Postitatud: 17-03-2015 23:15\nEi nõustu. Mul on raske aru saada, kuidas ja mis määral peaks hoolitsetud välimus mingeid erilisi väljaminekuid nõuda. Trenn maksab Tallinnas c.a 50€. Vähe teeniv inimene seda ilmselt endale lubada ei saa, aga mitte üks vägi ei takistada kodus või õues treenimast. Kui võtta kasvõi näiteks pilates või shaping, siis nende kava saab edukalt kodus teha, kasutades abiks raamatut+video õpetust. Kehahooldus, mis see veel on???? Saan aru, et kui kellelegi meeldib end koorida, kreemitada vms, see annab ehk teatava heaolu tunde, aga no olgem ikka ausad, kedagi see ilusamaks küll ei tee. Isiklikult pole kunagi kehale midagi määrinud ja kindlasti mitte ei ole mu keha hooldamata, samuti ei ole mõne koorija/kreemi määrija keha kuidagi ilusam, ok, kui on, siis kindlasti mitte kreemitamise tulemusena. Näo- ja juuksehoolduseks vajalike maske saab väga edukalt teha samadest asjadest, mida poes toidukorvi pannakse (kurk, mesi, õli jne). Loomulikult on ka võimalusi suhteliselt piiramatult kulutada, käies iga kuu salongis mingeid protseduure tegemas. Aga see ei anna alust väita, et kõik sellised protseduurid ja väljaminekud on ilu seisukohast vajalikud ning teisiti ei saa. Kui inimesel on nt probleemne näohahk siis võib rääkida sellest, et teatud suuremaid kulutusi tuleb ilmselt teha, muul juhul aga mitte.\nArvan sama. Ei pea käima uhketes spordiklubides. Väljas jooksmas käimist saab endale igaüks lubada. Youtube kubiseb ka trennivideotest. Nõustun ka ühe teise eelneva postitajaga, et algmaterjal peab olemas olema, muidu kulub ehk tõesti meeletuid summasid, et ennast ilusaks teha. Kui oled puhas, hoolitsed oma kaalu eest ja oled õnnelik, siis üldjuhul oledki ilus. Ma leian, et ripsmetušš on õigustatud, kui enda ripsmed kehvad, aga mitu kihti puudreid ja jumestuskreeme, tumepunaseks võõbatud huuled, pähe joonistatud kulmud ja sollis ra grillitud nahk ei tee kedagi ilusaks vaid ainult võltsiks. Kõige ilusamad naised, keda tunnen, kulutavad enda välimusele väga väikseid summasid. Kõik pilendused ja meihikiht näitab vaid inimese ebakindlust. Enesekindel naine tunneb ennast ka meigita või väga vähese meigiga ilusalt. Mul kulub raha ainult pesemisvahenditele, ripsmetuššile ja kreemile, sest nahk kuiv.\nPostitatud: 18-03-2015 06:57\nNõustun,hea välimus nõuab raha, niisama hoolitsetud olek on elementaarne.\nPostitatud: 18-03-2015 09:56\nNatukene raha kulub, aga mitte nii oluliselt et mees vaeseks jääb. ;D Aga noh, oleneb ka inimesest.\nPostitatud: 18-03-2015 10:17\nAga loomulikult olen nõus!!!! :)\nPostitatud: 18-03-2015 10:57\nPostitatud: 18-03-2015 11:01\nÜhest küljest nõustun, sest ma oleks kindlasti oluliselt ilusam, kui ma saaks endale kallimat näo- ja juuksehooldust lubada. Aga selle raha, millega seda saavutada, tahan ikka ise teenida.\nPostitatud: 18-03-2015 11:40\nMingil määral ikka nõuab raha jah. Aga mitte palju, elementaarsed asjad.\nEi poolda absoluutselt fake ilu noortel naistel.\nPostitatud: 18-03-2015 12:16\nOleks võinud selle eepose ühe lausega kokku võtta- "Mina olen ilus, tore ja üldse perfektne, teised on aga koledad ja ebakindlad."\nPostitatud: 18-03-2015 12:28\nEi pea ennast ei ilusaks ega perfektseks. Samuti ei pea teisi koledateks. Arvan lihtsalt, et loomulik ilu ei maksa midagi. Ebakindlust näitab see aga küll, kui ilma paksu meigikihita ei julgeta isegi korra toidupoodi minna.\nPostitatud: 18-03-2015 13:29\nMinu meelest on lihtsalt ülimeeldiv end kosmeetika ja riietega poputada. Ja öelda, et loomulik ilu midagi ei maksa, on bs, sest juba hambaarstil käimine (mis ju tglt tagab lisaks tervisele ka ilu), on megakallis, ortodontia eriti :D


Rondo – kümme aastat muinasjuttu - Saarte Hääl\nMöödunud laupäeval esitles Kuressaare muusikakoolis oma demo-\nplaati ja DVD-d vanamuusikaansambel Rondo. Ühtlasi tähistati 10. tegevusaasta lõppu. Rondost on Tiiu Maripuu juhtimisel saanud tuntud ja tunnustatud vanamuusikaansambel, keda saab kuulda nii Kuressaares, Viljandis kui ka mujal Eestis. Ajasimegi juttu Rondo juhi Tiiuga, et arutada, mis tehtud, mis tegemata ja mida Rondo endast üldse kujutab.\nMis või kes on vanamuusikaansambel Rondo?\nSee on üks Eesti lasteansamblitest, kes mängib vanamuusikat. Muusikat alates 11.-12. sajandist kuni 17.-18. sajandini.\nMis pillidel lapsed mängivad?\nKandev pill on plokkflööt – see oli keskajal ja renessansi perioodil põhiflööt, kõige populaarsem, mis sobis väga hästi väikestesse saalidesse ja mida oli lihtne ühel aristokraadil mängida. Suur osa mängijatest olid ju aristokraadid. Öeldud on, et iga kuningas pidas auasjaks mängida plokkflööti. Plokkflööt on selles mõttes lihtne pill, et annab hääle kergesti kätte. Sellepärast on flötistid põhiline kandev jõud ka meie ansamblis.\nPlokkflöödid üksinda annavad aga liiga üksluise tämbri ja kui kogu kontserdi vältel on ainult see üks tämber, siis väsitab. Niisiis tuli juurde võtta veel mingeid muid pille, mis ilmselt pidid olema keelpillid ja võimalikult madalad, kuna plokkflööt on sisuliselt ikkagi kõrge pill.\nNiimoodi muretsesimegi juurde bass-rebeki, siis poogenpsalteri, mis on klaveri eelkäija – neid on Eestis umbes kolm tükki. Järgmine pill – dulcimer –, mille saime ja mida oli väga vaja rütmiks, sest keskaja renessanss-muusika on väga rütmiline, tuli läbi õnneliku juhuse. Ja samasuguse õnneliku juhuse läbi jõudis meie kätte ka romaani stiilis harf. See on harfide eelkäija, nii nagu kõik need vanad pillid on millegi tänapäevase eelkäijad või on neid siis edasi arendatud, sest saalid läksid ju suuremaks ning oli vaja suurema ja võimsama kõlajõuga pille.\nSeepärast on meil praegu need hiigelsuured kontsertklaverid ja harfid. Vanasti niisuguseid vaja ei olnud, sest tollane arhitektuur toetas akustiliselt omaaegseid pille. Niisiis sobib Rondo ülimalt hästi mängima just Kuressaare vanadesse ruumidesse ja oli üldse mõttekas vanamuusikaansamblit tegema hakata, kuna meil on olemas loss, raekoda ja ka muusikakooli oma klassitsistlik saal.\nKuidas te olete need pillid endale hankinud – need on ju kindlasti kallid?\nTavaliselt on niisugused vanad pillid saadud mõne tuttava käest või vastava ringkonna kaudu. Kui poodidest või meistrite käest tellida, siis tuleksid nad tunduvalt kallimalt kätte.\nMiks neid Eestis nii vähe leidub?\nSarnasel põhjusel, miks mujalgi. Vanamuusika harrastus on Eestis laste ja noorte hulgas väga „noor”. Nii nagu jazzmuusika, oli vanamuusikagi tegelikult põlu all. Oli viimane ju ka kirikuga nii tihedalt seotud, et poleks tulnud kõne allagi, et koolides õpetataks vanamuusikat.\nMujal Euroopas aga hakkasid täiskasvanud äkki väga innukalt vanamuusikaga tegelema alles kusagil möödunud sajandi 80-ndate paiku. Siis toimus justkui plahvatus. Kuni 80-ndateni mängiti seda samamoodi, nagu mängitakse romantilist muusikat, mida me oleme harjunud suure orkestri esituses kuulama. Siis taibati, et midagi on justkui paigast ära.\nHakati otsima, milles küsimus, ja taibati, et kaasaegsete pillidega mängides on kõla hoopis teine. Kui pillid muutusid suuremaks, kaotasid nad ühtaegu väga palju oma tämbris. Pandi metallkeeled peale, kuid varem olid soolkeeled. Need olid palju pehmemad, ülemhelisid oli palju rohkem, tämber värvikam.\nMeil toimus samasugune plahvatus tükk aega hiljem.\nKes on need lapsed, kes Rondos mängivad?\nEnamasti on need lapsed, kes tulevad muusikakooli õppima plokkflööti. See ei ole üldse lihtne pill õppida. Tänuväärne on, et ta annab kergesti hääle kätte, aga samas on see ka tema suur õnnetus, sest siis arvab peaaegu igaüks: kui ma juba hääle sisse puhun, siis oskan mängida ka.\nLapsed jõuavad ansamblisse 9-10-aastastena. Mängivad nii kaua, kui nad tahavad või kuhugi kaugemale ära lähevad. 7 aastat on enamasti ikka oldud, suur osa on veel pärastki aasta-paar mänginud. Neile on kogu see asi hakanud nii meeldima, ja mitte ainult pillimäng, vaid ka festivalid, kõik need üritused, kohtumised teiste omasugustega Viljandis, Tallinnas või mujal. Kujuneb välja oma tutvusringkond.\nKui vana on Rondo?\nMe oleme tinglikult hakanud lugema ansambli sünnipäevaks esimest kontserti, kus saime täis plokkflöödi konsordi. Meil oli neli erinevas suuruses plokkflööti kasutada ja olime kostüümides, mis olid jubedad.\nEnda arvates olime teinud tohutu eeltöö: otsinud raamatukogust, kuidas rõivad peaksid välja nägema, ja need siis ise valmis õmmelnud. Aga kui nüüd seda arhiivi-DVD-d vaadata, jääb mulje nagu kadrikarnevalist.\nMäletan, kuidas ma oma esimese kostüümi valmis sain ja kui me Tallinnasse vanalinna päevadele mängima läksime, siis Tõnu Sepp, kes oli tol ajal tõeline guru, vaatas ja ütles: „Täitsa ilus kostüüm sul, aga tead, ma paneksin selle kuskile 19. sajandisse.” Järelikult panin ma oma 500 aastat vähemasti mööda. Tundsin seda ise ka, aga lihtsalt ei olnud vastavaid teadmisi kusagilt võtta. Praegu analüüsin juba hoopis teistmoodi.\nEi pane kuninglikku riiet selga, vaid mõtleme end natuke ajastusse tagasi – millisesse klassi muusikud võisid kuuluda – ja siis sätime vastavalt ka oma rõivastuse. Riina Tomberg on meid palju aidanud. Need kostüümid, mida me eelmisel kontserdil kandsime, on tema disainitud. Nüüd on meil vanematel tüdrukutel päris keskaegsed, 12. sajandit imiteerivad riided, mis lossi sobivad.\nMuusikaajaloos on niimoodi olnud, et enne Prantsuse revolutsiooni oli muusika selline, mis eeldas teadmisi, see käiski iga inimese hariduse juurde. Muusikat kirjutati kui kõnet, kui informatsiooni. See oli nagu jutustus. Pärast aga muutus muusika maaliks, mida hakati maalima eriti romantiliselt. Siis pääsesid tunded valla. Tänapäeva inimesele ei pruugigi see muusika, see meloodia mõjuda, aga ta tahab saada mingit tunnet, mis kohe, siin ja praegu puudutab. Ta ei taha mõelda, mis see on.\nMa olen mõelnud, et miks need lapsed, kes mul siin on, ei taha poppmuusikat õppida, milles tundeid on nagu rohkem. Nad on oma vaimsuselt võib-olla sellest lihtsalt üle. Kui me vanamuusikat mängime, siis sinna juurde käib alati info. Millal või kuidas see lugu kirjutati, miks seda mängiti, millistel puhkudel. Ma räägin neile, et oletame: lossis oli pidu, uhke protsessioon – inimesed ei tule ju vaikselt mööda pikka koridori, muusika peab olema. Siis nad kuulavad sind, kui sa räägid, ja silmad lähevad aina suuremaks ja suuremaks, nad loovad oma pildi, muinasjuttude või filmide järgi. Niimoodi jõuavad lapsed selle muusika maailma.\nJuba esimeses-teises klassis õpitakse improviseerima – muud võimalust vanamuusika puhul lihtsalt pole. Mida parem mängija, seda rohkem improviseerib. Improviseerimisel on muidugi omad reeglid. Üks hea mälestus on mul Kölnist, kus me käisime 2002. aastal ja sattusime jazzu-tundi. Lapsed pandi jazzu mängima. Liis Lulla oli meil siis 8 või 9 aastat olnud, talle anti võimalus improviseerida. Liisile ei olnud see üldse küsimus. Mängis ära ja siis õpetaja ütles: „Täitsa tore – jazz keskaegsete variatsioonidega.” Improviseerimisoskus tähendab ka seda, et nad ei karda nooti. Õpivad tegema muusikat nii keerulisemaks kui ka lihtsamaks.\nMis on Rondo lastest edasi saanud?\nKõige parem näide on praegu Liis Lulla, kes jõudis meil olla 9 aastat, ja siis oli selge, et teda on vaja siit ära saata. Tema puhul oli kohe alguses selge, et talle jääb siin Kuressaares kitsaks. Ta haaras muusikat õhust. Tema kaudu sain ma ka seda teada, et kui õpetaja eksib, siis andekas õpilane võimendab seda kahekordselt.\nÕpetaja viga paistab väga selgelt välja, kui ta õpetab andekale lapsele midagi valesti. Seega pani Liis ka mind enda kallal rohkem tööd tegema. Siit edasi läks ta Tallinna muusikakeskkooli, lõpetades seal kahel – nii ristflöödi kui plokkflöödi – erialal. Mul on hea meel, et ta sai Amsterdami konservatooriumi sisse ja sattus seega tõelisse maailma vanamuusika keskusesse.\nMaarja Uus otsustas sel aastal minna G. Otsa nim muusikakooli plokkflööti edasi õppima. Üks huvitav endine õpilane Leana Vapper on praegu vahetusõpilasena Belgias. Tal on lootust pääseda sealses muusikakoolis belgia rahvamuusikat õppima.\nNüüd on peale tulemas mõned hästi erksad mängijad. Meil on mitu päris heade eeldustega last praegu, kellel on huvi mängida erinevaid pille. Kunagi oli aeg, mil keegi ei tahtnud mängida trumme, aga nüüd on niimoodi, et kui ainult pääseks löökpillide juurde. Praeguses koosseisus julgevad kõik kätte võtta erinevaid pille, söandavad proovida keelpilli, iseenesestmõistetavalt võtta plokkflöödile juurde trumme.\nKas on midagi, millest te oma ansamblist rääkides veel puudust tunnete?\nKuressaares on väga head tantsuõpetajad. Tantsitakse palju. On aga olemas ka selline tants nagu ajalooline tants, mis ka Eestis hakkab tasapisi populaarsust võitma. See oleks fantastiline, kui koos meiega esineks ka ajaloolise tantsu rühm. Aga see eeldab jälle suuri teadmisi, materjalitundmist. Neid tantse on päris põnev tantsida, osa neist on väga efektsed. Seega tahaksin ma kohata tantsujuhti, kes asja vastu huvi tunneks ja kellega teha koostööd.\nVanamuusikaansamblit Rondo saab kuulata homme, 19. detsembril koos Kuressaare gümnaasiumi segakooriga Ave Kuressaare linnuse kapiitlisaalis kl 18.


IMIKU TOIT JA TOITUMINE. Juhised lapsevanematele - PDF Free Download\nDownload "IMIKU TOIT JA TOITUMINE. Juhised lapsevanematele"\n1 IMIKU TOIT JA TOITUMINE Juhised lapsevanematele Eesti Lastearstide Selts 2012\n2 Autorid: Oivi Uibo 1,2, Heli Grünberg 1,2, Reet Raukas 3, Tiia Voor 1,2 1 Tartu Ülikooli lastekliinik, 2 SA Tartu Ülikooli Kliinikumi lastekliinik, 3 AS Ida-Tallinna Keskhaigla Koostatud juhend on kooskõlastatud Eesti Perearstide Seltsi ja Eesti Ämmaemandate Ühinguga Keeletoimetaja: Mari Kolk Rahastatud ravikindlustuse eelarvest. Tasuta. Head lapsevanemad! Beebi eakohane ja täisväärtuslik toit on tema heaks kasvamiseks väga oluline. Ka on lapse õige toit ja toitmine olulised, et ära hoida sagedasemaid vaevusi (näiteks koolikuid, toidu tagasiheidet, kõhukinnisust) ja haigusi (näiteks rauavaegusaneemiat, toiduallergiat, lutipudelikaariest). Pakume teile nõuandeid imiku, s.t kuni üheaastase lapse toitmise kohta ning teavet toiduga ja toitmisega seotud vaevustest ja haigustest. Heade soovidega, autorid Oivi Uibo, Heli Grünberg, Reet Raukas, Tiia Voor ISBN Imagoline OÜ\n3 1 Sisukord 3 RINNAGA TOITMINE 3 Rinnapiima teke 5 Kuidas last rinnapiimaga toita? 6 Rinnapiima koostis 7 Kuidas aru saada, et laps on piisavalt rinnapiima söönud? 8 Rinnaga toitmise sagedasemad probleemid 8 Valusad ja lõhenenud rinnanibud 9 Piimapais ja rinnapõletik 10 Mitmikute rinnaga toitmine 11 IMIKU PIIMASEGUD 11 Millal toita imikut piimaseguga? 12 Piimasegude koostis 12 Piimasegu valmistamine 12 Kui sageli ja kui palju peaks imik piimasegu sööma? 14 LISATOIT 14 Mis on lisatoit ja kuidas seda pakkuda? 16 Kui palju lisatoitu imikule pakkuda? 17 Mis on oluline lapse toitumisharjumuste kujunemisel? 18 Milliseid lisatoite imikule pakkuda? 18 Köögiviljapüree 19 Teraviljapuder 20 Liha, maks ja kala 21 Toidurasvad 21 Puuviljad ja marjad 22 Mahlatooted 23 Muna 23 Jogurt, keefir, hapupiim, hapukoor 24 Kohupiim, kodujuust, juust 24 Piim 24 Millised toidud ja joogid imikule ei sobi?\n4 2 26 TOIDUGA SEOTUD VAEVUSED JA HAIGUSED 26 Isutus 26 Koolikud 27 Miks koolikud tekivad? 27 Mida koolikute korral teha? 28 Kõhukinnisus 28 Mis põhjustab kõhukinnisust? 29 Kuidas aidata last kõhukinnisuse korral? 29 Lutipudelikaaries 29 Miks tekib lutipudelikaaries? 30 Kuidas ennetada lutipudelikaariese teket? 30 Rauavaegusaneemia 30 Miks raud on vajalik? 30 Kus rauda leidub? 31 Mis on rauavaeguse põhjused? 32 Toiduallergia 32 Miks allergia tekib? 32 Kas allergia tekkimist saab vältida? 33 Mida teha, kui allergia on juba tekkinud? 34 Toidu tagasiheide 34 Miks tekib toidu tagasiheide? 34 Kas toidu tagasiheidet saab vähendada? 35 Tsöliaakia 35 Mis haigus on tsöliaakia? 35 Mis vanuses võib tsöliaakia avalduda? 35 Millised on tsöliaakia vallandumise olulised faktorid? 36 Milline on tsöliaakia ravi? 37 Ülekaalulisus 37 Miks tekib ülekaal? 37 Kuidas ülekaalulisusest hoiduda? 38 OLULISEM KASUTATUD KIRJANDUS\n5 3 Rinnaga toitmine Esimene eluaasta on inimlapse jaoks olulise tähtsusega, sest sel ajal on lapse kasvamine ja arenemine kiirem kui ülejäänud lapseea perioodidel. Sel ajal on lapse eakohaselt sobilik toitumine eriti oluline, sest esimesel eluaastal kulub 30% toiduga saadud energiast kasvamiseks ja arenemiseks. Imetamine ei ole lihtsalt lapsele toidu pakkumine, see on midagi palju enamat. Rinnaga toitmine on ka ema ja lapse vaheline suhtlemisviis, mis pakub naudingut mõlemale. Laps vajab kasvamiseks nii piisavat toidukogust kui ka hellitusi. Teaduslikud uuringud on näidanud, et imikud, kellele pakuti piisav kogus toitu, kuid keda ei võetud sülle, võtsid kaalus vähem juurde kui hellitatud eakaaslased. Rinnapiim on liigispetsiifiline, seetõttu ongi emapiim imikule parim toit. Rinnapiim: Inimlaps on võrreldes teiste imetajatega kõige kauem emast sõltuv. Rinnapiima koostis muutub vastavalt lapse kasvamisele ning vajadustele. Emapiim katab lapse vee-, valkude, rasvade, süsivesikute, mineraalainete ja mikroelementide vajaduse kuni lapse kuuekuuseks saamiseni. D-vitamiini on rinnapiimas vähe. Seetõttu vajavad kõik rinnapiima söövad lapsed D-vitamiini toimeühikut päevas. Maailma Terviseorganisatsioon soovitab toita last esimesel kuuel elukuul ainult rinnapiimaga ning jätkata rinnaga toitmist kuni lapse kaheaastaseks saamiseni või kauem, pakkudes alates kuuendast elukuust lisatoitu. Rinnapiima teke Raseduse käigus valmistub naise organism lapse toitmiseks, varudes kaks kuni neli lisakilogrammi rinnapiima tootmiseks. Juba kolmandal raseduskuul hakkavad tulevase ema rinnanäärmed tootma ternespiima meenutavat vedelikku, kuid hormoonide tasakaalu tõttu see ei eritu. Raseduse lõpul suu-\n6 4 reneb rindade puutetundlikkus, et kohe reageerida sündinud lapse imemisele. Imemine stimuleerib rinnanibu, kus paiknevad närvilõpmed. Mitme närvitee kaudu jõuab signaal sellest ajuripatsisse, kus vabaneb kaks imetamisel olulist hormooni: oksütotsiin vallandab piima voolamise rinnanäärmest rinnanibusse ning prolaktiin suurendab piima kogust rinnas. Kuna prolaktiini toodab ema organism rohkem öösiti, on väga oluline lapse öine rinnaga toitmine rinnapiima tekke ajal. Liialt harva või vales asendis imemise puhul jääb prolaktiini tase madalaks ning piima ei teki piisavalt. Oksütotsiini vabanemisele aitab kaasa ka lapse nägemine, tema hääle kuulmine või lõhna tundmine. Stressi- või pingeseisundid omakorda pärsivad oksütotsiini vabanemist ning piima väljavoolamine rinnast võib olla häiritud. Sünnitusjärgselt aitab oksütotsiin kaasa emaka kokkutõmbumisele ning vähendab verekaotuse riski. Rinnapiima teke ei sõltu sünnituse viisist. Oluline on see, et laps pandaks pärast sündi rinnale ja ta hakkaks imema. Keisrilõike järel vajab ema õiget hooldust ja vajadusel valuvaigisteid, et last piisava sagedusega rinnast toita sel juhul piima teke rinda ei hiline. Lisaks kahele hormoonile on piimakoguse reguleerimisel oluline veel rinnas leiduv valk rinnapiima tekke pärssija. Mida rohkem on rind piima täis, seda kõrgem on pärssija tase rinnas ning piima juurde ei toodeta. Kui rind tühjendatakse, alaneb pärssija tase ja rind hakkab piima tootma. Selle valgu toimel võib rind, mida laps eelistab ja rohkem imeb, olla suurem kui teine. Kui rinda regulaarselt ei tühjendata, saab rind infot, et piima ei vajata ning piimatoodang väheneb. Et lapse toitmine hästi õnnestuks, on oluline lasta tal imeda, et rind pidevalt piima toodaks. Piima tootmise kõige tugevam ergutaja ongi laps, kes rinda imedes piima teket soodustab. Kohe pärast sünnitust ei sõltu piima kogus lapse vajadustest, vaid ema organismi iseärasustest. Umbes kahe nädala jooksul pärast sünnitust piimakogus suureneb või väheneb vastavalt lapse vajadustele. Kui võimaldada lapsel rinda imeda nii palju, kui ta tahab, tekib piima juurde. Kui esimestel nädalatel pärast sündi pakkuda rinnalapsele lisajooki või -sööki, võib rinna stimulatsioon jääda puudulikuks ning piima ei teki piisavalt. Esimestel elupäevadel võib jääda mulje, et laps on rinnal kogu aeg. Ema rinna lähedus annab vastsündinule turvatunnet. Imiku magu on väike ning ternespiima hulk tagasihoidlik, sage söömine tagab vajaliku energiakoguse. Kui tihti last rinnapiimaga toita?\n7 5 Piisava piimakoguse saamiseks peaks vastsündinu saama süüa vähemalt kaheksa kuni kaksteist korda ööpäevas, võrdselt nii öösel kui ka päeval. Esimesel elukuul võiks laps süüa iga pooleteise kuni kolme tunni tagant. Kui laps on söönud sagedamini, võib ta teha üksiku pikema pausi, kuid laps peaks siiski saama regulaarselt süüa. Lapsel esineb aeg-ajalt perioode, mil ta soovib tavapärasest sagedamini süüa. Siis on lapsel käsil kiire kasvamise periood. Need tulevad tavaliselt ette teisel ja kuuendal elunädalal ja kolmandal kuul. Paari päeva jooksul sööb laps väga tihti, luues enda tarbeks ema rinnas piima juurde. Mõne päeva pärast taastub tavapärane rütm. Lapse kasvades toidukordade arv väheneb. Kuidas last rinnapiimaga toita? Edukaks imetamiseks peaks ema leidma endale mugava asendi. Sünnituse järel võib olla ebamugav istuda, mistõttu lamades toitmine on mõnusam. Ema lamab küljel, jalad veidi painutatud, pea toetub padjale ning beebi asub tema kõrval, kõht vastu kõhtu. Istudes on tavaliselt kõige mugavam imetada seljatoega toolil, täistallad põrandal või madalal taburetil. Laps võiks olla padjal, mille abil on teda kergem rinnale tuua. Nii ei pea ema õlavöödet pingutama. Rinna õigeks haaramiseks peaks imiku nina suunduma rinnanibule (vt joonis 1). Kui laps tunneb rinnanibu enda ees, sirutab ta kaela ja suhu satub õige koht. Kui lapse suu on rinnanibuga kohakuti, ei haara laps imemisel Joonis 1. Rinna õige haaramine.\n8 6 mitte nibuväljast, vaid üksnes nibust. Selles asendis toitmisel tekivad rinnale kergesti lõhed või verevalumid. Rinnale aitamiseks tuleb last toetada selja tagant, turjast. Kui püüda last peast toetades rinnale viia, võib ta hakata vastu punnima ning söömine ebaõnnestub. Kui emal on suurem rind, on seda hea toetada terve peopesaga, nii on lapsel kergem rinda haarata. Kui lapse huuli veidi rinnanibuga kõditada, avaneb suu laialt, laps lükkab keele välja nibu alla ning rinnanibu jõuab ilusti sügavale suhu. Õige asendi korral on lapse alahuul pöördunud väljapoole ning lõug toetub ema rinnale. Kui laps on haaranud suhu suure osa nibuväljast, kutsub suulaele mõjuv ärritus esile imemisliigutuse. Söömist jälgides on näha, et laps kasutab kõrva ees olevaid lihaseid, põsed liiguvad pallikestena ning neelamisel tekib topeltlõug. Rinda võiks laps imeda nii pikalt, kui soovib. Keskmiselt kestab üks imetamiskord 20 kuni 30 minutit. Mõni laps on kiire sööja ning tal pole soovi nii pikalt imeda. Teine seevastu tahab võimalikult pikalt ema läheduses olla ja hoiab rinda niisama mõnu pärast suus, kuigi imeb vaid kohati. Kui laps laseb ise imemise järel rinna lahti, on see märk piisavast söömisest. Kui pärast õhumulli välja laskmist tahab ta veel imeda, võiks panna ta teisele rinnale. Imetades ühel toidukorral mõlemast rinnast, tasub järgmist toidukorda alustada sellest rinnast, millel eelmine kord lõpetati. Kuna toidukorra lõpul rinnast saadav piim on rasvasem ja energiarikkam, ei maksa kiirustada lapse teisele rinnale panemisega, vaid lubada tal rahulikult ühest rinnast võimalikult palju süüa. Kui pakkuda teist rinda väga kiiresti, võib laps saada vähe energiat. Rinnapiima koostis Iga ema rinnapiim on just tema lapsele mõeldud piim, mille koostis muutub koos lapse kasvamisega. Piima maitse võib ööpäeva jooksul muutuda, sõltudes mingil määral ema toidust. Ternespiim ehk kolostrum on esimestel sünnitusjärgsetel päevadel erituv kollakas või oranžikas, veidi kleepuv vedelik. Ternespiima on väga vähe, laps võib saada ühel imetamiskorral kaks kuni kolmkümmend milliliitrit. Ööpäevane ternespiima kogus sõltub toitmiskordade arvust ning ka ema eelnevast toitmiskogemusest. Korduvsünnitajatel väljub ternespiim rinnast kergemini. Ternespiima energiasisaldus on väiksem kui täispiimal. Selles on vähem rasvu ja laktoosi, kuid oluliselt rohkem valke. Rinnapiimavalgud kaitsevad tõhusalt last nakkuste eest, nende enamuse moodustavad immuunglobuliinid ja laktoglobuliin.\n9 7 Iga ema piima koostis vastab alati tema lapse vajadustele. Värske rinnapiima värvus võib olla sinakast kollakani kuni isegi pruunini. Rinnapiima värvust võivad muuta ema toit ning tarvitatud ravimid. Rinnapiim koosneb peamiselt veest, milles on lahustunud kõik piima koostisosad. Vastavalt oma soovile rinda imev laps ei vaja lisaks jootmist, isegi mitte kuuma ilmaga. Rinnapiimas on madal soolade sisaldus. Nii ei ole beebi väikestel neerudel vaja lisatööd teha. Emapiimas on võrreldes teiste imetajate piimaga vähem valke. Lehmapiimas on valke peaaegu neli korda rohkem kui rinnapiimas ning koostises on suurem osa kaseiinil, mis on raskesti seeditav valk. Rinnapiimas on rohkelt vadakuvalke, mida laps suudab hästi omastada ja millel on ka nakkusvastane toime. Rinnapiimas sisalduvatest rasvadest saab imik umbes poole kogu tarbitavast energiast. Rasvasisaldus on piima kõige muutlikum koostisosa. See suureneb sagedasemal ja kauem kestval toitmisel. Rinnapiima rasvad on põhiliselt asendamatud rasvhapped, mis on vajalikud närvisüsteemi, aju, silmade, veresoonte arenguks. Need kaitsevad imikut ka nakkuste eest. Põhiline süsivesik rinnapiimas on laktoos ehk piimasuhkur. See aitab beebil kasvada ja tema ajul areneda. Laktoos soodustab ka kaltsiumi ja raua omastamist. Soolestikus soodustab see laktobatsillide kasvu, mis takistab tõvestavate mikroobide arengut. Rinnapiimas leidub nii rasv- kui ka vesilahustuvaid vitamiine. Rasvlahustuvate vitamiinide hulk sõltub piima rasvasisaldusest ning ema toit mõjutab seda vähe. Vesilahustuvate vitamiinide kogus seevastu sõltub ema toidust. Ühekülgselt sööv ema (näiteks taimetoitlane) peaks võtma lisaks vitamiine, et neid rinnapiimas ikka piisavalt oleks. Kuidas aru saada, et laps on piisavalt rinnapiima söönud? Kui laps imeb kenasti, on pärast söömist heas tujus ja temaga on kerge suhelda, siis on ta piisavalt süüa saanud. Sellise lapse nahk on elastne, kergel vajutamisel või nahavoldi tõstmisel taastub kergesti algne seisund. Piisava toidukoguse üks hea näitaja on ka lapse pissimissagedus. Esimestel elupäevadel võib beebi pissida vaid mõne korra. Umbes neljandast elupäevast, kui laps on hakanud rohkem sööma, pissib ta vähemalt kuus kuni kaheksa korda ööpäevas. Kui seda juhtub harvem, tuleb mõelda, kas laps saab piisavalt toitu. Rinnapiima sööv laps võib kakada iga toidukorra järel, ka see näitab, et toitu on piisavalt. Ent kuna rinnapiim imendub seedetraktist väga hästi, võib\n10 8 rinnapiima sööv terve laps ka harva kakada. Teisel-kolmandal elukuul võibki roojamise sagedus oluliselt väheneda, laps võib tühjendada soolt isegi mõnepäevaste vahedega. Kui laps seejuures kasvab hästi, ei ole mureks põhjust. Peamine ongi see, et laps ikka kenasti kasvaks. Toitumise hindamiseks kannab arst või pereõde lapse kaalu, pikkuse ja peaümbermõõdu mõõtmistulemused kasvukõverale lapse tervisekaardil, mille alusel saab lapse kasvamise eakohasust hinnata. Esimesel elupoolaastal võtab terve tita kaalus juurde grammi kuus, mõned rinnapiimabeebid veelgi rohkem. Rinnaga toitmise sagedasemad probleemid Valusad ja lõhenenud rinnanibud Sageli tunneb ema kohe pärast sünnitamist ebamugavustunnet toitmise algul, sest hellaks muutunud rinnanibud ei ole veel imetamisega harjunud. Nibuvalu korral tuleb kontrollida imemisvõtet. Kui lapse suhu on sattunud vaid nibu ots, teeb imemine valu ning nibu võib lõheneda. Sel juhul tasub imetamine katkestada, viies pestud sõrme lapse huulte vahele, et õhk pääseks suu ja rinnanibu vahele, ja proovida laps paremas asendis uuesti rinnale tuua. Lõhenenud rinnanibule võiks imetamise lõpul lüpsta oma piima ja lasta sel kuivada rinnas leiduv spetsiaalne nõre aitab rinnanibul terveneda. Rinnale võib määrida ka spetsiaalseid kreeme. Kui rind on väga valus, võib mõned rinnast toitmise korrad vahele jätta. Puhkepausi järel on imetamine jälle kergem. Lapse toitmiseks ja piima koguse\n11 9 säilitamiseks tuleks piim rinnast käsitsi välja lüpsta ja anda lapsele lusikast või tassist. Kuigi saadaval on rinnapumbad, on lihtsam ja leebem käega piima välja lüpsta, eriti kui rinnanibud on valulikud. Enne lüpsmist tuleb kindlasti pesta käed ning valmis panna puhas nõu, kuhu piim sõõrutada. Toetage rind peopesale ning võtke pigmenteerunud nibuväli umbes kahe kuni kolme sentimeetri kaugusel rinnanibust õrnalt nimetissõrme ja pöidla vahele. Esmalt suruge rinda veidi rinnakorvi suunas, seejärel vajutage rütmiliselt nibu suunas ja püüdke piima välja suruda. Mõne aja pärast vahetage sõrmede asendit ning sõõrutage piim välja kõigist piimateedest. Väljalüpstud piima võib hoida kinnises nõus toatemperatuuril kuus kuni kaheksa tundi. Parem viis piima pikemaks säilitamiseks on külmkapis nelja soojakraadi juures, kus puhtas kinnises nõus hoitud piim on kasutuskõlblik kuni kolm ööpäeva. Külmkapis hoitud piim soojendatakse sobiva soojuseni piimapudeli soojendajas või vesivannil. Piimapais ja rinnapõletik Tavaliselt täituvad rinnad kolmandal kuni kuuendal sünnitusjärgsel päeval, mõlemad rinnad muutuvad raskeks, kõvaks, kuumaks. Enamasti saab laps piima kergesti kätte. Regulaarsel toitmisel rinnad tühjenevad ning pakitsus taandub mõne päevaga. Kui laps imeb rinda vähe või jätab mõne toidukorra vahele, ei tühjene rind piisavalt ning tekib piimapais. Rinnad on turses ja valulikud ning lapsel võib olla raske piima kätte saada. Kui piima väljavool ühest piimajuhast on takistatud, tekib seal ummistus. Haige piimajuha kohal on nahk punetav ja valulik ning võib tekkida palavik. Abistamiseks on vaja rind korralikult tühjendada ning seejärel peaks palavik taanduma ööpäevaga. Piim hakkab paremini voolama, kui enne toitmist panna rinnale soe mähis või minna sooja duši alla. Toitmise järel tuleks rinnale minutiks panna külm kompress. Toidukordade vahel võiks asetada rindadele külmkapist võetud puhta kapsalehe. Külma toimel väheneb verevool haigesse kohta, piima juurdevool kahaneb ning valu ja turse annavad järele. Kui üks rind on teisest rohkem turses, võib toitmist alustada tervemast. Tervemast rinnast imemine vallandab piimavoolu ning ka haigemast rinnast on edasine toitmine vähem valus. Kui piima väljavool rinnast on jätkuvalt takistatud, ei jõua loomulikud kaitsemehhanismid rinda säästa ja piimapais võib minna üle rinnapõletikuks ehk mastiidiks. Ka lõhenenud rinnanibude kaudu võivad haigustekitajad jõuda rinnanäärmesse ja põhjustada mastiiti.\n12 10 Kõige sagedamini tekib rinnapõletik teisel-kolmandal sünnitusjärgsel nädalal. Rinnapõletiku korral tõuseb emal järsku palavik ja esinevad külmavärinad, pea- ja lihasvalu. Haigel kohal tekib punetus ja turse, rinnas võib tunda tihket ja valulikku tükki. Rinnapõletiku korral tuleb last rinnast edasi toita rinna tühjendamine on paranemiseks oluline. Kõrge palaviku korral võib ema võtta palavikku alandavat ravimit. Kui palavik ja valu rinnas püsivad vaatamata eneseabivõtetele üle 24 tunni, tuleks pöörduda arsti poole. Vahel on emal vaja kasutada ka antibiootikumravi, kuid selle ravi tõttu imetamist katkestama ei pea. Rinnaga toitmise jätkamise kohta saate nõuanded arstilt. Mitmikute rinnaga toitmine Emapiima jätkub rohkem kui ühe lapse toitmiseks. Kaksikuid saab imetada üheaegselt. Laste kasvades võivad kaksikud hakata teineteist rinnal segama, seda juhtub siiski harvem, kui kohe algusest peale toita neid ühes kindlas asendis. Mugav on kasutada asendit, kus ema hoiab lapsi kummagi kaenla all käsivarrel, toetades pead peopesale. Kui kaksikuid koos toita, kulub selleks ka vähem aega. Kuna mitmike emal on rohkelt toimetamist, vajab ta lähedaste abi, ka kodutööde tegemisel. Puhanult õnnestub imetamine paremini.\n13 11 Imiku piimasegud * Millal toita imikut piimaseguga? Rinnapiim on imikule parim piim. Kui rinnapiima sööv laps võtab hästi kaalus juurde, on toidu kogus piisav. Kui aga vaatamata sagedasele imetamisele on imiku kaaluiive väike, siis võib rinnapiima välja lüpsta ja pakkuda lapsele seda väikesest toitmistopsist. Kui ikkagi on lapse kaaluiive jätkuvalt vähene, võib rinnapiima vähesuse korral alustada rinnapiimale lisaks piimasegu andmisega. Kui laps saab nii rinnapiima kui piimasegu, siis alati alustatakse toitmist rinnapiimaga. Rinnapiima sööb laps nii palju, kui soovib. Vajadusel võib väikest kogust piimasegu lapsele anda lusikaga või sobivast tassist. Kui imik on juba neli kuud vana ning tema kaaluiive on vähene ja talle kasvamiseks rinnapiima ikkagi ei jätku, võib rinnapiimale lisaks hakata pakkuma lisatoitu. Enne piimaseguga toitmise alustamist või lisatoidu pakkumist tuleb nõu pidada pereõega, arstiga või ämmaemandaga. Vahel ei ole rinnapiimaga toitmine võimalik kas lapse või ema haiguse tõttu. Enamik kroonilisi haigusi ei ole rinnaga toitmisel takistuseks. Ema mõne nakkushaiguse, näiteks HIV, korral soovitab arst imikut toita piimaseguga. Rinnapiimaga toitmise vastunäidustus on ka lastel harvaesinev ainevahetushaigus galaktoseemia. Ema ravimid jõuavad vähesel määral rinnapiima, kuid enamiku rohtude võtmise puhul ei ole vaja imetamist lõpetada. Mõnede ravimite puhul soovitakse imetamine ajutiselt katkestada, kuid ravikuuri lõppemisel võib last uuesti toitma hakata. Kui imetav ema vajab ravi, tuleb alati arstile meelde tuletada, et toidate rinnaga, ning enamasti õnnestub leida ravim, mille kasutamisel saab lapse rinnapiimaga toitmist jätkata. Alkohol, suitsetamine ja rinnapiimaga toitmine ei sobi kokku! Ühe piimasegupaki pulbrist saab valmistada ligikaudu kolm liitrit piimasegu. Kui imik sööb umbes ühe liitri piimasegu ööpäevas, siis on vaja tema toiduks kümme piimasegupakki kuus. Rinnapiim on aga emale ja lapsele tasuta ja imikule sobivaima koostisega. * Piimasegud jagatakse kaheks: imiku piimasegud ning jätkupiimasegud. Imiku piimasegud on mõeldud imikutele nende esimesteks elukuudeks. Jätkupiimasegu antakse imikule, kes on üle kuue kuu vana. Siin juhendis kasutatakse mõlema toote kohta üldmõistet piimasegu.\n14 12 Rinnast ja lutipudelist imemise tehnika on erinev. Laps võib hakata eelistama pudelist söömist, sest lutipudelist saab ta toidu kergema vaevaga kätte. Harvem imetamine omakorda aga vähendab rinnapiima kogust. Piimasegude koostis Enamik piimasegusid on valmistatud lehmapiimast. Üldteada on see, et imik saab lehmapiimast vähe rauda. Kui rinnapiimas olevast rauast imendub ligi 50%, siis lehmapiimast vaid 10%. Kuna lehmapiimast on raua imendumine vähene, siis piimasegudes tagatakse imikule vajalik raua kogus ja piimasegu saaval imikul rauavaegust üldjuhul ei teki. Eri koostisega on ravipiimasegud: sojapiimasegu, piimasuhkruvaba (laktoosivaba) segu, paksenev piimasegu, enneaegsete piimasegu, hüdrolüüsitud piimasegud. Need piimasegud on apteegikaup ja neid kasutatakse arsti ettekirjutusel. Piimasegu valmistamine Piimasegu valmistamisel kasutatakse äsjakeedetud ning seejärel jahutatud vett jälgides kõiki puhtuse nõudeid. jääda tükki, samuti võib hävida hulk kuumatundlikke vitamiine. vedelik kuumeneb seal ebaühtlaselt. rikneda. kuivas kohas, kuid mitte külmikus. Avatud piimasegupaki peaks ära kasutama hiljemalt kuni nelja nädala jooksul, järgides tootjapoolseid soovitusi. Kui sageli ja kui palju peaks imik piimasegu sööma? * Piimasegu saav beebi sööb tavaliselt harvem kui rinnapiimaga toidetav laps, sest piimasegus on rohkem valke, seedimine võtab kauem aega ja seetõttu ei lähe lapse kõht nii kiiresti tühjaks. Esimestel elunädalatel söövad * Lutipudeli ohutuks kasutamiseks järgi pudelitootja poolseid juhiseid, sest liiga kuuma piimasegu sisse võib plastist pudelist erituda ohtlikke koostisosi.\n15 13 lapsed piimasegu umbes kolmetunniste vaheaegadega seitse kuni kaheksa korda ööpäevas; hiljem harvem, kuid korraga rohkem. Toidu kogus (piimasegu ja lisatoit) ei tohiks ületada ühte liitrit päevas. Lutipudelist toitmisel tuleb laps alati sülle võtta. Last ei tohi üksi lutipudeliga voodisse jätta ega pudelit näiteks padja najale sättida, sest ta võib imemisel toitu kurku tõmmata. Toidu soojus peaks olema sobiv liialt kuum või külm toit ei sobi lapsele. Kui beebi hakkab saama piimasegule lisaks ka lisatoitu (näiteks köögiviljapüree, teraviljapuder, puuviljapüree), siis väheneb ka söödava piimasegu kogus. Toitu saab laps piisavalt, kui ta võtab esimesel elupoolaastal kaalus juurde grammi kuus ja teisel elupoolaastal grammi kuus. Vältimaks lapse piimaseguga ületoitmist, on soovituslikud piimasegukogused ööpäevas järgmised: vanuses 3 nädalat-2 kuud milliliitrit, vanuses 2-5 kuud milliliitrit, vanuses 6 kuud milliliitrit, vanuses 7-8 kuud milliliitrit, vanuses 9-10 kuud milliliitrit, vanuses 11 kuud milliliitrit.\n16 14 Lisatoit Mis on lisatoit ja kuidas seda pakkuda? Rinnapiim katab lapse vee- ja kõikide toitainete vajaduse kuni lapse kuuekuuseks saamiseni. Rinnapiim või piimasegu jäävad lapse põhitoiduks esimese eluaasta lõpuni. Teisel elupoolaastal, alates kuue kuu vanusest, muutub laps füüsiliselt oluliselt aktiivsemaks ja suureneb tema energia- ja toitainetevajadus, mistõttu ta kindlasti vajab lisaks rinnapiimale või piimasegule lisatoitu. Lisatoit on toit ja jook, mida antakse lapsele rinnapiimale või piimasegule juurde. Ka tee ja mahl on lisatoidud. Lisatoiduga alustamise aeg on erakordne ajajärk lapse arengus. Senini vaid üht või kaht (rinnapiima ja/või piimasegu) maitset tundnud beebi hakkab kogema uusi maitseid ja lõhnu, toidu erinevat konsistentsi ja erinevaid söömisvõimalusi. Lapsevanematel tuleb lapsele uusi toite pakkudes kannatlikku meelt varuda. Just sel ajal saab alguse inimese suhtumine toitu ja söömisse, see tähendab aluse saavad edasise elu toitumisharjumused. Lisatoiduga peaks harjutamist alustama lapse kuuendal elukuul. Esimene lisatoit võiks olla köögiviljapüree või teraviljapuder. Tuginedes Euroopa Lastegastroenteroloogia, Hepatoloogia ja Toitmise Ühingu imikute toitmise juhistele võib vajadusel imikutele kõige varem lisatoidu pakkumist alustada nelja kuu vanuses. Kuna uus toit võib tekitada vaevusi või allergilist reaktsiooni, on oluline last hoolikalt jälgida. Öösel on see raskem, seetõttu ei sobi uut toitu anda õhtul. Sagedamini võivad vaevused ilmneda minuti jooksul pärast söömist, kuid ka alles tunni pärast.\n17 15 Muidu võib laps näljasena kõhu piimast täis süüa ning seejärel lisatoidust keelduda. Nii jäävad vajalikud toitained lapsel saamata. soovitatavalt kolme kuni seitsme päeva vältel. Nii sobib lisatoiduga alustamiseks näiteks vaid kartulist valmistatud püree, mitte aga kartuli-lillkapsapüree või kartuli-porgandipüree, kartuli-porgandi-lillkapsapüreest rääkimata. Kui lapsel vaevusi ei teki, võib talle järgmise nädala jooksul lisaks proovitud toidule julgelt pakkuda järgmist uut toitu. täie suurusest kogusest, edaspidi toidukogust järk-järgult suurendades. (vt tabel 1). Kui laps saab lisatoidu lutipudelist, võib edaspidi tema tassist ja lusikast sööma õpetamine olla keerukas. Imiku toitmiseks sobivad hästi väikesed ja kerged lusikad. Kaheksa-üheksakuusele lapsele võib anda pihku juba oma lusika. Nii õpib ta lusikat käes hoidma ning sellega ka ise toitu võtma. Last võiks ise sööma õpetada ja julgustada alates teisest elupoolaastast. Kaheksa-üheksa kuu vanust last võiks õpetada jooma tassist, nii et see on tema enda käes. Mõnele lapsele meeldib juua tilaga tassist, mõned eelistavad aga täiesti tavalist tassi. Tass peab olema käepärane ja kerge. Kui laps saab tassist joomisega kenasti hakkama, pole piimasegu sööval imikul lutipudelit enam vaja. Mida kauem lutipudelist toidetakse, seda raskemini laps hiljem sellest loobub. Esimesteks lisatoitudeks ei soovitata valida puuvilja- või marjapüreed. Kuna magus maitseb beebile hästi, võib ta järgnevalt pakutud köögiviljadest ja putrudest keelduda. maitseaineid. Kui laps sööb teiste pereliikmetega sama toitu, tuleb enne toidu maitsestamist lapse toidukogus eraldada.\n18 16 Ühekülgse toidu abil see ei õnnestu. Esimene lisatoit peaks olema vedel. Õige paksuse saab, kui ühele teelusikatäiele köögiviljapüreele segada lisaks kolm-neli teelusikatäit väljalüpstud rinnapiima, köögiviljade keeduleent, vett või piimasegu. Rinnapiim on selleks eriti sobilik, sest selle maitse on lapsele juba tuttav. Kui laps sellist toitu kergesti neelab, võib edaspidi järjest paksemat püreed teha. Seni kuni lapsel ei ole veel hambaid, sobib toiduks kas mikseriga püreeritud või läbi peene sõela pressitud toit. Kui imikul on vaid lõikehambad, oskab ta toitu küll hammustada, kuid ei ole võimeline seda närima. Kurkutõmbamise ohu tõttu tasub sel perioodil lapse käeulatusest eemal hoida näiteks värske köögivilja viilud, viinamarjad, terved marjad, rosinad, pähklid, ka lihatükid. Kui lapsel on lõikunud ka purihambad, saab ta hakata toitu närima, ning söögis võib olla juba väikesi tükikesi. Siis on sobiv aeg hakata toitu peenestama kahvliga. Umbes üheksa-kümne kuu vanuselt hakkavad lapsed haarama ja pihus hoidma väikesi esemeid, seega oskavad nad hoida peos ka väikesi toidupalasid. Siis on sobiv aeg pakkuda nõndanimetatud sõrmede abiga söödavat toitu, nagu näiteks leivatükke, pehmeks keedetud köögiviljatükke (näiteks porgand või kartul), eelnevalt pestud ja kooritud puuviljalõike (näiteks õun, pirn), riisiküpsiseid või ka peenikesi juustukange. Ent seda võib teha ikka alles siis, kui laps oskab tõesti juba närida. mahlatooted (näit nektarid, mahlajoogid, mahlad) ega gaseeritud karastusjoogid. Gaseeritud karastusjoogid on magusad ning seetõttu isutuse tekitajad. Pealegi võivad gaasid lapsele põhjustada vaevusi, nagu kõhuvalu, kõhupuhitus ja toidu tagasiheide. hakatakse lapsele toidu kõrvale joogina andma teisel eluaastal. Kui palju lisatoitu imikule pakkuda? Lisatoidu pakkumist tuleks alustada poolest teelusikatäiest. Kui laps selle ära sööb ning tal ei teki järgneva ööpäeva jooksul vaevusi, võib järgmisel päeval sama toitu pakkuda juba üks-kaks teelusikatäit ning edaspidi toidukogust ettevaatlikult suurendada (vt tabel nr 1).\n19 17 Rinnapiima sööb laps lisatoidule juurde vastavalt oma soovile. Tabel nr 1. Lisatoidu soovitatavad kogused 6-12 kuu vanusele imikule. Lisatoidu kogus päevas grammides Lisatoidu pakkumise kordi päevas 6 kuud korda 7 kuud korda 8 kuud korda 9 kuud korda 10 kuud korda 11 kuud korda 12 kuud korda Mis on oluline lapse toitumisharjumuste kujunemisel? Toitumisharjumuste kujunemine, seega suhtumine söömisesse ja toitu, saab alguse imikueas. Kõige olulisem osa selles on lapsevanematel. Seetõttu on vägagi tähtis, kuidas lapsevanemad ja ka teised lapse eest hoolitsejad käituvad ise nii lapse toitmise kui ka enda söögiaegade ajal. Märkamatult jälgivad lapsed oma vanemate käitumist ning mõne aja pärast püüavad ise ka samamoodi käituda, pidades usaldavalt seda ainuõigeks tegevuseks. Julgustame lapsevanemaid jääma kannatlikuks ka siis, kui laps maitsvast toidust keeldub. Kõik imikud ei harju uue maitsega kohe, sageli kulub selleks maitsmiskorda. Toidukordade ajal tuleb tegelda tõesti vaid lapse söötmisega. Ka lapsel ei ole hea söömise ajal teiste asjadega tegelda. Nii ei ole soovitatav söömise ajal näiteks lapsele raamatu näitamine või ka mänguasjadega tähelepanu hajutamine. Laps tajub kindlasti ära, kuidas söötja tema toitmisse suhtub, ja sellest jääb talle arusaam, kuidas söömise ajal käitutakse. See on oluline edasiste toitumisharjumuste kujunemisel. dest.\n20 18 Nii hakkab laps suhtuma söömisesse kui mitte ainult vajalikku, vaid ka nauditavasse tegevusse. Ka võiks pere ühised söögiajad sättida lapse söögiaegadega samaks ning süüa kõik koos. See loob mõnusa õhkkonna ja jätab lapsele mulje, et koos söömine on pere jaoks oluline sündmus. seostama ebameeldiva või isegi hirmutundega ning sellest võivad alguse saada trots ja vastumeelsus toidu suhtes, isegi tõsised toitumisprobleemid. Beebi näitab, et kõht on täis, rohkem süüa ei soovi või et toit ei maitse, pea ärapööramise või lusika eemaletõukamisega. Ka võib ta hoopiski keelduda suud avamast või muutuda rahutuks. Kui laps keeldub uuest toidust, soovitame seda paari päeva möödudes järjekindlalt, kuid ikkagi vaid poole teelusikatäie kaupa uuesti ja uuesti pakkuda. Uut toitu võib segada ka rinnapiimaga, piimaseguga või muu lapsele juba tuttava toidu või joogiga. Kui toidust keeldumine muutub sagedaseks või on lisandunud ka muid probleeme (näiteks kõhulahtisus, oksendamine), peab nõu pidama arstiga. Milliseid lisatoite imikule pakkuda? Köögiviljapüree valmistatud püreega. Kuna paljud purgitoidud sisaldavad mitut köögivilja, ei sobi need lisatoiduga alustamiseks. Seega on õige lisatoidu pakkumise alguses köögiviljapüreed siiski ise keeta. Kui laps on kahe-kolme köögivilja maitsega juba harjunud, võib püreele lisada võid või toiduõli ja ka liha. Köögiviljadest sobib alustuseks hästi kartulipüree, millele võib edaspidi ühekaupa, nädalase proovimisperioodi järel lisada teisi köögivilju, nagu näiteks lillkapsast, porgandit, kõrvitsat, isegi sibulat. Kõigepealt tuleb köögivili korralikult puhastada, pesta ja tükeldada ning keeta pehmeks juba eelnevalt keemaläinud vees, kindlasti ilma soolata. Kuna osa toitaineid läheb köögiviljade keemisel vette, on soovitatav köögivilju keeta võimalikult väheses vees. Soovitatavalt võiks valmistamisel eelistada ka köögiviljade aurutamist ning ahjus omas mahlas hautamist.\n21 19 Pikka aega kõrgel temperatuuril keedetud ja ka korduvalt ülessoojendatud pürees väheneb vitamiinide ja mineraalainete sisaldus. Seetõttu tuleb köögiviljad keeta pehmeks võimalikult lühikese ajaga ning vältida sama püree korduvat ülessoojendamist. Keedetud ja peenestatud köögiviljale võib sobiva konsistentsi saamiseks lisada rinnapiima, köögiviljade keetmisvett või imiku piimasegu. Köögiviljapüree maitsestamiseks võib soola asemel lisada maitserohelist. Teisel elupoolaastal võib lapse püreele maitseks lisada pisut piima. kindlasti on see ka palju maitsvam kui külm püree. Kuigi värskelt keedetud köögivili on kõige maitsvam ja ka toitainerikkam, nõuab iga päev selle keetmine lapsevanemalt aega. Kui on vaja mitmeks päevaks toit valmis keeta, tuleb köögiviljapüreed säilitada sügavkülmkapis, soovitatavalt sobivate portsjonitena külmutatult. Korraga soojendatakse üheks toidukorraks vajalik ports. Järelejäänud toitu uuesti ei külmutata ega soojendata. Nii C külmkapis kui ka sügavkülmkapis säilitatavale köögiviljapüreele ei ole õige enne külmutamist lisada rasvainet ega liha. Rasvad võivad külmutamisel rääsuda. Nii või, õli kui ka liha lisatakse püreele vahetult enne lapsele andmist. kem nitraate, võiks neid hakata pakkuma alles esimese eluaasta lõpus. Kindlasti ei sobi need alla kuuekuuse beebi toiduks, sest looduslikud nitraadid muutuvad organismis nitrititeks, mis seovad veres olevat rauda. Seega võib lapsel häiruda hapniku transport kudedesse. Teraviljapuder hirsist, tatrast, maisist või riisist. Neljavilja- või viieviljaputru ei ole soovitatav esimese pudruna anda, sest see koosneb mitmest teraviljast. Nisu-, rukki- ja odraputru on soovitatav esmakordselt väheses koguses andma hakata aga enne lapse kuue kuu vanuseks saamist. Kui laps hakkab nisu, rukist ja otra esmakordselt saama vanusevahemikus elunädalat ja rinnapiimaga toitmise ajal, siis suure tõenäosusega tekib nende teraviljade suhtes hea taluvus ning väheneb ka tsöliaakiarisk. Tangainete asemel võib kasutada ka helbeid, mille keetmiseks kulub vaid mõni minut. Puder pakseneb jahtumisel, mistõttu tuleb see beebile keeta vedelam kui teistele pereliikmetele.\n22 20 maitseks võib valmis pudrule lisada rinnapiima või piimasegu. Võid ja väikese koguse lehmapiima võib pudrule lisada alles teisel elupoolaastal, kui laps on pudru söömisega harjunud dest ja marjadest valmistatud püreed. Liha, maks ja kala likas, sisaldades väga vajalikke asendamatuid aminohappeid, mida organism ise ei tooda. Liha on ka väga tähtis rauaallikas, sest selles sisalduvat rauda omastab organism oluliselt paremini kui taimset päritolu toidus olevat rauda. Kuigi lapsele on soovitatav anda erinevaid lihasorte vaheldumisi, on eelistatud ja täisväärtuslikum punane tailiha. Lapsele on sobivad nii veiseliha ja vasikaliha kui ka sealiha, kanaliha ja lambaliha. kala või muna, võib mõnel päeval liha nendega asendada. Seejuures tuleb ka liha alguses pakkuda vaid teelusikaotsatäis. Edaspidi vajab imik päevas umbes üks-kaks supilusikatäit liha, mille võib lisada köögiviljapüreele. Paari esimese lisatoidukuu jooksul on kindlasti vaja liha hoolikalt peenestada kas püreerides või mitu korda läbi hakklihamasina ajades. Soovitatav ongi hakkliha valmistada tailihast ise, sest poes müüdav hakkliha sisaldab beebi jaoks liiga palju rasva. Kuna liha keetmine on aeganõudev tegevus, võib selle mitme päeva tarvis valmis keeta, seejärel jahutada, päevase koguse kaupa pakendada ning säilitada sügavkülmkapis. mist. tuleks eelistada tooteid, mille lihasisaldus on kõrge. Valima peaks lihatooted, mille soola- ja rasvasisaldus on võimalikult madal ning mis sisaldavad vähe mitteväärtuslikke koostisosi (sojavalk, tärklis, lisaained jms). Nii saab laps lihast kätte talle vajaliku rauakoguse. Valiku tegemisel on oluline lugeda pakendi märgistust ja lähtuda toidu koostisosade loetelust. Maks sisaldab palju rauda, samuti B-vitamiine, D-vitamiini ning rohkelt A-vitamiini. Just A-vitamiini kõrge sisalduse tõttu ei ole soovitatav seda süüa iga päev. Imikule on sobilik anda üks-kaks supilusikatäit maksa-\n23 21 püreed ühel-kahel korral kuus. Kuna maksal on tugev maitse, võib selle segada ka mahedamaitselise köögiviljapüree hulka. nädalas. Imiku toiduks sobib kalafilee, eelistama peaks kalakasvatusest ja saastamata siseveekogudest püütud valge lihaga kala. Toidurasvad Rasvu lapse toitmisel vältima ei pea, sest just need on vajalikud eelkõige lapse kiireks kasvamiseks ning aju ja närvisüsteemi arenguks. Laps võiks saada erinevaid toidurasvu. Nii võiks toidule lisada vaheldumisi nii loomsest kui ka taimsest allikast pärit rasvu: võid ja toiduõli. Ühele, umbes grammisele teraviljapudru- või köögiviljapüreeportsjonile võib lisada vahetult enne lapsele pakkumist umbes ühe teelusikatäie võid või toiduõli. See tõstab ka toiduportsjoni energiasisaldust, mis on eriti sobiv isutute ja väikese kaaluiibega laste toitmisel. Lastele pole soovitatav pakkuda võiderasvu, näiteks margariine, rasvavõideid, rasvasegusid. Rasvadega ei tohi aga liialdada. Just sellele võib viidata lapse kõhulahtisus. Puuviljad ja marjad kuu vanusest, kuid mitte esimese lisatoiduna. Esimese eluaasta lõpus, mil laps oskab korralikult närida, võib neid talle anda ka kuumtöötlemata kujul. Eelistada võiks kodumaiseid marju ja puuvilju. Imikule sobivad hästi vaarikad, mustikad, pohlad, jõhvikad, murakad, õunad, pirnid, ploomid, kreegid, punased ja valged sõstrad,\n24 22 tikrid. Sobivad ka virsikud ja aprikoosid. Enne lapsele andmist peab puuviljadest eemaldama kivid. Kuna banaan sisaldab võrreldes teiste puuviljadega rohkem nitrate, võib banaani lapsele pakkuma hakata alles teisel eluaastal. Mahlatooted tarit. Viimaste suhkrusisaldus on kõrge. Lapsele ei sobi siirupid, magusad karastusjoogid ning vaid suhkrust, veest ja lisaainetest koosnevad joogid (näit apelsinimaitseline jook), samuti suhkruasendajaid sisaldavad joogid. Ka ei tohi imikutele pakkuda energia- ja spordijooke. sealt ning mahla iga päev anda ei olegi vaja. vaid toidu kõrvale siis, kui laps oskab juba tassist juua, s.t kaheksa-üheksa kuu vanuses. Lutipudelit siis enam vaja ei ole. Laps võib lutipudelist mahla joomisega kiiresti harjuda ja võib sellesse suhtuda kui põnevasse ja meeldivasse mängu. Päeva jooksul lonkshaaval võetud mahlasuutäied võivad aga vähendada söögiisu. Hammaste pideval kokkupuutel magusa mahlaga on loodud soodus pinnas ka hammaste lagunemisele. joob palju mahla, saab tema kõht täis. Ja mida magusam mahl on, seda rohkem laps seda tahab. Kuna seetõttu keeldub ta söögist, ei saa ta päevas küllaldaselt toitaineid. Nii peab imikueas piirduma poole klaasitäie mahlaga päevas. Soovi korral võib lapsele pakkuda ju puuvilju.\n25 23 veega lahjendatuna. Nii võib mahla lahjendada keedetud ja jahutatud veega pooleks ning väga hapudele mahladele lisada poolele klaasitäiele pool teelusikatäit suhkrut või suhkrusiirupit. Viljalihaga mahlad on kiudainerikkad, ka seetõttu ei ole soovitatav nende kogusega liialdada. Viljalihaga mahl ehk mehu on aga kindlasti eelistatud lapse kõhukinnisuse puhul. Muna vanusest alates. Selle võib segada kas köögiviljapüree või pudru sisse. Kui lapsel ei teki allergianähte, näiteks nahalöövet, võib paari nädala jooksul anda veerand munakollast paar korda nädalas. Edaspidi on sobilik kogus pool kuni isegi terve munakollane kaks-kolm korda nädalas. Samal toidukorral ei ole sobiv lapsele pakkuda nii muna kui ka liha. Põhjuseks on mõlema toiduaine kõrge valgusisaldus. see beebile toiduks esimesel eluaastal. Jogurt, keefir, hapupiim, hapukoor Hapendatud piimatooted sisaldavad organismile kasulikke piimhappebaktereid laktobatsille ja bifidobaktereid. Ka seedub jogurt piimaga võrreldes kergemini. lõpus, alates kuu vanusest. lele saab lisada näiteks juba lapsele tuttava maitsega puuvilja- või marjapüreed. Kui lapsele ei maitse keefir, võib ka selle maitset mahla või püreega meeldivamaks muuta. vahel või öösiti lutipudelist, et vältida kaariest ja isutust.\n26 24 Kohupiim, kodujuust, juust kümne kuu vanusele lapsele. vas. Kuigi need piimatooted sisaldavad kõrge bioväärtusega valke, ei ole soovitatav etteantud kogust ületada kõrge valgusisalduse tõttu. Piim Lapsed söövad meeleldi magusaid kohupiimakreeme. Seetõttu võib juhtuda, et laps sööb hea meelega ja suurepärase isuga isegi mitu topsi kohupiimakreemi päevas, keeldudes aga muust toidust. Niisiis tasub jälgida, kui palju laps kohupiima saab. Vältida tasub ka ühekülgse maitsega kohupiimatooteid. Nii võiks lapsele pakkuda vaheldumisi tavalist kohupiima ja ka maitsestatud kohupiimakreeme. Ent magus kohupiim jäägu ikkagi magustoidu, mitte põhitoidu rolli. Kui laps saab veel rinnapiima või piimasegu, ei ole mingitki vajadust talle lehmapiima pakkuda. lapse toidu maitsestamiseks (näiteks pudru või köögiviljapüree sisse segatuna). Kui lapsel ilmnevad aga allergianähud, peab ka väikesest piimakogusest siiski loobuma. Millised toidud ja joogid imikule ei sobi? Alla ühe aasta vanusele lapsele ei sobi: servidest valmistatud toidud ja tooted; muna, maks; ted;\n27 25 sed, pähklid ja mandlid; Nõuanded lapsele toidu valimisel:\n28 26 Toiduga seotud vaevused ja haigused Isutus Ägeda haiguse ajal on laps loomulikult isutu. Kuid ka aktiivne ja rõõmus ning tervena tunduv laps võib olla isutu. On tavaline, et periooditi sööb ka täiesti terve laps vähem või valib toitu. See tekitab vanemates meelehärmi ja last püütakse igal võimalikul moel toita. Lapsega mängitakse söömise ajal ja sageli püütakse toidukordade vahel talle midagi suhu pista või pakutakse mahla. Nii ei lasta tekkida näljatundel ja seetõttu sööb laps ka järgmisel toidukorral vähe. Soovitus: kui laps ei taha süüa, siis ei ole vaja teda sööma sundida. Samuti ei ole hea söömise ajal lapsega mängida. Oluline on, et lapsel oleksid kindlad söögiajad ja et toidukordade vahel lapsele midagi näksida ei antaks isegi küpsis, mahl ega jogurt ei sobi. Vajadusel antakse ainult tassist vett. Toidukordade vahel ei toideta last eelkõige seetõttu, et lapsel tekiks näljatunne. Näljatunne on isutuse korral üks paremaid abilisi! Sageli kurdab ema, et laps ei söö üldse mitte midagi. Kui laps kakab vähemalt korra päevas tavapärast kakat, siis ta päris näljas ei ole. Üks isutuse põhjus on see, et laps joob lutipudelist toidukordade vahel või öösiti piima, keefirit või mahla. Selline laps on päeval isutu, ei söö või võtab toitu väga vähe. Nii ei saagi ju loota, et laps hommikul isukalt putru sööks. On lapsi, kes vaatamata sellele, et neil on kindlad söögiajad ja toidukordade vahel näksimist ei ole, söövad ikka vähe. Nende laste toidule soovitame lisada kas võid või õli, et laps saaks väikese toidukogusega rohkem energiat. Osa lapsi hakkavad lasteaias koos teistega paremini sööma. Kui lapsel on lisaks isutusele ka muud haigustunnused, nagu näiteks palavik, kõhukinnisus või kõhulahtisus või kui laps ei võta kaalus vajalikul määral juurde, tuleb arsti poole pöörduda. Koolikud Koolikute ehk gaasivalude tõttu nutavad lapsed peaaegu iga päev samal kellaajal, enamasti õhtuti. Lapse nutt on lohutamatu ning teda on väga raske rahustada. Nutu ajal tõmbab laps jalgu vastu kõhtu, samal ajal kõhtu punnitades ja pingutades. Tavaliselt tekivad koolikud kahe-kolmenädalasel imikul ja kestavad kolmanda-neljanda kuuni, vahel harva ka kauem. Koolikute puhul kehtib n-ö kolme reegel : laps nutab umbes kolm tundi ööpäevas, vähemalt\n29 27 kolm päev nädalas ja vähemalt kolm nädalat. Lohutab see, et koolikud taanduvad sageli esimese poole eluaasta jooksul. Miks koolikud tekivad? Koolikute tekkepõhjus ei ole täpselt teada. Arvatakse, et laps neelab söömise ajal rohkesti õhku ja kui see ei tule pärast toitmist välja, siis magu venib ja tekitab valu. Nuttev laps aga ahmib makku veelgi õhku. Jämesooles tekib alati gaasi ja laps puuksutab selle tavaliselt välja. Koolikute puhul kogunevad gaasid sooltesse ning et laps on veel väheliikuv, ei suuda tema kõhulihased kogunenud gaase sooltest välja suruda. Kooliku ajal on päraku sulgurlihas liiga pinges ja gaasid ei pääse sooltest välja. Sooltesse kogunenud õhk tekitab aga lapsele ebamugavustunde. Koolikuid esineb 10 30% lastest, võrdselt nii poistel kui ka tüdrukutel, võrdselt nii rinnapiima kui ka piimasegu söövatel imikutel. Lapse ületoitmine võib koolikute teket soodustada. Teadusuuringute tulemused on näidanud, et koolikud vaevavad rohkem neid lapsi, kelle jämesooles on vähe laktobatsille. Ka suitsetavate emade lastel või n-ö passiivselt suitsetavatel ehk tubakasuitsuga kokku puutuvatel imikutel on koolikuid tihedamini. Vahel harva võib koolikuid põhjustada piimaallergia, ent siis kaasnevad gaasivaludega nahalööve, kõhulahtisus, oksendamine või väike kaaluiive. Mida koolikute korral teha? Koolikute ärahoidmiseks ja raviks pole ühtki väga head rohtu. Parim ravim on aeg koolikud mööduvad millalgi iseenesest, enamasti pärast nelja elukuud. Automaatsed kiigutajad, lambanahad, imikukiiged jms üldreeglina ei aita. Ka gaasivalu-ravimid ei pruugi koolikuid oluliselt leevendada.\n30 28 Kui laps on näljane, siis pakkuge talle süüa. Vaadake üle ka mähkmed märg ja külm tekitavad ebamugavustunnet. Hoidke last süles, teie soojus lõõgastab tema kõhulihaseid. Kiigutage beebit rahulikult, laulge või kuulake koos rahustavat muusikat. Ka soe vesi mõjub lõõgastavalt ja rahustavalt, nii võib abi olla soojast vannistki. Mõnikord aitab ka lapse kõhu päripäeva masseerimine ja jalgade kõhule painutamine. Vahel paraneb olukord siis, kui rinnaga toitev ema sööb vähem piima ja piimatooteid, muna, pähkleid ja nisu. Koolikutega lapse abistamine on kogu pere töö. Pereliikmete ja ka vanavanemate abi on koolikute käes vaevleva lapse korral väga oodatud. Kui nuttev laps jääb ainult ema mureks, siis varsti on peres kaks nutvat inimest: beebi ja ema. Kindlasti ei tohi last nutuhoogude ajal raputada, pigem pange ta voodisse ja püüdke ise rahuneda. Kui lapse koolikud väga suurt muret teevad, pöörduge arsti poole. Kõhukinnisus Kakamise sagedus kõigub imikueas väga suurtes piirides. Rinnapiima saav laps võib kakada esimestel elukuudel pärast iga toidukorda, ent vahel ainult kord nädalas või veelgi harvem. Mõlemad kakamissagedused on normaalsed. Piimasegu söövad lapsed kakavad harvem kui rinnapiimabeebid. Kõhukinnisusest on põhjust rääkida siis, kui väljaheide on kõva, laps kakab harva (alla kolme korra nädalas) ning kakamine põhjustab talle vaevusi. Kõhukinnisust põhjustab enamasti seedetrakti tegevushäire (funktsionaalne häire) ja harva on selle põhjuseks mingi haigus. Mis põhjustab kõhukinnisust? Ekslikult võib kahtlustada kõhukinnisust, kui laps saab vähe toitu ning ei kaka seetõttu, et soolestikku piisavalt jääke ei tekigi. Toidusegu või lisatoitu saava lapse toidu kogust on lihtne kindlaks teha, kui liita kokku ööpäevas söödud toidu ja joogi hulk. Kindel on see, et kui laps võtab kaalus hästi juurde ja kasvab, siis saab ta piisavalt süüa. Kõhukinnisus võib tekkida rinnapiimast võõrutamise või piimasegu vahetamise ajal, sest piimade koostis on erinev ning seedimisrütm võib muutuda. Ka siis, kui üle kuue kuu vanune laps saab vähe või ühekülgset ja kiudainetevaest lisatoitu, võib kõht kinni jääda. Kõhukinnisus tikub süvenema, kui lapsele teeb kõva rooja väljutamine valu, ning ka siis, kui potitreeningut alustatakse liiga vara või liiga agaralt. Kui kakamine on valulik, hakkab laps kakat pärakus tahtlikult kinni hoidma ja kõhukinnisus süveneb veelgi. Kakamisest hoidumist võivad põhjustada ka\n31 29 valu tegevad pärakuümbruse lõhed. Üliharva põhjustab kõhukinnisust seedetrakti väärareng. Kuidas aidata last kõhukinnisuse korral? Kõhukinnisuse korral võib lapsele alates neljandast kuust pakkuda pool teelusikatäit teraviljaputru, kuue kuu vanusest alates ka seedetrakti tegevust soodustavat sorbitooli sisaldavat pirni-, ploomi- või õunapüreed. Putru on soovitatav keeta täisteratooteist, mis sisaldavad seedetegevust soodustavaid kiudaineid. Eelistada tasub nt kaerahelbeid, kõhukinnisuse korral vältida aga mannat ja riisi. Kiudainerikka toiduga ei tohi samas liialdada, sest selle ülemäärane hulk võib takistada kaltsiumi, raua ja tsingi imendumist seedetraktist. Pudrule võib lisada üks-kaks teelusikatäit õli, mis muudab kakamassi pehmemaks. Laps peab saama piisavalt vedelikku joogiks sobib kõige paremini puhas gaseerimata vesi. Rinnapiima sööv laps lisavedelikke ei vaja. Imiku lisatoit peab olema vaheldusrikas, sisaldades puu- ja köögivilju, täisteravilju ja liha. Kui kõhukinnisus on tekkinud pärast valulikku kakamist, peab kõigepealt jõudma selleni, et kakamass oleks pehme ja selle väljutamine ei tekitaks lapsel ebamugavust. Vahel on abiks vaja ka ravimeid, mille valiku ja vajaduse otsustab arst. Lühiaegset kõhukinnisust esineb imikutel üsna sageli. Kui see kestab aga üle kahe nädala ja dieedimuutus ei aita või kui kakamine põhjustab lapsele korduvalt vaevusi, tuleb pöörduda arsti poole. Lutipudelikaaries Lapsed vajavad tugevaid ja terveid hambaid aastateks, et närida toitu, hästi hääldada sõnu ja säravalt naeratada. Piimahambad hoiavad lõualuudes õiget kohta jäävhammastele, et need saaksid korralikult lõikuda ning kujuneks ilus hambumus. Lutipudelikaariesele on iseloomulik just ülemiste esihammaste kahjustus, kuid auklikuks võivad muutuda kõik hambad. Sageli on kaaries nii sügav, et hambaid parandada ei saa ja need tuleb välja tõmmata. Miks tekib lutipudelikaaries? Kaarieseoht tekib kohe, kui suhu ilmuvad esimesed hambad. Kaaries tekib siis, kui suhu satuvad kaariest põhjustavad bakterid ning suus on nende paljunemiseks piisavalt toitu. Kaariesebakterid saab laps tavaliselt oma vanematelt\n32 30 või hooldajatelt, kes panevad lapse lusika toitmise ajal oma suhu või puhastavad lutti, seda läbi oma suu tõmmates. Bakterid saavad toitu ja paljunevad jõudsalt, kui laps joob või sööb suhkruid sisaldavaid jooke või toite. Iga kord, kui laps seda teeb, algab vähemalt 20 minutit kestev happerünnak tema hammastele! Kuidas ennetada lutipudelikaariese teket? Ärge pange lapse lutti ega söögiriistu oma suhu, nii väldite kaariest tekitavate pisikute pääsemist lapse suhu! Ärge andke lapsele lutipudelist magusaid jooke (mahlad, magus tee jms) ning ärge kasutage neid ka lapse rahustamiseks! Magus paneb kaariesebakterid suus vohama. Mahla võib kaheksa-üheksa kuu vanusest peale üks kord päevas toidu kõrvale anda lapsele tassist. Kohe kui laps iseseisvalt istuma hakkab, võib alustada tassist joomise õpetamisega. Ärge andke toidukordade vaheajal, ka mitte öösiti, lapsele lutipudelist mahla, piimasegu, jogurtit jms! Kui lapsel on juba hambad lõikunud, ärge jätke rinda ega lutipudelit lapsele suhu, kui laps on magama jäänud! Kui esimesed hambad on lõikunud, on õige aeg hakata neid pesema, kasutades esialgu vett ja imikuhambaharja. Rauavaegusaneemia Rauavaegusaneemia ehk kehvveresus on kõige sagedasem aneemia lastel ja ühtlasi kõige sagedasem toitumisega seotud haigus kogu maailmas. Selle peamiseks põhjuseks on toitmisvead. Miks raud on vajalik? Rauda on vaja kudede taastamiseks ja punalibledes sisalduva hapnikku transportiva aine hemoglobiini tootmiseks. Rauda on vaja ajukoes ja ka immuunsüsteemis. Lastel võib rauavaegus mõjutada koguni arengut ja soodustada infektsioonidesse haigestumist. Kus rauda leidub? Iga päev on inimorganismil vaja orienteeruvalt 1 mg rauda. Sooletraktis imendub ainult 10% toidus olevast rauast ja imenduva raua kogus oleneb toidust, mida laps saab. Näiteks rinnapiimas olevast rauast imendub ligi 50%, lehmapiimas olevast rauast ainult 10%. Parim rauaallikas on punane tailiha. Keskmise rauasisaldusega on näiteks herned, oad, spargelkapsas, kuid taimsest toidust imendub rauda vähe.\n33 31 Vastsündinud saavad rauatagavara kaasa emalt. Sellest jätkub ajaliselt sündinud lapsel viieks-kuueks esimeseks elukuuks ja neil esimesel elupoolaastal rauavaegust seetõttu ei teki. Seejärel aga hakkab lapse rauatagavara suuresti sõltuma toiduga saadavast rauast. Mis on rauavaeguse põhjused? Rauavaegus on levinuim vanusegrupis kuus kuud kuni kolm aastat ning ka puberteedieas. Sel ajal on kiire kasvamise tõttu rauavajadus suur. Esimese eluaasta teisel poolel on rauavaeguse põhiline põhjus lehmapiimaga või jogurtiga toitmine. Sageli ei saa lehmapiimatoidul olev laps ka lisatoitu köögiviljapüreed ja liha. Juba eespool oli juttu, et lehmapiimast imendub rauda rinnapiimaga võrreldes vähe. Imiku piimasegud põhinevad samuti lehmapiimal, kuid piimasegudele on täiendavalt rauda lisatud ja rauavaegust piimasegu sööval lapsel ei teki. Kui lehmapiim on pikka aega (isegi kuid) lapse ainuke toit või põhitoit, siis kujuneb esimese eluaasta lõpuks rauavaegus. Kaasaegsete toitumissoovituste järgi peaks lapsele lisatoiduga harjutamist alustama lapse kuuendal elukuul ning kohe varsti peaks lisatoitu lisanduma tailiha. Toitmine lutipudelist on üks põhjus, miks laps joob palju piima (jogurtit, keefirit). Laps on kaheksa-üheksa kuu vanuselt võimeline tassist jooma. Kui teda sel perioodil lutipudelist ei võõrutata, siis eelistab ta söömist lutipudelist ja toitubki põhiliselt piimast. Kui last toidetakse ka öösel korduvalt piima või jogurtiga, on ta hommikul isutu. Lutipudelist ööpäeva jooksul saadud suur piima- või jogurtikogus katab suurepäraselt lapse toiduenergiavajaduse. Laps kasvab hästi, kuid laua juures toitu ei võta, sest kõht ei ole tühi. Nii jääb söömata ka liha ja tasapisi kujuneb rauavaegus. Arsti poole pöördutakse kaebusega, et laps ei söö midagi või et laps on kahvatu. Rauavaeguse kujunemisele võib viia ka liha mittesöömine. On lapsi, kes korjavad väiksemadki lihakiud-tükid toidust välja. Sel juhul tuleks liha saumikseriga püreestada. Vahel õnnestub neile lastele anda hakklihakastet. Kui laps sööb vähe liha, võib toidu kõrvale joogiks anda üle aasta vanustele mõeldud rauaga rikastatud jätkupiimasegu. Rauavaeguse põhjus võib vahel olla ka haigus, millega kaasneb raua imendumishäire sooles, näiteks tsöliaakia. Rauavaegusele võib viia ka pikka aega kestev rauakadu seedetrakti kaudu, näiteks veritsus seedetraktist.\n34 32 Toiduallergia Toiduallergia ja muud allergiahaigused (atoopiline nahapõletik, astma, allergiline nohu, nõgestõbi ja anafülaksia) on viimastel aastakümnetel muutunud üsna sagedaseks. Allergia korral reageerib immuunsüsteem liiga tugevasti organismile muidu kahjutule ainele, olgu see toit, tolmulest, loomakarvad või õietolm. Siis toodab organism ülemäära immuunglobuliini E-tüüpi antikehi ning need vallandavad allergilise põletiku. Haigusnähud tekivad kiiresti mõne minuti kuni paari tunni vältel. Mõnikord tekitavad allergilist põletikku immuunrakud ning siis avalduvad allergianähud aeglasemalt tundide või päevade jooksul. Allergiahaigused on kroonilised ja vajavad pikaaegset järjepidevat ravi. Allergiline põletik ägeneb iga kord, kui puututakse kokku allergiat tekitava aine ehk allergeeniga. Miks allergia tekib? Allergia tekkimiseks on vaja pärilikku eelsoodumust, ent ka kokkupuudet allergeenidega ning teatud keskkonnategureid. Allergiarisk on suurem lastel, kelle vanematel või lähisugulastel on mingi allergiahaigus. Imikueas on peamised allergeenid toiduained, väga harva tolmulestad ja loomakarvad. Kahjuks ei ole tänaseni täpselt teada, kuidas ja millised keskkonnategurid mõjutavad allergia teket. Küll on aga kindlaks tehtud, et soolestikus elavatel mikroorganismidel on oluline roll immuunsüsteemi arengus ja küpsemises ning seeläbi ka allergia kujunemises. Rinnapiima saavatel lastel on soolestikus allergia eest kaitsvaid baktereid rohkem kui toidusegu saavatel. Kas allergia tekkimist saab vältida? Praeguste teadmiste kohaselt ei saa ema rasedana ega rinnaga toitmise ajal dieediga lapse allergiahaigusi ennetada ning pole olemas ühtki head dieeti, millega allergia kujunemist vältida. Küll aga väheneb astma ja allergilise nahapõletiku (atoopilise dermatiidi) risk, kui laps saab vähemalt neli esimest kuud rinnapiima. Rinnapiim sisaldab vähesel määral mitmesuguseid allergeene ning kui laps sööb rinnapiima, siis saab tema immuunsüsteem nendega tuttavaks ning laps võib hakata neid toiduaineid taluma. Lisaks headele mikroobidele sisaldab rinnapiim muidki immuunsüsteemi küpsemiseks ja arenemiseks vajalikke aineid. Kas aga heade mikroobide ehk probiootikumide ja nende kasvu soodustavate ainete ehk prebiootikumide lisamine lapse toidule väldib allergia tekkimist, ei ole veel täpselt teada. Lisatoidu pakkumisega viivitades ei saa allergia kujunemist vältida. Kui laps on valmis lisatoitu sööma, siis võib talle pakkuda kõiki vanusele vasta-\n35 33 vaid toite. Pole olemas ühtki universaalset allergeeni, mille vältimine aitaks allergiast hoiduda. Allergia teket mõne toidu menüüst välja jätmisega vältida ei saa. Toidu suhtes, mida imik on varem talunud ja regulaarselt söönud, uut allergiat tavaliselt ei teki. Mida teha, kui allergia on juba tekkinud? Hoopiski teine lugu on siis, kui lapsel on toiduallergia juba tekkinud. Imikuea sagedasemad allergeenid on muna ja piim, harvem teraviljad ja väga harva puu- ja köögiviljad ning liha. Imikutel avaldub allergiahaigus eelkõige toiduallergiana. Selle tunnuseks võivad olla pärast allergeeni söömist tekkiv nahalööve, huulte turse, kõhulahtisus, kõhupuhitus, iiveldus, oksendamine, vahel ka nohu, köha ja hingamisraskus. Kui allergoloog on allergiaallika kindlaks teinud, peab allergeeni toidus vältima, sest selle sattumine lapse organismi ägestab allergiahaigust. Lapse piimaallergia korral peab ka ema loobuma piimast ja piimatoodetest, kui laps sööb rinnapiima. Kui laps sööb aga piimasegu, siis kirjutab arst välja spetsiaalse ravitoidusegu hüdrolüsaadi retsepti. Tõelise piimaallergia korral ei talu laps ühtki piimatoodet: piima, keefirit, jogurtit, kohupiima, hapukoort, juustu, jäätist jms. Munaallergia korral peavad nii laps kui ka rinnaga toitev ema lapse esimesel eluaastal loobuma munast ja seda sisaldavatest toitudest. Teraviljaallergia puhul peab vältima allergiat tekitavat teravilja, anda võib aga neid teravilju, mida laps talub. Sama kehtib ka puu- ja köögiviljaallergia ning lihaallergia kohta. Ühtki toitu ei ole vaja menüüst välja lülitada n-ö igaks juhuks. Kui mõni söök või jook tekitab esmakordsel söömisel või joomisel nahalööbe või seedehäire, ei peaks kohe allergiat kahtlustama. Siis soovitatakse kahtlusalune söök või jook kaheks nädalaks lapse menüüst välja jätta ja uuesti proovida. Kui haigusnähud ei kordu, ei ole tegemist allergiaga ning nende toitude söömist või joomist võib rahumeeli jätkata. Hoiduma peab vaid neist, mille suhtes arst on allergia kindlaks teinud. Toiduallergia möödub teise-kolmanda eluaasta lõpuks, vahel harva püsib ka kauem.\n36 34 Toidu tagasiheide Miks tekib toidu tagasiheide? Toidu tagasiheide ehk gastroösofageaalne refluks võib imikul tekkida seetõttu, et mao ja söögitoru vaheline sulgurlihas ei ole veel tugevaks arenenud ega suuda alati toitu maos kinni hoida. Vahel kaasneb tagasiheitega ka oksetlemine, st väike kogus toitu tuleb lapse suust välja. Imiku toidu tagasiheide on normaalne nähtus ning seda juhtub ka tervetel lastel. Enamasti on tagasiheide lühiaegne ja märkamatu ega tekita mingeid vaevusi. Esimesel kolmel elukuul juhtub seda umbes pooltel lastel, hiljem jääb see harvemaks. Tavaliselt ei kaasne sellega mingisugust haigust ning oksetlemine last ennast ei häiri. Riietel laialivalgununa tundub aga suust väljavalgunud toidukogus tegelikust suuremana ning kui tita mitu korda päevas toitu suust välja laseb, võivad vanemad murelikuks muutuda. Kas toidu tagasiheidet saab vähendada? Toidu tagasiheidet on rinnapiima söövatel lastel harvem kui piimasegu saavatel imikutel. Kui aga toidu tagasiheide tekitab vaevusi piimasegu söövale lapsele, siis piimasegu vahetamine tavaliselt kaebusi ei vähenda. Küll aga võib olla abi apteekides müüdavatest paksendajaid sisaldavatest ravitoidusegudest. Ka ei tohiks imikule ühel toidukorral antud kogu toidukogus ületada 200 milliliitrit rohkem imiku makku ei mahu ning üleliigse koguse laps oksendabki välja. Kui laps ahmib koos toiduga õhku, siis võiks teha söötmisse pause, et allaneelatud õhk lapse maost välja tuleks. Pärast söötmist hoidke last iga toidukorra järel oma õla najal püsti, et allaneelatud õhk välja pääseks. Magu tühjeneb kiiremini, kui beebi lamab paremal küljel, ent toidu tagasiheidet juhtub vähem, kui ta on vasakul küljel. Seepärast soovitatakse vahetult pärast toitmist hoida last paremal küljel, magama aga panna ta vasakule küljele või selili. Kui laps on kõhuli, juhtub tagasiheidet kõige harvemini, kuid imiku äkksurmaohu tõttu, mida seostatakse kõhuli magamisega, soovitatakse kõiki alla aastasi lapsi panna selili magama. Toidu tagasiheide väheneb, kui lapse menüüsse lisandub tahkeid toite ning laps hakkab istuma ja püsti tõusma. Enamasti kaob see 6 12 kuu vanuses. Tagasiheide taandub üldjuhul ise ning ravi ei vaja. Kui laps võtab hästi kaalus juurde, on rõõmus ja rahulik ning tal haigustunnuseid pole, ei ole vaja arsti poole pöörduda. Kui aga oksetlemine muutub oksendamiseks (nagu purskkaevust), tagasiheide sagedaseks ja suuremahuliseks ning sellega kaasnevad\n37 35 haigustunnused halb enesetunne, rahutus, palavik, kaalupeetus, nahalööve, kõhulahtisus, harva pissimine, peab pöörduma arsti poole. Tsöliaakia Mis haigus on tsöliaakia? Tsöliaakia ehk gluteenenteropaatia on kogu maailmas sageli esinev krooniline haigus, mille vallandavad päriliku eelsoodumusega isikutel nisust, rukkist, odrast ja võimalik, et ka kaerast valmistatud toidud ja tooted. Nendes teraviljades sisalduvate valkude toimel kahjustub tsöliaakiahaigel peensoole limaskest: järk-järgult hävivad limaskesta hatud kuni täieliku kaoni atroofiani. Et aga peensoole limaskesta hattude kaudu imenduvad organismi kõik toitained valgud, rasvad, süsivesikud, vitamiinid, mineraalained ja mikroelemendid, kujuneb kahjustunud peensoole limaskestaga tsöliaakiahaigel nende vaegus. Tsöliaakia tüüpilised haigusnähud krooniline või periooditi esinev kõhulahtisus ning vähene kaaluiive, kõhnumine väljendavadki toitainete kadu organismist. Tsöliaakiahaigel võivad aga seedetrakti vaevused olla tagasihoidlikud, võivad esineda kasvupeetus, kõhnumine, periooditi esinevad kõhuvalud, rauavaegusaneemia ja teised haigustunnused. Oluline on rõhutada, et teraviljadest põhjustatud allergia, näiteks nisuallergia, ja tsöliaakia on kaks erinevate tekkemehhanismidega, diagnoosimisja ravimeetoditega haigust. Mis vanuses võib tsöliaakia avalduda? Tsöliaakia haigustunnused võivad esmakordselt avalduda igas vanuses, alates imikueast kuni täiskasvanueani. Mida nooremas eas tsöliaakia avaldub, seda tüüpilisemad on haigusnähud ning seda ägedam võib olla haiguse kulg. Mida hilisemas vanuses tsöliaakia avaldub, seda varjatum ehk atüüpilisem see võib olla, jäädes seetõttu vahel pikka aega avastamata ja seega ka ravimata. Millised on tsöliaakia vallandumise olulised faktorid? Tsöliaakia tekib vaid päriliku eelsoodumusega isikutel. Tuginedes Euroopa Lastegastroenteroloogia, Hepatoloogia ja Toitmise Ühingu toitmissoovitustele, sobivad nisu-, rukki-, odra- ja kaerajahutoidud imikule siis, kui laps on saanud vähemalt nelja kuu (17 nädala) vanuseks, kuid soovitatav on neid esmakordselt väheses koguses pakkuma hakata enne kuue kuu (26 nädala) vanuseks saamist.\n38 36 Nisu-, rukki-, odra- või kaerajahust toidu imikule esmakordselt kohe suures koguses pakkumine on tsöliaakia vallandumise oluline riskifaktor. Nagu kõigi teiste uute toitude puhul, on ka teraviljatoitudega alustamise puhul oluline nende koguse ettevaatlik ja järkjärguline suurendamine, alustades kindlasti vaid poolest teelusikatäiest ühest teraviljast valmistatud pudruga. Tsöliaakia vallandumise võib põhjustada, kui pakkuda beebile nisu-, rukki-, odra- või kaerajahust valmistatud toite ajal, mil ta rinnapiima enam ei saa. Kui imikule antakse nimetatud teraviljatoite esmakordselt ajal, mil ta saab ka veel rinnapiima, kaitseb see tsöliaakia suhtes päriliku eelsoodumusega imiku organismi tsöliaakia ägedama ja varasema vallandumise eest. Seega on igati soovitatav toita imikut rinnapiimaga vähemalt kuus kuud, see tähendab vähemalt ajani, mil talle hakatakse pakkuma erinevat lisatoite, s.h nisu-, rukki-, odra- ja kaeratoite. Milline on tsöliaakia ravi? Tsöliaakia ainus seninikasutatav ravi on range eluaegne nisu-, rukki-, odra- ja soovitatavalt ka kaeravaba dieet nn gluteenivaba dieet, mille toimel peensoole limaskesta hatud taastuvad täielikult. Oluline on rõhutada, et nisu-, rukki-, odra- ja kaeravaba dieedi proovimine enne tsöliaakia korrektset diagnoosimist on kindlasti vale, sest selle dieedi toimel taastub tsöliaakiahaigete peensoole limaskest ju täielikult. Tagantjärele on väga raske õigesti otsustada ja patsiendile veenvalt selgitada, kas eelnevalt oligi üldse tegemist tsöliaakiaga, s.t peensoole kahjustusega või mitte. Seetõttu ei saa siis teha ka korrektset otsust, kas ranged dieedipiirangud on kogu järgneva elu jooksul vajalikud. See on aga vägagi oluline, arvestades kuivõrd suurt piirangut igapäevatoidus nisu-, rukki-, odra- ja kaeravaba dieet endast kujutab. Niisiis range gluteenivaba dieet on vajalik vaid haigetele, kel on tsöliaakia diagnoositud (s.t nendele, kel on tehtud peensoole biopsia ja avastatud peensoolelimaskesta kahjustus).\n39 37 Ülekaalulisus Rasvumine ja ülekaalulisus on viimastel aastakümnetel sagenenud nii laste kui ka täiskasvanute seas. Teadlased on väitnud, et kui ei suudeta pidurdada rasvumise levimist arenenud riikides, siis võivad aastaks juba pooled lapsed olla ülekaalulised. Ülekaalulisus on ka südame-veresoonkonnahaiguste, suhkurtõve ning luu- ja liigesehaiguste riskitegur. Esimesel kahel eluaastal on eriti oluline, et laps õigesti toituks ning areneksid nii tema keha kui ka vaim. Tähtis on jälgida lapse kaalu ja kasvu dünaamikas, sest nii liiga väike kui ka suur kaalukasv võivad viidata juba olemasolevale või tekkida võivale tervisehäirele. On leitud, et piimasegu söövatel lastel, kelle kaaluiive on esimesel kolmel elukuul normaalsest suurem, on soodumus ülekaalu tekkeks. Miks tekib ülekaal? Ülekaal tekib, kui toiduga saadakse rohkem energiat, kui kulutada jõutakse. Ülekaalu tekkimisele aitab kaasa magusate jookide ja mahlade ning energiarikaste, ent toitainetevaeste toitude liigne tarvitamine ja mugavast eluviisist tulenev vähene kehaline aktiivsus. Kui lapsevanem või -vanemad on ülekaalulised, siis on ka lapsel suur risk rasvuda. Ülekaalulisust võib harva põhjustada pärilik eelsoodumus, ent hoopis tõenäolisemalt pere vale elustiil: süüakse ja juuakse energiarikkaid sööke ja jooke ning liigutakse vähe. Kuidas ülekaalulisusest hoiduda? Kui rinnapiima saav imik võtab mõni kuu kaalus vähem juurde, võib vanematel tekkida mure, et laps saab vähe toitu, ning nad hakkavad talle lisaks andma piimasegu. Tuleb aga silmas pidada, et rinnapiima söömine vähendab lapse rasvumisriski edaspidises elus. Rinnapiima sööv laps oskab ise paremini vajalikku toidukogust reguleerida kui lutipudelist piimasegu saav laps. Piimaseguga võivad lapsed saada liiga palju valke ja energiat, sest nad saavad seda ööpäev läbi üsna ühesuguses koguses. Imiku toidusegu tuleb valmistada täpselt juhise järgi (näiteks piimasegupulber segada veega, mitte piimaga) ja lapsele söögiks pakutav kogus peab vastama lapse vanusele ja kaalule. Lisatoiduga alustamise aeg ei mõjuta ülekaalu teket ega rasvumist imikuja lapseeas, seetõttu võib imikule lisatoitu hakata vajadusel pakkuma lisatoitmissoovituste kohaselt alates nelja kuu vanusest. Oluline on aga jälgida, et lisatoit vastaks koguse ja koostise poolest lapse vanusele.\n40 38 Tähtis on meeles pidada, et ka puuvilja- ja marjamahlad sisaldavad suhkruid ja nendega liialdamine võib ülekaalulisust põhjustada. Esimesel eluaastal ei vaja laps mingisuguseid maiustusi. Imikule ei sobi anda kommi, küpsiseid, koogikesi ega muid maiustusi neid jõuab ta süüa vanemana. Soovitatav on lapsega iga päev õues jalutada, nii tekib tal õues liikumise harjumus ning lapsevanema tervisele on värskes õhus olemine samuti kasulik. Televiisorit vaadake ilma imikuta, nii lükkate edasi halva harjumuse tekkimise liigse telerivaatamise; sama soovitus käib ka arvuti kasutamise kohta. Pigem lugege imikule raamatut ette. Ei ole sobiv last toita televiisorit vaadates, ega ka ise süüa televiisorit vaadates, sest tähelepanu on ju siis suunatud söömise asemel nurgas helendavale kastile. Olulisem kasutatud kirjandus Agostoni C, Braegger C, Decsi T, Kolacek S, Koletzko B, Mihatsch W, Moreno LA, Puntis J, Shamir R, Szajewska H, Turck D, van Goudoever J. Role of dietary factors and food habits in the development of childhood obesity: a commentary by the European Society for Paediatric Gastroenterology, Hepatology and Nutrition, Committee on Nutrition. J Pediatr Gastroenterol Nutr 2011;52: Agostoni C, Decsi T, Fewtrell M, Goulet O, Kolacek S, Kolezko B, Michaelsen KF, Moreno L, Puntis J, Rigo J, Shamir R, Szajewska H, Turck D, Goudoever J. Complementary feeding: a commentary by the European Society for Paediatric Gastroenterology, Hepatology and Nutrition. Medical Position Paper. J Pediatr Gastroenterol Nutr 2008;46: Bishop WP. Pediatric Practice Gastroenterology. Mc Graw Hill Medical, Blackmer AB, Farrington EA. Constipation in the pediatric patient: an overview and pharmacologic considerations. J Pediatr Health Care 2010;24: Both D, Frischnech K. Breastfeeding: An Atlas of Diagnosis and Treatment. Elsevier Australia, Braegger C, Chmielewska A, Decsi T, Kolacek S, Mihatsch W, Moreno L, Pieścik M, Puntis J, Shamir R, Szajewska H, Turck D, van Goudoever J. Supplementation of infant formula with probiotics and/or prebiotics: a systematic review and comment by the European Society for Paediatric Gastroenterology, Hepa-\n41 tology and Nutrition, Committee on Nutrition. J Pediatr Gastroenterol Nutr 2011;52: Butte NF. Impact of infant feeding practices on childhood obesity. J Nutr 2009;139:412S-6S. Dalzell J, Rogerson E, Martindale L. Breastfeeding - Contemporary Issues in Practice and Policy. Radcliffe Publishing Ltd, Duggan C, Watkins JB, Walker A. Nutrition in Pediatrics. 4th Revised Edition. B.C. Decker Inc, Griffiths LJ, Smeeth L, Hawkins SS, Cole TJ, Dezateux C. Effects of infant feeding practice on weight gain from birth to 3 years. Arch Dis Child. 2009;94: Hale T, Berens P. Clinical Therapy in Breastfeeding Patients. 3rd Edition. Hale Publishing, Høst A, Halken S, Muraro A, Dreborg S, Niggemann B, Aalberse R, Arshad SH, von Berg A, Carlsen KH, Duschén K, Eigenmann PA, Hill D, Jones C, Mellon M, Oldeus G, Oranje A, Pascual C, Prescott S, Sampson H, Svartengren M, Wahn U, Warner JA, Warner JO, Vandenplas Y, Wickman M, Zeiger RS. Dietary prevention of allergic diseases in infants and small children. Pediatr Allergy Immunol 2008;19:1-4. Kleinman, R.E. Pediatric Nutrition Handbook. American Academy of Pediatrics, Kneepkens CM, Brand PL. Clinical practice: Breastfeeding and the prevention of allergy. Eur J Pediatr 2010;169: Lawrence R, Lawrence RM. Breastfeeding, A guide for the Medical Profession. 6th Edition, Leung DYM, Sampson HA, Geha R, Szefler S. Pediatric Allergy: Principles and Practice. Expert Consult. 2nd Revised Edition. Elsevier Health Sciences Division, Lissauer T, Claydn G. Illustrated Textbook of Paediatrics. 4th Edition. Mosby, Marcdante K, Kliegman R, Behrman R, Jenson HB. Nelson Essentials of Pediatrics. 6th Revised Edition. Elsevier Health Sciences Division, Moorcroft KE, Marshall JL, McCormick FM. Association between timing of introducing solid foods and obesity in infancy and childhood: a systematic review. Matern Child Nutr 2011;7:3-26. North American Society for Pediatric Gastroenterology, Hepatology and Nutrition. Evaluation and treatment of constipation in infants and children: summary and updated recommendations of the North American Society for Pediatric Gastroenterology, Hepatology and Nutrition. Constipation Guideline. J Pediatr Gastroenterol Nutr 2006;43:e\n42 40 Perry R, Hunt K, Ernst E. Nutritional supplements and other complementary medicines for infantile colic: a systematic review. Pediatrics 2011;127: Prescott SL, Bouygue GR, Videky D, Fiocchi A. Avoidance or exposure to foods in prevention and treatment of food allergy? Curr Opin Allergy Clin Immunol 2010;10: Raukas, R, Uibo, O, Raal, A. Tervislik toit lapseootel naisele, imikule, väike lapsele. Kirjastus Valgus, Tallinn, Singhal A. Does weight gain in infancy influence the later risk of obesity? J Pediatr Gastroenterol Nutr 2010;51:S Suskind D, Lenssen P. Pediatric Nutrtion Handbook. An algorithmic approach. Wiley-Blackwell, Vandenplas Y, Rudolph CD, Di Lorenzo C, Hassall E, Liptak G, Mazur L, Sondheimer J, Staiano A, Thomson M, Veereman-Wauters G, Wenzl TG. Pediatric gastroesophageal reflux clinical practice guidelines: joint recommendations of the North American Society for Pediatric Gastroenterology, Hepatology, and Nutrition and the European Society for Pediatric Gastroenterology, Hepatology and Nutrition. J Pediatr Gastroenterol Nutr 2009;49: Walker M. Breastfeeding Management for Clinician: Using the Evidence. 2nd Revision Edition, 2011.\n44 Finantseeritud Eesti Haigekassa eelarvest. Tasuta jagamiseks.


Toeta meid! | Eesti Pagulasabi\nIga annetus aitab meil jõuda rohkemate inimesteni ja suurendada meie ühiskondlikku mõju. Suur aitäh toetuse eest!\nMillist fondi soovid toetada?\nUkraina heaks! Üldine tegevustoetus Humanitaarabifond Elluastumisfond Vaimse tervise fond\nJa viimaks, vali oma pank:\nPüsiannetusel on suurem mõju!\nVali oma pank, et alustada püsiannetusega:\nOlla pagulane ei ole vaba valik. See on sundolukord. Üksi võõral maal, ilma toetuse ja abita, on raske oma elu otsast peale alata.\nEesti Pagulasabi töötab selle nimel, et Eestisse saabunud pagulased saaksid uues ühiskonnas võimalikult kiiresti kohaneda ning et oma kodudest lahkunud inimesed ei jääks hätta ka väljaspool Eesti piire.\nKa Sina saad pagulasi aidata! Üks viis meie kaudu pagulasi aidata on teha meile annetus – ühekordne või regulaarne.\nAnnetusi saab teha pangalingi kaudu siinsamal lehel või tehes sobivas summas ülekande MTÜ Eesti Pagulasabi annetuskontole SEB pangas (a/a EE791010220258852223) või Swedbankis (a/a EE392200221056272250).\nEt annetuste kasutus oleks selge ja läbipaistev ning et anda annetajatele võimalus toetada just endale meelepärast tegevussuunda, oleme asutanud neli annetusfondi:\nUkraina heaks! – sellesse fondi annetades toetada meie Ukraina suunalist tegevust, sh humanitaarabi pakkumist Ukrainas kohapeal, inimeste evakueerimist piiridelt ning saabuvate inimeste toetamist Eestis.\nÜldine tegevustoetus – sellesse fondi annetamisel aitad meil olla iseseisev pagulasi toetav ja nende huvisid esindav organisatsioon. Kasutame annetatud raha mõistlikult ja säästlikult organisatsiooni igapäevaste jooksvate kulude tarbeks, ühtlasi peame oma tegevustega silmas keskkonnasõbralikkust.\nHumanitaarabifond – sellesse fondi annetamisel toetad meie tegevust väljaspool Eestit: Gruusias, Ukrainas, Keenias, Jordaanias ja Liibanonis. Usume, et igaühel on õigus saada abi, kui ta seda vajab, ning anname endast kõik, et Eesti humanitaarabi jõuaks otse abivajajateni efektiivselt ja õigeaegselt.\nElluastumisfond – sellesse fondi annetamisel toetad neid pagulastaustaga noori, kes on alustamas iseseisvat elu Eestis. Aitame ja toetame neid ellu astumisel läbi materiaalse toe andmise ja iseseisvat toimetulekut toetavate grupitegevuste läbiviimise.\nVaimse tervise fond – sellesse fondi annetamisel toetad pagulasi, kel on vaja vaimse tervise alast tuge. Sundränne on inimese vaimsele tervisele üldjuhul raske koorem: maha on jäänud kodu, tihti ka pere ja sõbrad, sageli on läbielatu veelgi traagilisem. Kui vaimselt on raske, siis on raske ka kohaneda ja lõimuda. Pahatihti ei ole pagulasel head ligipääsu Eesti vaimse tervise teenustele, alguses on takistuseks ka keeleoskus. Fondi kaudu pakume pagulastele abi online psühholoogilise nõustamise kaudu, mis toimub inimese emakeeles.\nKui soovid aidata pikaajaliselt, siis liitu meie püsiannetajaid koondava A-TIIMiga.


6. septembri ilm aastatel 2005-2020 (06.09.2021 08:12)\n6.09.2020 liikus üks osa madalrõhkkonnast piki Skandinaaviat põhja poole ja viis veel Mandri-Eestit katvad vihmapilved öö hakul kaasa. Saartel oli juba taevas selgemaks tõmbunud ja pärast keskööd hõrenesid pilved ka mandril. Lõuna- ja edelatuul ka pärast keskööd nõrgenes. Õhutemperatuur oli 8..13, rannikul jäi 15°C ümbrusse. Päevaks jäi Läänemere ümbruse kohale madalrõhkkonna kauge edelaserv, soosis rünksajupilvede arengut, millest tuli kord siin, kord seal hoog vihma. Puhus võrdlemisi tugev edelatuul. Õhusooja 12..19°C.\nUdune septembrikuine rabavaikus\nMukri rabas 6.09.2020\n6.09.2019 jätkus rõhualade vastasseis, kuid ülekaalu saavutas läänepoolne madalrõhkkond. Vihma sadas enam hommikul ja lõunal, õhtupoole sajud harvenesid.\n6.09.2019 Kasari jõgi\n6.09.2018 jäi madalrõhuvöönd Läänemere kohale ning niiskust jäi veidi vähemaks. Kohati sadas hoovihma. Idakaare tuul oli nõrk. Õhutemperatuur oli öösel 13..16, päeval 20..27°C.\n6.09.2017 öö oli vähese ja vahelduva pilvisusega ning sajuta. Puhus idakaare tuul 3-9, rannikul 11-14 m/s. Päeval lisandus pilvi ning õhtul sadas kohati hoovihma. Puhus kirdetuul 7-13 m/s. Öine õhutemperatuur oli +4..+12, päevane +13..+16ºC. Nädala miinimum mõõdeti öösel Jõgeval: +3,6ºC.\n6.09.2016 liikus kõrgrõhuala Poolast üle Läänemere Baltimaade kohale. Õhtul lähenes Skandinaaviast madalrõhuala. Öö algas selgelt, kuid peale südaööd tekkis mitmel pool udu, mis püsis lõunani. Päev oli vähese ja vahelduva pilvisusega ning sajuta. Tuul oli öösel muutlik ja nõrk, päeval ulatus läänekaare tuul 3-8, põhjarannikul puhanguti 11 m/s, päeval tugevnes lääne- ja edelatuul 5-11, põhjarannikul puhanguti 15 m/s. Öine õhutemperatuur oli +5..+14, päevane +17..+20ºC.\nPilt tehtud 06.09.16 kell 6.50 Kiviõlis\n6.09.2015 liikus madalrõhkkond Skandinaaviast Läänemerele. Selle servas sadas Eestis öösel kohati, päeval mitmel pool hoovihma ning äikest registreeriti Vilsandil, Lääne-Nigulas, Tallinnas ja Tartus. Puhus lõuna- ja kagutuul 4-10 m/s, päeval nõrgenes ja jäi muutlikuks. Öine õhutemperatuur oli 6..14, päevane 16..20ºC. Nädala miinimum kordus Jõgeval: 5,7ºC.\n6.09.2014 asus kõrgrõhkkonna kese Lääne-Venemaal. Öö oli udune, päev läänes selgem, idas muutliku pilvisusega. Tuul oli nõrk ning puhus valdavalt lõunakaarest. Öösel oli sooja 4..14, päeval 18..22°C.\nPildistatud 06.09.2014.a. kell 8:00 Koigi rabas\nUdusalliga kuldne hommik,\n06.09.14 Põlvamaal, Veriora vallas. Noorusajast on selgelt meeles, et kui astrid juba õitsesid, siis oli selge, et suvevaheaeg hakkab läbi saama, sügis on ukse ees ja peagi tuleb tagasi linna sõita, kaasas kimbuke astreid klassijuhatajale esimeseks septembriks.\n06.09.2013 koondus kõrgrõhkkonna kese Põhja-Venemaale, kuid selle vöönd ulatus üle Baltimaade kaugele lõunasse, Vahemerele. Öö oli udune, päev päikeseline. Tuul oli öösel muutlik, päeval pöördus idakaarest põhjakaarde kuni 7 m/s. Öösel oli sooja 4..12, päeval 17..22°C.\n06.09.2012 nihkus tsüklon Barentsi merele. Selle tagalas saabus meile jahedaid vihmahooge juurde: öösel sadas kohati, päeval mitmel pool. Saartel oli rohkem selgimisi ja ilm kuivem. Tuul pöördus läände ja loodesse ning põhjarannikul tõusid puhangud 19 m/s. Öösel oli sooja 8..15, päeval 14..17°C.\nAudru polder 06.09.2012 kell 15:05\n06.09.2011 hommikul jõudis merelt madalrõhulohk, mis mõõduka sajuga (kuni 6 mm) üle Eesti levis. Tuul puhus enne sadu kagust (11-15 m/s), peale sadu pöördus alates saartest edelasse ja läände ning nõrgenes veidi. Öösel oli sooja 9..17, päeval 17..22 °C. Nädala maksimum mõõdeti enne sadu Kundas: 22,7 °C.\nPaprikad valmivad sel sügisel ka avamaal\nkuldne sügis - äralend\n06.09.2010 oli oli ilma kujundajaks Skandinaaviast Soome ja Baltimaade kohale laienev kõrgrõhuala, mis pakkus vaikseid ja uduseid öid ning päevasel ajal jagus päikest vaid valikuliselt. Maksimaalne õhutemperatuur oli 17,2 °C Türil ja minimaalne 6,1 °C Türil.\n06.09.2010, Peterburi mnt.\n06.09.2009 päeval ja möödunud ööl oli pilves selgimistega ilm. Päeval sadas paljudes kohtades vihma, öösel oli sademeid kohati. Paiguti oli udu. Maksimaalne õhutemperatuur oli 15,4°C-st Väike-Maarjas kuni 19,0°C-ni Viljandis.\nHeledast tumedani, Selliselt mängis taevas täna Muhu kohal. Korraks nägime päikest kah, paar sutsakat vihma tuli ka, kuid enamuse ajast oli taevas pilves. 06.09.2009\n06.09.2008 päeval pilvisus tihenes ja hakkas vihma sadama, õhtul ja öösel oli äikest. Öö oli pilves ja sajune. Maksimaalne õhutemperatuur oli 16,1°C-st Väike-Maarjas kuni 20,1°C-ni Võrus. Minimaalne õhutemperatuur oli 12,8°C-st Ristnas kuni 17,5°C-ni Võrus.\nUsinamad võtsid kartuli üles juba augustis, nüüd siis aeg ka teistel saaki koristada, muidugi juhul, kui ilm seda võimaldab\n06 sept.2008 Kakumäe\n06.09.2007 päeval ja möödunud ööl oli vahelduva pilvisusega ilm. Kohati sadas hoovihma. Maksimaalne õhutemperatuur päeval oli vahemikus 15,6°C Paldiskis kuni 20,0°C Võrus. Minimaalne õhutemperatuur möödunud ööl oli 2,9°C-st Kuusikul kuni 12,6°C-ni Paldiskis ja Narvas.\nHommikul käis äge võitlus tõusva päikese ja udu vahel.\nSeptembriõhtu pilved 1,\n6. septembri õhtul 2007 Tartus\n06.09.2006 oli muutliku pilvisusega ilm ja kohati sadas hoovihma. Maksimaalne õhutemperatuur päeval oli vahemikus 15,3°C Narvas kuni 20,1°C Pärnus ja minimaalne õhutemperatuur öösel 10,9°C Jõgeval kuni 15,9°C Ruhnus.\n06.09.2005 oli vahelduva pilvisusega sademeteta ilm. Maksimaalne õhutemperatuur päeval oli vahemikus 18,4°C Narva-Jõesuus kuni 21,8°C Kuusikul. Minimaalne õhutemperatuur möödunud ööl oli 5,9°C Valgas kuni 17,1°C Vilsandil.