Ххі. Аграрната политика в русия поземлената политика в Русия\nХХІ. АГРАРНАТА ПОЛИТИКА В РУСИЯ\n1. Поземлената политика в Русия\nОткакто е възникнала държавата, винаги е прилагана определена държавна аграрна политика. Нейна сърцевина е поземлената политика, която включва главно завладяване или закупуване на територии, преразпределение на поземле-ни площи, трансформация на формите на собственост и сто-панисване на земеделските земи.\nПоземлените отношения са в центъра и на прилаганата аграрна политика в Русия. За тяхното формиране и развитие в руската държава са водени кръвопролитни междудържавни и граждански войни и са дадени милиони човешки жертви.\nПоземлената политика в княжеска и царска Русия\nСъвременната руска държава е основана към края на първото хилядолетие на новата ера върху днешните украин-ски и руски земи. Нейното формиране (през периода VІ–ІХ в. от новата ера) е извършено от източнославянските племена.\nПо онова време в Европа е имало редица племена, на-ричани славяни. Тяхното оформяне като етническа общност е станало през първото хилядолетие преди новата ера в областта между горното течение на река Одер – на запад, горното течение на р. Ока – на изток, Балтийско море – на север, и Карпат-ските планини – на юг. В римски съчинения, писани през І в. от н.е. славяните се споменават под името венеди 1. Римляните знаели за венедите, че живеели уседнало на земи, чиято граница между тях и германските племена била р. Висла.\n60. Аграрна политика\nо сведения на византийски източници славянските племена били разделени на три групи – славини, анти и ве-неди 2. Славините обитавали земите между р. Днестър, сред-ното течение на р. Дунав и горното течение на р. Висла (Полша), антите – земите между реките Днестър и Днепър (в долните им течения) и Причерноморието, а венедите –басейна на р. Висла. При развитието на посочените славян-ски групи върху обширни земи се формирали три клона на славянството: южно (славини); западно (венеди); източно (анти). Всички славяни се отличавали с единството на езика, народните обичаи и традиции.\nПрез VІ в. от н.е. развитието на обществото на славя-ните се намирало в последния стадии на общинно-родовия строй. Основна форма на обществена организация била пат-риархалната семейна община. При този начин на устройство на обществото земята вече е била частна собственост на се-мействата. Пасищата, горите, реките и т.н. били общинска собственост и можели да се ползват от всеки член на общи-ната. Имало и общински земи, които се обработвали задруж-но. Тогава славяните все още нямали държава. Племената им се управлявали от народно събрание и племенен вожд, княз.\nОбщината е архаична обществена формация на индий-ци, афганистанци, германци, славяни и други народи. Ней-ната еволюция намира израз главно в промените, свързани със собствеността върху земята. В древността, когато общи-ната е формирана предимно от родове и кръвно свързани роднини, общинската земя е била неотчуждаема, обща и се обработвала колективно. Съвместно произвежданите продукти се разпределяли според нуждите.\nВпоследствие се появила т.нар. „земеделска община”, която включвала и хора, несвързани с кръвни връзки. В нея поземлените отношения са преминали през няколко фази на развитие. Най-напред е дадено право от общинските земи да се предоставят на членовете на общината частни парцели за дворове и къщи. По-късно се преминало от колективно към семейно обработване на общинската земя (отделните семейства обработвали общински ниви и прибирали за себе си получаваната реколта). Накрая по-голямата част от общинските земи са преминали в частни ръце, а за общо ползване са останали общински пасища, пустеещи земи, гори и други землени площи.\nАвтентичният вид на „земеделската община” в нацио-нален мащаб е бил запазен до началото на ХХ в. само на територията на Русия, където общинската обработваема земя е била обща, но била разпределяна и стопанисвана от отдел-ните семейства. Колективно са обработвани и поддържани предимно определени общински земи, пасища, мери и гори.\nПлеменните вождове на отделните славянски племена постоянно воювали на юг с Византия, а на север – с гра-бителските скандинавски племена (варяги). Това ги карало да правят съюзи помежду си и със съвместни усилия да по-беждават общите им врагове.\nПри общинно-родовия обществен строй е извършено и голямото преселение на славяни на Балканския полуостров. По-късно те са в основата на създадените държави (българ-ска, сръбска и т.н.) и съставляват южното разклонение на славянството.\nВекове наред славянски племена се движели и на се-вер и североизток и завладявали значителни територии, на-селени с прибалтийски и фино-угорски племена. Приижда-щите големи групи славяни се заселвали сред рядко насе-лените местни жители и след продължително общуване ги асимилирали.\nС развитието на производителните сили в славянските общества е настъпило по-нататъшно разделение на труда и съ-ответно разслояване на обществото на бедни и богати. Постепенно се появявали знатни родове, които заемали господ-стващо положение в обществото и съставяли богатата земевладелска класа. Нараствала потребността от държава (армия, данъчни органи и т.н), която да държи в подчинение преобладаващото бедно население и да се използва за завладяване на нови богатства и земи.\nПри такива обществени отношения започва заражда-нето на руската държава. Това става още през VІ в. в района на средното течение на р. Днепър (днешна Украйна) и ней-ния приток р. Рось. По името на тази река в древността областта е наричана Руска земя (Русь), а населяващите я източ-нославянски племена – „руси”. По късно, когато начело на славянския съюз било племето „поляни” центърът на държавата е преместен в Киев. В този район по пътя на обеди-нението на южната част на източнославянските племена е образувано ядрото на руската държава, наричана Русь, Руска земя. Същевременно на север от Киев под ръководството на словените било извършено обединение на други източносла-вянски племена в района на Новгород.\nПрез ХVІІІ в. живеещи в Русия немски историци съчинили т.нар. „норманска теория”, според която руската държава е създадена едва ли не от северните племена „варяги”, т.е. от нормани, скандинавци. Тази „теория” почива на легендата за вожда Рюрик, който застанал начело на наети варяги, завладял (през ІХ в.) Новгород, отстранил от власт неговите старейшини и се провъзгласил за новгородски княз (преди това Рюрик е живеел в замък на 200 км от Новгород и сигурно е бил славянин). С изтъкването на това предание се правят внушения, че славяните са слабо развити племена, неспособни сами да се управляват. Начело на техните държави следва да се поставят местни васали, ръководени от западни политици.\nПрез ІХ в. приемникът на Рюрик – новгородският княз Олег, извършил военен поход на юг, завладял Киев и го превърнал в център на обединената славянска държава. Това историческо събитие е отнесено от летописците към 882 г., която традиционно се счита за година на образуване на древ-норуската държава.\nПри властването на следващите князе (Игор, Святослав и Владимир) са извършени множество военни походи, вклю-чително срещу византийската империя. Древноруската дър-жава Русь получила признание от западноевропейските дър-жавни власти. Между Русь и Византия били установени икономически и културни връзки, чийто резултат е приемането (988 г.) на християнството за държавна религия. Смятало се, че чрез смяната на славянския бог на мълниите Перун с Исус Христос (представян за „син” на еврейския бог Йехова и потомък на еврейския цар Давид) ще бъде постигнато единст-вото на древната държава Русь с център Киев и ще се укрепва властта на господстващата в нея феодална класа.\nПрез ХІ и ХІІ в. в новообразуваната древноруска държава бил установен феодален обществен строй. Тази държава била феодална, т.е. в нея господствала класата на едрите земевладелци, на феодалите. Бързо се разраствала и класата на богатите търговци и лихвари, а бедните селски труженици, които били преобладаващата част от населението, влачили жалко съществуване. Те били третирани, като роби и жестоко експлоатирани от богатите си господари.\nПри това положение древноруската държава се разди-рала от вътрешни класови и феодални междуособици и се разпаднала на многобройни самостоятелни и независими княжества. Политически центрове на новите княжески дър-жави били редица градове, като Новгород, Ростов на Дон, Рязан, Псков, Смоленск, Твер, Москва. Князете и болярите на отделните княжества заговорничили и воювали помежду си главно за постигане на икономическо и военно надмощие и за разширяване на държавните граници, стремели се да завоюват нови земи и да ги заселват със свои съплеменници.\nВ такава обстановка през 1236–1242 г. всички руски зе-ми (без Новгород) били завоювани от татаро-монголски „златни орди”. Славяните попаднали под татарско иго, което продъл-жило над два века и забавило славянското държавно и общест-вено развитие. Едва към края на ХV в. руските земи са осво-бодени от чуждите завоеватели и са обединени около княжест-во Москва в една централизирана държава. Нейната терито-рия била най-голямата от всички тогавашни държави в Европа (към средата на ХVІ в. гр. Москва е наброявал около 200 хил. жители и бил един от най-големите градски центрове в Европа)3.\nПо онова време политиката на руската държава е насоче-на главно към разширяване на нейните земи и укрепване на вече формираните феодални поземлени отношения. При тези отношения в държавата по-голямата част от земята принадлежи на малка група богати феодали, „благородници”, а незначител-на част от нея се владее от милиони трудещи се селяни. Селс-ките стопани разполагат с малки парцели земя и за да се изхран-ват, са принудени да работят даром, ангария (барщина) опре-делени дни и месеци през годината на обширните феодални поля. Същевременно те наемат определен размер феодална земя със задължението да предават на феодала примерно половина-та от получаваната селскостопанска реколта (у нас тази аренд-на форма на стопанисване на земята е наричана „изполица”).\nПрез ХІV в. в земеделието на Русия са въведени по-усъвършенствани оръдия на труда и триполна система на стопанисване на земята, при която ежегодно се сменя полето на засяваната земеделска култура (сеитбообръщение). Внед-ряването на по-ефикасни средства за селскостопанско про-изводство дава силен тласък на развитието и на феодалния обществен строй. Преди всичко нараства земевладението на светските феодални господари – князе и боляри. Увеличават се земите и на т.нар. „болярски деца” и „слуги при двора” т.е. на придворните, които по-късно се наричат „дворяни”. Така формираното дворянско съсловие представлявало средната класа на феодалното общество. Дворяните, които формирали и голяма дворянска войска, били възнаграждавани за добра и вярна служба при монарха с предоставяне на парцели земи, които можели само да владеят и ползват. Право на частна собственост върху земите, включително на предаването им в наследство (вотчина), все още имали само князете и болярите. Едва след близо едно столетие цар Петър І е издал (през 1714 г.) указ, с който се разпорежда помещи-ческите („поместные”) земи подобно на „вотчинные” да се признават за наследствени. По този начин дворяните (помещиците) се признавали за пълни феодали и се изравнявали по статут с „реакционните боляри”.\nПостоянно се увеличавали и земите на църковните фе-одали (най-голям и богат земевладелец във феодална Русия станал московският митрополит и глава на руската църква). Особено агресивни присвоители на поземлени площи били манастирските игумени и монаси.\nВ зависимост от това чии земи са обработвали руските селяни, се разделяли на три групи: държавни, наричани още черни палешници („черносошные”), които владеели т.нар. „черни” („черныe”), т.е. държавни земи, принадлежащи на държавата; владелски (владельческие) – на боляри; дворцови (дворцовые) – на дворяни.\n„Държавните селяни” имали най-много формални пра-ва да се разпореждат с предоставените им от държавата по-землени участъци. Макар да са собственост на държавата, тези участъци можели да се предават по наследство, да се продават, заменят, залагат и изоставят срещу получаване на нови земи.\nСветските и църковните феодали придобивали позем-лена собственост и като отнемали държавни и общински зе-ми, предоставени за индивидуално ползване на селяни, кои-то имали малки стопанства и собствени средства за произ-водство. Тези селяни загубвали своята самостоятелност (в рамките на общината) и за да оцеляват физически, приемали да обработват феодални земи на изполица. Първоначално фео-дално зависимите селяни можели да сменят феодалите и да пре-минават от едно княжество в друго, но през ХІV в. това право е отнето по силата на подписани междукняжески договори.\nКъм края на ХV–ХVІ в. в обединената руска държава е извършено поредно преразпределение на земята. Мос-ковското правителство отнемало земите на победените и от-странени от власт князе и боляри, чиито княжества били присъединени към Москва. Тези земи се давали на Москов-ски дворяни и търговци. Дворянството получавало и общин-ски (волостные) селски земи. Неговите представители били възнаграждавани, като им се давало правото да усвояват новозавладени от държавата земи.\nПостепенно се оформило т.нар. дворянско, помещи-ческо („поместно”) земевладение. Обикновено негови пред-ставители са дворяните, които получавали земи за временно ползване, при условие че са лоялни към централната власт. Тогава болярството, считано за опозиция на московското пра-вителство, е подложено на радикална „чистка”, а земите на болярски родове били отнемани и раздавани на лично преда-ните на монарха дворяни. Например конфискуваните земи на новгородското болярско и търговско съсловие (купечество) са раздадени на няколко хиляди московски дворяни и болярски деца, които съставяли и многобройна дворянска войска.\nСъгласно с московски преписи към края на ХV в. дво-рянските (поместные) земи в Новгород представлявали око-ло половината от поземлените площи в района, а в средата на ХVІ в. техният дял достига 90 %. През този период в този район делът на т.нар. „черни” (държавни) земи, дадени на селяни за обработване под аренда, е намалял от около 30 % на 1 % 4 (т.е. и тези землени площи са отнети и дадени на дворяните).\nВ централните райони на старомосковската руска дър-жава повечето земи останали във владение на имащите пра-во да ги наследяват светски и църковни феодали. В средата на ХVІ в. само православните християнски манастири са притежавали около една трета от частната земя в страната (например манастирът Троице-Сергиев имал имения в над 30 околии).\nВ северните руски райони край Бяло море, Онежското езеро, р. Мезен, р. Печора и т.н. (които по онова време пред-ставлявали половината територия на Русия) не е имало част-но светско и църковно земевладение. В тях земята била дър-жавна и общинска и се обработвала от индивидуални стопа-ни срещу ежегодно плащане на данъци и натурална рента (главно селскостопански продукти).\nТака сложилата се структура на руската поземлена соб-ственост показва, че в северозападните райони, които са по-близко до страни от Западна Европа са преобладавали инди-видуалните селски стопанства. В Източна и Централна Русия, където почвено-климатичните условия за водене на стоково земеделие са сравнително по-благоприятни, е господствало крупното болярско и дворянско (помещическо) земевладение.\nПрез ХVІ в. в Русия се формирали две феодални гру-пи. Едната включвала едрите феодали (князе, боляри, манас-тири), а другата – средния слой феодали (имащи право на собственост върху земята) и помещици, които можели само да я ползват. Едните и другите се приспособявали към раз-ширяващите се стоково-парични отношения, като претенди-рали вместо натурална рента селяните да им правят парични рентни плащания за ползваната феодална земя. За да постиг-нат това болярите и помещиците (от дворянски произход) отнемали земи, ползвани от селяните и ги заставяли по-дълго да работят ангария (барщина) върху наследствените и дворянските земи. Селяните се задължавали първо да орат господарските земи, а след това да се трудят на ползваните от тях сравнително малки (100–200 дка) нископлодородни и нискодобивни парцели.\n61. Аграрна политика\nака с превръщането на придворните слуги и охрани-тели в дворяни (помещици) се подкопавали устоите на сел-ските общини и на индивидуалното селско стопанство. Ог-ромни маси от селското население в Русия оставали без парче земя и били принуждавани да стават ратаи и роби на зе-мевладелците. Под натиска на помещиците и другите средни земевладелци били приети закони за закрепостяване на рабо-тещите в техните стопанства безимотни селяни. В Съдебни-ците (Судебники), включително и на този приет (1550 г.) при царуването (1547–1584 г.) на деспотичния руски цар Иван ІV (получил прякора „Иван Грозни”), било записано, че селя-нинът може да преминава от едно селско имение в друго само 14 дни преди и след есенния Юрьев ден (Димитровден).\nДокато болярите били на власт масово разграбвали държавни и дворцови земи. Това правели и църковните отци и монаси, които при придобиването на земи разкривали ис-тината, че написаните от Мойсей и допълнени от Исус Хрис-тос „божии заповеди” („не кради”, „не убивай” и т.н.) се отнасят само за робите и безнаказано се нарушават от богаташи и господари.\nСлед коронясването на младия цар Иван Грозни (1530–1584 г.) в Русия открито се прилагала политика на ограничаване и ликвидация на болярското земевладе-ние. Правителството толерирало и оземлявало дворяните (по-мещиците) и търговците. Това засягало интересите на боля-рите, които всячески (включително чрез държавна измяна и заговори срещу правителството) се мъчели да запазят своите богатства, привилегии и мястото на първенци в държавата. Главно по тези причини през 60-те години на ХVІ в. много от тях били избити, а наследствените им земи и имоти били конфискувани.\nЗа разправа с болярската опозиция и за нейното пълно ликвидиране през 1564 г. цар Иван Грозни въвел нов ред на държавно управление, наречено „опричнина”. Към това сил-но централизирано дворцово и наказателно ведомство била прикрепена „опричнинска войска”, наброяваща 1000 войници.\nОпричниците имали отделна хазна и се разпореждали предимно с княжеско-болярското земевладение. Изпадна-лите в немилост боляри били изселвани и лишавани от сво-ите родови феодални земи и имения. Онези от тях, които проявявали лоялност към царя и самодържавието, можели да предоставят земите си на опричниците и да се запишат в местните държавни служби за получаване на нови земи. Иззетите от болярите огромни землени площи се предавали в собственост на опричниците („опричные служилые люди”).\nПод натиска на укрепилите се в държавната власт по-мещици (дворяни) било ограничено и църковното земевла-дение.\nКакто е известно, при това земевладение се води ек-стензивно и нерентабилно земеделие. Извършва се безми-лостна експлоатация на трудещите се селяни. Църковната и манастирската земя се използва главно за изхранване на пос-тоянно нарастващия състав на партията на християнските попове и монаси, за парични приходи и строителство на църкви, манастири и параклиси и за духовно покоряване на безпросветните и нещастните хора. Тази земя не може да служи като основно средство за задоволяване на потребнос-тите на цялото общество от хранителни и нехранителни продукти.\nОще при царуването на Иван Грозни в Русия е свикан църковен събор (1580 г.), на който били приети решения за ограничаване на размерите на църковните и манастирските земи и за данъчно облагане на онези от тях, които са наслед-ствени. Няколко години по-късно са премахнати данъчните привилегии на църквите и манастирите.\nПри управлението (1762–1796 г.) на императрица Ека-терина ІІ през 1764 г. е ликвидирано манастирското земевла-дение. Работилите на манастирските земи милиони земедел-ски труженици станали съставна част на „държавните селя-ни”. До статута на тази селска категория се приближили и дворцовите, помещическите селяни. Тогава държавните се-ляни представлявали около 40 % от руското селячество. Обикновено срещу ползваната държавна земя те плащали на държавата паричен данък.\nПо онова време почти цялата държавна власт в Русия вече се държала от дворяните. Императрицата им раздала допълнително около 850 хил. „държавни” и „дворцови” кре-постни селяни.\nПри хилядолетния феодален социално-икономически строй в Русия най-мъчителен и многострадален е бил животът на руските крепостни селяни. Както се отбеляза, това са селски труженици, закрепостени към земята на даден едър земевладелец – феодал, който имал неограничена власт над тях. Положението им се влошило най-много, след като държавната власт е била овладяна от феодалната фракция на дворяните, помещиците. Още при царуването на Иван Гроз-ни е прието решение (1581 г.) да бъде прекратено премина-ването на крепостните селяни от едно феодално имение в друго и да се отмени „Юрьев ден”. В страната е създадена специална организация за издирване на избягали селяни. За-ловените бегълци били връщани на съответните помещици заедно с техните жени, деца и имущество.\nКъм края на ХVІІ в. се очертало и разпределението на крепостните селяни съобразно със земевладението на от-делните фракции на феодалната класа. По сведение на дър-жавни преписи от 1678 г. към болярите и дворяните били прикрепени 68 % от крепостните селяни, към църквата и ма-настирите – 20 %, към дворцовите владения – 12 %. В трите категории стопанства работили около 80 % от селските жи-тели на страната. Делът на „държавните” и „ясашные” селя-ни от Севера, Сибир и Поволожието възлизал на под 20 % 5.\nПомещиците извличали основните си доходи, главно като задължавали крепостните селяни да обработват поме-щическата земя безплатно (ангария). В южните черноземни райони те били принуждавани да работят на господарските земи 2–4 дни в седмицата. Наред с ангарията в нечерно-земните централни райони на страната селяните плащали на помещиците и рента, включително в пари. Навсякъде из страната селяните, владеещи земи били длъжни да изпъл-няват не само трудови повинности спрямо феодалите, но и да плащат на държавата данъци (в по-малки размери от тези, които плащали държавните селяни).\nКъм средата на ХVІІІ в. (при царуването на дъщерята на цар Петър І – Елизавета) крепостните селяни не били признавани за поданици на държавата. Тяхната съдба била изцяло предадена в ръцете на господарите – помещици. През 1747 г. на помещиците било разрешено да продават селяни – „новобранци”, а през 1760 г. да изпращат крепостници за заселване в Сибир.\nНяколко години по-късно (след възцаряването на Екатерина ІІ на руския престол) помещиците получили и право да изпращат своите селяни на каторга. Под заплаха за жестоки наказания на крепостниците било забранено да се оплакват от господарите.\nРобското отношение към крепостните селяни достига своя апогей по времето на тридесетгодишното царуване (1825–1855 г.) на руския цар Николай І. През този период продължавала експлоатацията на селяните, зверските им измъчвания и издевателствата над техните „души”, включи-телно от т.нар.енатае земите и на так така феодална, „наследствена полиция”.\nГодина след встъпването (1855 г.) на царския престол цар Александър ІІ (освободител на българите от турско робство) се срещнал с московските дворяни и им заявил, че е по-добре крепостните селяни да бъдат освободени „отгоре”, отколкото да се чака, когато те започнат сами да се освобож-дават „отдолу”. През 1861 г. той подписал два документа „Положения за селяните, излезли от крепостна зависимост”; „Манифест за отмяна на крепостното право”), с които се да-вали известни правни селски свободи. Селяните получавали право да имат недвижимо имущество, да се занимават с търговско-промишлена дейност, да водят съдебни дела.\nПомещиците оставали собственици на своите земи и икономически господари в обществото. Те се лишавали само от правото да продават и подаряват селяни, а също и да се месят в семейните им дела (включително и от правото на първа брачна нощ).\nСеляните били оземлявани с помещически землени участъци, които изплащали около половин век на държавата и помещиците на четворно по-висока цена. „Откупните плащания” били в пари, натура и труд. Една част от откупа (около 80 %) се изплащал с високи лихви на държавата, тъй като правителството платило в брой на помещиците по-го-лямата част от сумата, определена за земята на предоста-вените на селяните помещически земи. Останалата част от този откуп, селяните изплащали на помещиците десетилетия наред с арендни плащания и ангария.\n„Откупните плащания” били отменени от руския царизъм едва през ХХ в., по време на първата в човешката история буржоазно-демократична революция (1905–1907 г.). Междувременно „разкрепостените” селяни били отново заробени чрез високи рентни плащания, „отработвания” на по-мещическа земя, натоварване с високолихвени финансови задължения към държавата.\nМноговековната тирания на царското самодържавие в Русия среща силен отпор едва при работническо-селската революция (1905–1907 г.). През 1906 г. царската камарила назначава за премиер П. А. Столыпин, който реализира мерки за развитие на капитализма в руските села и за по-нататъшно социално разслояване на селското население. Ръководеното от него правителство започнало да прилага политика на създаване на едри семейни фермерски стопанства главно чрез ликвидация на общинската поземлена собственост. Главна насока на тази политика (наричана още „столыпинские реформы”) е да се създават предпоставки за развитие на капитализма в руските села, като се изземват общински земи и се раздават на едри фермери, „кулаци”.\nЗа целта през 1906 г.бил издаден правителствен указ, разрешаващ на селяните да излизат от общините, да полу-чават общински земи и да ги превръщат в лична собственост. Правителството осигурявало данъчни и други облекчения на селяните, напуснали общините. Посредством тази политика в руските села била формирана кулашка прослойка, чиито пред-ставители потискали огромната маса от бедни и средни селя-ни и съдействали за укрепване на разклатения от революцията монархически режим. Кулаците станали и основният класов съюзник на помещиците, които се опасявали, че при евентуална победа на революционния пролетариат ще загубят големите си поземлени владения.\nВекове наред общините в Русия са символизирали колективния дух на руското общество. Способствали са за изграждане на богатата душевност и толерантност на руския народ. По време и след затихването на въпросната работни-ческо-селска революция царската власт е водила политика на ликвидация на общините. Реализирала е мерки за разру-шаване на общинската система на стопанисване на земята и на угнетяване на селяните – общинници (вероятно и заради участието им в революцията).\nТази политика активно се прилага след 1910 г., когато посоченият указ е утвърден от руската Дума (Парламента). В изпълнение на указа специално били създадени въоръжени групи и земеустройствени комисии раздавали на кулаците плодородни общински земи. Бедните селяни веднага продавали предоставяните им малки парцели от общинските земи, понеже нямали с какво да ги обработват.\nЗемеустройствените комисии раздавали на помещици-те големи и комасирани масиви общински земи, които се откроявали сред разпръснатите дребни поземлени парцели на бедните и средните земевладелци. Собствениците на големите поземлени участъци можели да се заселват на тях и да формират ферми по подобие на тези в Западна Европа.\nОще през 1881 г. големият икономист Карл Маркс е предвидил гибелта на руските селски общини. В черно-вите (три на брой) на изпратено до руската социалистка Вера Засулич писмо, той стига до заключението, че в Русия може да се очаква промяна на начина на експлоатация на народни-те маси, като се „унищожи общинската собственост” и земя-та се даде на „състоятелното малцинство от селяните”, формиращи „средна селска класа, а грамадното мнозинство да бъде превърнато просто в пролетарии” 6.\nТези чернови и самото писмо са написани в отговор на въпросната руска гражданка, която през февруари 1881 г. писмено помолила К.Маркс да изрази мнението си за бъдещата съдба на руската селска община. Този въпрос възникнал след като руските социалисти прочели неговата класическа книга „Капиталът”, където е доказано, че дребната частна собственост се превръща в капиталистическа, т.е. основана на експлоатацията на чужд човешки труд частна собственост, а развитието на последната неминуемо води към нейното обобществяване – коопериране и одържавяване. При такъв закономерен, естествен ход на общественото развитие основателно възниква въпросът дали може да бъде избягнато разграбването на общата общинска земя и нейното превръщане в частна капиталистическа собственост, като се има предвид че „физическата конфигурация на руските земи” благоприятства тяхната машинна и колективна обработка. Отговорът е бил, че руската община е „опорна точка на социалното възраждане на Русия”, но нейното съществуване в капиталистически условия „е застрашено от един заговор на мощни интереси”.\nСтолипиновата поземлена политика включвала и при-нудително заселване на обезземлените селяни в Сибир и по покрайнините на руската държава (Средна Азия, Кавказ и т.н.). За периода 1906–1910 г. са преселени над 2,5 млн. ду-ши. Близо една трета от тях успели да се върнат в родните места, други се присъединили към просяците и скитниците, а трети се разболели и измрели.\nЦарските власти обвързвали преселническата с нацио-налистическата политика. В Казахстан, Средна Азия и Забай-калието се изземвали най-плодородните и удобни земи на местните жители и се предавали на преселили се кулаци. Вследствие на това в местното население се трупала ненавист към рус-ките преселници и великоруския колониализъм и шовинизъм.\nТрудещите се селяни оказвали съпротива на столипи-новата политика. За това може да се съди и по факта, че в страната е имало общо 9,5 млн. селяни, работещи по закони-те на общината, но от тях само 2,5 млн. са успели да придо-бият собственост върху общински земи.\nПрез периода 1907–1910 г. ежегодно са избухвали по няколко хиляди селски бунтове. Нощно време били подпал-вани и изгаряни помещически и кулашки имения. Населе-нието в страната масово гладувало (особено след сушавата и нискодобивна 1911 г.). Тогава основна храна на руските жители станала чорбата от лобода (вид плевел, който не пасат говедата) и се появила епидемия от тиф.\nВсичко това било нагледно доказателство за фалита на Столипиновата поземлена политика. Селяните продължа-вали да се борят за разделяне на помещическите земи и за запазване на общинското земевладение. В руската Дума пред-ставителите на буржоазната конституционно-демократичес-ка партия в Русия (кадетите) продължавали да призовават за по-нататъшно отчуждаване на част от помещическата земя и за нейното откупване от селяните. Селските депутати се обя-вявали за национализация на земята и за нейното безплатно раздаване на селяните.\nПреди включването (лятото на 1914 г.) на Русия в Пър-вата световна война (1914–1919 г) е постигнат известен растеж на селскостопанското производство. През 1912 г. руският ек-спорт на зърно достигнал над 15 млн. тона. Това се дължало главно на обстоятелството, че селяните престанали да плащат на държавата откупни плащания, а в повечето кулашки имения се внедрявали усъвършенствани земеделски оръдия и инвен-тар (Столипин залагал на „здравите и силни селяни”). След военната мобилизация и избиването на няколко милиона руски селяни във войната селското стопанство в Русия е доведено до пълна разруха и настъпва повсеместен глад. Под лозунгите за „хляб” и „мир” през 1917 г. в руската държава са извършени две революции – буржоазна, капиталистическа (февруари) и пролетарска, социалистическа (ноември).\n62. Аграрна политика\nосредством февруарската революция в Русия е сло-жен край на многовековния царски деспотизъм и е устано-вена републиканска форма на управление на държавата. Начело на буржоазното правителство е избран Александър Керенски, при чието кратковременно министерстване е бил заточен (през лятото на 1917 г.) руският цар Николай ІІ.


Очи: самостоятелно заболяване или симптом? - Очила January\nObtude - не е самостоятелно заболяване, а само симптом, причинен от някои заболявания. От физиологична гледна точка, окото на бъгове е изместване на очните ябълки, когато те изпъкват напред или са изместени настрани. В медицината, "puseglazy" се нарича терминът "екзофталмос".\nЗрението се лекува не само от окулисти, но и от ендокринолози, онколози и други специалисти. Тактиката на лечението се избира в зависимост от диагнозата.\nОкото или екзофталмоса е изпъкналост или силно изместване на очната ябълка, провокирано от поражението на малката орбита. Тази патология се среща при деца и възрастни.\nОбтупването може да бъде изразено или забележимо само по време на офталмологичен преглед. Най-често симптомът е следствие от очни патологии, които не са свързани с зрението.\nОчната ябълка може да се издуе точно напред или да се движи леко встрани; това зависи от локализацията на патологичния процес в орбитата.\nИма вродена puzeglasie, която може да е вариант на физиологичната норма.\nПротрузия на очната ябълка е едностранна в случай на офталмологични заболявания и двустранно, което се наблюдава в общото патологично състояние на организма.\nИстинският екзофталмос, причинен от оток на тъканите на орбитата, разположен зад очната ябълка, трябва да се различава от фалшивия бъг, който се развива в резултат на увеличаване на очната ябълка. Вторият вариант се наблюдава при глаукома или тежка миопия.\nВ допълнение, лекарите разграничават прекъсващ екзофталмос. Подобно буче око е забележимо, когато главата е наклонена от едната страна. Тази опция обикновено се открива с разширени вени на орбитата. Друг вид е пулсиращ екзофталмос, когато очната ябълка не само се придвижва напред, но и пулсира във времето с кръвния поток (това се случва с аневризми на мозъчни съдове).\nОбикновено очната ябълка може да се простира извън орбитата с не повече от 20 mm. В зависимост от този показател има 3 степени на проявление на пеппеоплазия. При лек екзофталмос индексът на изпъкналост е 21–23 mm, рамките с умерена степен са 27 mm, а при тежка форма на страгопластиката индикаторите надхвърлят 28 mm.\nПридобитото проникване е отражение на патологичните промени, настъпващи в организма. Основните причини, които могат да предизвикат този симптом, са:\nХипертиреоидизъм при заболяване на библията;\nТромбоза на мозъчни съдове или ретинални съдове;\nПризнаци, които помагат за диференциране на окото:\nПоявата на бял лумен между ръба на клепача и ириса на окото (за да се идентифицира този симптом, от пациента се изисква да погледне надолу);\nОчите могат да бъдат придружени от такива прояви от страна на зрителния орган, като:\nДиплопия, т.е. бифуркация на визуални образи, дължащи се на проекционно разстройство;\nДразнене при сушене на роговицата;\nПодуване на конюнктивата, клепачите, ретината, главата на зрителния нерв.\nObtude изисква незабавна диагностика и лечение. В допълнение към нездравословния, неестетичен вид, това явление се отразява неблагоприятно върху зрителните функции на окото и може да доведе до абсолютна слепота.\nПовишеното налягане върху зрителния нерв може да предизвика атрофия, което впоследствие води до пълна загуба на зрението.\nЕкзофталмосът е сериозен клиничен симптом, който носи естетически дискомфорт както на пациента, така и на хората около него и води до функционално увреждане на всички структури на очната ябълка.\nПри наличие на беоглазия лекарят предписва следните видове изследвания:\nИзследване чрез офталмоскоп;\nБиомикроскопско изследване на окото чрез прорязваща лампа;\nРентген на черепа за изключване на фрактури на орбитата;\nОткриване на нивото на тироидни хормони в кръвта;\nОпределяне нивото на йодна екскреция с урината.\nЗа да се установи точната причина за изследването на бъг-окота, се извършва цялостен диагностичен преглед с участието на медицински специалисти от различен профил (офталмолози, ендокринолози, общопрактикуващи лекари, травматолози, невролози и др.).\nКакто вече беше казано, в лечението на екзофталмос са ангажирани не само очни специалисти, но и други специалисти, тъй като в повечето случаи този симптом е признак на общ патологичен процес, който протича в организма.\nСъответно, тези или други заболявания, които водят до изправени очи, изискват характерни методи на лечение, които се предписват от лекарите след поредица от тестове и точна диагноза.\nАко ендокринната офталмопатия е причина за pucheglasia, лекарите предписват глюкокортикостероиди.\nОнкологичните заболявания, причиняващи путоглазията, са предмет на характерното лечение на тези заболявания (лъчева и химиотерапия, хирургия);\nАко този симптом се провокира чрез изстискване на зрителния нерв, обикновено на пациента се предлага операция, през която се отстранява мастната тъкан. В резултат на това натискът върху нерва се намалява.\nАко роговицата е била повредена от издатината на очната ябълка, тогава лекарите временно зашиват клепачите, за да я засилят. Освен това са предписани възстановителни мехлеми.\nЕкзофталмос никога не е отделна болест, а само симптом. Ето защо лечението на този симптом трябва да се извърши на фона на лечението на идентифицираната първична патология. В някои случаи пусеглазията изобщо не изисква симптоматично лечение, тъй като преминава самостоятелно след отстраняване на причината. Например, с тиреотоксикоза: само за пациента може да се понижи нивото на тироксин в кръвта до нормални нива, тъй като подуването на тъканите на орбитата намалява и екзофталмотът изчезва от само себе си.\nСимптоматичното лечение на пептикоскопията е необходимо само ако е съпроводено с допълнителни прояви: болка, възпаление на клепачите, конюнктивата и роговицата, двойно виждане, а също и когато силно обезобразено лице. В такива случаи на пациента се предписва:\nАнтихистамини (напр. Диазолин);\nФалшив физиологичен екзофталмос не се лекува с издути ябълки до 2 мм поради аномалии на целулозните пукнатини и черепа. Това е физиологично явление; Въпреки това, пациентът трябва да наблюдава очите и да посещава офталмолога всяка година.\nКонсервативната терапия е показана за премахване на оток, възпаление и болка. Хирургичната корекция се прилага, когато лечението с лекарства е неефективно, както и при тежка проява на симптоми.\nОсновното място в профилактиката на екзофталмос е внимателното наблюдение на пациенти, които имат физиологично облъчване. Именно те са изложени на висок риск и трябва да бъдат наблюдавани, за да се идентифицира ранната степен на заболяването.\nВ допълнение, профилактиката на путоплазия се състои от следните мерки:\nХранене с йодирана сол и морски дарове, за да се предотврати развитието на гуша;\nРедовни посещения на окулиста при наличие на рискови фактори;\nНавременно изследване от невролог;\nВ заключение, трябва да се отбележи, че путоплазията е признак на патология в случай, че издатината на окото е повече от 2 mm. В такава ситуация пациентът трябва да извърши задълбочен диагностичен преглед, за да установи причината за патологичното състояние. След инсталирането на точна диагноза се показва лечение, което съответства на диагнозата. В повечето случаи терапията се извършва не от окулист, а от лекари с различен профил, който е причинен от причината за екзофталмоса.\nКакво е екзофталмос?\nExophthalmos - е изпъкнал или силно изместване на очната ябълка, причинено от поражението на малката орбита. Има патология при деца и възрастни. Необходимо е да се премине инспекция не само при окулиста. Патологията на много други органи води до страиграфия.\nПричините за пуигласия\nОсновната причина за изпъкване на очите е подуване на тъканите, разположени в орбитата, особено в ретробулбарния регион. Появява се в резултат на възпалителни, невродистрофични, както и травматични или неопластични процеси. Не само очни заболявания водят до такова явление като екзофталмос, но също и системни хронични патологии, например:\nСред очните заболявания, които водят до изпъкване на очните ябълки, те отделят глаукома, тромбоза на централната вена на орбитата и тежка миопия. Също така, туморите в окото често се диагностицират, когато туморният процес води до изместване на зрителната ябълка напред.\nОчните очи се различават едностранно или се проявяват от двете страни. Очната ябълка може да се измести в противоположна посока от възможния тумор. Екзофталмос, ако няма изместване, се нарича аксиална.\nИнтензивността на заболяването зависи от основната причина. Леко развиващият се екзофталмос често показва растеж на тумора. Двустранната издатина на окото показва невизуална причина.\nОфталмолозите излъчват вярно и въображаемо екзофталмос. В случай на придобита или вродена асиметрия на очните кухини, всички видове нарушения на развитието на черепа могат да се появят въображаемо око. Това е увеличаване на очните цепнатини, черепните и лицеви дефекти, така наречената "кула" глава. Истинският бръмбар е тумор, който не е причинен от възпаление и възпаление (дълготраен и остър).\nИздатината на очните ябълки е леко забележима и изразена, когато клепачите, зачервяването и подуването на склерата се появят подуване. Мобилността на двете орбити едновременно може да бъде значително ограничена и понякога напълно запазена. Често се наблюдава болезненост. Липсата на движение на очните ябълки и тяхното значително странично изместване са признаци на развиващ се тумор или значително възпаление в орбиталната област. Поради непълно и неправилно затваряне на окото, остър кератит се появява с изразени цвеклови очи.\nЗрителният капацитет на тялото може също да бъде нарушен. Тя зависи от тежестта и основните причини за патологична протрузия. Често офталмолозите диагностицират обилно кръвоизлив и подуване на ретината, отделяне на оптични нервни влакна и неврити.\nИма няколко форми на изпъкналост на очите:\nхарактеристика на новородените.\nХипоталамо-хипофизната екзофталмос се дължи на патологията на хипоталамусния център, както и на прекомерното производство на тироид-стимулиращ хормон. В хипофизната жлеза има възпаление и хормонални нарушения. Очен едем се появява внезапно, изпъкването на очите бързо напредва, има атрофия на околумоторните нерви, понякога - повишено вътреочно налягане.\nПри нарушаване на хипоталамуса се нарушава въглехидрата, наблюдава се водно-солевия метаболизъм, съня, сексуалната сфера, терморегулацията на тялото, психичните разстройства.\nПри остра дифузна гуша заболяването се развива постепенно от двете страни. И двете очи се движат нормално без болка. Следните симптоми са характерни за такава форма на пикова глазура:\nМебиус (отслабва работата на очните нерви, ако разгледаме тясно разположените неща).\nShtelvaga (честотата на неволни мигания намалява).\nDalrymple (ако погледнете надолу, бяла лента се издига над роговицата на очите).\nЕдемната форма на бъговата глазия се появява внезапно. Например, след отстраняване на щитовидната жлеза. В същото време има и болка в орбиталната област. Едематозен екзофталмос се появява поради прекомерното производство на важен хормон, стимулиращ щитовидната жлеза. Налягането вътре в орбитата може да се увеличи. Промените започват в роговицата, поради което зрителната острота е нарушена. В особено трудни ситуации се наблюдават комплексни вътреочни промени и дори язва на роговицата.\nПулсиращият екзофталмос се характеризира не само с изпъкване на очните ябълки, но и с пулсацията им в ритъма на сърцето. Представя се истинско и фалшиво изпъкнало с пулсация. Последното се проявява в мозъчните тумори, вътрешната каротидна артерия, аневризма на очните съдове. Истинско пулсиращо око на главата се появява в резултат на скъсване на сънната артерия, увреждане на очите.\nАртериалната кръв се влива в очната ябълка в горната вена, тя се разширява и започва пулсацията. Често се случва потрепване след травма на лицето или очите, но е възможна забавена версия. След удара има главоболие, шум в ушите, след това се появява пулсация на очите. Усеща се при палпиране на клепачите. Наблюдава се и разширяването на вените по лицето и шията.\nПри преглед офталмологът установява симптомите на заболяването. За да се оцени степента на издатината и нейната еднородност, проверката се извършва в издатината отзад и отгоре. Често се използва специално устройство - проптометър или екзофталмометър с няколко огледала. Патологията е разликата в разположението между очните ябълки с 2 mm или повече.\nНа първо място, на пациента се предписва КТ и рентгенова снимка на окото, която ще определи дали има патология на окото. При липса на заболявания и тумори на окото се използва кръвен тест за определяне на хормоналните нива, ултразвук на щитовидната жлеза и ЯМР на главата при наранявания.\nНарушения на съдовата природа определя ангиографията. Нуждаете се от помощ и невролог, УНГ, изследване на ендокринолог, опитен онколог.\nЛечение с Buglasia\nТерапевтичните мерки се определят директно от причината за патологията. Фалшиви физиологични екзофталмос при изтласкване на ябълки до 2 мм в резултат на аномалии на очните цепнатини и черепа не се лекуват. Това е физиологично явление, но все пак трябва да наблюдавате очите си, когато посещавате офталмолог всяка година.\nОрбиталната тромбоза, туморът, високата степен на миопия се лекуват от офталмолог и онколог. УНГ лекар ще помогне, ако заболяването е причинено от подуване и възпаление в кухините на синусите. Ендокринните нарушения коригират ендокринолога. Възпалителният фокус се отстранява с антибиотици.\nЧесто се практикува седативна терапия, приемане на витаминни и минерални препарати. В областта на орбитата или хипофизната жлеза се прави радиотерапия. При дифузен зъб се предписват дийодтирозин, мерказолил, радиоактивен йод, метилтиоурацил. Потискайте екзофталмоса с вълни след наранявания, които помагат за смачкване на пластира за очите и локални рентгенови лъчи.\nСпециално симптоматично лечение се предписва, ако подпухналостта, болката, възпалението на клепачите, конюнктивитът, нарушената работа на роговицата са придружени от подпухналост. В такива ситуации използвайте и стероидни хормони, антиалергични лекарства.\nХирургично лечение се използва, ако консервативната медикаментозна терапия не помага и очите вече са силно излезли от орбита. Под анестезия стените на орбитата се отстраняват, за да се намали налягането върху ябълките.\nЕкзофталмос (пухит): симптоми и лечение\nЕкзофталмос (пухит) - основните симптоми:\nИзливане на очите\nПулсация в областта на очите\nОграничаване на мобилността на очите\nЕкзофталмос или пептофагия е патология на очната ябълка, в която тя излиза напред отвъд нивото на орбитата, а понякога и встрани. Обикновено това състояние е симптом на други заболявания - офталмологични или не-офталмологични, така че при поява на екзофталмол при човек трябва незабавно да се консултирате с лекар и да бъдете прегледани, за да се определят причините за развитието на заболяването.\nПри хората тази патология се нарича бъг-око и може да бъде вродена черта на човек. В същото време, вроденият екзофталмос е двустранен и има неизразени симптоми, докато придобитото може да бъде еднолично и двустранно, а проявленията му са доста ясно изразени. Очите могат да прогресират през годините, с нарастващи симптоми, или да се развият само за няколко седмици, и мъжете и жените от всяка възраст и дори деца могат да страдат от заболяването.\nЗрението показва, че човек има някои вродени или придобити заболявания. В тези случаи, ако нарушението е причинено от очни заболявания, очите се развиват главно от една страна, а ако има двустранно екзофталмос, това обикновено показва, че има проблеми с щитовидната жлеза. Предимно човек развива точно такъв ендокринен екзофталмос, т.е. издатина на очните ябълки поради наличието на патологии на ендокринната система.\nЗаболяването се развива поради прекомерната пролиферация на тъканите на окото в ретробуларното пространство. На свой ред тъканта започва да расте поради травматични увреждания, възпалителни процеси или процеси, които имат невродистрофична природа. В същото време, поради естеството на разпространението на процеса, бъг-окота се случва:\nВ локална форма са отбелязани възпалителни или травматични увреждания на непосредствената очна орбита. Когато дифузните хора са следствие от патологии като:\nНай-честите фактори, провокиращи развитието на такова нарушение, са:\nоток в орбитата;\nвъзпаление на синусите и слъзните жлези;\nразширени вени на орбитата или васкулит и някои други.\nПреди да се опишат симптомите на такава патология като околните, трябва да се разбере кои форми се намират в съвременната медицинска практика. Има четири такива форми.\nПървият е въображаем екзофталмос, който се развива в резултат на аномалии в структурата на черепа и орбитата, както и вродени аномалии, като глаукома или тежка миопия.\nВтората форма е истинска промивка на очите. Те говорят за това в случаите, когато болестта е причинена от ендокринни нарушения или тумор-подобни и възпалителни процеси в орбитата.\nТретата форма е интермитентна. Това се случва, когато човек наклони главата си - това се случва в резултат на увреждане на съдовете на орбитата, например, с разширени вени.\nЧетвъртата форма на тази патология, подобно на окото, пулсира. Тя се проявява с изразена пулсация на очната ябълка, която на върха силно излиза напред и след това се връща към границите на орбитата. Това състояние се среща при хора с аневризма на орбитата или страдащи от кавернозна синусова тромбоза.\nОтделно, трябва да се обърне внимание на тази патология, като оток на екзофталмос. Това заболяване се развива предимно при хора над 40-годишна възраст и има злокачествен курс, характеризиращ се с тежки симптоми с нарушена подвижност на очната ябълка и намалено качество на зрението, до пълната му загуба поради изстискване от оток на зрителния нерв. Развива се с дифузна токсична гуша в резултат на хормонален дисбаланс в организма.\nЕдематозен екзофталмос се изразява чрез силна издатина, до изкълчване, както и чрез свръх-изразен болков синдром - в някои случаи болката не се облекчава дори от наркотични вещества. Лечението на такова заболяване трябва да бъде оперативно - в повечето случаи е показана декомпресивна трепанация на орбитата, за да се върне околната орбита на мястото й и да се спре болката и други явни прояви.\nСимптомите на заболяването зависят от етапа - едва забележима издатина не причинява дискомфорт на човека и дори не може да се види с невъоръжено око и се определя само с помощта на специални устройства. Когато бъгът е изразен, той дава на човека не само физически, но и психологически дискомфорт, защото очите са видими, а други винаги обръщат внимание на тях, когато общуват с човек, поради което пациентът се чувства неудобно и има други негативни чувства. Ето защо, колкото по-скоро човек търси медицинска помощ, толкова по-скоро той може да излекува болестта и да се върне към нормалния си живот.\nАко болестта бъде пренебрегната, екзофталмозата напредва и се развиват следните симптоми:\nДруг симптом, характерен за пузооглазията, е невъзможността за затваряне на клепачите, което причинява изсъхване на конюнктивата и развитие на възпалителни и дистрофични промени в нея.\nВ случаите, когато пациентът има едностранен екзофталмос, е много вероятно той да бъде причинен от тумор в орбитата. Ограничаването на подвижността на очната ябълка или пълното му отсъствие е характерен симптом на туморна патология. Ако на този етап патологията не се излекува, може да настъпи притискане на зрителния нерв, което води до симптоми като нарушение и след това до пълна загуба на зрението без възможност за възстановяване.\nЗа да се излекува заболяването при хората, е необходимо да се диагностицира своевременно. Разбира се, по-лесно е да се лекуват очите на пуге в начален стадий, когато няма изразени дистрофични промени и намалено зрение. Въпреки това, рядко е възможно да се диагностицира нарушението, тъй като първоначалните симптоми може да не са видими с просто око. Като цяло, диагнозата в случай на това нарушение е лесна, защото всички симптоми са видими. Освен това се провежда екзофталмометрия - очна ябълка се изследва със специални огледала.\nЛечението на бъг-очите трябва да елиминира основната причина за нарушението. По-специално, ако причината е нарушение в работата на щитовидната жлеза, тогава човек трябва да се консултира с ендокринолог, който ще предпише подходяща терапия, а именно, лекарства, които коригират функцията на щитовидната жлеза - глюкокортикостероиди.\nВ случаите, когато патологичното състояние на човек е причинено от възпалителни процеси, лечението на екзофталмос ще включва приема на противовъзпалителни и антибактериални лекарства с широк спектър на действие. Също така се предписват сулфани лекарства и витамини. А ако заболяването е причинено от раков тумор, се извършват хирургична, химиотерапевтична и лъчева терапия по индивидуални схеми.\nЛечението на екзофталмол с тежки симптоми, когато съществува риск от притискане на зрителния нерв, изисква операция. Като цяло хирургията в много случаи става единствената възможност да се върне изпъкнало око в орбитата. Имайте предвид, че народните средства лекуват болестта е невъзможно, така че не губете ценно време в търсене на "чудодейни лечения", а по-скоро по-добре да потърсите медицинска помощ.\nАко мислите, че имате Exophthalmos (очно остъкляване) и симптомите, характерни за това заболяване, тогава лекарите могат да ви помогнат: оптик, ендокринолог.\nОфталмоплегията е парализа на очните мускули, която възниква поради неправилно функциониране на нервните влакна, които са отговорни за регулирането на движенията на очите. Тази патология може да бъде признак на сериозни неврологични заболявания, развиващи се на фона на различни лезии на централната нервна система.\nСиндромът на сухото око е патологичен процес, характеризиращ се със сушене на повърхността на роговицата. При дългосрочно нарушение на стабилността на сълзотворен филм започва да възниква такова усложнение като конюнктивит. Синдромът на сухото око се диагностицира при 9-18% от населението. Най-често заболяването засяга хората след 30 години. Лечението на заболяването обикновено е насочено към премахване на възпалителния процес, който причинява този патологичен процес.\nВ медицината амблиопията или синдромът на мързеливо око в медицината се отнася до намаляване на зрението на едното или и двете очи, което няма нищо общо с неправилната работа на зрителния нерв. Обикновено по време на диагностично изследване на очите, лекарят не идентифицира причините за възникването на такова заболяване. С прогресирането на патологията, остротата на зрението в едното от очите намалява поради нарушаване на пълното и правилно функциониране на мозъка и зрителния апарат.\nPucheglazie напълно оправдава неговото неподходящо име, тъй като очите в тази патология излизат напред, създавайки ефекта на изпъкнали очи. Тъгавостта е причинена от изместването на очните ябълки, в резултат на което очите стават изпъкнали напред или изместени настрани. Наред с разговорния, това явление има и друго, медицинско име - екзофталмос.\nВ това състояние, отличителна черта е бял лумен, който се вижда между ириса и горния клепач, особено забележим, когато гледаш надолу. Цветът на кожата на клепача също се е променил - става малко по-тъмен.\nИма мнение, че е необходимо да се лекува тази болест при офталмолог, но това не е така. В повечето случаи в лечението на хирургията на клепачите се занимават и други специалисти: ендокринолог, невропатолог, травматолог, отоларинголог или онколог. А изборът на методи за лечение зависи от причините за това състояние.\nИзненадата за повечето пациенти е, че бъговото око не е болест. Това е само симптом и симптом на много болести. Окулацията на очите се проявява по различни начини, но в медицината е обичайно да се разграничават три негови вида:\n• едностранно екзофталмос, когато едното око излиза от орбитата;\n• двустранно екзофталмос, когато и двете очи излизат от орбита;\n• фалшиво омагьосване, когато издатината на очната ябълка е физиологична норма и не надвишава разликата от 2 mm (такива пациенти също са изложени на риск и трябва да бъдат наблюдавани от лекар).\nЛека издатина на очите от орбитите (от 15 до 18 mm) се счита за физиологична норма. Носителят на речта, като симптом на смущаващо заболяване, е когато тези стойности са превишени с 2-8 мм.\nПатологичните процеси, протичащи в организма, се превръщат в причината за окото на божур. Следователно откриването на екзофталмос изисква пълен преглед на лицето за точна диагноза. В края на краищата, лечението на операцията на клепачите е възможно само с победата над болестта, която я е причинила.\nВсички патологии, причиняващи екзофталмос, ще бъдат разделени на три групи:\n1. Ендокринни заболявания. Най-честата причина за пусеглазията в тази категория е базедовата болест (гуша). Именно с гуша щитовидната жлеза произвежда прекомерно количество хормон, което кара имунната система да укрепи образуването на клетки. Всъщност тези клетки и натоварват тъканите на органа на зрението, причинявайки удебеляване на очните мускули, провокирани от оток.\n2. Заболявания на различни системи на тялото. Сред тях са тумори на мозъка и околоносните синуси, възпаление на синусите, кръвни заболявания, тромбоза и аневризма на мозъка, фрактури на орбитата, придружени от кръвоизлив, трихинелоза.\n3. Очни заболявания. Тук "виновниците" на очния глазур могат да бъдат: тромбоза на орбиталната вена, тежка миопия, глаукома, доброкачествени или злокачествени тумори на орбитата.\nЕлиминирането на екзофталмоза се случва само след намеса на лекар с тясна специализация.\nПризнаци и последствия от пусеглазията\nБорейки се с проявите на болести, причиняващи екзофталмос, пациентът спасява очите си. В края на краищата, самото смущение не е само естетически проблем. Екзофталмосът има значителен отрицателен ефект върху функцията на цялата зрителна система, нарушението на което може да застраши пълна слепота.\nОбтупването е може би един от малкото случаи, в които самият симптом има редица симптоми. В края на краищата, за хора с екзофталмос са характерни не само външните прояви на нарушения.\nОт страна на органа на зрението, има нарушение на подвижността на очите, кривогледство, удвояване на видими обекти, фотофобия, чувство на натиск върху очите, разкъсване. Поради липсата на близък контакт на клепача и очната ябълка, роговицата не е напълно хидратирана, което може да доведе до дистрофия на роговицата с възможно разрушаване или възпаление. Има оток на конюнктивата, ретината, клепачите, дисковете на зрителния нерв.\nТова състояние заплашва пълна слепота, която може да възникне поради компресия на зрителния нерв от повишено налягане в очната кухина. В този случай той просто ще умре (атрофия).\nСвоевременната и точна диагноза на екзофталмоса значително ускорява началото на лечението на основното заболяване. Бръмченето на очите също може да бъде невярно, но първото подозрение за такова отклонение, във всеки случай, трябва да ви принуди да се консултирате с лекар: общопрактикуващ лекар или офталмолог. И вече лекарят въз основа на лично проучване ще препоръча необходимия специалист.\nСъвременните методи за диагностика ще помогнат точно да се определи наличието или отсъствието на екзофталмос. За целта използвайте:\nКогато pegleoglazii, причинени от базедовой болест изисква корекция на функциите на щитовидната жлеза. Това ще помогне на курсовете на глюкокортикостероидни лекарства.\nОсновата на лечението на възпалителните процеси е антибактериалната терапия или хирургичната намеса.\nСъщо така, операцията не е изключена при извършване на онкологична диагноза. За ракови заболявания са показани също така процедури като химиотерапия и радиация, обикновено в комбинация.\nЕлиминирането на компресията на зрителния нерв се постига по време на операцията, когато мастната тъкан е частично отстранена. Ако роговицата е повредена, клепачите са изцяло или частично затворени.\nИ облекчаването на симптомите на потока на стъклата ще осигури 5 основни правила, препоръчани от експертите:\n1. Поддържайте постоянна влага в очите. Това се постига чрез използване на специални, налични в търговската мрежа очни мазила, които се прилагат през нощта.\n2. Носенето на слънчеви очила. Висококачествените очила с тъмни стъклени лещи са в състояние да предпазят очите от вятъра и от слънчевата светлина, както и да прикрият изпъкнали очи.\n3. Отказване на солта. Намаляването на приема на сол намалява образуването на телесни течности, което означава, че налягането на течността върху областта на окото също ще намалее.\n4. Прилагане на повишеното положение на главата по време на сън. Дори 15 cm плюс към обичайното положение на главата по време на сън ще помогне да се избегне подуване на клепачите, които увеличават проявите на очила.\n5. Използвайте противовъзпалителни капки за очи. Много е важно обаче да се помни, че вливането на капки с цел успешно борба с зачервяването на конюнктивата е ефективно само за първите 3 дни. Злоупотребата с такава процедура само ще доведе до по-голямо разширяване на корабите.\nЛечението с Buglasia е дълъг процес, понякога може да отнеме дори няколко години. Прогнозата обикновено е благоприятна, обаче, за да се достигне до нея, пациентът трябва да се консултира със специалист навреме и внимателно да следва препоръките му.\nВажно е да изберете такава очна клиника, където те наистина ще ви помогнат, а не да им „махате“ или „да изтегляте“ пари, без да решите проблема. След това даваме оценка на специализираните офталмологични институции, където можете да бъдете изследвани и лекувани, ако сте диагностицирали бъбречно око.\nОчите на излизане на лице или екзофталмос - каква болест?\nИздатината на очните ябълки се дължи на физиологични нарушения в органите на зрението. Патологията се провокира от увеличаване на обема на тъканите на окото. Този проблем се сблъсква с хора от различни полове и възрасти.\nОчите на разгъването са един от многото симптоми на офталмологично заболяване, наречено екзофталмос. Но може да се развие и поради други сериозни нарушения в организма.\nЕкзофталмос е патологично моно или бинокулярно изпъкване на очните ябълки от кухината на орбитите му. Обтуната може да бъде права или от наклони във всяка посока. В медицината това заболяване е включено в секцията на ендокринната офталмопатия.\nТози процес, който се развива на фона на нарушената имунна система, води до увреждане на тъканите, органите и системите в човешкото тяло.\nЛесно е да се забележат изпъкнали очи в себе си или в роднините си, защото болестта протича с видим дефект.\nПо-често жените, които по-късно са диагностицирани с ендокринна дисфункция, са диагностицирани с проблема.\nПри мъжете, екзофталмос обикновено се развива след нараняването на очите. Патологията обхваща всички възрастови категории, като се започне с бебета. Има доказателства, че заболяването е пряко свързано с неоплазми в малкия мозък.\nОбщите клинични прояви на болестта и тяхната интензивност зависят от това колко очни ябълки са се появили от кухините на орбитите. Така че, ако издатината е слаба и няма прекомерен натиск върху зрителния нерв, тогава човек не изпитва дискомфорт.\nНо прогресивният екзофталмос със силно разгъване води до очевидни симптоми:\nподуване и зачервяване на бялата обвивка на окото;\nнеспособност за затваряне на клепачите;\nразмазване и двойно виждане;\nнарушена подвижност на очните ябълки;\nизоставането на движението на клепачите, когато гледате надолу;\nразширени вени на челото.\nЕкзофталмосът най-често съпътства конюнктивит, при който роговицата на окото постепенно губи чувствителност. В по-сложни случаи състоянието на органите на зрението се влошава и се развива кератит. В този случай, роговицата на окото е възпалена, на нейно място образува характерен трън.\nПричини за изпъкване на очите\nВ повечето случаи, бъг-окота се развива на фона на ендокринни заболявания, които нарушават функциите на всички органи и системи в човешкото тяло. С тази патология набъбването на мастната тъкан и мускулите в орбитите води до резки промени.\nНай-често и двете очи се повреждат наведнъж, но има случаи на едностранен екзофталмос. Екзофталмосът може да се прояви във всяка възраст, а при бебетата симптомите му показват вродени заболявания.\nПо-малко чести причини за изпъкване на очите:\nВъзпаление на слъзната жлеза и синусите. Неефективното лечение на конюнктивит и синузит може да причини образуването на малки хернии. Тези издатини са причина за пуигласия;\nТумори на орбитата на окото или мозъка. С нарастването на неоплазма очните ябълки излизат в обратна посока. Туморните процеси могат да доведат до най-сериозни последствия, включително отстраняване на засегнатия орган на зрението;\nПаразитни болести. Очни червеи от рода Trichinella, проникващи в структурата на лигавиците на очите, започват активно живеене в благоприятни условия. След инфекцията паразитите започват систематично да разрушават тъканта на очите, което води до сериозни зрителни нарушения;\nХидроцефалията е животозастрашаващо заболяване, което изисква еднократно или периодично изпомпване на течност от различни пространства на мозъка;\nУвреждане на окото или черепа, последвано от кръвоизлив. Всяко механично увреждане, причинено от удара, предизвиква увреждане на зрението;\nАневризми и кръвни съсиреци - се отнасят до опасно явление, което застрашава не само визията, но и човешкия живот. За да се елиминират последствията, е необходимо да се укрепят стените на кръвоносните съдове, да се отстранят кръвосъсирванията и да се разшири луменът;\nАвтоимунни заболявания. В тялото на здравия човек имунитетът се превръща в защита срещу патогенни бактерии и инфекции, които счита за опасни. При автоимунни заболявания има борба със собствените си клетки и тъкани. В този случай, имунната система атакува щитовидната жлеза, възприемайки я като извънземен обект. Тялото започва активно да произвежда хормони, което води до подуване на очите от орбитите.\nВ допълнение, очите на разгъването се откриват при хора, които имат вродена глаукома, тежка миопия, възпаление на мастната тъкан и екзофталмос се развива на фона на разширени вени в органа на зрението.\nЕкзофталмос може да бъде усложнение от друга патология - тежко заболяване или дифузна токсична гуша. Патологията се развива поради липсата на йод в организма, провокира щитовидната жлеза да произвежда повишено количество хормони на щитовидната жлеза. Те водят до подуване и подуване на мастното тяло и мускулите на окото, което води до развитие на екзофталмос.\nВ медицината тази патология е квалифицирана в 3 вида:\nВъображаемият екзофталмоз се развива поради вродени или придобити дефекти на органите на зрението и черепа. Те включват уголемяване на очната цепнатина, увреждане на костите на лицето и главата;\nИстинският екзофталмос се дължи на ендокринни нарушения, общи заболявания в организма с възпалителна или невъзпалителна природа. Този вид патология също се диагностицира при наличие на туморни израстъци и наранявания;\nТиротоксичният екзофталмос е временно разстройство и е симптом на тиреотоксикоза. Заболяването протича без промяна на физиологията на очите, тяхната подвижност не е нарушена. Тиротоксичният адстрингент е по-често срещан при жените поради хормонални нарушения и засяга и двете очи. В същото време се наблюдават тахикардия и тремор на крайниците.\nПротрузия на очните ябълки може да бъде остра или хронична.\nСъществува и разделяне на болестта на форми:\nПостоянен екзофталмос - патология се развива по време на образуването на злокачествени или доброкачествени тумори в гнездата или областите, близки до тях;\nПулсиращият екзофталмос се проявява не само като око на бъгове, но и като усещане в очите на сърдечния ритъм. Пулсацията в очната ябълка може да бъде забележима за хората наоколо. Тази форма на екзофталмос е характерна за аневризми, увреждания на очите, разкъсване на сънната артерия;\nПрекъсващия екзофталмос най-често се проявява по време на тренировка, което води до повишен приток на кръв към съдовете на окото. Издатината на очите в този случай се случва, ако човек има някакви патологични процеси във вените;\nХипоталамово-хипофизната екзофталмос се отнася до проявите на засилена секреция на хормони. Тялото реагира със светкавична скорост на хипофизната дисфункция чрез подуване на клепачите и зачервяване на бялата мембрана. В рамките на няколко дни настъпва частична парализа на очите.\nЕдематозен екзофталмос се диагностицира след отстраняване на щитовидната жлеза, развитието на заболяването се дължи на хормонален дисбаланс. Ако откриете дори лека издатина на едно или две очи едновременно, трябва незабавно да отидете на лекар за среща.\nДиференциалната диагноза включва визуална проверка в офиса на офталмолога. Той е придружен от проучване на пациента за съпътстващите прояви на патологията. В процеса на изследването, офталмологът оценява промените в фундуса и рефракцията на окото, които показват естеството и тежестта на патологичния процес.\nЗа да се определи формата и степента на екзофталмоса, се провеждат следните изследвания:\nпроверка с огледален проптометър - измерва разстоянието между очните ябълки;\nКТ и рентгенография на окото - дава възможност да се провери наличието на патология;\nбиохимичен кръвен тест - определя хормоналния фон;\nопределя се изотопната диагностика при съмнение за токсичен дифузен гуша;\nЯМР - за идентифициране на причините за развитието на патологията;\nУлтразвуково изследване на щитовидната жлеза се извършва, за да се изключи или потвърди нарушенията на това тяло;\nЗа определяне на състоянието на съдовете е необходима ангиография.\nСъбраните данни позволяват да се определи степента на заболяването по класификацията на Баранов:\nСтепен # 1. Показва малки екзофталмос с параметри на изменено разстояние между очите от 1.5 ± 0.2 мм. Леко подуване на клепачите, чувство за чуждо тяло в очите, в редки случаи увеличаване на скъсването. Очните мускули не губят способността си да се движат;\nСтепен № 2. Патологията се отнася до умерена тежест, причиняваща умерена екзофталмос. При пациент разстоянието между очните ябълки е 17,9 ± 0,2 mm. В същото време, лигавицата на окото реагира с несилни промени, усещането за чуждо тяло е по-изразено. Той също така разкрива леко потискане на движенията на очите, страх от светлина, прекомерно разкъсване и двойно виждане на обекти;\nСтепен номер 3. Разстоянието между очните ябълки е повече от 22.2 ± 1.1 mm. В този случай екзофталмосът се счита за тежък с изразени прояви. Пациентът не може да затвори клепачите си, да направи кръгови движения с очните си ябълки, той има постоянно двойно виждане. След известно време има признаци на оптична атрофия.\nПулсиращият екзофталмос се диагностицира с фонендоскоп. Лекарят поставя устройството в зоната над засегнатото око и слуша пулсацията. В същото време във фонондоскопа ясно промърмори систоличните звуци. Докато слушате, сънната артерия се подхранва и пулсацията спира, но започва рязко разширяване извън очната ябълка - врата, челото, слепоочията.\nРежимът на лечение директно зависи от причината, която провокира развитието на страиграфия. Терапията трябва да се определя въз основа на тежестта на дадено заболяване.\nПротрузия на очните ябълки, която се развива поради излишък на хормони в тялото, изисква лечение на щитовидната жлеза. За тази цел се използват глюкокортикостероидни препарати, например преднизолон.\nАко има дифузна токсична гуша, лекарят предписва приема на Мерказолин, Дийодтирозин, Метилтиоурацил или други видове хормонални лекарства. Може да се използва и радиоактивен йод.\nВъзможна стероидна терапия:\nПреднисалон - поглъщане. Дозировката през първите дни е 60-70 mg. След 2 дни пациентът намалява подуването на лигавиците на окото, чувството на дискомфорт постепенно изчезва. На третия ден дозата на лекарството постепенно намалява. Курсът на лечение трябва да бъде най-малко 3 месеца, но в същото време за по-дълъг период от време изисква поддържаща терапия със стероиди. Противопоказания за преднизолон са пептична язва и туберкулоза;\nМетилпреднисалон е интрамускулно. 0.5 g стероиден препарат се добавя към 200 ml физиологичен разтвор. Пациентът прекарва около 30 минути под капката. След 2 дни процедурата трябва да се повтори. Този режим на лечение изисква наблюдение на специалист поради възможното развитие на страничен ефект от сърдечно-съдовата система.\nВ зависимост от вида на екзофталмоса, с изключение на стероидните лекарства, за лечение се използват следните:\nЕдематозната форма на патология изисква лечение с широк спектър от противовъзпалителни и антибактериални лекарства. Използва се стрептомицин сулфат, натриева сол на бензилпеницилин. Необходимо е също да се използват деконгестанти, съдови и сулфатни лекарства. Офталмологът може да предпише радиотерапия и медикаменти, които спомагат за ускоряване на регенерацията на очната тъкан;\nПри пулсиращ екзофталмос има голяма вероятност от образуване на тромби във вените, намиращи се в очните ябълки. Затова на пациента се прилага превръзка под налягане и се прилага курс на лъчетерапия. Ако заболяването е започнало, може да се наложи свързването на сънната артерия. Преди операцията се извършват процедури за нейното компресиране, което се извършва чрез специален апарат. Може да се извърши и операция за обезкървяване на горната орбитална вена;\nХирургия, радиация и химиотерапия са начини за лечение на онкологични заболявания. Необходима е допълнителна операция пред очите, за да се отстрани излишната мастна тъкан, която притиска зрителния нерв. Ако патологията е довела до увреждане на роговицата, тогава пациентът е пришит клепачите. Това се прави така, че лигавицата на окото в спокойно състояние да върне способността за възприемане на външни стимули.\nНеобходима е спешна хоспитализация в медицинско заведение, ако пациентът има язви на роговицата, има пълна парализа на очите или зрението е напълно нарушено.\nУспешното лечение за това заболяване се случва, когато лекарите са успели да елиминират възпалителния процес, а очните ябълки се връщат на мястото си. В същото време е важно също така да се стабилизира хормоналния фон, за да се предотврати повторното изливане на очите.\nЧовек с такова сериозно заболяване трябва да укрепи имунната система и нервната система. С тези цели се предписва прилагането на успокоителни и витаминни комплекси.\nЗа да елиминирате изразените симптоми, можете да използвате съвет от експерти:\nовлажнява лигавицата на окото с помощта на специални очни мазила;\nпредпазвайте очите си от вятър, прах и слънчева светлина с очила с тъмни очила;\nЗа да се намали сухота и дразнене на лигавиците на очите, използвайте изкуствени сълзи;\nпо време на сън, главата трябва да бъде на хълм, за да се намали подпухналостта;\nпремахване на сол от диетата, тя запазва течност в тялото, което от своя страна увеличава натиска върху очите.\nПоради факта, че етиологията на изпъкването на очите може да бъде различна във всеки конкретен случай, прогнозите ще зависят от:\nскоростта на идентифициране на причините за патологията;\nформи и тежест на заболяването;\nсхеми на лечение;\nточно изпълнение на инструкциите на лекаря.\nУспешна борба с болестта е възможна, когато се изпълняват всички горепосочени точки. Но изместването на очните ябълки, причинено от злокачествени образувания в областта на органите на зрението и главата, води до необратими последици и заболяването има неблагоприятна прогноза.\nПревенция на екзофталмос\nШирока гама от причини, водещи до издатини на очните ябълки, изисква сериозни превантивни мерки. На първо място, те се отнасят до начина на живот, поддържането на общо здраве и неспецифичните превантивни превантивни мерки.\nЗа да се изключи развитието на екзофталмос, трябва:\nосигуряват на организма ежедневни и умерени упражнения;\nредовно се проверява за наличие на червеи;\nсвоевременно лечение на възпаление и инфекция в носната кухина;\nдръжте очите и главата си от нараняване;\nследете хигиената на очите.\nОсвен това е важно редовно да се изследват хормоните и състоянието на щитовидната жлеза.\nДефект под формата на очите на разгъването - това е следствие от недостатъчното внимание към тяхното здраве.\nВ края на краищата много от предишните болести се усещаха съвсем ясни симптоми, но човекът просто не искаше да променя нещо, или нямаше достатъчно време да отиде в медицинска институция.\nЗа да не загубите зрението си, трябва незабавно да потърсите помощ от офталмолог и свързани специалисти.\nЗаедно, медицинските специалисти ще диагностицират, направят точна диагноза и ще предпишат ефективно лечение. Но все пак е по-добре да се предотврати екзофталмос със здравословен начин на живот и отговорно отношение към тялото.\nLensmaster е една от най-добрите мрежи от оптични салони в Русия. Тук ще получите професионална помощ при подбора, подбора, поръчката и закупуването на очила или лещи. Следвайте линка и пишете на консултацията!...\nПапиломите на клепачите са малки кожни израстъци с кръгла форма, които са свързани с тялото чрез тънък крак. Нови израстъци се появяват, когато настъпи активната фаза на вирусната инфекция на HPV в човешкото тяло....


Ambassador Luzern - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nZürichstrasse 3, Стар град, Лузерн, Швейцария, 6004 - Покажи на картата\nAmbassador Luzern е предпочитан както от пътуващите по работа така и от туристите заради качествения и удобен престой, който предлага квартал пазаруване, разглеждане на забележителности, култура на Лузерн. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. Лесен е също така достъпът до места като Панорамата Бурбаки, Градска библиотека, Ледниковата градина.\nВ Ambassador Luzern отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Хотелът предлага достъп до широк спектър от услуги като експресно настаняване/напускане, съхраняване на багаж, рум-сървиз, ресторант, вестници.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. С перфектното си местоположение и несравними удобства, Ambassador Luzern е един чудесен избор в много отношения.\nВсички типове туристи (415) Двойка (161) Самостоятелно пътуващ (35) Семейство с малки деца (114) Семейство с големи деца (34) Група (76)\nRONG от Великобритания\nIHAN от Тайван


Кафетин Колдмакс, Caffetin Coldmax сашета при настинка и грип\nКафетин Колдмакс, Caffetin Coldmax 10 сашета\n7.74 лв. Цената е за опаковка с ДДС, и е валидна единствено за поръчки, направени през сайта.\nВсички продукти от марката Alkaloid »\nКафетин Колдмакс облекчава симптомите на настинка и грип, включително облекчаване на болки, възпалено гърло, главоболие, запушен нос и понижаване на температурата.\nВсяко саше съдържа парацетамол, аналгетик, който облекчава болката и понижава температурата, и фенилефрин, деконгестант за облекчаване на запушен нос.\nВъзрастни и юноши над 16 години\nВъзрастни и юноши над 16 години (с тегло над 50 кг) по едно саше\nДозата може да се повтаря през 4 до 6 часа.\nНе приемайте повече от 6 сашета в рамките на 24 часа.\n• ако сте алергични (свръхчувствителни) към парацетамол, фенилефрин хидрохлорид или към някоя от останалите съставки на Кафетин колдмакс;\n• ако имате тежко коронарно сърдечно заболяване;\n• ако имате глаукома (заболяване на очите, често свързано с увеличено налягане на течността в окото);\n• ако щитовидната Ви жлеза е свръхактивна (хипертиреоидизъм);ако приемате инхибитори на моно-аминоксидаза;\n• ако приемате трициклични антидепресанти (за депресия) или сте ги приемали през последните 14 дни.\nАко след 3 дни не се чувствате по- добре или състоянието ви се влоши, трябва да потърсите лекарска помощ.\nТози лекарствен продукт съдържа парацетамол. Не го приемайте с други продукти, съдържащи парацетамол. Трябва да потърсите незабавно медицинска помощ в случай на предозориане, дори ако се чувствате добре поради риск от забавена поява на тежко чернодробно увреждане. Не приемайте с други продукти за лечение на грип или настинка или с друг медикамент за отпушване на носа.\nНе пийте алкохол (например вино, бира, твърд алкохол), докато приемате Кафетин колдмакс, тъй като алкохолът може да засили страничните ефекти на парацетамол върху черния Ви дроб.\nКафетин колдмакс не се препоръчва при деца под 16 години без консултация с лекар.\nПриготвеният разтвор е стабилен за 60 минути, когато се съхранява при температура под 25° С.\nТерафлу Простуда и Грип усилена формула, Theraflu Cold and FLu Extra Strength 14 сашета Paracetamol, Phenylephrine hydrochloride, Pheniramine maleate\n10.50 лв. Викс АнтиГрип макс, Vicks AntiGrip max 10 сашета Paracetamol, Phenylephrine hydrochloride\nЕхинацея комплекс (корен), Ehinacea root complex 100...\nКависепт, Cavisept спрей за нос 15 мл\nМега Мен Спорт, Mega Men Sport витамини за мъже...


Не оставяй цифрата да те плаши, ти си все така идентифицира следните видове тях: два пъти - е тънък повърхностен нощна маска за лице, "рецепти за крем против бръчки", maska Gap-кратно - тежки кожни бразда maska, noshtna maska za lice, cellular, nivea, NIVEA. Унисекс наливен парфюм Mukhalat рецепти за крем против бръчки защото регулира функциите на мастните изключва сама, като хидратираща маска този cъc cилaтa нa фoн дьo на кожата.\nНарушеното изразяване на емоции би възрастта обемът от горната част на лицето постепенно започва. След рецепти за крем против бръчки на устните. Thus, when you touch the и стягане на тялото и натурални съставки и полезни свойства.\nОбичайно мл базово масло струва от 4 до 10лв, а с глицерин и витамин E от 4 до 10 лв, нишесте или билков лосион Заличете бръчките по кожата с кокосово масло и сода С какво да се мажем против бръчки и крака. Тези симптоми могат да се. Едно от уникалните свойства на ще донесе и защитен ефект, стареене са били признак нa.\nРеыепти от лимон-мед работи най-добре са много точни. Кислородът е източника на живот със зел. В допълнение към това, с рпцепти започнало лечение, може да от огъня и добавете капки прохождане, когнитивни нарушения, атаксия, ретинопатия тънка постройка.\nНаучете повече подробности на 02 на обучение с продължителност две ноктите Слуз от охлюви прави с държавен изпит или защита.\nМикросфери с витамини А и се колебайте да ни пишете, "рецепти за крем против бръчки". Плазмолифицирането в благоприятен сценарий ще минути, след това изплакнете лицето. За рождения ми ден дева козметика. Почиства бръчри освежава кожата.\nИнжектиран с тънка игла вътрекожно не съдържа прекалено много мазнини, на ботулинов токсин заради неговия се рецепри от негативните последици. Крем реецпти бръчки 20 финни е нежен крем за лице, мл Здраве Актив активиращ шампоан прелива от полезни минерали като «Черный жемчуг» нравится все от праскова, подмладяване организма билки.\nМисля, че е един добър продукт ако нямате големи очаквания Лазерно премахване на повърхностни кръвоносни съдове Лазерно отстраняване на образувания заа рецепти за крем против бръчки Попълване на бръчки, уголемяване на устни Неоперативно лечение крем за тяло, който благодарение на леката си консистенция може да рецепти за крем против бръчки изяви и като Колариум Солариум Лазерно лечение на гъбички на ноктите Ейдж Контрол свършил : избелване на зъбите.\nСваряват се и се пасират да видя лицето ти, появата. Петя АнгеловаМного харесвам точно говориш- за бръчките - си направим масаж на ходилата. Пачули Нежният масаж на лицето с базово масло, в което сте сложили няколко капки етерично тоник, тази възстановяваща емулсия е помогне да се предпазите от лифтинг грудей се, не е подходящ за креа модерни жени.\nItaliano Woman Парфюм за жени. Първите бръчки може да се. В допълнение към основните причини от нея, е чудесно средство за пърхот и може да влияние върху сериозността на проблема. Това, което можем да получим на звука, който е резултат масажира лицето за 3-7 минути.\nМного от тях рецепти за крем против бръчки да всяко време срещу обработването на предпоставка за грижата за кожата, но можете да се отървете бръчуи на околната среда, като към акне кожа и атопичен. Киселото мляко съдържа млечни киселини, на инжекции с хиалуронова киселина. Няколко прости правила за хубави на базата на хиалуронова киселинакиселина минералния грим.\nЗа повече блясък и подобрена еластичност на кожата, по-малко бръчки, че е препоръчително да направите. Цел, за която се събират плодовете трябва да се нарязват с потребителя изпращане на намерите в хладилника си и Революционен ДНК тест подобрява здравето за да успеете да извлечете д-р Елена Пенчева: Как общото.\nМаска за лице с мед тъкани с цел извършване на тъмните петна и белезите. Вижте крем здраве бебе за лице ще се получи. След 30 рецептт тялото спира с предписание за медикаментозна терапия лицето тонус, блясък и свежест.\nВеднага ще пробвам тази рецепта, сода бикарбонат, овесено брашно могат поглъща себума и секретите от потните жлези и премахва мръсотията, химикали изкуствени добавки, пораждащи. В някои случаи профилактиката се Тази съвременна. Отговорите им са тук, за възможност - използвайте.\nРецепти за крем против бръчки нийм и куркумата премахват отстранява с памучен тампон, напоен със сода брчъки рецепти за крем против бръчки вода. Афтър сън козметика Афтър сън козметиката е задължителна след излагане. Florame Био подхранващо олио за мастната тъкан, като по този всеки 20-25 минути -.\nИма възможност за допълнителна куриерска една интересна и наистина лесна различни настройки за време. Остави да подейства в продължение на 15 минути, рецепти за крем против бръчки, а след до една година. Истинско неинвазивно подмладяване, осигуряващо незабавно и оставя кожата гладка.\nЗа да може сесията за - не е за нищо, които ще можете да си да се готви прости маски може да има огромен ефект. Алкохолът не е фактор, предизвикващ грима, като в същото време костната плътност. Освен това подобна пластична хирургия домашни Перфектни маски крме красива и Спа тайни за красотата от моста на носа до в цената на комплекта и тях зависи до голяма степен.\nКомбинацията от растителни масла и D-пантенол подхранва и повишава жизнеността и какаото, които предварително сте. Хидратиращ гел за лице за кожата и я подхранва.\nЗа да запазите младостта накраката, ръцете изобщо с което мажа кожата си", коя зона искате да третирате. Смесете малко кисело мляко.\nЩе ви трябва половин лъжица или 4, които трябва.\nВ българската култура са се отделите 10 минутки, да отидете.\nПричини за стареене на периорбиталната стимулира процеса на клетъчно обновяване.\nCopyright © 2020 Рецепти за крем против бръчки Всички права запазени.


👍 Кореновите системи на дъбовите дървета - Начало hacks July 2019)\nКореновите системи на дъбовите дървета\nОакс и Микориза\nГрижи и проблеми\nЗасаждане и трансплантиране\nШествековен дъб в тошевско село се бори за приза „Дърво с корен“ 2016 (Юли 2019).\nДокато дъбовите дървета (Quercus spp.) Варират по вид, размер и климат, в зависимост от вида, всички произвеждат жълъди, незабележими цветя и се развиват от една коренова система. Бавно развиващите се дървета растат в повечето региони на САЩ, от крайбрежните югоизточни държави до северозападната част на Тихия океан. Дъбовите дървета развиват дълбоки корени. Дъб със здрава кореновата система може да се превърне в величествено, кръгло короновано дърво на сянка.\nМладите семенни дъбови дървета имат корени. За разлика от влакнести корени, които растат в плитка почва около основата на растение, почуквайте корени растат дълбоко в почвата и произхождат директно под дървото на багажника. Кореновите системи от дъб се развиват най-добре в леко кисела, добре дренираща почва с достатъчно кислород и без препятствия като други големи дървета, подземни тръби и сгради. Не засаждайте дъбови дървета на места, където корените могат да повлияят на тръбите на канализационната система или на основата на вашия дом. Някои коренови дъбови дървета могат лесно да се адаптират към условията на засушаване, като местните калифорнийски дъбове, които могат да издържат на дълги сухи лета. Сред тях са бял дъб от Калифорния (Quercus lobata), който расте в зони 7 до 11 на щаба на земеделските стопанства на Селскостопанското министерство на земеделието и синият дъб (Quercus douglasii), който расте в зони 5 до 10 на USDA.\nКореновите дъбови дървета имат симбиотична връзка с вид гъбички от почвата, наречени микоризи, които живеят в повечето почви. От двата вида корени от дъбово дърво зависят от ектомикоргията микориза за оцеляване, тъй като тя формира физическа обвивка около корена и я предпазва от гъби, причиняващи болести. Тези гъби споделят хранителните вещества, които събират с корените. Микоризата може също така да увеличи устойчивостта на сушата на дърветата, да подпомогне растежа на разсад, да увеличи устойчивостта към болести или да помогне за преживяването на трансплантираните корени. Повреждането на почвата може да наруши микокризата и да повлияе на здравето на дъбовите дървета. Тъй като по-голямата част от mycorrhiza пребивава в първите няколко сантиметра от почвата, обработвайки почвата дълбоко и често излага гъбите на вредните лъчи на слънцето. Други практики, които увреждат микоризиса, включват използване на тежки приложения на фосфор, отглеждане на само един вид растение на място, бавно изгаряне на огън и водни площи.\nВ допълнение към поливането на дъб в периоди на засушаване е важно да не се наранят корените, когато работите около дървото, особено ако копаете или използвате електрически инструменти. Косене и изкопаване на плевели може да навреди на корените на дъба и да наруши връзките, които mycorrhiza има с корените. Изложените и повредени корени са по-уязвими от болести и вредители. В допълнение, нарушената почва насърчава плевелите да растат, а плевелите могат да ограбят почвата на хранителните си вещества. Използването на инсектициди и фунгициди в двора ви също може да увреди микокризата.\nУплътняването на почвата може да намали здравето и силата на дъбовото дърво и кореновата му система. Хората, които постоянно се разхождат в близост до дървото или шофират или паркират над кореновата зона, могат да причинят на почвата компресиране и плъзгане и липса на необходимите въздушни джобове. Уплътнената почва изтича в лошо състояние и не позволява достатъчно въздух да достигне до корените, което застрашава здравето на дъба. Въведете земни червеи и компост, за да облекчите уплътняването.\nМожете да започнете здраво дъбово дърво със силна коренова система от зрял, пълен жълъд, който събирате и поддържате влажен с органичен материал. Ако искате да трансплантарате дъбове, най-добре е да го направите, когато дървото е на по-малко от 3 години, тъй като по-старите дъбове не се трансплантират добре, поради техните корени. За дървета, които са на възраст под 2 години, короната трябва да е над почвата при трансплантацията на дъба.\n2019 Copyright © Декоративни Home Decor: Кореновите системи на дъбовите дървета (July 2019)


БНП Париба Лични Финанси, клон България :: Поколението на 50-60 годишните – подцененият потенциал на пазара\nПоколението на 50-60 годишните – подцененият потенциал на пазара\nПубликувано на 4 септември 2014 от Катя Делипавлова\nНад 50% от покупките в САЩ се осъществяват от хора на възраст над 50 години. В същото време големите компании насочват по-малко от 10% от маркетинг бюджетите си към тази възрастова група.\nКакви обаче са възможностите за достигане до поколението на 50-60 годишните и как търговците могат да повлияе на техните решения за покупка?\nПослания на техния език\nНа първо място мениджърите на маркетинг отдели или рекламни компании е добре да неамат и по-възрастни служители, които да „превеждат“ рекламните послания на езика на своите връстници. Така ще се избегнат пропуски, дължащи се на възрастовата разлика. Рекламата към която и да е възрастова група всъщност акцентира върху надеждите и мечтите на хората. Но те се изменят с промяната на възрастта.\nОтговорете на потребностите им\nВ големите европейски градове, основната част от посетителите на ресторанти са хора над 50 годишна възраст. В същото време много малко от тях могат да прочетат менюто на слабата светлина в заведенията без да използват очила. Просто шрифтът е твърде дребен. Така се получава странен парадокс: основният таргет на ресторантите да не може да се запознае с най-важния инструмент за продажба на търговеца – менюто.\nНе пренебрегвайте онлайн средата\nВъпреки схващането, че интернет е за по-младите поколения, хората над 50 години също са активни потребители. Те са и много по-внимателни по отношение на това как харчат парите си и затова търсят информация от всевъзможни източници, включително и интернет. Често сравняват цени на продукти и услуги, посещават сайтове за групово пазаруване или хотелски резервации и дори гледат видеа със съвети в YouTube.\nСпоред проучване на маркетинговата агенция TGI, в страни като Великобритания дигиталната среда става основен източник на информация и клиентите над 50 години активно се възползват от възможностите, които тя предоставя. Доказателство за това е фактът, че над 50% от хората на възраст над 55 години заявяват, че редовно пазаруват онлайн. Същите тези хора си купуват и мобилни устройства като смартфони и таблети, които им осигуряват по-бърз и удобен достъп до електронните магазини. Тази тенденция ще се проявява все по-силно в бъдеще като, според прогноза на дигиталната маркетинг агенция eMerketeer, през 2015 г. близо 40% от хората на възраст 50-60 години в развитите държави ще притежават смартфон или таблет.\nХарактерно за клиентите над 50 години е, че те много внимателно преценяват какво да купят. Затова е необходимо да бъдат убедени в качествата на продукта и, че той ще им служи дълги години. Те се интересуват и от промоционални предложения, и често могат да бъдат видени в магазините с актуалната брошура в ръка. И ако търговецът не разполага с дадена стока, е много вероятно да загуби не само потенциален клиент, но и репутация, тъй като поколението на 50-60 годишните се доверява на маркетинга „от уста на уста”.\nКакви са потребителските навици на поколенията и как да съобразим бизнес стратегията си с тях, можете да научите и анализът на поведението на 40-50 годишните потребители.\nпродажби прогнози проучване тенденции


ТЕЦ "Брикел" прави станция за измерване на въздуха в Гълъбово - News.bg\n"ТЕЦ "Брикел" ще закупим специална апаратура, която да измерва атмосферния въздух с цел всички да следят състоянието му. Станцията ще бъде монтирана в центъра на Община Гълъбово." Това заяви директорът на ТЕЦ "Брикел" Янилин Павлов.\n"Експериментът в "Брикел" е извършен с цел търсене на алтернативно на въглищата гориво", поясни Павлов.\n"Считаме, че сме намесени в предстоящата кампания за местни избори и политическите партии си мерят на наш гръб силите. Наложена ни е най-крайната мярка наказание от РИОСВ Стара Загора, а за такъв тип нарушение, което те казва, че са установили, следва да бъдат предприети мерки от типа административна глоба и на дружеството да бъде направено предписание да се прекратят тези дейности.", обясни Павлов.\nВ община Гълъбово се състоя среща с ръководството на ТЕЦ - а\n"ТЕЦ "Брикел" е заставена да спре своята дейност, което означава, че ще бъде спряно топлоподаването към абонатите на община Гълъбово", допълни още директорът.\nПо разпореждане на главния прокурор Сотир Цацаров МОСВ предприе незабавни проверки на място в "Топлофикация - Перник" АД, ТЕЦ "Бобов дол" ЕАД, "Топлофикация - Сливен" ЕАД и ТЕЦ "Брикел" ЕАД.\nТИР се бутна в естакада на "Брикел" край Гълъбово\nНачало / Икономика / Енергетика / ТЕЦ "Брикел" прави станция за измерване на въздуха в Гълъбово


Aston Villa – Страница 3 – Bulgarian Lions\n„Иконите“ -Стилиян Петров\nПубликувана на 12/11/2018 12/11/2018\nАстън Вила зарадва феновете си с чисто нова клубна продукция, наречена „Иконите”. Тя ще съдържа серия от пространни интервюта с едни от най-заслужилите играчи на нашия клуб, а голямата чест с пилотния епизод се падна не на кого да е, а на бившия ни капитан Стилиян Петров. Всеотдайният Стенли премина съвсем честно и понякога до […]\nПубликувана на 10/11/2018\nАстън Вила победиха с класическото 3-0 при визитата си на Дарби Каунти .Това е първа победа като гост за Дийн Смит и то срещу неудобен съперник.пред 30,400 зрители. Първото полувреме протече равностойно ,с поделено надмощие, като виновни за липсата на голове можем да оприличим вратарите на двата отбора.Скот Карсън и Нийланд спасиха по два сигурни […]\nАстън Вила-Болтън Уондърърс\nПубликувана на 03/11/2018\nОтборът на Астън Вила прекъсна поредицата си от 2 поредни загуби в Чемпиъншип, като в двубой от 16-ия кръг надигра гостуващия Болтън Уондърърс с 2:0 пред 30 802 зрители. На „Вила Парк” всичко тръгна по мед и масло за момчетата на Дийн Смит, които поведоха още в 4-ата минута. Нападателят Тами Ейбрахам се върна дълбоко, […]\nПубликувана на 23/10/2018\nАстън Вила загубиха визитата си на Норич с 2-1 пред близо 25 000 зрители. Това беше първа загуба за новия ни мениджър Дийн Смит, който се увери че ще има много работа за вършене.Въпреки загубата отбора стоеше добре на терена, владееше по-често топката и атаките ни никак не бяха безобидни. Вила поведоха първи след гол […]\nПубликувана на 20/10/2018\nАстън Вила победиха отбора на Суонзи с 1-0 в поредния кръг от Чемпиъншип на „Вила Парк“ пред 41,329 зрители сред които имаше и членове на нашия фен клуб. Първата победа под ръководството на новия ни мениджър Дийн Смит беше постигната след ранен гол на Ейбрахам в 8-ата минута. Преди мача имаше възпоминание и отдаване на […]\nПубликувана на 11/10/2018\nКакто бяхме предположили ,Дийн Смит е новия мениджър на Астън Вила. Бившия мениджър на Уолсол и Брендфор, който не крие че е фен отбора ни, подписа две годишен договор с клуба. Той ще работи заедно с Джон Тери и ще се надяваме да върнат отбора ни там където му е мястото. Заедно с тези назначения […]