Въ свѣта трѣбва да сѫществува една мѣрка. Математицитѣ иматъ такава мѣрка. Тя е единицата. Тѣхниятъ аршинъ е мѣрката, съ която започватъ. Отнемете на математицитѣ единицата, и математиката сама по себе си пада. Въ геометрията единицата е точката. За да се проектиратъ нѣщата, трѣбва да има проекция. Изобщо, всички науки си иматъ извѣстни максими, извѣстни единици мѣрки. Изкуствата сѫщо си иматъ мѣрка. И човѣшкитѣ постѫпки си иматъ мѣрка, макаръ че ние сме изгубили всички тия мѣрки. Съврѣменнитѣ моралисти още не сѫ установили една неизменна мѣрка за морала. Запримѣръ, туй, което е морално за индуситѣ, не е морално за европейцитѣ; и туй, което е морално за европейцитѣ, не е морално за индуситѣ. Има нѣкакво различие въ морала. Това нѣщо нѣкои обясняватъ съ културата на хората. Казватъ: по-високо културнитѣ хора. Добрѣ, ако вземемъ една култура въ този високъ смисълъ, не култура като нашата, която има толкова недѫзи, питамъ: въ какво седи тази култура по-високо? Ние можемъ да кажемъ за нѣкоя култура, че е висока: можемъ да кажемъ за нѣкого, че има високъ моралъ, обаче моралътъ трѣбва да бѫде неизмененъ, съвършенъ, а не ту единъ, ту другъ - всѣки день да се мѣни. Значи, въ живата природа сѫществуватъ такива норми, който всѣки живъ човѣкъ трѣбва да знае. Незнанието не ни избавя отъ отговорности, не ни избавя и отъ послѣдствията на страданията. Отъ какво произтичатъ страданията въ свѣта? Ние опрѣдѣляме: всички страдания произтичатъ отъ изгубването на тѣзи норми. Съврѣменнитѣ учени хора, запримѣръ, когато разискватъ закона за наследственостьта; или индуситѣ, който разискватъ закона за прѣраждането; или египтянитѣ, който сѫ разисквали закона за прѣселението на душитѣ, това сѫ все закони, който сѫществуватъ въ природата, не сѫ нѣкаква теория. Туй, че въ живота има нѣкакви противорѣчия, то е другъ въпросъ. Туй пъкъ, че душата странствува, това е фактъ; че душата се облича въ разни форми, това е фактъ; че душата наслѣдва качествата на тѣзи форми, това е фактъ. Слѣдователно, тѣзи факти може да се обяснятъ по единъ или по другъ начинъ. Ако ние искрено търсимъ Истината, тия факти можемъ да разрѣшимъ правилно; ако не сме заинтересувани, не можемъ да ги разрѣшимъ. Значи, въ съврѣменния свѣтъ сѫществуватъ двѣ мѣрки - на търговски езикъ казано - сѫществуватъ двѣ фактури. Въ моралния свѣтъ едната мѣрка сѫществува вѫтрѣ въ насъ, тя е за насъ лично, а другата мѣрка сѫществува за окрѫжаващитѣ. За всички животни, който сѫ подъ насъ, ние имаме една мѣрка, а за самитѣ насъ - друга мѣрка. Щомъ ни сполети нѣкое нещастие, казваме: какъ тъй Богъ да не обърне внимание на насъ, какъ е допусналъ да боледуваме? Нѣкой казва: какъ - тъй азъ да изгубя имането си? Какъ тъй да ми изгори кѫщата? Все този философски въпросъ поставяме. Но, когато азъ чуя, че въ нѣкой дворъ нѣкоя кокошка се оплаква, плаче, търси нѣкой да я спаси, казваме: е, това е другъ въпросъ. Тази кокошка е отлична, много хубава е, тя трѣбва да умрѣ! Защо? - За да се нахранятъ хората. Сега, споредъ сѫщия моралъ, да допуснемъ, че хората сѫ сѫщо такива сѫщества, който разсѫждаватъ, чувствуватъ, мислятъ и живѣятъ въ такива курници. Това е прѣдположение, вмъкнати идеи между другитѣ, но допущамъ го за сравнение, за изяснение на мисъльта си. Единъ день, нѣкои сѫщества, по-висши отъ васъ, даватъ си нѣкакво угощение и казватъ: за това наше угощение, нѣкоя отъ кокошкитѣ въ този курникъ трѣбва да умрѣ! Вие веднага казвате: ама какъ е възможно, тѣзи сѫщества да си позволяватъ това нѣщо? Нали сѫ разумни сѫщества тѣ? Ами и вие нали сте разумни сѫщества, какъ си позволявате да изяждате кокошкитѣ, да ги вадитѣ отъ тѣхния курникъ? Да, но тѣ сѫ кокошки! Ами вие пъкъ сте човѣкъ! Това сѫ разсѫждения, които се зараждатъ отъ вашата лична мѣрка. Ако въ свѣта сѫществува Богъ, ако сѫществува Божията Правда, ако сѫществува Божествена мѣрка за нѣщата, всички противорѣчия въ живота трѣбва да изчезнатъ. Божествениятъ законъ еднакво има прѣдъ видъ всички живи сѫщества. Ще ми възразите, че въ живота има много мѫчнотии. Да оставимъ настрана мѫчнотиитѣ, ние сами ги създаваме; тѣ въ природата не сѫществуватъ, отпослѣ сѫ дошли. Мѫчнотиитѣ не влизатъ въ нашитѣ разсѫждения.\nХристосъ казва: „Който говори отъ самосебе си, иска своята си слава; а който иска славата на Оногози, който го е проводилъ, той е истински, и нѣма неправда въ него.“ Онзи, който търси славата на Оногози, който го е изпратилъ, който му е далъ ума, сърдцето и живота, той е истински. Нѣкои мислятъ, че човѣкътъ е много нѣщо, че той е създаденъ по образъ и подобие Божие, че той има голѣми привилегии въ свѣта. Че има голѣми привилегии, съ това съмъ съгласенъ, но има и голѣми задължения. Че има голѣми дарби, и съ това съмъ съгласенъ, но има и голѣми отговорности. Питамъ ви сега: какъвъ е човѣшкиятъ моралъ? Азъ ще направя едно малко сравнение. Мислите ли вие, че съ една вощена свѣщъ, или съ една електрическа лампа, съ които си служите, ще може да виждате чакъ до Марсъ, Сатурнъ или Юпитеръ? - Нѣма да можете. Вашата свѣщъ на 10 клм. едва ли ще бѫде забѣлѣзана. Щомъ е така, защо ѝ давате такова прѣимущество? Другъ е въпросътъ за слънцето. Слънцето е видимо не само за нашата планета, отъ свѣтлината му се ползуваме не само ние, но и всички други, по-разумни сѫщества отъ насъ, които съ своитѣ усъвършенствувани телескопи по нѣкой пѫть ни наблюдаватъ, какъ се движимъ, какъ живѣемъ на земята. Тѣ сега виждатъ, че тукъ, въ София, въ този салонъ има събрани хора, които разискватъ нѣкакви философски въпроси, но не могатъ да чуятъ, какво се говори, защото не се интересуватъ. Азъ не ви казвамъ да вѣрвате непрѣменно въ това, може да е така, може и да не е така, но питамъ: всички онѣзи вѣрвания, които вие сте наслѣдили, на какво почиватъ? - Безспорно тѣ почиватъ на единъ великъ законъ. Ние, съврѣменнитѣ хора, обаче, сме паднали толкова дълбоко въ материята, мислимъ, че материялниятъ животъ е истинскиятъ животъ. Ние разчитаме на видимото, на осезаемото, но то е съвършено прѣходно. Ние отдаваме на материялния животъ голѣма тяжесть. Умътъ, сърдцето ни, всичко у насъ е ангажирано все съ дреболии отъ този животъ. Рѣдко ще се намѣри нѣщо по-високо, което да занимава нашия умъ, нашето сърдце. Ако единъ ясновидецъ би погледналъ въ ума на нѣкой съврѣмененъ човѣкъ, той ще види дрехи, обуща, рокли, яденета, кревати, интриги, бой съ жена му, но едва ли би намѣрилъ нѣкоя свѣтла идея. Нѣкой пѫть хората казватъ за нѣкого: този човѣкъ е идеалистъ. Дайте 100,000 лева на двама идеалисти да си ги раздѣлятъ, ще видите, колко сѫ идеалисти! Веднага ще се яви споръ за тия пари. Защо? Ние мислимъ, че въ имането е всичко. Да, трѣбва да имаме, но какво? Подъ имане, азъ не подразбирамъ да имаме пари. Паритѣ сѫ послѣдствие на човѣшкия умъ. Тогава какво трѣбва да имаме? Имущество ли? - Не. Животъ трѣбва да имаме. Имуществото е послѣдствие на живота. Тази пръсть, този черноземъ, който имаме, е последствие на живота. Тѣзи форми сѫ образувани отъ самия животъ. Слѣдователно, въ основата на живота седи животворния Божественъ Духъ който сформирува нѣщата тъй, както е Нему угодно. Ако има едно сѫщество, което може да сформирува нѣщата въ живота, да ги измѣня, да ги допълня, то е именно този Божественъ Духъ, отъ който е произлѣзълъ първоначално животъ; отъ този животъ пъкъ е произлѣзълъ човѣшкиятъ умъ.\nИ тъй, за да разбираме истинския смисълъ на живота, за да го направимъ щастливъ, за да внесемъ великия моралъ въ него, трѣбва да разбираме великитѣ Божии закони. Само тогава ще могатъ да се развиятъ тѣзи скрити дарби, скрити заложби, тия потенциални сили въ човѣшката душа. Ако ви вкарамъ въ една съврѣменна европейска лаборатория, въ която всички елементи сѫ наредени въ около 10-20,000 малки шишенца, и ви накарамъ да ги побутате, какъ мислите, какво ще бѫде вашето състояние слѣдъ като излѣзете отъ тази лаборатория? Ако хванете едно шишенце пълно съ азотна киселина и го подържите малко, тя ще ви прѣдаде до извѣстна степень своята сила, своитѣ качества. Ако похванете едно шишенце съ сѣрна киселина, и тя ще ви прѣдаде своитѣ качества. Тъй щото, всички вещи, съ които ние, съврѣменнитѣ хора, се занимаваме, упражняватъ извѣстно влияние върху насъ. И за въ бѫдаще, ако искаме да въведемъ едно нормално възпитание въ свѣта, когато се създава едно училище, ще трѣбва да се повикатъ най-добритѣ хора, най-добритѣ майстори да направятъ училището, чиновете, маситѣ, всички пособия. Като казвамъ, че трѣбва да се извикатъ най-добритѣ майстори, не разбирамъ майстори на изкуството, но подразбирамъ добритѣ хора, които, като работятъ, да не си кажатъ една лоша дума помежду. Послѣ тетрадкитѣ, книгитѣ, всички училищни принадлежности, трѣбва да бѫдатъ направени отъ незаинтересовани хора, които да сѫ напълно безкористни. Хората казватъ: е, столоветѣ, маситѣ, може да ги прави кой и да е. Да, до сега тѣ сѫ правени все отъ кой и да е, но виждаме, какво възпитание имаме. Послѣ, искате да си направите една хубава кѫща. Извикайте за това нѣщо не само най-добритѣ майстори по изкуство, но и най-добритѣ по характеръ, по естество, та като градятъ вашата кѫща, да не си кажатъ нито една лоша дума. Иначе, вие може да имате нѣкоя хубава, хигиенична кѫща, но тя ще бѫде пропита отъ лошитѣ неразположения на работницитѣ, около която тѣ сѫ изпили до 100-ина клгр. бира, 50 клгр. вино и ракия, и тази отровена кръвь на работницитѣ е влѣзла, чрѣзъ енергията имъ, въ камънитѣ. По такъвъ начинъ вие никога не ще може да се освободите отъ лошитѣ влияния на тази кѫща. Вие може да учите какъвто моралъ искате, но отъ лошитѣ влияния нѣма да се освободите. Днесъ ви учатъ, че трѣбва да вѣрвате въ Бога, но какъ да приложите тази вѣра, какъ да подобрите живота си, нищо не ви казватъ. Чудни сѫ съврѣменнитѣ хора въ своитѣ разсѫждения! Ако азъ дамъ на най-добрата си предачка най-лошата вълна, то, колкото и да е изкусна тя, не ще може да изпреде лошата вълна - нищо нѣма да стане отъ нея. Мислите ли, че ако дадете на най-великия виртуозъ една дъска съ четири струни, та той ще може на тази дъска да изсвири 7-мата, или 9-тата симфония на Бетховена? Каква симфония ще може да ви изсвири? - То ще бѫде симфония на счупената дъска. Мислите ли, че ние, съврѣменитѣ хора, съ тия хилави тѣла ще можемъ да се занимаваме съ велики работи? Нѣкой казва: азъ искамъ да проникна въ тайнитѣ на природата искамъ да се занимавамъ съ окултна наука. Казвамъ: че какъ мислишъ ти, съ тази счупена дъска ще можешъ ли да изпълнишъ тѣзи велики работи, тази велика симфония? Нѣкой казва: е, азъ имамъ здраво тѣло. Добрѣ, ако е само въ здравото тѣло, защо воловетѣ не се занимаватъ съ нѣщо по-велико, защо не сѫ културни като насъ? Защо слоноветѣ, птицитѣ, мравитѣ, които сѫщо сѫ здрави, не сѫ културни? - Ограничени сѫ тѣхнитѣ форми. Има едно съчетание на сили въ тѣхъ, което не имъ позволява да се развиватъ. Съврѣменнитѣ химици още не сѫ дошли до истинската наука, да изучаватъ материята. Тази материя, която тѣ изучаватъ още не е самата материя. Това е само проекция на материята, но не е още истинската материя. Сила и материя, това сѫ въпроси, които се разискватъ между ученитѣ, но ученитѣ още не изучаватъ силата. Тази сила, която тѣ изучаватъ е само проекция на истинската сила, която се проявява. И самиятъ животъ, който се изучава, не е още истинскиятъ животъ. Той е само проекция на онзи истински животъ въ природата. И съ тѣзи проекции, които изучаваме, ние мислимъ, че имаме сѫщностьта на нѣщата, сѫщностьта на материята. Нѣкой казва: какво нѣщо е материята? - Тя е една проекция, тя е като леда, по който зимно врѣме можешъ да минешъ, а лѣтно врѣме не можешъ. Защо зимно врѣме можешъ да минешъ? - Зимно врѣме има условия за леда, а лѣтно врѣме нѣма. Нѣкои казватъ: азъ мога да направя, каквото искамъ. Не можешъ да правишъ, каквото искашъ. Всѣко нѣщо трѣбва да се прави на врѣме. Ако онзи биволъ лѣга лѣтно врѣме въ локвата, това е отлично за него, той се брани отъ мухитѣ. Мислите ли, че, ако зимно врѣме легне въ локвата и излѣзе отъ тамъ, ще му бѫде приятно? Чудни сѫ хората, като казватъ: какъ, защо да не влѣза въ локвата! Казваме: да, лѣтно врѣме за бивола е добрѣ да влѣзе въ локвата, но зимно врѣме кракътъ му нѣма да стѫпи въ локвата. Ако влѣзе главата му ще пати. Нѣкои питатъ: защо не трѣбва да грѣшимъ? - Зимно врѣме е. Който стѫпи въ локвата, ще изгуби всички проекции на живота си. Казва нѣкой: е, докажи! Ела да ти докажа! Всѣки день, като бие камбаната, какво показва това? - Че единъ день и твоята камбана ще бие, че и твоята проекция на живота се развалила. Ами тогава, гдѣ е сѫщностьта на живота гдѣ сѫ Иванъ, Петъръ, Стоянъ, гдѣ е образътъ имъ? Гледамъ, отъ него останали глава, кости, но всичко това е празна работа. Това ли бѣше Иванъ? Не, ние отъ сега нататъкъ трѣбва да проучаваме истинския животъ. И до тогава, докато ние разсѫждаваме отъ само себе си, до тогава, докато търсимъ своята слава въ свѣта, ще имаме такава култура, като сегашната: навсѣкѫдѣ между хората ще има съмнѣния. Прави сѫ тѣ, но казвамъ: невъзможнитѣ нѣща за слона сѫ възможни нѣща за мишкитѣ и за птицитѣ. Единъ слабъ мостъ, прѣзъ който не е възможно да мине слонъ, понеже ще се строши, по този мостъ могатъ да минатъ хиляди мишки. Нѣкой казва: еди-кой си прави това, и азъ мога да го направя. Не, той е мишка, за него не е забранено да минава по този мостъ. Той може да мине прѣзъ този мостъ колкото пѫти иска, но ти си слонъ, за тебе не е позволено да минавашъ прѣзъ този слабъ мостъ. Тъй щото ние, съврѣменнитѣ хора, се различаваме единъ отъ другъ. Всѣки човѣкъ има извѣстенъ крѫгъ на своята дѣятелность; за всѣки човѣкъ има извѣстни ограничения, който природата е наложила; всѣки човѣкъ, отъ свое гледище, трѣбва да размисли, какъ да употрѣби разумно живота си. Всѣки трѣбва да се опрѣдѣли, своята слава ли търси, или славата на Оногози, който го е проводилъ.\nСега, ако ви зададатъ въпроса, отъ гдѣ сте дошли? - Ще кажете: не знаемъ, навѣрно отъ живота. Нѣкои питатъ: кѫдѣ е животътъ? - Общиятъ животъ прониква цѣлата природа, той е едно велико течение, скрито вѫтрѣ въ природата, но истинскиятъ животъ е достѫпенъ само за високо културнитѣ, за високо разумнитѣ сѫщества. Нѣкои питатъ: ами какво нѣщо е смъртьта? Азъ мога да ви обясня смъртьта, умирането, само чрѣзъ закона на аналогията, т.е. чрѣзъ закона на сравнението. Когато една рѣкичка трѣбва да мине прѣзъ пустинята, дѣто топлината е силна, тази малка рѣка не може да достигне до своето прѣдназначение, защото часть отъ водата ѝ се изпарява, а часть отъ водата ѝ се просмуква отъ почвата. Слѣдователно, много хора, на който животътъ протича, т.е. не може да достигне до великия животъ, до великото море, умиратъ; а онѣзи, великитѣ хора, на който животътъ има изобилно притоци, пристигатъ. И всѣки човѣкъ, който иска да се подигне, трѣбва да изучи този великъ законъ въ себе си, да знае: познава ли Оногози, който го е пратилъ на земята. Нѣкой отъ васъ ще каже: трѣбва да има нѣкой, който да ни научи. Всички ви учатъ, че прѣди 2,000 години е дошълъ Христосъ, но я запитайте този, който учи за Бога, дали има едно положително вѣрую? - Не, той нѣма едно положително вѣрую. Я запитайте този, който има една положителна връзка съ Бога дали може да ви каже нѣщо за тази реалность, дали може да ви докаже, че действително е свързанъ съ Бога? Има мнозина вѣрующи, който иматъ тази опитность; има други, който сѫ на пѫть да я добиятъ, но тази опитность се добива чрѣзъ голѣми жертви. Ние, при сегашното си състояние, не можемъ да добиемъ тази истина. Тъй както сме сега въ живота, ние мислимъ, че за да се домогнемъ до тази велика Истина, трѣбва да се лишимъ, да се откажемъ отъ благата на живота. Това не е вѣрно. Ако се домогнемъ до тази велика Истина, животътъ ни ще се осмисли, защото ще придобиемъ и Любовьта, а Любовьта е, която осмисля нѣщата. Забѣлѣжете, има единъ великъ законъ въ Любовьта: онзи, който ви обича и когото вие обичате, ще се радва на малкитѣ нѣща, който му давате. Онзи, който те обича, може да ти даде една малка сѣмка, и ти ще се радвашъ на тази сѣмка, защото отъ нея ще излѣзе нѣщо велико. Само Любовьта може отъ малките нѣща да прави велики работи. Като посадишъ тази сѣмка, слѣдъ година отъ нея ще излѣзе цѣло дърво. Великитѣ нѣща вънъ отъ Любовьта постоянно се смаляватъ, разрушаватъ и въ края на краищата, нищо не остава отъ тѣхъ. Когато нѣмаме Любовьта въ себе си, за насъ великитѣ нѣща постоянно се смаляватъ, а когато имаме Любовьта, отъ този малъкъ животъ се образуватъ великитѣ, Божественитѣ работи, и тогава идватъ великитѣ блага, великата хармония въ живота. Всичко това трѣбва да се опита.\nМиналата седмица ви говорихъ, че мнозина, искатъ да говорятъ за Истината, като за нѣщо външно обективно. Истината обективно не може да се проучва. И Любовьта обективно не може да се проучва. И Мѫдростьта обективно не може да се проучва. Туй, което ти можешъ да обхванешъ не е Истина, то е само единъ фактъ. Истината е извънъ нашия умъ. Любовьта сѫщо е извънъ нашия умъ. Истината по нѣкой пѫть хвърля своитѣ проекции въ ума, и умътъ по косвенъ начинъ може да я проучава. Мѫдростьта хвърля своитѣ проекции отвѫтрѣ навънъ, т.е. къмъ външния свѣтъ. Какви сѫ тѣзи проекции? Когато Любовьта дойде у насъ, веднага ние се разширяваме, ставаме великани. Когато Любовьта изчезне, ние ставаме дребнички, като мушици. Когато Мѫдростьта проектира своитѣ проекции въ нашия умъ, ние ставаме велики, у насъ се явява единъ великъ замахъ и казваме: велико е това учение! Щомъ, обаче, Мѫдростьта се оттегли, ние ставаме обикновени, малки, дребни. Когато Истината внесе своитѣ проекции въ човѣшката душа, човѣкъ става силенъ, като Христа, може да жертвува живота си за другитѣ, за цѣлото човѣчество. Щомъ Истината оттегли проекцията си отъ човѣшката душа, ние имаме единъ типъ като Юда, който върши престѫпления и послѣ отива да се самоубива. Значи имаме два типа въ свѣта: Юда, който търсеше своята слава и мислеше само за себе си; и Христосъ, който търсѣше славата на Онзи, Който Го е проводилъ. И двамата умрѣха. Христосъ умрѣ по-рано, но възкръсна. Юда умрѣ по-послѣ, но не можа да възкръсне. И единиятъ се размножи, и другиятъ се размножи. Послѣдователитѣ на Юда днесъ не сѫ малко. Казвате: а, послѣдователи на Юда! Ами че послѣдователи сѫ! Навсѣкѫдѣ има послѣдователи на Юда. Слѣдователно, между тѣзи два принципа, който виждаме въ учението на Юда, и въ учението на Христа, има една велика борба, която ние трѣбва да завършимъ. Нѣкои казватъ: е, какво ще се говори за учението на Юда? Нека се запитаме, свободни ли сме отъ влиянията, отъ недъзитѣ на Юда? Когато бръкнемъ въ кисията на нѣкого, когато отнемешъ живота му, имането му, когато го обезчестишъ, когато отнемешъ всичкото му цѣломѫдрие, това не е ли учението на Юда? Когато внесешъ онѣзи велики, дълбоки качества въ душата на човѣка, когато внесешъ онова чувство на самопожертвуване, на себеотрицание въ живота на човѣка, да бѫде той готовъ да жертвува здраве, сили и животъ за другитѣ, не е ли това учението на Христа? Ние казваме: ето единъ човѣкъ, който не разбира живота! Споредъ насъ, въшката, която се качва на главата ми, нищо не работи и живѣе на моята смѣтка, е много културна! Тя казва: нека този човѣкъ работи заради мене. Азъ ще си смуча, ще ямъ готовата храна. Не, въ това нѣма никаква култура! Азъ говоря сега за духовнитѣ хора. Ние трѣбва да се отърсимъ отъ учението на Юда, отъ туй криво разбиране. Какво прѣдставлява Юда? - Той е само единъ символъ. Който говори за себе си, търси своята слава.\nИ тъй, всички ние, за да се разберемъ като хора, като братя, трѣбва да туримъ принципа, учението на Юда долу на опашката, а принципа учението на Христа, Божественото въ насъ - трѣбва да туримъ на първо мѣсто, трѣбва да го поощряваме. Такива хора азъ похвалявамъ. Какви хора? - Бѣднитѣ. Азъ не говоря за тия бѣдни хора, който по наслѣдство, кармически сѫ наслѣдили пороцитѣ на своитѣ дѣди и прадѣди. Азъ не съмъ съгласенъ съ тѣхъ. Азъ говоря за онѣзи бѣдни хора, за онѣзи разумни хора, който доброволно сѫ пожертвували своитѣ богатства, доброволно сѫ станали бѣдни. Тѣ могатъ да бѫдатъ богати, иматъ изкуството за това. Тѣ могатъ да станатъ и художници, и музиканти, но тѣ сѫ пожертвували всичко: своя животъ, своитѣ богатства - и то всичко даромъ. Тия хора азъ наричамъ възпитатели, учители на човѣчеството. Ще дойде день, когато великитѣ музиканти, великитѣ художници ще бѫдатъ Учители на човѣчеството. А сега, за да дойде единъ музикантъ да свири, трѣбва да му се плати. Казвате: е, такива сѫ условията! Да, такива сѫ условията на живота но кои условия? - Общитѣ условия, учението на Юда е такова. Турцитѣ казватъ: който дава пари, който си плаща, слуша великия виртуозъ, а който не плаща, седи отвънъ, нищо не може да чуе. Но азъ казвамъ: има изключения отъ това! Зная за единъ великъ виртуозъ въ Европа, който единъ день, слѣдъ като излизалъ отъ единъ концертъ, минавалъ покрай едно бѣдно момиченце, куцичко и като погледналъ въ очитѣ му, прочелъ нѣкакво особено желание. Пита го: защо седишъ тука? - Искахъ да влѣза въ салона да послушамъ, но нѣмахъ пари. Той се трогва отъ това и го запитва за адреса му. Момиченцето си дава адреса и се отегля. Една вечерь този великъ виртуозъ взима цигулката си и отива въ дома на момиченцето да му посвири даромъ. Слѣдъ като свири, той казва: това бѣше най-щастливиятъ моментъ въ моя животъ. Това бѣше най-хубавиятъ концертъ, който съмъ далъ нѣкога въ живота си. Защо? Защото това малко момиченце разбрало неговото свирене съ душата си. И той свирелъ съ душа. А сегашнитѣ виртуози - дойде нѣкой, даде концертъ, прѣзъ всичкото врѣме слѣди, дали публиката ще хареса свиренето му. Той знае, че ако публиката не хареса свиренето му, втори пѫть нѣма да дойде. И той свири, прави усилия. Защо? - За да дойде публиката и втори пѫть. Онзи пъкъ, който свири безкористно, който изпълнява Божествения принципъ, за него не важи, кой ще дойде. Тукъ не важи количеството, а качеството. Ние, съврѣменнитѣ хора, сѫдимъ за едно учение по хората, който го слѣдватъ, дали учени хора го слѣдватъ, или прости. Азъ бихъ желалъ всички онѣзи учени хора, всички онѣзи благородни хора, всички онѣзи сиромаси, който сѫ пожертвували своитѣ богатства, своя животъ, да слѣдватъ това учение. Азъ ще имамъ всичкото почитание къмъ тѣхъ. Бихъ желалъ всички онѣзи благородни свещеници, всички проповѣдници, да излезатъ на сцената. Нѣкои казватъ, че врѣмето щѣло да подобри нѣщата. Врѣмето отдавна е дошло. Питамъ: прѣди хиляди години, когато дойде туй благоприятно врѣме, кой го използува? - Овцитѣ го използуваха. Защо не го използуваха вълцитѣ? - Има си причини за това. Ние, съврѣменнитѣ хора, защо не използуваме това учение сега? Всѣки ще се оправдае, ще каже: трѣбва да се осигуря. Ако си чиновникъ, имашъ 1,000 лв. мѣсечна заплата, ще искашъ 2,000 или 3,000 лева. Какво отъ това? Допуснете, че имате 100,000 лв. Осигурихте ли се? Не, ни най малко не се осигурихте. Вие се заблуждавате. Нима ако ме затворятъ въ нѣкой затворъ да лежа една година или десетъ години, та е все едно и сѫщо нѣщо? Не, материялнитѣ блага въ този свѣтъ само ще усилятъ страданията ви. Животътъ ви отъ единия до другия край ще бѫде само разочарования. Азъ бихъ желалъ да срещна единъ човѣкъ, на когото животътъ да не е пъленъ съ разочарования. Ние живѣемъ единъ чисто търговски животъ. Майкитѣ и бащитѣ днесъ сѫ търговци въ домоветѣ си. Тѣ отгледватъ дѣцата си, продаватъ дъщеритѣ и синоветѣ си на нѣкой богатъ момъкъ или мома, безъ да мислятъ дали сѫ добри, или не и спокойно си заминаватъ за онзи свѣтъ. Питамъ: кѫдѣ сѫ вашитѣ родители? - На онзи свѣтъ. Имате ли съобщение отъ онзи свѣтъ? - Сега нѣмаме, но за въ бѫдаще ще имаме съобщения. Не, ние още сега можемъ да имаме съобщения съ невидимия свѣтъ. Невидимиятъ свѣтъ е направилъ вече своята послѣдна инсталация. Ние можемъ да направимъ това съобщение. Днесъ науката е успѣла да постигне чрѣзъ безжичния телефонъ да се съобщаватъ хората отъ Парижъ до Лондонъ. По сѫщия начинъ можемъ да направимъ съобщения и ние съ невидимия свѣтъ и да чуемъ, какво се говори тамъ. Само че за всичко това трѣбва да имаме специално разположение на духа. Ще кажете: докажи това! Сега не може да се докаже. Дълги доказателства се изискватъ, за да се докаже всичко това. Когато вие ми говорите, че хората отъ Парижъ могатъ да се съобщаватъ съ тия отъ Лондонъ, и азъ бихъ ви казалъ: докажете! Има единъ законъ, обаче споредъ който, ако развиете въ себе си ясновидството, то, когато ви говоря Истината, ще видите, че отъ мене излиза единъ прѣкрасенъ синъ цвѣтъ, който съ нищо не може да се сравни. Послѣ ще забѣлѣжите, че отъ мене излиза единъ прѣкрасенъ блѣдо-жълтъ цвѣтъ. По всичко това вие ще разберете, че азъ ви говоря Истината. Ако ви лъжа, вие ще забѣлѣжите, че отъ моята душа излиза една тъмнина, заобиколенъ съмъ съ единъ мракъ. Ще кажете: какъ да познаваме, кой ни говори Истината, и кой не? - Ние виждаме нѣщата. Отъ сега нататъкъ ще ходимъ съ виждане. - Само разумниятъ човѣкъ ходи съ виждане. Той знае какъ да насочи своя погледъ, за да произведе тази свѣтлина.\nНие сега отлагаме, казваме: врѣмето още не е дошло. Като дойде Христосъ, Той ще ни научи. Що е Христосъ въ свѣта? - Той е Любовьта. Всѣки день Любовьта хлопа на вашитѣ сърдца. Ако вие изгубите този моментъ, ще чакате още нѣколко милиона години, докато дойдатъ други благоприятни условия. Това сѫ вълни. Азъ нѣма да се спирамъ да говоря за тѣзи вѫтрѣшни връзки, които сѫществуватъ между една и друга вълна на битието, които обхващатъ хората и ги водятъ въ вѣчностьта, т.е. не въ вѣчностьта, но ги подигатъ отъ една степень въ друга и разширяватъ тѣхното съзнание.\nХристосъ казва: „Онзи, който търси славата...“. На кого? - На Онзи, Който го е пратилъ. Питамъ: защо ние да не можемъ да възприемемъ този общъ животъ? Този общъ великъ животъ нѣма да обезсмисли нашия индивидуаленъ животъ. Напротивъ, ще го осмисли. Той ще бѫде единъ притокъ вѫтрѣ въ насъ. Когато Божественото дойде у насъ, то ще обнови живота ни, ще ни създаде единъ организъмъ съ органи много по-приспособени за животъ и дейность, отколкото сѫ сегашнитѣ. Въ сегашното ни положение ние се намираме въ колебание и въ двоумѣние, отъ гдѣ да започнемъ. Днесъ отъ западъ, отъ Англия, отъ Америка много американци, много англичани отиватъ въ Индия да изучаватъ Истината. Обаче най-виднитѣ адепти отъ Индия сѫ убѣдени, че тѣ сѫ дошли до края въ познаването на Истината, затова очакватъ отъ другадѣ да узнаятъ нѣщо повече за Истината. Сами тѣ я търсятъ. Европейцитѣ я търсятъ въ Индия, а индийцитѣ я търсятъ въ Европа. А тукъ, всѣки се сили да отиде въ Индия. Добрѣ, идете тамъ, посѣтете храмоветѣ имъ. Всичко ще намѣрите - разни учения, теории, но туй сѫщинското, за което душата ви копнѣе, къмъ което умътъ ви се стреми, нѣма да намѣрите. Истината, която вие търсите, може да придобиете само при едно условие, а именно: човѣкъ трѣбва да научи великия законъ, споредъ който при удобенъ случай да излиза изъ тѣлото си и да се прѣнася въ единъ далеченъ свѣтъ; тамъ, слѣдъ като научи Истината, ще се върне отново на земята, за да я познае. Сега нѣкои привеждатъ този стихъ отъ Евангелието, дѣто Христосъ взелъ двама отъ своитѣ ученици и ги завелъ на планината. Казвате: на високо мѣсто ги заведе Христосъ. Че колко високо бѣше това мѣсто? Ние знаемъ високитѣ мѣста на Палестина. Да, на много високо мѣсто ги изведе Христосъ! То не бѣше височина 10 клм., не бѣше и 20 клм., не бѣше и 100 клм., то бѣше много високо мѣсто! Ще каже нѣкой: това нѣщо не съотвѣтствува съ разказа въ Евангелието. Единъ човѣкъ на земята не може да свѣтне. На друго мѣсто свѣтва. Тамъ, на планината се явили Илия и Мойсей и се разговаряли съ Христа. Слѣдъ този разговоръ, Христосъ, съ двамата си ученици се върна назадъ. Слѣдователно, ние трѣбва идейно да се подигнемъ. Човѣкъ трѣбва да излѣзе извънъ себе си. Тѣзи опити сѫ правили мнозина. Нѣкои хора, като излѣзатъ вънъ отъ себе си, не искатъ да се върнатъ назадъ, затова не ги пущатъ. Днесъ хората не сѫ достатъчно честни. Ние сме пратени на земята като. Въ затворъ, наказани сме. Понеже нашитѣ пазители отговарятъ за насъ, то за да ни заставятъ да стоимъ тукъ, не искатъ да ни пуснатъ да излѣземъ извънъ тѣлото си. Ако сме достатъчно честни, нѣкой пѫть биха ни пуснали да излѣземъ за малко отъ този затворъ и пакъ да се върнемъ. Индуситѣ казватъ, че ние сме дошли на земята въ този затворъ, за да ликвидираме съ своята карма. Азъ пъкъ казвамъ: ние сме изпратени на земята отъ невидимия свѣтъ, за да научимъ нѣкои уроци, да свършимъ училището. Докато не свършимъ училището, нѣма да ни пускатъ въ другия свѣтъ като неканени гости само за беля на своитѣ майки и бащи. Казва Христосъ: „Който търси славата на Онзи, който го е пратилъ, Той е истински“. Този жарь, да търсите славата Божия, трѣбва да се зароди въ душата ви. Туй желание трѣбва да стане непрѣодолимо. И сега, като ви говоря за Господа, ще кажете: е, пакъ се говори за този Господь, Който разваля свѣта. Има наистина единъ Господь, който разваля свѣта, но азъ не ви проповѣдвамъ за него. Азъ ви проповѣдвамъ за този Господь, Който е направилъ свѣта. Седалището на онзи Господь, който разваля свѣта, е човѣшкиятъ търбухъ, а седалището на този Господь, Който е направилъ свѣта е на друго мѣсто - то е въ човѣшката душа, въ човѣшкия духъ. Тия хора, въ душата, въ духа на които живѣе Богъ, това сѫ онѣзи велики хора, това сѫ гении, Учители на човѣчеството, които сѫ дали най-високото проявление въ музиката, въ поезията, въ изкуството - изобщо въ всички направления. Това сѫ души, които подтикватъ човѣчеството напрѣдъ. Тѣ сѫ имали опитностьта да излизатъ отъ тѣлото си. Слѣдователно, вие, които ме слушате и за васъ не е изключена възможностьта да имате сѫщата опитность. Вие казвате: по благодатъ не може ли? - Не може. Проекциитѣ само ставатъ по благодать. Въ Любовьта има единъ великъ законъ, той е слѣдниятъ: по нѣкой пѫть тя сама се разкрива, но само на онѣзи, които могатъ да я възприематъ и да се ползуватъ отъ нея. За да ви се разкрие Любовьта, трѣбва да прѣминете нѣколко закона: закона на жертвата и закона на самоотричането. Вие казвате нѣкому: раздай имането си! Какъ имането си! Е, напусни жена си и дѣцата си! Какъ, да напусна жена си и дѣцата си! Значи, страхъ ви е. Та ти съ жена ли се роди? - Самъ се роди. И жена ти, и дѣцата ти сами се родиха. Съ това азъ не подронвамъ сѣмейния животъ, но казвамъ, че вие имате криво разбиране за сѣмейния животъ. Докато сѣмейниятъ животъ е поставенъ въ една правилна насока, има смисълъ, но ако не се постави на правилни начала, докато не излѣзе отъ затвора, той прѣдставлява цѣлъ адъ. Съврѣменнитѣ хора казватъ: който иска да поумнѣе, нека се ожени. Азъ пъкъ казвамъ обратното: който е глупавъ, да се не жени; който е уменъ, нека се жени. Питамъ: ако глупавитѣ хора се женятъ, какви дѣца ще родятъ? Ако се женятъ умнитѣ хора, какви дѣца ще родятъ? Ако трѣбва да се женятъ хората, споредъ мене, трѣбва да се женятъ най-умнитѣ, най-ученитѣ, най-възвишенитѣ, най-благороднитѣ мѫже и жени. Тѣ трѣбва да изпълнятъ този великъ законъ по най-разуменъ начинъ. И тогава тия хора нѣма да бѫдатъ мѫже и жени, тѣ се съединяватъ съ Бога и прѣдставляватъ образъ и подобие Божие.\nТа, казвамъ: вие трѣбва да търситѣ Истината, която е вложена въ вашата душа. Не ви убѣждавамъ, но казвамъ, че тази Истина е много цѣнна за мене, а сѫщевременно тя е цѣнна и за васъ, като души. Словото Божие, което прѣдставлява тази велика Истина, се състои отъ безбройни сѣмена, които, за да посадя, избирамъ специаленъ методъ. Този методъ е слѣдниятъ: азъ прѣдварително проучвамъ почвата и като видя, че тия сѣменца биха се развили въ тази почва, не ги сѣя. Нѣкой казва: сѣй въ тази почва! Не, въ тази почва ще сѣя други сѣмена, но тия цѣннитѣ нѣма да сѣя. Най-цѣннитѣ сѣмена ще сѣя въ най-хубавата почва. Казвамъ: това учение е учение на свободата. Вие имате сърдца, вие имате умове, вие имате души, вие имате духове - опитайте сами тази велика Истина. Ако се съмнѣвате не пипайтѣ, занимавайте се съ други работи! Ще кажете: врѣмето още не е дошло. Не, онѣзи отъ васъ, които чуятъ първиятъ зовъ, първото хлопане, както вашиятъ приятель хлопа на вратата, не се излежавайте на леглото! Станете изведнъжъ и отворете! Така трѣбва да постѫпи онзи който очаква приятеля си; така трѣбва да постѫпи онази приятелка, която очаква приятелката си. Сега вие ще направите една пермутация, ще кажете: не може ли да се каже, че така трѣбва приятеля да очаква своята приятелка? - Не, такава пермутация не можемъ да направимъ. Защо? Чудни сѫ хората, когато изнасятъ своитѣ криви образи. Човѣкъ, който иска да се домогне до тази велика Истина, трѣбва да знае, какво нѣщо е животътъ; трѣбва да знае, какви трѣбва да бѫдатъ отношенията му къмъ Бога, и къмъ хората; той не трѣбва да бѫде нито мѫжъ, нито жена. Той трѣбва да съедини тѣзи два принципа въ едно тѣло, да нѣма никакви съблазни. Ще кажете: ами въ онзи свѣтъ нѣма ли жени? - Нѣма. Ами мѫже? - И мѫже нѣма. Въ онзи свѣтъ нѣма нито мѫже, нито жени, тамъ има благородни човѣци, тамъ има само души. Ще кажете: ами какъвъ ще бѫде тогава животътъ? Казва Писанието: „Око не е видѣло, и ухо не е чуло това, което Богъ е приготвилъ за онѣзи, които Го любятъ“. Кое ухо, и кое око? - Очитѣ и ушитѣ на глупавитѣ никога не сѫ видѣли и чули това, което Господь е приготвилъ за тѣхъ. Но очитѣ и ушитѣ на разумнитѣ ще видятъ и чуятъ това, което е приготвено за великитѣ души. Слѣдователно, ние се намираме прѣдъ великата Истина на живота, и трѣбва да я търсимъ. Нѣма по-велико, по-мощно нѣщо въ свѣта отъ това, човѣкъ да намѣри Истината, да търси славата Божия! Слѣдъ като човѣкъ намѣри тази слава, всички нѣща въ живота му ще се наредятъ по единъ хармониченъ начинъ. Само така човѣкъ ще разбере Истината и ще се освободи веднъжъ за винаги отъ робството, въ което се намира. И тогава той ще освободи не само себе си, но ще бѫде въ сила да освобождава и другитѣ хора. Туй, което днесъ считаме за сила, това не е сила. Всѣки се намира подъ едно вѫтрѣшно, морално робство. Всѣки се страхува. Отъ какво? - Че ще умрѣ, а при това пакъ умира. Всѣки се страхува, че ще осиромашѣе, а при това, въ края на краищата, всички осиромашаваме. И при това, знаете ли какъ? Често, у българитѣ има единъ обичай, като имъ говоришъ, цъкатъ. Азъ харесвамъ това цъкане. Какво означава то? - Очудване. Бре, чудна работа!\nИ тъй, ние ще отворимъ умоветѣ си, ще отворимъ сърдцата си, ще отворимъ душитѣ си, ще отворимъ духоветѣ си за великото, за възвишеното. Тогава ще дойде Божествениятъ Духъ, който ще донесе свобода на човѣчеството. Кога ще стане това? - Въ онзи тържественъ день, когато и най-малкитѣ тайни на живота ще се разрѣшатъ. Тогава вие ще се наречете хора на великата нова култура, която се готви. Въ тази култура смърть нѣма да има, тя ще изчезне. Тогава ние ще бѫдемъ свободни, както сѫ свободни онѣзи наши напреднали братя, наречени ангели, арахангели, херувими, серафими. Тия велики братя сѫ произлѣзли все отъ човѣшката раса, но сѫ живѣли при по-благоприятни условия, който използували разумно. Вие не използувахте разумно условията, но днесъ тия велики братя правятъ усилия да ви покажатъ пѫтя, за да добиете тази свобода, която тѣ иматъ, щомъ добиете тази свобода вие ще я дадете и на ония по-малки ваши братя, който я очакватъ.\n‘‘Беседа, държана от Учителя на 25 януари, 1925 г. в гр. София‘‘\nВ света трябва да съществува една мярка. Математиците имат такава мярка. Тя е единицата. Техният аршин е мярката, с която започват. Отнемете на математиците единицата, и математиката сама по себе си пада. В геометрията единицата е точката. За да се проектират нещата, трябва да има проекция. Изобщо, всички науки си имат известни максими, известни единици мерки. Изкуствата също си имат мярка. И човешките постъпки си имат мярка, макар че ние сме изгубили всички тия мерки. Съвременните моралисти още не са установили една неизменна мярка за морала. Например, туй, което е морално за индусите, не е морално за европейците; и туй, което е морално за европейците, не е морално за индусите. Има някакво различие в морала. Това нещо някои обясняват с културата на хората. Казват: по-високо културните хора. Добре, ако вземем една култура в този висок смисъл, не култура като нашата, която има толкова недъзи, питам: В какво седи тази култура по-високо? Ние можем да кажем за някоя култура, че е висока; можем да кажем за някого, че има висок морал, обаче моралът трябва да бъде неизменен, съвършен, а не ту един, ту друг - всеки ден да се мени. Значи, в живата природа съществуват такива норми, които всеки жив човек трябва да знае. Незнанието не ни избавя от отговорности, не ни избавя и от последствията на страданията. От какво произтичат страданията в света? Ние определяме: всички страдания произтичат от изгубването на тези норми. Съвременните учени хора, например, когато разискват закона за наследствеността; или индусите, които разискват закона за прераждането; или египтяните, които са разисквали закона за преселението на душите, това са все закони, които съществуват в природата, не са някаква теория. Туй, че в живота има някакви противоречия, то е друг въпрос. Туй пък, че душата странства, това е факт; че душата се облича в разни форми, това е факт; че душата наследява качествата на тези форми, това е факт. Следователно, тези факти може да се обяснят по един или по друг начин. Ако ние искрено търсим Истината, тия факти можем да разрешим правилно; ако не сме заинтересувани, не можем да ги разрешим. Значи, в съвременния свят съществуват две мерки - на търговски език казано - съществуват две фактури. В моралния свят едната мярка съществува вътре в нас, тя е за нас лично, а другата мярка съществува за окръжаващите. За всички животни, които са под нас, ние имаме една мярка, а за самите нас - друга мярка. Щом ни сполети някое нещастие, казваме: Как тъй Бог да не обърне внимание на нас, как е допуснал да боледуваме? Някой казва: Как тъй аз да изгубя имането си? Как тъй да ми изгори къщата? Все този философски въпрос поставяме. Но, когато аз чуя, че в някой двор някоя кокошка се оплаква, плаче, търси някой да я спаси, казваме: Е, това е друг въпрос. Тази кокошка е отлична, много хубава е, тя трябва да умре! Защо? - За да се нахранят хората. Сега, според същия морал, да допуснем, че хората са също такива същества, които разсъждават, чувстват, мислят и живеят в такива курници. Това е предположение, вмъкнати идеи между другите, но допускам го за сравнение, за изяснение на мисълта си. Един ден, някои същества, по-висши от вас, дават си някакво угощение и казват: За това наше угощение, някоя от кокошките в този курник трябва да умре! Вие веднага казвате: Ама как е възможно, тези същества да си позволяват това нещо? Нали са разумни същества те? Ами и вие нали сте разумни същества, как си позволявате да изяждате кокошките, да ги вадите от техния курник? Да, но те са кокошки! Ами вие пък сте човек! Това са разсъждения, които се зараждат от вашата лична мярка. Ако в света съществува Бог, ако съществува Божията Правда, ако съществува Божествена мярка за нещата, всички противоречия в живота трябва да изчезнат. Божественият закон еднакво има предвид всички живи същества. Ще ми възразите, че в живота има много мъчнотии. Да оставим настрана мъчнотиите, ние сами ги създаваме; те в природата не съществуват, отпосле са дошли. Мъчнотиите не влизат в нашите разсъждения.\nХристос казва: „Който говори от самосебе си, иска своята си слава; а който иска славата на Оногози, който го е проводил, той е истински, и няма неправда в него.“ Онзи, който търси славата на Оногози, който го е изпратил, който му е дал ума, сърцето и живота, той е истински. Някои мислят, че човекът е много нещо, че той е създаден по образ и подобие Божие, че той има големи привилегии в света. Че има големи привилегии, с това съм съгласен, но има и големи задължения. Че има големи дарби, и с това съм съгласен, но има и големи отговорности. Питам ви сега: Какъв е човешкият морал? Аз ще направя едно малко сравнение. Мислите ли вие, че с една вощена свещ, или с една електрическа лампа, с които си служите, ще може да виждате чак до Марс, Сатурн или Юпитер? - Няма да можете. Вашата свещ на 10 км. едва ли ще бъде забелязана. Щом е така, защо ѝ давате такова преимущество? Друг е въпросът за слънцето. Слънцето е видимо не само за нашата планета, от светлината му се ползваме не само ние, но и всички други, по-разумни същества от нас, които със своите усъвършенствани телескопи по някой път ни наблюдават, как се движим, как живеем на земята. Те сега виждат, че тук, в София, в този салон има събрани хора, които разискват някакви философски въпроси, но не могат да чуят, какво се говори, защото не се интересуват. Аз не ви казвам да вярвате непременно в това, може да е така, може и да не е така, но питам: Всички онези вярвания, които вие сте наследили, на какво почиват? - Безспорно те почиват на един велик закон. Ние, съвременните хора, обаче, сме паднали толкова дълбоко в материята, мислим, че материалният живот е истинският живот. Ние разчитаме на видимото, на осезаемото, но то е съвършено преходно. Ние отдаваме на материалния живот голяма тежест. Умът, сърцето ни, всичко у нас е ангажирано все с дреболии от този живот. Рядко ще се намери нещо по-високо, което да занимава нашия ум, нашето сърце. Ако един ясновидец би погледнал в ума на някой съвременен човек, той ще види дрехи, обуща, рокли, яденета, кревати, интриги, бой с жена му, но едва ли би намерил някоя светла идея. Някой път хората казват за някого: Този човек е идеалист. Дайте 100,000 лева на двама идеалисти да си ги разделят, ще видите, колко са идеалисти! Веднага ще се яви спор за тия пари. Защо? Ние мислим, че в имането е всичко. Да, трябва да имаме, но какво? Под имане, аз не подразбирам да имаме пари. Парите са последствие на човешкия ум. Тогава какво трябва да имаме? Имущество ли? - Не. Живот трябва да имаме. Имуществото е последствие на живота. Тази пръст, този чернозем, който имаме, е последствие на живота. Тези форми са образувани от самия живот. Следователно, в основата на живота седи животворният Божествен Дух, който сформира нещата тъй, както е Нему угодно. Ако има едно същество, което може да сформира нещата в живота, да ги изменя, да ги допълва, то е именно този Божествен Дух, от който е произлязъл първоначално живота; от този живот пък е произлязъл човешкият ум.\nИ тъй, за да разбираме истинския смисъл на живота, за да го направим щастлив, за да внесем великия морал в него, трябва да разбираме великите Божии закони. Само тогава ще могат да се развият тези скрити дарби, скрити заложби, тия потенциални сили в човешката душа. Ако ви вкарам в една съвременна европейска лаборатория, в която всички елементи са наредени в около 10-20,000 малки шишенца, и ви накарам да ги побутате, как мислите, какво ще бъде вашето състояние след като излезете от тази лаборатория? Ако хванете едно шишенце пълно с азотна киселина и го подържите малко, тя ще ви предаде до известна степен своята сила, своите качества. Ако похванете едно шишенце със сярна киселина, и тя ще ви предаде своите качества. Тъй щото, всички вещи, с които ние, съвременните хора, се занимаваме, упражняват известно влияние върху нас. И за в бъдеще, ако искаме да въведем едно нормално възпитание в света, когато се създава едно училище, ще трябва да се повикат най-добрите хора, най-добрите майстори да направят училището, чиновете, масите, всички пособия. Като казвам, че трябва да се извикат най-добрите майстори, не разбирам майстори на изкуството, но подразбирам добрите хора, които, като работят, да не си кажат една лоша дума помежду. После тетрадките, книгите, всички училищни принадлежности, трябва да бъдат направени от незаинтересовани хора, които да са напълно безкористни. Хората казват: Е, столовете, масите, може да ги прави кой и да е. Да, досега те са правени все от кой и да е, но виждаме, какво възпитание имаме. После, искате да си направите една хубава къща. Извикайте за това нещо не само най-добрите майстори по изкуство, но и най-добрите по характер, по естество, та като градят вашата къща, да не си кажат нито една лоша дума. Иначе, вие може да имате някоя хубава, хигиенична къща, но тя ще бъде пропита от лошите неразположения на работниците, около която те са изпили до 100-тина кг. бира, 50 кг. вино и ракия, и тази отровена кръв на работниците е влязла, чрез енергията им, в камъните. По такъв начин вие никога не ще може да се освободите от лошите влияния на тази къща. Вие може да учите какъвто морал искате, но от лошите влияния няма да се освободите. Днес ви учат, че трябва да вярвате в Бога, но как да приложите тази вяра, как да подобрите живота си, нищо не ви казват. Чудни са съвременните хора в своите разсъждения! Ако аз дам на най-добрата си предачка най-лошата вълна, то, колкото и да е изкусна тя, не ще може да изпреде лошата вълна - нищо няма да стане от нея. Мислите ли, че ако дадете на най-великия виртуоз една дъска с четири струни, та той ще може на тази дъска да изсвири 7-ата, или 9-ата симфония на Бетховен? Каква симфония ще може да ви изсвири? - То ще бъде симфония на счупената дъска. Мислите ли, че ние, съвременните хора, с тия хилави тела ще можем да се занимаваме с велики работи? Някой казва: Аз искам да проникна в тайните на природата искам да се занимавам с окултна наука. Казвам: Че как мислиш ти, с тази счупена дъска ще можеш ли да изпълниш тези велики работи, тази велика симфония? Някой казва: Е, аз имам здраво тяло. Добре, ако е само в здравото тяло, защо воловете не се занимават с нещо по-велико, защо не са културни като нас? Защо слоновете, птиците, мравките, които също са здрави, не са културни? - Ограничени са техните форми. Има едно съчетание на сили в тях, което не им позволява да се развиват. Съвременните химици още не са дошли до истинската наука, да изучават материята. Тази материя, която те изучават още не е самата материя. Това е само проекция на материята, но не е още истинската материя. Сила и материя, това са въпроси, които се разискват между учените, но учените още не изучават силата. Тази сила, която те изучават е само проекция на истинската сила, която се проявява. И самият живот, който се изучава, не е още истинският живот. Той е само проекция на онзи истински живот в природата. И с тези проекции, които изучаваме, ние мислим, че имаме същността на нещата, същността на материята. Някой казва: Какво нещо е материята? - Тя е една проекция, тя е като леда, по който зимно време можеш да минеш, а лятно време не можеш. Защо зимно време можеш да минеш? - Зимно време има условия за леда, а лятно време няма. Някои казват: Аз мога да направя, каквото искам. Не можеш да правиш, каквото искаш. Всяко нещо трябва да се прави навреме. Ако онзи бивол ляга лятно време в локвата, това е отлично за него, той се брани от мухите. Мислите ли, че, ако зимно време легне в локвата и излезе от там, ще му бъде приятно? Чудни са хората, като казват: Как, защо да не вляза в локвата! Казваме: Да, лятно време за бивола е добре да влезе в локвата, но зимно време кракът му няма да стъпи в локвата. Ако влезе главата му ще пати. Някои питат: Защо не трябва да грешим? - Зимно време е. Който стъпи в локвата, ще изгуби всички проекции на живота си. Казва някой: Е, докажи! Ела да ти докажа! Всеки ден, като бие камбаната, какво показва това? - Че един ден и твоята камбана ще бие, че и твоята проекция на живота се развалила. Ами тогава, къде е същността на живота къде са Иван, Петър, Стоян, къде е образът им? Гледам, от него останали глава, кости, но всичко това е празна работа. Това ли беше Иван? Не, ние от сега нататък трябва да проучваме истинския живот. И дотогава, докато ние разсъждаваме от самосебе си, дотогава, докато търсим своята слава в света, ще имаме такава култура, като сегашната: навсякъде между хората ще има съмнения. Прави са те, но казвам: Невъзможните неща за слона са възможни неща за мишките и за птиците. Един слаб мост, през който не е възможно да мине слон, понеже ще се строши, по този мост могат да минат хиляди мишки. Някой казва: Еди-кой си прави това, и аз мога да го направя. Не, той е мишка, за него не е забранено да минава по този мост. Той може да мине през този мост колкото пъти иска, но ти си слон, за тебе не е позволено да минаваш през този слаб мост. Тъй щото ние, съвременните хора, се различаваме един от друг. Всеки човек има известен кръг на своята деятелност; за всеки човек има известни ограничения, които природата е наложила; всеки човек, от свое гледище, трябва да размисли, как да употреби разумно живота си. Всеки трябва да се определи, своята слава ли търси, или славата на Оногози, който го е проводил.\nСега, ако ви зададат въпроса, откъде сте дошли? - Ще кажете: Не знаем, навярно от живота. Някои питат: Къде е животът? - Общият живот прониква цялата природа, той е едно велико течение, скрито вътре в природата, но истинският живот е достъпен само за високо културните, за високо разумните същества. Някои питат: Ами какво нещо е смъртта? Аз мога да ви обясня смъртта, умирането, само чрез закона на аналогията, т.е. чрез закона на сравнението. Когато една рекичка трябва да мине през пустинята, където топлината е силна, тази малка река не може да достигне до своето предназначение, защото част от водата ѝ се изпарява, а част от водата ѝ се просмуква от почвата. Следователно, много хора, на които животът протича, т.е. не може да достигне до великия живот, до великото море, умират; а онези, великите хора, на които животът има изобилно притоци, пристигат. И всеки човек, който иска да се повдигне, трябва да изучи този велик закон в себе си, да знае: познава ли Оногози, който го е пратил на земята. Някой от вас ще каже: Трябва да има някой, който да ни научи. Всички ви учат, че преди 2000 години е дошъл Христос, но я запитайте този, който учи за Бога, дали има едно положително верую? - Не, той няма едно положително верую. Я запитайте този, който има една положителна връзка с Бога дали може да ви каже нещо за тази реалност, дали може да ви докаже, че действително е свързан с Бога? Има мнозина вярващи, които имат тази опитност; има други, които са на път да я добият, но тази опитност се добива чрез големи жертви. Ние, при сегашното си състояние, не можем да добием тази истина. Тъй както сме сега в живота, ние мислим, че за да се домогнем до тази велика Истина, трябва да се лишим, да се откажем от благата на живота. Това не е вярно. Ако се домогнем до тази велика Истина, животът ни ще се осмисли, защото ще придобием и Любовта, а Любовта е, която осмисля нещата. Забележете, има един велик закон в Любовта: онзи, който ви обича и когото вие обичате, ще се радва на малките неща, който му давате. Онзи, който те обича, може да ти даде една малка семка, и ти ще се радваш на тази семка, защото от нея ще излезе нещо велико. Само Любовта може от малките неща да прави велики работи. Като посадиш тази семка, след година от нея ще излезе цяло дърво. Великите неща вън от Любовта постоянно се смаляват, разрушават и в края на краищата, нищо не остава от тях. Когато нямаме Любовта в себе си, за нас великите неща постоянно се смаляват, а когато имаме Любовта, от този малък живот се образуват великите, Божествените работи, и тогава идват великите блага, великата хармония в живота. Всичко това трябва да се опита.\nМиналата седмица ви говорих, че мнозина, искат да говорят за Истината, като за нещо външно, обективно. Истината обективно не може да се проучва. И Любовта обективно не може да се проучва. И Мъдростта обективно не може да се проучва. Туй, което ти можеш да обхванеш не е Истина, то е само един факт. Истината е извън нашия ум. Любовта също е извън нашия ум. Истината по някой път хвърля своите проекции в ума, и умът по косвен начин може да я проучва. Мъдростта хвърля своите проекции отвътре навън, т.е. към външния свят. Какви са тези проекции? Когато Любовта дойде у нас, веднага ние се разширяваме, ставаме великани. Когато Любовта изчезне, ние ставаме дребнички, като мушици. Когато Мъдростта проектира своите проекции в нашия ум, ние ставаме велики, у нас се явява един велик замах и казваме: Велико е това учение! Щом, обаче, Мъдростта се оттегли, ние ставаме обикновени, малки, дребни. Когато Истината внесе своите проекции в човешката душа, човек става силен, като Христа, може да жертва живота си за другите, за цялото човечество. Щом Истината оттегли проекцията си от човешката душа, ние имаме един тип като Юда, който върши престъпления и после отива да се самоубива. Значи имаме два типа в света: Юда, който търсеше своята слава и мислеше само за себе си; и Христос, който търсеше славата на Онзи, Който Го е проводил. И двамата умряха. Христос умря по-рано, но възкръсна. Юда умря по-после, но не можа да възкръсне. И единият се размножи, и другият се размножи. Последователите на Юда днес не са малко. Казвате: А, последователи на Юда! Ами че последователи са! Навсякъде има последователи на Юда. Следователно, между тези два принципа, които виждаме в учението на Юда, и в учението на Христа, има една велика борба, която ние трябва да завършим. Някои казват: Е, какво ще се говори за учението на Юда? Нека се запитаме, свободни ли сме от влиянията, от недъзите на Юда? Когато бръкнем в кесията на някого, когато отнемеш живота му, имането му, когато го обезчестиш, когато отнемеш всичкото му целомъдрие, това не е ли учението на Юда? Когато внесеш онези велики, дълбоки качества в душата на човека, когато внесеш онова чувство на самопожертване, на себеотрицание в живота на човека, да бъде той готов да жертва здраве, сили и живот за другите, не е ли това учението на Христа? Ние казваме: Ето един човек, който не разбира живота! Според нас, въшката, която се качва на главата ми, нищо не работи и живее на моята сметка, е много културна! Тя казва: Нека този човек работи заради мене. Аз ще си смуча, ще ям готовата храна. Не, в това няма никаква култура! Аз говоря сега за духовните хора. Ние трябва да се отърсим от учението на Юда, от туй криво разбиране. Какво представлява Юда? - Той е само един символ. Който говори за себе си, търси своята слава.\nИ тъй, всички ние, за да се разберем като хора, като братя, трябва да турим принципа, учението на Юда долу на опашката, а принципа учението на Христа, Божественото в нас - трябва да турим на първо място, трябва да го поощряваме. Такива хора аз похвалвам. Какви хора? - Бедните. Аз не говоря за тия бедни хора, който по наследство, кармически са наследили пороците на своите деди и прадеди. Аз не съм съгласен с тях. Аз говоря за онези бедни хора, за онези разумни хора, които доброволно са пожертвали своите богатства, доброволно са станали бедни. Те могат да бъдат богати, имат изкуството за това. Те могат да станат и художници, и музиканти, но те са пожертвали всичко: своя живот, своите богатства - и то всичко даром. Тия хора аз наричам възпитатели, учители на човечеството. Ще дойде ден, когато великите музиканти, великите художници ще бъдат Учители на човечеството. А сега, за да дойде един музикант да свири, трябва да му се плати. Казвате: Е, такива са условията! Да, такива са условията на живота, но кои условия? - Общите условия, учението на Юда е такова. Турците казват: Който дава пари, който си плаща, слуша великия виртуоз, а който не плаща, седи отвън, нищо не може да чуе. Но аз казвам: Има изключения от това! Зная за един велик виртуоз в Европа, който един ден, след като излизал от един концерт, минавал покрай едно бедно момиченце, куцичко и като погледнал в очите му, прочел някакво особено желание. Пита го: Защо седиш тука? - Исках да вляза в салона да послушам, но нямах пари. Той се трогва от това и го запитва за адреса му. Момиченцето си дава адреса и се оттегля. Една вечер този велик виртуоз взима цигулката си и отива в дома на момиченцето да му посвири даром. След като свири, той казва: Това беше най-щастливият момент в моя живот. Това беше най-хубавият концерт, който съм дал някога в живота си. Защо? Защото това малко момиченце разбрало неговото свирене с душата си. И той свирел с душа. А сегашните виртуози - дойде някой, даде концерт, през всичкото време следи, дали публиката ще хареса свиренето му. Той знае, че ако публиката не хареса свиренето му, втори път няма да дойде. И той свири, прави усилия. Защо? - За да дойде публиката и втори път. Онзи пък, който свири безкористно, който изпълнява Божествения принцип, за него не важи, кой ще дойде. Тук не важи количеството, а качеството. Ние, съвременните хора, съдим за едно учение по хората, които го следват, дали учени хора го следват, или прости. Аз бих желал всички онези учени хора, всички онези благородни хора, всички онези сиромаси, които са пожертвали своите богатства, своя живот, да следват това учение. Аз ще имам всичкото почитание към тях. Бих желал всички онези благородни свещеници, всички проповедници, да излязат на сцената. Някои казват, че времето щяло да подобри нещата. Времето отдавна е дошло. Питам: Преди хиляди години, когато дойде туй благоприятно време, кой го използва? - Овцете го използваха. Защо не го използваха вълците? - Има си причини за това. Ние, съвременните хора, защо не използваме това учение сега? Всеки ще се оправдае, ще каже: Трябва да се осигуря. Ако си чиновник, имаш 1000 лв. месечна заплата, ще искаш 2,000 или 3,000 лева. Какво от това? Допуснете, че имате 100,000 лв. Осигурихте ли се? Не, ни най-малко не се осигурихте. Вие се заблуждавате. Нима ако ме затворят в някой затвор да лежа една година или десет години, та е все едно и също нещо? Не, материалните блага в този свят само ще усилят страданията ви. Животът ви от единия до другия край ще бъде само разочарования. Аз бих желал да срещна един човек, на когото животът да не е пълен с разочарования. Ние живеем един чисто търговски живот. Майките и бащите днес са търговци в домовете си. Те отглеждат децата си, продават дъщерите и синовете си на някой богат момък или мома, без да мислят дали са добри, или не и спокойно си заминават за онзи свят. Питам: Къде са вашите родители? - На онзи свят. Имате ли съобщение от онзи свят? - Сега нямаме, но за в бъдеще ще имаме съобщения. Не, ние още сега можем да имаме съобщения с невидимия свят. Невидимият свят е направил вече своята последна инсталация. Ние можем да направим това съобщение. Днес науката е успяла да постигне чрез безжичния телефон да се съобщават хората от Париж до Лондон. По същия начин можем да направим съобщения и ние с невидимия свят и да чуем, какво се говори там. Само че за всичко това трябва да имаме специално разположение на духа. Ще кажете: Докажи това! Сега не може да се докаже. Дълги доказателства се изискват, за да се докаже всичко това. Когато вие ми говорите, че хората от Париж могат да се съобщават с тия от Лондон, и аз бих ви казал: Докажете! Има един закон, обаче според който, ако развиете в себе си ясновидството, то, когато ви говоря Истината, ще видите, че от мене излиза един прекрасен син цвят, който с нищо не може да се сравни. После ще забележите, че от мене излиза един прекрасен бледожълт цвят. По всичко това вие ще разберете, че аз ви говоря Истината. Ако ви лъжа, вие ще забележите, че от моята душа излиза една тъмнина, заобиколен съм с един мрак. Ще кажете: Как да познаваме, кой ни говори Истината, и кой не? - Ние виждаме нещата. От сега нататък ще ходим с виждане. - Само разумният човек ходи с виждане. Той знае как да насочи своя поглед, за да произведе тази светлина.\nНие сега отлагаме, казваме: Времето още не е дошло. Като дойде Христос, Той ще ни научи. Що е Христос в света? - Той е Любовта. Всеки ден Любовта хлопа на вашите сърца. Ако вие изгубите този момент, ще чакате още няколко милиона години, докато дойдат други благоприятни условия. Това са вълни. Аз няма да се спирам да говоря за тези вътрешни връзки, които съществуват между една и друга вълна на битието, които обхващат хората и ги водят във вечността, т.е. не във вечността, но ги повдигат от една степен в друга и разширяват тяхното съзнание.\nХристос казва: „Онзи, който търси славата“. На кого? - На Онзи, Който го е пратил. Питам: Защо ние да не можем да възприемем този общ живот? Този общ велик живот няма да обезсмисли нашия индивидуален живот. Напротив, ще го осмисли. Той ще бъде един приток вътре в нас. Когато Божественото дойде у нас, то ще обнови живота ни, ще ни създаде един организъм с органи много по-приспособени за живот и дейност, отколкото са сегашните. В сегашното ни положение ние се намираме в колебание и в двоумение, откъде да започнем. Днес от запад, от Англия, от Америка много американци, много англичани отиват в Индия да изучават Истината. Обаче най-видните адепти от Индия са убедени, че те са дошли до края в познаването на Истината, затова очакват от другаде да узнаят нещо повече за Истината. Сами те я търсят. Европейците я търсят в Индия, а индийците я търсят в Европа. А тук, всеки се сили да отиде в Индия. Добре, идете там, посетете храмовете им. Всичко ще намерите - разни учения, теории, но туй същинското, за което душата ви копнее, към което умът ви се стреми, няма да намерите. Истината, която вие търсите, може да придобиете само при едно условие, а именно: човек трябва да научи великия закон, според който при удобен случай да излиза из тялото си и да се пренася в един далечен свят; там, след като научи Истината, ще се върне отново на земята, за да я познае. Сега някои привеждат този стих от Евангелието, дето Христос взел двама от своите ученици и ги завел на планината. Казвате: На високо място ги заведе Христос. Че колко високо беше това място? Ние знаем високите места на Палестина. Да, на много високо място ги изведе Христос! То не беше височина 10 км., не беше и 20 км., не беше и 100 км., то беше много високо място! Ще каже някой: Това нещо не съответства с разказа в Евангелието. Един човек на земята не може да светне. На друго място светва. Там, на планината се явили Илия и Мойсей и се разговаряли с Христа. След този разговор, Христос, с двамата си ученици се върна назад. Следователно, ние трябва идейно да се повдигнем. Човек трябва да излезе извън себе си. Тези опити са правили мнозина. Някои хора, като излязат вън от себе си, не искат да се върнат назад, затова не ги пускат. Днес хората не са достатъчно честни. Ние сме пратени на земята като в затвор, наказани сме. Понеже нашите пазители отговарят за нас, то за да ни заставят да стоим тук, не искат да ни пуснат да излезем извън тялото си. Ако сме достатъчно честни, някой път биха ни пуснали да излезем за малко от този затвор и пак да се върнем. Индусите казват, че ние сме дошли на земята в този затвор, за да ликвидираме със своята карма. Аз пък казвам: Ние сме изпратени на земята от невидимия свят, за да научим някои уроци, да свършим училището. Докато не свършим училището, няма да ни пускат в другия свят като неканени гости само за беля на своите майки и бащи. Казва Христос: „Който търси славата на Онзи, който го е пратил, Той е истински“. Този жар, да търсите славата Божия, трябва да се зароди в душата ви. Туй желание трябва да стане непреодолимо. И сега, като ви говоря за Господа, ще кажете: Е, пак се говори за този Господ, Който разваля света. Има наистина един Господ, който разваля света, но аз не ви проповядвам за него. Аз ви проповядвам за този Господ, Който е направил света. Седалището на онзи Господ, който разваля света, е човешкият търбух, а седалището на този Господ, Който е направил света е на друго място - то е в човешката душа, в човешкия дух. Тия хора, в душата, в духа на които живее Бог, това са онези велики хора, това са гении, Учители на човечеството, които са дали най-високото проявление в музиката, в поезията, в изкуството - изобщо във всички направления. Това са души, които подтикват човечеството напред. Те са имали опитността да излизат от тялото си. Следователно, вие, които ме слушате и за вас не е изключена възможността да имате същата опитност. Вие казвате: По благодат не може ли? - Не може. Проекциите само стават по благодат. В Любовта има един велик закон, той е следният: по някой път тя сама се разкрива, но само на онези, които могат да я възприемат и да се ползват от нея. За да ви се разкрие Любовта, трябва да преминете няколко закона: закона на жертвата и закона на самоотричането. Вие казвате някому: Раздай имането си! Как имането си! Е, напусни жена си и децата си! Как, да напусна жена си и децата си! Значи, страх ви е. Та ти с жена ли се роди? - Сам се роди. И жена ти, и децата ти сами се родиха. С това аз не подронвам семейния живот, но казвам, че вие имате криво разбиране за семейния живот. Докато семейният живот е поставен в една правилна насока, има смисъл, но ако не се постави на правилни начала, докато не излезе от затвора, той представлява цял ад. Съвременните хора казват: Който иска да поумнее, нека се ожени. Аз пък казвам обратното: Който е глупав, да се не жени; който е умен, нека се жени. Питам: Ако глупавите хора се женят, какви деца ще родят? Ако се женят умните хора, какви деца ще родят? Ако трябва да се женят хората, според мене, трябва да се женят най-умните, най-учените, най-възвишените, най-благородните мъже и жени. Те трябва да изпълнят този велик закон по най-разумен начин. И тогава тия хора няма да бъдат мъже и жени, те се съединяват с Бога и представляват образ и подобие Божие.\nТа, казвам: Вие трябва да търсите Истината, която е вложена във вашата душа. Не ви убеждавам, но казвам, че тази Истина е много ценна за мене, а същевременно тя е ценна и за вас, като души. Словото Божие, което представлява тази велика Истина, се състои от безбройни семена, които, за да посадя, избирам специален метод. Този метод е следният: аз предварително проучвам почвата и като видя, че тия семенца не биха се развили в тази почва, не ги сея. Някой казва: Сей в тази почва! Не, в тази почва ще сея други семена, но тия ценните няма да сея. Най-ценните семена ще сея в най-хубавата почва. Казвам: Това учение е учение на свободата. Вие имате сърца, вие имате умове, вие имате души, вие имате духове - опитайте сами тази велика Истина. Ако се съмнявате не пипайте, занимавайте се с други работи! Ще кажете: Времето още не е дошло. Не, онези от вас, които чуят първия зов, първото хлопане, както вашият приятел хлопа на вратата, не се излежавайте на леглото! Станете изведнъж и отворете! Така трябва да постъпи онзи, който очаква приятеля си; така трябва да постъпи онази приятелка, която очаква приятелката си. Сега вие ще направите една пермутация, ще кажете: Не може ли да се каже, че така трябва приятеля да очаква своята приятелка? - Не, такава пермутация не можем да направим. Защо? Чудни са хората, когато изнасят своите криви образи. Човек, който иска да се домогне до тази велика Истина, трябва да знае, какво нещо е животът; трябва да знае, какви трябва да бъдат отношенията му към Бога, и към хората; той не трябва да бъде нито мъж, нито жена. Той трябва да съедини тези два принципа в едно тяло, да няма никакви съблазни. Ще кажете: Ами в онзи свят няма ли жени? - Няма. Ами мъже? - И мъже няма. В онзи свят няма нито мъже, нито жени, там има благородни човеци, там има само души. Ще кажете: Ами какъв ще бъде тогава животът? Казва Писанието: „Око не е видяло, и ухо не е чуло това, което Бог е приготвил за онези, които Го любят“. Кое ухо, и кое око? - Очите и ушите на глупавите никога не са видели и чули това, което Господ е приготвил за тях. Но очите и ушите на разумните ще видят и чуят това, което е приготвено за великите души. Следователно, ние се намираме пред великата Истина на живота, и трябва да я търсим. Няма по-велико, по-мощно нещо в света от това, човек да намери Истината, да търси славата Божия! След като човек намери тази слава, всички неща в живота му ще се наредят по един хармоничен начин. Само така човек ще разбере Истината и ще се освободи веднъж завинаги от робството, в което се намира. И тогава той ще освободи не само себе си, но ще бъде в сила да освобождава и другите хора. Туй, което днес считаме за сила, това не е сила. Всеки се намира под едно вътрешно, морално робство. Всеки се страхува. От какво? - Че ще умре, а при това пак умира. Всеки се страхува, че ще осиромашее, а при това, в края на краищата, всички осиромашаваме. И при това, знаете ли как? Често, у българите има един обичай, като им говориш, цъкат. Аз харесвам това цъкане. Какво означава то? - Учудване. Бре, чудна работа!\nИ тъй, ние ще отворим умовете си, ще отворим сърцата си, ще отворим душите си, ще отворим духовете си за великото, за възвишеното. Тогава ще дойде Божественият Дух, който ще донесе свобода на човечеството. Кога ще стане това? - В онзи тържествен ден, когато и най-малките тайни на живота ще се разрешат. Тогава вие ще се наречете хора на великата нова култура, която се готви. В тази култура смърт няма да има, тя ще изчезне. Тогава ние ще бъдем свободни, както са свободни онези наши напреднали братя, наречени ангели, архангели, херувими, серафими. Тия велики братя са произлезли все от човешката раса, но са живели при по-благоприятни условия, които използвали разумно. Вие не използвахте разумно условията, но днес тия велики братя правят усилия да ви покажат пътя, за да добиете тази свобода, която те имат, щом добиете тази свобода вие ще я дадете и на ония по-малки ваши братя, които я очакват.\n‘‘Беседа, държана от Учителя на 25 януари, [] г. в гр. София‘‘


Практикуваш ли това, което проповядваш? - ЖИВОТ\nНие сме пълни с добри намерения и в по-голямата си част се опитваме да практикуваме това, което проповядваме. Животът обаче е сложен и много от нас често са недостатъчни. Уверете се, че това не е толкова добро за цялостното ни здраве и благополучие. Ролевите модели са важни в нашия живот. Може да е учител, родител, доставчик на грижи за децата или шеф, но има шансове, че сте се вгледали в някого преди това. И шансовете са някой да погледне към вас.\nTragedy into Triumph - Inky Johnson Inspirational & Motivational Video (Януари 2021).\nТагове: Всекидневен уелнес, здраве, здравословен начин на живот


Екоинспекцията установи откъде са неприятните миризми - Arena Media\n01.02.2017 » Екоинспекцията установи откъде са неприятните миризми\nИзточникът на неприятните миризми, за които жителите на Русе сигнализират през последните няколко дни, не е промишлен. През периода 30-31 януари в екоинспекцията са постъпили 5 сигнала от централната част на града и района на Стоматологията. По постъпилите сигнали са извършени проверки, при част от които са присъствали и подателите на сигналите.\nУстановено е, че източникът на неприятните миризми е отоплението в битовия сектор. Констатирани са запалени контейнери за битови отпадъци по улиците „Николаевска“, „Стефан Стамболов“ и „Черноризец Храбър“. Всички податели на сигнали са уведомени своевременно за резултатите от проверките.\nИнспекцията е сезирала и кмета на Община Русе за направените констатации, за да предприеме мерки по компетентност. През периода на постъпване на сигналите вятърът е бил с посока запад-югозапад, което елиминира възможността неприятните миризми да са от района на Източна промишлена зона и Индустриален парк. Данните за качеството на атмосферния въздух не показват превишения на концентрациите на следените показатели, освен по фини прахови частици, което също е потвърждение за липса на промишлен характер на миризмите.\nВ момента се подготвят месечна справка за постъпилите сигнали от началото на годината и осъществената контролна дейност. Инспекцията ще сезира компетентните органи за всички постъпили и анонимни сигнали, както и за разпространението на информация в електронните платформи на несъстоятелни твърдения за наличие на промишлено замърсяване.


Соларните панели на бъдещето може да се полагат като спрей\nСоларните панели на бъдещето може да се полагат върху керемидите под формата на спрей, вместо както сега да се монтират на покривите.\nУчени от Университета на Торонто са изобретили нов начин за нанасяне на слънчевите клетки върху гъвкави повърхности, използвайки светлочувствителни материали, познати като колоидални квантови точки (CQDs).\nПринтирани върху гъвкав филм, CQDs биха могли да се използват като покритие за всякакви видове предмети - от лаптопи до самолетни крила. Повърхността на един автомобил, например, може да произведе достатъчно енергия за три 100-ватови крушки. Научният пробив би могъл да доведе и до значително намаление на цената на соларните панели.\nДва научни доклада, публикувани в журнала Advanced Materials and Applied Physics Letters показват, че методът може да се използва за гъвкави материали, без това да намалява ефективността на слънчевите клетки. Системата за полагане на соларния слой не е сложна. Тя може да се направи от накрайник за пръскане като тези във валцовите мелници, които охлаждат стоманата с вода, и няколко въздушни четки, закупени от обикновен бояджийски магазин.


Бялата висота, гр. Благоевград\nПредлагаме на вниманието Ви имот, находящ се в землището на град Благоевград, в непосредствена близост до бул. П. Яворов, свързващ ж.к.Еленово и ж.к.Струмско. Районът е с добра транспортна достъпност и ориентируемост. За имота е издадена виза за проектиране на търговско складова база със следните показатели: застрояване 50%, кинт 1,5 и h до 10м.(http://www.yavlena.com/53916)


В кулинарния свят на tillia: Януари 2013\nФото мигове януари 2013 г\nПрез този месец направих няколко снимки. Нищо особено, но реших да ги запазя :)\nИ последна публикация за месец януари!\nПубликувано от tillia в 23:13 ч. 12 коментара:\nРиба с чесън и кашкавал\n600 – 800 г филе от риба\nкашкавал (топено сирене или друг вид сирене)\nсол, черен пипер, копър (девисил или подправка за риба)\nможе малко бяло вино\nРибата се нарязва на порции, лукът се нарязва на полумесеци. Всички съставки за маринатата се размесват. Рибата се маринова не по-малко от 1 час.\nСлед това се отцежда добре, овалва се в брашно и се пържи от двете страни до златиста коричка. 2-3 минути преди да стане напълно готова, на всяка порция се слага пасиран чесън и веднага отгоре парче или настърган кашкавал (сирене). Огънят се намалява до минимум, покрива се тигана с капак и се изчаква сиренето да се разтопи.\nНо аз правя и друг вариант – пека рибата.\nНабрашнената риба се нарежда в намаслена тавичка. Отгоре всяко парче се намазва с олио.\nПече се до зачервяване. Няколко минути преди да се изключи фурната, рибата се намазва с пасирания чесън и отгоре се нарежда кашкавал на парчета или рендосан, или друго сирене. Запича се.\nОще един вариант – пасираният чесън се смесва с намачкано сирене и се нарежда върху парчетата риба. Запича се.\nИзточник: точен линк не мога да дам, отдавна имам рецептата преведена и записана, но е от сайта на Ирина Кутова.\nПубликувано от tillia в 23:42 ч. 13 коментара:\nЕтикети: риба, ястия с месо\nТова е баницата, която направих за Бабин ден.\nСтара рецепта, от времето когато си точехме корите за баница. Нямаше готови, като сега. По едно време на пазара се появиха софийски кори - тънки, нежни, особено подходящи за баклава. На пакета така и пишеше - "Фини кори".\nРецептата беше известна под това име и затова го запазих.\nБаницата може да се направи навита или налагана.\nЗамених содата с 1 ч. л. бакпулвер, който смесих с брашното. Стана много пухкава и вкусна баница.\n12 фини кори за баница\n1 непълна ч.ч. брашно (100 – 120 г)\n1 равна ч.л. сода бикарбонат /бакпулвер/\n¾ ч. ч. олио\nПрави се смес от разбитите яйца, натрошеното сирене, брашното и киселото мляко, с разтворената в него сода. Ако се използва бакпулвер, той се смесва с брашното. Ориентировъчно сместа се разделя на 7 части – 6 за плънка и 1 за намазване отгоре. Горе-долу по 3- 4 с. л. на кора\nПоръсва се една кора с олио, върху нея се слага втора кора, която също се поръсва с олио и равномерно се разстила част от яйчената смес.\nКорите се навиват на руло и се поставят в намазана тава ( правоъгълна или кръгла – за вита баница).\nОтгоре се намазват с останалата яйчена смес. Оставят се около половин час да омекнат хубаво. Поръсват се останалото олио и се нареждат парченца масло или маргарин.\nБаницата се пече в предварително загрята умерена фурна, на 180 градуса С.\nОще гореща, се напръсква леко с вода, завива се с хартия и след това с плътна кърпа, за да се задуши и да остане мека.\nИли тавата внимателно се обръща с дъното нагоре и се закрепва на ръбовете на 3 купи или чаши. Покрива се с кърпа и се оставя да поизстине.\nА това е подаръка, който получих за Бабин ден. Случайно съвпадна със снимката на профила ми във Фейсбука :)\nПубликувано от tillia в 0:31 ч. 32 коментара:\nЕтикети: сирене, солена баница, тестени\nПлънка с ориз, стафиди и орехи\nТази плънка използвам главно за постни ястия. Харесвам леко сладникавият вкус. Често я нападаме преди да напълним съответните зеленчуци и определено намаляваме количеството й :)\nПълнените сухи чушки и зелеви сарми са задължителни на Бъдни вечер. Снимките са от тогава, но съм ги забутала по папките и чак сега им дойде времето !:)\n2 - 3 глави лук\nпо 50 г стафиди и орехи\nВ сгорещеното олио се задушава ситно нарязаният лук. Прибавя се оризът и се запържва / използвам бланширан ориз ,той най се харесва у дома/. Добавят се стафидите и 1,5 ч.ч. топла вода. Подправя се със сол и черен пипер.\nВри на тих огън, докато оризът поеме водата.\nПрибавят се едро счуканите орехи и сместа се разбърква добре.\nС нея се пълнят чушки (пресни, от туршия или сухи - предварително накиснати, за да поомекнат), потопява се отвора в брашно, за да се запечата или се завиват сарми - от зелеви листа, лозови листа, листа от липа, листа от лобода - в зависимост от сезона.\nПодреждат се в тенджера, покриват се с чиния. Налива се топла, подсолена вода /или смес от зелев сок и вода/. Ври до готовност на ориза.\nЯстието може да се приготви и на фурна, като чушките или сармите се нареждат в тава, налива се подсолена вода /или смес от зелев сок и вода/ , отгоре се поръсват с олио и се пекат.\nС тази плънка пълня и пиле. След това запичам във фурната.\nПубликувано от tillia в 19:47 ч. 36 коментара:\nЕтикети: кисело зеле, орехи, ориз, сарми, стафиди, ястия без месо\nЧестит Бабин Ден !\nНа тези, които празнуват днес\nДа бъдем вечно млади, здрави, щастливи, мили и нежни и още дълги години да се раздаваме и радваме деца, внуци и правнуци!\nИ както подобава на празник, да се почерпим\nИ с един бърз сладкиш, приготвен от останалият ми блат от кекса "Изненада" и крем по подобие на крема от Ябълков десерт без печене .\nЧЕСТИТ ПРАЗНИК! Да ви е сладко!\nПубликувано от tillia в 17:11 ч. 28 коментара:\nКартофени кнедли с кисело зеле\n„Гньетени чушки с боб”\nКартофената салата на майка ми\nПечен паниран свински шницел


Август 25, 2019, 04:29:29 am\nАвтор Тема: Субтитри (Прочетена 27634 пъти)\n:Януари 13, 2010, 07:46:23 pm\n« Отговор #75 -: Април 16, 2013, 03:04:49 pm »\nМоже ли да намерите руски или английски субтитри за Whiffs или за The Man Inside. Благодаря предварително!\n« Отговор #76 -: Август 14, 2013, 11:21:34 pm »\nТърся английски субтитри за филма The Beast 1996.\n« Отговор #77 -: Септември 06, 2013, 10:59:08 pm »\nЩе може ли субтитри за филм Piranhaconda.\n:Май 02, 2013, 08:53:34 pm\n« Отговор #78 -: Октомври 13, 2013, 02:30:12 am »\nначи много благодаря оърво и после да попитам на сериала долината на вълците засада търся субтитри значи аз епизодите ги имам всичките няма нужда да ги търсите само ако може субтитри ето за това става въпрос еп.1 -\nKurtlar Vadisi Pusu 1.Bölüm (TEK PARÇA)\nако можете да го преведете ако искате ще ви го изпратя готов\n« Отговор #79 -: Октомври 22, 2013, 03:48:53 pm »\nПозволете и на мен учтиво и скромно да помоля инфо за субтитри за испанския сериал Isabel сезон 2. Тук намирам дори торенти само за сезон 1 ? Евентуално къде могат да се намерят в нета: английски, немски, руски. Бих дори почнал да ги превеждам. Досега не намирам въобще (??), а торентите в някои сайтове стигнаха до Е6 ! Много народ ги чака Пуснах запитване в addic7ed.com, но е без отговор ?! Благодарности предварително !\n« Отговор #80 -: Октомври 22, 2013, 04:53:45 pm »\nЗа момента май няма субтитри на нито един език още, но ако имате наистина желание да превеждате, пишете ми ЛС.\n« Отговор #81 -: Октомври 23, 2013, 07:35:12 am »\nБлг за инфото. Не съм професионалист - превеждам само да се пробвам "на ползу роду" , ако нещата много закъснеят. Все пак и аз свалям филми С Изабел С2 наистина вероятно е сложно - торентите стигнаха до Е7 и ... никакви суб ?! Доколкото разбрах "основният" преводач чака руски суб, но няма ! Интереса е голям Успех !\n:Февруари 06, 2009, 07:00:39 pm\n« Отговор #82 -: Февруари 11, 2014, 01:27:07 pm »\nИмам една молба , ако някой може да преведе едни филми с Елвис само , че те се намират в\nzamunda.net. Те са: Loving you , Follow that dream , Kid Galahad , Kissin' Cousins , Girl happy ,\nFrankie and Johnny , Live a little love a little , Charro , Change of habit. В тях има английски субтитри , само трябва да намерите човек който знае английски за да ги преведе. В Преводаческите сайтове не ми обърнаха внимание , дано тука да ми обърнете внимание. Дано не е проблем , че филмите се намират в друг сайт , защото не знам към кого да се обърна за помощ. Моля ви поне вие ми изпълнете молбата ми? Във вас ми е надеждата. Моля ви?\n:Януари 05, 2010, 02:28:05 pm\n« Отговор #83 -: Февруари 11, 2014, 08:56:09 pm »\nМоже ли малко за http://www.p2pbg.com/index.php?page=torrent-details&id=b84195f40752a83656d8aa6a72ac4a9f4bc06389 ,Ю-Ги-О / Yu-Gi-Oh - DVD-Rip s1-5+e1-224+ моля помогнете\n« Отговор #84 -: Март 04, 2014, 06:03:33 pm »\nНи вест,ни кост откакто питах за суб за Изабел с2. Някаква промяна поне за английски ? Чува се, че вече върви в Англия ?! БЛГ\n:Октомври 26, 2010, 06:57:22 pm\n« Отговор #85 -: Февруари 26, 2015, 08:42:02 pm »\nтърся субтитри за Dragonheart 3\nБезплатни обяви ; Безплатни обяви имоти,авто ;Oglasi mk; Anunturi Gratuite\n« Отговор #86 -: Март 03, 2015, 12:44:52 am »\nМоже ли някой ако има време да преведе този филм- http://www.p2pbg.com/index.php?page=torrent-details&id=a524e0a8fca275f70c2e1774ed2df6f2de7438d3


Метален конструктор, Подводница, Profi Seriа, Tronico, Метални конструктори, Igrachka.com\nАрт. №: T10128\nМетален конструктор, Подводница е съвършеното забавление за всеки подрастващ малчуган.\nЛесно бихме асоциирали конструктивния комплект с произведение на изкуството, опаковано в кутия.\nНие от Malchugani.com сме на мнение, че всеки заслужава да получи мечтаната изненада и поради тази причина ви предоставяме достъп до наистина креативен, оригинален и завладяващ съзнанието конструктор, в създаването на който е вложена мисъл, креативност и отдаденост.\nМетален конструктор подводница Profi Seria – какво представлява той\nКомплектът категорично не е подходящ за деца под 14-годишна възраст, тъй като нивото му на сложност е 5 от 5.\nКазано по друг начин, от вас се изисква да положите завидно много сръчност и логическо мислене, ако искате да се превърнете в създатели на подводница, която да украси дома ви. За справяне с нелесната задача се изискват приблизително около 9 часа.\nПодводницата е с мащаб 1:23, което успява да създаде ясна представа у малките и големи инженери, относно това как в действителност изглежда един такъв плавателен съд.\nЗа направата му влизат в действие цели 476 части, които биват изработени от висок клас метал. За да бъде възможно най-реалистична представата у децата, всяка една част бива покрита с характерен за подводниците цвят.\nКонструктивните комплекти даряват децата с игрив поглед върху света на технологиите. Що се отнася до самите механични характеристики, те осигуряват ненадминато забавление по време на игра.\nТози метален конструктор безспорно насърчава развитието у децата. Той спомага за изграждането на двигателни умения и логическо мислене.\nцветни и илюстрирани инструкции за монтаж;\n476 части за сглобяване.\nБъдете оригинални и зарадвайте своите любими същества с идеалния подарък, наречен Метален конструктор, Подводница!


Тегетеси греят в лехите - ЦВЕТЯ - Agro-CONSULTANT.net\nТегетеси греят в лехите - ЦВЕТЯ\nПоследно обновена на Четвъртък, 26 Юни 2014 16:51\nПолезна информация за цветята.Тегетеси греят в лехите.\nУ нас тези красиви слънчевицветя са известни и като турти.\nРодина на Тагетеса е Америка - там той може да се намери в диво състояние от Южна Аризона и западен Тексас през Мексико до Аржентина. Днес това растение е много популярно - турти има в Африка, Европа и Азия.\nТагетесите са от любимите летницветя и в нашата страна - срещат се в малки китни дворчета, в клумби и различни цветни композиции в представителните части на градовете, те украсяват бензиностанции, заведения за обществено хранене, кафенета. Може да ги видите и в сандъчета по прозорци и тераси.\nТе са топлолюбиви растения - при температура под 10°C придобиват особен налеп и прекратяват растежа си, а под 0 С загиват. Оптималната температура за растеж и развитие е над 18°С , затова изчакайте да мине опасността от късните пролетни слани преди да ги засадите на постоянно място в градината. За да цъфтят пищно им е нужна пряка слънчева светлина. Понасят и леки краткотрайни засенчвания, но това намалява интензивността на цъфтежа.\nИзточник:Български фермер\tTags: Тегетеси


🚗 Пуерто Princesa летище Коли под наем – Rentalcargroup.com\nКоли под наем Пуерто Princesa летище\nПуерто Princesa летище Коли под наем\nЕвтини коли под наем Пуерто Princesa летище\nЕднопосочни наеми в Пуерто Princesa летище\nПовечето големи агенти за наемане на коли в Пуерто Princesa летище предлагат еднопосочни наеми. Еднопосочният наем е, когато събирате колата на едно място и върнете колата на друго място. В повечето случаи агентът за автомобили под наем ще начисли допълнителна такса, ако искате да върнете автомобила на друго място. В условията и условията ще се посочи дали еднопосочната такса е включена в наемната цена. Ако еднопосочната такса не е включена в наемната цена, таксата за един начин трябва да бъде платена при пристигането директно на агента за наем на автомобил.\nКоли под наем в Пуерто Princesa летище\nПолезна информация Пуерто Princesa\nБлизо до Пуерто Princesa летище\nНаемане на автомобилни компании в Пуерто Princesa летище\nВижте по-долу последните 5 клиентски отзива. Нашите клиенти оцениха Puerto Princesa кола под наем със средно 0.00 въз основа на оценки 0.


Евродепутатът от ГЕРБ/ЕНП Андрей Новаков: ГЕРБ ще има кандидат за кмет на Благоевград и той ще е печелившият! | Евродепутати ГЕРБ/ЕНП - България\nНачало Новини ГЕРБ Евродепутатът от ГЕРБ/ЕНП Андрей Новаков: ГЕРБ ще има кандидат за кмет на...\nЕвродепутатът от ГЕРБ/ЕНП Андрей Новаков: ГЕРБ ще има кандидат за кмет на Благоевград и той ще е печелившият!\nНас ни боли и не можем да гледаме как в последната година, града е поставен в безвремие.\nЩе имаме кандидат за кмет на Благоевград и той ще е печелившият. Това каза пред актива на ПП ГЕРБ в областния център европейският депутат от ГЕРБ/ЕНП и областен координатор на партията за областта Андрей Новаков.\n„Ще имаме кандидат, който ще е с една основна характеристика – печеливш. Нас ни боли и не можем да гледаме как в последната година, града е поставен в безвремие. Не мога да не поздравя нашите общински съветници. Те са истинска опозиция. Поздравявам Ви за мъжеството и за работата”, каза още Новаков.\nТой посочи, че са го попитали какво е отношението му към бившите кметове на Благоевград, Банско и Сандански, които напуснаха ПП ГЕРБ.\n„Няма да чуете нищо лошо от мен за тях, особено за г-н Камбитов, защото заедно сме постигнали много неща. Това не означава, че на избори няма да направя всичко, за да постигна най-добрия резултат за ГЕРБ”, коментира Новаков.\nПредишна статияЕмил Радев ГЕРБ/ЕНП: С докладите на ЕК ще имаме поглед за спазването на Върховенството на закона в целия ЕС и къде България се намира в процеса\nСледваща статияЕмил Радев ГЕРБ/ЕНП: Всички препоръки на ЕК и оценката за България са положителни и трябва да вървим по пътя на затвърждаване на Върховенството на закона


Задържаха чoвeĸа нa Цвeтaн Цвeтaнoв в Дyпницa - Гeopги Гpaдeвcĸи\nТой oтĸaзaл пpoбa зa aлĸoxoл и нapĸoтици пpи пpoвepĸa нa KAT\nЧoвeĸът нa Цвeтaн Цвeтaнoв в Дyпницa, който е и oбщинcĸи cъвeтниĸ - Гeopги Гpaдeвcĸи e бил зaдъpжaн в пoлицeйcĸия apecт, съобщава на сайта си в.„Bяpa”. Oт пoлициятa пoтвъpждават, чe Гpaдeвcĸи e зaдъpжaн зa 24 чaca. Πo нeoфициaлнa инфopмaция той e oтĸaзaл пpoбa зa aлĸoxoл и нapĸoтици пpи пpoвepĸa нa KAT.\nИзданието припомня, че нa пocлeднитe избopи минaлaтa гoдинa Гpaдeвcĸи е влязъл в Oбщинcĸия cъвeт в Дyпницa oт пapтия AБB и e бил ĸaндидaт зa ĸмeт oт cъщaтa фopмaция. Bпocлeдcтвиe той е напуснал пapтиятa нa Pyмeн Πeтĸoв и е ocтaнaл в мecтния пapлaмeнт ĸaтo нeзaвиcим. Hacĸopo Градевски обаче е бил дoмaĸин нa cpeщa нa лидepa нa „Peпyблиĸaнци зa Бългapия” Цвeтaн Цвeтaнoв cъc cимпaтизaнти в Дyпницa, ĸaтo ce oчaĸвa Гpaдeвcĸи дa oглaви мecтнaтa cтpyĸтypa, пише „Вяра“. И напомня, че пpeди няĸoлĸo мeceцa oбщинcĸият cъвeтниĸ е бил зaдъpжaн зapaди ĸoнфлиĸт c житeл нa Гиздoвa мaxaлa в Дупница.\nЕтикети Дупница Цветан Цветанов задържаха ПП АБВ георги градевски


стрес | Лена Лалчева - психотерапевт\nРАБОТОХОЛИЗЪМ И ПОЧИВКА!?! СЪВМЕСТИМИ ЛИ СА?\nПовечето от нас са виртуози в това да си почиват. Петте минути за цигара в офиса за тях са 15 минутна почивка, обяда се превръща в едночасов отпуск, а събота и неделя са цяла ваканция. Тези хора наистина се наслаждават на свободното си от работа време и там, където не го намерят, сами си създават условия за почивка. Някои казват за тях, че се скатават. Има обаче и други – хора, които не умеят да почиват. Хора, които мислят за работа със събуждането сутрин, проверяват служебните ангажименти дори и в неделя и носят компютрите със себе си по време на лятната почивка. Работохолиците имат една съществена обща черта помежду си и именно тя ги кара да поставят работата на едно от първите места в приоритетите си. Доста често работата за тях стои не само високо в йерархията на ценностите и важните неща, а задминава дори семейството и любимия човек.\nРаботохолизмът се среща по-често при мъжкия пол и сравнително по-рядко при женския. Тъй като обществено приетите условия в сферата на кариерното развитие доста се промениха още в края на миналия век, напоследък все повече жени се превръщат в работохолици. И това е абсолютно нормално с оглед на всички очаквания, които обществото възлага на женския пол. Да си работохолик обаче съвсем не означава просто да обичаш да си вършиш работата и това да ти носи удоволствие. Означава да се събуждаш нощем и да обмисляш работните планове за следващия месец; да вечеряш пред компютъра, докато вършиш неща, които би могъл да оставиш за утре сутринта; да нямаш необходимото търпение да изчакаш събития, които отнемат чисто технологично време и да си казваш, че докато „сделката” не стане, ти няма как да бъдеш практически спокоен.\nОбикновено хората поставят на първо място в приоритетите си семейството, децата, любимия човек. Хората, за които говорим тук, доста често поставят професионалното си развитие пред всичко това. За тях плановете от сферата на кариерата са на първо място и понякога всичко останало е само притурка към професионалното им развитие. Ако някога сте се улавяли, че докато планирате с половинката си почивка на романтично място изпитвате вина, че няма да сте на работа и страх, че нещо в офиса ще се провали докато вас ви няма, значи тази статия е за вас.\nОбикновено работохолиците свързват самооценката и удовлетворението от живота си с работата. Ако всичко е наред на работното място, те се чувстват добре и са удовлетворени от живота си дори и връзката им да се разпада. За тях в пирамидата на потребностите професионалното развитие стои най-напред и то е определящо за тяхното самочувствие. В характера на работохолиците можем да търсим усещане за всемогъщество и висока отговорност поне по отношение на работата. По същество те са ориентирани към постиженията личности, които оценяват себе си по това как работят и какви успехи имат на работното си място. Как обаче да помогнем сами на себе си, ако имаме този проблем или да противодействаме на него, ако е свързан с половинката ни или с друг любим човек?\nСред основните страхове, които съм чувала от работохолици са: … в офиса няма да се справят както трябва….; …. ами ако изникне нещо важно….; …. това има краен срок….; ….ако аз не съм там, кой ще свърши моята работа…; … не мога да си почивам, ако не съм довършил работата си… и т.н. Истината е, че работата в повечето случаи върви и без вашето присъствие, а веднага след като довършите нещо, изниква друго и така може да отлагате почивката си до безкрай. На първо място си задайте въпроса: Наистина ли нещо ще рухне, ако вас ви няма една седмица или няколко дни? Реалистичния отговор във всички случаи би бил отрицателен. Ако в екипа около вас има хора, които си вършат работата нищо не би могло да рухне. Можете ли да реагирате от разстояние, ако има някаква спешна нужда от вас? В ерата на съвременните комуникации всеки би могъл да върши работата си от другия край на света. Можете ли да намерите нещо привлекателно в живота си извън работното място? Може би интересна книга, усмихнати моменти с половинката си, или просто пълноценен релакс на плажа. Ако все пак се чувствате зле и изпълнени с вина, че почивате, вместо да си вършите работата, си задайте въпроса кой ви е научил на това? Може би единият родител в семейството е бил вечно на педал и за него работата е била на първо място, което кара и вас да се чувствате виновни, ако си почивате. А как се чувствахте вие като дете, докато родителите ви поставяха работата си на първо място и искате ли вашите деца да се чувстват по същия начин?\nНе на последно място трябва да си зададете въпроса колко време психиката ви и огранизмът ви могат да издържат на това темпо? Обичайно организмът ни има нужда от почивка поне през половината от времето на денонощието. Ако мозъкът ви е непрекъснато зает с планове и страх нещо да не се провали в работата, след известно време ще се появи синдрома на професионалната умора, което е най-лекия проблем, свързан с психическото изтощение. Обикновено човек става по-нетърпелив, сприхав, лесно избухва, става по-агресивен и се дразни от шумни места и разговори. Няма търпение към колегите и подчинените си, дразни се когато нещо не се случва бързо или веднага и пренася всичко това в личния си живот. Започва да избягва близките си приятели и семейството си, чувства се по-добре сам и преди интересните неща и дейности вече не му доставят удоволствие. Доста често се появяват и проблеми със съня. Когато този етап е налице, следващото, което може да се случи са паническите атаки или друг сериозен психически проблем. Подобни проблеми са характерни за хора като работохолиците, които обичат да държат контрола в ръцете си. Паническите атаки и тревожността са именно симптомите, които показват, че губим контрол, което е най-големия страх за работохолика. Подсъзанието ни изиграва шега и въпреки целия стремеж към контрол всъщност ние го губим по време на една паническа атака. И преди да стигнем до подобни неприятни преживявания, можем ли да вземем контрола в свои ръце и да си дадем почивка?


Правила за устойчиво ползване на лечебните растения | Поминък и развитие чрез разумно ползване на лечебните растения\nПравила за устойчиво ползване на лечебните растения\nРесурсите от диворастящи лечебни растения са изключително ценни за природата, за поминъка на местните общности и за икономиката на страната ни, но са и силно уязвими. Нарастващото търсене на суровини от лечебни растения води до по-силно отрицателно въздействие върху видовете и техните находища. Много ценни видове лечебни растения са намалели и дори са заплашени от изчезване поради неправилно и прекомерно бране. Затова трябва стриктно да спазваме определени правила при събирането и ползването им. Само по този начин можем да добием билки с най-добро лечебно действие и същевременно да дадем възможност на дивите находища да се самовъзобновяват и да съществуват години напред. Отговорността за опазването на диворастящите лечебни растения лежи, както върху билкозаготвителите и берачите, така и върху всички занимаващи се с тази дейност.\nОсновни принципи и правила на добрите събирачески практики са:\nУстойчивост – берачите да събират билките по такъв начин и в такива количества, че да осигурят по-бърз темп на възобновяване на суровината, от темпа на събиране.\nПредпазване от замърсяване, повреждане и от там понижаване на качеството – всичко, с което билковата суровина влиза в контакт трябва да бъде безупречно чисто.\nОсигуряване на максимална ефикасност на активните съставки, чрез събиране в правилния сезон и част от деня за всеки вид.\nДокументация и проследяемост – документиране на процеса на добиване с цел да се следи произхода на суровините и възстановяването на експлоатираните находища.\nПодбиране на подходящи метеорологични условия за извършване на събирането.\nСъбиране само на използваемата част от лечебното растение, спазвайки правилата за бране на конкретния вид.\nЕксплоатация на находищата с осигуряване на период на покой за възстановяване на ресурсите.\nСпазване на законовите изискванията – Закона за лечебните растения и наредбите към него и другите свързани нормативни изисквания.\nПравила и законодателство\nПрез 2003 година Световната здравна организация (СЗО) (World Health Organization) издава „Ръководство за добри земеделски и събирачески практики за лечебни растения”, което става основа за разработване на национални и над-национални документи свързани с устойчивото ползване на лечебните растения.\nСъгласно българското законодателство правилата за събиране на билки са регламентирани в специална Наредба към Закона за лечебните растения, издадена през 2004 година. В нея са залегнали принципите на ръководството на СЗО. При нарушения на изискванията на закона, отговорните органи налагат глоби и имуществени санкции.\nПри спазването на посочените в законовите документи принципи и правила е възможно да се съчетае по най-добрия начин опазването на лечебните растения и получаването на висококачествени билки.\nПо-подробна информация за правилата за устойчиво ползване ще намерите тук.


Макферсон преден ляв за NISAN MICRA (K11) 1.0 (1994 - 2002) — Carco.bg\nМакферсон преден ляв за nisan micra (k11) 1.0 (1994 - 2002)\nКат. №: 110833\nИнвентарен код SP19011\nДобави в количката Макферсон преден ляв за OPEL SIGNUM 2.2 DTI (2003)\nКат. №: 149751\nСравни Добави в количката Макферсон преден десен за LANCIA PHEDRA (179) 2.2 JTD (179AXC1A) (2002 - 2010)\nКат. №: 76782\nСравни Добави в количката Макферсон преден десен за OPEL CORSA C (F08, F68) 1.0 (2000 - 2009)\nКат. №: 148517\nСравни Добави в количката Макферсон преден десен за ROVER 25 (RF) 1.4 16V (1999 - 2005)\nКат. №: 88237\nСравни Добави в количката Макферсон преден ляв за MAZDA 323 ASTINA VI (BJ) 1.4 (1998 - 2004)\nКат. №: 161520\nСравни Добави в количката Макферсон преден ляв за FORD FOCUS (DAW, DBW) 1.8 Turbo DI / TDDi (1998 - 2007)\nКат. №: 70248\nСравни Добави в количката Амортисьор заден за PEUGEOT 307 (3A/C) 1.6 HDi (2000)\nКат. №: 173575\nСравни Добави в количката Макферсон заден ляв за SKODA FELICIA Mk II (6U1) 1.3 (1998 - 2001)\nКат. №: 140415\nСравни Добави в количката Амортисьор заден за FORD SCORPIO Mk II (GFR, GGR) 2.0 i 16V (1989 - 1992)\nКат. №: 185428\nСравни Добави в количката Макферсон преден десен за VW GOLF Mk III Estate (1H5) 1.9 TD (1993 - 1999)\nСравни Добави в количката Макферсон преден ляв за DAIHATSU MIRA Mk III (L201) 0.8 (1990 - 1995)\nКат. №: 122290\nСравни Добави в количката Макферсон преден десен за CITROEN C4 Grand Picasso I (UA_) 2.0 HDi 138 (2006)\nКат. №: 197256\nСравни Добави в количката Макферсон преден ляв за SAAB 9-5 седан (YS3E) 2.0 t (1997 - 2009)\nКат. №: 171512\nСравни Добави в количката Амортисьор заден ляв за NISSAN NOTE (E11) 1.4 (2006)\nКат. №: 98861