Prole\t0\n11 Avgusta, 2020 Kristina Prole\t0


Danka Selić, generalna direktorka DP Beogradski sajam - "Poslovna žena godine"\nDanka Selić, generalna direktorka DP Beogradski sajam, dobitnica je Godišnje nagrade “Poslovna žena godine” za ostvarene rezultate u privređivanju u 2016. godini.\n“Ovo je i timska nagrada, nagrada čitavog kolektiva koji je učestvovao u ostvarivanju ovih rezultata” navodi se u saopštenju.\nDP Beogradski sajam dobitnik je “Povelje”, kojom žiri Privredne komore Srbije za dodelu godišnje nagrade visoko vrednuje kompaniju povodom njene jubilarne godišnjice i značajnih poslovnih poduhvata.\nUkupni ekonomski efekti poslovanja kompanije u 2016. godini, procenjeni su na blizu 13 milijardi dinara vrednosti prodate robe i usluga i na četiri milijarde dinara bruto dodate vrednosti. Time je obezbeđeno i oko 2,5 milijarde dinara ukupnih poreskih prihoda. Iako ima samo 180 zaposlenih, Beogradski sajam je angažovao više od 1700 “kompletnih” radnih mesta, oko 10 posto više nego prethodne godine. Procenjeno je da su samo priredbe Beogradskog sajma privukle u Beograd i njegove hotele više od 48 hiljada stranih i gotovo 20 hiljada domaćih gostiju, koji zajedno ostvare potrošnju od oko jedne milijarde dinara.


Trebinjsko tužilaštvo i MUP Republike Srpske još nisu utvrdili poreklo kokaina i heroina koji su u julu prošle godine pronađeni u krugu preduzeća RiTE Gacko, saznaje Srpskainfo.\nMesecima nakon spektakularnog „otkrića” niko se zvanično ni ne oglašava oko ovog pitanja koje je pre gotovo godinu dana do temelja uzdrmalo bezbednosne strukture, jer je sporna droga pronađena dan nakon nakon što je u kotlovnicama pod budnim okom službenika Ministarstva bezbednosti BiH spaljeno 700 kilograma različitih vrsta droge.\nS obzirom na višemesečno ćutanje, red je bio barem ih podsetiti na slučaj.\n– U vezi s navedenim predmetom Okružno javno tužilaštvo u Trebinju donelo je naredbu o sprovođenju istrage, u okviru koje je zatražilo veštačenje pronađene opojne droge, a takođe je od MUP Republike Srpske zatražilo da izvrše potrebne provere u cilju utvrđivanja porekla pronađene opojne droge, kao i da saslušaju lica koja bi mogla dati informacije o predmetnom događaju. MUP Republike Srpske još nije dostavio tražene podatke. Tužilaštvo će nakon prikupljanja traženih podataka odlučiti o preduzimanju daljih mera i radnji o čemu će javnost biti upoznata – odgovorili su nam iz ovog tužilaštva.\nPrema dokumentaciji, narkotici su bili materijalni dokazi iz pravosnažnih presuda Suda BiH, Vrhovnog suda Federacije BiH, kantonalnih sudova u Sarajevu i Novom Travniku, te opštinskih sudova u Kaknju, Tešnju, Bugojnu, Velikoj Kladuši, Zenici, Kiseljaku, Cazinu i Bosanskoj Krupi, piše Srpskainfo.


Četvoro srpskih državljana na brodu u Japanu u izolaciji\nOd ukupno 3.711 osoba koje su bile na brodu na početku karantina, do 13. februara u bolnice je premešteno 265 osoba\nBojana Stojanovıc | 14.02.2020\nOd ukupno 14 državljana Srbije na brodu "Diamond Princess" u kojem je 5. februara proglašen dvonedeljni karantin, četvoro je u preventivnoj izolaciji, niko od njih nema temperaturu i trenutno se dobro osećaju, saopštilo je danas Ministarstvo spoljnih poslova Srbije, prenosi Anadolu Agency (AA).\nŠto se tiče četvorice srpskih državljana u karantinu u Francuskoj, Ministarstvo spoljnih poslova Srbije je u saradnji s francuskim vlastima organizovalo njihov povratak u Beograd nakon isteka dvonedeljnog karantina.\nOni će se vratiti u Srbiju u nedelju, 16. februara iz karantina u Francuskoj u kojem se nalaze od 2. februara, kada su prebačeni iz Vuhana u Kini.\nMinistarstvo spoljnih poslova je sve vreme u kontaktu sa njima tokom njihovog boravka u karantinu, oni su testirani, nisu imali nikakve simptome virusne infekcije i osećaju se dobro. Ministarstvo je, takođe, u stalnom kontaktu sa Ministarstvom zdravlja koje je obavešteno o povratku srpskih državljana.\nAmbasada Srbije u Tokiju je u redovnom kontaktu sa srpskim državljanima na brodu.\nPrema današnjim informacijama iz naše Ambasade u Japanu, od ukupno 218 osoba sa pozitivnim testom na virus, čak 110 je Japanaca, a preostali su iz 18 različitih zemalja. Od ovog broja osam pacijenata je teže bolesno.\nOd ukupno 3.711 osoba koje su bile na brodu na početku karantina, do 13. februara u bolnice je premešteno 265 osoba. Za preostalih 3.446 osoba, postojaće mogućnost da oni stariji od 80 godina, koji budu negativno testirani na virus, mogu izabrati da li će ostati na brodu do kraja karantina, ili će biti premešteni u adekvatni smeštaj obezbeđen od japanskih organa.\nJapan ministarstvo spoljniih poslova Srbije\nDeveta godišnjica smrti Necmettina Erbakana: Bio je lider koji se borio za ideal jedinstva muslimana\nBiH: Izvoz pao za tri posto, povećan uvoz u 2019.\nJapan najavio zatvaranje škola kako bi spriječio širenje korona virusa\nU Južnoj Koreji korona virusom zaraženo više od 1.100 osoba, uključujući i američkog vojnika\nJapan: Usljed posljedica zaraze korona virusom preminule još dvije osobe\nNa kruzeru "Diamond Princess" potvrđeno 99 novih slučajeva korona virusa\nEvakuisani državljani SAD-a s kruzera "Diamond Princess"\nZbog korona virusa ograničeno učešće na maratonu u Tokiju