PAAVST, MILLAL JA KUIDAS VALITI, LOETLEDA JA ELULUGU ENDISEST ESIMESEST VIIMASEST, VOLITUSED JA DEKREEDID - PRESIDENDID, KUNINGAD JA KEISERID\nPaavst on katoliku kiriku juht: tema koht ja roll ajaloos\nÜks kõige võimsamaid inimesi, kellel on ainupädevus kaasaegses suveräänses rahvusvahelises õiguses, on paavst. Selle positsiooni unikaalsus seisneb selle sügavas ajaloolises mõttes ja seisundis. Isik, kes sellist ametikohta omab, on samal ajal kõrgeim katoliiklik püha ja Püha Tooli juht, samuti toimib see Vatikani linnariigi suveräänina. Rooma impeeriumi ajal loodi kõrgeima rooma paavsti olukord ja seda peetakse seni kõige vanemaks poliitiliseks jooneks.\nErinevatel ajaloolistel perioodidel oli katoliku kiriku juhi staatus kahemõtteline. Oma eksistentsi esimestel aastatel tundis paavst täielikult ära kõik tagakiusamise ja tagakiusamise rõõmud, mille suhtes Kristuse õpetuste järgijad said. Paljud esimese paavstide hulgast pojad piinasid julmalt paganate poolt, teised olid pidevalt läbimas füüsilise surve all nende riikide suveräänsed valitsused. Kuid hoolimata kõigist raskustest oli paavstlus võimeline mitte ainult kristluse vastu võitlema paganluse vastu, vaid aitas kaasa ka kristluse kui peamise religiooni loomisele Euroopa mandril.\nPaavsti olemus, paavsti õigused ja kohustused\nPaavst, ta on Püha Tooli monarh ja suveräänne, katoliku kiriku elav ja tõeline juht. Paavsti eristaatuse määrab kiriku hierarhia. Tegelikult on see esimene rooma piiskop Apostel Peter. Paavsti autoriteedil ja tema suveräänsusel Püha Tooli juhina ei ole territoriaalseid piiranguid. Lisaks kirikuvõimule on ka kõige kõrgem püha Vatikani linna-riigi juht, kelle territooriumil asub Püha Tool.\nPaavstide tähendus on selgelt näha paavstide kandest:\nPeetruse apostlite vürsti pärija;\nÜlemaailmse Kiriku kõrgeim ülempreester;\nRooma provintsi peapiiskop ja Metropolitan;\nVatikani Linnriigi riigivolinik.\nPaavstile kuuluvate pealkirjade põhiosal on vaimne tähendus, mis määratleb paavsti tähenduse, koha ja rolli kristlikus maailmas. Volituste osas laieneb kõrgeima pühenduse vaimne ja juriidiline autoriteet kogu katoliku kirikule, kiriku kogukonna haldusstruktuurile. Rahvusvahelises õiguses on paavst iseseisev teema, tema vaimset, õiguslikku võimu ja suveräänsust ei saa piirata ilmaliku võimuga. Paavsti peamine ülesanne jälgida kristlikku usku, edendada selle heakskiitu ja levitamist. Paavst ei vastuta ainuüksi vaimse moraali ja usu eest. Ülem-Pontiff haldab katoliku kirikut.\nKatoliikluse seisukohast on paavst apostel Peetruse otsene järglane, kellele Jeesus usaldas konkreetselt oma teenimise Issandale. Õigus olla ülempreester on järjestikune ja kantakse üle vaimsele isikule, kes väärib seda tiitlit. Reeglina valitakse Kristuse vürst Maa peal piiskopide kollegiooni kõrgematest kiriklikest liikmetest (konklave). Paavsti valimisega saavutatakse täielik ülim kiriklik ja administratiivne võim, saades Püha Tooli absoluutseks monarhiks. Kõrgema Rooma preestri otsused, dekreedid on seadusega ja neid ei saa edasi kaevata. Paavsti pädevus on õigusloomega seotud algatuse õigus katoliku kiriku raames, õigus tõlgendada oikumeeniliste nõukogude otsuseid, teha muudatusi olemasolevates seadustes ja tühistada varasemate otsuste mõju.\nPaavst määratleb kiriku distsipliini, väljastades kanoonid, mis on koostatud kanoonilisteks raamatuteks ja kodifitseeritud. Haldusülesandeid täites tegeleb kõrgeim Rooma ponti kiriku väärikuse määramisega, viib ametisse kohtumisi, annab korraldusi kiriku haldussüsteemi raames.\nPaavsti tähendus kuvatakse Vatikani linnariigi embleemil. See näitab kõiki paavsti regaliat, sümboleid ja sümboolikaid.\nVatikani vapp ja lipp\nLäbiklahvid näitavad sümboolselt apostli Simon Peetri võtmeid. Hõbedane võti tähendab Kiriku antud volituse seost õigusega lubada (kuldne võti) valitseda Issanda nimel. Tiara, kolmekordne kroon, sümboliseerib paavsti kolm põhifunktsiooni:\nolla kristlaste kõrgeim karjane;\nolge kõrgeim õpetaja;\nolla kõrge preester.\nKuldne rist, mis kroonib tiara, tähistab Issanda, Jeesuse Kristuse, valitsemist. Tiara usaldati paavsti otsmikule paavsti kroonimise ajal, pidulikul tseremoonial, mis meenutas riigipea avamist.\nPaavsti kujunemise ajalugu\nEsimesete kristlike kogukondade juhtivate esimeste piiskopide kohta on väga vähe teavet. Vatikani arhiivis hoitakse I-II sajandist pärinevaid vanu käsikirju, kus mainitakse vaimset isikut, kes kannab kristlaste ülempreestrite pealkirja. Paavstlik institutsioon ilmus palju hiljem, neljanda lõpus - 5. sajandi alguses. Paavst on moodustatud Rooma provintsis, kus loodi Rooma episkopaat. Rooma piiskopide eelisolukorda seletas asjaolu, et Roomas, Rooma impeeriumi keskel, oli kristliku kogukonna kuuluvaid maid. Hiljem laiendasid Rooma piiskopid juba paavstide pealkirja oma omandit. Tegelikult sai Rooma juba 6. sajandil katoliku kiriku apostelliku võimu peamiseks keskuseks.\nRooma on kristluse keskus\nPaavstliku trooni lõplik nimetamine suveräänse valitsejana toimus kaheksandal sajandil, mil frankide kuningas Pepin the Short andis rooma provintsile rooma episkopaadile. Rooma külgneva territooriumiga saab paavsti riigid - universaalse staatusega riigi haldusüksus. Nüüd esindas paavst kõrgeimat kiriku autoriteeti ja samal ajal oli suveräänne ilmalik valitseja.\nAmetliku tiitli puhul kutsuti kristliku doktriini heakskiitmise perioodil kõik õnnistusõigusega preestrid paavstiks. Hiljem, kui paavstlus loodi kristluse kristlikuks keskuseks, rakendati paavstide pealkiri kõigile piiskopidele. Pärast kristliku kiriku jagamist Rooma ja Konstantinoopoli vahel muutus ka paavsti väärikuse määramise järjekord. Rooma kui peamise piiskopi kujundusega võeti paavsti väärikus ainult Rooma või Aleksandria piiskopidele. Konstantinoopol oli Konstantinoopoli õigeusu kiriku peaponkur proto-pop.\nKuni 1059. aastani toimus Rooma paavsti valimine ilmaliku ja vaimse aadliku ühisel koosolekul. Selle praktika lõpetas Laterani nõukogu, kus otsustati valida paavst kardinaali kogudusest (konklave) katoliku kiriku esimeste piiskopide hulgast. Valimistel teatab paavst avalikult, millise nime all ta katoliku kirikut juhib. Kui paavsti ajaloos oli juba sarnaste nimedega isikuid, lisatakse valitud nimele seerianumber. Sellest hetkest alates on paavstil trooninimi, mida ta kannab kogu oma pontifikaadi.\nTraditsioon muuta maine nimed algas varajastel keskajal, kui kasutati vana-rooma ja iidse kreeka keele nimesid, mis vastavad paganlikule kultusele. Esimene paavst, kes muutis oma maise nime Mercury, oli Johannes II, kes okupeeris Püha Tooli 6. sajandil. Ametlikult ei reguleerinud keegi kunagi nime muutmise järjekorda, kuid see XI sajandi rituaal muutub paavsti valimise tseremoonial traditsiooniliseks. Paavsti kogu järgneva ajaloo jooksul ei muutnud ainult kaks ülempreestrit oma nime: Adrian VI, Adrian Firenze ja Marcello Cervi maailmas, kes said paavst Marcellus II.\nPaavsti Adrian VI märk\nPüha Tooli juhi valimine ei toimunud alati sujuvalt ja kehtestatud korras. Püha Tool on sageli muutunud Euroopas valitseva poliitilise olukorra pantvangiks. Varasel keskajal kasutasid Euroopa võimukad monarhid sageli katoliku kirikut kui mugavat vahendit sotsiaalseks ja poliitiliseks manipuleerimiseks, muutes paavsti ilmaliku võimu keerulise sõjalise ja poliitilise olukorra pantvangiks. See olukord näitab ilmselt keskaja perioodi, kui paavstlus võitles jõuliselt vaimse võimu ülimuslikkuse eest ilmaliku reegli üle. Vaatamata sellele, et selles suunas on tehtud märkimisväärseid edusamme, oli vaimse jõuga vastuolus pidevalt paavsti suveräänsus.\nIga poliitiline jõud püüdis allutada oma mõjule paavsti troonile, viies katoliku kiriku ühtsusse. Selle poliitika tulemus on anti-papa valimise praktika. Paavsti trooni ajaloos on palju juhtumeid, kui vaimne jõud jagati omavahel mitme inimese poolt, kes kandsid kõrgeima rooma pontifi tiitli. Püha Tooli juhi valimise küsimuse võib otsustada erinevates kohtades, kus osalevad erinevad ilmalikud inimesed ja vaimulikud. Kõrge ülempreestri õiguspärase tiitli kandmise õigus jäi tavaliselt vaimulikule, kelle toetajad võitsid poliitilise võidu. Hoolimata asjaolust, et keskaegses Euroopas on anti-pop olemasolu tavapärane, ei tunne Vatikani ametnik nende olemasolu.\nIsa ja antipapa\nAmetlikus registris on loetletud ainult seaduslik isa, kellel kõigil on oma järjekorranumber.\nKõige kuulsamad figuurid paavsti ajaloos\nKogu paavsti ajalugu on tihedalt seotud mitte ainult kristluse moodustamise ja kinnitamise protsessiga, vaid ka paljudes aspektides peegeldab poliitilisi sündmusi, mis mõningal määral mõjutasid rahvusvahelist struktuuri. Paavsti institutsiooni olemasolu saab jagada järgmisteks perioodideks, mis peegeldavad poliitilist olukorda selle aja poliitilises kaardis:\nEel-Nicene periood kestab tinglikult II-III sajandi - kristluse ajastu kuni keisri Konstantiini ühinemiseni;\nkristluse kui Rooma impeeriumi riikliku usutunnistuse periood (313-493);\nOstrogootiline periood - Rooma impeeriumi langemine ja ostrogootilise kuningriigi kujunemine (493-537);\nPaavstluse Bütsantsi periood (537-752);\nFrankni periood langeb kogu sajandile 756-lt 857-le;\nilmalike omanike paavstliku alandamise ajastu (1044-1048);\nkeiserlik aeg (1048-1257) - paavsti suurima jõukuse ja jõu periood;\nüleminekuperiood on paavsti võimu ebastabiilsuse aeg (1257-1309).\nKõrge preestri märtrisurm\nAlates paavsti asutamisest ja heakskiitmisest kuni katoliikliku kiriku juhina kuni 1309. aastani, kui paavst ja kogu tema elukoht kolisid Avignoni (Prantsusmaa), juhtis Püha Tooli 194 inimest. Tagaplaan on pärit Apostel Peetrust, kes on väidetavalt Püha Tooli asutaja. Kristliku usu kujunemise perioodil sai roomlased kõige kõrgemaks. Kaheksa inimest sellest numbrist esindasid Kreeka piiskopkonnad. Kolm isa olid pärit Aafrika provintsidest. Kaks korda Püha Tooli juhtisid prantslased. Üks kord oli katoliku kiriku juht Süüria, saksa ja inglane Adrian IV, kes andis Iirimaa üle inglise kroonile.\nNiinieelsel perioodil oli isa tähendamine paganliku kultuse ja võimude tagakiusamise ja tagakiusamise all, nii et paljud ülempreestrid surid märtrisurma. Suhteline julgeolek ja stabiilsus jõuab paavsti instituudi juurde koos keiser Constantine'ga, kes võtab Rooma impeeriumi trooni, kes andis kristlusele riigi religiooni staatuse.\nEsimene pealkiri "papa" hakkas kasutama Püha Süüria, reegli 384-399 aastat. Tema valitsemisajaga on seotud ainult meie juurde tulnud dekreedid. Kõigist sellest ajast kuulsaks saanud paavstidest väärib märkimist kõrge ülempreester Leo I (440-461), kes suutis Attilat isiklikult veenda Itaaliat. Paavst Gregory teine, kes okupeeris Püha Tooli 715-731, võitles aktiivselt ikooniklaasiga. Keskajal kasutasid Euroopa iseseisvad monarhid oma võimu kinnitamiseks sageli jõudu. Nii oli Püha Rooma keisri Otto I vägede poolt Rooma vallutanud paavst Johannes XII.\nAjaloolaste ja teoloogide sõnul on paavsti ajaloos kõige olulisem koht hõivatud paavst Urban II, kes avastas ristisõdade ajastu. See on tema tuline kõne Clermont'i nõukogus 1095. aastal vajadusest vabastada moslemitest tõotatud maa, mis oli massilise sõjalise poliitilise liikumise algus. Hilisel keskajal eristas paavst Gregory IX ise, usaldades inkvisitsiooni dominiiklaste ordule. Rooma ülempreester Gregory X (1271-76) tutvustas oma dekreediga konklavi, kardinalide nõukogu, kes vastutab paavsti valimise eest, arutades olulisi vaimseid ja halduslikke küsimusi.\nPaavst ebastabiilsuse perioodil\nPaavsti ajaloo kõige vastuolulisem hetk on ajavahemik 1309-1377, mida nimetatakse Avignoni vangistuseks. Prantsusmaa suurenenud mõju Euroopa areenil mõjutas otseselt paavstia institutsiooni. Paavst Benedict XI ja Prantsusmaa kuninga Philipsi vahelise konflikti tulemusena sai peagi prantsuse piiskop Raymond Bertrand ökumeenilise kiriku ülema valitseja tiitli. Rooma, mida peeti kristluse hälliks Euroopas, kaotas peaaegu 70 aastat Püha linna staatuse.\nPope Clement V ja Philip the Handsome\nPaavst Clement V roll paavsti ajaloos on ebaselge. Tema esitamine algas Templarite ordu tagakiusamisel, mis kulmineerus 1312. aastal Templarite ordeni täieliku lüüasaamisega ja keelamisega. Ainult paavst Gregory XI õnnestus 1377. aastal tagasi paavsti trooni tagasi Püha linna.\nPaavsti institutsiooni järgmine ebastabiilsuse periood oli Suur Lääne skism. 39 aastat väitis mitu inimest paavsti trooni. Kõiki toetasid üks või teine fraktsioon, tuginedes kas Prantsusmaale või kohalikele rikkalikele Itaalia majadele. Paavstid kohtusid Vatikanis, seejärel Avignonis. Populaarsete segaduste lõppu ja diarhüümi perioodi lõid renessanss, mis algas Martin V. Püha Tooli saabumisel 1417. aastal.\n1517. aastal kogeb paavst veel üks kriis, mis on seotud reformatsiooni algusega Euroopas. Selle aja jooksul on Martin Lutheri religioosne liikumine, kes võitles kristliku dogma romaniseerimisega. Mõned paavstid, kellel oli sel ajal kõrge positsioon, tegid järeleandmisi, rakendasid kultusjuhtimise reforme ja muutsid riitide süsteemi. Selle aja jooksul nõrgenes paavsti jõud märkimisväärselt nii Itaalias kui ka äärealadel Kesk- ja Põhja-Euroopa riikides. Kuid reformatsioon lõppes kiiresti vastureformatsiooni algusega - perioodiga, mil algas Lutheri õpetuste järgijate ägedad tagakiusamised. Selle aja jooksul langes Euroopa verise religioossete sõdade kuristikku. Katoliiklased ja protestandid hävitasid üksteist kogu Euroopas, Prantsusmaalt Karpatini. Usuliste veendumuste ajal tekkinud segaduse ja käärimise aeg lõppes paavsti üleminekuga Valgustumise ajal (1585-1689).\nMartin Lutheri kohtuprotsess\nSelle perioodi üks olulisi sündmusi on ajakava reformimine, mille viis läbi paavst Gregory XIII. See sama kõrge preester avaldas kõigepealt "Canoni õiguse koodeksi".\nViimane paavstliku ebastabiilsuse perioodi ajaloos oli Euroopa mandrile pühitud revolutsiooniliste sõdade ajastu. Sel ajal, 1775–1861, olid Püha Tooli okupeeritud paavstid, kellel oli aset leidnud sündmuste suhtes äärmiselt vastuoluline seisukoht. Kui Rooma ülempreester Pope Pius VI mõistis suure Prantsuse revolutsiooni hukka, mille eest ta Prantsuse vägede poolt Roomas välja tõrjuti, siis tema järeltulija Pius Pius VII kroonis isiklikult Napoleon Bonapartet prantsuse keiseriks. Napoleon hävitas praktiliselt paavsti suveräänsuse, püüdes paavsti riike ja pööras Püha Tooli oma piiskopiks.\nAustria väed Roomas\nItaalias alanud revolutsioon tõi kaasa asjaolu, et 1848. aastal okupeerisid paavsti riigid Austria väed. 1846. aastal asuvad Püha Tooli paavst Pius IX. К его заслугам относят принятие догмата о непорочном зачатии Девы Марии, вынесение на утверждение I Ватиканского собора догмата о безошибочности папских решений и канонов. Папа Пий IX дольше всех в истории понтификата занимал пост Главы Католической церкви, с 1846 по 1878 год. В эпоху его правления Папская область окончательно утрачивает свои границы, войдя вместе со Священным городом в состав нового Итальянского государства. Рим становится столицей Королевства Италии. С этого момента светская власть римских первосвященников окончательно утрачивает свой статус.\nVaadake videot: NYSTV - Hierarchy of the Fallen Angelic Empire w Ali Siadatan - Multi Language (Detsember 2019).


Eesti jäätist saab jätkuvalt Venemaale müüa - Maaleht\nEesti jäätist saab jätkuvalt Venemaale müüa\nKuigi Veenemaa kehtestas mõni nädal tagasi piirangud terve rea toidukaupade sisseveole Euroopa Liidust, sealhulgas ka piimatoodetele, ei kuulu embargo alla koorejäätised.\nMõlemad Eesti suured jäätisetehased ekspordivad idapiiri taha jäätist, kuid väikses mahus. “Viimane auto sõitis meie tehasest Venemaale vaid loetud päevad tagasi,” tunnistab AS Balbiino turundus- ja kommunikatsioonijuht Enel Kolk. “On hea meel, et ka Venemaa inimesed hindavad Eesti kõrge kvaliteediga koorejäätiseid.” Samas lisas ta, et kuna tegemist on Balbiino jaoks uue turuga, siis näevad nad seal potentsiaali enamaks. “Hetkel on Venemaa meie jaoks väikse mahuga eksporditurg.”\nPremia Foodsi juht Katre Kõvast rääkis Äripäeva ajakirjale Tööstus, et nad ekspordivad Venemaale vaid kolme koorejäätist, mis moodustasid ettevõtte esimese kuue kuu kogukäibest 0,2 miljonit eurot ehk 0,4 protsenti.\n“Loomulikult oleme väga valvsad ja kui peaks juhtuma, et piir läheb kinni, siis hakkame tootma Venemaal või siis lihtsalt neid tooteid ei tee,” tunnistas Kõvask. Premia Foodsil on ka Venemaal jäätisevabrik.


Kasvata kirglille ise - nii see töötab\nPassiflora kasvatamine seemnetest\nVeidi õnne korral arenevad teie kannatuslillel pärast õitsemist viljad, millest saate viljade küpsemisel lõpuks seemneid. Enne puuvilja arenemist on siiski vajalik väetamine, mis tuleb tavaliselt teha käsitsi. Selleks kandke õietolm ühelt lillelt teisele harjaga, kuid olge ettevaatlik: mõned Passiflora liigid on ise viljakad, st tolmeldamiseks pole vaja teist taime. Teised liigid seevastu annavad vilja vaid siis, kui tolmeldamise viib läbi võõras passiflora. Sellisel juhul ei tohi see olla esimese kloon, kuna see on geneetiliselt identne ja seetõttu ei tunnistata seda võõra taimena. Geneetilised kloonid saadakse pistikute paljundamise teel.\nKannatuslillede istutamine - nii saate luua eksootilise õitsva oaasi\nEraldage kannatuslille viljadest lihtsalt kannatuslille seemned\nKas kannatuslill vajab ronimisabi?\nSeemnetest kasvatamine nõuab soojust ja kannatlikkust\nMuidugi pole vaja ise seemneid puuviljadest välja tõmmata, võite lihtsalt osta seemnekotikesi. Pange tähele, et nende seemnete idanemisvõime aja jooksul väheneb ja ka kuivatatud seemnete idanemine võtab oluliselt kauem aega. Kannatuslillede jaoks on niikuinii vaja palju kannatlikkust, sest seemiku kasvukeskkonnast välja ilmumiseks võib kuluda kuid (9,05 eurot Amazonis *). Seemnete kasvatamiseks toimige järgmiselt:\nPuhastage paberimassi värsked seemned hoolikalt.\nEnne külvamist leotage kuivatatud seemneid 24 tundi leiges vees.\nTäitke kookospähkli substraat (“Kokohum”) või potimuld väikestesse potidesse.\nVajutage seemneid lõdvalt - Passiflora on kerge idu.\nNiisutage seemneid ja mulda.\nHoidke võimalikult sooja, ideaalsed on temperatuurid vahemikus 20–25 ° C.\nPange kasvupotid siseruumides kasvuhoones kerisele või selle lähedale.\nAsukoht peaks olema võimalikult hele.\nHoidke aluspind alati niiskena.\nPistikute paljundamine on eriti lihtne\nPistikute paljundamisel ei pea olema nii kannatlik kui seemnetest kasvatamisel - kannatuslilli on pistikutest tavaliselt väga lihtne kasvatada. Valige noored, kuid juba küpsed võrsed, kuna kogemused on näidanud, et need on paremate juurtega kui väga noored oksad. Juurimishormoon aitab juurimisel, muidu kehtib sama mis seemnete puhul: palju soojust, heledust, niiskust ja kannatlikkust.\nKui te ei soovi ise kasvatada, kuid teil on lihtsalt mitu kannatuslille, on parem valik pistikutest paljundamine. Pistikutest kasvatatud kirelilled õitsevad kiiremini kui seemikud, mis õitsevad tavaliselt alles teisel aastal.


Aivar Reinap: aeg peeglisse vaadata - Päevakomm - Arvamus\nAivar Reinap: aeg peeglisse vaadata\nAastal 2008 USAst alguse saanud majanduskriis rullub üle maailma. Eestis on tagasilöök eriti suur – paljud firmad pankrotistuvad, majanduslangus ulatub 2009. aastal koguni 14,1 protsendini. Riik kärbib jõuliselt. Hoiupangas ja Hansapangas karjääri teinud ja maksuameti juhina töötanud Sampo panga juht Aivar Rehe valitakse pangaliidu juhiks. Rehe teatab, et laenud hapnevad kiirusel 300 miljonit krooni kvartalis. Raha põleb. Samal ajal muutub ülevõtmise tulemusena Sampo pank Eestis Danske Banki filiaaliks.\nEilne Postimees kirjutas, et selsamal 2008. aastal liikusid Sampo pangast läbi esimesed kahtlased rahaülekanded, mida võib pidada sealse suurejoonelise rahapesu alguseks. Kui pank lekkis, siis erinevad tuluallikad kulusid marjaks ära.\nEsimestest hämara taustaga sadadest tuhandetest dollaritest said miljonid ja lõpuks ulatus rahapesu kogusumma koguni 8,3 miljardi euroni. Kummaline, et see sai toimuda endise maksujuhi käe all, või andiski see eelduse kontrollisüsteemidest aastaid muretult kõrvale hoida.\nPangafiliaali üle on kohapealne kontroll piiratud, ehk suurem vastutus oleks justkui pidanud olema emapangal ehk Danske Bankil ja Taani riigi järelevalveorganitel. Kuigi rahapesu on justkui hirmus kuritegu, mis toob sellega seotud pankadele tavaliselt suuri karistusi kuni sulgemiste ja tehingupiiranguteni välja, laiutab riigiprokuratuur võimetult käsi. Kuna rahapesuks peaks suutma tõendada eelkuritegu ehk kahtlase raha ebaseaduslikkust, siis juhtumid pigem aeguvad ja uurimised ei vii mitte kuhugi.\nFinantssektoris armastatakse jamad vaikselt ära klaarida, parimal juhul ei jõuagi sealsed mädapaised avalikkuseni.\nRahapesu aitavad seega tõkestada pigem piirangud pankadele kui rahaomanikele. Kui südametunnistust pole, reeglid on hägused ja kontroll ebapiisav, siis leiabki hämar raha võimaluse.\nKuigi finantsinspektsiooni juht kinnitab, et aastatel 2014–15 suudeti kahtlase raha voole tõkked ette ehitada ning loodetavasti ka rahapesu praegu enam siinsetes pankades suurtest kogustes ei toimu, on see andnud Eesti mainele arvestatava paugu. Kui aastaid saime Lätile ja Läti pankadele kahtlaste vene omanike ja tehingute tõttu üleolevalt ülalt alla vaadata, siis nüüd oleme samas mudas.\nFinantssektoris armastatakse jamad vaikselt ära klaarida, parimal juhul ei jõuagi sealsed mädapaised avalikkuseni, et ära hoida võimalikke pangajookse ning sellest tulenevaid suuremaid rahalisi tagasilööke. Teisalt Eestil riigina võiks olla praegusel juhul põhjendatud mure riigis toimunud taunitud tegevuste pärast.\nKui finantsinspektsioon või prokuratuur ei saa seda mädapaiset täielikult avada, siis oleks riigikogul siin koht uurimiskomisjoni loomiseks, et aru saada, kes oli rahapesuskeemide tegelik autor. Õppides oma vigadest ning neid avalikustades saame näidata, et meie maine on meile tähtis ning me ei püüa oma jamasid vaiba alla lükata. Nii võib olla ka kindlam, et mõni selline skeem tulevikus taas kuskilt Panama paberitest välja ei uju.


Kodu: Lagi Arhitektuuri Ideed - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Kodu > Lagi Arhitektuuri Ideed\nLihtne silma peal hoida tavalise lameda lagi: lihtsalt libistage sellele valge värvi kate ja olete valmis. Kuid arhitektuurilise detailiga lakk - mõnikord palju detaili - saab disaini ruumis teha. Arhitektuurilised stiilid lisavad isikupära, ajaloo tunde, harmooniat ja ulatust kõrgel, madalal või...\nÄrgake mind üles\nKopeeri gooti võlvitud lagi, et luua tasakaalu kõrgelaiuselises toas.\nLihtne silma peal hoida tavalise lameda lagi: lihtsalt libistage sellele valge värvi kate ja olete valmis. Kuid arhitektuurilise detailiga lakk - mõnikord palju detaili - saab disaini ruumis teha. Arhitektuurilised stiilid lisavad suurele, madalale või omapärasele laevale isiksuse, ajaloo tunde, harmooniat ja ulatust. Tõstke katus - või alt üles - stiili, mis kutsub teid üles otsima.\nKivistatud laed eksisteerisid Vana-Kreekas ja Roomas, kuid arhitektuurseid geomeetrilisi laeplaate kasutati tõenäoliselt varasemates tsivilisatsioonides. Kabiinid, mida mõnikord nimetatakse kaissonide kastidena või lacunaria avadeks, on laes ristkülikukujulised, nelinurksed või kaheksanurkad paanitud paneelid. Riigi kordusmustrid on kärgstruktuuride raamid ja süvistatavad paneelid, mis võivad olla kullatud, individuaalselt värvitud stseenide või motiividega, värvitud ja lakitud või mosaiigist plaaditud. Pekanipuust värvitud kaheksanurkne kipsplaat on soe, traditsiooniline raamatukogu otsimine. Suvalisel rannamallil on mõnusad mõelgevad läikivad valged koffered ruudud, millest igaüks sisaldab värvitud või dekolteega meretranspordi motiivi - laev, vaalapüük või kest.\nBeamed laed tulevad erinevaid stiile, tavaliselt maamees, garanteeritud tõmmata silma ülespoole. Laevakujulises laes võib mõlemal küljel olla kaldkatus, millel on vertikaalsed või V-kujulised postid, mis on algselt mõeldud katuse hoidmiseks, kuid mis on nüüd peamiselt dekoratiivsed. Madala lagedega elukoht, nagu näiteks Edela-Adobe kodus, on suurem tõenäosus, et puidust katusest ja lühematest ristkülikutest toetavad ülemised seinad asetsevad rasketes puidust. Ehitistes on stiil välja töötatud, et takistada savi tolmu leotamisest maha jätta.\nVärvitud klaasist õhuliin tundub osana kaadestatavast, osa katedraalist. Art Deco stiili pikka ajal on tiffany klaas mõlemal pool Atlandi omal jõul ja ülaltoodud kummitavad läbipaistvad värvid valguvad maha allpool asuvas toas. Deko-stiilis laelrullides kujundatud vitraaž on natuke kameeleonist. Saate selle paarida samet-pehmesse antiikseintega ja see seob elavat kaasaegset kunsti kogu galeriis oleva dünaamilise kontrastsusega auväärsel muuseumis. Proovige pealispinda viimistletud klaasist klaasplaaga üle alumiiniumist sahhurilauda, mida ümbritsevad nurga pehmendatud söögitoolid, millest igaüks tõuseb ühe laia helendava tooni.\nTünnide võlvlaed ulatub välja nii, nagu oleks katuse läbilõikeline katuse all olev väljapööratav tünn. See võib olla krohvitud kujuga, kuid eriline disain on värvitud ja lakitud puidust mustriga, nagu näiteks rõngaslõng, mis on kaetud ruudukujuliste liistude võrguga. Puidust puidust laed töötavad söögisaalides väga hästi, sest need tekitavad veini kooba õhkkonda või suure saali suuremeelsust. Valge krohvitud tünnide laed võivad lahendada pika kitsa koridori probleemi; lisage intervallidele mõned gootikaared, ja ebameeldiv tunnel muutub intrigeerivaks lõiguks.\nVideo Juhend: Alan Kay: A powerful idea about teaching ideas.\nMoney Tree Plant Alustab Wilting


Prantsusmaa on valmis FIFA vastuolulist plaani toetama - Jalgpall - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\nPrantsusmaa on valmis FIFA vastuolulist plaani toetama\n4. oktoober 2021, 14:48\nNoel Le Graet (vasakul) koos FIFA presidendi Gianni Infantinoga. FOTO: Eric TSCHAEN/POOL/SIPA/SCANPIX\nFIFA soovib hakata korraldama jalgpalli MMi iga kahe aasta tagant, kuid paljudele on see vastukarva. Sellesse paati ei kuulu prantlased.\nEttevõtmist veab FIFA poolel endine tipptreener Arsene Wenger, kes tegeleb hetkel rahvusvahelisel tasandil jalgpalli edendamisega. Tundub, et ta on saanud kaasa ka Prantsusmaa jalgpalliliidu presidendi Noel Le Graeti.\nKuigi Prantsusmaa koondise peatreener Didier Deschamps oli plaanile vastu, sest tema sõnul muudaks see MM-tiitli väärtust, siis Le Graet on avatum. «Mul pole midagi selle vastu, kui MMi üle aasta mängitakse. Muidugi peab seda lähemalt uurima, aga oleks viga, kui me selle peale ei mõtleks,» vahendas L'Equipe tema sõnu.\nLe Graet seletas loos, et FIFA plaan võib saada suurt tuge näiteks Aafrikas. «Me ei saa teiste kontinentide soove eirata,» sõnas Prantsusmaa jalgpalliliidu president.\nFIFA plaani kõige suuremateks vastasteks on UEFA ja Lõuna-Ameerika jalgpalli juhtiv organisatsioon CONMBEBOL, kes on valmis MMi boikoteerima, kui see peaks iga kahe aasta tagant toimuma.


Värvim juuste värvimine - Soengud\nJuuksevärv on üsna vaevatu ja väga kahjulik. Kuid selle populaarsus kasvab iga päev, sest seal on võimalik parandada juuste välimust. Tavaliselt ostavad naised tänapäeval varjundit nii looduslikule kui võimalikult lähedale. Sellisel juhul on nende värvimise eesmärk anda väike aktsent, kuid mitte mingil juhul kujutise muutust.\nVähesed inimesed teavad värvitu juuksevärvi kasulikku toimet. Kahjuks ei ole selline kosmeetikatoode Venemaal veel nii laialdaselt levinud, seega peame seda üksikasjalikumalt käsitlema.\nKõige väärtuslikumaks henna omaduseks on tema võime paksendada ja tugevdada juuksevõlli, taastades seeläbi selle struktuuri. Värvainetega pakutavaid terapeutilisi omadusi kasutatakse aktiivselt juhtivate tootjate orgaanilises kosmeetikas ja juuste kosmeetikavahendites.\nMõned tüdrukud kasutavad värvitu värvi tervendavat šampooni. Tänu talle saab puhastada ja koorivat toimet, kaotada kõõm. See värv ei ole üldse kallis, nii et see on suurepärane võimalus anda lõuadele ilu, tervis, maht ja sära.\nSeega on võimalik vältida ebameeldivat olukorda, mis sageli leiab aset tavalise värvi kasutamisel, ei erine punt värvus tootja poolt deklareeritud värviga.\nMillised on juuksevärvi lahedad toonid Eelistused, mida saate aru, lugedes artikli sisu siin: http://soinpeau.ru/volosy/kraski/xolodnye-ottenki.html\nKuid milline on parim juuksevärv, samuti selle värviga seotud ülevaated on siin üksikasjalikult kirjeldatud artiklis.\nEemaldage juuste saastatus. Seda tuleks teha, et filmi nii tihedalt mähitud ümber iga juuksed. Ideaalne pesta juuksed 2 korda šampooniga sügavale aistingule.\nMaskiefekti kestus on 30 minutit. Pärast seda eemaldage kompositsioon juuksed ilma šampooni kasutamata. Võite jätkata fööni paigaldamist. Tehtud toimingutest saadud mõju sarnaneb lamineerimisega. Selle toime kestus kestab kuus.\nSee värvitu värv täna on aktiivselt populaarne naiste seas. Seda toodet on väga lihtne glasuurida. Matrix-värvi tooni hulgas hakkasid tavalised Läbipaistvad toonid kasutama suurt nõudlust.\nKui kasutate värvitu värvi, tekib lokkide pinnal Matrix glasuur. Selle koostis sisaldab keramiide. Niipea, kui värvitu kile katab kiud, muutuvad nad ühtlaseks ja säravaks. Selle mõju märkimine on eriti tugev, kui värvi kasutatakse vigastatud lokidena. Lingi all - juuste maatriksvärvide värvipalett.\nPärast selle kasutamist juuksed muutuvad siledaks, tervena ja värvus jääb muutumatuks. Selle põhiosas ei ole tegemist värviga, vaid spetsiaalse kompositsiooniga, mis parandab ribade kahjustatud struktuuri. L'Oreali värvi saab osta 780 rubla hinnaga.\nSamuti peaksite tähelepanu pöörama olemasolevale Tseko juuksevärvi paksusele, kuna see konkreetne värv võimaldab teil oma juuste värvi leida.\nKsenia, 34-aastane: "Mul on loomulikult tume blond juuste värv, nii et ma ei tahtnud pilti täielikult muuta. Kuid juuksekuiva ja raua pideva mõjul hakkasin märkama, et nad on kaotanud oma tervise ja loomuliku sära. Otsustasin kasutada L'Oreali värvitut värvi. See hämmastav toode on väga lihtne rakendada. Ma panin selle juuksed peale pesemist, hoidke 20-30 minutit ja seejärel pese see ära. Mõju on lihtsalt hämmastav. Juuksed on siidised ja läikivad, nii nagu oleksin salongist lahkunud. "\nTatiana, 23-aastane: "Ma kasutan värvitu juuksevärvi iga kuu. Mul on lokkis juuksed, seega pean seda triikimise abil pidevalt sirutama. Kuid peale kolmeaastast sellist mõju juustele hakkasin märganud, kuidas nad hakkasid hajuma. Värteline värv Estelle aitas mul taastada oma endine ilu ja tervis. See võimaldab teil mitte ainult oma lokke sirgendada, vaid ka anda neile loomulik sära. "\nMarina, 43-aastane: "Ma värvivat värvi rakendan pärast seda, kui ma olen värvilise värviga teinud. Tänu teda võin ma taastada kahjustatud juuksed ja anda oma juustele terve sära. Nendel eesmärkidel kasutavad brändi Matrix kosmeetikatoodete rida. Need tooted hoolitsevad juuste eest, annavad selle mahu, sära ja pehmuse. Lisaks sellele värvi hind ei hammuta, nii et kord kuus ma luban endale sellist rõõmu. "\nVärvitu juuksevärv on tervendavam toode. Ta ei värvi kiud teatud värvi, vaid hoolitseb nende eest hoolikalt, kahjustatud struktuuri taastada. Värvi valimisel tuleb tähelepanu pöörata mitte ainult tootja, vaid ka kompositsioonile. Andke eelistatav toode, kus on olemas looduslikke koostisosi.\nVärvitu toonimine on hellitav või vajalik?\nHea päev, ilusad tüdrukud!\nTäna ütlen teile, et juukseid toonides värvitu värviga, et täita tühjaks juuksed ja lisada sära, hoolitsetud välimust. Vaatame koos, kas see protseduur on meie juustele vajalik?\nPärast lugemist leidsin palju artikleid värvitu juuste toonimise kohta, mõistsin, et see on tehtud juuste tihendamiseks, mida täpselt vajavad mu õhukesed juuksed.\nMa ei ole pikka aega mõelnud ja otsustasin osta juuksevärvi. Valik langes Matrixile, kuid juhuslikult ei olnud see poodide riiulitel, seega pidin ma saama Estelle (konsultant veensis mind, et nende värvide mõju on sama).igatahes ma tahan Matrixit\nValige värv numbriga 00 / 0N (N-ammooniumvärv)!\nSelle rõõmu hind on vaid umbes 250 kr. koos aktiveerijaga 1,5%\n3. samm: kandke mass juustele ja hoidke seda 30 minutit.\n4. samm: Pese maha juuksevärvi, kasutades šampooni ja palsamit.\nPärast seda protseduuri juuksed muutuvad tihedaks, siledaks ja läikivaks. Üldiselt on see efekt juuksed või ampullid hea mask, kuid sel päeval sai mulle komplimendid minu juuksed. Ma ei näinud ime, aga mu juuksed ei juhtunud midagi halba. Tõenäoliselt ma teen järgmisel kuul toonimine, vaatame, mis juhtub :)\nSinine pihusti Capus ja Ollin'i õli, mida ma juba mainisin, kasutati juustele mittepesutena.\nSoovitan toonides värvitu värvi nendele tüdrukutele, kes kasvatavad oma juuksevärvi ja omavad värviliste juuste (ka blondide) alasid. Toonimine aitab täita tühimike oma juuksed ja muuta need paindlikumad ja vähem rabedad. ja need ekstra tüdrukud tahavad oma juukseid kleepida. Ärge oodake sellist toniseerivat efekti "lamineerimine", muidugi, juuksed rohkem geniaalne, kuid mitte nii palju. Üldiselt kasulik protseduur teie juuksed, kuid mitte imerohi kõigile haigustele! Kui soovite neid toita ja muuta need kallimaks, siis minge värvi poodi tagasi!\nKui palju mõjutab toonimist?\nNädal ja pool on möödas, kuid mulle tundub, et protseduuri mõju on püsinud, mu juuksed on ka täis. Kuid ma arvan, et see on Kaarali ampulli kasu, mida ma hiljuti kasutasin. Üldiselt on juuste seisund normaalne, suur pluss on see, et juuksed on muutunud palju nähtavamaks!\nMa õppisin teda umbes 2 kuud tagasi ja tahtsin kõike proovida, aga ma kartsin, et ma kahjustaksin juuksed, mitte oodatavat kasu.\nVaadates arvustusi gruppidesse juuste kohta, kus ma olen liige ja aktiivselt osalen, otsustasin ma, et millised on värvitu värvid, millised omadused neil on, puudused ja eelised. Kuid kõige olulisemal valikul oli mul kaks kriteeriumit - juuste ja hinna ohutus. Nende kriteeriumide all olid kaks värvi - Richesse Clear Loreal Professionel ja Matrix Color Sync Clear. Ma valisin viimast mõnel põhjusel: see on odavam kui esimene (460 rubla), see juukseid veidi kergendab.\n- Võite otste lõikamist edasi lükata, sest need on väga küllastunud, ära kinni jääda.\nMa ostsin värvi ja oksüdeerija (2,7%) - vähem kui 1,9% on võimalik, kuid Matrixil pole vähem ja ei ole soovitatav segada ühe ettevõtte värvi ja teise oksüdeerijat.\n1) Pese oma juukseid sügavpuhastus šampooniga (SHGO), kuid mul polnud seda, ja ma lihtsalt pesevad oma pea oma lemmik šampooniga 100 Pertsovy ilu retseptid;\n3) Konditsioneeri pesemine. I lõastasid mu juukseid rätikuga, jagati see 2 ossa ja igast küljest jälle 3 ja hoolikalt kindaksid (puudusid värvid, mistõttu ma ostsin apteeki), jätsin maha kõik laias ulatuses värvi, taandudes 10 cm juurtest (nii, et juustu maht ei kaotaks), kinnitatud pea pea ja 25 minuti jooksul jalutamata, ilma katteta ja pakendamata;\n4) Loputamise ajal tundsin tugevat libedust, juuksed paisusid filmis. Ma pesta neid sooja veega ilma šampooni umbes 20 minutit, sest vesi oli pidevalt voolav ja vahukas;\n5) Pärast loputamist kasutasin Ketelist segu mõneks minutiks Estelle proovivõtu maski ja peseti maha.\nL'Oreali juuksevärv: värvipüsivus ja intensiivsus\nJuuksevärv Loreal peetakse üheks parimaks. Seda kasutatakse sageli nii ilusalongides kui ka maja tingimustes.\nHelikindlus värvi L'Oreal\nSelle ettevõtte värvainetel on mitmeid olulisi eeliseid:\nKreemjas tekstuur - värv ei voola;\nHele intensiivne värv;\nTäiesti värvib üle hallide juuste;\nJuukse eest hoolitsemine - see muutub pehmeks, elastseks, siidiseks;\nKõige tavalisemast šampoonist pestakse nahka kergelt;\nEi kahjusta ahela struktuuri;\nSisaldab E-vitamiini, lavendliõli ja UV-filtrit. See valem võimaldab teil kasutada L'Oreal kahjustatud juuksed;\nSellel on tohutu värvipalett;\nBlondid toonid ei anna kollast ja näevad välja väga loomulikult.\nLoreal juuksevärvides on suur värvipalett. Neid saab jagada nelja peamise tüübi järgi:\nSära ja efektide andmine.\nVaadake neid kõiki üksikasjalikumalt.\nPalette L'Oreal Sublime Mousse\nÜhel ajal oli see värv revolutsiooniline. Paksteks tekstuurideks oli see kergesti rakendatav (nagu vaht või vaht) ja ei voolanud üldse. Teine pluss - L'Oreal Sublime Mousse sobib hallideks juuksed, peidab neid 100%.\nVärvipaletti esindab looduslike toonide mass - alates kerge kuni väga tume:\nSelles on palju erinevaid toone. Ka see kompleks sisaldab prokeratiini kompleksi, mis kaitseb kiudusid ja taastab nende struktuuri seestpoolt. L'Oreal Excellence Rreme peidab halli juukseid.\nÜks värskemaid suundumusi juuste värvides. See joon võimaldab teil luua pehme ülemise pimeda ülemise ja kergendatud otsa vahel. Ombre värvi komplekt sisaldab spetsiaalset salenemist, kindaid, värvi aktivaatorit, hoolivat šampooni ja erilist kammi efekti loomiseks.\nL'Oreal Ombre seeria sisaldab nelja võimalust:\nSoovitud tooni valimiseks tuleb seda võrrelda selle loodusliku värviga. Nii on rida nr 1 suurepärase võimaluse jaoks tumepruunte juuste jaoks, seade number 2 sobib pimedatele juustele ja seerianumber 4 - helepruuni ja heleda blondina.\nErineb kõrge tugevusega - rikkalikult särav värv hoiab 6 nädalat. See L'Oreali palett sisaldab peaaegu 40 erinevat tooni:\nPalee ja punane värv:\nKarina: "Ma kasutan L'Oreal Excellence 10 sarja. Juba mitu aastat järjest olen ma šokolaadivärvilist värvi. Püsivus ja kvaliteetne sisu, ei laseks kunagi alla. Minu pikkade paelude jaoks peate võtma paar komplekti. Hea uudis on see, et värvipakendil on kõik, mida vajate - värvikompositsioonist kuni spetsiaalse seerumini, mis kaitseb juukseid pärast värvimist. Väga kena pudel - selle abil saab kodu värvimine ilma probleemideta. Värv ei voola, pigem paks ja ökonoomne. "\nVictoria: "Värvitud blond L'Oreal CASTING Creme Gloss. Esimesel maalil ei peseks (oli värvitud brünett), nii et mu varikatus ei olnud sama, mis pakendil märgitud. Järgmise protseduuriga viidi pesemine läbi ja ma sain hinnata L'Oreali ilu. Juuksed saavad ühtlase ilusa tooni, muutunud palju kuulekamaks ja pehmemaks. Mulle meeldis asjaolu, et värv ei sisalda ammoniaaki. Ja see ei voolu, see on väga mugav kasutada. Ma arvan, et olen L'Orealiga pikka aega sõpradega kohanud. "\nAnastasia: "Mul õnnestus proovida enamus varju Sublime Mousse palettist. Juuksed muutusid lihtsalt klassiks - pehme, siidine, kannatlik, ja ma tahan neid puudutada. Murtud otsadest ei ole midagi öelda, millega nii palju praeguseid värve on nii patune. Värvifirma L'Oreal hoolib juustest, nii et reklaam ei valeta! Ise oli sellest veendunud ».\nLootus: "Ühekümmendkümnendat korda võtan L'Oreal Excellence'i kreemi heledast värvipaletist. Kuigi selles on ammoniaak, ma ei tunne seda ja see ei mõjuta tervise suunda. Värv ei pesta umbes 2 kuud - väga tulus värv. Ma värvina ennast, kuna pudel on väga mugav. Torn võib asendada harjaga või kammiga - ma näen seda esimest korda! Enne protseduuri alustamist kandke näpunäidustesse kaitsev seerum ja peal ma värvina. Pärast juuste pesemist kasutan ka palsamit. Väga rahul tulemusega ja rikkaliku tooniga. "\nYana: "Tutvumine vase-pruuni varju värviga. Crash teda kolm aastat. Nüüd ma tahan muuta juuksed ja proovida ombre. Tahaksin märkida värvi eelised - väga mugav pudel, õrn kompositsioon, positiivne mõju juuste seisundile ja püsivale hele varjule. Mulle meeldib, ma teen kõigile nõu! "\nRegulaarne juuste värvimine ammoniaagi kasutamisega tähendab negatiivset mõju juuste seisundile. Kuid õiglane sugu ei saa seda protseduuri keelduda, kui joontes on juba ilmunud hallid juuksed.\nKuidas parandada oma lokkide seisukorda, ilma et kasutaksite kallite spetsialistide teenuseid?\nEmulsiooni kohe pärast värvitu, silmakujuliste juuste pehmeks muutumist pehmendamaks, nagu ka pärast elimineerimist. Soovitav on kasutada toodet iga 3-4 nädala järel, nagu tavaline kreemvärv.\nEnne värvitu tänapäevase juuksevärvi ostmist peaksite tutvuma nende tootjate hinnanguga, kelle tooted on naistega kõige edukamad.\nLoreal Richesse Clear. Koor-värv normaliseerib karva happelist tasakaalu ja katioonse polümeeri olemasolu tõttu taastatakse juuste küünenahk. Selliste komponentide tõttu muutuvad kiud sujuvaks ja elastsemaks.\nMatrix Värv Seanc Clear. Võimaldab tulemust pärast joonte värvimist parandada, muuta need siidiseks ja nõrgemaks. Tööriist sisaldab selliseid komponente nagu keraamid, mis võimaldavad teil kahjustatud ja poorseid juuste piirkondi taastada, muutes need ühtlasemaks.\nL'Oreal juuksevärv, värvipalett L'Oreal\nMuutuste soov, hallid jooned, juuste värv, mis ei sobi, ja lihtsalt janu eksperimentideks - ja see pole kõik põhjused, miks naine otsustab juuste värvimise üle.\nL'Oreali globaalses brändis leidub tohutut juustevärvi. Ja nagu teate, algab ettevõtte ajalugu selle kosmeetika loomisega. Praegu on brändi värvimise toodete tootmise suund üks peamisi.\nL'Oreal juuksevärv on mitmekesine mitte ainult oma tohutu palett, vaid ka erinevates formulatsioonides, samuti värvimistehnoloogias. Erinevates joontes leiate looduslikud toonid ja äärmuslikud eredad värvid, mis sobivad eriti julgetele omadustele.\nVärvi L'Oreali värvide võrdlemine teiste värvidega\nKulud L'Oreal juuksevärv algab 250 rublilt paki kohta. Schwarzkopf on oma hinnaklassis üks brändi peamistest konkurentidest. Siin leiad ka professionaalsed tooted värvimiseks ja need, mis sobivad kasutamiseks kodus, näiteks Palette ja Syoss. Ja see ja teine mark on oma fänne. Seepärast on need kaks tootjat vastupidavuse ja toonide mitmekesisuse poolest tõestanud end heast küljest.\nMadalaimast hinnaklassist võib eristada värvi tootja Garnier, mille maksumus algab 150 rubla. Selle tootemargi uutest ridadest hakati kasutama ohutuid tehnoloogiaid, mis pakuvad pehmet värvi. Selle tõttu pole värvipüsivus liiga pikk ja sellel kriteeriumil kaotab Garnier L'Oreali juuksevärvi.\nL'Oreali põhiseaduse eelistus värvipalett\nSee värvipalett on 25 tooni. Nende peamine omadus on see, et värv on üsna pehme, kuid sügav ja rikkalik.\nVärvikomponente iseloomustab kõrge vastupidavus, sest nad on võimelised tungima juustele sügavale. L'Oreal juuksevärv lubab vastupanu kahe kuu jooksul. Muide, pakendis on spetsiaalne palsam, mis tugevdab tekkivat tooni ja kaitseb värvitud juuksed päikesevalguse eest.\nSee joon sobib ideaalselt haigete juustega naistele ja neile, kelle juuste värv on kaotanud oma sügavuse ja sära.\nVärvipalett L'Oreali suursugune MOUSSE\nSelles palette on välja töötatud 20 tooni L'Oreali juuste värvist. Siin on "roam" blondid, pruunika juustega naised ja brunettid, samuti punaste ja punaste lillede austajad.\nSublime Mousse on juuksevärvi innovatsioon. Värvi peamine omadus on selles, et sellel on mousse tekstuur ja selle rakendamine sarnaneb tavalise šampooni kasutamisega. Selle kreemja konsistentsi tõttu L'Oreali juuksevärv ei lase pärast manustamist. Võttes arvesse kõiki selle seeria eeliseid, on seda ohutult soovitatav ise värvimiseks.\nHoolimata sellest, et kompositsioon sisaldab ammoniaaki, on praktiliselt puuduliku lõhna. Sellisel juhul ei mõjuta see tegur vastupidavust, mistõttu see seeria sobib halli värvimiseks.\nL'Oreal Excellence 10 värvipalett\nSelle palett ei tule mitte varjundite arvust, vaid ka juuste värvist kulutamise ajast. See tähendab, et tavalise poole tunni asemel on teil vaja ainult kümme minutit. Kuid on ainult 9 tooni. Keegi võib arvata, et sellest ei piisa, kuid see L'Oreali juuksevärvi palete on üsna mitmekesine, kuna see sisaldab blondide, mustade ja kastanide toone.\nSelle konkreetse liini juuksevärv sobib tüdrukutele, kes soovivad värvi kiiresti ilma palju aega võtta. Kuid see värvimistehnoloogia nõuab teatud eeskirjade rakendamist.\nEsiteks, see on kiire, kuid samal ajal ühtlane ja hoolikas värvi juuste kasutamine. Ilma isekustuvate kogemusteta peate helistama oma ema või tüdruksõbraga, et keegi saaks aidata.\nTeiseks on parem mitte värvi üle pingutada, et mitte saada liiga intensiivset värvi, mis muide osutub üsna vastupidavaks. Selle konkreetse seeria kasutamise meeldiv boonus on selle võime hoolitseda juuste eest, kuna kompositsioonis on keramiidid.\nL'Oreal Excellence cr? Me värvipalett\nPalett on 21 tooni. See seeria pöörab erilist tähelepanu loomulike juuste värvide blondidele ja armastajatele.\nSeade iseenesest ei koosne mitte ainult värvist, vaid sisaldab ka seerumit ja palsamit.\nSeega, seerumit rakendatakse enne juuste otste värvi, et kaitsta ja ravida neid lõigust. Pärast seerumi imendumist võite alustada L'Oreali värvaine juustele. Sellel on ka hoolikas komponent - prokeratin. See kaitseb lisaks juukseid ja pehmendab värvikomponentide mõju.\nPärast teatud aja möödumist loputatakse värvi voolava veega ja seejärel rakendatakse komplekti kuuluvat palsamit. See annab juustele veelgi sära ja parandab tulemuse.\nL'Oreal CASTING Creme Gloss värvipalett\nSee on brändi esimene rida värve, mis ei sisalda ammoniaaki. Samuti paneb tootja selle värviga.\nPalettas on 28 tooni, mille resistentsus on kuni 4 nädalat, tingimusel, et peal on igapäevane pesemine, mis on mitte-ammoniaagiühendi jaoks üsna hea. Ka see värv sobib hallide juuste värvimiseks.\nVärvikoostises olev kuninglik želee annab talle meeldiva lõhna ning toidab ja taastab ka juukseid. Koorene tekstuur annab lihtsa ja kiire rakendamise, mille jooksul värv ei lange kaelale ja näole.\nSelle konkreetse värvide seeria valimine võite olla kindel, et juuksed kannatavad minimaalset kahju, mida saab hõlpsalt kompenseerida lihtsa hooldusega.\nÕppige L'Oreal värvi õige kasutamise kohta kodus videost:\nL'Oreali juuksevärv on sageli täiustatud uute seeriate ja varjunditega, et paluda naisi juuste värvimisel. Selle tagajärjel võite saada mitte ainult uue rikaste varjundite, vaid ka suurepärase hoolduse täiendava juuste toitmise ja pimestava sära kujul.\nBrändi eesmärk on parandada kompositsioone, täiendada neid hoolivate komponentidega, et vähendada kahjulikku mõju juustele värvist.\nL'Oreali juuksevärv on kvaliteetne ja vastupidav, mõistlik hind, varjundid ja iseseisva kasutamise võimalus.\nKrüsofanool - võitleb seene, mikroobe;\nbetaiin - toodab looduslikku niiskust;\nzeaksantiin - hoiab ära sadestumise;\nFisalen - kõrvaldab kõõma.\nFarmaatsiaettevõtete toodetud värvitu juuksevärv on välimusega sarnane tavaliste värvainetega. Enne kasutamist tuleb see lahjendada fikseeriva ainega. Kuna koostis ei sisalda ammoniaaki, ei kahjusta see ravim lukud ja keha. Sellel ei ole vastunäidustusi isegi raseduse ajal. Protseduuri tulemusena kaetakse juuksed kilega, sest pärast lamineerimist muutub see siledaks ja säravaks. Struktuur jääb samaks samal ajal, õhuruum ei ole häiritud.\nilmneb kaitse keemilise ja atmosfääri kokkupuute eest.\nSelge juuste värv sädele ja toitumisele - henna on efektiivne kosmeetika. Kompleksi kompleks mõjutab juuste seisundit. Toode tungib juustele ja taastatakse rakukonstruktsioon. Tavalise kasutusega:\nVärvika henna juuste värvumist ei esine - tooni ja värvi pärast selle kasutamist ei tohiks muutuda. Erand - blondidele. Pidage meeles, et pärast hennaga maski kasutamist võivad blondid juuksed kujutada kollast või rohelist varju. Kolme päeva jooksul pärast raviprotseduuri ei ole soovitatav värvida juukseid koos keemiliste preparaatidega - värv võib ebaühtlaselt plekitada. Maskide jaoks on võimalik saavutada suurepäraseid tulemusi soengu parandamisel henas.\nRetseptid maskide tegemiseks on väga lihtsad. Lahustage 100 grammi kompositsiooni kuumas vees, võtke see kolm korda rohkem. Ebamate lokkide korral lisage lusikatäis mandliõli. Kasvu kiirendamiseks - kaks lusikad vana keefirist ja 5 tilka eeterlikku õlipüüdmist. Kahjude vastu aitab see retsept:\nLutid juuste väljalangemise ja kasvu jaoks\nKuidas tõhusalt kasutada meresoola kõõma raviks?


31. oktoober / Eesti Rahva Muuseumi üks arhitektidest, Tsuyoshi Tane avas oktoobris Tokyos kaks näitust, mida seob ühine teema „Tuleviku arheoloogia“. Mõlema näituse keskmes on ERMi uus hoone.\nTokyo Opera City galerii: www.operacity.jp/ag/exh214/e/introduction.php\nArhitektuuri- ja disainigalerii TOTO: https://jp.toto.com/gallerma/ex181018/index_e.htm\nAastal 2006 võitsid arhitektid Dan Dorell, Lina Ghotmeh, Tsuyoshi Tane (DGT Arhitektid) Eesti Rahva Muuseumi uue hoone rahvusvahelisel arhitektuurikonkursil esikoha projektiga „Mälestuste väli“. 2017. aastal lõi Tane endanimelise arhitektide ateljee (http://at-ta.fr/), mis tegutseb Pariisis.\nAugustis toimub ERM-is muuseumihariduse infopäev 21. mai\nERM avas uue vitraažinäituse 20. mai


250 g Pistaatsiapähklid\nKeskmine hinne: 1.94 Allikas: Eesti Naine Autor: Lia Virkus\nNisujahust täielikult priid küpsised on ka rasvavabad, v.a kvaliteetse mandli- ja pistaatsiapähklijahu koostises olev naturaalne mandli- ja pähkliõli. Kui pistaatsiapähkleid käepärast pole, kasuta küpsistes vaid mandlijahu, saad sama hõrgud mandliküpsised. Sõltuvust tekitavad!\n1. Klopi munavalged ja muna lahti, aga ära vahusta. Sega 2 dl mandlijahu, peeneks jahvatatud pistaatsiapähklid, tuhksuhkur ja vanillsuhkur omavahel ning lisa ka munad. Kuna mandlijahud on väga erinevad, siis lisa ülejäänud mandlijahu hulka vähehaaval, kuni tainas lööb kausi seinte küljest lahti. Mõnda mandlijahu kulub vähem, mõnda suts rohkem. Võid ka mandlid jahuks jahvatada.\n2. Vormi lusika abil väiksed ümarad pätsikesed. Küpseta ahjus 140 kraadi juures 15 minutit. Küpsised peaksid jääma niiskeks ja elastseks, ära neid üle küpseta! Pärast võid pealt kaunistada ka tuhksuhkruga.\nEpp Viires 21.nov 2016 14:00\nOhooo!!!Tõsiselt head!!!Ohoo!!!Aitäh hea retsepti eest!!!On kindel see, et need on kindlasti head ja maitsvad. Ja selge see, et kohe võiks neid tegema hakata. Kuna need on väga sobilikud just jõuludeks. Jaa---eks ikka eriti sobilikud just Jõuludeks ja aastavahetuseks. Head isu!!!


loterii: juuni 2015\n“Veri on paksem kui vesi, ütleb eesti vanasõna. Aga õige on ka, et vaim on tähtsam kui veri.\nSoe suhtumine oma rahvasse ning üldiselt heatahtlik hoiak teiste rahvaste vastu on täiesti loomulik ja igati tervitatav tundeavalduse vorm. Selles seisneb terve patriotism. Kui aga soe suhtumine oma tõusse ühendub vihavaenu, põlguse või samalaadsete destruktiivsete tunnete avaldumisega teiste rahvuste suhtes, siis on tegemist natsionalismi ja šovinismiga. Seejuures on suurriiklik ja suurrahvuslik šovinism sama vastik ja inimkonnavastane kui väikeriiklik ja väikerahvuslik šovinism. Ühelgi pole mingit õigustust. Ja need ebaterved nähtused väärivad mitte ainult taunimist ja hukkamõistmist, vaid maksavad ka alati valusalt kätte, põhjustades terve rea negatiivseid konsekventse rahvusele endale:\n3) Moraalses mõttes toimub rahvusliku solidaarsuse ja ühtekuuluvuse kokkuvarisemine. Vihavaen, olles esialgselt suunatud teiste rahvuste vastu, saab harjumuseks ja kandub vältimatult omaenda rahva peale. Tekib paradoks, mil teenitakse üldmõistet “rahvus” kui teoreetilist aadet, kuid tegelikkuses ollakse suvalistel põhjustel valmis vihkama ja isegi hävitama omaenda rahvuskaaslasi. Ja neid traagilisi lehekülgi on Eesti ajaloos palju.” (“Vaimne ja kõlbeline taassünd ning vabadusaade” (1990), lk 49-50)\nKaldkirjad ja allajoonimised pärinevad autorilt.\nPaistab, et Kolk on saamas proosaga üha suuremaks sõbraks, igatahes ei paista puudust olevat inspiratsioonist ja pealehakkamisest, lugusid on küllaga (kuigi mitmed lood käsitlevad just kirjutamisprobleeme). Ja kui mälu ei peta, on see proosakogu parem kui esimene juturaamat; eks siingi on krüptilisi ja tüütuid lugusid, kuid peamiselt on tegu siiski loetava proosaga.\nTundub, et autorile on eelkõige oluline jutustamine ise, loo algus ning seejärel proosajoru ja lugejaga vestlemine. Puänt kui selline pole vist primaarne, paistab, et kogu energia lähebki jutustamistegevusele. Jah, loo lõpud võivad olla igati dramaatilised, aga need pole sellised, mis paneks lugeja üllatunult juukseid katkuma. Pigem on see banaalsusse sumbumine? Või kes teab. Ma ei ütle, et see on negatiivne või puudus – selline lihtsalt on Kolki tekstimaailm. Kui siit midagi paistab puuduvat... siis ehk teravate dialoogide olematus. See tekstimaailm on pigem jutuvestmine, autor esitab oma nägemust, siin ei hakka tegelased oma elu elama, omavahel suhtlema, see on pigem formaalsus nö suures narratiivis. Muidugi, ehk lühijuttudes väga ei praktiseeritagi nappe või hullumeelseid või lopsakaid dialooge. Või noh, ehk mulle visuaalselt suurt ei istu nö tekstikastiga täidetud leheküljed, kuidagi mõnusam on lugeda rohkem liigendatud tekste (eks seda võiks nimetada ka lugemislaiskuseks, selge, et hõredamaid lehekülgi on kiirem haarata. Ok, see ei puutu enam sellesse raamatusse).\nRaamat on jaotatud kolmeks tsükliks: “Mõista, mõista, kes sa oled?”, “Uuestisünnid” ja “Väljuvad olukorrad”. Esimest tsüklit võiks ehk kokku võtta, et autor Kolk jutustab peiar Kolgist (muidugi pole see autobiograafiline). Mina-positsioonilt jutud, argine keerab õige segaseks. Teine tsükkel... läheb metafiktsioonilisemaks ehk siis väikest viisi lammutamine suurte narratiividega või kultuuritekstide ümberkirjutamine. Kolmas tsükkel arendab edasi eelmise kahe tsükli võtteid ja maailm hakkab üldse lagunema või õmblustest kärisema. Tekib kerge õud. Aga eks terve raamat jutustab argisest hullumisest. Ja ikka siis selles jutuvestmise vormis (kas olen seda ikka maininud?). Noh, äraspidisel moel Facebooki-Homeros.\nEsileküündivamad lood: “Miljon” (kuidas mõttes järjest lugeda miljonini? Pole just naljaasi), “Varandus” (tegelikult on kõik võimalik), “Nööbid” (heategu läheb õige...), “Hoolitsus” (mõneti erandlik näide teravast puändist), “Haridus” (haritus!), “Variatsioon” (igati sobilik lõpulugu). Ulmesõpradele on vähemalt kaks lugu, Tartu-teemaline fantasy “Emajõe Aleksandria” ja üpris apokalüptiline “Talv”.\n“Kana elu on lõputu stress ja sahmimine. Keda on kanana piisavalt karastatud, sünnib järgmises elus kontorirotiks. Asja iseloom on sama, aga kana eluiga on lühem. Kanal on alati stress. Ta ei tea, kust ta tuleb ja kuhu läheb, tema elu on sirgete joonte ja teravate nurkade üleküllusest tekkinud sigrimigri. See on kohutavalt väsitav.” (“Kana”, lk 114)\nMichael Swanwick – Tawny Petticoats (The Best Science Fiction & Fantasy of the Year #9, 2015)\nPaistab, et tegu looga seeriast, kus kelmid Darger ja Surplus seiklevad nö Metsikus Läänes. Tegevuspaigaks patune linn New Orleans, kus mehed plaanivad selle linna vägevatelt tulu koorida. Linn on nö vabalinn, kõiksugu kahtlast elementi on siia kogunenud, aga see pole veel kõik – lisaks kasutatakse siin tööjõuna zombisid. Zombid on nimelt süüdimõistetud, kes vanglas hoidmise asemel muudetakse zombidoosiga ajudeta inimesteks, kes siis orjavad niikaua kuni karistusaeg kestab (ainult et, kes hoolib sellest, millal karistus kantud saab? Ja kui siia teistest Ameerika osadest veetakse poollegaalselt sisse vange?).\nNojah, selline metsik kant. Et pettust ellu viia, on meestel vaja abiks üht nurjatut ja kavalat kaunitari – kelleks osutub siis loo pealkirjas mainitu. Asjad ei lähe päris täpselt nii nagu Darger ja Surplus plaanivad, New Orleansi valitsejad pole nii kergelt petetavad ning peale mõningaid raskusi ja reetmisi pääsevad kelmid siiski tervema nahaga minema. On siis niisugune alternatiivne Ameerika, omamoodi aurupunklik western.\nvaata lisaks: 5/10, jutt, Michael Swanwick\nSeanan McGuire – In Skeleton Leaves (Operation Arcana, 2015)\n“Peeter Paani” pole lugenud, aga eks mingi mulje sellest inglise lastekirjanduse tüvitekstist saab sellestki loost. Siin tegutseb juba viienda “taassünni” läbi elanud Peeter Paan ning Neverlandi isikkoosseis on paisunud õige suureks, sest lapsi läheb vaja piraatidega võitlemiseks. Formaalselt on tegu Neverlandiga, kus lastel peaks rõõm olla, kurjade vanemate juurest ära ning lust ja mängud; aga tegelikult... on vaat et paramilitaarne kogukond. Paan juhatab Kadunud Lapsi mereröövlite vastu, neid aitavad merineitsid, kes võivad tasuks lahingutes surma saanud lapsi ära süüa. Lapsed on jaotatud rühmadesse, mida kantseldavad Wendyd. Kes vähegi jaksavad mõõka hoida, osalevad lahingutes, noorimad veel kosuvad oma rühma Wendy hoole all.\nProbleem siis selles, et Wendyd pole rahul sellise sõjaga, mis kurnab Neverlandi. Lapsed surevad ja maa on muutunud üha ahtramaks. Vaja on muutust... vaja on sellest Peeter Paanist vabaneda. Et plaan ellu viia, tuleb sellesse pühendada Paani adjutant-Wendy (kes Neverlandi-eelsest ajast selle Paani õde). Raske südamega nõustub Wendy oma nurjatut rolli täitma.\n“The Pan made yet another grandiose speech about the glories of the great game of war before she turned and flew out of the clearing, off to do whatever it was she did when she wasn't terrifying Lost Children or challenging pirates to fights she couldn't win.” (lk 272)\nOmal moel päris tore lugu. Eks lõbustav seegi, et siin on sugu tähtsuse kaotanud – nii Paan kui Wendyd võivad olla ükskõik kummast soost (ka piraatidel on vist niimoodi), mis esialgu tekitab lugemisel kerget segadust. Tähtis on, et lapsed (üks Wendy on küll juba 150-aastane tütarlaps, kes omal ajal näinud originaal-Paani) täidaksid neid rolle, mis selle Neverlandi eksisteerimiseks on vaja. Mille tulemusena moodustub õige tume muinasjututöötlus. Autor avaldab romaane ka Mira Granti nime all, see vist laiemalt tuntud kaubamärk.\nvaata lisaks: 6/10, jutt, noorus on aeg, Seanan McGuire\nkirjutas kolm umbes 01:11 0 tarkusetera\nRomaan Püha Graali otsimisest. 1500 aastat koopas võluunes viibiv Graali rüütlite ülem Boamund äratatakse üles, ning korraga peab ta kohanema 20. sajandi lõpu briti ühiskonnaga (õnneks abistab teda päkapikk Varbaküüs). Boamundi viis otsingukaaslast on sajandeid niisama vegeteerinud ja peavad nüüd juhi ärgitusel jalad alla võtma ning seda Püha Graali taas otsima hakkama. Osa satub Austraaliasse, osa põhjapoolusele, osa arvutite imelisse maailma... mis osutub hoopis Atlantisisse ligipääsuks. Nagu ikka, seostub Graaliga mitmeid krutskeid ning veidi tobe rüütliordu koperdab muidugi nende vastu, ajapikku selgub, et mäng Graali ümber käib kõvasti üle nende peade.\nKokku on selline stseenide proosa, hüpped ühelt sündmuselt teisele (koos tagasivaadetega ammustele juhtumistele). Selline hüplemine on lugemisel päris väsitav, suur osa muidugi ka selles, et tekst on eelkõige 90ndate briti lugejale mõeldud. Eks autoril on nende stseenidega mugavam tegelda, saab neid üha naljakamaks nokitseda jne. Ausalt öeldes lugesin aegajalt suuremat süüvimata, lihtsalt liialt palju on kokku surutud, mis samas enam märkimisväärselt humoorikana ei tundu. Romaani parim osa oli ehk põhjapoolusega seonduv, kus elab see psühhopaat, keda nüüdisajal enamasti tuntakse jõuluvanana. Miks ta sellisele jubedale tööle mõistetud... noh, eks selles ole süüd Kristuse sünniga kaasnenud sündmustest (et tegemist ikkagi Püha Graaliga, on raamatus mitmed sündmusi käivitavaid juhtumeid pärit Kristusega juhtuvast).\nKokkuvõtlikult ja mõtlikult ei saa öelda, et tegemist oleks just särava romaaniga, ikka jubedalt ülekuhjatud tekst kõigi oma keerdkäikude ja huumoriga. Karaktereid kui selliseid ei eksisteeri, on loo tarbeks kohandatud tegelased. Eks Holti on võrreldud Pratchettiga, ja miks mitte, mõlemad punnitavad kultuurist ja mütoloogiast niipalju huumorit välja kui võimalik.\nvaata lisaks: huumor või nii, K.J. Parker, Tom Holt\n21 juuni, 2015\nTeadagi on Iirimaa senini igati müsteeriline koht. Seal on soovi korral kuumaastikki käepärast! Selle loo peategelane läheb Iirimaale oma juuri või midagi otsima. Richard on ameerika eriväelasest veteran, kes peale üht traagilist pantvangioperatsiooni somaali piraatidega ei taha enam sellise maailmaga tegemist teha, temast ei ole lapspiraatide tapjat. Niisiis, läheb ta Iirimaale kümneks päevaks puhkama – sest nagu ema on rääkinud, on tema isa sealt pärit. Ja isalt on ta pärinud... väikesed lestad sõrmede ja varvaste vahel (mis on eriväelaste väljaõppes vägagi kasuks) ja ehk ka seletamatu ihaluse mere järele. Ema ei tahtnud lapse sigitajast midagi rääkida, olevat olnud selline muinasjutuline tegelane. Noh, kes siis Iirimaal eripärane poleks.\nRichard satub Dublinis pubisse ja seal äratavad ta lestadega sõrmed tähelepanu... ja üllataval kombel pakutakse talle, et mingu sinna ja sinna oma juuri otsima. Oh neid iirlasi! Mees lähebki, jõuab külakesse, tunneb et peab veel edasi sõitma. Sõidabki mööda rannikuäärset teed edasi kuni lõpuks peatub ühel rannal, kus veepiiril seisab paat. Ta otsustab sellega merele minna. Ja edasi läheb lugu muinasjutuks kätte.\nEt siis tegemist selle kogumiku teise hülgelooga, seekord toimub küll vägagi tänapäevastes oludes, mis põrkub kokku muinsasjutuliku ilmaga (aga sealgi omad sõjad ja konfliktid, pole pääsu sellest). Tekst on selline tubli keskmine, eks see nõua kaasaminemist (aga tegemist ikkagi Iirimaaga!) ja madinat pole rohkem kui väsinud sõjamehe mälestustes. Aga noh, eks oma juurte avastamine on ikka kena.\nkirjutas kolm umbes 22:04 0 tarkusetera\nvaata lisaks: 5/10, adams, Carrie Vaughn, jutt, olendid\nSeekordne jutt leiab aset Korea sõja ajal, kus siis põhjakorealaste ja hiinlaste poolel tegutsevad salaja sellised spirituaalsed sellid, kes juhatavad surijaid, ee, paremini teispoolsusesse. Ent nagu selgub, on ameeriklaste vägedes tegutsemas omakorda miski deemon! Ja see deemon jahib neid spirituaalseid teejuhatajaid ning ligipääse korealaste ja hiinlaste teispoolsusesse. Et siis kerkib küsimus, et kuidas pääseda sellise elaja küüsist?\nNooh, eks huvitav on see, et valitud on selline konflikt ja osapool; tundmata korea ja hiina uskumusi ei oska öelda, kui palju see lugu neil põhineda võiks. Eks on selline emotsionaalne tekst, kangelaseks on noor neiu, kes peab korraga sellise deemoniga laatsaretis kokku puutuma – ja seda oma hea sõbranna lahkumise puhul.\nvaata lisaks: 4/10, jutt, madin, T.C. McCarthy\nK.J. Parker – I Met a Man Who Wasn't There (The Best Science Fiction & Fantasy of the Year #9, 2015)\nEsmatutvus Parkeriga oli igati meeldiv, ning seegi lugu on päris mokkamööda. Tegemist siis humoorika kelmilooga, kus peategelane tahab õppida maagilt tasu eest nõiatrikke – et siis saab (nagu lubatud) läbi seina kõndida ja aega aeglustada ja silmavaatega inimest tappa. Õpetajaks on raamatunohik, kes ei paista oma palgatöösse just ülemäära entusiastlikult suhtuvat. Noh, ilmsetest kahtlustest hoolimata surub kelm oma õpisoovi peale ning peale teatava rahasumma maksmist saab mõned õppetunnid. Mis on õige... kahtlased. Paistab, et maagi puhul on tegu niisamuti petturiga, kes siis lihtsameelsetelt raha välja pumpab. Kuid peategelane pole selline kergeusklik, tema on lapsepõlvest saati osalenud kõiksugu kelmustes ja pätitegudes. Ja peale kursuse lõppu nõuab ta õiglust, mille peale maag vaid mühatab ja viitab sellele, et midagi pole võimalik tõestada. Seejärel kelm... ja maag pistetakse... jõutakse kokkuleppele... kuid seejärel põgeneb... kelm saab viimase võimaluse... mille järel... Jälle... aga tasu on hea.\nÜhesõnaga, tore lugu. Kelm püüab maagil naha üle kõrvade tõmmata, aga võta näpust, pealegi, et midagi on ta maagilt siiski õppinud... kuid see õpitu on surmanuhtlusega karistatav. Ning nii on kelm munepidi pihus. Viis, kuidas Parker napilt ja särtsuga seda lugu jutustab, on ikka päris mõnus. Muidugi, kelmilugu pole fantasys iseenesest miski haruldus, ent kui on stiili selle jutustamiseks, siis see on hea. Ühesõnaga, kui soovid lugeda Abercrombie laadist midagi helgemat, paistab päris hästi sobivat Parkeri leebe küünilisus. (Ja tuleb välja, et autor kirjutab comic fantasy romaane Tom Holti nime all, niipalju siis...)\nvaata lisaks: 6/10, fantaasia, huumor või nii, jutt, K.J. Parker, strahan, Tom Holt\nkirjutas kolm umbes 09:01 1 tarkusetera\nSimon R. Green – Bomber's Moon (Operation Arcana, 2015)\nLugu, mille maailm on nii totter, et muutub viimaks päris lõbusaks ja omamoodi huvitavakski. On Teine maailmasõda ja briti lennuvägi on valmis lendama Dresdenit maatasa pommitama, ning ootavad preestreid, kes peaks lennukitele asuma. Lennukid on vähe teistsuguse sisustusega kui muidu nende sõidukite puhul, nimelt on sisemus kaetud piiblitsitaatidega täidetud lehtedega. Ja preestrit läheb vaja selleks, et nad kutsuksid (või avaksid kanalid) lennukitele kaitseks... taevased inglid. Nimelt on Teise maailmasõjaga ühinenud ka taevalikud jõud – peale seda kui kaotusseisus natsid kutsusid endile appi Põrgu jõud (sest Taevas keeldus neid aitamast). Ja kui osaleb Põrgu, peab osalema ka Taevas (vahepeal illustreerib pommituslennukiga kaasa “lendav” ingel seda, miks käesolevat inimestevahelist konflikti ei või lahendada inglite ja deemonite vahelise madinaga), tasakaal peab valitsema.\nEt inglid on teadagi enamvähem positiivsed (kuigi üsna elukauged), siis sellevõrra hullemad on deemonid, kes nõuavad natsidelt abistamise eest suurel hulgal inimohvreid. Kuna sõjavangid ja juudid on deemonitele ohvriks toodud, kasutasid natsid nüüd sakslasi ohvriannina – Dresdeni puhul ongi neil plaan seal elavad inimesed riituseohvriks tuua. Süsimusta huumorina on brittide pommitamise üheks eesmärgiks päästa linna elanikkond põrgust, et dresdenlased pommirahe läbi taevasse pääseksid.\nLennuvägi jõuab sõjategevuse ja deemonite laastatud kontinendi kohal lennates lõpuks Dresdeni ja puhkeb võitlus inglite toetatud briti õhuväe ja deemonitega tugevdatud natside õhutõrje vahel. Brittidel õnnestub suurtest kaotustest hoolimata linn maatasa põletada. Ja nii edasi, kõigest ei saa siin kirjutada.\nÜhesõnaga, algselt tobe ja läila maailm muutub jutu edenedes üha süsimustemaks huumoriks, tekstist on raske kedagi inimlikult positiivset leida (eks need brittidest õhuväelased on ka pigem karikatuurid). Võibolla lugesin mittekristlikus vaimus (autori intervjuust ei oskagi suurt midagi arvata), aga lõpuks moodustus minu jaoks päris irriteeeriv tekst, mida ei osanud üleüldse oodata. Meeldiv üllatus.\nvaata lisaks: 6/10, ateisti peavalu, jutt, madin, Simon R. Green, teine maailmasõda\nRaamatu sisuline ülesehitus kirjeldaks kui helguse lagunemist, esimeste lugude pea päikseline meeleolu läheb üle kiiksuga muinasjuttudeks, sealt edasi üpris jõhkraks sotsiaalkriitiliseks satiiriks, viimaste lugudega saabub teatud rahunemine või ka nö suurtest eesmärkidest loobumine (hea küll, ega need 13 lugu ei lase just nii lihtsalt end lahterdada). On poeetilisi hetki ning ka jõhkruseni rämedust. Autor ühtaegu loob muinasjutulist maailma (raamatu esimeses pooles) ja samas teistes tekstides laseb tumedamatel meeleoludel üle ääre vastu nägu kobrutada. (Segaseks jääb “Pirgit Toomasel külas”, et mis see siis nüüd täpselt on.) Ja eks siin ole mõningaid teemasid, mis võivad mõnel lugejal üle visata (või vastupidi), no seentest või lammastest või mõni väiksem irriteerivam detail... ja muidugi need sotsiaalkriitilised rahmeldamised tänapäeva olukorra kallal... Seda erandlikum tundub raamatu avalugu oma täielikus helguses (mille otseseks vasteks võiks olla “Reede” oma sihitu vägivallaga enda vastu).\nvaata lisaks: Martin Oja\n08 juuni, 2015\nIlus südamlik lugu, samas mitte nii väga ninnu-nännutav. Jutustaja töötab geneetikalaboris koristajana ja toob sealt endale koju ühe seal loodud lumemehe, mis polnud laborile just õnnestunud projekt ning niiehknaa oli plaanis see toode hävitada. Aga et koristaja sai laborirahvaga hästi läbi, siis, miks mitte, viigu koju. Ja kutil oligi parem, seltsiks või nii, on kasvõi pühade ajalgi keegi kodus lisaks. Lumemees oli selline chill tegelane. Istus majatrepil ja vaatas kaugusse. Vahel vaatas koos kutiga ka telekat. Ümbruskonna poistele meeldis selline hiiglaslik karvane olend, polnud ähvardav ega midagi, ta lihtsalt oli. Kui muidu lumemees end puutuda ei lasknud, siis ühe poisiga sai see ühele lainele, ning õppis poisilt tervituseks kätt suruma. Aga muidu, istus majatrepil või oma kuudis, midagi vist mõtles ja tundis, aga kes teab.\nKuid geenitoodetega on see värk, et mingi aeg... need jõuavad oma toimimise lõpuni. Nii ka lumemehega. Ja lõpp on nende puhul vähe teistsugune kui muidu elusolendite vananemise puhul. Vaesed lapsed seda ei teadnud. Lõpp on lõpp.\nNagu öeldud, kuidagi südamlik lugu. Jutustaja pole mingi imal pisarakiskuja, ta hoiab lumemehest jutustades teatud distantsi, ei pea teda koduloomaks või inimlaadseks; ta on näinud, mis nende geeniprojektidega saab. On siis selline lähituleviu maailm, kus loomade väljasuremine on ehk olnud päris ulatuslik. Ent on geenilaborid (või kloonimine?), mis toodavad muuseumitele või eriloomaaedadele selliseid projekte. Tegelt oleks ilus peale selle teksti lugemist mõni pisar valada ja vähe härdaks muutuda. Hea töö.\n“They tried to teach it to talk but it wasn't interested. Not mute but just quiet. Unusual for a hominid I am told. Doc Ayers says we are all howlers.\nIt didn't have many expressions. Looking shocked was one of them. Alarmed is more the word. Looking uninterested was another. Not bored, just not interested.\nSometimes it mumbled. Talking to itself. It was part of its thinking process, I believe, but there didn't seem to be a language involved. Maybe there was, but it didn't sound like words to me.” (lk 96)\nvaata lisaks: 6/10, jutt, Terry Bisson\n07 juuni, 2015\nDaniel Abraham – The High King Dreaming (Fearsome Journeys, 2013)\nAntoloogia seniloetud lugudest igavaim tekst. Kui seni tundus Canavani jumalannalugu vähe ilmetu, siis seekordne kuningalugu on minu jaoks ikka päris keskpärane jutuvestmine, selline tekst, mis aitab oma hallusega teistel vähegi elavamatel lugudel natuke rohkem särada.\nLugu siis sellest, kuidas kuulus Kuningas, erinevate riikide ühendaja oma võimu alla, on suikunud surmaunne, aga kuna tegemist ikkagi maagilise maailmaga, siis ta jälgib oma teispoolsusest, mis saab edasi riigist, mida ta oli nii suure vaevaga ühendanud – kas uus valitseja suudab koos hoida alistatud maade juhid, kas jätkub nö demokraatlik protsess ehk üldiste (või õigemini legendaarse Kuninga) ideaalide järgmine. Või siis järgneb kaos, nagu on juhtunud mitmeid kordi, kui elust suurem valitseja on oma kokkuvallutatud impeeriumi maha jätnud (siin loos on küll selline kalevipoeglik ennustus, et kui suurim häda käes, küll siis Kuningas aitama tuleb). Et kadunud kuningal puudub poeg, saab impeeriumi valitsejaks üle noatera ta tütar. Jah, muidugi on tütart kasvatatud isa poolt valitsejaks, aga... kas teda kuulavad teised vägevad valitsejad, kas ta suudab impeeriumi ohjes hoida ja juhtida seda läbi võimalike hädade, kas impeerium areneb edasi? Ühesõnaga, uus Kuninganna seisab vastamisi mitmete raskustega, olgu need siis vaenlased või ilmavimkad. Mis lahenevad alles siis, kui... noh, temast väljub poiss, kellest peaks kasvama järgmine Kuningas (sest troonil saavad istuda vaid õige verega järeltulijad).\nNoh, selline actionivaba paatoslik lugu. Nagu õrnalt vihjatud, pole lugu just modernsetest aadetest kantud, ses suhtes pole vast suuremat vahet, kas lugu ilmus 1953 või 2013, ikka selline... traditsiooniline mull-mull-mull, sobilik žanri paadunud austajatele.\nkirjutas kolm umbes 17:47 0 tarkusetera\nvaata lisaks: 3/10, Daniel Abraham, fantaasia, jutt, mõõgatärin, strahan\nSaladin Ahmed – Amethyst, Shadow, and Light (Fearsome Journeys, 2013)\nEt tegemist on fantasy antoloogiaga, siis on seegi lugu... fantasy. Seniloetud lugudest pole veel ükski selline olnud, millel võiks olla seoseid meile tuttava nö reaalse maailmaga, ikka on tegemist väljamõeldud maailmaga ja kõik (“Operation Arcana's” on vähemalt kaks-kolm lugu, kus võiks olla tegemist tavareaalsusega – see, kus tänapäeva sõdurid sattusid põrgusse või golem või kui nõukogude naislendurid Teises maailmasõjas tegutsesid). Käesoleva loo puhul on siis araabiapärane maailm, kus muuhulgas tegutsevad kõiksugu maagilised vaimud ning nö loominimesed või inimelajad (kes tekkinud musta maagia tagajärjel). Tegemist võiks olla avalooga suuremasse narratiivis, sest loo lõpp jääb vähe lahtiseks.\nZok Raudsilm ja tema partner jänesnaine Hai Hai jäävad vahele ühe maja röövikatsel; selgub, et neid veetigi lõksu ja neid läheb vaja selleks, et nad osaleksid ühes teises varguses – koos kaaslastega peavad nad leidma ühest mahajäetud kindlusest diadeemi, milles peitub maagiline hing. Seda hinge on vaja, et tagasi luua tumedad jõud (the Shadow Weavers), mis on taas peale paari aastatuhande tagust lüüasaamist siia maailma tulnud. Probleem ongi selles, et need tumedad hinged on sealsamas mahajäetud kindluse katakombides ning valmis alustama riitust, millega see diadeemi peidetud hing enda valdusse saada. Et Zok ja ta neli kriminaalset kaaslast seda tööd kindlasti teeks, on nende kaelte ümber ametüstist keed, mis ühe maagilise sõna peale võivad kokku tõmbuda ja nii oma kandja peast ilma jätta. Jama värk. Noh, kirev seltskond jõuabki neisse katakombidesse ja asjad ei lähe üldsegi nii nagu töö tellija plaanis...\nEhk siis üpris lööv lugu, kus on päris mitu lõbusat vandumisvormelit (no veider öelda, et just selline asi esile kerkib, aga noh, need on pooleldi naljakad). Seekordses loos pole peategelastel maagilisi võimeid, küll aga puutuvad nad sellega küllaga kokku. Loos esineb ka üks hull pervert, kes on päris õudne (hiiglane, kellele on lapse käed külge monteeritud). Kas Ahmedi romaanis oli sarnane jumalate süsteem, äkki on lausa tegemist sama maailmaga? Ei oska öelda. Loetav värk.\nkirjutas kolm umbes 20:11 0 tarkusetera\nvaata lisaks: 5/10, jutt, mõõgatärin, olendid, Saladin Ahmed\nkirjutas kolm umbes 11:37 0 tarkusetera


Nüüd saate Amazon iPadis uue iPad Mini reserveerida IPhone'i uudised\nIgnacio Sala | 17/09/2021 12:15 | Värskendatud versioonile 17/09/2021 12:21 | iPad\nKoos iPhone 13 esitlusega teatas Apple igatahes, kauaoodatud iPad mini uuendamisest-mudelist, mis on säilitanud sama disaini kui esimene põlvkond, mis turule toodi 2012. aastal. See uus põlvkond saab nüüd Amazo kaudu broneeridany Apple Store'ist.\nPeamine uudsus, mida uus iPad mini pakub, on disain, a disain on väga sarnane iPad Airis leiduvaga, mis on võimaldanud ekraani suurust laiendada 8,4 tollile viie eelmise põlvkonna 7,9 võrra.\nDisainimuudatusega on uus iPad mini, XNUMX. põlvkonna iPad mini, saanud puute ID -ga kodunupp seadme ülaosale. Lisaks on see lisanud ka ühilduvuse teise põlvkonna Apple Penciliga.\nTuleb meeles pidada, et viienda põlvkonna iPad mini oli selles valikus esimene, mis ühildus Apple Penciliga, kuid esimese põlvkonna, mis kujutab endast uut investeeringut (115 eurot rohkem), kui tuleme eelmisest põlvkonnast ja ilma kahtlema selle mudeli kasutajatele pole see naljakas.\nKuuenda põlvkonna iPad mini seest leiame protsessori A15 Bionic sama protsessor, mida leiame kogu iPhone 13 tootevalikust. Lisaks on suurendatud RAM -mälu mahtu, ulatudes kuni 4 GB -ni.\nLa esikaamera on paranenud, ulatudes kuni 12 MP -ni ultra lainurga ja laadimispordist saab USB-C, mis võimaldab meil laiendada selle seadme ühendusvõimalusi, nagu kogu iPad Pro valik.\nAlgtaseme iPad mini, millel on kuni 64 GB salvestusruumi Selle hind on 549 eurot ja see on saadaval teie broneeringu jaoks nii Amazonis nagu Apple Store'i kaudu.\nJa pidage meeles, et täna kell 14 alustatakse iPhone 00 ja iPhone 13 Pro mudelite broneerimist.\nTäielik tee artiklini: IPhone'i uudised » iPad » Uus iPad mini on nüüd Amazonist ettetellimisel saadaval\nVeebipoed suletud! Vähem kui kahe tunni pärast algavad iPhone 13 ja iPad mini broneeringud


Andres Sõnajalg: kui vaid Aidu park on julgeolekuprobleemiks, tuleme riigile vastu | Tuuletehnoloogia Liit\nAndres Sõnajalg. FOTO: Ants Liigus\nMe oleme valmis riigiga igakülgset koostööd tegema, aga kas seda on ka riik, küsib vaidlusalust Aidu tuuleparki arendav Eleon Green OÜ juhatuse liige Andres Sõnajalg.\nMe oleme Aidu tuuleparki arendamisesse panustanud juba kümme aastat oma elust ja pannud panti pea kogu oma maise vara. Kindlasti on lihtsamaid ärivaldkondi, kui tuuleparke ja uusi tuulikutüüpe välja arendada, kuid usume tõesti, et Eesti tehnoloogial põhinevast Eleon tuulikust võiks saada Eestile uus ekspordiartikkel, mis kasvatab kõigi eestlaste jõukust. Selleks on meil vaja ehitada kasvõi üks referentspark, mis võimaldaks Eleoni tehnoloogiat tõestada – ja tegelikult ei ole ausalt öeldes vahet, kuhu see tuleb. Aidu tuulepark on lihtsalt üks vähestest piirkondadest Eestis, kuhu üldse saab sellist parki ehitada ja meile on selleks väljastatud ehitusload, mida pole keegi kunagi kohtus vaidlustanud.\nKui tõesti on viimasel paaril aastal ühtäkki avastatud, et just see Eesti tehnoloogiaga tuulikutega tuulepark ainsana kahjustaks märkimisväärselt riigi julgeolekuhuve – mida meie ei usu, sest rahvusvahelistelt ekspertidelt tellitud uuring seda ei kinnita – siis olgu, erinevalt ametnikest oleme valmis päriselt vastu tulema. Oleme valmis püstitama ülejäänud tuulikud ka asendusmaale ja maksma selle eest iga kuu täpselt samasugust hoonestusõigustasu nagu praegu Aidus. Hetkel on ainsaks sobivaks alaks Tootsi tuulepark Pärnumaal, mida valitsus püüdis paar aastat tagasi Eesti Energiale anda mitterahalise sissemaksena aktsiakapitali (loe: tasuta), kuid millele ülejäänud sektor, kes on maksnud võrreldavate parkide eest kordades suuremaid summasid, seisis vastu. Eleon tuulikutele on seal ehitusload juba praktiliselt väljastatud.\nTootsi tuulepargile soovitakse panna avalikule enampakkumisele, kuhu võivad kandideerida kõik maailma ettevõtted, kaasaarvatud ettevõtted, kelle taga naaberriigi Venemaa huvid. Aga on ka teine võimalus, eraldada see maa Eesti tehnoloogiaga Eleon tuulikute referentspargiks, mille kohase ettepaneku me oleme juba kaks aastat tagasi mai alguses teinud. Ja saagu siinkohal veelkord öeldud: me ei taha midagi tasuta, me oleme valmis selle eest maksma õiglast tasu. Selleks on ka vastav uus säte riigivaraseaduses Eesti majandusarengule olulise investeeringu tegemiseks, mida Eleoni innovaatiline suure ekspordipotentsiaaliga tehnoloogia kindlasti on.\nArusaadavalt rikuks selline valitsuse vangerdus riigiettevõtte Eesti Energia huvisid, mis on pärast suurima konkurendi Nelja Energia ostu juba kindel, et saab oma tuuleenergia monopoli veelgi suurendada ja pargi välismaised tuulikud täis pikkida. Teisalt oleks see võimalus näidata, et riik toetab innovatsiooni ja soodustab erainvesteeringuid majandusse. See on ka võimalus tõestada, et energiasektoris ei kehti üksnes riigikapitalism ja Eesti Energia ainuvõim.\nÜhes vabaturumajandusega riigis ei saa olla nii, et riigiettevõttele kehtivad ühed reeglid ja teistele teised. Vähesed ilmselt teavad, et Ida-Virumaal Narvas laiub vaid paari kilomeetri kaugusel Venemaa piirist Eesti Energia tuulepark 17 tuulikuga, mille tipukõrgus on 149 meetrit. Kaitseministeeriumi jaoks ei olnud probleemiks ka Eesti Energia Aulepa tuulepargi kõrguspiirangute värske suurendamine 50 meetri võrra ja seda olukorras, kus kooskõlastust andes 2017. aasta aprillis toodi välja, et juba olemasolevad elektrituulikud paiknevad kahe õhuseireradari otsenähtavusalas ning asendades olemasolevad elektrituulikud 50 meetrit kõrgematega suureneb elektrituulikute asetus otsenähtavusalasse veelgi. Need tuulikud pole kaitseministeeriumi jaoks probleem, aga kaks Sõnajalgade tuulikut viiekümne kilomeetri kaugusel piirist on kõige suurem julgeolekuprobleem üldse.\nOleme pakkunud kaitseministeeriumele välja Saksamaa ja Soome ülikoolide teadlastega välja töötatud mitmesuguseid kompenseerimismeetmeid, kuidas Aidu tuulepark teha praktiliselt radarile nähtamatuks – alates tuuliku parameetrite muutmisest, stealth-tehnoloogia kasutamisest kuni radari suhtes ridades asuvate tuulikute pöörlemise sünkroniseerimiseni – kuid kaitseministeeriumi ametnikud pole lihtsalt tahtnud meiega sisulist koostööd teha. Loodi küll komisjon, mida nüüd kaasamise õigustusena tuuakse, kuid see komisjon koosnes vaid ametnikest, meie palvet kaasata sellesse tuuleenergia eksperte ja esindusorganisatsioone tuimalt keelduti. On selge, et sellised komisonid on lihtsalt probleemi matmiseks ja tagantjärgi enda õigustamiseks. Me oleme valmis riigiga igakülgset koostööd tegema, aga kas seda on ka riik?


Eesti sünnipäevad vabas riigis ja okupatsioonide ajal\nEesti vabariigi esimese sünnipäeva paraad 24. veebruaril 1919. „Kogu ümbrus, puiesteed ja Harju värava mäe künkad on rahvast täis. Vihaselt vaatab Peeter oma kiviselt astmelt mässajate tšuhnade peale. Tema ees lamab põrmusse paisatud isevalitsuse sümbol – kahe peaga kotkas,“ kirjutasid toonased ajalehed. Foto: Parikas/Filmiarhiiv\nAllan Espenberg, 9. veebruar 2018 20:45\n„Tuletage meelde, kuidas priius meile tuli. Vabadus tuleb iga rahva juurde jättes verejäljed järele. Meie iseseisvuse koidik oli iseäranis hirmus. Ta oli nagu öine tormide mäss kohisevas meres: purustasid võõrad väed, rõhus raudne okupatsioon, siis enamlaste veretöö õudsed pildid… Siis tuli hommik. Päike paistis ühel ilusal hommikul vaikselt ja sätendavalt üle vaba, iseseisva Eesti pinna… Sa olid vaba, Eesti pind. Meie esivanemate põrm, sa puhkad nüüd jälle vabas mullas. Sa oled vaba, Eesti rahvas…” Nii kirjutati konsistooriumi ja piiskopi läkituses Eesti evangeelse luterliku usu kogudustele Eesti iseseisvuse 10. sünnipäeva puhul.\n1. sünnipäev 1919 – Eesti on täiesti vaba!\nIseseisva Eesti esimese sünnipäeva ajal käis veriste lahingutega Vabadussõda, mis mõjutas ka riigi sünnipäeva tähistamist. Ajalehed kirjutasid siiski, et 24. veebruari, mis oli riigipühaks kuulutatud, tähistati kogu Eestis. Kirikutes peeti jumalateenistusi, koolides loeti ette iseseisvusmanifesti, korraldati koosolekuid, rongkäike ja pidusid. Linnad olid kaunistatud sinimustvalgete lippudega. Nii kodu- kui ka välismaalt sooviti Ajutisele Valitsusele edu ja jõudu riigi juhtimisel. Kuna oli sõda, siis korraldati mitmel pool korjandusi Eesti sõjaväe tarbeks.\nLeitnant Julius Kuperjanovi surma mõistatus (47)\nEesti uudised 23. märts 2018 21:39\nVAATA JÄRELE: Tallinnas muutuvad liikluskorraldus ja sõidumarsruudid (1)\nEesti Vabariigi 100. juubel 23. veebruar 2018 14:07\nKÜLMAKRAADID AASTAPÄEVAL: kas paraadi ähvardab ärajäämine? (33)\nEesti Vabariigi 100. juubel 19. veebruar 2018 17:43\nLeedu 100 pidustustele saabub 11 delegatsiooni ja 9 presidenti, Eesti külalisi ei kutsu (119)\nMaailm 15. veebruar 2018 13:36\nViljandlane 19. veebruar 2018 20:43\nEnamik inimesi teadis ka okupatsiooni ajal,millal on Eesti Vabariigi aastapäev ja kitsamas ringis tähistati seda samuti.Vaadates neid pilte nt.1943 aasta ,,Sakalast"-meenub selline okupatsiooniaegne maakonaleht,nagu ,,Tee Kommunismile",1980-datel aastateloli trükitehnika niivõrd kõrgel tasemel jutumärkides,et ajalehe piltidest ei olnud kuidagi võimalik välja lugeda,mis seal kujutatud oli,erinevalt 1943 aasta Sakalast,kus oli kõik selge ja isegi värviline!\nParaad 1938.a. Päts valetas rahvale: 11. veebruar 2018 12:04\n"Meie relvastatud rahvas ei karda mitte kedagi jne. Paraad oli toona küll uhke ja võimas, aga peagi reetis julgete sõnade autor Päts rahva.


Uus Alcatel kahe korraliku värviekraaniga - Äripäev\nUus Alcatel kahe korraliku värviekraaniga\nIndrek Kald 09. september 2004, 00:00\nAlcateli uudismudeli välimine ekraan näitab 65 000 värvi ning suurem siseekraan lausa 262 000 värvi. Telefonil on 0,3megapiksline digikaamera, mis pakub ka suumimise võimalust.\nKaameraga saab salvestada kuni viiesekundilist videot, mida võib seejärel siduda telefoniraamatus oleva nime ja numbriga. Kui see inimene teile helistab, näete ekraani eelnevalt salvestatud videoklippi. Lisaks tavapiltidele saab selle Alcateli mudeliga teha ka nn efektfotosid ehk näiteks mustvalgeid, õlivärvitoonides ja päikeseloojangupilte.\nSamuti saab fotodele lisada telefonis ka raame, lilli jms joonistusi. Autoportree tegemisel võib telefoni esiküljel olevat ekraani kasutada peeglina. Pildistamisel saab valida kolme kvaliteediastme vahel.\nTelefoni välimise ekraani all asetseb kaamerasilm, mis vahetab sõltuvalt telefoni tegevusest värvi: laadimise ajal põleb seal punane tuluke, kõne ajal violetne ja pildistamise ajal sinine. Samamoodi muutlik on telefoni menüü taustagraafika, valida saab kolme värvi vahel. Telefonis on nelja mängu.\nAlcatel 835 helinad valmisid koostöös muusikariistade tootja Yamahaga, polüfooniliste meloodiate loomisel kasutati enam kui sadat instrumenti. Alcateli saab juhtida ka häälkäsklustega ning rääkida telefoniga käsi vabaks jättes. Telefoni klapp on aktiivne ? selle avamine tähendab ka sissetulevale kõnele vastamist.\nTelefoni väikeseks miinuseks võib lugeda kahesageduslikkust, nii et USAs seda kasutada ei saa. Samas on paljude teiste tootjate enamik mobiile juba kolmesageduslikud. Lisaks on uuel Alcatelil vähe mälu, kõigest kolm megabaiti.\nUus Alcatel on üks pisemaid kokkupandavaid mobiile maailmas, kaaludes 88 grammi ning olles vaid 20 mm paksune. One Touch 835 sisaldab kalkulaatorit, valuutakonverteerijat, diktofoni, Outlookiga ühilduvat kalendrit. Alcateli uudismudel maksab 4590 kr.\n835 on Alcateli esimene merekarbiks (inglise keeles clamshell) nimetatav klapiga telefon. Kui Aasia tootjad hakkasid klapiga, pööratava ekraaniga telefonide toel juba ammu turgu vallutama, siis mobiilituru liider Nokia tutvustas oma klapiga telefone alles tänavu suvel.


Tarkusel on Piibli järgi mitmeid aspekte. See on nii teadmisterohkus kui ka oskus teadmisi õigesti ja õiglaselt kasutada (näiteks oma elus otsuseid tehes või kohut mõistes - suurepäraseks näiteks on siinkohal Mooses või Saalomon). See on ka arukus ja mõistlikkus, mille abil inimene oskab oma elu õigesti elada.\nKõige olulisemaks aga peab Piibel tarkuse puhul seda, et see on Jumala ja Tema sõna ning tahte, Tema käskude tundmine ja - NB! - sellele vastavalt toimimine: Issanda kartus on tarkuse algus ja Kõigepühama äratundmine on arukus. (Õp 9:10; vrd nt Ps 1)\nJumala tarkus väljendub nii selles, kui imeliselt Ta on kõik loonud, kaasaarvatud meid, inimesi - ja kui imeliselt Ta kõike juhib ja hoiab. Aga Jumala tarkus - Tema toimimisviis ja selle mõte - võib teinekord olla meie jaoks arusaamatu või vastuvõetamatu (vt nt Iiobi raamat või 1Kr 1:18-35, kus apostel Paulus kirjutab inimliku ja jumaliku tarkuse erinevusest ja Jumala toimimisviisist, mis inimestele näib narrusena).\nSuurim ja inimesele vajalikeim tarkus on õppida tundma Jumalat kui oma Loojat ja Päästjat ning tulla Tema juurde, võtta Ta vastu oma ellu ja usaldada ennast täielikult Tema kätte - Jumala suurimaks auks ja omaenda hingeõndsuseks.


Raimo Kangro - rütmist viidud\nEt Raimo Kangro sai just Boccaccio �Dekameroni� ainelise ooperiga �Imelugu� aastal 1974 laiemale avalikkusele tuttavaks, on ühest küljest ilmselt juhus. Aga ehk ka mitte, kui mõelda, et tol ajal klaariks saanud muusikaline �psühhogramm� rändab siiani teosest teosesse, näidates erinevaid tahke.\nIga autoristiil saab lõpuks �psühhogrammiks� � tihendatud, üldistatud tähendusrikkaks vormiks kuulaja meeltes. Iga helilooja kirjutab muusikasse jäävaid kõlavorme, sümboolikat ja elutoonust, mille võimusest ei pääse, nagu pole võimalik vabaneda sõrmejälgedest.\nRaimo Kangro on üks püsivama stilistikaga eesti helilooja. Tema kõlamaailm on ergav, pisut rebitud kontuuridega, rütmist viidud. Esmapilgul ei taha see hästi mahtuda eesti muusika leigelt lüürilisse, melanhoolsesse, kainelt asjalikku või hoopistükkis morbiidsesse üldkõlasse.\nKangro muusika vastujõududest tekkiv elutoonus on vägev ja spontaanne. Pulseeriv liikumine, nagu jooks kõrgplatool, ergav valgus pea kohal. Mõnikord paneb too lõõskav erepunane, too rütmist viidud olek igatsema varjulisemate kohtade, pimeduse ja vaikuse järele. Aga see oleks siis üks teine helilooja.\nKaos ja kellavärk\nKangro muusikat on muu seas seostatud ka neoklassitsismiga � autoritaarse meetrumi, kontserdi�anri eelistuse, mõnede vormitunnuste pärast. Seda karget �-ismi� on eesti muusikas millegipärast eelistatud. Ehk seepärast, et klassitsism oli kindel värk, ratsionaalne, esteetiliselt etableerunud ja ideoloogiliselt enam-vähem steriilne ka. Vana asi ju. Ehk siis ka neoklassitsism. Selles stiilis ringlevad laenatud vormelid ja meetrum võivad kaitsva maski moodustada ja erinevaid rolle lubada, sinna taha annab personaalsustki peita. Eestlasele ehk istubki mask?\nKangro puhul on siiski kahtlane �taga olemisest� rääkida. Tema muusika kõlapilt on nii kohal, nii võimukas, nii varjamatult ja avalikult meeli ründamas kui üldse võimalik. Kus siin veel neoklassitsism ja jaheirooniline mimikri?\nLisaks on võimuka meetrumi varjus paras kaos valitsemas, range raamistiku sees toimub ettearvamatuid, orgaanilisi protsesse. Sünkoobid, liitmeetrumid, põkkuvad meetrumid � lõhutud, katkestatud, narritud, häiritud korrapära. Meloodika � ülisuure ulatusega, veidralt liigendatud, määratu inertsijõuga hüplikud fraasid. Ka kõlamise ruumimaht on enamasti suur, kõrvutamatut kõrvuti pakkuv, servast serva, mõnikord üle serva valguv: vaid hetketi hapraks ja peenetundlikuks taanduv, � et siis jälle täiskõlaks plahvatada. Kangro muu sikas vilksatav lüürikagi kipub eeterlik, kosmiline või siis pisut nihestatud olema.\nRütmijõnksud, hüplik meloodika ja segatud tämbrivärvid tekitavad omajagu määramatust. Meetrum, kordused ja varieerimistehnika aga on nagu korda hoidev ja piitsutav superego, nagu automaatpiloot, mis laseb küll aeg-ajalt kont rolli käest, aga taastab selle igal juhul ja alati.\nMiskitmoodi siis Kangro hoopis ja enamasti põlgab ära tavapärase, meeltele kohase (neo)klassitsistliku iluvormi. Tasakaalustatud, kultuurset, ontlikku, inimlikku �esti annab tema kujundikeelest otsida. Aga kokkuvõttes on kaos ja kellavärk võrdselt vägevad.\nKangro meloodiakäikude järgi võib öelda, et ta on läbinisti instrumentaalne helilooja. Kuigi, sõnadeta muusikat on ta ehk vaid natukene enam kirjutanud. Neli sümfoonianimelist teost. Muud orkestrimuusikat ja kammerteoseid. Hulga kont serte: kahe klaveri tandemile (3), flöödile, viiulile, klaverile (2), fagotile, kitarrile ja t�ellole, kahele klarnetile.\nKangro on kirjutanud ka mitu ooperit ning kantaati, kooriteoseid ja laule, ometi tundub, et tema stiil ei ole intonatsioonikeskne � väga tundliku vokaalse algupäraga. Kõlavärv ja -toonus, rütmifaktuur ja üldkontuur räägivad intoneerimisvarjunditest üle. Esitusprobleemidki ja -finessid tulevadki eelkõige siit, rütmipildi dünaamikast. Sel viisil on Kangro muusika otsekui juba paberil lõpetatud ja valmis, ei otsiskle müstilist uuestikehastumist kõlas, nagu mõni teine, ülisensuaalne autoristiil. Rütmimasina hääl on üle kõige ja paneb kõik paika.\nJu see hääl nii mõeldud ongi � kujundi südamena tuksuma. Jõuliselt rütmiseeritud, lööktehnikas klaveripartii enamasti ei ole määratudki tegelema intoneerimise nüanssidega. Nagu täiskõlas klastrimeloodiadki � üksikheli ja ühehäälne joonis sulandub niikuinii kopsakasse kogukõlasse, mass, värv ja intensiivsus räägivad. Näib, et �intoneerimine� üldse on liigintiimne, liigromantiline toiming neile, kel midagi matkivate, neostiilidega tegemist.\nKangro on üht teerada omal moel jätkanud. Rütmistiihia on Stravinskist alates XX sajandi muusikas valitsenud, meloodilist intonatsiooni allutades, rohkem või vähem kõrvale tõrjudes: hüpnootiline sillerdamine algminimalismi mustrites; karmraske masinavärk postminimalismi töödes (Andries sen); Sergei Prokofjevi urbanistlikud rütmid ja Carl Orffi ülesklopitud massiekstaas; ülesäratatud ja kultuuristatud folkloor (Tormis); ameerika crossover-avangard, milles akadeemiline avangard, d�äss ja eksootilised maailmamuusika rütmid kohtuvad popi- ja rockmuusikarütmidega. Maailmgi on rütmist viidud. Kangro idioom on selles selts konnas üsna oma nägu, laenusid ja inspiratsiooni ühte sulatav.\nÜks asi on, kui rütmideemon muusikainstrumente pidi käib. Ooperis saab meetrum, protsesse suunav ülimus, elusate olevustega kokku. Teada on, et elus inimene võib igasuguste korrastavate jõudude poolt väga piinatud saada. Kangro ooperis �Ohver� (1978 � 81) on näha ja kuulda, kuidas sotsiaalne roll inimest vormib, suunab ja pigistab. (Ja muusikas � rütmi jõud vokaalfraasi). �Imeloos� jälle õnnestavad ja kiusavad lihalikud instinktid surelikku. Deemonlikud, vältimatud jõud mõlemad. Inimene, ühiskondlik ja bioloogiline loom, ei pääse nende käest.\nMaskitagused olevused küll, aga lüüriline kangelane, täisküps humanistlik persoon, ei anna ennast Kangro töödes eriti kätte. Ja kui annabki, siis on too tinglik ja tabamatu persoon sagedasti kuidagi lihtsameelne, infantiilne või algeline.\nNäiteks sümfoonia on selline �anr, kus humanistlik persoon ringi liigub ja sellest suur tähendus sünnib. Kangro pealkirjastab oma esimese sümfoonia �Lihtne sümfoonia� (1976). Järgmine saab nimeks �Sinfonia sincera�, (�Avameelne sümfoonia�, 1986) ja selle nelja osa kujundid haaravad sõnast: I �Persona sincera� (avameelne inimene), II �Dolore sincero� (siiras mure), III �Sincera gioia della vita� (puhas elurõõm), IV �Alla sincerona� (lihtsalt niisama). Veel on Kangro kirja pannud �Tuuru tubasümfoonia� (1985; koos Andres Valkoneniga) ning hiljuti �Clicking Symphony� (�Plõksuva sümfoonia�) mandoliini- ja tsitriorkestrile. Sõna mäng pealkirjades, vormi- ja muidumäng kujundis ning kontseptsiooni ehk Suurt Tähendust ei paista silma ega kosta kõrvagi. Muusika on lihtsalt niisama, omaette, tähtis.\nKangro muusikas vilksatab maskipersoone, juhuslikke ilmeid ja �este. Elus ja surnud klassikuidki tuleb ette. Muusikaliste portreede sarja erinevatele koosseisudele (Displays) alustas Kangro 1991. aastal Steve Reichi ja Mozartiga, viimati (Display VIII, 1996) oli Schuberti varju näha. Peab tunnistama, et ajaloolistest persoonidest on vähe järele jäänud: autoristiil on selle ära seedinud nagu lihasööja taim. Tuleb välja, et stiil on Kangrole nagu toit ja inimene � pigem roll või mask kui tema ise.\nUuemal ajal muidugi öeldakse, et �ise� on fiktsioon � hunnik narratiive, mis loobki personaalsuse, toob õnne ja valu kaasa. Kangro mängib suure mõnuga läbi ühe hääbuva narratiivi � ja Karl August Hermanni laulumäng �Uku ja Vanemuine� (1907/1998) saab uue kuue ning tänapäevase parafraasi nimega �Uku ja Ecu� (1988). Selles kõlavad kaunisti vähemasti ühe Suure Tähenduse leitmotiivid: sillerdav õnn, kõrge kuulutus, otsustav kinnitus, kindel värk ja need teised.\nTeekond särgi vahele\nKui ajaloo ilu, kui metafüüsiline õnn ja valu on koist ja roos test rikutud, mis siis jääb? Siis annab rütm, kehamehaanika füüsilise enesekinnituse. Ja karnevalimask teeb vabaks, loob sotsiaalse ning psühholoogilise turvatunde. Ürgne maski mäng ja keharütmid toidavad üha populaarmuusikat � ja lähevad aeg-ajalt kaotsi professionaalmuusika kõlakeeru kustes. Inimkeha ja looduse rütmid on ühtsed rahva laulu deski. Nii ei ole ime, et Raimo Kangro muusikat on selle instru mentaalsest tihedusest hoolimata seostatud ka eesti rahvamuusikaga.\nRahvale ehk publikule tuli Kangro muusika kohe alguses lähedale. Tuli koos beat- ja rockirütmidega ning märksa varem, kui üleilmne kultuuridemokraatia väljakutele valgus. Demokraatlik, öeldi sel ajal. See oli hea, ja elitaarsus ehk helikunsti üksildumine oli paha. Praegu on umbes samuti, aga nüüd öeldakse kiituseks publikusõbralik, piiride ületamine, alternatiivne ja crossover.\nNeid, kes publikule ehk rahvale lähedale tahavad saada, on tänapäeval hästi palju. Tekib küsimus, kui lähedale peaks saama. Kas särgi vahele? Rokirütmide ja �Dekameroni� peale mõeldes peab arvama, et Kangrol on olnud kõik eeldused särgi vahele saada. Demose ehk publiku peale mõeldes peaks arvesse võtma, et see on natuke ohtlik. Lähed liialt lähedale � kaotad identiteedi.\nEt tõesti hästi lähedale saada, selleks peaks Kangro natukene ilusam, armsam ja tsiviliseeritum olema. Või siis peaksid groteskse rütmimöllu seest mõned kaunid meloodia käänud, mõned rahvahulkadele armsad või masse erutavad sümbolid kätte paistma. Aga ei paista eriti. Tuleb tunnistada, et teel särgi vahele jäi Kangro kunagi varasemal ajal poolele teele seisma.\nKarneval ja moraaliõpetus\nEi saa kuidagi arvata, et Kangro muusika impulsiivne ja ekstsentriline energiavoog on mingi normaalne eesti muusika. Pigem ikka nagu pidu, palagan, karneval või ekstaatiline ri tuaal � enamasti ülevoolava elutoonusega seisundid. Mõnikord omandavad need ohtliku purustusjõu või kõnnivad selle piiri peal. Tekib küsimus, mida see kõik tähendab. Kuidagipidi, mingis vormis, vastupanemisest hoolimata tuleb igal loovisikul see lõpuks ikkagi üles tunnistada. Et mida tähendab ja kuidas peaks üldse suhtuma. Enamasti räägivad komponistid sellest kõigest väga täpselt ja põhjalikult muusika abil, mõnikord sõna abilgi.\nKuigi karnevalil ei tohiks moraaliõpetusega justkui üldse midagi pistmist olla, kirjutas Raimo Kangro 1977. aastal oratooriumi �Credo� Arvi Siia ja �Kommunismiehitaja moraalikoodeksi� tekstile. Kommunismiehitaja moraalikoodeks on range, kuid ilus kristlik dokument � nagu kümme käskugi, kui eraldi võtta. Sina ei pea mitte, sina pead, ja inimene on inimesele � öeldakse seal nagu Piibliski. Maitseasi, aga ka kommunism on üsna kena utoopia, samuti eraldi võttes. Nagu kardetavasti taevariikki. Utoopiate pärast on paraku palju inimesi hukka saanud. 1989. aastal kirjutas Raimo Kangro �Missa süütult hukkunud eestlastele� (Leelo Tungla tekst). 1975. aastal kirjutas Kangro kantaadi �Au võitjaile�. See on universaalne. Võitjad on alati ja tänagi au sees. Usu ja tähendamise kohta on siis erinevaid variante.\nKõige ilusam ja siiram on Kangro eluusk. �Mina rõõmustan, et armastan sind, naine, et sina armastad mind, et meil on lapsed ja et me ükskord sureme,� ütleb autor kantaadis �Gaudeo� (1987) Leelo Tungla suu läbi. Ei kannatusekultust ega lunastuselootust. Vaid tähistaevas sillerdab ja eluiha on paganlikult suur surma läheduse pärast.