Reaktor :: Teekond homsesse\nRevolutsiooni juht nägi läbi karmide aastate uut Venemaad, ta helgeid teid. Kirjanik-fantast oli hämmastunud bolševike julgetest kavatsustest, kuid ei uskunud nende teostatavusse. Suutmata millestki aru saada, midagi endale selgeks teha, sõitis ta tagasi oma kaugele ebasõbralikule kodumaale.\nTeekond Homsesse 1953\nAvaldamise aastaarv ütleb, et kõik, kes selle kirjutise sügavast mõttest aru ei saanud ja seda välja näitasid, lasti ilma pikema jututa maha :) Aga aitab naljast, arutleks tõsiselt, kui palju üldse suudab ulmekirjandus ja erinevad visioonid tulevikku ette näha. On seda võimalik üldse ette näha? Vahel tundub küll, et revolutsioonilised tehnilised ideed tormlevad meie maailma ootamatult kui marutuul. Alustame selleks 60-nendate Horisondist pärit tabeliga:\nNagu näha, ennustasid 60-nendate futuroloogid eelkõige tohutuid edusamme kosmoses. Mulle meeldib eriti see, et sisse on susatud ka tolleaegne ja paljudest raamatutest läbikäinud unelm: "2030 Alustatakse ravimite tootmist kiirgusimmuunsuse loomiseks".\nAbsurdsetest Anti-Rad tablettidest ei julge tänapäeval isegi ulmekirjanikud unistada. Ja selle asemel, et kasutada rakettide ajamitena impulss-tuumamootoreid, alustada mehitatud retke Pluuto suunas või omada mehitatud baase Kuul ja Marsil, sipleme maalähedases ruumis ning pole isegi Kuule enam kakskümmend aastat oma jalga tõstnud.\nVõi mis kosmosest me räägime. Kõikvõimalikud meie planeedi elamiskõlblikumaks muutmise grandioossed plaanid on veelgi suurejoonelisemalt põhja kõrbenud. Võib naljaga pooleks öelda, et kliima kontrollimaõppimise asemel oleme õppinud seda hoopis ära rikkuma. Aga unistused, need olid oi-oi kui suured. Kesk-Aasia steppide niisutamine Siberi jõgedega, Lõuna-Ameerika ühtse jõetranspordi süsteemi loomine kogupikkusega 8500 km ja ambitsioonikas mõte vedada põuastele rannikualadele jäämägesid, kasutades selleks ookeanihoovuseid. Ühes raamatus (mille nime olen kahjuks unustanud) käidi välja isegi idee rajada tohutult kõrgeid elektriseeritud raudmaste, mis lõhuksid osoonikihti ja laseksid kasulikul kiirgusel põldudele langeda.\nLahe oli ka kunagine Saksa inseneri Sörgeli plaan sulgeda Gibraltari väin ning Dardanellid võimsate tammide abil. Selle tagajärjel tekiks iga-aastane vee puudujääk ning Vahemere pind hakkaks langema umbes 1.5 m aastas. Nii oleks 20 aasta pärast Vahemere pind Atlandi ookeanist 30 m võrra madalam ja avades läbi turbiinide veele uuesti läbipääsu Vahemerre saaks toota 100-150 miljonit kilovatti energiat.\n1969. aastal Horisondis avaldatud tabel sööstab veelgi innukamalt tulevikku.\nKa sellest leiab palju muigamistväärivaid ennustusi nagu juba 80ndateks kasutatavad gravitatsioonilained. Ajakiirendi, ülemaailmne aju, kontroll ruumi ja aja üle ning surematus. Siit tabelist paistab aga selgelt välja, et kui kosmosega on totaalselt puusse põrutatud, siis küberneetika ja digitehnikaga on ennustused isegi päris pädevad.\nNäiteks "tehisajul baseeruv ülemailmne raamatukogu" on meil mööndustega internetis asuva Google'i ja Wikipedia näol tegelikult olemas. Ja 2090-nendaks lubatud "ülemailme aju" ehk siis ilmselt singulaarsus pole sugugi võimatu ennustus arvestades arvutitehnoloogiate meeletut arengut.\nVeelgi jahmatavalt täpse sidetehnikat puudutava ennustuse leiame 1957. a populaarteaduslikust elektroonikaraamatust.\nKüsime raadioinsenerilt, kes on tuline pooljuhtide entusiast "Kui väikeste mõõtmeteni võib viia raadioaparaadi, mis töötab kristallide baasil?" Insener kehitab õlgu: "Meie spetsialistid ei imestaks, kui nad loeksid teadet nisuterasuurusest raadiovastuvõtjast." Olles vaimustusest sellest imest, sellest hämmastavast teaduse saavutusest, mõtleme me samal ajal tahtmatult tema praktilise kasutamise võimalustest. Ja kui juba tuli juttu nisuterasuurusest vastuvõtjast, tekib ka küsimust: milleks vajatakse sellist mikroskoopilist raadioaparaati? Ta sobiks ju sipelgapesade radiofitseerimiseks.\nKristallidel ehitatud raadiosaatjat ja vastuvõtjat on võimalik mahutada tikutoosi, see on suurepärane abi näiteks spordis. Parasütist, kes sooritab oma esimest hüpet, saab rääkida maa peal asuva vilunud seltsimehega ja kuuleb tema rahulikke nõuandeid. Treener annab raadio kaudu juhatusi slalomistidele, ujujatele ja jooksjatele. Aga kui kasulikud on niisugused miniatuursed raadiojaamad ehitusel. Müürseppade brigadir võib koguaeg sidet pidada tõstekraana masinistiga. Pole vaja karjuda, jäävad minevikku hüüded "maina" ja "viira" ning enam ei kasutata ruuporit.\nKujutage endale ette tuleviku telefoniaparaati. See on kas väike plaadike pintsakutaskus või näiteks spetsiaalselt varustatud täitesulepea, millel ühel küljel on mikrofon, teisel tammetõruga sarnanev kuuldeklapp. Õhtul jalutate te pikki jõekallast, kui äkki taskus kostub terav piiksumine. See on väljakutsesignaal. Selgub, et vend, kes lendab Kaukaasia mäeaheliku kohal, otsustas jagada teiega oma muljeid lennuki alt möödalibiseva looduse ilust. Koduteel uus väljakutse - vanaema palub teid teed jooma.\nÜhesõnaga, mobiiltelefon ette ennustatud nagu naksti! Kui nüüd veel pöörduda interneti etteennustamise juurde, siis on Clarke'i teoses "Linn ja tähed" kirjeldatud moodsat digiühiskonda ja ülelinnalist võrku üsnagi tabavalt. Seal on olemas võrk andmete vahetamiseks ja mälupankade kasutamiseks. Koos üksiku kasutaja, digitaalkunsti, 4D-seikluspargi ja muude asjadega. Olid ka Mälupangad (põhimõtteliselt võib tõmmata analoogia Geenivaramuga).\nEesti kirjandusest meenub üks Boris Kaburi teos, kus oli vist "kell-raadioks" kutsutud väike kaasaskantav seade, mis näitas kellaaega, sellega sai raadiot kuulata ja inimesed võisid omavahel vestelda. 1970-ndatel ilmus Sirbis ja Vasaras järjejutuna ühe USA futuroloogi nägemus tulevikuühiskonnast. Kirjutati, et lähimas tulevikus kaovad suured kontorid ära ja inimesed hakkavad kodus töötama, pidades üksteisega sidet personaalarvutite kaudu. Tõsi, nii varased ennustajad kui Breners-Lee konstruisid neti ja veebikoduka just teadlaste jaoks. Keegi ei tulnud selle peale, et sealt hakatakse kasutama porno vaatamiseks.\nNeist näidetest hoolimata tuleb siiski tõdeda, et kui päris pimedusega polnud rahvas löödud, siis massiliselt ulmefilmides-raamatutes mobiiltelefonidega ringi ei lipata ja Clarki ennustuste laadsed unistused kuuluvad pigem erandite sekka. Valdavas enamuses liikusid nägemused ikkagi makromaailma ekspansiivse hõivamise suunas (aastal 2000 pidid toimuma juba koolilaste ekskursioonid Marsile jne).\nMingil hetkel 70-nendatel toimus aga üleüldine kirgastumine ja arusaamine, et kosmosse peab jube palju raha investeerima, et sealt midagi hakkaks tulema (kui üldse hakkab tulema!). Oma rolli mängisid siin ka purunenud unelmad. Loodeti ju, et Marsil leidub kanaleid ja hõre hapnikusisaldusega atmosfäär, tutkit! Loodeti Veenuselt leida hiidmetsi - samuti pettumus!\nSellises olukorras osutus lihtsamaks ja odavamaks endale meelepärased maailmad arvutisse luua ning neis istuda, kuni hallitus püksi kasvab. Oma suure panuse andis sellesse ka Hiina orjatöö ning seal toodetud üliodavad, kuid siiski piisava kvaliteediga kiibid.\nKosmoseunistuste läbikukkumise põhjused võivad tõenäoliselt olla lisaks mugavusele kinni ka mõtlemises. Tsiteeriks siinkohal Wõrokat, kes kirjutas facebookis järgnevat: Ma ise arvan, et üks põhipuudus oli mõtlemises. Arusaamises ajast ja ruumist ning mateeriast selles. Liiga kinni olime armsas eukleidilises ruumis ja lineaarses ajas. Relatiivsusteooriad andsid küll LÄHEDASI tulemusi mõõdetuile, kuid on jäänud teooriateks juba üle sajandi. Võib-olla teine suur häda oli ainukese üldtunnustatud maailmapildi allesjäämine 1960-ndate lõpuks. Konkurentide kadumine aaria teaduse ja Nõukogude (proletaarse) teaduse näol viis tõe monopolini. Tõe monopol aga tõi koheselt (takkajärgi hästi näha 1970-ndatest pihta) kaasa refereerivate tööde hulga kasvu ja originaaluuringute hulga kahanemise. Kolmandaks asjaoluks sai ilmselt võimuvõitlus füüsikute ja lüürikute vahel. Liiga mõjukaks muutusid loodus- ja tehnikateadustega tegelejad koos nende uuringute tulemusi kasutavate tootjatega. Vähe sellest, et mõjukaks, nad suutsid rahvale pakkuda "imesid": sidevahendid, mõtlevad masinad, liiklusvahendid, ravimid, toit ja riided, elamud... Klassikaline poliitiline establishment muutus ilmselgelt rahutuks, ja seda mõlemal pool Suurt Müüri.\nKosmos, kui me sinna tõsiselt jõudnuks, andnuks tööstusajastule vähemalt 200-300 lisa-aastat. Praegu aga tundub, et saame praktikas ära proovida "neofeodalismi" rõõmud.\nUlmefännidele lohutuseks võib öelda, et SF on siiski kirjandusliik, kunstiharu, mitte teadusliku prognostika alaliik. Teadus ja tehnoloogia on tema verbaalne ja ideeline arsenal, aga selle kasutamine ei pea alluma tegelikule füüsikaõpiku kirjeldusele või andma meile täpseid juhiseid mis tulevikus võib ees oodata.\nLõpetuseks tahaksin tänada Margus Kiisa, Mati Teed, Leanika Tamme ja Joonas Kiiku, kes andsid Facebookis hulgaliselt häid mõtteid (millest mitmeid sai ka siin tekstis kasutatud) ja aitasid sellega kõvasti kaasa käesoleva teksti sünnile.


Nägemused elust enesest: Vabadus, 1. osa\nTõenäoliselt ei saa me inimkehas ennast kunagi täiesti vabalt tundma, vähemalt mitte pikemaks ajaks, kui mõni minut. Me oleme lihtsalt nii harjunud igasuguste piirangutega, et ei oska ilma nendeta elada. Enamus leiavad, et mediteerimisega ei saa nad hakkama just seetõttu, et mõtted segavad vahele, hakkad endale korrutama, et ära mõtle, aga see ongi ju mõte, sinu piir tol hetkel. Harjutamine aitab, aga enamus ei viitsi rohkem proovida, viskavad pilli põõsasse ja jätkavad harjumuspärast rada - töö, kodu, lapsed, kohustused, virisemine, hädaldamine, nurin, stress, masendus - ohvriroll. Ei mingit tegelikku vabadust. Huvitaval kombel on kõik need loetletud faktorid igaühe vaba valik! Kõige selle taga on inimese enda otsus - loon kodu, hangin töökoha, saan lapsed, liisin auto, kuid suhtun sellesse koormasse negatiivselt, sest see väsitab mind. Jah, ka suhtumine on sinu vaba valik, absoluutselt igal hetkel sa otsustad, kuidas reageerid ja käitud! Enamasti lubame sellel juhtuda alateadlikult, sest meie sees on ju ilusti kõik ette kirjutatud - isegi see, millal me peame olema kurvad, millal rõõmustama teise õnne üle, millal tundma kaasa, millal riidlema ja võib-olla isegi lööma.\nTegelikult ei ole selliseid reegleid olemas, kui oled vaba! Kui võtad vastutuse selle eest, kes sa oled, mida sa tahad jne. Kui jätad kõrvale kõik, mida sulle elu jooksul on pähe tuubitud, peale sunnitud... Iga kord, kui keegi (ka sina ise) ütleb, et sa pead..., katkesta kohe ja ütle endale, et sa ei pea mitte midagi! Minu 8-aastane tütar ka mõned korrad hakkas mulle midagi dikteerima niimoodi: "Emme, sa pidid ju...", ütlesin vahele, et mina ei pea mitte midagi. Tema parandas siis ennast: "Nojah, aga sa võiksid..." Inimene õpib enda harjumusi muutma igas vanuses, peaasi, et ta seda ise tahab. Mõni aasta tagasi olin ka mina seisukohal, et ma pean tegema üht ja teist, ausalt öeldes enamusi asju, mida ema ja abikaasa ikka "peab" tegema. Tundus nii iseenesest mõistetav, sest minu ema on selline eeskuju, ühiskond soosib allaheitlikke naisi jne. Kuni ühel ilusal päeval seadsin ma selle kahtluse alla - kas tõesti ma pean olema selline ja käituma nii? Tegema seda, mida tahavad teised, elama teiste heaks, neid teenindama - tingimusteta? Aga mina? Kes, kus, mis MINA olen? Sellest on nüüd mitu aastat möödas, olen tõesti tublisti muutunud ja rahul selle arenguga. Minu mees võib julgelt öelda, et ma ei ole see naine, kellega ta abiellus :)\nKuigi vabadusest on pidevalt juttu, siis arusaam sellest on kohati väga erinev. Mõni tunneb ennast näiteks vanglas vabamana, kui nö vabaduses, teine jälle tunneb end kodus, nagu vangis jne jne. Muutes enda jaoks vabaduse definitsiooni, muutud ka ise, näed uusi lahendusi ja eesmärke, mille poole püüelda, ja teisest küljest üleliigseid mõttemustreid, millest vabaneda. Kas meie ühiskonnas tasub minna ekstreemsusteni, šokeerida kaaskodanikke, riskeerida arreteerimisega jne? Eks see on igaühe enda otsustada, paljalt tänaval liikudes tuleb praegu ikkagi arvestada, et kaua see lõbu ei kesta, sest keegi on seadnud piirid, sedasi käitumine on karistatav ja lubamatu. Tõenäoliselt on see enamuse jaoks ka kõrgem pilotaaž ja need, kes praegu nii käituvad, ei ole seotud niivõrd vabaduse kuivõrd enda demonstreerimise või mässumeelsusega. Nii ehk naa, koristatakse mõlemad tänavalt kiiremas korras ära (kui tabatakse). Aga kui meie ühiskonnas ei oleks ilma riieteta avalikus kohas viibimine keelatud, kas siis teeksid seda? Tunneksid ennast seejuures vabalt? Pigem mitte, see vajab harjumist ja harjutamist, nagu kõik muu, mis jääb väljapoole meie mugavuspiire. Aga kui sa satud kultuuri, kus kõik on paljad või ripub neil heinaseelik niuetel, kas sa seal tunneksid ennast imelikult, sest vaid sina oled riides? Või praegu väga aktuaalne teema - "valge" inimene "mustal" maal - naine lühikestes pükstes ja ilma varrukateta - nende meeste jaoks puhta alasti, aga kas sulle endale tundub ka nii? Tõenäoliselt esimese hooga mitte, aga mõne päeva pärast tunned vajadust katta enda keha nii, nagu kohalikud naised seda teevad - harjudki ümber. Ehk siis inimene ei tunne ennast tänapäeval eriti vabalt, sest ta tahab kohaneda ümbruskonnaga, sealsete reeglite ja tavadega. Miks? Mul tulevad meelde järgmised põhjused: soov sulanduda massi (see on meile koolis selgeks õpetatud, et nii on kõige parem, siis kaitseb sind riik või seadus vmt jama); hoida eemale pahandustest; austus kohalike suhtes. Kusjuures suurima tõenäosusega sind ootavadki ebameeldivused, kui sa neid reegleid ei järgi, sest sind on ainult üks, neid aga massiliselt. Nad sõna otseses mõttes löövad sind massiga.\nSiit lähen ma sujuvalt järgmise teema juurde, mida ma lapsest saadik ei ole mõistnud - sõjad. Keda on sõdades kõige rohkem? Tavalisi inimesi meie endi hulgast - vennad, pojad, isad, abikaasad. Kas enamus neist soovivad sõdida? Kindlasti mitte! Aga miks nad siis ikkagi võtavad relva ja lähevad enamasti võõrale maale tapma? Neid on ju niiiiiii palju võrreldes nendega, kes "käsivad" sõtta minna... ma ei saanud aru lapsena ega taha ausalt öeldes ka praegu aru saada, miks ei ole meestel nii palju aru peas, et visata relv maha ja jääda koju? Kogu lugu, ühtegi sõdurit pole lahinguväljal ja riigipead... ei teagi, kuidas reageerivad. Selge on see, et nad ei jõua neid miljoneid mehi kuidagi karistada. Täiskasvanuna ma muidugi saan aru, miks need mehed nii käituvad - meile on räägitud, et see on väga õilis tegu, isamaa kaitsmine, sinust saab sangar jne jne, täielik ajupesu. Tegelikult need, kes naasevad füüsiliselt, jäävad vaimselt elu lõpuni lahinguväljale, paljud lõpetavad enda elu ise, sest ei suuda sellega toime tulla. Öeldagu mida tahes - neist tehakse tapjad. Mis mõttes sõjas ja armastuses on kõik lubatud? Kes see lubas? Kui on kõik lubatud, siis peakski olema kõik lubatud, mitte ainult nendes kahes vastandis. See oleks vabadus.\nPraegu on inimkond üles ehitatud püramiididena, ehk tipus on üksikud, enamus on alumises kihis, mis tähendab, et enamus teeb ära suurema osa tööst, tipp saab suurema osa tulust. See peaks kõigile arusaadav olema :) Püramiide kohtame me igal sammul ning paratamatult kuulume mitmetesse. Näiteks oleme me mingi riigi kodanikud, selles püramiidis omakorda mingi väiksema asula elanikud ja lõpuks mingi korterelamu asunikud. Teiseks käime me kuskil tööl, jällegi enamus töötavad firmas või asutuses kellegi alluvuses. Lapsed käivad koolis, mis omakorda on haridussüsteemi püramiidi osa. Kui oled apteegikülastaja, siis toidad farmaatsiatööstust; kui hoiad raha pangas, siis nuumad pankureid jne jne. Tundub, et ainult nii ongi võimalik, et tipus on vähesed ja ülejäänud rabavad nende heaks tööd teha? Väljend: "Tööl peab ju käima." on minu meelest liiga tavaline. Ei pea, sa ei pea mitte midagi, see on sinu vaba valik! Sa ei pea ka lugema uudiseid, käima arsti juures ega tarbima elektrit. Jah, see tähendab, et tuleb ümber harjuda ja luua endale eluase, mis ise ennast ära majandab, aga see on teostatav. Võta vastutus enda otsuste eest ja su elu muutub. Sa tunned ennast võimsamana, sest tead, et sina lood kõike, mis toimub su elus. Igal asjal on oma hind, kui sa ei ole nõus seda hetkel maksma, siis sa ei pea, aga ära valeta endale, et teist võimalust ei ole.\nTahan veel rääkida sõnavabadusest, sest ka see tekitab minus hämmingut - mis siis on lubatud ja mis ei ole? Kas võin kõike rääkida nii, nagu soovin, või järgneb sellele karistus? Tundub, et kehtib viimane, sest ma ei tohigi roppude sõnadega kedagi kirjeldada? Õnneks mina ei tahagi seda teha, aga kas siis ikkagi on vabadus või mitte? Siis on veel mingi tsensuur, kes kontrollib, kas inimene talle antud sõnavabaduse piire pole ületanud... arusaamatu. Mida ma tegelikult tahan öelda, et enda mõtisklustes (sõna)vabaduse üle, mida nii väga kardetakse inimestele lubada, jõudsin ma kiiresti arusaamani, et vaba inimene ei räägi teisest roppude sõnadega ebaviisakat juttu - vaba inimene tegeleb endaga, heaolu loomisega, armastusega, voolamisega, hetkes elamisega. Tema jaoks ei eksisteeri teisi inimesi nii, nagu meile on seda õpetatud. Tema elab nii, et tal oleks hea, teades, et siis on kogu maailmal hea. Me loome seda, kes me oleme. Kui mina liigun ringi ja mõtlen, et ma olen armastus, siis inimesed, kes mu infovälja satuvad, saavad armastusest osa, nende päev muutub helgemaks ja seeläbi kiirgavad nad omakorda edasi armastust. Ma ei ole vaba, kuni ma ei hakka käituma, nagu ma arvan, et vaba inimene käituks. Seni istungi ma oma vabaduse arusaamaga puuris või vangis. Me õpime läbi kogemise, mitte läbi mõtete. Küll aga tuleb enne välja MÕELDA, mida me kogeda soovime :) ja mõttevabadus on meil kindlasti olemas, ei olegi vaja alati enda mõtteid teistele väljendada, sest keegi võib siis vabalt tulirelva kasutada, et sind vaikima sundida (ei pea vist nimesid nimetama).\nPea meeles, et SINA oled ainus, kes SIND piirab.\nPostitaja: Ester kell 11:26:00


Miks mesi ei kristalliseeru benkendedominators.nl\nphilips fidelio x2 kõrvaklapid\ntransport in tallinn estonia\nnõmme disc golf suletakse\nkuidas istutada tulbisibulaid\nHelena Ellermaa: Saaremaa mee koostis võib olla erinev Aga kui mesi on kreemjas? Kreemija mee omadused on kõik täpselt samad, mis värskel või kristalliseerunud meel. Kreemijas mesi saavutatakse, kui värsket mett kristalliseerumise protsessi ajal mitme nädala vältel perioodiliselt mehaaniliselt segatakse.Nii ei moodusta tekkiv kristalliline struktuur pikki ahelaid ja tugevaid sidemeid, tänu millele jääb mesi mõnusasti pehme ja mugav tarbida.\nJõulud mesilas - Meemagasin Mesi venib, ei tilgu. Jahedasse jäetuna mesi suhkrustub üsna kiiresti. meil on mesilased, ja see kristalliseerumise jutt on täiega jura. Kanarbikumesi ei kristalliseeru, ta ka ei sula vedelaks kuumutades. Oni selline paks iirisesarnane mass. Ka rõdul ületalve hoides on kanarbikumesi ikkagi pehme.\nMesinik soovitab: millal ja millist mett tasub osta Nii ei hakka jahedast ruumist toodud mesi lusika pealt üldse valguma, soojal suvepäeval müügiletil olevast purgist võetu ei püsi aga sugugi lusikal. Suhkrulahuse mesilastele söötmine võltsmee tootmise eesmärgil on pigem “naised-saunas-rääkisid” teema, kõik teavad, et kusagil keegi olevat nii teinud, nimetada aga kedagi ei oska.\nmiks on meel säilivusaeg? - Perekooli Foorum miks mesi ei kristalliseeru Aga kui mesi on kreemjas? Kreemija mee omadused on kõik täpselt samad, mis värskel või kristalliseerunud meel. Kreemijas mesi saavutatakse, kui värsket mett kristalliseerumise protsessi ajal mitme nädala vältel perioodiliselt mehaaniliselt segatakse.Nii ei moodusta tekkiv kristalliline struktuur pikki ahelaid ja tugevaid sidemeid, tänu millele jääb mesi mõnusasti pehme ja mugav tarbida.\nMesi | mesindus.ee Mesi venib, ei tilgu. Jahedasse jäetuna mesi suhkrustub üsna kiiresti. meil on mesilased, ja see kristalliseerumise jutt on täiega jura. Kanarbikumesi ei kristalliseeru, ta ka ei sula vedelaks kuumutades. Oni selline paks iirisesarnane mass. Ka rõdul ületalve hoides on kanarbikumesi ikkagi pehme.\nKuidas õige mesi ära tunda? – NEKTAR miks mesi ei kristalliseeru Miks mu mesi ei kristalliseeru?! sai mu novembrilõpu põhiküsimuseks. See on vahtramesi, nuputas isa välja oma versiooni. Vahtramesi käitub nagu vahtrasiirup, ise oled Kanadas elanud, tead ju küll. See on pärnamesi, kinnitas tuttav. Meil on Saaremaal tuttavad, neil on täpselt samasugune mesi, see ei …\nKuidas testida mee õigsust? - Naistekas Paakspuu mesi ei kristalliseeru nii kiiresti kui ristõieliste mesi, vaid jääb pehmem. Kas see meeldib või mitte, sõltub tarbijast. Millise konsistentsiga mesi ühel või teisel aastal välja kukub, sõltub ainult korjemaast. Mesinik ei saa lubada, et järgmisel aastal hakkan ma müüma kristalliseerunud mett.\nMesi - Salamaailm miks mesi ei kristalliseeru Ülekuumutatud mesi ei kristalliseeru. Seetõttu ei soovita osta talvel kauplustest vedelat mett, sest selle kasulikes omadustes ei saa olla kindel. Suure tõenäosusega on vedel mesi saadud liigsel kuumutamisel. Kristalliseerunud mesi on normaalne „elusa“ mee olek. Kristalliseerumine võib toimuda alates ühest nädalast kuni mitme kuuni.\nOlulised küsimused ja vastused mee kohta - Maaleht Kristalliseerumine on hea mee omadus. Kui mesi aja jooksul ei kristalliseeru, võib kahtlustada, et selle tootmiseks on kasutatud suhkrulahust või on seda ülemääraselt kuumutatud. Mesinikud kasutavad suhkrulahust ainul mesilaste talvesöödana. Suhkrulahust antakse mesilastele sügisel pärast seda, kui mesi on tarudest välja võetud.


Söögitoa kujundamine: praktilised näpunäited ja inspiratsioon - takistustetaLoe Edasi\nPõhiline takistusteta Söögitoa kujundamine: praktilised näpunäited ja inspiratsioon\nSee, kas soovite söögituba paigutada eraldi ruumi või kujundada see osaks avatud ja avarast elutoast, on üsna keskne küsimus, mida peate enda jaoks selgeks tegema. Ideaalis enne projekteerimisprotsessi. Sest see otsus mõjutab tohutult seda, kuidas arhitekt teie maja planeerib. Olenemata sellest on veel paar otsust teha, sest ka teie söögitoa või söögitoa sisustus mängib oma rolli selles, kuidas me koos elame.\n1. Näpunäide: planeerige söögitoas oluline tehnoloogia\nValgusväljundid laua kohal on kohustuslikud, et tagada laua pinna hea valgustus.\nSee võib olla üks väljalaskeava keskel või mitu, mis on jaotatud kogu laua pikkuses. Asend peaks olema\nTäitmise plaan täpsustamisel. Muidu läheb betoonlaega keeruliseks ja kulukaks\nValgusti väljalaskeava tagantjärele paigaldamine. Kas soovite kõlareid lakke või seinale?,\nka see tuleks varakult otsustada. Muusika tuleb suure tõenäosusega kasti WiFi kaudu,\nvaljuhääldi vajab aga elektrit. Põrandalampide, arvutite ja tolmuimejate pistikupesad peaksid olema\nolema ruumis piisavalt kättesaadav. Söögilaua vahetus läheduses asuv LAN-pesa pakub a\nstabiilsem andmeliin kui WLAN.\nPaljudel juhtudel on söögituba aia või rõdu poole ja pole harvad juhud, kui satub siit üle\nlükanduks väljapoole. Selle tulemusena siseneb ruumi piisavalt valgust. Kui tuba on nurga peal,\nkitsas valgusriba võiks ka toas huvitavat karjavalgust pakkuda.\nPõrand peaks olema kergesti hooldatav ja samas vastupidav. Puidust või plaaditud põrand sobib ideaalselt.\n2. Nõuanne: kohandage söögilaud vastavalt oma vajadustele\nValige söögilaud, mis sobib teie põhipere suurusega. Mitte see, kas teil on kaks või kolm korda aastas suur pidu. Kui laud on pikendatav, saate lihtsalt suurust muuta. Muidu saad hakkama lauaga, mille sinna paned. Enamikul majapidamistel on ristkülikukujulised lauad. Kas olete kunagi mõelnud ümarlauale?? Neljale-kuuele inimesele mõeldud ümmargune näeb välja elegantne, kõik istuvad koos kui võrdsed ja saavad omavahel hästi rääkida.\nKui pikk ja lai peaks olema optimaalne söögilaud?? Kui olete huvitatud ümarlauast, peaks selle läbimõõt olema vähemalt 120 sentimeetrit kuuele inimesele. Kuidas ruumivajadust mõõdetakse?? Laiusega 50 sentimeetrit inimese kohta istute tihedalt koos ja 70 sentimeetri laiusega on teil palju liikumisvabadust. Laua laius peaks olema 80–100 sentimeetrit. Mida laiem, seda rohkem on teil keskel ruumi lauakaunistuste, pottide või veinipudelite jaoks. Söögilaua ideaalne kõrgus on 76 sentimeetrit. Toolide taga peaks olema umbes 75 sentimeetrit liikumisvabadust. Klaasist või kivipinnaga laud võib randmetel ja käsivartel kiiresti jahtuda ning nõud, näiteks klaasid, teevad nende pealt valju häält.\nOstke söögitoa laud kohe Amazonist.\n3. Näpunäide: söögitoa toolid ei tohiks lihtsalt ilusad välja näha\nSöögitoa kujundamisel kehtivad istumiskohtade kuldreeglid? Ei ole tõsi. Kui sulle meeldib kauem laua taga istuda, on mõttekas mõelda käetugede ja kõrgemale seljatoele. Sel juhul peaks tool olema ka polsterdatud. Kuid pidage meeles, et tool peaks vaatamata käetoele laua alla libisema ja et see oleks veidi laiem. Polster, olenemata sellest, kas see on kangas või nahk, on mõnikord väga määrava värviefektiga ja peaks reageerima ruumi värvidele. See võib olla tahtlikult valitud kontrast või see võib olla reserveeritud. Kui ruumi napib, aitab ruumi säästa seinale kinnitatav pink või isegi nurgapink. Ilma seljatoeta pink on pikas perspektiivis pigem ebamugav.\nLoe rohkem huvitavaid artikleid siit Sisustus Kutsuv söögituba: 10 ideed seinakujunduseks Elutrendid Söögitoa kujundamine: Praktilisi näpunäiteid ja inspiratsiooni Elutrendid Sisustusstiilid: milline sobib sulle? - Tehke test!\n4. Näpunäide: kujundage söögitoa valgustus\nParimal juhul on söögitoas kolm valgusallikat. Lamp otse laua kohal: kas üksikud lambid või lineaarlamp on maitse asi. Igal juhul peavad tuled olema pimestavad ja mitte rohkem kui 60 sentimeetrit laua pinnast kõrgemal. Kui valgusallikas on hämardatav, saab luua erinevaid valgustusmeeleolusid – veendu, et valgusallikas sobiks hämardamiseks. Lisaks peaks olema taustvalgustus. See võib olla seinavalgustid või kaudne valgus laes olevast varjuvahest. Põrandalamp võib ruumis täiendavat atmosfääri pakkuda. Heleda värvi jaoks peaksite valima sooja valge. See on meile meeldiv ja muudab toa koduseks.\nOstke nüüd Amazonist söögitoa rippvalgusti.\n5. Näpunäide: sisusta söögituba õige mööbliga\nPraktiline võib olla puhvetkapp, kuhu saab "head" nõud ja söögiriistad ära panna või leiavad oma koha laudlinad, küünlad ja vaasid. Panipaik sobib ideaalselt hooajaliste kaunistuste jaoks või täiendava panipaigana, kui laual enam ruumi ei ole. Kui tegemist on avatud planeeringuga, saab alasid üksteisest optiliselt eraldada kappide või riiulitega. Kui ruumi on piisavalt, aitab mugav tugitool koos kõrvallaua ja oma seinavalgustiga muidu pisut jäigast korrast lahti teha.\nLaud "Halmstad " on saadaval ka väljatõmmatava versioonina, loomulikult sama ahvatlev tammespooniga pealispinna ja laienevate metalljalgadega. P 220 x L 100 cm, alates 949 U. Polsterdatud toolid, rombimustriga, erinevates värvides, tk 179 €, www.xooon.de\nFotod: djd / Xooon / Habufa Meubelen B. V.\nLaminaatpinda on lihtne hooldada, mistõttu on laud ideaalne söögituppa. Glasuuritud tammejalgadega, K 76 x Ø 120 cm, u. 880 €. Graatsilise kontuuriga sobivus: metallraamiga toolid, igaüks u. 219 €.\nFoto: Huebsch Interior\nMitmekülgne kokkupandav laud on hea ka väikeses ruumis ja vahepealse kohvi jaoks. Bambusplaadiga, L 74 –138 x L 80 cm, ca. 180 €,\nSellistel polsterdatud toolidel ei teki närvilist libisemist, need on selleks lihtsalt liiga mugavad! Oluline on vaid see, et käetoed peavad olema lauaplaadist madalamal. Erinevates värvides, tk 139 €. Õlitatud tammest söögilaud, L 180 x L 90 cm, € 399, www.sisustuspartneri sõrmus.de\nFoto: sisustuspartneri sõrmus\nInglise disaineri Jasper Morrisoni alumiiniumtoolid on virnastatavad ja neid saab kombineerida suurepärase värviga. Ja mis kõige parem: kuna see sobib ka õue, saab suvel jalutada rõdul või aias. Iga u. 322 €, Magiselt nt. B. www kaudu.connox.de\nFoto: Magis / Michael Mann Photography\n6. Näpunäide: pöörake tähelepanu söögitoa akustikale\nEriti paljude poolt kasutatavas lagedal ruumis on oluline heli veidi summutada, muidu võib see kiiresti liiga valjuks minna. Põrandad, eriti lihvitud tasanduskiht, plaadid või parkett, suured klaaspinnad ja seinad peegeldavad heli. Näiteks söögilaua all olev vaip võib seda niisutada. Heli neelavad ka polsterdatud toolid, akende kardinad ja raamatukapid. Varsti ei takista miski kodumajapidu. Lõbutse hästi.\nL800HX: Gigaseti uus nutikas kõlar


Pevkur tunnustas Indias Eesti küberkaitseliidu tööd - Eesti - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nPevkur tunnustas Indias Eesti küberkaitseliidu tööd\n10. detsember 2013, 14:40\nHanno Pevkur FOTO: Mihkel Maripuu\nJustiitsminister Hanno Pevkur rääkis täna Indias New Delhis infotehnoloogiat ja küberturvalisust käsitleval konverentsil, et üha enam e-lahendustesse panustav riik peab aina rohkem tähelepanu pöörama ka selle valdkonna turvalisusele, keskendudes esmajoones ennetamisele ja koostööle.\nPevkur rääkis, et e-lahendused aitavad nii era- kui ka avalikus sektoris tublisti aega ja raha kokku hoida. Seda iseloomustab kasvõi tõik, et ligikaudu 99 protsenti Eesti pangatehingutest tehakse elektrooniliselt ja 97 protsenti tuludeklaratsioonidest esitatakse e-maksuametis. Samal ajal nõuab selline areng märkimisväärset ressurssi, et tähtsad e-teenused ei satuks ohtu, teatas justiitsministeerium.\n«Küberruum ei ole meie argikeskkonnast turvalisem ja kogeme seal iga päev uusi ohte. IT-kuritegevus kasvab peaaegu kogu maailmas. Kui algul oli tegu eeskätt finantskuritegudega, siis nüüdseks on levinud ka poliitilised, niinimetatud häktivistlikud ja terroristlikud ajendid,» kõneles minister.\n«See aga tähendab, et küberrünnaku ohvriks võib sattuda igaüks. Kui rünnatakse riigiasutusi või näiteks energia-, rahandus-, meditsiini- või transpordisektorit, siis kujutab küberrünnak endast otsest ohtu riiklikule julgeolekule,» lisas ta.\nSeetõttu on riikidel vaja niisuguste ohtude vastu terviklikke lahendusi ja nagu kogu kuritegevusega, nii on ka küberkuritegevuse vastu kõige tõhusam võidelda ennetades, Eestigi on asunud koostama küberturvalisuse strateegiat ja välja töötama meetmeid, mille abil riske maandada, märkis minister. Justiitsministri sõnul on põhiküsimus siiski koostöö, kus tähtis roll on nii seadusloojatel ja õiguskaitseasutustel kui ka vabatahtlikul algatusel.\n«Eestis on olemas suurepärane näide: küberkaitseliit, mis asutati pärast 2007. aasta küberrünnakuid ja tegutseb vabatahtlikkuse alusel,» rääkis Pevkur. «Küberkaitseliit näitab, et era- ja avalik sektor võivad teineteist usaldades teha väga head koostööd. Ainult koostööpartnerite usalduse korral saab tõhusalt infot vahetada ja hoiatada küberohtude eest.»\nSamas rõhutas minister, et kaugeltki alati ei piisa riigisisesest koostööst, sest enamik küberründeid ja arvutikuritegusid on rahvusvahelist laadi. See eeldab riikide tihedat koostööd, aga ka kuulumist selle valdkonna rahvusvahelistesse võrgustikesse.\n«Meil on küll olemas Budapesti konventsioon, mis pakub võimalust võidelda küberkuritegevuse vastu ja teha selles vallas rahvusvahelist koostööd, kuid kahjuks ei ole seni rahvusvahelist Interpoli-sarnast organisatsiooni, mis tegeleks küberkuritegevusega,» kõneles Pevkur.\nTäna ja eile Indias New Delhis toimuval WITACS tippkohtumisel käsitletakse infotehnoloogia ja küberturvalisuse küsimusi ning era- ja avaliku sektori koostööd nende probleemide lahendamisel.


Robotniiduk E1800 – Robotniidukid mõistliku hinnaga\nHind : 1190 €\nE1800 on elektrilise niitmiskõrguse reguleerijaga, keskmiste kuni 1800 m² murupindade niitmisteks.\nNiitmisvõimalused – harjadega lõikemootoriga, mille reguleeritav lõikekõrgus on vahemikus 2,5–5,5 cm. Sellel robotniiduki mudelil saab lõiketerade kõrgust muuta elektrooniliselt ja valiku saab mugavalt sisestada masina ekraanimenüüs. Liigub see niiduk kiirusega 35 m/min, lõikelaiusega 21 cm. Niidurobotil E1800 on 3 sissetõmmatavat tera, mis pöörlevad kiirusel 3200 p / min. Müratase on tavaniidukiga võrreldes mitmeid kordi madalam – 60 dB.\nOhutus – sellel robotniidukil on põrkeandurid, mis peatavad niiduki ja niiduk liigub selle ootamatu takistuse tagajärjel teises suunas edasi. Kui niiduk töö ajal üles tõstetakse, siis masin seiskub koheselt. Niiduki peal on suur hõlpsasti ligipääsetav hädaseiskamisnupp, et vajadusel niiduk käsitsi peatada. Niiduk on varustatud turvakoodi võimalusega mille abil ei saa niidukit ilma õige koodi ja õige laadimisjaamata kasutada.


Eesti kinnisvaraturg ja kinnisvara hinnaindeksid 2013. a. II kvartalis | Adaur.ee: kinnisvaraturg peopesal\nEesti kinnisvaraturg ja kinnisvara hinnaindeksid 2013. a. II kvartalis\nSildid: Eesti, elamu, elamumaa, hinnaindeks, hoone, hoonestamata maa, indeks, kinnisvara, kinnisvaraturg, kontroll, korter, korteriomand, kvartal, maa, maa-amet, omanik, Tari, tehing, turg, väärtus, võrdlus\nTehingute andmebaasi laekunud 2013. aasta teise kvartali tehingute andmed on kontrollitud.\n2013. aasta teises kvartalis sooritati Eestis Maa-ameti andmetel kokku 13 304 tehingut ligikaudu 598 miljoni euro väärtuses. Aasta tagasi sooritati teises kvartalis kokku 12 042 kinnisvara tehingut 486 miljoni euro väärtuses.\nKokku vahetas teise kvartali jooksul omanikku ligi 36 270 hektarit maad, aasta varem oli see näitaja 34 823 hektarit. Kõige enam maad vahetas omanikku Saare maakonnas – 3 708 hektarit, kõige vähem Hiiu maakonnas – 1 190 hektarit.\nKinnisvara hinnaindeksi kasv oli 2013. aasta teises kvartalis võrreldes 2012. aasta teise kvartaliga 16,8% ning võrreldes 2013. aasta esimese kvartaliga 9,7%. Korteriomandite hinnaindeks kasvas aastases võrdluses 19,8%, hoonestamata maa hinnaindeks 12% ning hoonestatud elamumaa hinnaindeks 12,6%.\n22.04.2013 Eesti kinnisvaraturg ja kinnisvara hinnaindeksid 2013. a. I kvartalis\nTehingute andmebaasi laekunud 2013. aasta esimese kvartali tehingute andmed on kontrollitud. 2013. aasta esimeses kvartalis sooritati Eestis Maa-ameti andmetel kokku 11 174 tehingut ligikaudu 490 miljoni euro väärtuses. Aasta tagasi sooritati esi\n22.01.2014 Eesti kinnisvaraturg ja kinnisvara hinnaindeksid 2013. a. IV kvartalis\nTehingute andmebaasi laekunud 2013. aasta neljanda kvartali tehingute andmed on kontrollitud. 2013. aasta neljandas kvartalis sooritati Eestis Maa-ameti andmetel kokku 13 809 tehingut ligikaudu 627 miljoni euro väärtuses. Aasta tagasi sooritati nel\nTags: Eesti, elamu, elamumaa, hinnaindeks, hoone, hoonestamata maa, indeks, kinnisvara, kinnisvaraturg, kontroll, korter, korteriomand, kvartal, maa, maa-amet, omanik, Tari, tehing, turg, väärtus, võrdlus\nUuem uudis: Korterivahetus võib võtta aasta ja vahel kauemgi ››\n‹‹ Vanem uudis: Olympic toob Tallinna Hiltoni hotelli


Ringreis Costa Ricas: 16.03 - Brasilito, Nicoya poolsaare rannad\nÜheksa tundi oli tolle aasta kuueteistkümnes päev juba kestnud (selles ajavööndis), kui meie oma silmad lahti tegime. Esimene tegevus, mille teadvusele naastes ära tegime, oli konditsioneeri tööle panemine. Oli selge, et tulemas oli taas kuum päev, sest juba hommikul suutis ilmataat varju sätitud termomeetrist 30 kraadi välja pigistada. Kuna aga toas õhk seisis ja seinad pigem võimendasid kui kaitsesid sooja eest, siis see külmaaparaat kätkeski endas ainsat võimalust, kuidas inimeseks jääda. Kusjuures hotellituba ja auto olidki põhjamaalasele kaks olulist pelgupaika, kus ennast turgutamas käia. Üks siis statsionaarne ja teine mobiilne. Ok, otseselt ellujäämise küsimusega tegu polnud, kuid tunde ja tunde tulikuuma päikese käes passimine/liikumine muudab ka kõige aktiivsema inimese parajaks pasteediks ning jahedamate oludega harjunud\nHotelli basseini kõrval asuv vabaõhurestoran\nlihtsurelikul võib tekkida üsna kergelt kuumarabandus. Aga jah, olime õnnistet olekus - meil oli alati võimalus istuda jahedasse autosse või tulla hotellituppa pakku hinge tõmbama.\nHoolimata sellest, et hotellitöötajad olid võrreldes klientidega restoranis selges enamuses, suvatsesid nad siiski meile hommikusööki pakkuda. Kui nad oleks kollektiivselt käed rinnale risti visanud ja küsinud „Mis jõud maailmas peaks meid seda tegema panema?“, oleksime meie südamerahus toiduta jäänud. Aga jah, olime ainsad inimesed, keda neil teenindada vaja oli. Kõik teised öömajalised olid juba söönud ning lahkunud, sest parklas pleekis päikese käes vaid meie valge Nissan. Saabunud unimütside teenindamiseks rebis end teleka eest lahti ka registratuuri seinteta majakeses istunud härrasmees, kes mõistis lausa inglist puhuda (ilmselt tema oli siis ka see, kes mulle e-kirja saatis). Juba 10 minutit hiljem saabusid lauda üks kontinentaalne ja üks\ntraditsiooniline hommiksöök. Esimene neist koosnes röstsaiadest, puuviljadest ja moosist ning teine loomulikult gallo pintost ning praemunast. Kõht pilgeni täis, saime hakata käsile võtma tänaseks tehtud plaani.\nPunkt number üks selles tinglikus kavas oli puhtalt tehniline - bensiini oli vaja hankida. Kuna selgus, et Brasilitos tankla puudub ja suure tõenäosusega pole seda ka nendes rannikulinnakestes, kus täna plaanisime ringi sõita, tuli minna mõned kilomeetrid seda teed pidi tagasi, kust eile siia saabusime. Mälusopis oli selge foto sellest, kuidas eelmise asula serval oli tankla. Etskae, nii oligi.\nNüüd kui see tähtis asi tehtud, oli kava järgmine punkt „vaba kava“. Nicoya poolsaar on rannapuhkajate seas üsna populaarne, mistõttu on siinkandis hästi palju endisi kalurikülasid, mis on ümber orienteerunud (peamiselt) valgenahaliste pruunistamishuvist tulenevatele abiteenustele. Kuurortlinnu (millest enamus olidki vaid väikesed külakesed) oli täis praktiliselt terve Nicoya rannik, kuid populaarsemad ja ligipääsetavamad olid koondunud siia loodenurka. Just ligipääsetavus oli tegelikult\nvõtmeküsimus. Kui näiteks Prantsusmaal või Hispaanias sa võidki jääda sõitma piki rannikuäärt kulgevat teed, ühest kaunist puhkuselinnast teise, siis siin nii ei olnud. Sisuliselt olid kõik linnakesed eraldiseisvad, nii et naaberlinna jõudmiseks pidid sõitma sisemaal asuvale suurele teele, seda pidi natuke edasi ja siis uuesti rannikule tagasi. Vaid mõned üksikud kohad olid omavahel korraliku teega ühendatud (nii sai Brasilitost üsna lihtsalt Playa Flamingole ja Playa Pencale, kuid 4 kilomeetri kaugusel asuvale Playa Roblele tuli minna juba ringiga).\nKui nüüd lõpuni täpne olla, siis teoorias oli tegelikult teenatuke (või sellelaadne toode) olemas, nii et sai ka mööda rannikuäärt poolsaare põhjatipust lõunatippu sõita, kuid selle „tee“ kohta kirjutab kõiketeadev internet seda, et läbimiseks on ka kuival hooajal päris neliveolist masinat (suure mustriga rehvide, vintside ja muu kraamiga). Mitte sellist parketipilli, mis läbi veidi tihedama võsa sõitmisel, avab järjepanu kõik õhkpadjad (korralikul maasturil on ka õhkpadjad terasest (kui need üldse\nolemas on)) ning suretab veel masina välja kah (tõsine maastur ei sure isegi siis välja kui mootor juhuslikult mõne riukaliku kännu külge jääb ja kapoti alt välja rebitakse).\nSelliste kõrgete nõudmiste põhjuseks on asjaolu, et see tee ronib kohati üle mägede ja jõgede, kus ainus viide teele on sinu GPS, mis ütleb, et siin on tee. Ehk siis pead sõitma läbi jõgede koolmekohtade, mööda lahtiste kividega mäeseljakut ning piki pehme liivaga randa. Kuna X-Trail ilmselgelt ei ole off-road auto ning jõkke kinni jäämine tähendaks automaatselt kaskokindlustuse tühiseks muutumist, siis meie plaan oli püsida aimatavatel sõiduteedel. Aga kes on maastikusõiduhuviline, võib sinna proovima minna. Seda siis kindlasti kuival hooajal, sest märjal hooajal on väga paljud Nicoya teed autodele\ntäiesti läbimatud (ka need, mis kuival hooajal on täitsa normaalsed).\nMeie esimene sihtkoht tänasel päeval oli Tamarindo linnake ja sealne Playa Grande (ehk suur rand). Praktiliselt igal siinsel rannal on mingi omapära. Mõnel on tumedam liiv, mõnel heledam liiv, mõni asub väikeses lahesopis, mõni otse ookeanilainete meelevallas. Tamarindo Playa Grandel on kaks tähtsat omadust - see on väga hea koht surfamiseks ning sellel rannal käivad munemas nahkkilpkonnad. Meid huvitas just see viimane.\nNahkkilpkonnad, kes ei tea, on maailma suurimad kilpkonnad ning ainsad omataolised, kel tugev luust kilp üldse puudub. Tegu on ohustatud liigiga ning kuigi teda leidub üle kogu maailma, siis Vaikses ookeanis käib selle kilpkonna käsi kõige kehvemini. Arvatakse, et sinna on jäänud vaid paar tuhat emast kilpkonna (näiteks Atlandi ookeanis on neid üle 10 korra rohkem), mis teeb tast kõige ohustatuma alampopulatsiooni maailmas.\nCosta Rica ranniku Tamarindo rand on aga selle kilpkonna üks kahest kõige tähtsamast pesitsuspaigast Vaikses ookeanis (teine asub ida-Austraalias). See rand on pesitsusperioodil, mis kestab oktoobrist maini, väga range kaitse all, kuid sinna tehakse öösiti teadlaste poolt juhitud vaatlusretki. Kuna märts asub sobivalt oktoobri ja mai vahel, siis mõtlesime, et saame ka sellest osa. Kõik on ju telekast näinud seda, kuidas pimeduse varjus kilbud merest välja ronivad, kaevavad kuhugi liiva sisse augu, munad munevad ja siis uuesti merre tagasi „tõttavad“. Seda kõike oma silmaga kaeda ning veel maailma suurimate kilbiga konnade esituses, oleks kindlasti väga meeldejääv kogemus. Isegi uneta jääv öö ei hirmutanud eriti.\nTee Tamarindosse muideks oli äärmiselt maaliline. Rohelust oli küll vähe, kuid seda efektsemalt üksikud puud kuivanud rohuga aasade ja sini-sinise taeva taustal silma paistsid. Pean jälle kordama, et seda oli lausa raske uskuda, et see on endiselt Costa Rica. Aafrika savann on tõepoolest see mõte, mis üheksal vaatajal kümnest nende kõrvalolevate piltidega seostub. Kui oled peaaegu poolteist nädalat (vau, kas tõesti juba niipalju reisist selja taga??) saalinud läbipaistmatu\nSelle pronkskujuga meie kilpkonnavaatlus piirduski\nroheluse keskel, siis selline keskkond ei sobitu enam kuidagi maailmapilti.\nTamarindosse jõudes leidsime Kilpkonnade kaitseala keskuse kiirelt üles ning seal ukse taga seistes, lõhustati molekulideks ka meie soov randuvaid kilpkonnasid näha. A4 paberile prinditud ning uksele kleebitud silt teatas kuivalt, et kaitseala on suletud ja kõik tuurid on lõpetatud veebruari keskpaiga seisuga. Nujah, missiis ikka, kui nii, siis nii. Eks siis mõni teinekord ja mõnes teises kohas proovime uuesti.\nKuna me siia juba tulime ning rand oli käeulatuses, siis loomulikult tuleb oma koolnuvärvi kehadele esimest päevitust nõutama minna ühe põrgulikult palava päeva kesklõunal. Autot ära parkides, ajas end lähedal asuva põõsa all vedelevalt toolilt püsti ka üks vanapapi, kes tuli lahkelt seletama, et alates praegusest hetkest, tema nüüd jõllitab vahet pidamata, kuni meie tagasitulekuni, meie autot, nii et ükski pätt isegi ei mõtle midagi paha ette võtta. Et see on tema sügavalt hingepõhjast tulenev kutsumus ning ta isegi ei pilguta silmi terve selle aja… kui muidugi senjoor mõned taskupõhja riiet asjatult kulutavad metallrahad täiks tema kätte igaveseks hoiule anda. Kuna selline\nisehakanud autovalvurite süsteem on riigis üsna levinud, siis loovutasin papitole 500 coloni (80 senti) ning ta näis rahul olevat. Võib-olla oli see üle makstud, kuid võib-olla ka mitte. Igatahes ei tee see paha, kui keegi masinal silma peal hoiab, sest rand jäi liivadüünide taha.\nMnjah, keskpäevalõõsas päevitamist ei soovitata isegi Eestis teha, nüüd me siis siin troopikas katsetame… Tegelikult oli peamine eesmärk siiski enda jahutamine ookeanis, kuid selleks tuli riided seljast võtta. Mitte küll kõik, aga siiski enamus nendest. Möksisime ennast niipalju kui saime 50-faktoriga kreemiga sisse ja siis\nvaletasime endale, et see tegelikult on ka veekindel (nagu purgil kirjas) ning pärast suplust on UV-kaitse endiselt peal.\nLained olid vinged. Mitte küll kõrged, aga jõulised. Rand oli otse ookeanile avatud, mistõttu kõik see hoog ja jõud, mis avamerel sisse tuli, lõpuks ka randa jõudis. Põlvini vetteminek oli maksimaalne, mida teha tasus, kuigi ka siis niitis laine paar korda meid ikka konkreetselt jalust maha, nii et näiteks minna käisin seljaga litaki vastu liivast põhja. Vot see on äge :) Tegelikult on selliste lainete vastu ka rohi olemas - tuleb lihtsalt pea ees nende alt läbi lipsata, kuid siin tegid olemise ettevaatlikuks rannas välja olevad\nhoiatussildid. Ei, mitte haioht (kuigi mine sa tea), vaid hoopis äravoolulainete (rip current) oht.\nÄravoolulained tekivad siis, kui ranna lähedal on murdlainetus (ehk siis kui enne rannariba on madalam koht). Murdlainetus toob hooga vee randa, aga kuna „selja taha“ jääb liivavall, siis pole veel kuhugi tagasi minna. Nii see siis hakkab jooksvalt kogunema ühte kohta, kust vool siis suure hooga ookeani poole tagasi suundub (murdes ka liivavallist läbi). Ning kuna vee pealevool on pidev, siis on ka äravoolulaine pidev. Ehk siis mis või kes iganes selle sisse satub, see ka rannast sadade meetrite kaugusele ära veetakse. Äravoolulainele vastu pole mõtet ujuda, sel puudub\nSurfamine - see on imelihtne :)\nigasugune mõte, lihtsalt väsitad ennast ära.\nVäga ohtlikuks teeb äravoolulaine asjaolu, et teda ei ole võimalik kaldalt märgata. Ega tegelikult ka vees mitte. Äravoolulained muudavad ka pidevalt kohta - kõik sõltub tuule suunast ja lainete suurusest. Seetõttu saab inimesi hoiatada ainult üldiselt - siin rannas võib olla ohtlik ujuda. Ei ole nii, et paned postid randa maha ja sildi juurde, et siit vahelt vette astudes, satud rip currenti meelevalda. Selle laine olemasolust saab inimene reeglina teada siis, kui ta sinna sisse satub. Nende lainete tõttu hukkub igal aastal sadu inimesi ning peamiselt seetõttu, et nad satuvad paanikasse. Tegelikult on vesisest surmast pääsemine üsna lihtne - pead ujuma mitte vastuvoolu, vaid külje peale (paralleelselt rannaga). Need lained on tavaliselt üsna kitsad, mistõttu mõne tõmbega peaksid\nNagu näha - ülemäära palju inimesi pole\nveehaardest pääsema ja saama hakata ranna poole tagasi solberdama.\nSurfareid see oht ei seganud, nemad nautisid ilusat ilma ja korraliku lainetust täiega. Kusjuures sõrmkübaratäis surfimehi ning pipetitäis päevitajaid olidki selle ranna inimkoostiseks. Hoolimata kaunist (võib-olla ikkagi liiga kuumast?) ilmast ning mõnusast rannast, võis sealt privaatsust leida kuhjaga. Meie vabastasime enda alla kahmatud ruutmeetrid ligikaudu tunniga, sest selle ajaga tekkinud mure naha pealmiste, keskmiste ja ka alumiste kihtide säilimise osas ületas kõik muu. Autosse istumine oli ikka äärmiselt mõnus, jahe õhk on sellisel hetkel kuldaväärt kraam.\nOtsustasime, et kohe Brasilito poole tagasi ei sõida, kruiisime hoopis siinsetel kõrvalteedel ja vaatame selle poolsaarekese\nHaraknäärid marja kallal\nmetsikumad alad üle. Arvestades asukohta, oli lootus, et siinkandis võib tiibade ja/või jalgadega loodust kohata. Nimelt asus suur osa Playa Grandest poolsaarel, kus ühel pool oli ookean ning teisel pool jõgi ja suur samanimeline märgala (koos mangroovide ja muude juttudega). Kuna selle ligikaudu pool kilomeetrit laia poolsaare ühes ääres jooksis piki märgala piiri väike kruusatee, siis panin oma fotokale teleobjektiivi ette ning hoidsin auto kiiruse seal 5-10km/h juures. Ning see tõi ka edu!\nKusjuures esimene edu tuli enne seda, kui auto käimagi jõudsin panna. Parklas (kas nüüd tänu papitole või hoolimata temast, oli auto tõepoolest terve), auto kohal puu otsas istusid väga laheda välimusega haraknäärid ning kõrval puu otsas oli veel passimas üks uus liik. Niipea kui aga liikuma hakkasime ja sellele kõrvalteele\nkeerasin, hakkas loodus lojuseid ette kühveldama. Puu otsas istus iguaan, siin-seal lendas ja passis keegi ning peagi jõudsime erinevate raisakotkaste kolooniasse. Seal sai neist ikka igas asendis pilti teha. Kaasa arvatud see alumine foto, kus kalkunkondor otse peale lendab. Päris hirmus oli läbi fotoka objektiivi vaadata kuidas kahemeetrise siruulatusega lind tuleb ja tuleb ja tuleb otse sinu suunas ning ühel hetkel ei mahu enam kaadrisse äragi ning siis vuhiseb „Siuh!“ üsna lähedalt üle pea. Tundsin ennast tavapärasest palju väiksemana tol hetkel ja kujutasin vaikselt ette, kuidas ta oma küünised mu turjapekkidesse rutjub ja mu pessa poegadele söögiks ära tassib. Ega enda pärast ei kartnudki nii väga, pigem mõtlesin, et kui lennu ajal näiteks fotokas käest libiseb, vot sellest oleks kahju. Igatahes võin nüüd kindlalt öelda, et tean, mida hiir tunneb, kui mõni röövlind teda ründab! Kalkunkondor (mis tegelikult on ka raisakotkas) küll mind õnneks ei rünnanud, kuid nii lähedalt pole varem ka ükski metsik kotkaline minu peanupust mööda tuhisenud.\nHuvitav, kas siin tõesti on KOGU AEG nii kuum??? See mõte tekkis siis, kui olin mõnda aega neid kotkaid seal pildistanud ja hakkas tekkima tunne, et ei jaksa enam olla päikese käes. Modellid istusid kui miilenkid seal puude otsas (ilma fotograafist välja tegemata), mistõttu tavajuhul oleks ma „tulistanud“ seal nii kaua kuni fotokas punane, aga nüüd muutus aparaat reaalselt käes tulikuumaks ja samas tekkis ka ületamatu soov päikese käest varju minna. Peagi kobisingi naise juurde autosse ära ja lõpetasin oma sessiooni läbi autoakna pildistades.\nMnjah, aga see teejupp oli sellegipoolest väga tore leid. Kujutan ette, et päikesetõusu ajal oleks siin veel magusam olla. Isegi\nBrasilitost põhjapoole jääv väike rand\nkeskpäeval korjasin sellelt paarikilomeetriselt lõigult kokku päris mitu uut liiki (lisaks raisakatele veel üks pistrik ja mõned väiksemad linnud), mis on ikka väga kõva sõna.\nPärast seda fotosessiooni sõitsime tagasi Brasilitosse, selleks, et sealt kohe edasi põhjapoolsetele randadele sõita. Esimene teele jäänud kuurortidest kandis nime Playa Flamingo. See oli nüüd natuke moodsama välimusega (ning paari-kolme lukshotelliga) linnake, mis tegelikult väga palju muljet ei avaldanud. Mitte, et sel paigal midagi viga oleks olnud, kuid olles juba mitmeid alternatiive näinud, tundus see natuke isikupäratuna. Nii lihtsalt siis rikutaksegi\nPeaaegu privaatne plaaž\ninimesed ära! Ilus, valge liivaga rand, kuid härradele-prouadele näed ei sobi! Kusjuures linna teises küljes (Playa Flamingo asus ka poolsaarel) oli hoopis tumeda liivaga rand, kuid seal ei olnud üldse inimesi.\nEdasi sõitsime mööda kaldaäärset teed, nii kaua kui tee võimaldas. Need võimalused ammendusid Las Catalinase külakese Playa Danta (Taapiride rand) juures. Tõsi, seal siiski oli kaks valikut - väga halb tee, mis keeras sisemaa poole ning teoorias oleks ühel hetkel jõudnud suure tee peale välja ning veel halvem tee, mis lõppes 1 kilomeetri pärast ühes naaberrannas (Playa Dantita). Kumbki nendest ei kõlanud väga ahvatlevana. Eriti see suurele teele viiv ning järsult mäkke tõusev kruusakas, mis minu GPS-l muutus ühel\nTaamal meie teekonna lõpp-punkt - Dantita rand\nhetkel pidevjoonest punktiiriks. See ei ole mitte kunagi hea märk, kui tee muutub kaardi peal punktiiriks. Sisuliselt tähendab see seda, et kaardi valmistajad läksid selle koha peal vaidlema, et kas siit tee jätkub või mitte. Üks ütles, et on ju nagu tee, teine ütles, et tema küll ei näe midagi. Võib-olla nad leppisid kokku, et kui teadaolevalt mõni siit autoga elusalt läbi tuleb, siis on tee ja kui kõik motoristid kuristiku libisevad, selles ühest salakavalas kohas, siis ei ole. Et aasta pärast tulevad vaatavad ja loevad tibud (loe: autovrakid) kokku.\nKaunis kant, pole midagi öelda\nKuna meil ilm- tingimata ei olnud vajadust suurele teele jõuda, siis keerasime otsa ringi ning nautisime käänulisel ja üles-alla lainetaval teelindil kulgedes kauneid vaateid. Ühe väga maalilise kaljunuki juures pidasime ka kinni ning tegime väikese fotosessiooni iseendaga. Selleks ajaks kui ma statiivi püsti sain, ütles naine, et ta ei jaksa enam õues seista :)\nEga mul tegelikult parem polnud, õhk natuke liikus, kuid selline tunne oli, et see tegi eluolu veel kuumemaks. Siiski me ei andnud alla ja võtsime end hambad ristis lummavate vaadete taustal üles. Selja taha jäid Playa Pieta (Tume rand), kaunid kaljusaared ning purjekad, mis seilasid türkiissinisel veel - tõeline idüll!\nTeel tagasi Brasilitosse arutasime, et see koht baasina oli olnud väga õige valik.\nOlles näinud nüüd lähipiirkonna 5-6 üsna erinevat randa, ei olnud ühelgi neist midagi meie Playa Conchalile vastu panna. Tegemist oli kõige kaunima rannaga siinkandis ja see ilu on meie hotellist vaid kiviga visata. Hotelli me aga praegu ei läinud, sest kõht vajas täitmist. Nagu varem juba mainisin, olid turistilt raha kättesaamise paigad kogunenud peaasjalikult sinna Brasilito ranna lähistele. Raggae mürtsus ning ka muidu oli tunnetada sellist laid-back Kariibi mere vaibi.\nValisime sellistest pool-vabaõhusööklatest ühe välja ja võtsime aegu ja elu näinud puidust toolidel istet. See, et „Soda Brasilito“ (soda = söökla) osade laudade ümber olid Korea terasest (loe: plastikust) toolide asemel päris puust istmed, juba näitas, et tegemist on üle keskmise peene asutusega. Kuigi söögikoha interjöör (seinteks segu kangastest, sääsevõrgust ja laineplekist), katus (plekk ja osati ka present) ning teenindus („Tere“ umbkaudu meie suunas ja mööda minnes menüüde lauale poetamine) ei\nkandnud seda kõrgklassi restorani tunnet lõpuni välja. Nagu pildilt ka võite näha, siis smokingi kandmist siin ei eeldatud (vähemalt lõuna ajal), kuid see ei tähenda, et tegu oleks halva söögikohaga. Hügieeniga on kõik korras, sealhulgas elektroonse hügieeniga, sest loomulikult on Soda Brasilitol olemas oma facebooki leht.\nHinnatase näikse olevat Costa Ricas standardne, sõltumata söögikoha asukohast. Praed koos joogiga jäävad sinna 10 euro tuuri ning selle raha eest saadetakse köögist sulle väga suured söögikuhilad. Naine võttis mereannipasta, mina taas sibulaklopsi ning nendest kahest roast saaks „Pisipabulakese“ lasteaia esimene rühm vabalt lõunasöögi ajal kõhu täis. Kuna toit oli hea, siis seekord ei jätnud kumbki midagi järgi. Mereannid olid loomulikult kohalikud ning sibul ja sealiha… no maitse järgi olid ka üsna värsked.\nHotelli tagasi jõudes mainisin korra omanikule (kuna see teema ei andnud rahu), et täna väga vilu ilm just pole. Üllatuslikult arvas ka tema, et täna on täiesti hullumeelselt kuum päev, alles paari ülehomme pidi veidi mahedamaks minema. Ma siis tegin suured silmad ja küsisin, et kas tõesti polegi siin iga päev selline ning tuli välja, et päris selline põrgu tõesti ei ole. Varjus oli 36 kraadi ja päikese käes ilmselt 40 ringis ja see on ka kohalikele liig, mis liig. Säärased päevatemperatuurid tähendavat muuhulgas ka seda, et ka öösel elavhõbedapügal alla 25 kraadi ei lange. Huuh, nüüd on selge, et me polnud lihtsalt mingid nannipunnid, vaid tegelikult ka oli väljas palav.\n„Kuuma päikese eeeeest.. tuppa sukeldun maaaaa….“ Seda ümisedes keerasime oma toa ukse seestpoolt krõpsti lukku ning\nVeelkord - Merekarbirand\nteise käega naksti konditsioneeri sisse. Paar minutit hiljem oli juba täitsa mõnus olla. Õnneks ei puhunud masin otse peale (mis tähendab üsna kindlalt külemetusohtu), vaid tuba jahenes ühtlaselt ja stabiilselt. 25 kraadine toatemperatuur tundus tol päeval üsna karge ja põhjamaisena :) Umbes tunnikese vast taastusime ning siis suundusime taaskord päeva lõpetama Conchali randa. Seekord siis autoga.\nTol pärastlõunal olid meil snorgeldamisasjad kaasas ja niipea kui auto pargitud sai, olin mina juba vees, mask peas ja toru suus. Aimdus, et siin kaljude vahel midagi näidatakse, ei olnud petlik. Juba 2-3 meetri kaugusel rannast oli vesi kõvasti üle pea ja pilk vee alla näitas, et elu seal käis. Mida kaugemale läksin, seda põnevamaks veealune maailm läks. Kohas, kus vee sügavus oli hinnanguliselt vahemikus 5-10 meetrit, oli kõige vilkam elu. Igas\nÕhtu jõuab, päev vaob\nsuuruses ja värvis kalad, krabid, siilikud, merihobud, näpuotsaga koralle, angerjalaadsed (või meremaod?), sinised meritähed ja mis kõik veel. Eriti palju oli ringi ujumas kerakalasid, kellest paar tükki ka oma nimele vääriliselt palliks ära läksid (kui liiga lähedale ujusid).\nKuna naisele selline sulistamine ja toru kaudu hingamine väga huvi ei pakkunud, siis tema kümbles vee asemel hoopis rannal, pärastlõunase päikese mahedate kiirte paistel. Mina aga hõljusin seal teravate kaljunukkide vahel peaaegu tunnikese -\nvesi oli väga soe ja selge, lainetust ei olnud ning hoovuseid ka mitte. Põhimõtteliselt oli nii, et kui ajasid käed ja jalad laiali, siis põhja ei vajunud ning kui oli vaja kuhugi suunas liikuda, siis liigutasid aeglaselt väikest sõrme vajalikus suunas. Vähetähtis polnud ka see, et nii hiliselt tunnil sorgeldades ei kõrvetanud enam selga ära. Enne viit oli aga päikeseketas jõudnud juba nii madalale, et vee alumistesse kihtidesse enam väga palju valgust ei jagunud, mistõttu kadusid värvid ja lummus, seega kobisin rannale ära.\nNagu eilegi, lebotasime nendel tillukestel merekarbikildudel seni, kuni päike oli täielikult loojunud ja taevas süttinud esimene täht. Sellised soojad ja pehmed õhtud (rannal), on üks asi, mida lõunamaade puhul lihtsalt tuleb kadestada. Jah, meil on ka suvel mõnikord selliseid momente, mõnikord isegi mitu (sõltub kas on üks päev või mitu päeva kestev suvi tol aastal), kuid siinkandis nauditakse seda praktiliselt aasta ringi.\nJa esimene täht süttis...\nEnne hotellituppa sulgumist, käisime veel ka külapoest läbi, mis asus mugavalt Hotel Nany kõrval. Kuigi tänane päev just ülemäära aktiivne polnud, olime selle kuumuse pärast üsna väsinud. Nii nosisime voodis vedelemise ja telekavaatamise kõrvale puuvilju ja muud head-paremat ning pakun, et kusagil kella üheksa paiku tõmbasime päevale ka joone alla.\nAhjaa, päike ei võtnudki täna seitset nahka. Isegi ühte mitte. Väga kena temast.


Kasutusjuhend | 4G Rajakaamera | Valvekaamera | Rajakaamera müük\nJuhendiga põhjalikult tutvudes säästad nii enda kui ka müüja aega. Siia on koondatud kõige olulisem ja lihtsam seadistus kaamera normaalseks töötamiseks. Rohkem infot leiate meie veebilehelt www.rajakaameramüük.ee/KKK või www.rajakaameramüük.ee/seadistamine\nSeadistamise jaoks sisesta kaamerasse 12 X AA patareid või ühenda väline 12V toide (aku kasutamisel toitekaabli leiate karbist ning punane ots aku punasesse klemmi, sinine või must ots aku musta klemmi)! Pane kaamerasse töötav SIM kaart, millel oleks piisavalt andmemahtu piltide edastamiseks. NB! M2M pakett uue põlvkonna rajakaameratega ei tööta ning kui teil on olemas juba SIM-kaart mis oli kasutusel varasemalt mõnes rajakaameras, siis on vajalik paketi ümbermuutmine andmemahupõhiseks. Väga hästi sobib näiteks tahvli sees olev mobiilse Interneti pakett, soovituslik maht on vähemalt 1GB aga soovitame 3GB.\nLülitades kaamera seadistus režiimi „SETUP“ tuleb ette kaamera logo ning peale seda pilt, mida kaamera vaatab. Siis alustab kaamera levi otsingut. Kui oled sisse pannud mõne uue SIM kaardi, siis küsib ta kohe „Pls enter PIN-Code“ või „Lisa PIN-kood“. Selleks pead vajutama nuppu MENU ning minema parema noolega kolmandasse lahtrisse 4G ning noolega üles otsima sealt „SIM PIN“. Vajutades OK selle peal, ilmub klaviatuur numbritega, ning kirjutad sinna neli numbrit. (Telia SIM-kaartidel on selleks 0000). *Kui juhtub, et klaviatuuril ei ole numbreid, siis vajutage nuppu MENU nii kaua kuni ilmuvad numbrid. Salvestamiseks vajuta klaviatuuril sümbolit ˄. Kaamera teeb ise taas käivituse ning saate jätkata seadistamist.\nAntud kaamera on juba eelseadistatud ja selle kiireks toimimiseks on vaja sisestada ainult e-maili aadress, kuhu saadetakse liikumise peale tehtud pildid. Selleks vajuta nuppu MENU ning liigu parema noolega kolmandasse lahtrisse 4G ja sealt alumise noolega alla kuni ilmub „Send To“. Vajutades OK, tuleb valida järgmiseks Email > EMAIL 1, ning vajutades OK ilmub klaviatuur. Klaviatuuris liikumiseks kasuta nooli ning suurte ja väikeste tähtede, sümbolite ning numbrite jaoks MENU nuppu. Lisa sinna nüüd oma täispikk emaili aadress. Palun ära unusta vajutada salvestamisnuppu, mis on klaviatuuril sümbol ˄ (nool ülesse), vastasel juhul pead uuesti alustama. Kustutamiseks liigu nupule < (nool tagasi).\n*Lisakulutuste vältimiseks palun TELEFONI NUMBRIT mitte lisada kaamerasse.\nNüüd on kaamera juba töövalmis. Kui soovid kvaliteetsemaid pilte (meilt ostetud kaameratel on juba vaikimisi seadistatud kõrge kvaliteedi peale), siis selleks on järgnev info. See tagab ka kaamera efektiivsema kasutamise.\n*NB! Siin juhendis ei käsitleta igat seadistust eraldi, vaid ainult kõige olulisemad kaamera kvaliteetseks tööks. Rohkem lisainfot leiate inglise keelsest juhendist.\nParema kvaliteedi ja efektiivsuse tagamiseks:\nVajuta nuppu MENU siis võta ette kõige pealt esimene lahter CAM. Lisage oma kaamerale nimi „Cam ID“ või „Kaamera ID“. Pärast seda muuda „Image Size“ või „Pildi suurus“ 12M ning Night Mode või öö-valgustus „Max. Range“ või „Max kaugus“.\nSeejärel vajuta nuppu MENU ning liigu parema noolega teise lahtrisse PIR. Sealt leiad „Sensitivity“ või „tundlikkus“, mis ideaalis võiks olla HIGH / KÕRGE, kuid sellisel juhul võib kaamera liikumisandur hakata aktiveeruma tuulest ning lindudest. Soovitus on see määrata Middle ehk keskmine. Järgmisena võta ette „Delay“ või „Viivitus“ või alates 28.09.21 ostetud kaameratel “Timer”, mis on kahe pildi vaheline aeg. Lisa aeg lülitades Delay/Viivitus/Timer ON/SEES ja siis määra tunnid:minutid:sekundid oma vajadustele vastavalt.\nLiikudes edasi lahtrisse 4G, lülita koheselt välja MMS (see on suurim raharöövel ning vananenud pildiedastamise viis). SMTP on piltide edastamise viis meili teel ning see eelseadistatuna saadab teile pilte, kuid vahest mõnel kaameral võib tekkida probleem, et saadab ainult 50 pilti ööpäevas. Kui see juhtub, siis pead „SMTP“ määrama MANUAL ning lisama kaamerasse manuaalselt oma serveri, mida hakatakse kasutama failide saatmiseks. Selle juhendi leiate siit: www.rajakaameramüük.ee/rajakaamera-server/\n**See emaili konto oleks vaja eraldi luua. Turvakaalutustel ei ole mõistlik kasutada oma igapäevast emaili kontot.\nLiikudes SMTPst edasi, tuleb FTP, mis lülitage samuti välja. Sealt liikudes veel alla tuleb seade\n„SMTP/FTP Pic Options“ või „pildi saatmise valikud“, mis on eriti oluline kui asi puudutab selget ning kvaliteetse pildi saamist meilile. Vajutades seal peal määrake „Pic Size“ või „pildi suurus“ ORIGINAL. See lubab kaameral saata originaalpildi otse meilile ning kvaliteetse pildi jaoks ei pea kaamera mälukaardi kallale minema. Liikudes edasi tuleb seade „SMS Ctrl“. See seade võimaldab läbi telefoni rakenduse saadetud seadistuste või sundpildistuse käsu koheselt aktiveerida. Soovitus on SMS Ctrl lülitada režiimi INSTANT/KOHENE. NB! See on seade, millest oleneb voolutarbimine. Kui arvad, et ei kasuta telefoni rakendust kaamera seadete muutmiseks või sundpildistamiseks siis jätke see režiimi „Daily“ või „Päeviti“ ning voolu tarbimine väheneb 3-5 korda.\nLiikudes edasi neljandasse lahtrisse Other/Muud, kontrolli kindlasti üle seade „Date/Time“ või „kuupäev/kellaaeg“ ning veendu, et see oleks režiimis AUTO ning UTC suveajal +03:00 ja talveajal +02:00.\nVajutades MENU nii kaua, kuni ilmub ette kaamera ekraan, saad sooritada TEST PILDI kui vajutad nuppu OK, mis tähendab, et LCD ekraanil on liikuv pilt hetkel toimuvast ning vajutades OK teeb ta pildi ja saadab sisestatud e-mailile. Saatmine õnnestus, kui ekraanile ilmub kiri „Send Success“ või „Õnnestus“ ning pilt saabus teie e-posti. Kogu protsess võtab umbes 30 sekundit aega ja sel ajal mitte ükski nupp ei reageeri. Kui vajutasid kogemata valel ajal OK nuppu ja testida ei soovi siis eemalda toide või lülita kaamera välja\nning alusta uuesti. Kui pilti ei tule siis kontrolli rämpsposti või vaadata üle kas kirjutasid e-posti aadressi õigesti kaamerasse.\nKui saatmise ajal ilmub ekraanile kiri vea teatega „Send Fail“ või „Nurjus“, siis saatmine ebaõnnestus ja tuleb viga seadetest otsida. Teinekord võib vea korral võtta saatmine 2-3min aega. Vea leiate „SMTP / Send to“ või „Saatmise“ parameetrites või pole Interneti pakett aktiveeritud kaameras oleval SIM kaardil.\nMeie poolt kaasa müüdud SIM-kaart on puhtalt andmemahupõhine ning piiramatu Interneti mahuga. See tähendab seda, et igakuiselt ei suuda ükski kaamera ära kasutada isegi maksimaalsel võimsusel meie poolt pakutavat andmemahu kogust. Selle SIM-kaardiga saadab kaamera pilte ja videosid ainult e-mailile. MMS-ide saatmine on KEELATUD!\nKui kasutate kõnekaarti ja pole sellega rahul või soovite alati kindel olla, et SIMil on piisavalt Interneti mahtu, meie e-poest “Lisaseadmed” rubriigi alt saate tellida endale 100% töötava ja murevaba SIM-kaardi. Meie operaatoriks on Telia ning levi on peaaegu kõikjal üle eesti.\n**Meie käest ostetud Willfine 4G rajakaameral seda vaja teha ei ole. SIM Auto Match peab olema automaatne ning kaamera tunneb ära kõik Eestis toimetavad operaatorid vastavalt SIM kaardile.


AASTA ETTEVÕTE KAITSETÖÖSTUSES! Kaitsetööstuse aasta ettevõtteks sai Defendec – Eesti elu | GoodNews\nAvaleht Eesti elu AASTA ETTEVÕTE KAITSETÖÖSTUSES! Kaitsetööstuse aasta ettevõtteks sai Defendec\nAASTA ETTEVÕTE KAITSETÖÖSTUSES! Kaitsetööstuse aasta ettevõtteks sai Defendec\neelmine MÄRKA JA TUNNUSTA VABATAHTLIKKE! Lääne-Virumaa maavanem kiidab rahvusvahelise vabatahtlike päeval kõiki tegijaid\njärgmine TÄNU JA TUNNUSTUS! Eestimaa Looduse Fond tänab looduskaitse vabatahtlikke


Kiire ja lihtne No-Tahini hummuse retsept, autor Arthur Bovino - Uued retseptid\nKiire ja lihtne No-Tahini hummus\nMees, sa tahad natuke hummus. Sul pole õnne. Õigus? Vale, suurepärase hummuse valmistamiseks pole vaja tahini. Vaja on vaid kvaliteetset oliiviõli ja köögikombaini ning olete teel kreemja ja maitsva supluse poole.\nVaatamiseks klõpsake siin 6 Dip-väärt hummuse retsepti.\n4 suurt küüslauguküünt\nKaks 15-untsi purki kikerherneid\n2 Meyeri sidruni mahl (valikuline, võib kasutada ka tavalisi sidruneid)\nKui varem olime toidupoes, võisite peaaegu kihla vedada, et keegi meist viskab vanni hummuse ostukorvi. See oli kuni me arvasime välja selle lihtsa hummuse retsepti, mida me ausalt usume, et see on parem kui kõik, mida oleksime poest leidnud. Boonus, mis on valmistatud tõelistest ja tervislikest koostisosadest, lisaks on see vegan! (Veel üheks lihtsaks ubade kastmiseks proovige meie Sweet Onion Black Bean Dip'i.)\nMis on Hummus?\nLihtsalt nii, et oleme kõik ühel lehel, räägime sellest, mis on hummus. Kui te pole tuttav, hummus on maitsev võileib või dipp, mis on valmistatud kikerhernestest, tahinist, sidrunist ja vürtsidest. Seda süüakse tavaliselt Lähis -Idas ja Vahemeres. Siin USA-s leiate toidupoest poest ostetud versioone, kuid arvame, et peaksite need vahele jätma ja ise valmistama. Las ma näitan teile, kuidas!\nKikerherned (või garbanzo oad) on hummuse aluseks. Pehmendatud oad lagunevad ühtlaseks pastaks. Meie retseptis saate kasutada konserveeritud või kodus keedetud kikerherneid. Ma kasutan neid vaheldumisi ja annan kodus keedetud kikerhernetele maitse osas kerge eelise (siin ’s kuidas ma kuivatatud kikerherneid küpsetan).\nTahini on pasta, mis on valmistatud jahvatatud seesamiseemnetest ja muudab hummuse maitse uskumatuks. Tahinit saate osta poest või saate seda ise teha. Selleks, et muuta hummus 100% nullist, kasutame omatehtud tahini. Seda on naeruväärselt lihtne ise valmistada. Siin on meie tahini retsept koos videoga, mis näitab selle valmistamist. See kestab teie külmkapis kuni kuu aega ja meie retseptist saab piisavalt tahini kaheks hummusepartiiks.\nHummuse valmistamine ilma tahini: Hummust armastavas maailmas on kaks laagrit. Mõnele meeldib tahini hõrk ja terav maitse, teised võiksid tõesti ilma selleta minna. Meile meeldib see mõlemas suunas, kuid parima hummuse jaoks, mis konkureerib meie lemmikbrändidega poes, lisame tahini. Kui soovite teha hummust ilma tahinita, jätke see lihtsalt välja. Kikerhernepüree ilma selleta on ikka päris maitsev. Lihtsalt lisage veel oliiviõli. Teine võimalus on kasutada selle asemel looduslikku magustamata kreemjat maapähklivõid.\nVärske sidrunimahl on suurepärase hummuse jaoks tõesti oluline. Pudeliga sidrunimahl ei maitse peaaegu sama hästi.\nVärske küüslauk lisab veidi vürtsi ja särtsu. Lisan ühe väikese nelgi ja leian, et see on õige. Võite katsetada ka röstitud küüslaugu kasutamist röstitud küüslaugu hummuse jaoks. Siin näete, kuidas me küüslaugu röstime.\nJahvatatud köömned ja soola aitab muuta selle maitse hämmastavaks ja köömned lisavad natuke rohkem vürtsi ja rikkust.\nOliiviõli muudab hummuse tekstuuri luksuslikuks. Lisame serveerimisel ka kergelt tibutamist keerise hummuse ülaosale. Mulle väga meeldib kasutada hummuse valmistamisel puuvilju, heledamaitselisi oliiviõlisid.\nLisaks ülaltoodud koostisosadele saate oma hummusele lisada rohkem maitset ja koostisosi. Mulle meeldib lisada röstitud punaseid paprikaid punase pipra hummuse jaoks, kuid oliivid, männipähklid ja lisavürtsid on samuti suurepärased võimalused.\nNiisiis, mis on parima hummuse tegemise saladus?\nSee on tõesti lihtne. See on koostisosade köögikombaini lisamise järjekord. Tõsiselt, see ’ seda lihtne. Tahini ja sidrunimahl lähevad esimesena sisse. Seejärel, enne kui midagi muud lisate, lülitage köögikombain sisse ja laske sellel umbes minut töötada.\nVaadake allolevaid fotosid? Esimeses valame tahini puhtasse köögikombaini. Pärast minutilist köögikombainis keeristamist, vahustamist ja kreemitamist muutub see järgmisel fotol nähtavaks pastaks. See on heledam ja palju paksem.\nKreemikaima hummuse jaoks lisame kõigepealt tahini ja sidrunimahla. Pärast minutilist töötlemist muutub tahini ja sidrunimahl paksuks vahustatud pastaks.\nSiit saate koostisosi lisada nii, nagu soovite, kuid veenduge, et seisate tagasi ja lasete köögikombainil töötada ning pärast iga koostisosa lisamist räägime minuti jooksmist.\nKülm vesi on meie viimane nipp koheva, kreemja, vahustatud hummuse saamiseks. Kui kõik koostisosad on lisatud ja me oleme ühtlaseks pastaks töödelnud, armastan mulle veel külmas vees niristada, kui protsessor veel töötab. Vesi (ja täiendav protsessiaeg) muudab juba päris sileda segu kohevaks ja luksuslikuks supluseks!\nKas peate koorima kikerherneid?\nTeine nipp sujuva hummuse jaoks on eemaldada iga kikerherne nahk. Me tegime seda. Ühe purgi kikerherne puhul vaatate umbes kümne minuti pärast, et eemaldada kõik kestad. Me tõesti ei tahtnud oma hummuse retseptile lisaaega lisada, kuid veendumaks, et proovisime seda mõlemal viisil ja#8212 nahata kikerherneid ja kikerherneid otse purgist.\nAlloleval fotol kasutati vasakul oleval lusikal hummust nahata kikerherneid. Õigus tuli kikerhernestest otse purgist.\nIsegi sellelt fotolt näete, et nahata kikerherned tegid veidi siledama hummuse, kuid meie arvates ei olnud see tõesti piisavalt erinev, et õigustada kümme minutit kestade eemaldamist.\nVasakul: Hummus valmistatud kooritud kikerhernestega | Paremal: nahaga kikerhernestega valmistatud hummus\nKas teadsite, et kuivatatud kikerherneid on lihtne valmistada? Selle hummuse retsepti jaoks võite kasutada konserveeritud või kodus keedetud kikerherneid. Et näha, kuidas me kuivatatud kikerherneid küpsetame, vaadake meie lihtsat õpetust siit. Oleme lisanud kolm meetodit, sealhulgas kuidas seda teha aeglases pliidis.\nSiin näeb välja meie hummus pärast vee lisamist. Nii sile!\nKui te ei usu, et meie retsept aitab teil kodus täiuslikku hummust saavutada, vaadake, mida meie lugejad retsepti kohta ütlevad! Rohkem arvustusi on allpool kommentaaride jaotises.\n“Milline suurepärane retsept! Minu hummus osutus lihtsalt täiuslikuks! ” – Kelsey\n"See on parim hummuse retsept, mida ma kunagi kasutanud olen." – Denise\n"See retsept on täpselt see, mis see tõotab tulla, parem kui poest ostetud. Ma ütleksin, et see on parim hummus, mis mul on olnud, ja kes oleks arvanud, et seda on nii lihtne valmistada. ” – Gabriella\n“Olen hummust teinud igavesti ja kunagi, kunagi pole olnud seda imelist, kreemjat ja maitsvat tulemust. Suur tänu!" -Cindy\nVeel lihtsaid hummuse retsepte\nKas teile meeldis meie lihtne hummuse retsept? Soovitame teil vaadata rohkem meie lihtsate eelroogade retsepte.\nProovige meie lihtsat hummuse retsepti vürtsitatud veiselihaga, me kasutame sama meetodit hummuse valmistamiseks, kuid peale lusikatäis vürtsitatud veiseliha (või lambaliha), fetajuustu ja värsket piparmünti.\nMeie röstitud punase pipra hummus on eriti kreemjas, millele on lisatud röstitud punast paprikat.\nMe armastame neid kana- ja hummuse salatimähiseid, sest need on lihtsad, tervislikud ja nii maitsvad. Põhjas on ekstra sile hummus, värske kurk, paprika, petersell, fetajuust, kana ja peale tilguti tahini kastet.\nNeed väikesed eelroad on täidetud hummuse, kurgi ja väikese tomatiga.\nVõi proovige valmistada seda unistavat Tahini kastet, mida saab kasutada peaaegu kõigele ja salatitele, köögiviljadele, lihale, falafelile ja paljule muule!\nMeie hummus oleks ka hämmastav serveerituna nende krõbeda omatehtud Falafeli kõrvale!\nRetsepti värskendati, algselt postitati oktoobris 2012. Pärast selle postitamist 2012. aastal oleme retsepti täpsemaks muutnud ja lisanud kiire retsepti video. - Adam ja Joanne\nMiks me armastame seda retsepti\nOlen olnud küüslauguplaatide ekspert enam kui kümme aastat. Ei näidata, vaid öelda. Minu esimene peatus peitside jaoks igal aastal on pesto, millele järgneb küüslaugukarva hummus. See retsept:\nOn niiii kiire ja lihtne\nOn kerge, kreemjas, super-sile tekstuur\nOn TONN sidrunimaitseline, küüslaugumaitse\nMeie majas ei kesta see kunagi üle paari minuti.\nMinu omatehtud hummuse taustalugu\nAvastasin selle retsepti, kui olin oma esimese lapsega rase ja arst soovitas mul tervislikumalt toituda. Ma polnud kunagi varem hummust proovinud, kuid proovisin seda ja nüüd olen konksul! See oli minu esimene sissejuhatus ka köömnetega toiduvalmistamisse.\nNüüd valmistan hummust sageli kiire ja tervisliku lõunasöögi lisandina. Mul on alati kiire, et teha oma näljastele lastele lõunasööki ja nad armastavad hummust, mille kõrvale on laastud või porgandid! Sa peaksid nägema segadust mu väikelapse näol, kui ta söögikorra lõpetab. Ta on üks õnnelik laps ja ma ei viitsi koristada, sest ma tean, et andsin talle tervisliku lõuna!\nKas te ei soovi maapähklivõid kasutada? Siin on rohkem asendajaid\nKas te ei soovi oma hummuses maapähklivõid kasutada? Või on teil pähkliallergia? Pole probleemi: siin on mõned võimalused!\nKasutage mandli- või kašupähklivõid. Mõlemad pähklivõid sobivad hummuses maitselt hästi. India pähklivõi on veidi magusam ja mandlivõi on veidi neutraalsem. Lihtsalt veenduge, et te ei kasuta maitsestatud võisid (näiteks kaneeli ja vaniljega). Veelgi parem, tehke ise omatehtud mandlivõi ja omatehtud kašupähklivõi.\nJätke see üldse välja. Kui teile on maapähklivõi sisse panemine imelik, või kui teil seda pole, siis arvake ära? Võite selle täielikult välja jätta. See maitseb ikka hästi: lihtsalt mitte nii rikas.\nTahini hummuse retsept puudub | Vegan ja eelarvesõbralik\nMitte tahini? Kas teil pole kodus ühtegi? Pole probleemi! Tänu lihtsale vahetusele olete selle tahini hummuse retsepti käsitlenud. Kuid te ei usu salajast koostisosa ... MAapähklivõi!\nIdeaalne valivatele sööjatele, kes ei eelista hummuse maitset. Või kõigile, kes üritavad vältida suure tahhiinipurgi eest maksmist, kui nad ei vaja seda muuks kui hummuse retsepti jaoks! Jaa!\nMaapähklivõi tundub üllatava koostisosa asendajana, kuid tegelikult on sellel palju mõtet. Tahini pole midagi muud kui seesamiseemnepasta või jahvatatud seesamiseemned. Maapähklivõi on jahvatatud maapähklid! Ja nii maapähklitel kui ka seesamiseemnetel on rikkalik, pähkline, röstitud maitse, mistõttu on neid lihtne vahetada teise vastu - vähemalt antud juhul.\n(Ma pole kindel, et mulle meeldiks tahini ja viinamarjaželee võileib, kuid ma ei ole selline, kes enne ise proovimist midagi koputab. Kuigi ütlen, et tahini sobib datlitega väga hästi ja meenutab peaaegu „soolatud karamelli” "Nii et võib-olla on lootust TJ AKA Tahini-Jelly võileivale. Aga ma kaldun kõrvale.)\nLisaks, kui te ei ole tahini fänn või kui teie leibkonnas on valivaid sööjaid, on see mitte -tahini -hummuse retsept just see asi, mida proovida! See on täis sama toitev kütust nagu traditsiooniline hummus, kuid tuttavama, maapähkli maitsega. Mis kõige parem, maapähklivõi on lihtne eelarve koostisosade vahetus, mis võib säästa raha!\nOle loominguline oma No Tahini hummusega!\nHummuse retseptide ilu (olgu see siis tahini hummus või mitte) on see, et need on nii lihtsad. Segate sõna otseses mõttes kõik kokku ja see ongi kõik! See tähendab, et maitsete ja kombinatsioonidega on ka väga lihtne loov olla. Lisage kõik, mis teile meeldib, või see tundub teile hea!\nOlen teinud hummuse variatsioone avokaado, värskete ürtide, peedi, tomatite, lillkapsa, sibula, läätsede, punase paprika, jalapenode, mee ja muuga. Ja mul oli isegi lõbus ubade vahetamine ja garbanzo ubade asemel mustade, punaste ubade või edamami kasutamine! Ükskõik, kuidas hummust valida, on see lihtne ja tervislik suplus, mis muudab köögiviljade söömise lõbusamaks ja maitsvamaks. Või määrige see võileibadele, pange see hummuse kausi põhja - võimalused on lõputud!\nTekstuur on võti\nOlenemata sellest, millist tüüpi ube te kasutate, soovitan alati osa vedelikust reserveerida, nagu retseptis kirjas, kuna see soolane soolvesi lisab teie kastmisele mõnusa maitse, mitte ei kasuta tavalist vana vett. Milline võit! Oluline on uute maitsekombinatsioonide proovimisel arvestada soovitud tekstuuri saamiseks - lisage vett soovitud konsistentsile ja lisage vähehaaval, sest erinevate koostisosade veesisaldus lahjendab seda erinevalt.\nJa selles mitte tahini hummuse retseptis on osa oma kikerhernevee reserveerimine oluline. Üldiselt on maapähklivõi natuke paksem kui tahini, nii et vesi aitab köögikombaini liikumises hoida, kuni olete saanud täiesti kreemja supluse!\nMa tean, mõned hummuspuristid võiksid seda teha tõesti tunnen end häirivana, et ma nimetasin seda mitte -tahini -hummuse retsepti "hummuseks". Sest tehniliselt annab tahini igale hummusele selle tõelise “hummuse” maitse. Aga see on täiesti okei.\nMa tervitan teid endiselt siin! Ja teie jaoks nimetan ma seda tahini hummuse retsepti hoopis „kikerherne dipiks“! Näete, kui lihtne see oli? Me kõik võime tõesti Internetis sõbrad olla.\nMiks peaksite nullist oma hummuse valmistama?\nHummust on supermarketist nii lihtne osta. Miks peaksite siis ise valmistama?\nSaate rohkem hummust: See versioon maksab umbes sama palju kui poest ostetud versioon, välja arvatud see, et saate palju rohkem. See retsept annab umbes 300-350 grammi. Suurbritannias sisaldab teie keskmine poest ostetud hummuspott umbes 200 grammi hummust.\nSaate seda kohandada, et see hõlmaks kõiki maitseid: Kui teete oma hummust, saate retsepti vastavalt oma maitsele kohandada. Sidrunine meeldib? Suurepärane - lisage täiendav supilusikatäis sidrunit. Kas eelistate seda küüslauguga rikkalikult? Fantastiline - lisa veel küüslauku. Sellele retseptile saate teha ka täiendusi. Poodides ja veebis olen näinud nii mitmekesiseid versioone nagu harrisa, punane pipar, tšilli, peet, magus sibul ja magus tšilli, mis kõik kõlavad maitsvalt. Seda retsepti uurides olen isegi näinud šokolaadi hummust, mis kasutab kakaopulbrit, et anda hummusele rikkalik šokolaadine maitse.\nSamuti saate muuta kasutatavat pulssi. Olen oma retseptis kasutanud traditsioonilisi kikerherneid, kuid laiad oad, herned ja võioad on kõik tavalised vahetuslepingud, mis maitsevad suurepäraselt.\nSee näeb välja ja maitseb muljetavaldavalt: Inimesed saavad alati öelda, kui olete oma hummuse teinud. Hoolimata retsepti lihtsusest, avaldavad nad alati muljet, kui olete otsustanud selle ise valmistada. Ka maitse on parem, olles veidi värskem ja intensiivsem.\nKui teile meeldib see retsept.\nSidruni ja ürdi valge oa dip\nLihtne Vegan Moussaka\nRosmariini röstitud juurvilja panzanella\nButternut Squash & Miso Brüsseli kapsas toidab kaussi\nKiire ja lihtne hummus\nMuidugi saate tänapäeval hummust korjata mis tahes toidupoest, kuid miski ei ületa omatehtud maitset! Ja selle valmistamine ei saa olla lihtsam, lisaks võimaldab kodus valmistamine seda maitset kohandada.\nSee retsept pärineb USA kaunviljadest.\nKas soovite rohkem selliseid lihavaba retsepte? Telli meie uudiskiri, et saada iganädalane valik taimseid retsepte, mis saadetakse otse teie postkasti!\nItaalia jõulude küpsisetort\nArbuusi- ja mangojäähüppe retsept\nAurutatud karbid chorizo retseptiga\nCsoroge (Ungari sõõrikutüüp)\nApelsini ja vanilje kuum võis rumm\nJuustune kana Elote Dip\nKiire ja lihtne No-Tahini hummus...


Tulesina OÜ - Lõuna-Eesti Infotelefon 7404020\nKastani 38 Tartu, 50410\nFirma juht: Riina Kasterpalu\nShindo massaaž. Shindo ja ki-shiatsu teraapiad. Rühmatunnid.\n- shindo massaaž\n- shindo massaaž Tartus\n- shindo rühmatunnid ja töötoad\n- shindo personaaltund\n- EFT (emotsionaalse vabaduse tehnikad)\n- emotsioonide vabastamine\n- närvisüsteemi tasakaalustamine\n- sundasendist tingitud vaevuste leevendamine\n- teadlik lõdvestus\n- ki-shiatsu Tartus\nMind leiab aadressil Gildi 12 Tartu ja Tartu Joogakeskusest (Kastani 38, 510410 Tartu).\nShindo, ki-shiatsu ja EFT (emotsioonide vabastamise tehnikad) täiendavad edukalt üksteise toimet.\nEFT ehk energiapsühholoogia seanss eeldab inimeselt aktiivset koostööd, eelkõige valmisolekut kogeda oma emotsioone. Emotsioonide kogemine võib olla suureks väljakutseks, abiks on varasem töö iseendaga ja oskus emotsioone vabastada.\nShindo ja ki-shiatsu on holistlik teraapia ja mõjutab inimest tervikuna. Shindo füüsilised harjutused ja teadlik hingamine lõõgastavad, tasakaalustavad närvisüsteemi ja õpetavad olema hetkes kohal. Shindo massaaž eeldab vastuvõtjalt kaasa töötamist, aktiivset hingamist ja valmisolekut oma pingekolletest läbiminekuks. Isikliku vastutuse osa shindo massaaži vastuvõtmisel määrab tulemust olulisel määral. Ki-shiatsu on leebe ja tugevalt lõõgastav teraapia, eeldab vastuvõtjalt valmisolekut lõdvestumiseks.\nShindo energeetiline massaaž mõjutab parasümpaatilist närvisüsteemi, toimib rahustavalt kogu organismile ja tasakaalustab elusärtsu voogu energiameridiaanides.\nKõikide teraapiate tulemuslikkus oleneb eelkõige vastuvõtja eelhäälestusest. Tervenemiseks peab olema soov terveneda. Vastupanu tervenemisele on meie loomulik ja küllaltki sage reaktsioon, sellegi teadvustamine on esimene samm paranemise teel.\nTulesina OÜ (reg. kood 14123309) lisaandmed:\nRoosa Gepard OÜ


Mobiilsed taimeseinad - GroWert\nMobiilsed taimeseinad on valmislahendused mida saab paigutada kõikjale kus soov luua rohelust ja taimi kasvatada. Taimeseina korpuse raamid on valmistatud alumiiniumist või terasest. Kastmislahendusi on kolm – käsitsi, voolikuühendusega või ratastel kastmispaagi abil.\nTaimeseina siseselt toimib kastmine kaskaadsüsteemina.\nTaimed istutatud spetsiaalsetesse teisaldatavatesse pottidesse ja seetõttu on neid lihtne hooldada ning soovi korral vahetada.\nLahendus toimib hästi ka restoranides ja kohvikutes nii siseruumides kui välialal, sest on suurepärane ruumiliigendaja. Õige taimevaliku korral toimib taimesein siseruumides õhukvaliteedi tõstjana. Ühepoolse taimestuse korral saab taimeseina teist poolt kasutada ka teadetetahvlina või reklaamikandjana.\nMobiilseid taimeseina mudeleid pakume neljas erinevas mõõdus ning ühe või kahepoolse taimestamisvõimalusega. Seina saab tellida nii ratastel, kui madalatel või kõrgetel tugijalgadel. Lisaks on võimalik soetada ka mobiilne kastmissüsteem.\nMillise toote kohta soovid lisainfot?\nTooteid saab osta ja näidistega tutvuda meie kontoris mis asub Tallinnast 10 km kaugusel, Jüris. Meie töögraafik on paindlik.\nKülastuseks palume aeg eelnevalt kokkuleppida.\nTellimusi saate esitada ka interneti teel. Aitame meelsasti Teil valida endale sobivaima lahenduse.\nJäjgi meid ka Facebookis


Koidula raudteepiirijaama hoonetekompleks sai nurgakivi | Adaur.ee: kinnisvaraturg peopesal\nKoidula raudteepiirijaama hoonetekompleks sai nurgakivi\n04.02.2010 Annika Loigu\nSildid: ehitus, ERR, foto, hoone, Koger ja Partnerid, konstruktsioon, kontroll, LAAM Kinnisvara, nurgakivi, parkla, rajatis, reklaam, RKAS, tehnika, töövõtja\nKoidula raudteepiirijaama rajamistöödega on nüüd jõutud nurgakivi panekuni. Silindrisse, mis paigaldati tulevase jaama- ja büroohoone keskele, pandi 3. veebruaril palju häid soove, kaasaegse tehnika reklaamlehti tulevastele arheoloogidele, Värska valla värske väljaanne ning mitmedki “Koidulad”\nKoidula raudteepiirijaama rajatakse kolm suuremat hoonet: kolmekorruseline ja 3100 ruutmeetri suurune jaama- ja büroohoone, kahekorruseline ja 1400-ruutmeetrine tolli- ja veterinaarkontrolli hoone ning 1000-ruutmeetrine vedurite ja vagunite tehnohooldepunkt.\nLisaks rajab hoonete hanke peatöövõtja Koger ja Partnerid/AS Eltron hoonete välisvõrgud, reisijate ja kaubaperroonid, koerte aediku, platside ja parklate teekatendid ning haljastuse, paigaldab kiudoptilised kaabliliinid, rajab jaama ala ja piirdeaia valvesüsteemi.\nEhitustööd algasid novembris. Rongiliikluse juhtimiskeskuse ruumid jaamahoones ning jaamahoone põhikonstruktsioonid valmivad käesoleva aasta juunis, ülejäänud hooned ja rajatised 2011. aasta maikuus.\n29.10.2015 Tallinna Tehnikaülikool hakkab spordikompleksi rajama\nTallinna linnavalitsus esitas linnavolikogule kehtestamiseks detailplaneeringu, mis võimaldaks Tallinna Tehnikaülikoolil rajada Vana-Mustamäe külje alla täismõõtmelise staadioni, staadionihoone, tribüünid ja neli tenniseväljakut. Ühtlasi n\nUuem uudis: Üks küsimus: Kas Tallinn vajab uusi büroopindu? ››\n‹‹ Vanem uudis: Online-pressikonverents: uus KV.EE kinnisvaraturu ülevaade


Mikk Salu: Millal TransferWise ära sureb? - undefined - Eesti Ekspress\nKuum 5. aprill 2017\nSõnapaar „Eesti edulugu” on TransferWise’i külge kleepunud samamoodi nagu õlu Saku või kommid Kalevi juurde. Kuidas aga järjest kahjumit teeninud firma kahaneval rahaliigutamise turul jätkusuutlikuks saab, on endiselt vastamata küsimus.\nVõib-olla olen ma loll, aga ma ei saa aru, kuidas peaks teostuma TransferWise’i maailmavallutamise plaan.\nKui lugeda ajalehti, on pilt selge. „Edulugu” tähendab, et TransferWise on saanud investorilt mõnekümne miljoni dollarilise rahasüsti (aga mitte sama suure kasumi). Läinud aasta seisuga hinnati TransferWise’i väärtuseks miljard dollarit ning ettevõtte asutajad Kristo Käärmann ja Taavet Hinrikus kerkisid Äripäeva rikaste edetabeli etteotsa, mõlemal vara üle 200 miljoni euro.


19. november 2018 kell 12:11\nRenault-Nissan-Mitsubishi ühiskontserni juht kasutas Jaapani meedia andmetel aastaid kontserni raha enda tarbeks ning näitas oma saadavat palka väiksemana kui see tegelikult oli. Renault' ja Nissani aktsia reageerisid uudisele võimsa langusega.\nEndine Nissani kontsernijuht Carlos Ghosn (vasakul) novembri alguses koos Prantsuse presindendi Emmanuel Macroniga Renault´ tehast külastamas.Foto: SIPA/Scanpix\nRenault-Nissan-Mitsubishi ühiskontserni juht Carlos Ghosn arreteeriti Bloombergi andmetel Jaapanis täna pärast seda, kui Jaapani leht Asahi teatas, et Goshni ootab ees kohtutee oma tasude vale deklareerimise ja kontserni raha väärkasutamise eest.\nNissan teatas täna, et Goshn kasutas kontserni raha isiklikel eesmärkidel. Nissanist on tänasega vallandatud nii Carlos Ghosn kui ka juhtivdirektor Greg Kelly.\nJaapani börsil aktsia enam reageerida ei jõudnud, kuid Saksamaal kukkus väärtpaber ligi 10%, 7,1 euro tasemele. Jaapani börsil on aktsia tänavu kaotanud väärtusest enam kui 10% ja kui Nissani langus jätkub Jaapani börsi avanedes nõndasamuti nagu Saksamaal, ootab Nissani investoreid ees must päev. Prantsusmaal kaotas Renaul' aktsia 10,5% oma väärtusest ja kaupleb 57 euro tasemel. Tänavu on aktsia väärtus kahanenud juba 30%.


Teisenda oz/in³ mõõtühikuks µg/l (Ounce per cubic inch mõõtühikuks Mikrogrammi liitri kohta)\noz/in³ to µg/l\nOunce per cubic inch to Mikrogrammi liitri kohta\nKui palju on Mikrogrammi liitri kohta ühes Ounce per cubic inch?\n1 Ounce per cubic inch [oz/in³] = 1 729 994 044 Mikrogrammi liitri kohta [µg/l] - Mõõtühikute kalkulaator, mida on võimalik muu hulgas kasutada Ounce per cubic inch mõõtühikuks Mikrogrammi liitri kohta teisendamiseks.\nTeisenda Ounce per cubic inch mõõtühikuks Mikrogrammi liitri kohta (oz/in³ mõõtühikuks µg/l):\nSelle kalkulaatoriga on võimalik teisendada väärtus koos algse mõõtühikuga, näiteks '356 Ounce per cubic inch'. Seda tehes võib kasutada ühiku täielikku nimetust või selle lühenditnäiteks 'Ounce per cubic inch' või 'oz/in3'. Seejärel määrab kalkulaator teisendatava mõõtühiku kategooria, näiteks 'Tihedus'. Pärast seda teisendab see sisestatud väärtuse kõikidessee talle teadaolevatesse sobivatesse ühikutesse. Saadud loendist leiate kindlasti ka selle teisenduse, mida te algselt otsisite. Teisendatava väärtuse võib sisestada ka järgmiselt: '58 oz/in3 na µg/l' või '89 oz/in3 to µg/l' või '8 Ounce per cubic inch -> Mikrogrammi liitri kohta' või '41 oz/in3 = µg/l' või '22 Ounce per cubic inch na µg/l' või '15 oz/in3 na Mikrogrammi liitri kohta' või '25 Ounce per cubic inch to Mikrogrammi liitri kohta'. Selle alternatiivi puhul arvutab kalkulaator välja kohe, millisesse ühikusse algne väärtus teisendatakse. Sõltumata sellest, millist neist võimalustest kasutatakse, säästab see tülikast nimekirja otsingust paljude kategooriate ja lugematute toetatud ühikute hulgast. Kogu see töö tehakse meie eest kalkulaatori poolt ning see võtab vaid murdosa sekundist.\nLisaks võimaldab kalkulaator kasutada matemaatilisi väljendeid. Selle tulemusena ei saa mitte ainult numbreid üksteisega võrrelda, näiteks '(35 * 46) oz/in3'. Erinevaid mõõtühikuid võib teisendamisel samuti omavahel otseselt siduda. See võib näiteks välja näha nii: '356 Ounce per cubic inch + 1068 Mikrogrammi liitri kohta' või '92mm x 84cm x 89dm = ? cm^3'. Sellisel viisil kombineeritud mõõtühikud peavad mõistagi sobima kokku ja olema vastavas kombinatsioonis mõistlikud.


Arutelu:Wojciech Kilar - Vikipeedia, vaba entsüklopeedia\n"Lvivis (praegu Ukraina)" - muidugi on tore lisada siia juurde, et Lviv praegu kuulub Ukrainale, kuid ausaltöeldes ei ole isikuartiklite päis kohaks, kus kirjeldada poliitgeograafilisi muutusi. Lisaks on selline kirjutus ka tasakaalust väljas - "praegu" on sees, kuid kuidas oli "enne" ? - Urmas 26. veebruar 2006, kell 20.15 (UTC)\nKui ilmtingimata on vaja öelda, et linna riiklik kuuluvus on muutunud, siis tuleb seda teha risti vastupidi: "(tollal Poola)". - Urmas 26. veebruar 2006, kell 20.39 (UTC)\nkas keegi poola keelega kursis olev isik ütleks kuidas seda eesnime hääldama peaks... ma ise sellest keelest ei tea miskit, aga kuskilt poolakate omavahelisest jutust on nagu jäänd mulje, et seda hääldatakse ligikaudu 'vojtek' ... mulje võib olla küll ekslik... - Ahsoous 26. veebruar 2006, kell 20.28 (UTC)\nUmbes [v'oitsjehh]. See 'vojtek' võib kõlada mõnes murdes või olla nime lühivorm (nagu venelastel). - Urmas 26. veebruar 2006, kell 20.39 (UTC)\ninglise viki põhjal saan sehukese häälduspildi: [vɔjʨɛx] ... see neljas täht on põhjusmõtteliselt helitu häälik ning i antud juhul (järjestuses 'ci') jääb üldse hääldamata, see on konsonandi osa (mitte vokaal) ning pehmendab eelmist tähte ning see x ongi miskit h ja k vahepealset (pigem jah sinna h-i poole - Ahsoous 26. veebruar 2006, kell 21.30 (UTC)\nKasutasin ennist eestlastele mõeldud hääldustabeleid. Mingeid erandeid nende tähtede osas, va 'ch', mis on h või hh, neil polnud. - Urmas 26. veebruar 2006, kell 21.36 (UTC)\nKuula commons:Wojciech Jaruzelski hääldust. --WikedKentaur 26. veebruar 2006, kell 21.49 (UTC)\nTänud... sain targemaks ... see on muidugi ka selge, et tegelt poola keel on üldse üks raskemini hääldatavaid keeli euroopas ;) - Ahsoous 26. veebruar 2006, kell 22.18 (UTC)\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Arutelu:Wojciech_Kilar&oldid=212452"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 01:18, 27. veebruar 2006.


Postitus Postitas oliver » E Apr 06, 2020 8:25 pm\nKarantiini ajal saatis vanajumal sellise pandla, on see sõjaaegne? Omanik on olnud vist Detinkin?\nPostitus Postitas hillart » E Apr 06, 2020 9:03 pm\nPäris sõjaaegne mitte. Küll aga suhteliselt mitte palju aega peale sõda stantsitud. Kusagil 40-ndate lõpp, 50-ndate algus.\nIse olin mereväes 70-ndate keskel ja ühes vanas (peaaegu-et mahajäetud) riidelaos territooriumi taganurgas veel vedeles selliseid, kust siis ka meie neid endale n.ö. poosetamise pärast välja otsisime.


Puugid liikvel! Kuidas ära tunda, et lemmik on puugilt haiguse külge saanud? - Lemmik\nPuugid liikvel! Kuidas ära tunda, et lemmik on puugilt haiguse külge saanud?\n16. aprill 2021, 15:34\nPuugid ei ohusta meid ainult metsas või rabamatkal, vaid ka linnaparkides ja kortermaju ümbritsevatel muruplatsidel. Kuidas kaitsta lemmikut puukide eest ning ära tunda puugihammustusest tekkinud haigust?\nKIKA lemmikloomapoodide jaekaubanduse juhi Ksenia Germani hinnangul on müüt, et puugioht valitseb ainult hiliskevadel ja suvekuudel. Tegelikult on puugid aktiivsed pikema perioodi vältel ning võivad loomaomanikke üllatada juba esimestel kevadistel päevadel. «Tõepoolest on puugid kõige aktiivsemad mai keskel, kuid kaitsevahendeid kasutamata on äärmiselt tõenäoline, et lemmik korjab oma esimesed puugid juba neil päevil. Ilmad ju lähinädalatel lõpuks soojenevad ning siseruumides kehtivate piirangute tõttu veedavad paljud inimesed oma vaba aja lemmikuga metsas või rabamatkal. Seepärast peakski juba praegu kasutama puugitõrjevahendeid ning looma pärast iga jalutuskäiku põhjalikult kontrollima,» ütleb German.\nKõige olulisem ongi põhjalik puugikontroll. Lisaks karvastikule tuleb üle vaadata ka looma tundlikumad ja õhukesema karvkattega kohad nagu jalgevahe, käpad, alakõht, kaenlaalused ning kõrvad. Eriti valvsad ja põhjalikud peavad olema paksu karvkattega loomade peremehed, sest tiheda karva seest on vereimejaid raskem leida. Siis võib loomaomaniku tööd pisut lihtsustada põhjalik karvahooldus koertesalongis või karvastiku regulaarne harjamine.


Gümnaasiumiõpilased külastasid Kihnu saart\n16.–18. juunini toimunud traditsiooniline saarereis viis kümnenda reaalklassi ning üheteistkümnenda loodus- ja reaalklassi sel aastal Kihnu saarele.\nPühapäeva hommikul istusime bussi, mis sõidutas meid Munalaiu sadamasse. Pärast lühikest praamisõitu tervitasid meid Kihnu sadamas kastiautod, mis viisid pakid ning osa rahvast Linaküla randa telkimisalale. Kui telgid üles pandud, nautisime nii ümbritsevat loodust kui ka meeldivat seltskonda, käisime soojas merevees ujumas, laulsime ja tantsisime ning valmistasime kuumal grillil mandrilt kaasa toodud lihasid.\nEsmaspäeval jalutasime Mõnu tallu, kus kuulasime Kihnu naiste folkloorikontserti ning proovisime ka ise kaasa laulda. Rannakämpingusse tagasi jõudes ootasid meid juba tuttavad kastiautod, mis viisid meid ekskursioonile ümber saare. Giid tutvustas meile muuseumis Kihnu saart ja kombeid ning juhatas meid saare lõunatipus asuvasse tuletorni, mille tuulisest tipust saime imetleda saarel laiuvaid metsi ja armsaid külasid. Õhtul oli taaskord aega puhata, seltskonda nautida, ujuda, laule laulda ja tantsu lüüa.\nTeisipäeval oligi aeg telgid kokku pakkida ning tuldud teedpidi Tallinnasse tagasi suunduda.\nReisil olnud hea seltskond, lõbusad õhtud ja huvitav ekskursioon jäävad meie mälus suveks hõõguma nagu söed, mis meie grilli terve õhtu soojana hoidsid. Tundus, et nii õpetajad kui ka õpilased jäid väga rahule. Erakordselt sobilik algus suvele!\nTekst: Mihkel Asper, 10. reaalklass


Ootamatu õppetund koolikatsetel | 3D kogudus\nOotamatu õppetund koolikatsetel\nOlen Erik, 17-aastane lihtne poiss Nõmmelt ning tänaseks olen ma mänginud 11 aastat jalgpalli klubis Nõmme Kalju ning tahan jagada Sulle sellest, kuidas Jeesus mu elu muutis.\nMa olen üles kasvanud neljaliikmelises perekonnas ning mõte Jeesusest kui Jumalast pole üldses võõras, vaid vastupidi. Südames olen kogu elu uskunud, et Jeesus on olemas ning suri minu pattude eest, ja see tegi mind kristlaseks. Kuid kristluse tähendust mõistsin ma alles 16-aastaselt.\n12-aastaselt oli mul välja kujunenud eluks plaan: oma nooruse ajal palju pidutseda ning 50-aastaselt minna kuhugi pastoriks. See tundus päris hea plaan, sellisel viisil ei jää ma millestki ilma: saan gümnaasiumis hullupööra proovida ja kaifida erinevad asju ning lõpuks pastorina kindlustan endale koha taevas. Nii ma hakkasingi vaikselt kulgema maailma väärtuste suunas. 16. eluaastaks olin jõudnud proovida nii üht koma teist ning see elu, mis ma elasin polnud minu jaoks halb. Ka siis olin ma rõõmsameelne ning tundsin end hästi enamik ajast. Kuid see muretu elu piirdus mul sellega, kui pidin hakkama õppima kooli sissestumiskatseteks. Mul oli soov teha oma vanemad uhkeks, saades heasse kooli.\nEsimesed koolikatsed olid VHK omad. Ma läksin katsetele õppimata, teades, et sinna kooli ma ei saa. Nädal enne nelikkatseid ma palvetasin iga päev ning selle aja vältel tundsin ma sisemist rahu tuleviku suhtes, et ma ei pea kartma, mis minust saab, et keegi hoolitseb minu eest. Peatselt ilmusid välja VHK esimese vooru tulemused ning imekombel olin ma need edukalt läbinud. Mida rohkem ma VHK-st kuulsin või selle kooliga kokku puutusin tugevnes minus soov seal ka õppida. Ning läbi ime ma sain lõpuks sinna kooli sisse. Ma tundsin oma südames, et keegi oli minu eest töö ära teinud sinna kooli sisse saamiseks. Ma tundsin, et ma ei vääri seal olemist. Ma tundsin, et kuigi ma olin olnud isekas ning seetõttu valu oma lähedastele teinud, on ikka keegi mind niivõrd armastanud, et ta on kinkinud mulle võimaluse õppida väga kihvtis koolis. See keegi oli Jeesus.\nSellest ajast peale on mul olnud elav suhe Jeesusega Temaga rääkides ning Teda kuulates. Vahetevahel on ikka raskemaid momente, kuid päeva lõpuks ma saan rahus magama minna, teades, et täis armastust Jumal on minuga. Samamoodi nagu mina palvetasin paludes Jeesust oma ellu samamoodi saad sina seda teha. Ma usun, et ta on meile kõigile andnud vabaduse kas temasse uskuda või mitte, kuid kui Sina soovid oma elule muutust julgustan ma Sind palvetama. Samamoodi nagu Tema armastus on minu täitnud, võib Ta ka Sinu täita.\nErik, juuli 2019


7.\tFINANTSARVESTUSE ALUSED - ÕPIK\n7. FINANTSARVESTUSE ALUSED\nFinantsarvestus ja finantsaruannete koostamine (raamatupidamine) põhineb rahvusvaheliselt tunnustatud üldmetodoloogilistel eeldustel, printsiipidel ja piirangutel, mis moodustavad finantsarvestuse kontseptuaalse raamistiku. Finantsarvestuse ülesandeks on informatsiooni, mis on kasutatav juhtimis-, investeerimis- ja finantseerimisotsuste vastuvõtmisel, genereerimine.\nEt info oleks kasutatav, peab ta olema tõene ja aus, asjakohane, usaldusväärne ja võrreldav. Finantsarvestuse ja finantsaruannete koostamisel tuleb lähtuda muu hulgas konservatiivsuse kontseptsioonist, mille puhul tuleb aruandeid koostada ettevaatlikult ja kaalutletult. Varade kajastamisel tuleb olla konservatiivne. Ühtlasi tuleb kajastada kõik teadaolevad ning potentsiaalsed kohustused, mille teke on tõenäoline ja suurust võimalik hinnata.\nTeisalt ei tähenda konservatiivne suhtumine seda, et varad, tulud ja omakapital tuleb igal juhul alahinnata. Asjakohasus, usaldusväärsus ja võrreldavus on esmase tähtsusega, konservatiivne lähenemine on vajalik ainult tõese ja ausa info tootmiseks.