Teave liikuvuspaketi jõustamise kohta Itaalias\nItaalia siseministeeriumi liikluspolitsei peadirektoraat väljastas ringkirja, milles teavitati 2. veebruaril Itaalias jõustunud uutest meetmetest.\n1. Digitaalset sõidumeerikut kasutavate juhtide kohustuse kohta pärast liikmesriigi piiri ületamist sisestada selle riigi tähis, kuhu nad sisenevad, on sümboli sisestamata jätmine seaduse 727/1978 artikli 19 kohaselt karistatav rahatrahviga 52–102 eurot. Sama sanktsioon rakendub hilinenud registreerimise korral või kui registreerimine toimub väljaspool mahalaadimissadamat, raudteejaama või piirist kaugemal asuvates peatuspunktides.\n2. Töötajate lähetamist puudutava sätte kohta teatas liikluspolitsei peadirektoraat, et arvestades, et Itaalia ei ole veel selle meetme sätteid üle võtnud, "peab kohaldatavaks" teatud tüüpi kahesuunalist lähenemisviisi. Praktikas – Itaalia territooriumil tegutsemise ja kontrolli eesmärgil – kuni Itaalia on lõpetanud ELi direktiivi ülevõtmise protsessi, võivad lähetustoiminguid teostavad inimesed valida:\n- Jätkata enne 2. veebruari 2022 kehtinud sätete järgimist ja kasutada varasemat kohustuslikku süsteemi või\n- Kasutada IMI-ga ühendatud uut avalikku liidest.\nIRU eksperdid soovitavad kasutada IMI lähetusdeklaratsioonide portaali EL-i autojuhtide osa, kelle suhtes kehtivad lähetusreeglid.


Hellar Grabbi | Nädala autor\n26. veebr. 2015 at 1:28 p.l.\t(Nädala autor 2015) (Grabbi, mälestused, Tartu)\nHellar Grabbi (sünd 1929 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, kirjanduskriitik, toimetaja ja kirjastaja; kolonel Herbert Grabbi vanem poeg.\nPõgenes septembris 1944 Lääne-Saksamaale ja asus 1949 USA-sse. Osales 1955–1964 ajakirja Vaba Eesti toimetamisel ja töötas 1959–1967 USA Kongressi Raamatukogus, esimesed aastad Vaba Euroopa Komitee projekti raames; toimetas–kirjastas ajakirja Mana 1965–1999 ja tutvustas eesti kirjandust ajakirjas Books Abroad/World Literature Today. Oli 1968 Balti Uurimuste Edendamise Ühingu (AABS) asutajaliige. Esines sageli Vabadusraadio — Raadio Vaba Euroopa (RFE-RL) eestikeelseis saateis, varjus seal 1975–1989 poliitika või spordi puhul Kalju Põdra, kirjandust käsitledes Toomas Ranna nime taha. Ta toimetas ja andis välja kümmekond raamatut, muuseas Betti Alveri, Ilmar Mikiveri, Urve Karuksi, Peeter Ilusa, Felix Oinase, Jaan Krossi jt sulest, tema toimetatud on ka Andres Küngi raamat “A Dream of Freedom”.\nGrabbi juhtis 1991–1992 Arnold Rüütli väliseesti nõunike rühma Põhja-Ameerikas ja tegutses 1992 valimisliidu Eesti Kodanik juures, oli viimasest väljakasvanud rühmituse Eesti Kodanike Liit ja hiljem ka Parem Eesti üks rajajaid.\nAvaldanud püsiväärtuslikku esseistikat raamatuis “Vabal häälel: mõtteid kahesajast eesti raamatust” (1997), “Tulgu uus taevas: mõtteid viiekümnest kirjanikust” (1999) ja “Eestlaste maa” (sarjas “Eesti mõttelugu” 2004). Toimetanud koguteose “Vaba Eesti tähistel” (2000). Aastast 2002 on Grabbi avaldanud peatükke oma mälestustest Eesti ajakirjanduses; 2008 ilmus esimene mälestusteraamat “Vabariigi laps”.\nKatkend: Seitse retke isamaale, Ilmamaa 2010, lk 178-184.\nBeekmanid tulevad hotellituppa mind ära saatma ja autoga sadamasse viima. Aega jääb juba napiks, aga mina alles hakkan pakkima oma kahte kohvrit. Jätkan pakkimist, samal ajal nendega vesteldes. Ühes toanurgas oli hunnik kingitud ja ostetud raamatuid ning igasuguseid muid trükiseid. Neid sorteerides – mida võtta, mida jätta – pistan ühed kohvrisse ja teised viskan laias kaares teise toanurka. Kõik kohvrisse ei mahu. See teeb Beekmanitele nalja. Vladimiri nägu tõmbub korraks siiski tõsiseks. Ta märkab ja korjab põrandalt üles mitu ingliskeelset pamfletti, mis käsitlevad eelmise aasta Praha kevadet ja hiljem Tšehhis toimunud sündmusi, mis kulmineerusid Varssavi pakti vägede sissemarsiga ja inimliku näoga sotsialismi taotleva Dubčeki valitsuse kukutamisega.\nNeid lehitsedes veendub ta, et tegu ei ole läänepoolse, vaid hoopis nõukogude propagandaga, mille ma olen kuskilt üles korjanud. Tõesti, ma ei tulnud Eestisse levitama päevakajalist poliitpropagandat, pagulaslendlehti, antikommunistlikke traktaate ega piibleid, mida organiseerisid mitmed keskused Läänes. Tulin Eestisse, et näha siinset olukorda oma silmaga ja kogeda seda omal nahal, rajada isiklik kontakt loovintelligentsi esindajatega. Tulin oma kõrvaga kuulama, mida arvavad eesti rahva olevikust ja tulevikust hääled rahva seast kooliõpilasest professorini, töölisest ja kolhoosnikust nomenklatuurse asjameheni. Tulin selleks, et näha Eesti loodust ja Eesti linnu, nii palju kui võimalik. Tulin õppima, mitte õpetama. Küll aga tõin kaasa tsensuurivaba teavet maailma reaalpoliitilisest olukorrast, rääkisin eestlaste kultuurilisest ja poliitilisest tegevusest lääneriikides ning ergutasin solidaarsust ja aktiivsust rahvusliku mõtte pinnal, et Eesti iseseisvuse paleus püsiks jätkuvalt meie lootuste ja tegevuse kõrgeima sihina.\nKraami on rohkem, kui on võimalik kaasa viia. Sugulased ja tuttavad on andnud Irja ja poiste jaoks ning mulle endale seda, mida Ameerikas ei ole: eesti leiba, eesti viina, eesti sprotte ja kilusid, eesti šokolaadi, eesti raamatuid ja heliplaate ning eesti suveniire. Peale suveniiride kõik väärt kaup. Turistide tarbeks tehtud suveniirid on üle maailma üks tüütu ja kahtlane praht, millega pole midagi peale hakata. Pigem tarbekunsti valdkonda kuuluvale rahvariides nukule ja õllekapale leian siiski kohvris ruumi.\nOtsejoones praagin välja kaks rasket ja ruuminõudvat „Vana Toomase” lampi. Eelmisel aastal saime neid juba kaks tükki ja ma ronisin laevatrepist üles, kohvrid käe otsas ja lamp juhtmeidpidi kaelas rippumas. Koos nendega ja teiste suveniiridega jääb maha üle tosina raamatu, kuhi muid trükiseid ja igasugust pudi-padi. Kaks kohvrit ja kaks kandekotti on pungil täis. Vladimir aitab need autosse viia ja roolib mind sadamasse. Ma ei tea veel, mis mind ees ootab.\nKõnelused KGB ohvitseridega\nMõni päev pärast laulupidu, kui avasin koputuse peale hotellitoa ukse, oodates tuttavat nägu, seisin vastakuti võõra mehega. „Kas ma tohin korraks sisse astuda?” küsis võõras viisaka, kuid tesit võimalust välistava hääletooniga. Sisenedes ta tutvustas end: „Ma olen Nõukogude julgeolekuohvitser, minu nimi on Ilmar.” Perekonnanime ta ei ütelnud ja tõenäoliselt ei olnud eesnimigi õige. Mees oli minust ehk veidi noorem ja lühem, umbes meeter kaheksakümmend pikk, tumeblondide lainjate juustega ja sportliku rühiga.\n„Kas te olete nõus minuga veidi kõnelema?” küsis ta. Tajusin, et mulle jäeti keeldumisvõimalus. Teise riigi kodanikku ei saa ju selleks põhjuseta sundida. Aga äraütlemist ma ei kaalunud. Olin juba enne Eestisse saabumist kindel, et üks mu seekordse küllakutse motiive oli KGB soov minuga lähemalt tutvuda ja mind n.-ö. Läbi katsuda. Seepärast valiti kutsujaks VEKSA asemel vähem ametliku asutusena „Spordileht”, mis võimaldas mul Tallinnas, aga ka Tartus ja Pärnus liikuda ja tegutseda omapead, seda muidugi KGB salajase jälgimise objektina ja mu tutvusringkonnas leiduvate KGB-sidemetega isikute vaateväljas. Üks nendest oli „Spordilehe” toimetaja. Teisi võisin oletada, aga mitte täie kindlusega. Ma siiski ei arvanud, et KGB võtab minuga kontakti nii selgelt ja sirgjooneliselt. Arvasin, et seda tehakse variisikute, mõne kohaliku agendi ja usaldusisiku, aga mitte end kohe alguses KGB ohvitserina esitlenud mehe kaudu.\nMa ei mäleta, mida vastasin, võib-olla „miks mitte” või „heameelega”. Ma ei kartnud kedagi ja olin oma võimetes, teadmistes ja truuduses Eesti Vabariigile kindel. Seda parem, et julgeolekuohvitser, mõtlesin, seda huvitavam. Olgu kasvõi kindral August Pork ise. Nii saab kõige peremini teada, mis mängu nad minuga kavandavad.\nIlmar ei jäänud kauaks. Pärast mõnda sissejuhatavat lauset asus ta asja juurde. Teatas, et minu sooviavaldus käia Tartus ja Pärnus rahuldatakse. Ametliku loa saan kätte viisade osakonnast. Sõidud kolme linna vahel võin teha bussiga, kuid ta soovitas mul vahepeatustes mitte bussist väljuda ning mitte mingil juhul, kas või kogemata, bussist maha jääda. Ta lisas, et järgmine kord võtab ta minuga ühendust Tartus „Pargi” hotellis, kuhu ma võtku endale tuba. Kogu jutule kulus vähem kui kümme minutit.\nSaingi mulle juba tuttava Pahkla käest 3. juulil välja antud, ENSV Siseministeeriumi viisade osakonna ülema allkirjaga loa (mis on mul alles): „Lubatud väljasõit Tallinnast: Tartu, Pärnu 5. juuli 1969-8. juuli 1969.” Väga tore! Kaks ööpäeva kummaski linnas oli erakordne vastutulek. Tavaliselt välismaalastel ei lubatud Tartus üldse ööbida. Tartusse sõitsin marsruuttaksoga, reisikaaslasteks „Spordilehe” toimetuseliige Henn Saarmann.\nTartus võttis Ilmar „Pargi” hotellis minuga ühendust, nagu kokku lepitud. Ta koputas mu numbritoa uksele just sobival ajal, ilmselt teades, millal olen kohal ja üksinda. Ta kutsus mind jalutuskäigule. Tegime tiiru Toomemäel ja selle lähedal. Oli veidi imelik ja kõhe kõndida ringi koos KGB-lasega, mul oli ju Tartus tuttavaid. Tuligi vastu Marju Lauristin, kellega olin eelmisel päeval koos olnud. Teretasin teda, kuid ei peatunud mõne sõna vahetamiseks. Ka seekord ei olnud Ilmariga pikemat juttu. Ta pakkus kokkusaamist Pärnus ülejärgmisel päeval kell 10.00 Lydia Koidula kuju juures. Toa soovitas ta võtta „Võidu” (nüüd „Viktoria”) hotellis, mille ees väikeses pargis pidi see kuju seisma.\nPärnusse ma ei sõitnud bussiga, vaid kasutasin Harry Õiglase lahket pakkumist teha Teaduste Akadeemia autoga retk Lõuna-Eestisse, välismaalastele täiesti keelatud piirkonda. Arvasin, et kui KGB minuga rääkida tahab, siis kannatavad nad selle üleastumise välja.\nMa ei tahtnud olla Koidula kuju juures enne Ilmarit, seepärast kõndisin sealt läbi viis minutit peale lepitud aega. Teda ma seal ei silmanud. Otsisin pargis pingi, kust avanes vaade ümbrusele, ja istusin. Läks veel veerand tundi, aga kuju juures teda ikka polnud. Ma tüdinesin luuremängust ja kõndisin otse kuju kõrvale. Ilmar oli kohe kohal nagu viis kopikat. Kas ka tema ootas eemal, et mitte esimesena kuju juurde jõuda?\nIlmar pakkus mulle ringsõitu Pärnu tutvustamiseks. Läksime tema autosse. Ta küsis, mida ma näha tahaksin. Arvasin, et randa ja kesklinna näen ma omal jõul niikuinii, seepärast ütlesin, et kõik oleks huvitav, olen Pärnus esimest korda, aga eriti sooviksin näha Rääma linnaosa, August Jakobsoni Vaeste-patuste alevi prototüüpi. Seda proletaarset soovi ei esitanud ma Ilmari meeleheaks, olin tõesti Räämast huvitatud. Nooruses loetud Jakobsoni romaan oli jätnud mulle sügava mulje.\nSõitsime siis ringi ja jõudsime ka Räämale, mis oma vanade puumajadega ning viljapuu- ja lilleaedadega nende ümber tundus üpris hubase ja väikekodanlikuna. Aga eka romaani sündmustiku ajast oli möödunud juba 45 aastat. Muide, mulle jäi mulje, et Ilmar ise pärines Pärnust ja kas mitte koguni Räämalt. Autosõit lõppes ühe kolme(?)korruselise nõukogudeaegse kortermaja ees, kus asus Pärnu KGB konspiratiivkorter.\nSeda ma taipasin alles siis, kui juba sees olin. Tuba, kuhu Ilmar mind kõnelusteks tõi, oli üpris avar. Diivan, tugitool, kapp, aknapoolses küljes laud paari tooliga. Keegi meid seal ei seganud, välja arvatud korra, kui koputati tungivalt uksele. Ilmar läks ja tõmbas ukse praokile, nii et ma ei näinud, kes oli selle taga. Kuulsin ainult mehehäält: „Kas Tomingas on siin?” Ilmar vastas pahuralt: „Ei ole,” ja lükkas ukse kinni.\nIlmar pani lauale konjakipudeli – kas oli see armeenlane? – ja suure šokolaaditahvli. Kallas pitsid täis, ja kui me need tühjaks jõime, andis märku, et šokolaad on nagu sakusmendiks. See oli üsna hämmastav ja tundus veidrana. Ma ei olnud kuskil varem näinud, et viina või isegi konjaki peale hammustatakse šokolaadi. Hiljem kuulsin, et see olevat vene komme. Aga šokolaad kõlbas süüa küll. Muu jutu sees küsis Ilmar, et kuidas mul sõit Tartust Pärnusse kulges. Olin kimbatuses, mida vastata. Luisata, et tulin tema soovituse järgi bussiga, ma ei saanud. Mis siis, kui tal on jälitusandmed või kui ta kuuleb hiljem, kuidas ma Pärnusse tulin? Nõnda valetada ei ole taktikaliselt õige. Ka Õiglane pidi sellega mind sõitma kutsudes arvestama. Rääkisin talle asjast lühidalt ja enam-vähem tõepäraselt. Ilmar ei kostnud selle peale midagi. Ta kas teadis juba või ei pidanud seda tähtsaks.\nPärast kolmandat-neljandat pitsi läheb jutt tõsiseks. Ilmar tuleb välja hoopis ootamatu teemaga: „Kas te olete mõelnud oma isa rehabiliteerimisele?” See on üllatus. Ma tean, et Siberist tagasitulnud isikud on rehabiliteeritud, samuti kommunistlikke tegelasi „postuumselt rehabiliteeritud”. Küsin lähemat selgitust. Ta räägib õiguste taastamisest ja sellega kaasnevatest soodustustest, nagu vara tagastamine. Ma ei hakka küsima, kas saab tagasi ka Õismäe asundusse isa ehitatud maja, mida olin nüüdsama Rocca al Mares vaatamas käinud. Varaküsimused ei ole mulle tähtsad, tähtis on asja poliitiline ja moraalne külg.\nMina: „Ta oli ju nõukogude võimu vaenlane, kuidas teda saab üldse rehabiliteerida?”\nIlmar: „Küllap ta oli, aga rehabiliteerimise juures see praegu enam ei loe.” Ja kinnitab uuesti: „Oleme valmis teie isa rehabiliteerima.”\nEsimest korda sellel kodumaa-käigul tuleb mulle hirm peale. Kardan, et järsku nad teevadki seda. Juba sõna „rehabiliteerimine” kõlab õudselt. Minu läänelikus mõttepruugis tähendab see kurjategija ümberkasvatamist ja ennistamist ausate inimeste hulka. Ma ei soovi põhimõtteliselt seda Moskva võimult vastu võtta, ka siis mitte, kui käsitleda seda terminit puhtjuriidilises nõukogude mõistes kui õiguste taastamist. Pealegi võib see avalikuks tulles mu isa mälestust ja mind ennast paljude silmis nii Eestis kui ka Läänes kompromiteerida. (Võib-olla oligi see üks eesmärke, olen ma hiljem mõelnud.) Kui ettepanek ongi nõukogude mõttes ausalt tehtud, siis jaatava vastuse korral võivad järgneda ei tea mis muud pakkumised. Kui ma jätan oma seisukoha esialgu lahtiseks, küsides mõtlemisaega, võib Ilmar seda tõlgendada läbirääkimiste avamisena.\nÜtlen kategooriliselt ära: „Kui nõukogude võim ta surema mõistis ja maha laskis, ei soovi ma mingit rehabiliteerimist.”\nIlmar näib olevat pettunud. KGB ükskõik kuidas mõeldud plaan ei läinud korda. Ta ei katsunud mind edasi veenda, viib jutu mujale. Arvan otstarbekaks tooni veidi pehmendada ja lisan: „Ma ei pea praegust Nõukogude Liidu valitsust süüdlaseks kõiges selles, mis Stalini ajal juhtus.” Jutuajamine on selleks korraks lõppenud. Ka konjak on lõpukorral. Ilmar ütleb, et võtab Tallinnas minuga ühendust, ja viib mind tagasi kesklinna hotelli juurde.\nVõib pikalt arutleda, miks mulle niisugune ettepanek üldse tehti, aga see oleks praegu vaid viljatu mõtiskelu. Üks asi siiski huvitab mind tagantjärele: mida Ilmar ja KGB täpsemalt mõtlesid rehabiliteerimise all? Entsüklopeediatest järele vaadates leidsin vastuolu ENE (1974) ja EE (1995) vahel. Nõukogude oma räägib „äravõetus õiguste tagastamisest”, vabariigiaegne ütleb, et juriidiline rehabiliteerimine kaasneb „süüdimõistmise alusetuks tunnistamisega”. Kui mõeldi ka viimast, siis tähendanuks see omaksvõttu, et kõik 1941. aastal Norilskisse viidud ligi 300 eesti ohvitseri mõisteti seal alusetult süüdi, või vähemalt need 40, kellele määrati mahalaskmine minu isaga ühises kohtuasjas. Vaevalt oli Moskva 1968. aastal nii kaugele minema.\nTeisest küljest: miks nõudis taastatud Eesti Vabariik nõukogude võõr- ja väevõimu poolt alusetult süüdimõistetute rehabiliteerimistõendit? Sellega justkui tunnistati end nõukogude võimu õigusjärglaseks. Mu isa Herbert Grabbi rehabiliteeriti 7. X 1991, ja seda nõuti eeltingimusena, et mu vend saaks tema asju ajada.\nKultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali 2008. aasta esseistika aastapreemia “Vabariigi lapse” eest\nEesti Vabariigi kultuuripreemia pikaajalise väljapaistva loomingulise tegevuse eest, 2012\nVabal häälel. Mõtteid kahesajast eesti raamatust” (191 kirjandusarvustust ajavahemikust 1959–90). Virgela, Tallinn 1997\n“Tulgu uus taevas. Mõtteid viiekümnest kirjanikust” (48 kirjandusartiklit ajavahemikust 1959–99). Virgela, Tallinn 1999\n“Eestlaste maa” (poliitilised ja ajalooteemalised artiklid). Järelsõna: Henn-Kaarel Hellat. Sari Eesti mõttelugu, Ilmamaa, Tartu 2004\n“Vabariigi laps” (mälestusteraamat). Ilmamaa 2008\n“Seitse retke isamaale: mälestuslikud esseed”. Sari Palju aastaid, Ilmamaa, Tartu 2010\n“Seisata, Aeg! Mälestuslikud esseed” (raamatu “Vabariigi laps” otsene järg). Sari Palju aastaid, Ilmamaa, Tartu 2012\n“Sõprade kirjad on su poole teel. Jaan Kaplinski ja Hellar Grabbi kirjavahetus 1965–1991”. Koostanud ja kommenteerinud Sirje Olesk, toimetanud Tiina Saluvere. Sari Litteraria, nr 26, Eesti Kirjandusmuuseumi Teaduskirjastus, Tartu 2013\n“Neli presidenti. Mälestuslikud esseed” (Konstantin Päts, Lennart Meri, Arnold Rüütel, Toomas Hendrik Ilves). Sari Palju aastaid, Ilmamaa, Tartu 2014


Päästesündmused on lühidalt kirja pandud või kopeeritud aruannetest. Võivad sisaldada kirjavigu, väikesi faktivigu vms, seega see pole ametlik aruanne. Mõned sündmused võivad aruandest puududa, mõned on kirjeldatud pikemalt, mõned lühidalt ja täiendamine toimub juhuslikul ajal. Üritame anda endast parima, et siia kõik kirja saaks. Täiendame sündmusi hooaja lõpuks – vahepeal võimalik, meie sündmustega olla kursis facebooki lehel. Viimased sündmused kajastuvad ülevalt alla: kõik sündmused kajastame kohe Vabatahtliku Merepäästeühingu facebooki lehel ja aasta lõpus paneme ka siia üles:\n2017 aastal tuli meie ühingule 17 väljakutset:\n1) 22.apr mootorpaat tehniline rike, Vanasadama ees, pukseerimine Pirita sadamass. Raul\n2) 28.mai mootorpaat tehniline rike, 3 in, pukseerimine Leppneeme sadamsse, Muuga laht\tRaul/Urmas.\n3) 8.juuli jaht vajab abi Aegnast põhjas 10miili, valmis reageerima, kuid soovitasime Pranglit kuna lähemal\n4) 9.juuli Vanasadama ees mootoririkkega jaht, FIN vajas pukseerimist Vanasadamasse. Raul.\n5) 7.juuni jeti mootoririke väljasõit/katkestus\tAegna/Naissaare vahel.\tRaul/erko/Elinor\n6) 13.juuli mootoririke, triivib, väljasõit, tehniline abi ja turvamine\tAegnast põhjas 5m. Raul/Üllar\n7) 23.juuli Mootoririke, triivib, pardal 2in, valmis reageerima, kuid Tilgu ja Naissaar lähemal. Suunasime Naissaarele.\n8) 24.juuli Peterburi teel jahil rike valmis reageerima, kuid Pranglile lähemal. Suunasime Prangli VMU-le\n9) 26.juuli jetil mootoririke reageerimine/katkestati. Aegna saare juures. Raul/ Erko\n10) 27.juuli reg-mata Merevalvekeskuses\tmadalikult lahti lükkamine. Aegna saar.\tRaul/Elinor\n11) 2.aug Madalikult päästmine kolme alusega, madalikult pääste/pukseerimine, Kräsuli/Aegna vahel\tRaul/Üllar/Erko/Elinor\n12) 3.aug Jaht, mootoririke, pukseerimine Leppneeme sadamsse. Muuga laht. Raul/Erko\n13) 14.aug Mootoririke, triivib, pardal 4in, kannatanude mahavõtmine/pukseerimine. Kräsulist idas/Muuga laht. Raul/Üllar\n14) 18.aug Punane rakett, otsing Naissaar/Paljassaar vahel. Raul/ Allikas\n15) 18.sept Surfar Püünsis hädas, väljasõit sündmuskohale autoga, Püünsi. Raul\n16) 30.sept Madalikult päästmine kahe alusega, FIN-9m alus, Suur Salm. Raul/Urmas/Kimmel/Veltson/Kleemann/Kukk/Liivak\n17) 5.nov Pukseerimine 5m alus, 2in pardal mootoririke, Aegna sadama lähistel. Raul/Üllar\n2016 aastal oli meil 16 väljakutset.\nSündmustest lähemalt saate lugeda meie Facebooki lehelt, kuhu postitame info kohe peale sündmust.\n2015 aasta vabatahtlikud merepäästeoperatsioonid, millele reageeritud ja milles osaletud. Kokku tuli meile 20 väljakutset. Nendest 2 on suunatud meie poolt teistele ühingutele, 1 suunatud Merevalvekeskusele, 1 mis on katkestatud enne väljasõitu. 3 väljakutset jäid Merevalvekeskuses registreerimata kiire reagreerimise vajaduse tõttu.\n16) Merepäästejuhtum 19.10 ca kell 13.00 kõne abivajajalt, et kaatril küte lõppenud Aegna ja Rohuneeme vahel. Organiseerisime oma kütte koos kalamehega kaatrini ja kaater sai oma sõitu jätkata. Registreerimata Merevalvekeskuses, kuid abivajaja kontaktid olemas.\n15) August: Väljakutse enne pimeda saabumist Aegna saare Reservpäästerühmalt, et toimetada 5 inimest, osad tugevas alkoholijoobes ja konfliktsed, mandrile. Isikud olid saarel lõhkunud teiste vara. Appi tuli politsei, kes ohjeldas alkoholijoobes inimesi meie kaatris ja viisime nad Rohuneeme Lootsi sadamasse, kus neid ootas politsei auto.\n14) 13.09.2015 12-nes merepäästejuhtum. Ca kell 14.00 saime kõne Merevalvekeskuselt, et 8m kaater vajab abi Aegna saarest edelas, mootor seiskunud ja ankrus. Kahjuks olime selleks päevaks oma tööd ja tegemised sadamas lõpetanud ja jõudnud just kodu ukse ette, kust siis uuesti tuli startida ja jätta oma plaanid tahaplaanile. 20 minutit hiljem olime sadamas ja võtsime MV-keskuselt koordinaadid ja asusime teele. Kohapeal selgus, et mootor ei käivitu ja oli tulnud enne ka suitsuhaisu käivitamisel, mis viitas, et miski on maha põlenud. Kaatriomanik soovis, et ta ca 3,5 tonnine kaater siiski pukseeritakse Noblessneri sadamasse (pardal 6 in), mis võttis veidi üle tunni aja aega. Kokkuvõttes olime kell 16.30 tagasi Rohuneeme sadamas. Reageerisid Raul Rink ja Elinor Kimmel.\n13) 16.08 kui kõik meresõidud tehtud ja pool päeva juba linnas oldud, saime kõne Merevalvekeskuselt kella 21 paiku, et suurem ca 9m kaater mootoririkkega Miiduranna sadama lahistel ja triivivad vaikselt laevatee poole, sest ankur ei pea. Anti meile abivajaja kontaktid ja täpsustasime detailid ja leppisime kokku, et suundume Rohuneeme sadamasse ja tuleme appi. Ajasime kolm inimest Rohuneeme sadamasse kohale (2 inimest Tallinna kesklinnast mootorattaga ja üks Viimsi keskusest). Esimene, kes Rohuneeme sadamasse kohale jõudis, sai siis kõne taas Merevalvekeskusest, et PPA kaater läheb ise appi ja meil pole vaja välja sõita. Kuna kahjuks mootorattal merepäästjaid polnud võimalik kätte saada, siis tulid ka nemad kohale ja said sadamas teate, et sõit linnast Viimsisse oli ilma asjata. Reageerisid Elinor Kimmel, Kalev Kilkans.\n12)15.08.2015. 10-nes merepääste operatsioon. 23:20 Kui 14 tunnine tööpäev läbi, saunas käidud, siis ikka enne kui teki alla saad pugeda, siis tuli kõne Merevalvekeskuselt:). Nimelt Naissaarelt teele asunud ca 8m puust mootorpaat vajas abi, kuna arvatasti küttesüsteem umbes ja kütet ka vähe. Kapten jõudis sadamasse 20:40 aga alles 20.45 saime ühendust abivajajaga. Nii kui pukseerimisköied ja küte oli kaatrisse pandud ja mootor käima pandud, 00:02 tuli kõne abivajajalt, et ta sai ikka mootori käima ja võibolla jõuab siiski Lennusadamasse kohale, ning palus, et ootaksime enne kui Rohuneemest lahkume. Arvas, et umbes 1h veel sõita. 00:30 tuli siis uus kõne, et siiski see viimane kütegi lõppes ja nüüd Paljassaare lähsitel triivivad mandri suunas. 00:36 alustasime kottpimedas sõitu Rohuneemest sündmuskohta (ca 30 min) andsime kütte üle, mootor saadi käima ja abivajaja teekond jätkus. Meie jõudsime Rohuneeme sadamasse tagasi 01.30. Reageerisid Elinor Kimmel ja KAlev Kilkans.\n11)12.08.2015 9-sas merepäästejuhtum Viimsi ühingule.\n10.40 kõne Merevalvekeksuselt, et Soome lipu all sõitev 9 meetrine jaht mootoririkkega Aegna sadamast 1 miil Naissaare poole seisab ja vajab abi, kuna tuult ei ole ja mootor ei tööta.\nMeil Rohuneeme sadamast oli just kaater mööda maad teele pandud remonditöökotta uue mootori vahetuseks, Merevalvekeskusel polnud kedagi teist saata ja keeruline oli meil kogu asi seisma panna. Organiseerisime Rohuneeme sadamast kohaliku kogenud kalamehe, et see tõmbaks jahi Aegna sadamasse poi peale, kust vajadusel saame ise hiljem abivajajaid aidata. 11.40 oli jaht Aegnal. Tuli välja, et jahil oli vaja uut mootorit ja abistaja sõitis temaga Aegnalt mandrile ja aitas tal leida uue mootori ja aitas teda paigalduse ja transpordiga saarele tagasi. Kella 15 paiku oli jaht taas asunud teele.\n10) 08.08.08 8-sas merepäästejuhtum. Aegna saarelt tagasi tulles märkas meie kapten, et lohesurfar on Aegna saare ees hädas. Tuul oli vaibunud ja lohe oli liialt väike, et seda tagasi õhku saada ja triivis aegna poole. Kapten sõitis surfari juurde ja uuris kas tal kõik korras ja tuli välja, et ta oli hädas, ning ei saanud oma lõbusõitu jätkata. Surfar koos varustusega võeti kaatrile peale ja toimetati Rohuneeme sadamasse, kus kohast ta ise jalutas tagasi Püünsi külla, kus lohetamine alguse sai. Abivajaja nimi Ivar. Reageeris KAlev Kilkans.\n9) Merepäästejuhtum 02.08 ca kell 20:45 seiskus kaatril mootor 4NM Naissaarest ida suunas. Pukseerisime kaatri Rohuneeme sadamasse. Lääne tuul ca 15 m/s. Registreerimata merevalvekeskuses – abivajaja kontaktid olemas.\n8) 25.07.2015 7-mes merepäästejuhtum.\n12:58 kõne merevalvekeskuselt, et Tallinna lahel Rohuneemest ca 1 miil ca 6m mootorpaadil mootoriga probleem ja vajab pukseerimist. 5 minuti pärast sõitsime välja ja olime 5 minutiga kohal. Alusel oli käigukast ilmselt katki ja pukseeriti Rohuneeme sadamasse – 13:45 oldi kohal ja sündmus lõpetati. Kulud kattis aluse omanik. Reageerisid Elinor Kimmel ja Kalev Kilkans.\n7) 23.07.2015 6-es merepäästejuhtum.\nkell 11.15 väljakutse Merevalvekeskuselt: Tallinn 2 lähistel laevateel on Soome mootorpaat tiivis, ilmselt kütuse lõppemise tõttu. Koordinaatidel kell 11.45 väljasõit Rohuneemest abivajaja juurde, Merevalvekeskust teavitatakse väljasõidust.kell 11.55 kaater tangitakse, kuid mootor ei käivitu. Kell 12.00 diiselmootori toitesüsteem õhutamine, misjärel mootor käivitub. Kell 12.45 abivajaja eskorditakse tema soovil Pirita sadamasse. Kell 13.10 abivajaja Pirita sadamas. Kell 13.35 Viimsi SAR tagasi Rohuneemes, Merevalvekeskust teavitatakse sündmuse lõpetamisest.\nAbi saanud alus: Bella 850, U-24895, pardal 2 inimest.Tegevuse kulu kattis abi vajaja. Reageeris Raul Rink\n6) Merepäästejuhtum 3.07 13.00, kõne, et kaatril Aegna lähistel mootoririke ja inimesed peal. Tuul ca 15m/s. Kaater ootas ankrus abi. Reageeris Raul Rink ja 20 min hiljem pukseeris abivajaja kaatri Rohuneeme sadamasse ja tuli välja, et küttesüsteemis oli vesi. Registreerimata merevalvekeskuses- abivajaja kontaktid olemas.\n5) 27.06.2015 oli 5-s merepäästejuhtumi lahendamine Viimsi ühingule. 20:46 saime kõne naisterahvalt, kes palus abi, sest 2 jetti, kes olid varem sõitnud Rohuneemest Naissaarele ja mõlemal jetil lõppes kütus otsa ca 2 miili enne Rohuneeme sadamat. Olime Rohuneeme sadamas olemas ja saime ka kannatanu telefoni numbri ja asusime otsingutele. Kuna laine kõrgus oli ca 1m, siis polnud neid üldse vees näha ja telefoni teel saime teada, et kaater sõitis mööda. Kokku läks aega ca 20 minutit enne kui jetid üles leidsime. Võtsime kannatanud pardale. Kuna tankida polnud jette võimalik, siis pukseerisime jetid Rohuneeme sadamasse. Kaks sõitjat olid end tublisti kalipsodesse riietanud ja kenasti vestid seljas, kindad käes, kapuutsid peas ja alajahtunud õnneks polnud, kuigi vees olid nad kokku ca 45 minutit. Tagasi olime koos jettidega sadamas 21:35. Reageerisid Raul Rink ja kaldalt koordineeris Elinor Kimmel.\nInimestele paneme südamele, et kui meresõit ette võtta, siis tuleks varuda piisavalt kütust. Tähtis ka endale mobiili jaoks veekindel kott varuda, sest kokkuvõttes see võib päästa teie elu.\n4)4.-s merepäästejuhtum Pandju poolsaare otsas, kus kaater kivides ja ümberringi madal. Elinor Kimmel läks merepäästeülikonnas ja lestadega vette, et ots kohale viia (ujuda ca 110m) ja kaater tagasi sügavasse vette tõmmata ja pukseerida turvaliselt sadamasse. Väljakusest kokku läks kaks tundi. Reageeriti 3-kesi+2 kaldal, kui kaldalt abi oleks vaja. Kaldalt tehti ka sündmuse käikudest video, mille üritame kokku lõigata ja lähiajal töö kõrvalt üles panna. Reageerisid Elinor Kimmel, Urmas Kirotar ja Tiit Liivak.\n3)05.06.15 kell 22.20 kõne. Viimsi ühingule jälle päästeoperatsioon. Tuli kõne, et keegi suure kauni kaatriga merel ohtlikus kohas ja mootor ei käivitu. Ilm oli päris paha, päev otsa olnud tugev tuul ja kuigi õhtu rahulikum, siis laine oli päris suur. Kaater pukseeriti Pirita sadamasse.\n2)30.05.2015 toimus Viimsi ühingule teine merepääste operatsioon sel aastal, kus mindi appi Tallinna lahel kaatrile, millel oli kütus otsa saanud. Kuna suure laine tõttu polnud võimalik tankida, siis tuli kaater pukseerida Pirita sadamasse. Reageeriti 5 minutiga ja kõne tuli otse abivajajalt. Reageersisid Raul Rink ja Urmas Kirotar.\n1)04.04.2015 toimus Viimsi ühingule selle aasta esimene merepääste operatsioon. Reageeris kolm vabatahtlikku merepäästjat: Taisto Kala, Raul Rink ja Üllar Orgla. Siinkohal toome välja Taisto Kala õhtul kirjutatud raporti sündmuste käigust:\n04.04.15 oli üks õnneliku lõpuga merepääste sündmus, lühidalt öeldes kalamehed panid iseendale võrgu.\nPikem lugu oli siis selline, et kalamehed läksid Leppneeme majaka alla võrku välja võtma, aga suutsid enda paadi sõukruvi võrku kinni sõita, siis viskasid kohe ankru, mis oli õige otsus ja lõikasid võrgu lahti. Peale seda ei saanud nad ankrut põhjast kätte (sügavus 4m ja kivine) siis lõikasid nad ankru otsa läbi ja sõitsid ankru otsa ümber sõukruvi.\nSellele järgnes asjade loomulik kulg, teist ankrut polnud ja laine peksis neid kividesse.\nAga nagu vanarahva tarkus räägib, siis plastik paadiga pole kivide vahele asja ja paat võttis vee sisse, ning kalamehed said umbes 50m randa ujuda. Õnneks polnud mehed päris papist poisid ja suutsid kaldale saada läbi lainete ja külma vee, koos üüber paksude riietega.\nEdasi järgnes juba asjade loomulik kulg mis Eestit kui “mereriiki” hästi iseloomustab.\nKalamehed tõmbasid esimese kõne 112 numbrile kui nad veel võrgus kinni olid ja veel vahepeal kui kõne tegid siis said teada, et asjaga tegeletakse ja siis lõpuks kuival maal olles veel üks kõne kui möödas oli 40min ja lained olid paadi kaldale kividesse peksnud, siis anti asi üle Merevalve keskusele ja nemad võtsid kohe ühendust Viimsi vabatahtliku merepäästega ja väga lühidalt öeldes läksime ja tõime kivide vahelt 5m pikkuse vett täis paadi välja, minimaalsete kriimudega, nüüd paat garaazis, kalameestel süda rahul ja juba sooja teki all ilmselt, nüüd teen väikse kohvi, lasen mootorist veed välja ja puhun elu sisse, et asi oksudeeruma ei hakkaks. Meile jõudis info 18:30- lõpetati 21:25.\nKõik kes merd mööda sõidavad võiksid endale salvestada merevalvekeskuse numbrid!!!\nTallinna nr on 619 1224\nKuressaare oma 440 1300\nKokku 2014 detsembri seisuga 152 juhtumit, kus oleme osalenud.\n2014 aasta sündmused (14):\n14) 11.09.2014 kõne Merevalvekeskuselt 21.15, et udus on kaotanud oma tee katamaraani tüüpi ca 6m alus ja viimati asus Paljassaare poolsaarest kirdes. Kuna abi palus keegi teine alus, siis anti viimane asukoht, kus abivajajaid nähti. Väidetavalt polnud abivajajal ka navigeerimisvehendeid/või need ei töödanud. Antud hetkel Viimsi ühingu kaatril oli maha keeratud prozektori valgustus, et seda hooldada, siis tuli see tagasi paigalada, tankida kaater ja asuda teele. Otsing paksus udus ei andnud tulemusi, kuid vasti udu kadus mandri suunas ja ilmselt alus leidis oma tee sadamasse ja otsing lõpetati kell 22.30.\nMeeskond Raul Rink ja Rene Allik.\n13) 22.08.2014 kõne 16:34 Merevalvekeksuselt, et Aegna saarest kirde suunas 44jalasel jahil murdus mast, pardal 10 inimest ja triivib Muuga lahes. Tuule kiirus 16m/s W ja laine Tallinna madalal 2,5-3m. Antud hetkel olid meie vabatahtlikud lahkunud Rohuneeme sadamast ja tagasisõit juba võttis liikluses 30 min aega. Sadamasse esimesena jõunud 17.00 lasksid kiirema ja võimsama kaatri vette, et siis vajadusel oleks 10 tonnist alust võimalik pukseerida. Asukohale saadeti ka kopter, kuna side Merevalvekeskusega oli halb ja asukoht oli täpselt mitte arusaadav. Muuga lahte Kräsuli ja Aegna vahelt jõudes oli näha kopteri asukoht Muuga lahe lõunaosas ja 5 minutiga olime kohal. Abivaja alust asus just pukseerima Politsei ja Piirivalve alus MP 115 ja paluti, et jääskime juurde turvama, kuniks alus on pukseeritud Muuga sadamasse, kuna Leppneeme sadamasse sissesõiduks oli tuule ja laine suurus liiga riskantne. Kohe peale aluse turvalist kai äärde paigutust, suundusime tagasi Rohuneeme sadamasse. Kokku võttis kogu operatsioon merel aega 2h.\nMeeskond Raul Rink, Urmas Kirotar ja Elinor Kimmel\n11.50 Rohuneeme sadamasse tuli abi paluma meesterahvas, kelle sõber helistas, et nende mootorpaadil mootor ei tööta ja nad triivivad Aegna ja Kräsuli vaheliselt alalt avamerele. Tuule kiirus SSW vähemalt 15m/s, laine Tallinna lahel ca 2m. Kuna sadamas oli üks inimene ja teisi merepäästjaid polnud mõistlik oodata, väljuti 5 minuti pärast ja suunduti asukohta. Kohale jõuti 5 min päarst. Kräsuli ja Aegna vahelt läbisõites oli näha, et Aegna saare kaguosas on 4-5m mootorpaat kivide juures rannas ja 3 inimest vees, kes proovivad hoida paati kividesse paiskumast. Alusele lähedale ei saanud, kuid saadeti pukseerimisots vendriga. Abivajajad kinnitasid otsa ja alustati kivide juurst väljatõmbamist. Õnnelikult saadi kaater sügavasse vette ja alustati pukseerimsit. Kuna laine ja tuul oli liiga tugev Kräsuli ja Aegna saare vahelt läbi pukseerimiseks, otsustati abivajaja toimetada Kelvingi sadamasse. Sadamasse sissesõidul tehti külgpukseerimine ja abivajaja sai kai äärde toimetatud ning suunduti tagasi Rohuneeme sadamasse. Kokku läks 2h.\nKapten Elinor Kimmel, abistajaks abivajaja sõber, kes tuli Rohuneeme sadamasse abi paluma.\n11) 14.08.2014 eelmisel õhtul varjusadamasse pukseeritud alus soovis pukseerimist Miiduranna sadamasse, kus saaks katamaraani välja tõsta ja viia remonti.\nMeeskond Raul Rink ja Urmas Kirotar.\nMurtud mastiga katamaraan. Tallina madalast idas. Ilmastikuolud väga halvad, 15m/s läänetuul. Sündmuskohal 2,5m lained.\nReageeriti kiiresti ja sõideti sündmuspaigale, alustati pukseerimist. Vahepeal ilmastikuolud halvenesid ja tuli äikesetorm. Abivajaja pukseeriti varjusadamasse Kräsuli saarele.\nMeeskond Raul Rink, Üllar Orgla ja Urmas Kirotar.\ntuli kõne 1188 kaudu naisterahvalt, kes teatas, et ta mees ja laps läksid jetiga sõitma ja see jäi seisma Püünsi ehituspoe lähedalt, vaadates merele. Laps ujus päästevestiga kaldale kohe alguses aga meesterahvas üritas jetti lükata kaldasse (puudus päästevest), kuid tugeva maatuule tõttu see ei õnnestunud. Viimsi operaator võttis ühendust merevalvekeksusega, et äkki on nende patrullkaater lähemal, kuid nad alustasid sõitu Naissaarelt abivaja suunas ja abi oleks saabunud 20 min pärat. Viimsi otsustas välja sõita, kuid sadamasse saabumine esimesel kaptenil oleks võtnud 5 minutit, kui tuli kõne uuesti naisterahvalt, et mööduv suvaline kaater läks appi ja jetti pukseeritakse kaldale ja paistab, et abi ei ole enam vaja. Sündmusele reageerimine lõpetati. Hiljem tuli välja, et abistav kaatrijuht oli Viimsi ühingu liige, kes enamjaolt aidanud hooldada ja remontida kaatreid.\nSündmuskoht: Tallinna laht, ilmastikuolud: tuul 9m/s läänest, lainetus 0.5-1 m, nähtavus hea\nUmbes 18.00 andis Tallinna Merevalvekskus telefoni teel teada Tallinna Madala lahel triivis olevast Soome mootorpaadist Yamarin mille mootor on seiskunud ja vajab abi. Sündmuskohale jõudes tuvastasime et mootor ei käivitu, kuna kütus on otsas. Abi vajava aluse pardal oli seitse inimest. Keegi neist arstiabi ei vajanud. Merevalvekeskuse korraldusel ja kapteni nõusolekul pukseerisime aluse Pirita Top-i sadamasse. Pukseerimiskiirus ca 6 sõlme, jõudsime Pirita sadama tanklasse u 19.10 . Meeskond:Raul Rink. Tegevuse kulu kattis abi vajaja.\n7) Kõne MVK et kannatanud vajab abi, kuna arvatavasti kütus otsas ja triivib TAllinna lahel Miiduranna lähistel laevateel. Õnneks meil sadamas oli just olemas küte mille viisime abivajajale ja väljasõit toimus juba 5 minuti pärast. Abivaja M.Pajuri.\nMeeskond Raul Rink ja Üllar Orgla\n6)23.07-Abivajaja Crownline alusel palus abi, sest motorpaadil lakkas mootor töötamast, arvatavasti, kuna kütus sai otsa. Mootori seiskumine ja kütus otsas Tallinna Madala lähistel. Alus liialt suur, et pukseerida. viiakse kütust kuid kaatrit käima ei saa, sest filtrid umbes. Alust asub pukseerima varjusadamasse Naissaarele PPA kaater.\nSündmuskoht: Soome laht , ilmastikuolud: tuul 5m/s kirdest, lainetus minimaalne, nähtavus hea.\nUmbes 11.50 andis Tallinna Merevalvekskus telefoni teel teada Tallinna Madala läheduses triivis olevast Soome mootorpaadist Aquador, mille mootor on seiskunud ja vajab abi. Sündmuskohale jõudes tuvastasime mootoririkke (mootor ei käivitu). Abi vajava aluse pardal oli kolm soome kodanikku – kaks meeste- ning üks naisterahvas. Keegi neist arstiabi ei vajanud. Merevalvekeskuse korraldusel ja kapteni nõusolekul pukseerisime aluse Pirita Top-i sadamasse.\nPukseerimiskiirus ca 6 sõlme, jõudsime Pirita sadamasse u 14.50. Abivajava aluse kaptenile anti remonttöödega tegeleva ettevõtte kontaktid.\nMeeskond:Raul Rink, Urmas Kirotar\n4) 19.07.2014 Kaitseliidu dessandi turvamine. Aegna saarelt-Kräsulile ja sealt Viimsi poolsaare tippu ujumise turvamine ca 50 Kaitseliidu liikmele.\nRohuneeme sadama Kaptenimajast märgati, et lohesurfar on takerdunud toodri külge. Kaater sõitis koheselt välja ja läks appi, sest ilmselt poleks abivaja ise hakkama saanud.\nAbistati Rohuneeme sadama läänepoolset väljasõitu tähistavasse toodrisse takerdunud lohesurfajat lohe taglase vabastamisel toodrist. Kapten Raul Rink.\n00.53 Väljakutse Merevalvekeskuselt, et abi vajab Naissaarel põletushaavadega inimene. Rohuneeme sadamas viibis Jaanitulel sel hetkel enamik Viimsi vabatahtlikke (7 in), siis 2 olid valmis kohe välja sõitma.\nPaluti oodata ka kiirabi meeskonda, kuna kannatanul võib abi vaja minna. Jäädi ootama sadamasse ja seati kaater sõiduvalmis.\n01.16 helistasime MVK-le et kaugel kiirabi on, sest Naissaarele sõidame täiskiirusel 15-20 min ja äkki saab kannatanut siiski ilma kiirabita transportida kui tal pole tõsine seisukord. Lubati täpsustada, mis olukord on ja kaugel kiirabi on.\n01.19 kõne MVK-lt, et ootaksime kiirabi ära, sest kannatanu seisukord on suurema tõenäosusega halb ja ilma kiirabita pole mõtet appi minna.\n01.30 kiirabi saabus Rohuneeme sadamasse (3-liikmeline brigaad)\n01.32 sõideti Rohuneeme sadamast välja. Ilmaolud: Tuul 1-2 m/s, Nähtavus hea.\n01.47 Naissaare sadamasse jõudmine ja kiirabi maha panemine sadamahoone poolsesse külge.\n02.00 kõne ühelt vabatahtlikult Naissaarelt kaatrist (Urmas Kirotar), et nad kohapeal panid kiirabi meeskonna ja ühe vabatahtliku (Üllar Orgla) võimalikult rannaliiva lähedale maha ja leidsid nüüd kaatrile sildumiskoha, kust kannatanu saab paremini kaatrisse tõsta, kahjuks tagumise kai juurde, kuna sadam oli aluseid täis. Mainiti ka rahva pahameelt ja, et alust ei saa kai äärde üksi jätta.\n02.18 Väljasõit Naissaare sadamast\n02.33 saabumine Rohuneeme sadamasse ja kannatanu mahatõstmine 6-kesi kiirabi autosse\n02.38 Kiirabi lahkus Rohuneeme sadamast kannatanuga\nMeeskond (Urmas Kirotar, Üllar Orgla, Triinu Kipper)\n22.50 telefoni kõne abi vajajalt viimsi ühingu liikmele, mille alusel hakati reageerima. Abivajaja teatas, et ta kaatril seiskus mootor Tallinn Madala lähistel. Abi vajav alus oli 18m pikkune, 20 tonnise veeväljasurvega luksuskaater nelja 750 Hj peamasinaga.\nIlmaolud Soome lahel: nõrk NE tuul, udu.\n23.20 jõudis esimene vabatahtlik Rohuneeme sadamasse ning valmistas ette pukseerimiseks vajamineva varustuse . Ca 00.00 saabusid teised 2 vabatahtlikku ja koos mindi Haabneeme Alexelasse kütust võtma, et võimalusesel siiski abi vajav alus tankida ja käivitada mootorid. Tangiti nii oma aluse kui ka abivajaja tarvis kütust kokku 270 l ja Rohuneeme sadamast sõideti välja ca 01.00 (Merevalvekeskusel täpne kõne aeg). Kohale jõuti ca 30 minutiga. Tangiti ja alustati mootorite kütusesüsteemide õhutamist. Peale 1 tunni möödumist õnnestus neljast mootorist kaks tööle saada ja abi vajanud alus sai ca 10 sõlmelise kiirusega jätkata teed Pirita sadama suunas.\nKütuse ootamatu lõppemise eeldatavaks põhjuseks oli kalibreerimata või valesti kalibreeritud kütusenäidikud, kuna peale 200 l kütuse tankimist näitas aluse pardaarvuti, et tankidesse oleks justkui lisandunud 600 l kütust. Merepääste alus lahkus abivajaja juurest kell 02.10\nVabatahtlikud merepäästjad jõudsid Rohuneemele tagasi 02.53, varustus pandi tagasi omale kohale ja kell 03.10 lahkusid vabatahtlikud Rohuneemest.\n04.10 teatas abivajaja, et jõudis Pirita sadamasse.\nMeeskond: Raul Rink, Taisto Kala ja Urmas Kirotar.\n2013 aasta sündmused (15) (KOKKU 2013 dets. seisuga 138 juhtumit kus oleme osalenud):\n15.00 väljakutse Aegna saarelt, et Ranniku gümnaasiumi õpilasel jalg põlvest nihestatud ja vajab kiirabi. 15.10 Toimetati tütarlaps koos õpetajaga Aegna saarelt Rohuneeme sadamasse, kus ootas kiirabi. Vajas haiglas operatsiooni. Kogu sünmuse lõpp 15.40.\nKapten Elinor Kimmel\n23.39 väljakutse, et vaja teostada otsingutöid Suurupi poolsaare ja Suurupi II poi vahelisel alal.\nMeeskond: Raul Rink ja Urmas Kirotar\n13) 09.08.2013 MVK-se kõne 23.20, et Blue Siriuse õnnetus Aegna taga Sillikrunni madalikul. Tuul 16m/s, laine kõrgus ca 2m. Sõitsime 8min pärast välja Rohuneeme sadamast. Madalikule sõitnud aluselt päästeti 7 inimest. 4 last võeti aluselt PPA alusega. MEEDIAS\nVarumeeskond Rohuneeme sadamas: Elinor Kimmel ja Üllar Orgla\nMeeskond kaatril: RAul Rink ja Urmas Kirotar\nMVK-se kõne, et Tallinnalahel Pirita ja Miiduranna vahel kütuse lõppemise tõttu kaater triivis. Sõitsime kohe välja, aga jõudes Tallinna lahele, väljakutse katsekstati, kuna saadi ise hakkama.\nReageeris meeskond: Raul Rink ja Elinor Kimmel\nParaplaaniotsingud Tallinna lahel 2h, lõpetati tulemusteta.\nmeeskond: Raul Rink, Urmas Kirotar ja Tiit Liivak\nSoome purjealusel mootoririke. JRCC kõne, et said juba abi 14:36. 15:31 uuesti kõne, et siiski abi vaja sadamasse pukseerimisel, et jaht veel sõidab Pirita sadama poole. Aluse kapteniga lepiti kokku, et ca 30 min enne Piritale jõudmist annab märku kas soovib abi. 15:50 kõne, et soovib abi 30 min pärast. Väljasõit 16:19 FBI007 7,5m kaatriga. Alus pukseeriti Pirita sadamasse ja vormistati mereabi dokumendid, ning suunduti tagasi Rohuneeme sadamasse.Kulud kattis jahi omanik.\nMeeskond: Urmas Kirotar ja Üllar Orgla\nPurjealusel mootoririke. JRCC-lt kõne, et Aegna saarest kirdes jahil mootoririke ja purjedega Leppneeme sadama poole teel. Viimsi ühingu kõik alused oli Vanasadamas. Sõideti Rohuneeme poole, et võtta pukseerimisotsad ja suheldi aluse kapteniga, kes 15 min möödudes otsustas, et saab hakkama sadamasse sisse sõitmisel. Väljasõit katkestati Rohuneeme sadamast väljasõidul.\nSoome lipu all 6,5m 2t kaater Tallinna lahel mootoririkkega ja triivis läänetuulega. Esialgu sõideti välja FBI007 7,5m kaatriga, kuid selgus, et kaater kõrge ja raske, ning suure triiviga otsustati vahetada kaater Cobra 11 vastu. Pukseeriti kaater Pirita sadamasse. Kokku operastioon võttis 3h. Kulud kattis aluse omanik.\nSamal ajal kui eelmist päästeoperatsiooni tehti, tuli väljakutse MVK-lt, et Miiduranna lähistel mootoririkkega kaater. Pidime eelmise operatsiooni käigus sõitma Aegna saarele, kuhu siis tuli meie teine kaater koos kapteniga, et võtta peale lisameeskond, et minna Miiduranda appi. Kahjuks oli eelnev operastioon nii pikk, et Miiduranna juurde jõudsime liialt hilja ja kaater oli juba Miiduranna sadama muuli otsa triivinud.\nMeeskond: Raul Rink ja Taisto Kala\nNaissaarest loodes, Uusmadala läheduses Soome purjekal murdunud mast koos purjestusega vasaku parda, vantide purunemise tõttu. Kuna mereolude tõttu polnud võimalik kohapeal masti ja purjestust veest kätte saada pukseeriti purjekas mast vees Aegna sadamasse, kus mast ja purjestus tõsteti pardale ning peale seda pukseeriti alus omaniku soovil Pirita sadamasse edasiseks remondiks. Pukseerimise ja edasi tagasi sõidu peale kulus 8h. Kulud peaks katma aluse omanik, kuid endist arve aasta aega tasumata.\nMeeskond: Raul Rink, Urmas Kirotar, Üllar Orgla ja Tiit Liivak\nRohuneeme sadamasse tuli kannatanu tuttav, et mootorpaat Aegna saarel ei saa mootorit käima ja oleks vaja ohtlikust sadamast ära saada, kuna sadamasse tulevad suured laeva lained. Alus pukseeriti Rohuneeme sadamasse ja viidi aluse kaptenid oma auto ja treileri juurde Viimsi keskuses, et nad saaksid kaatri veest välja tõmmata.\nKapten Raul Rink\nKell 21:48 tuli kõne kannatanult, kelle 7m RIB kaater jäi mootoririkke tõttu teel Lennusadamast Keri saarele seisma Tallinna 3-nda vabavee poi lähistel. Kannatanu triivis 10-ne minutiga keset Tallinnast väljuvat laevateed, ning oli reaalne oht olla takistuseks suurtele laevadele. 5 min pärast sõitsid Rohuneeme sadamast välja 3-me liikmeline meeskond päästekaatriga. Ilmastikuolud oli head, tuul oli läänest minimaalne. Abistatava aluse juurde jõuti 10 minutiga, ning alustati aluse pukseerimist Rohuneeme sadamasse. Pukseerimisele kulus 37 min. Rohuneeme sadamas selgus, et aluse kütuses oli vett, mis ummistas filtrid.\nMöödasõidul Krasuli saare lähistel oli Suure Salme läbisõidu lähistel 8m kinnise kajutiga kaater madalas kinni. Inimesed andsid kätega vehkides märku, et neil on abi vaja, kuna olid kaatriga liivas kinni. Alusele ulatati pukseerimisköis ja tõmmati madalikult välja ja alus sai teed jätkata.\nKapten Raul Rink.\n18.30 tuli kõne Aegna saare kohalikult, et abi vajavad 2 alajahtunud surfarit, kel oli Aegna ja Kräsuli saare vahel toimunud lohedega kokkupõrge ja kõige lähem oli ujuda Aegna saarele. Üks surfaritest ei suutnud lõpus krambi tõttu ujuda ja teine läks vette tagasi ja tõi ta kaldale. Surfarid toodi Aegna saarelt ära ja suunduti Kräsuli saarele, kus leiti ka lohevarustus üles ja suunduti Rohunemee sadamasse. Sadamast viidi kannatandu autoga Rohuneeme tippu nende oma autode juurde. Järgmisel päeval leiti ka surfilauad Aegnalt üles.\nKapten Raul Rink, lisaks reageeris Elinor Kimmel\n21:30 kõne Merevalvekeskuselt, et kaater jäi keset Soome lahte seisma. Reageeriti sündmusele ja kui 3 päästjat sadamas valmis olid välja sõitma, katkestati väljakutse, sest Soomest tulnud kaatril saadi mootor käima ja sai teekonda Tallinnasse jätkata. Olime sadamas valmis välja sõitma veel 2h, kuniks kaater sadamasse sai.\nMeeskond: Raul Rink, Üllar Orgla ja Elinor Kimmel\n2012 aasta sündmused (18), aastalõpu seisuga üldse kokku 123 juhtumit.\n7.00 hommikul alustatakse ettevalmistustega ja kell 8.00 sõidetakse kahe merepäästealusega, pinnalpäästja ja tuukritega välja, et tõsta merepõhjast üles Rigas purjealus. Operatsioon lõpeb edukalt 17.00 paiku, kus alus pukseeritakse Pirita sadamasse.\nMeeskond: Raul rink, Jako Vernik ja Elinor Kimmel\nKõne omanikult, et purjealus Rigas eelmisel õhtul uppunud Viimsi poolsaarest lääne pool, Pandju saare ja Püünsi lähistel. Patrulli käigus leiti alus, kuna mast ulatus merest välja. Märgistati koordinaadid ja uuriti ümbrust. Alustati ettevalmistusi aluse tõstmiseks järgmisel päeval.\nMeeskond: Raul Rink ja Elinor Kimmel\n16-15.09.2012 copy aruandest: tuul ca 15m/s läänekaarest.\nkell 15.39 saime Merevalvekeskuselt info et Aegna saarest NW on 7m kaater triivis kütuse lõppemise tõttu. Kell 15.40 võtsime JRCC saadud telefonil hädas oleva alusega ühendust ning saime nendelt järgmise informatsiooni: aluse koordinaadid hetkel N59o35`622“ E24o43`777“, ankur ei pea-alus tugevas triivis, laine kõrgus üle 1m,oleks vaja väga kiiresti abi kuna on reaalne karile paiskumise oht. Kell 15.46 telefoniside JRCC ga – hädasolevalt aluselt saadud informatsiooni põhjal teeme ettepaneku saata sündmuskohale kopter kuna oli olemas reaalne inimeste vette paiskumise oht ning antud piirkonnas on veesõidukiga turvaline navigeerimine ja inimeste pinnaltpääste võimatu paljude ja suhteliselt suurel alal veepinnani ulatuvate karide tõttu. 15.45-15.55 päästealuse tankimine ja pukseerimisvarustuse viimine alusele.Kell 15.55 saabub Rohuneeme sadamasse vabatahtlik pinnaltpäästja. Kell 16.00 väljasõit sündmuskohale. Kell 16.12 saabume sündmuskohale.Sündmuskohal on juba kopter ning PPA alus Merelõvi. Kell 16.15 telefoniside hädasoleva alusega – saadud informatsioon: alus on karil kinni kuid lekki pole ning alusel on kuivades ülokondades sukeldujad kes saavad vajadusel vette minna ning pukseerimisotsa hädasolevale alusele toimetada. Otsustame pukseerimisotsa koos ujuvusabinõuga hädasoleva aluseni ujutada. Tugeva tuule ja laine tõttu õnnestub see siiski alles teisel katsel ja appi tuleb ka hädasolevalt aluselt teine sukelduja. Umbes kell 16.45 saab pukseerimisots hädasoleva aluse külge kinnitatud ning alustame pukseerimist. Peale seda kui pukseeritav alus on väljunud navigeerimiseks ohtlikust alast teeme 69 kanalil ettepaneku kontrollida kas pukseeritaval alusel ei ole vältimatut abi või evakueerimist vajavaid isikuid, kuna pukseeritava alusega telefonitsi kontakti saada enam ei õnnestu. Vajaliku informatsiooni saamiseks läheneb pardati puksereritavale PPA alus Merelõvi kes saab sealt info, et sellist abi vajavaid isikuid pardal ei ole. Seejärel lahkub sündmuspaigalt kopter. PPA alus Merelõvi turvab pukseerimisoperatsiooni kuni Rohuneeme Väikesadamani, mis lõpeb 17.20. Alusel 7 inimest.\nMeeskond Raul Rink, Urmas Kirotar ja Tiit Liivak\nKell 19.30 kõne Aegna saare püsielanikult: liinilaev Juku ei teinud ilmastikuoludest sõltuvalt (SW tuul kuni 20 m/s) õhtust reisi mille tagajärjel on saarel 42 liinilaevaga hommikul saabunud inimest kellele pole antud hetkel võimalik pakkuda ei majutust ega toitlustust: kas oleks võimalik need inimesed mandrile toimetada. Kell 19.50 saabub Rohuneeme teine Vabatahtliku ühingu liige kellega koos õnnestub läbi raskuste kaater vette lasta. 19.55 anname Aegnale teada et oleme valmis inimesed saarelt ära tooma. 20.00 algab inimeste vedu Aegnalt Rohuneeme. 21.00 on kõik 42 inimest Rohuneeme toimetatud. Tegemist oli vanurite grupiga,osadel kel tervise tõttu vaja kindlasti koju saada, et võtta ravimeid.\n20.45 märkavad vabatahtlikud Rohuneeme sadamast, et purjealus suundub Tallinna lahe laevateelt kuumalist trajektoori pidi Viimsi poolsaare tipu poole üle madaliku. Kräsuli saare ja Rohuneeme poolsaare vahel 1,2 m süvisega folkboat purjenumbriga … madalikul kinni. Binoklist näha, et üritatakse alust vabastada veest.Kuna hakkab pimedaks minema, teatame merevalvekeskust, ootame pinnaltpäästjat, ja sõidame välja 21.30. Sündmuskohal koordinaatidega E59o34`226“ ,N24o47`343“ kell 21.45. Aluse pardal on neli inimest sh. üks laps. Meie ettepanekul teavitab jahi omanik JRCCd olukorrast, peale seda alustame aluse lahtitõmbamist. Tuleb lahti teisel katsel kui pinnaltpäästja läheb vette ja tõmbab jahi mastist suuremasse kreeni. 22.20 lõpetame pukseerimise Rohuneeme sadama põhjapoolsel liitsihil. Kuna jahil lekki pole ja taglas on korras soovib omanik seilata Noblessneri sadamasse. Kell 22.30 tagasi Rohuneemel. Kell 22.50 tegevused lõpetatud.\nMeeskond: Raul Rink, Elinor Kimmel ja Jako Vernik\n21.00 Aegna saare Keskkonnameti majast tuli kõne, et Läti kodankust 16 aastane tütarlaps vajab kiiresti transporti mandrile, kuna kukkus paar päeva tagasi ja jalg on eriti paiste läinud ja vajab kiirabi. Kuniks Rohuneeme sadamasse jõudis hooldaja vastu, kes pidi ta kiirabisse viima, valmistasime kaatrit ette ja tõime kannatanu koos saatjaga Aegna saarelt Rohuneeme sadamasse, kust kannatanu viidi haiglasse.\nMerevalvekeskus andis teada, et Vanasadama kapten palub abi Soome alusele 9m pikk, kellel mootoririke kruiisikai juures. Mingi appi Vanasadamast 9m RIB kaatriga (10 min pärast) ja pukseeriti alus Vanasadamasse. Kulud kattis vara omanik.\nAbi organiseeritud meie poolt.\n19:23 tuli kõne, et Aegna taga sõitis 7,5m alumiiniumist ANYTEC tüüpi kaater kivile otsa ja mootori jalg purunes. Kaater pani end ankrusse, kuid suure murdlaine ja tuule tõttu ankrunöör purunes ja kaater triivis madalikule kivide vahele. Alusel oli 1 meesterahvas, 1 naisterahvas ja ca 10 aastane laps.19:48 Viimsi ühing sõitis välja veesoleva 11m kaatriga Cobra 11 (edaspidi Viimsi1), sest abivajaja ütles, et vajab abi pukseerimisel, kuid kohapeal selgus 20:12, et abivajav alus on Sillikrunni madaliku peal ja nii pika alusega ei saa lähedale. Viimsi1 suundus tagasi Rohuneeme sadamasse ja lasti vette 7,5m FBI 007 Kaater (edaspidi Viimsi 2), lisaks lasti vette ka väiksem alus (Viimsi 3), et juhul kui lähedale ei pääse, saab sellega alusele otsad viia ja suunduti tagasi appi. Viimsi 2 ja Viimsi 3 väljusid Rohuneeme sadamast 20:49. Kohapeal viidi Viimsi 3 kaatriga kell 21:16 otsad ligi ja tehti ettevalmistusi väljatõmbamiseks. 21:34 ots küljes ja 21:40 alustati pukseerimist. Kohale jõuti Rohuneeme sadamasse Viimsi 2, Viimsi 3 ja avarist kell 22:21. Kulud kattis vara omanik.\nMeeskond: Raul Rink, Urmas Kirotar, Jako Vernik\nMerevalvekeskuse kõne, et väiksem katamaraan vett täis ja uppumisohus. (Abi palus soome aluselt mööduja). Sõideti välja 10minuti pärast antud kordinaatidel ja pukseeriti 5-6m katamaraan, mis oli vett täis ja tuule puudumise tõttu oli triivis kruiisisdaama lähitsel laevateel. Alus pukseeriti Noblessneri Sadamasse. Kulud kattis vara omanik.\n9-05.08.2012 kell 00:33\nkõne Merevalvekeskuselt, et alus triivis Pirita ranna lähistel, kütus otsas. Ei tea aluse suurust ega raskust, täpset asukohta, lubasid täpsustada ja anda siis ka aluse kapteni tel numbri. Viimsi vabatahtlikud Rohuneeme sadamas olemas ja valmis välja sõitma, kuid kui aluse raskust ei tea, ei saa välja sõita, sest kui vaja pukseerida, siis peaks võimsama kaatri vette laskma. 00:36 Merevalvekeskus täpsustas, et alus 7,45 m pikk Mare kaater ja edastati kapteni telefoni nr. Helistasime aluse kaptenile, kes ütles, et nad Pirita ja Miiduranna muuli vahelisel alal, kaater ahtriga ankrus ja täiesti kalda juures- vett täis, kuna laine pritsib sisse. (tuul ca 10m/s läänekaarest). Küsisime, kas alust on võimalik pukseerida kui vett täis, sest vb pole võimalik tankida, kui vett täis. Palusime keerata alus vööriga mere poole. Lubas täpsustada ja tagasi helistada. Samal ajal komplekteeriti vastavat varustust ja tangiti alust Rohuneeme sadamas, et paremini abi anda ja jäädi ootama lubatud kõnet. 01:02 helistas Viimsi ühing uuesti, et uurida mis saab, öeldi, et kõik korras. Tundus, et kaldalt toodi kütust ja saadi veest tühjaks, kuid ei täpsustatud. Anti merevalvekeskusele teada, et abi polnud vaja ja häire katkestati.\nMerevalvekeskuse kõne,et soome alusel Pirita sadama lähistel kütus otsas. Abi vajav alus Searay, reg nr A- 10767, pardal 2 inimest, on kütuse lõppemise tõttu triivis Miiduranna lähistel Kuuli Muna lähistel. Rohuneemest polnud otstarbekas sõita, saadeti Viimsi vabatahtlikud Bella 621 kaatriga kütust viima Pirita sadamast. Alusel peale tankimist siiski mootor ei käivitunud, seega pukseeriti alus Pirita sadama Alexela tankla juurde. Kulud kattis vara omanik.\nAbi organiseeriti meie poolt.\nMerevalvekeskus teatas, et Suurupi poolsaare juures triivis Soome alus. Suhtlesime soome aluse kapteniga ja palus tuua 40L diiselkütust. Asusime Rohuneeme sadamas, kuid kohapeal polnud diiselkütust, mida pidi tooma Viimsi keskusest ca (25min). Siis sõideti välja kell 21.40, alus leiti 22:25 ja Rohuneeme sadamasse jõuti 23.30. Soome alus suundus Vanasadamasse. Kulud kattis vara omanik.\nKõne abivajajatelt, et Aegna saare sadamast umbes miil lõuna poole sukeldujate 7m RIB alus ei käivitu. Merepäästjad viibisid samal hetkel Naissaarel kahe alusega. Lepiti kokku, et tagasi tulles pukseeritakse alus Rohuneeme sadamasse. Kohale jõudes otsad kinnitati ja alustati pukseerimist ja juhuse tahtel pukseeritava mootor suudeti käivitada. Pukseerimine katkestati ja abivajav alus sai oma teed jätkata.\nMeeskond: Urmas Kirotar ja Elinor Kimmel\n4,5m RIB kaater triivis kütuse lõppemise tõttu, Pandju poolsaarest lõuna pool, Viimsi vabaõhumuuseumi juurest 1,5NM kaldast ja triivisid kalda poole, alusel 4 inimest. Alusele viidi kütust, et saaks sõitu Pirita sadamasse jätkata. Tegevuse kulud katab vara omanik.\nMeeskond: Raul Rink\n8m pikkune Soome alus mootoririkke tõttu triivis Miiduranna sadama lähistel, tuul 9m W (läänest) ja triivivad kalda poole. Alus koos kahe inimesega pukseeriti Pirita sadamasse remonti. Tegevuse kulu kattis vara omanik.\nRohuneeme sadamst märgati õhtupimedudes ulpivat inimest, tuule kiirus 15m/s. Surfar, kes oli vette läinud oma varustust otsima, ei suutnud enam kaldale ujuda, päästevest samuti puudus. Läheneti kaatriga ja toodi kaldale, samuti otsiti üles varustus, mis oli 1NM eemal Aegna saare juures. Varustuse päästmise kulu kattis vara omanik.\nMeeskond: Urmas Kirotar ja Tiit Liivak\n4,5m alusel Aegna saare sadamas mootor ei käivitu. Alus pukseeriti 5 inimesega Rohuneeme sadamasse ja remonditi starter. Tegevuse kulu kattis vara omanik.\n8m alusel mootoririke, Tallinna lahel Rohuneeme sadamast läänepoolse faarvaatri väljasõidul aluse mootor seiskus. Alus pukseeriti Rohuneeme sadamasse.\nKapten: Raul Rink\n2011 osad merepääste sündmused kajastamata, sest ei pidanud nende üle arvet.\n2011 merepäästesündmuseid 15, aastalõpu seisuga kokku 105 merepääste juhtumit.\nKräsuli saarelt toome mandrile purunenud surfivarustuse. Tegevuse kulu katab vara omanik.\nRohuneeme sadama lähistelt toome kaldale väsinud surfari, kes toimetatakse koos varustusega Püünsisse oma sõiduki juurde.\nPaljassaare tipus, 25.09.11 öösel kaldakividele sõitnud jahi Emily päästeoperatsiooni koordineerimine. Jaht toestati tõstekottidega. Ümbritsevatest kividest möödapääsemiseks tõmmati alus kreeni ning veeti vabasse vette. Lekke leevendamiseks jäid tõstekotid aluse alla kuni aluse väljatõstmiseni. Emily pukseeriti kahe paadiga Noblessneri sadamasse. Operatsiooni kestus u 7h. Osalesid erinevad vabatahtlikud.\nMeeskond: Raul Rink, Jako Vernik, Elinor Kimmel, Villu Tamtik, Toomas Ojasu\nMerevalvekeskuselt saadud väljakutse alusel läheme appi Aegna põhjarannast ca 3 Nm kaugusel triivivale Soome lipu all sõitvale mootorjahile Sirius. Alusel ei toimi roolisüsteem ning ta on seetõttu juhitamatu. Raskete ilmaoulude ja suure masside vahe tõttu ei õnnestu aga soomlaste aluse pukseerimine. Teeme merevalvekeskusele ettepaneku kutsuda pukseerimiseks välja loots. Kuni lootsikaatri saabumiseni turvame kohapeal olukorda koos piirivalve patrullkaatriga. Tegevuse kestus ca 1.h.\nMeeskond:Raul Rink ja Toomas Ojasu\nRohuneeme sadama lähistelt tuuakse kaldale väsinud surfar koos varustusega, kes ei suuda omal jõul kaldale jõuda.\nMeeskond: Toomas Ojasu\n19.09.2011 Rohuneeme ja Aegna vahel võetakse pardale ja tuuakse sadamasse purunenud varustusega surfar (laual kiilu alt ära sõitnud).\nMeeskond Raul Rink ja Toomas Ojasu\nTVK kaatriga pukseeriti Rohuneeme sadamasse läheduses treenigsõite teinud ja ümber paiskunud veemoto võistluspaat.\nPiloot pääses õnnetusest vigastusteta.\nMeeskond: Taisto Kala\nNaissaarelt tuuakse kolme rib kaatriga mandrile 50 inimest kes ei pääse saarelt tagasi, kuna halbade mereolude tõttu ei sõida liinilaev Monica.\nMeeskond: Raul Rink, Urmas Kirotar ja Toomas Ojasu\nLootsisadamast pukseeriti Rohuneeme sadama slipile purunenud veojalaga rendikaater, mille oli sinna 15 juuli hilisõhtul pukseerinud piirivalve patrullkaater.\nAbi saanud alus VLD-639\nMeeskond: Raul Rink ja Toomas Ojasu\nKütuse lõppemise tagajärjel jaht triivis Miiduranna reidikai lähedal. Purunenud tagalasega jahi pardale toimetati kütus millest piisas Pirita sadama tanklani jõudmiseks. Kütuse pardale toimetamiseks kasutati BellMarine kaatrit Yamarin – Suur tänu BellMarinele.\nAbi saanud alus – jaht Hanse\nRohuneeme sadamas võeti veest välja udus navigeerides kividele sõitnud lekkiv kaater. Kaatri ülevaatusel tuvastati selle vööriosas\n5×30 cm suurune auk.\nPukseerime Aegna lähedalt Rohuneeme sadamasse kütuse lõppemise tõttu triiviva kaatri.\nAbi saanud aluse kapten: Ruve\nMuuga lahes Leppneeme sadamast 3 Nm NW kaater triivis kütusesüsteemi rikke tõttu. Kaater pukseeriti Kelvingi sadamasse.\nAbi saanud alus: Juuli, kapten Karmo.\nKatariina kai lähedal veojala rikke tõttu triiviva kaatri pardalt toimetati reisijad Vanasadama jahisadamasse, misjärel pukseeriti liikumisvõimetu kaater Pirita sadamasse. Abi saanud alus: Cobra Challenger. Sündmuse raport.\nNaissaare lõunatipu juures triiviva mootoririkkega kaatri pardalt võeti maha reisijad ja toimetati Naissaare sadamasse. Seejärel pukseeriti triiviv kaater Naissaare lõunasadamasse, kus tuvastati tehnilise rikke põhjus.\nAbi saanud alus: Parker 900. Sündmuse raport\nMeeskond: Raul Rink ja Toomas Ojasu.\nKorraldasime valesti kinnitatud ning seeläbi AS Eesti Lootsi sadamast triivima pääsenud kaatri päästetööd. Kaater oli Rohuneeme randa triivinud ning kividel suure leki saanud. Pooleldi uppunud kaatri alla kinnitati tõstetropid ning kaater tõsteti kraanaga treilerile.\nTurvame eesti lohesurfarite rekordüritust. Tallinn-Helsinki-Tallinn maratoni.\ninfo ja pildid siit: //www.epl.ee/artikkel/581963\nMeeskond Toomas Ojasu\nPukseerime Kräsuli saare lähedal elektrisüsteemi rikke tõttu madalasse triivinud kaatri Rohuneeme sadamasse.\nAbi saanud alus: Mare750\nMootoririkke tõttu triivis kaater 2 Nm Miiduranna sadamast läänes, kaatri poordis PV patrullkaater, kes\nkontrollib dokumente ja varustust kuid keeldub pukseerimisest. Pukseerime aluse Pirita sadamasse.\nMeeskond: Elinor Kimmel ja Taisto Kala\nMiiduranna sadamast pukseerime Pirita sadama slipile eelmisel öösel Pandju saare juures kivisse sõitnud ja tugeva leki saanud 27 jalase kaatri”Cowabunga”.\nMeedias: Raul Rink ja Toomas Ojasu\nTugeva S tuulega toome kaldale Kräsuli saare juures kividele triivinud surfari koos varustusega.\nNaissaare sadamast 2NM E mootoririkke tõttu triivis 9 meetrine Rib kaater reisijatega pardal – kuna ilm on ilus pukseeritakse kaater koos reisijatega Naissaare sadamasse.\nKeri saarest 1,5 Nm SW ei suuda lohesurfaja omal jõul randa jõuda – surfar koos varustusega tuuakse saarele. Abi saanud isik: lohesurfar koos varustusega\nValesti kinnitatud ankru tõttu kaater triivis Aegna madala lähistel. Kaatris pole kedagi. 0,5 Nm triivivast kaatrist\nS võetakse pardale 4 sukeldujat, kes toimetatkse koos varustusega oma kaatri pardale.\nAbi saanud alus, Grand 450, sukeldumisklubi Oxygen\nMootoririkkega kaater koos 3 inimesega pardal pukseeritakse Aegna saare lähistelt Rohuneeme sadamasse.\nAbi saanud alus, Skipp 5, kapten Heino\nTallinna VTS tsooni 1 vaba vesi märgi juures kaater mootoririkke tõttu triivis. Kaater koos inimestega pardal\npukseeritakse Pirita sadamasse. Abi saanud alus: Orkaan\nAegna kai äärest ei saa tugeva SE tuule tõttu lahkuda jaht kuna selle mootor ei käivitu. Jahi elektrisüsteemis\ntuvastatud lühis mis kõrvaldati kohapeal meie jõududega.\nAbi saanud alus: Bavaria 42\nKatariina kai juures Paljassaarel on teaduritel ära triivinud ülikallis laine kõrguse mõõtmise aparatuur. Seade leitakse triivimas Paljassaare sadama sissesõidul ja paigaldatakse ettenähtud kohale tagasi. TTÜ Hüdroloogia instituut\nPandju saarest läänes on kütuse lõppemise tõttu kaatrer triivis. Kaater pukseeritakse Rohuneeme sadamasse. Abi saanud alus:Bayliner 169, kapten Enn\nPrangli saarel rangluu murruga meesterahvas. Kannatanu toimetati Kelnase sadamast Rohuneeme sadamasse ja sealt autoga traumapunkti. abi saanud isik: ?…teadmata\nCa 1 Nm Pärnu sadama sissesõidust edelas kaatri mootor ei käivitu. Kaater pukseeriti Pärnu jahtsadamasse, kus see vintsiti treilerile.\nEbasoodsate ilmastikuolude tõttu ei suuda omal jõul kaldale jõuda lohesurfaja. Surfar toodi merelt ära Watersport kaatriga, kuna treileril kohale toodud Päästeameti kaatrit ei õnnestunud käivitada. Alajahtunud isikule anti vajalikku esmaabi.\n43 jalane jaht on madalikule sõitnud Naissaare sadamast väljasõidul. Jahilt võeti Watersport kaatri pardale 10 reisijat, kes toimetati Pirita sadamasse. Hiljem osaleti ka jahi lahtitõmbamisel madalikult koos Eesti Lootsi alusega Ahto.\nKaatri mootor oli rikke tõttu seiskunud Vahemadala majaka juures – kaater pukseeriti remondiks Pirita jahtsadamasse. Abi saanud alus – Parker 900\nMeeskond. Raul Rink\nHalbade ilmastikuolude tõttu jäi liinilaev Monica Naissaare sadamasse sissesõidul liivamadalikule kinni. 56 reisijat toimetati RIB kaatritega saarele.\nMeeskoond: Raul Rink ja Toomas OJasu\nMuuga lahel, Prangli saarest 5 Nm lõunas, Soome lipu all sõitva 32 jalase Bavaria 32 Sport kaatri kütus otsas. Tugeva idatuule tõttu oli kaater triivis. Viidi 60 l kütust. Soomlastest koosnev meeskond ilmselgelt joobes. Kaater toimetatud kapteni palvel Pirita sadamasse.\nTugeva kirdetuule tõttu ei pääsenud mootorjaht Nina inimeste pealevõtmiseks Naissaare sadamasse. 60 inimest toimetati RIB kaatritega Nina pardale.\nAegna saarest edelas umbes 0,5 Nm liivamadalikul kinni Rib kaater Boomeranger. Hädasolija ahtrisse kinnitatud pukseerimisköie abil pukseeriti alust ujuvuse saavutamiseni.\nAluse rippmootori roolisüsteem oli purunenud Aegna ja Kräsuli vahelisel läbisõidul. Alus pukseeriti Pirita sadamasse.\nAksi saarel juba mitmendat päeva tormivangis kaheksa linnuvaatlejat. Toidu ja joogivarud lõppenud. Tuul puhanguti 26 m/s. Laine Muuga lahes 4m. Nähtavus kuni 20m. Inimesed toimetati Rohuneeme sadamasse.\nSuurupi majaka lähistel 7m kaatril mootor seiskunud. Alusel viis inimest kellest kaks olid merehaiged. Tuul 15 m/s, laine üle 2m. Kaater ohtlikus külgtriivis ja kreenis kuna puudus tormiankur. Alus pukseeriti Bekkeri sadamasse tormivarju.


VENEMAA SANKTSIOONID UKRAINA SUHTES LAIENDATUD VASTUSENA KIIEVI SõBRALIKELE MEETMETELE - UUDISED\nVenemaa lisas Ukrainale sanktsioone\nPeaminister Dmitri Medvedev allkirjastas hiljuti teise vastassanktsioonide paketi Ukraina vastu. Ta teatas sellest oma Twitteri lehel.\nNagu Venemaa peaminister märkis, tehti seda Venemaa riigi, ettevõtete ja Venemaa kodanike huvide kaitseks. Sanktsioonide loetelu on laiendatud enam kui 200 Ukrainas tegutsevale isikule ja organisatsioonile.\nMeenuta, 22. oktoobril allkirjastas Vene president Vladimir Putin dekreedi Ukraina eriliste majanduslike meetmete kasutamise kohta. Otsus tehti seoses Kiievi ebasõbralike tegevustega. Ministrid olid volitatud koostama sanktsioonide nimekirja. Selle tulemusena lisati sellesse 322 Ukraina kodanikku ja 68 ettevõtet.\nSee oli vastus augustikuu Ukraina sanktsioonidele seoses Krimmi silla ehitamisega. Kiievi sanktsioonid mõjutasid silla ehitamisega seotud 19 juriidilist isikut.\nVaadake videot: Riigikogu istung, 12. veebruar 2015 (Detsember 2019).


Acacia Puit » Mis On Kütuse Väärtus? - 2019 | Nõuande viisard\nPõhiline Nõuande viisardAcacia puit - milline on selle puidu kütuse väärtus?\nAcacia puit kuumutamiseks\nKütteväärtus ja kütteväärtus\nEsmapilgul tundub, et akaatsiapuit on põletamiseks peaaegu liiga hea. Võttes arvesse suhteliselt odavat hinda ja kvaliteetset kütteväärtust, on akaatsiapuit (tegelikult robinia puit) kindlasti väga hea alternatiiv kütmisele. Millist kütteväärtust see puit omab ja kus on muid eeliseid, leiate sellest artiklist.\nKorstna või puuküttega ahjus põletamisel on reegel: mida kõvem on puit ja mida kõrgem on kütteväärtus, seda parem on soojusenergia. Robinia puit on parimate metsadega võrdne, nagu on näidatud alltoodud tabelis:\nKütteväärtus kilogrammi kohta (kWh)\nKütteväärtus rm kohta (toa meeter)\ntamm 4,2 kWh kg kohta 2100 kWh\npöök 4,0 kWh kg kohta 2100 kWh\nrobiinia 4,1 kWh kg kohta 2100 kWh\nkask 4,3 kWh kg kohta 1900 kWh\nkuusk 4,5 kWh kg kohta 1500 kWh\nRuumimeetri väärtuste ja kg väärtuste erinevused tulenevad puidu brutotihedusest (massist). Praktikas on otsustav alati ruumi meetri väärtus. Kosmosemõõtur on puit, mille pikkus on 1 m pikk, 1 m lai ja 1 m kõrge. Ruumimeeter on küttepuude ostmisel tavaline meede, nii et saate seal hindu võrrelda.\nSiiski tuleb alati eristada kütteväärtust ja kütteväärtust - kõnekeeles, see on alati sama, kuid mõlemad väärtused erinevad praktikas umbes 10% võrra. Kui võrdlete alati sama väärtust (igal juhul kütteväärtust või kütteväärtust), siis see erinevus ei ole oluline.\nRobinia puidu hind on sama hea kvaliteediga kui umbes 950–1050 eurot m³ kohta. Võrdluseks, tamm on tavaliselt samas hinnaklassis, ainult pöök on veidi odavam, umbes 600–800 eurot m³ kohta (sõltuvalt puidu liigist ja tarneallikast) saematerjalina. Ligikaudu sama suhe kehtib küttepuude puhul - seega on pöök kõige odavam variant, kuid mitte palju odavam kui Robinie. Praktikas, kui jõuad madalale Ungari Robinia puidule, nii et see võib olla alternatiiv klassikalisele "Buchenscheiten" -le kui küttepuudele.\nKui me räägime akaatsiapuidust, siis peame peaaegu alati robinia puitu, sest meie kaubanduses "tõeline" akaatsiapuit on vaevalt olemas\nKui vahvli rauast pulgad, on see enamasti halvasti määritud. Krõbedate vahvlite küpsetamiseks näitame teile siin samm-sammult.\nRõdu eemaldamine on eelkõige õiguslikult väga nõudlik. Paljud rõdud on niikuinii eriliste õiguste all. Lisateabe saamiseks klõpsake.


neljapäev, 03. detsember\nKüsimus: Mida teha, kui teismeline ei taha enam koolis käia?17.11.2013\nolen väga mures oma 14-aastase poja pärast. Kooli pole ta kunagi armastanud, kuid siiani oleme enam-vähem hakkama saanud. Oleme koos õppinud ka pea siiani. Õppimisega on probleeme olnud 1. klassist saadik.\nPraegu 8. klassi esimesel veerandil ma enam talle iga päev pinda ei käinud. Enamasti sai asjad tehtud, aga eks veerandi lõpul oli ka osa kodutöid ikka tegemata. Puudus ta ka, kuna oli haiglane.\nNüüd 2. veerandi algul on ta pidanud eelmise veerandi asju järgi vastama, enamvähem on tehtud. Kuid nüüd on hakanud rääkima, et ta enam kooli ei lähe, mitte kunagi. Ja ongi mõni päev koju jäänud.\nKui on normaalne päev ja räägime, siis saab kõigest aru, räägib, mida läheb edaspidi õppima jne. Aga nüüd tuleb juba iga nädal ette päevi, kus ta ütleb, et kool on vangla ja ta ei lähe sinna enam. Samas ma ei ole aru saanud, et tal oleks koolis sõpradega või õpetajatega probleeme - isegi kui hinded on kehvad, siis käitumist hindavad enamik õpetajaid eeskujulikuks, mõned heaks, ühtki halvemat käitumishinnet ei ole.\nEelmisel aastal diagnoositi tal depressioon, võtab rohtu ja käib psühholoogi juures ka.\nOlen väga mures - ei saa ju lasta põhikooli pooleli jätta. Elukaaslane arvab, et olen liiga leebe ja ei karista last ja seetõttu kasutab mind ära. Mina aga kardan väga, et kui ma hakkan mingeid karistusi välja mõtlema (ilmselt arvuti, interneti äravõtmine oleks tema jaoks karistus), siis rikun üldse temaga suhted. Kui vihane on, siis ähvardab, et ta läheb kodust ära, ükskõik kuhu. Ja tegelikult eelmisel õppeaastal rääkis ka, et ei taha enam elada, sellepärast psühhiaatri poole pöördusimegi.\nOlen enda arvates teda ikka toetanud, püüdnud mõistev olla jne, aga ma ei tea enam mida teha.\nNagu kirjutate on Teie pojal diagnoositud depressioon ja ta käib psühholoogi juures. Esmalt küsiksin, kas olete poja psühholoogiga kontaktis ja temaga oma muresid arutanud? Kui ei ole, siis soovitan seda kindlasti teha.\nPereterapeudid käsitlevad lapse depressiivsust peresuhete probleemina. Nagu aru saan, elate koos mehega, kes pole Teie poja isa. Kas pojal on kontakt oma isaga? Teismeeas tekib igal lapsel igatsus ja vajadus oma bioloogilise vanema järele (ka siis kui seni huvi puudunud). Kuidas on poja suhted Teie elukaaslasega? Kirjas vihjate, et tema pooldab tunduvalt karmimaid kasvatusmeetmeid kui Teie. Eeldan, et olete seetõttu raskes olukorras püüdes mehele meelejärele olla, samas oma poega kaitsta. Laste ja noorukite suitsidiaalsete mõtete kõige suuremaks peletajaks on usalduslikud ja avatud suhted oma vanematega. Pakun välja ühe mõtte (mis ei pruugi olla tõsi, aga äkki on abiks) - kuna poeg näeb ja teab, et temaga seotud teemad on tüliallikaks Teie ja elukaaslase vahel, siis püüab ta Teid säästa ja jätab oma mured enda teada, millest ka üksindus ja suitsiidimõtted. Kuhu ta kuulub? Kas ta on täieõiguslik ja aktsepteeritud pereliige?\nNendele ja paljudele teistele küsimustele saate vastuse pereteraapias. Soovitan lisaks poja individuaalsele teraapiale ka pereteraapiat. Lapse suitsiidimõtted on väga tõsine ohumärk, mille puhul muutused peres peaksid olema vältimatud.\nKüsimus: Kuidas käituda autistist poisiga?06.11.2013\n19-aastane puudega poeg on üle pea kasvanud. Ta on autist-asperger ja ta on täielikult istunud pähe oma vanematele. See poeg sõimab oma isa roppude sõnadega, ütleb talle "värdjas ole" vait. Väljaspool kodu käitub poeg hoopis teisiti, täidab kõigi käske, aga ühtegi sõpra tal ei ole ja facebookis teda mõnitatakse, täpselt piiri peal, nii et midagi halvasti ei öelda, aga naerdakse tema avaldused välja, öeldakse talle, et oled forever alone ehk igavesti üksi, kuna keegi temaga suhelda ei taha. Põhikoolis teda kiusati päris julmalt. Vahepeal oli koduõppel. Käib praegu koolis eriala omandamas, sügisest alates kasutatakse teda koolis ära, kästakse enda eest töid ära teha, naerdakse tema üle kuni ta vihastab. Kodus sõimab ema ja nõuab raha magusa ostmiseks, see on igapäevane, kuni ema järgi annab. Aeg-ajalt nõuab suuremaid asju nagu telekas, arvuti jne. Ja saab ka oma tahtmise. Täielik terror käib kodus, praegugi kisavad teises toas. Ema arvab et on lihtsam osta talle asju, kui taluda seda kisa ja annab järele. Ema ei oska ka midagi ette võtta, küsib, mis ma teha saan. Kui isa kaitseb ema, siis ema annab pojale õigust ja saadab isa minema, sest poeg lubab muidu isa maha lüüa... isa lähebki minema hetkeks ja poeg terroriseerib ema edasi niikaua kuni midagi enam võtta pole või keegi ära sureb... Kui emaga sellest omavahel rääkida, siis ta õigustab poega ja ütleb, et tegelikult ta ei mõtle nii... ma vean paralleele vägivaldse suhtega abielus, kus naine võtab avalduse tagasi politseist, kuigi mees peksab.\nMeil küll poeg ei peksa ema, aga ta on visanud isa puupakuga, ähvardanud noaga... puupakk läks mööda, noaga õnneks ei löönud.\nMida sellises olukorras ette võtta. Ema ei luba poega hooldekodusse saata, mis on jutuks tulnud. Ka kiirabi käest oleme nõu küsinud, sealt soovitati, et tuleks kohale kutsuda kiirabi ja politsei korraga, sest siis noa juhtumi puhul, ja ta paariks päevaks haiglasse viia, siis vaadatakse mis edasi saab. Aga ema ei lase kiirabi kutsuda, ta eitab kõike juhtunut. Ja kui poeg viiaksegi ära, siis kaua teda seal ei pruugita hoida ja sel juhul lubas poeb enesetapu teha, mida ta ähvardab ka iga vaidluse ajal, kui närvi läheb, a la kui sa ei osta mulle telekat, ma tapan ennast ära...\nÜhesõnaga nõiaring, millest ma ei leia väljapääsu.\nMina kahjuks ei ole laste psüühikahäirete spetsialist, seega tuleks eelkõige konsulteerida psühhiaatriga. Ilmselt on vajalikud nii medikamentoosne ravi kui käitumuslikud sekkumised.\nKuniks aga noormehe vanemad initsiatiivi ei võta, ei saa kõrvalseisjad midagi teha. Välja arvatud juhul, kui ta teistele ohtlikuks muutub. Sellisel juhul on politsei kutsumine vägagi adekvaatne tegu.\nKüsimus: Mida teha, kas leppida olukorraga, et ta ei tahagi kolida oma väikse lapse juurde?05.10.2013\nTere, mure selline, et oleme mehega olnud 4a kaugsuhtes, peres on ka nüüdseks 7-kuune laps. Raseduse keskel mainisin mehele, et nüüd oleks aeg vist kokku kolida, kuna laps on tulekul, tol ajal mees andis vihje, et kohe kui laps on sündinud, siis saab meist perekond. Niisiis laps sündis, kuna alguses on beebiga ikka nii palju toimetusi, harjumine ja üksteisega tutvumine, siis ei rääkinud me enam kokku kolimisest, mõtlesin ah et küll ta tuleb, et ei hakka peale pressima, aga nüüdseks on möödunud 7 kuud sellest. Ja olen maininud, et lapsel oleks hea, kui issi ikka igapäevaselt kodus oleks, mitte ei näe ainult nv. Mees töötab siinsamas Eestis, ainult teises linnas, mis pole meie linnast sugugi kaugel. Aga nüüd olen aru saanud, et mees ei kavatsegi meiega kokku kolida, ühesõnaga ainult lubab, olen pakkunud varianti, et vahetaks töökohta ja saakski meiega olla, aga tema ütles, et ei kavatse töökohta vahetada. Samas ütles ta, et kui laps lasteaeda saab, et siis kolib meie juurde. Ta on pakkunud, et ma koliksin tema juurde maale, aga mina seda ei taha, kuna mul on töökoht siin, mu kodu ja lähedased ning Tallinnas on kõik võimalused paremad kui maal. Nüüd olengi jõudnud punkti, kus ma ei oska enam edasi minna, kas leppida olukorraga või jätta mees ning olla lapsega kahekesi nii nagu siiamaani oleme olnud? Ma ei tea mis elu siis hakkab olema kui lahku lähme, kuna siis vaevalt mees last toetab enam. Minu poolt on isegi tunded olemas, aga kas ka temal, seda ei tea, kuna tunnetest ta ei räägi, ütleb, et pole tema teema. Aga oma tundeid pole ta mulle näidanu lapse sünnist saati, vahepeal ainult pidutses ja käis joomas, kui beebiga kodus olin, ja kui palusin tulla teatud kell koju, et last üles ei ajaks oma tulekuga, siis seda soovi eirati ja öeldi, et piiran ta vabadust. Ja tegelikult on praegugi nii, et igal vabal võimalusel kuskile pidutsema, mis sest, et näeb last ainult nv. Ma ei tea kas seda suhet annab üldse parandada, see olukord on nii kurb.\nTeie kirja lugedes jääb mulje, et pilt traditsioonilisest peremudelist - laps kasvamas koos ema ja isaga, on olnud vaid Teie peas. Kirjutate, et mees on teinud vaid vihjeid kokku kolimise teemal, lükanud selle teostumist aina edasi, tunneb, et piirate tema vabadust jne. Jääb mulje, et Teie lapse isa pole kaugeltki valmis sääraseks vastutuseks, mida temalt ootate. Ja kas lapse saaminegi tema vaba valik oli? Sageli teevad naised selle valiku mehe eest ära lootes, et lapse sündides kõik muutub. Kui suhe pole enne lapse sündi kindel olnud, siis uue pereliikme lisandumine toob vaid raskusi juurde.\nSellest mehest ei pruugi saada Teile elu- ja teekaaslane, kuid lapse isana jääb ta Teiega seotuks terveks eluks. Minu soovitus on aktsepteerida tema valikuid tänasel päeval ja toetada edaspidi tema suhteid Teie lapsega.\nKüsimus: Kuidas suhete ebaselguse ringist välja saada?11.09.2013\nMinu 5 a suhe purunes. Leidsin endale uue mehe, kel oli sammuti suhe lõpetamise järgus. Alguses olime hullult pühendunud ja koos. Siis aga hakkasid meid väga palju mõjutama eelnevad elukaaslased. Lõpuks poolteist aastat olime koos, siis lahus, valed ja eelnevad elukaaslased kuni tänaseni. Elame koos aga meie vahel on palju pingeid. Ikka ja jälle avastan, kuidas elukaaslane endale kohtumisi organiseerib ja tegeleb kõrvalsuhte loomisega. Minu jaoks on sellest saanud haiglaslik kontrollimine. Vahel on päevi kui ma tunnistan endale, et ma peaksin sellest üle olema ja leidma endale tegevust, et mustast masenduse august välja tulla. Emotsioonid kõiguvad alatasa. Igakord kui teda kontrollin avastan midagi ebameeldivat. Temaga sellest rääkides kord teeb ta mind maha, kord jõuame selleni, et ta palub põlvili andeks. Ütleb, et armastab jne. Tegemist on väga andeka inimesega, lai silmaring ja tõesti hooliv inimene. Aga ei mõista milleks on vaja tutvuseid, mis sisaldavad olemasoleva naise petmist? Minul on suured tunded ja tema ei suuda ka minuta, sest võimalusi ära minna on olnud väga palju. Nii päevast päeva tunnen, et mul pole millekski isu. Isu isegi sõna otseses mõttes. Üritasin, et hakkan tegelema spordiga. Kuna aga elukaaslase hetkeline töötus, siis ma ei raatsi enda peale kulutada, et mõnda spordiklubisse minna. Minu endine elukaaslane ootab mind tagasi ja otsib samuti kontakti. Temaga suhtlemine tundub aga tema elu pidurdamine. Sooviksin, et tal läheks hästi ja leiaks oma rahu ja et minuga suhtlemine niisama neti vahendusel ei tule kasuks. Nii pendeldan ja olen endaga juba kaua pahuksis. Mis aitaks alustada seda rahu tunnet ja õiget teed?\nTänan kirja eest! Küsimuses on välja toodud palju teemasid ning raske on valida, millele täpsemalt vastuse fookust üles ehitada. Kui alustada lõpust e küsimusest, mis aitaks alustada rahutunnet ja õiget teed, siis peaksite endalt küsima, millist suhet ma tahan, aga samuti millist suhet ma enda arvates väärin. Esimesele poolele küsimusest võib olla kergem vastata, kui teisele, sest võib selguda, et tunnete, et te pole seda väärt, mida soovite e käitute nii, et soovitatud suhteni ei jõuagi. Kas usute, et kuigi mees petab ja valetab, on ta siiski parim kaaslane eluks? Kui ta ei muutu, kas olete nõus ikkagi temaga koos olema?\nÜldiselt tekitab rahutunnet see, kui peamised vajadused suhtes on rahuldatud. Kas teil on? Kui pole, siis mida ise saaksite teha, et oleks?\nHuvitav ja vastuseta seik on minu jaoks teie kirja lugedes see, mis juhtus, et olles pühendunult mõnda aega suhtes olnud, sattusite mõlemad(!) eelmiste elukaaslaste mõjuvälja. Mis teid praeguse mehega kokku viis ja mis oli teie suhte eesmärk kokkusaamise hetkel? Kas tahtsite probleemid seljataha jätta ja puhtalt lehelt, nii et te teineteist selles aitasite? Vahest saab suhte loomise aluseks olnud teema aeg ümber ja kui muud ei seo, eemaldutaksegi. Millist rolli mängib teie mehe uus-vana suhe teie suhtes e miks te arvate, et tal seda vaja on, et teiega koos olla? Ja kuivõrd võib teie suhtlemine oma endise elukaaslasega teie suhteid praeguse mehega mõjutada? Mõneti tundub teie suhe praeguse mehega määratlemata, et kas te loote ühist elu ja tulevikku või olete koos, et mitte üksi olla või ... Kas teie visioon edasisest on ühine, olete seda arutanud? mis teid seob?\nKindlasti mõjub hästi see, kui tegelete endaga sh ka sporditegemine, kui see toob teie ellu rõõmu ning vähendab muremõtteid, miks mitte ka mehe kontrollimise vajadust. Soovitan arutada teemat oma ala professionaaliga kas koos või üksi, kirja teel selliseid asju lahendada on võimatu.\nKüsimus: Mida peame tegema, kui tütre endine poiss-sõber ahistab ja ähvardab ning enam ei jõua sellele vastu seista?02.07.2013\nMinu tütart ja meie perekonda ahistab juba pool aastat tütre endine poiss-sõber. Ta saadab ähvardava sisuga kirju kõikidele tütre sugulastele ja sõpradele ja tuttavatele. Läbi sotsiaalvõrgustiku laimab ja mustab mu tütart. Ta saadab ametiasutusse laimavaid ja nilbeid kirju. Ta on muutnud elu täiesti väljakannatamatuks. Talvel pöördusime politseisse koos tõenditega ja tulemuseks oli see, et prokurör väitis, et lähenemiskeeldu pole vaja rakendada. Ta ütleb välja, et ta tahab mu tütre elu hävitada ja tegutseb selle nimel. Ta on identiteedi varastanud ja tõepoolest on meie elu põrguks muutnud. Oleme siiani eiranud teda, aga enam ei jaksa, sest asi läheb aina hullemaks. Politseisse on antud uus avaldus aga siiani pole tegeldud. Mis meid aitaks? Kas tütre elu peab hävinema, enne kui abi saame.\nKurb on kuulda, et teie elu on tugevasti häiritud. Te küsite, kes aitaks, aga pereterapeut vist ei ole siin õige inimene. Kui tütar ja endine poiss-sõber või siis viimane üksi tahaks nõustamisele tulla, siis oleks teine asi, aga antud juhul pole see ju soovitud variant. Ehk uurite politseist, mida sel juhul tegema peaks, kui olete niikuinii juba nendega suhelnud? Väga loodan, et saate abi.\nKüsimus: Kuidas edasi - mees pettis mind, kuid olen valmis andestama, sest ta armastab meie väikest last?05.06.2013\nOlen mehega koos olnud üle 5 aasta. 2 aastat tagasi jättis ta mu maha teise naise pärast. Mõned kuu hiljem tuli ta aga andeks paluma. Kuna tunded ei olnud kadunud, suutsin ajapikku andestada. Tekkis tagasi usaldus. Tõestuseks, et tal on sel korral tõsi taga, palus ta mind endale naiseks. Paari kuu pärast jäin rasedaks. Ootasime last väga ja meie suhe oli korras. Kui välja arvata mehe alkoholiga liialdamine ja tülid, mis sellega kaasnesid. Viimased nädalad enne sünnitust oli kõik ideaalne, saime omavahel läbi suurepäraselt. Sünnitusel oli mees mulle suureks toeks. Kuna ta ei tööta Eestis, pidi lahkuma kuu pärast lapse sündi. Mõned nädalad kodust eemal ja tagasi tulles sai uudise, et mõnda aega ei ole tööd. Sealt hakkas kõik allamäge minema. Algul mõtlesime, et on isegi hea, et ei pea tagasi minema. Saame oma lapsega tuttavaks ja harjume pereeluga. Poolteist kuud veetsime aega kolmekesi. Vahest kahekesi, kui leidus lapsehoidja. Siis aga pidi ootamatult tööle tagasi minema ja oli ära 2 kuud. Selle aja jooksul arvasin ja lootsin, et nüüd läheb kõik paremini. Saame jalad alla ja tuleviku suhtes tekkisid uued mõtted. Mõni nädal tagasi tunnistas ta aga üles, et on mind petnud. Ja mitte ühel korral. Valetas ka siis, kui oli ilmselge, et tean kõike. Kogu aja, mis ta kodust eemal oli, rääkis ta mulle suurest armastusest minu vastu ja kuidas ta igatseb nii mind, kui last. Kiitis mind oma sõpradele ja ei peljanud ka neile öelda, et mind jumaldab. Oleme rääkinud ja tean, et asi on seksis. Läheduse ja intiimsuse puuduses. Ta tundvat liblikaid, mis suhte algul tekivad just selle teise naisega. Ja ei suutvat seda lõpetada. Aga samas ei öelnud ka mulle otse, et meie suhtel ei ole tulevikku. Tänaseks on sellest uudisest möödas 2 nädalat ja peale pikki vestlusi ja minu poolseid pingutusi selgitada, et see liblikate tunne ei kesta ja kas ta saab aru, millest ta loobub. Jättis mees mu maha. Teistele, tuttavatele ja sõpradele aga räägib, et mina olen kõiges süüdi. Nagu mina oleksin lükanud ta teise naise käte vahele. Tal on probleem ka alkoholiga ja tean, et kogu selle aja vältel, mil tal on olnud kõrvalsuhe ei ole ta ühelgi päeval jätnud õlut joomata. Tema tervis annab juba tunda. Olen selgitanud, et olen tema sõber ja kaaslane. Olen talle toeks ja aitan kuidas saan. Üritanud mõista. Mitte miski ei aita. Ei aita ka see teadmine, et ka tema on isa poolt beebina maha jäetud ja pole kunagi saanud kasvada terves perekonnas. Ta armastab meie last ja tahab temaga koos olla, kuid mitte perekonnana. Olen suures segaduses ja tunnen ennast alandatult. Olen nõus talle andestama, kui ta seda vaid ise tahaks. Kui ta sooviks end kokku võtta. Sest tunded on meil mõlemal alles. Ja tean, et mõne aja pärast on ta aru saanud, kui rumal ta oli ja tahab siis andeks paluda. Aga kardan, et siis on juba hilja. Kas on võimalik, et tegemist on meeste sünnitusjärgse depressiooniga? Mida peaksin tegema, et meest aidata? Iga laps ju väärib perekonda.\nIga laps väärib perekonda, kuid lapse tegelik kodu on ema ja isa armastav paarisuhe. Kui Te selle mõttega nõustuksite, siis millist kodu Te oma lapsele planeerite - ema ei usalda alkohoolikust isa ning selle väljenduseks on pidevad tülid ja kahtlustamised? Kuidas oleks sellises kodus kasvada?\nTeie kirja lugedes jääb mulje, et Teie mehe näol on tegemist lihtsalt ebaküpse noorukiga, kes veel ei tea, mida elult tahab ning pole kindlasti valmis pühendumist nõudvaks paarisuhteks. Kirjutate ka, et teda on lapsena isa poolt maha jäetud. Peresüsteemis korduvad enamasti sellised mustrid, kui neid ei teadvustata.\nMinu arvates ei peaks Teie kuidagi oma meest aitama ja ega Te saagi seda kuidagi teha. Teie ülesanne on selgeks mõelda, millist elu elada soovite - kas lepite "ebaküpse noorukiga", kes ikka ja jälle otsib väljastpoolt põnevaid seksuaalseid seiklusi või ootate enda kõrvale meest, kes peab oluliseks truudust ja pühendumist suhtes.\nKüsimus: Kas oskata nõua anda, elu on karidel ja pole kellegi juurde minna?05.06.2013\nPöördun murega Teie poole, sest ei oska väljapääsu leida. Olen 53-aastane, mehega oleme elanud 34 aastat. Meil on 3 last aga elu on jooksnud karile, tegelikult oleme terve elu suurte tülide ja peksmiste sees lastega elanud ja kui mehele midagi ei meeldinud, visati meid lihtsalt majast välja. 10 aastat tagasi sai mul kõigest sellest mõõt täis, läksin ta juurest lihtsalt kahe kilekotiga ära, kuna lapsed olid juba suured ja laiali koolides, läksin oma vanemate juurde elama. Lapsed käisid nädalavahetustel minu juures, isaga nad ei suhelnud. Siis muiduga aasta peale seda käis ta palumas ja tuligi linna elama, müüsime maja maha ja ta ostis enda nimele korteri linna ja hakkasime uuesti koos elama. Aga see oli veel hullem, kui midagi oli, siis öeldi, et on tema korter ja välja, ja vahetati isegi ukselukud ära ja jälle olin kuskil küla peal. Kuna vanematele ta ei meeldinud, siis kinkisid nad maja vennale ja mul enam sinna teed ei olnud, olin tütre pool ja varsti leppimisega jälle tagasi, ja jälle visati välja, ukselukud vahetati ära. Nüüd elan poja korteris, kuna ta on enamus aja välismaal, siis ei sega ma teda, sain jälle kaks kilekotti omi asju ja kõik isegi riideid ei anta enam, nüüd aga müüb poeg korteri maha, ma olen nii vana, et mulle ei anna keegi laenu ka, et endale elamist osta. Töökoht on mul olemas, isegi vabad päevad võtan endale tööd, ma ei suuda võtta endale üürikorterit ja tütardel on omad pered, ma ei saa sinna enam minna. Koduukse taha ka enam kraapima ei lähe. Täielik masendus, elu oled elanu kodule muretsedes ja lihtsalt kõik sult võetud ja nagu koer välja visatud. Ma ei tea kust otsast hakata pihta. Kas oskate mingitki nõu anda?\nTeie kirjast loen välja, et olete mehe väärkohtlevat ja alandavat käitumist talunud kogu oma täiskasvanuelu. Olete proovinud sellest väljuda, kuid mingil põhjusel otsustanud siiski harjunud eluviisi jätkata. Kas selle valiku põhjused on vaid majanduslikud - mehe linnakorter või pole Teis tegelikult usku, et suudate ja väärite alandusteta elu elada?\nParadoksaalselt harjuvad inimesed ka väärkohtlemisega, mis teeb küll haiget, kuid on sellest hoolimata tuttav ja turvaline. Vastutuse võtmine oma toimetuleku eest pole paljudele kaugeltki lihtne ja kerge.\nTundub, et Teie elus on otsustamise koht - kas tahate iseseisvalt hakkama saada või mitte. Soovitan näiteks lapsed kokku kutsuda ja üheskoos arutada võimalusi Teile elukoht võimaldada. Mitu pead on ikka mitu pead ning kindlasti on ka Teie lastele tähtis, et nende ema ennast inimväärikalt tunda võiks.\nKüsimus: Kas kolida mehe juurde Soome koos lastega või jääda Eestisse?04.06.2013\nMinu pere koosneb 3 lapsest (5 a, 7 a, 8 a), minust ja mehest ehk laste isast. Isa pidi olude sunnil minema Soome tööle, et meil oleks eluks vajalikku raha rohkem ja elu paremaks läheks. On aasta seal töötanud ja rahaga on parem, kuid ei ole kiita. Ise tööl ei käi, sest olen kolme lapsega kodus ja meie kandis pole seda tööd ka nii lihtsalt võimalik saada.\nMees käib kodus kuus korra ja paar päeva saab olla, sest töö (ehitaja) pärast ei saa ta kauem olla. Nii, et mina kasvatan lapsi siin. Kodus olles ta esimene päev tegeleb lastega, ostab mis nad tahavad ja siis on külapeal sõpradega pidutsemas, kuni peab ära minema ja kaineks saama. Kuigi iga kord sedasi ei ole. Kui ta Eestis veel tööl oli, siis sai rohkem kodus olla ja muidugi lastega eriti ei tegelenud ka siis. Kõik oli ikka minu kasvatada õpetada nagu ka praegu.\nNüüd mees käib juba paar kuud peale, et me kõik Soome koliksime tema juurde, sest ta ei saa aina edasi-tagasi sõita, kuigi vaid kord kuus käib siin. Ta tahab olla iga päev meiega koos ja lastele seal paremat haridust pakkuda, et tulevikus hea elu oleks neil.\nMina ja lapsed ei tahaks minna Soome elama, sest seal kõik uus ja nad ei ole veel Soomes käinudki ja mina ka ei ole sinna saanud. Lapsed on öelnud, et tahavad siin Eestis elada ja tunnevad siin ennast turvaliselt. Kui läheks, siis hüppaks nagu peadpidi tundmatusse vette.\nKuid mu mees aina räägib, et tulge Soome, siin parem elu. Ütleb, et kui te ei taha minuga siia elama tulla, siis alustan ma siin uut elu (Soomes).\nTemast lahku ei tahaks minna, oleme 10 aastat koos olnud ja ta on mu esimene armastus ja sinna kolida ka ei suuda hetkel.\nMida teha, enam ei oska. Kas muuta enda ja laste elu kardinaalselt või jääda enda seisukoha juurde, et mina elan lastega siin ja tema Soomes oma elu?\nTeie ees on raske otsus ning keegi teine Teie eest seda teha ei saa.\nEhk aitab edasi mõelda küsimus - kui palju ma oma meest usaldan? Kohanemine võõras riigis ei ole kerge ning selle käigus on üksteise usaldamine ja toetamine väga tähtis. Kui näete ennast tulevikuski oma mehe kõrval (ka siis kui lapsed suureks saanud), siis kaaluge talle järgnemist. Kui elu ilma meheta tundub kergem, probleemivabam, siis peaksite realistlikult hindama oma ressursse kolme lapse kasvatamisega siin Eestis toime tulla.\nMilline iganes Teie otsus olema saab, on kõige tähtsam, et kaasaksite sellesse protsessi ka oma mehe.


elava ja kolme oru reisijuht\nLivermore'i org on pikka aega olnud California veinitööstuse üks ajaloolisi keskusi, kuid tänapäeval on Livermore istub paljude veinisõprade ämbernimekirjade tipus, villides uhkeid Chardonnays'e, Cabernetsi ja Petite Sirahsi, kui nimetada vaid mõnda. Käputäis linnu, nagu Livermore, Dublin, Pleasanton ja Danville, pakuvad mõlemad ainulaadseid vaatamisväärsusi ja suurepäraseid einestamisvõimalusi - kõik vähem kui tund väljaspool San Franciscot.\nPurple Orchid Wine Country Resort ja spaa\nPurple Orchid Wine Country Resort kuurordi mugavusest avaneb suurepärane vaade hotelli enda oliivisalule, kust nad ise valmistavad oliiviõli. Õli kasutatakse ka spaas, kus pakutakse täielikku massaaži- ja näoteenuste menüüd. Lilla orhidee on erakordne taganemisvõimalus igapäevasest rahust, kus külalised saavad igal õhtul nautida tasuta kogunemistundi suupistete ja veiniga ning igal hommikul rikkalikku hommikusööki, mida serveeritakse söögitoas.\nSiseringi näpunäide: Täieliku luksuskogemuse saamiseks broneerige avar Vintner’s Estate Suite, mis sisaldab hommikusööki voodis.\nPildi allikas: hotell Rose\nTripAdvisor: 4,5 tärni, 150 arvustust\nMugaval asukohal otse Pleasantoni kesklinnas ei jää klassikaliselt elegantses Rose hotellis ükski detail tähelepanuta. Nime järgi kaunistavad fuajees roosikimbud ja igast sviidist leiate isegi värske roosi. Igal hommikul pakutakse tasuta hommikusööki, mida serveeritakse koos Peetsi kohviga. Külalised on teretulnud kogu päeva käed küpsise- või kommipurki pistma.\nSiseringi näpunäide: Võtke kaasa mitu paari kingi: hotell lihvib neid üleöö, asetades need igal hommikul ajalehega teie ukse taha.\nPildi allikas: Pleasanton Marriott\nTripAdvisor: 4 tärni, 237 arvustust\nSee lemmikloomasõbralik Marriott pakub klanitud ja kaasaegset mugavust, tähistades samal ajal kohalikku veinitööstust (erinevad Livermore'i pudelid on baaris korgistamiseks valmis). Lisaks täielikult varustatud spordikeskusele on sellel tugitalal ka armas välibassein, mida raamivad kajutid ja mugavad punased lamamistoolid. Toad on avarad ja hästi varustatud nii äri- kui ka vaba aja veetmiseks.\nSiseringi näpunäide: Vaatega ei saa valesti minna, olenemata suunast. Idas näete linnatulesid ja läänes veerevaid künkaid. Paljud külalised eelistavad siiski tube, kust avaneb vaade basseinile, kuna need on tavaliselt kõige vaiksemad.\nKhyberi pass Kabob\n7467 küla Pkwy, Ste 9\nTripAdvisor: 4,5 tärni, 25 arvustust\nKhyber Pass Kabobi on liiga lihtne mööda vaadata, kuid kui see on leitud, saate värvika, kuid samas koduse kogemuse. Restoran pakub traditsioonilist Afganistani kööki ja nagu nimigi ütleb, on see spetsialiseerunud kabobidele, kuid neil on ka ulatuslik taimetoidumenüü. Toit on gastronoomiliselt seiklusrikka jaoks hästi hoitud kohalik saladus.\nSiseringi näpunäide: Kohalikud armastavad seda kohta ja see tähendab liine, kuna nad ei võta reservatsioone. Lihtsaim viis ootamise vahele jätmiseks on saabumine kell 11 avamiseks ja varajase lõunasöögi nautimine.\n2470 esimene St.\nTripAdvisor: 4 tärni, 7 arvustust\nViimane sõna viib Ameerika traditsioonilise baari 21. sajandisse. Sõbralik naabribaar, kuid klanitud ja trendika ilmega küpsetab The Last Word klassikalisi Ameerika mugavaid toite, rõhutades kohalikke hooajalisi koostisosi. Nad on kuulsad kokteilide poolest, kuid neil on ka vinge kraanavein.\nSiseringi näpunäide: Nagu vanamoodsad? Nad teevad viis erinevat versiooni. Proovige Oaxacani, mis asendab bourboni mezcaliga.\nPildi allikas: Sabio on Main\nTripAdvisor: 3,5 tärni, 11 arvustust\nPärast päevast veinimaitsmist võib teil tekkida üsna isu ja Sabio on Main on lihtne koht, kus oma isu rahuldades tagasi lõõgastuda. See leidlik tapasibaar pakub traditsioonilist Hispaania piletihinda rahvusvahelisel tasemel koos selliste roogadega nagu grillitud Hispaania kaheksajalg ja rummiga klaasitud Kurobuta sealiha kõht. Peske kõik maha klaasi veini või käsitöökokteiliga.\nSiseringi näpunäide: Võimalik, et soovite hommikueine jaoks tapase ühenduslüli tähelepanuta jätta, kuid Sabio pakub linna parimat. Nende dekadentlik kaneelibrioche prantsuse röstsai brûlée vahukommiga on kohustuslik.\nEugene O’Neilli riiklik ajalooline paik\nTripAdvisor: 4,5 tärni, 35 arvustust\nVeinimaale põgenemine pole vaevalt uus kontseptsioon ja sama tundis ka Ameerika näitekirjanik ja Nobeli preemia laureaat Eugene O’Neill. O’Neill elas oma loomingulise tippaasta jooksul väljaspool Danville'i asuvas kodus ja siin lõpetas ta Long Days Journey Into Night. Tema “Tao” maja on kaunistatud hiina aktsentidega ja tänapäeval hooldab rahvusparkide talitus seda ala tulevastele põlvedele.\nSiseringi näpunäide: Ärge ühendage seda oma GPS-iga. Ainus viis majja pääseda on tasuta transporditeenus, mis väljub Danville'i kesklinnast. Planeerige kindlasti ette, kuna te ei saa ise sinna sõita.\nPildi allikas: Tri-Valley õllerada\nPleasanton, Livermore, Dublin ja Danville, CA\nVeinimaa ei pea olema ainult vein. Tegelikult on Livermore'i piirkonnas koduks kuusteist käsitöö- ja mikroõlletehast, mis pakuvad kogu maitsete spektrit kergetest laagritest kuni südamlike stoutideni. Kui peate valima ühe õlletehase, siis pidage kinni Altamont Beer Worksist. Nad valmistavad suurepärast pruulimist, kuid proovige kindlasti oma topelt-IPA-d, kui see on teie stiil.\nSiseringi näpunäide: Visit Tri-Valley on loonud isegi käepärase prinditava passi ja kui kogute templi igast õlletehasest, võite taotleda tasuta T-särki nende külastuskeskuses Pleasantonis.\nCallippe Preserve'i golfiväljak\n8500 Klubihoone Dr\nKaheksateistkümne auguga Callippe Preserve'i golfiväljak on peamine golfisihtkoht Livermore'i piirkonnas ja aktiivne alternatiiv veinimaa majesteetlikkuse kogemisele. Iga tee ääres on hingematvaid vaateid.\nSiseringi näpunäide: Callippe nautimiseks ei pea te olema proff: neil on saadaval golfiõpetajate meeskond, kui soovite enne oma sõpradega teele asumist mõnda oskust lihvida.\nWente viinamarjaistanduste veinitootjate stuudio\nKogu California on võlgu Wente Vineyardsile nende Chardonnayga tehtud uuenduste eest. Nende veinivalmistajad on olnud tööstuse esirinnas alates veinitehase loomisest 1883. aastal ja nüüd tervitab Wente neljapäevast pühapäevani külalisi oma veinivalmistajate stuudiosse, et näidata iga pudeli tööd. Külalised saavad valida mitmesuguste kogemuste vahel, alates segamisklassist kuni veini ja juustu paaristamise seminarini.\nSiseringi näpunäide: Kui teie nina on väljakutseks valmis, broneerige Veini aroomi avastamine. Isegi kõige rafineerituma veinihuvilise jaoks võib see olla üsna alandlik kogemus, kuid veini nüansse naudite pärast selle valmimist veelgi.\nTripAdvisor: 4,5 tärni, 58 arvustust\nLivermore'i üks ajaloolisemaid omadusi ühendab Concannon mitmesuguseid degusteerimiskogemusi teadlike töötajatega, kes juhatavad teid pärandvarast läbi ja räägivad iga sordi läbi. Või kui soovite lihtsalt uimastamist ja klanitud välist verandale tagasi lüüa, on Underdogi veinibaar suurepärane koht proovimiseks rahvusvahelisest veinikaardist.\nSiseringi näpunäide: Concanoni viinamarjaistandus on kuulus oma Petite Sirah (ja ka nende Cabernet) poolest. Maitske kindlasti ühte nende paljudest veinidest, sealhulgas nende Port-stiilis magustoiduveini.\nPildi allikas: Yelp, facebook\nKui Steven Kent Mirassou 1996. aastal oma veinitehase asutas, oli ta missioonil luua maailma suurima Cabernet. Oma lipulaevaga, mille nimi on Lineage, on ta meisterdanud ühe Livermore'i parimaid veine, mis on kindlasti võimeline konkureerima globaalsel areenil. Täna tervitab veinikelder külastajaid aastaringselt oma maalähedaselt elegantses maitseruumis, kus tipptasemel õpetajad tutvustavad teile Livermore Valley veini nõtkusi.\nSiseringi näpunäide: Kuigi Livermore võib olla kuulus oma punaste värvide poolest, ärge jätke valgetest välja: traditsiooniline Bordeaux viinamari Sémillion läheb siin eriti hästi ja Steven Kenti 'Lola' (segu Sémillonist ja Sauvignon Blancist) tõestab just seda.\nMis iganes on põhjus külastada, reis sinna Livermore pakub omapärast, täidlast alternatiivi piirkonna tavapärastele alustaladele; nautige oma reisi selles Põhja-California hubases nurgas.