RAPORT Ettepanek võtta vastu nõukogu määrus loomade kaitse kohta surmamisel\nMenetlus : 2008/0180(CNS)\nDokumendi valik : A6-0185/2009\nEttepanek võtta vastu nõukogu määrus loomade kaitse kohta surmamisel\nRaportöör: Janusz Wojciechowski\nettepaneku kohta võtta vastu nõukogu määrus loomade kaitse kohta surmamisel\n– võttes arvesse komisjoni ettepanekut nõukogule (KOM(2008)0553);\n– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artiklit 37, mille alusel nõukogu konsulteeris Euroopa Parlamendiga (C6‑0451/2008);\n– võttes arvesse põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni raportit ja keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni arvamust (A6‑0185/2009),\nEttepanek: nõukogu määrus loomade kaitse kohta surmamisel\nEttepanek: nõukogu määrus loomade kaitse kohta tapmisel ja surmamisel\nSeoses ettepanekus esitatud määratlusega („tapmine” – loomade surmamine inimtarbimiseks) tundub ebakohane termini „surmamine” järjepidev kasutamine ettepanekus, milles käsitletakse loomi, keda enamasti kasvatatakse inimtoiduks. Üldmärkus – sõna „tapmine”, mis viitab konkreetselt tapmisele ja sellega seotud toimingutele, on antud kontekstis sidusam ning seda tuleks ettepanekus järjekindlalt kasutada.\nIga kord, kui see on vajalik, tuleks sõna „surmamine” asendada sõnaga „tapmine” ning „surmama” asendada terminiga „tapma”.\n(6) Euroopa Toiduohutusamet on vastu võtnud kaks arvamust teatavate loomaliikide uimastamise ja surmamise peamiste süsteemide heaoluaspektide kohta: „Olulisemate kaubanduslike loomaliikide uimastamise ja surmamise peamiste süsteemide heaoluaspektid” 2004. aastal ja „Tehistingimustes kaubanduslikul eesmärgil peetavate hirvede, kitsede, küülikute, jaanalindude, partide, hanede ja vuttide uimastamise ja surmamise peamiste süsteemide heaoluaspektid” 2006. aastal. Ühenduse õigusakte kõnealuses valdkonnas tuleks ajakohastada, võttes seejuures arvesse nimetatud teaduslikke arvamusi. Ettepanek ei hõlma soovitusi lõpetada järkjärguliselt süsinikdioksiidi kasutamine sigade ja kodulindude puhul ning veevannis uimastamine kodulindude puhul, sest mõju hindamine näitas, et käesoleval hetkel ei ole need soovitused Euroopa Liidus majanduslikult otstarbekad. Teatavaid soovitusi ei kaasatud ettepanekusse põhjusel, et need käsitlevad tehnilisi parameetreid, mis peaksid olema hõlmatud rakendusmeetmete või heade tavade juhistega. Samuti ei kaasatud ettepanekusse kalakasvandustes kasvatatavate kalade kohta tehtud soovitusi, sest see valdkond vajab täiendavat teaduslikku arvamust ja majanduslikku hindamist.\n(6) Euroopa Toiduohutusamet on vastu võtnud kaks arvamust teatavate loomaliikide uimastamise ja surmamise peamiste süsteemide heaoluaspektide kohta: „Olulisemate kaubanduslike loomaliikide uimastamise ja surmamise peamiste süsteemide heaoluaspektid” 2004. aastal ja „Tehistingimustes kaubanduslikul eesmärgil peetavate hirvede, kitsede, küülikute, jaanalindude, partide, hanede ja vuttide uimastamise ja surmamise peamiste süsteemide heaoluaspektid” 2006. aastal. Loomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee võttis 2001. aastal vastu aruande karusnaha tootmiseks peetavate loomade heaolu kohta, mis hõlmas karusloomakasvandustes kasutatavate tapmismeetodite analüüsi. Ühenduse õigusakte kõnealuses valdkonnas tuleks ajakohastada, võttes seejuures arvesse nimetatud teaduslikke arvamusi. Ettepanek ei hõlma soovitusi lõpetada järkjärguliselt süsinikdioksiidi kasutamine sigade ja kodulindude puhul, sest mõju hindamine näitas, et käesoleval hetkel ei ole need soovitused Euroopa Liidus majanduslikult otstarbekad. Teatavaid soovitusi ei kaasatud ettepanekusse põhjusel, et need käsitlevad tehnilisi parameetreid, mis peaksid olema hõlmatud rakendusmeetmete või heade tavade juhistega. Samuti ei kaasatud ettepanekusse kalakasvandustes kasvatatavate kalade kohta tehtud soovitusi, sest see valdkond vajab täiendavat teaduslikku arvamust ja majanduslikku hindamist.\nLoomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee aruanne sisaldab analüüsi erinevate ELi karusloomakasvandustes kasutatavate loomade surmamise meetodite mõju kohta loomade heaolule.\n(15) Protokollis loomade kaitse ja heaolu kohta rõhutatakse vajadust austada ühenduse põllumajandus- ja siseturupoliitika kujundamisel ja elluviimisel muu hulgas ka liikmesriikide õigus- ja haldusnorme ning tavasid, eriti kui need on seotud usuliste riituste, kultuuritraditsioonide ja piirkondliku pärandiga. Seetõttu on asjakohane jätta määruse reguleerimisalast välja kultuurisündmused, mille puhul vastavuse saavutamine loomade heaolu käsitlevate nõuetega mõjutaks ebasoodsalt kõnealuse sündmuse põhiolemust.\n(15) Protokollis loomade kaitse ja heaolu kohta rõhutatakse vajadust austada ühenduse põllumajandus- ja siseturupoliitika kujundamisel ja elluviimisel muu hulgas ka liikmesriikide õigus- ja haldusnorme ning tavasid, eriti kui need on seotud usuliste riituste, kultuuri- või usulise päritoluga traditsioonide ja piirkondliku pärandiga. Seetõttu on asjakohane jätta määruse reguleerimisalast välja kultuuri- ja ususündmused ning traditsioonid, mille puhul vastavuse saavutamine loomade heaolu käsitlevate nõuetega mõjutaks ebasoodsalt kõnealuse sündmuse põhiolemust.\n(16) Lisaks viitavad kultuuritraditsioonid päritud, väljakujunenud või tavadel põhinevale mõtte-, tegutsemis- või käitumismallidele, mis sisaldavad tegelikult ka millegi eelkäijate loodu edasiandmise või omandamise kontseptsiooni. Traditsioonid aitavad luua pikaajalisi sotsiaalseid sidemeid sugupõlvede vahel. Tingimusel, et nimetatud tegevus ei mõjuta loomsete toodete turgu ega ole ajendatud tootmistegevusest, on asjakohane jätta loomade surmamine selliste sündmuste ajal käesoleva määruse kohaldamisalast välja.\n(16) Lisaks viitavad kultuuri- või usulise päritoluga traditsioonid päritud, väljakujunenud või tavadel põhinevale mõtte-, tegutsemis- või käitumismallidele, mis sisaldavad tegelikult ka millegi eelkäijate loodu edasiandmise või omandamise kontseptsiooni. Traditsioonid aitavad luua pikaajalisi sotsiaalseid sidemeid sugupõlvede vahel. Tingimusel, et nimetatud tegevus ei mõjuta loomsete toodete turgu, on asjakohane jätta loomade tapmine selliste sündmuste ajal käesoleva määruse kohaldamisalast välja.\nEespool nimetud uued ülesanded avaldavad paratamatult olulist finantsmõju ELi käitajatele. Käesoleva määrusega kehtestatud eekirjade täitmise tagamiseks tuleb ELi rahalistest vahenditest eraldada piisavat finantstoetust, et liit saavutaks rahvusvahelise juhtrolli loomade heaolu valdkonnas.\n(24) Sõltuvalt sellest, kuidas neid kasutatakse tapa- või surmamistoimingute ajal, toovad mõned uimastamise meetodid kaasa looma surma ilma talle valu tegemata ja põhjustades minimaalset ärritust või kannatusi. Seepärast ei ole vaja teha vahet pöördumatute ja pöörduvate uimastamise meetodite vahel.\n(24) Sõltuvalt sellest, kuidas neid kasutatakse tapa- või surmamistoimingute ajal, toovad mõned uimastamise meetodid kaasa looma surma ilma talle valu tegemata ja põhjustades minimaalset ärritust või kannatusi.\nOsa loomade uimastamise või tapmismeetodeid, mille puhul kasutatakse gaasi, on reversiivsed ja loomad tulevad uuesti meelemärkusele. Kuna selle tapaprotsessi puhul ei ole edasisi samme, näiteks veretustamine, ette nähtud, on võiamlik, et loomade nahastamine toimub hetkel, kui nad on meelemärkusel.\n(32) Määrusega (EÜ) nr 854/2004 on ette nähtud loetelud ettevõtetest, kust on lubatud ühendusse importida teatavaid loomseid saadusi. Nimetatud loetelude puhul tuleks arvesse võtta tapamajade suhtes kohaldatavaid üld- ja lisanõudeid, mis on sätestatud käesolevas määruses.\n(32) Määrusega (EÜ) nr 854/2004 on ette nähtud loetelud ettevõtetest, kust on lubatud ühendusse importida teatavaid loomseid saadusi. Nimetatud loetelude puhul tuleks arvesse võtta tapamajade suhtes kohaldatavaid üld- ja lisanõudeid, mis on sätestatud käesolevas määruses. Komisjon peaks tagama, et siseturu jaoks mõeldud liha ja lihatoodete import kolmandatest riikidest vastaks selle määrusega kehtestatud üldeeskirjadele.\nSamade eeskirjade järgimine on oluline turumoonutuste vältimiseks.\n(33) Tapamajad ja nende sisseseade on projekteeritud konkreetsete loomakategooriate ja tootmismahtude jaoks. Kui neid mahtusid ületatakse või kui seadmeid kasutatakse mittesihipäraselt, avaldab see negatiivset mõju loomade heaolule. Seepärast tuleb selliseid aspekte käsitlev teave edastada pädevatele asutustele ja seda tuleb kasutada tapamaja heakskiitmismenetluses.\n(33) Tapamajad ja nende sisseseade on projekteeritud konkreetsete loomakategooriate ja tootmismahtude jaoks. Kui neid mahtusid ületatakse või kui seadmeid kasutatakse mittesihipäraselt, avaldab see negatiivset mõju loomade heaolule. Seepärast tuleb selliseid aspekte käsitlev teave edastada pädevatele asutustele ja seda tuleb kasutada tapamaja heakskiitmismenetluses. Väikeste, korrapäraselt kontrollitavate tapamajade suhtes, mille tapavõimsus on kuni 50 loomühikut nädalas või kuni 150 000 ühikut kodulindusid aastas ja mis müüvad toitu peamiselt otse lõpptarbijale, ei ole käesoleva määruse üldpõhimõtete täitmiseks vaja rakendada kulukat loamenetlust.\n(34 a) Tuleb vältida loomade kannatusi, mis on tingitud tapaeelsest hirmust ja stressist. Seetõttu on kohane projekteerida tapamajade konstruktsioon, kavandada tapamajade tootmisprotsess ja koolitada töötajad välja sellisel viisil, et vältida loomade stressist, hirmust ja valust põhjustatud kannatusi mahalaadimise ja tapmise vahel.\n(35) Tapamajade konstruktsiooni, planeeringu ja sisseseade suhtes rakendatakse järjepidevalt teaduse ja tehnika arengu saavutusi. Seetõttu on oluline, et ühendus annaks loomade kaitse ühtlase ja kõrge taseme säilitamise eesmärgil komisjonile loa muuta tapamajade konstruktsiooni, planeeringu ja sisseseade suhtes kohaldatavaid nõudeid.\n(35) Tapamajade konstruktsiooni, planeeringu ja sisseseade suhtes rakendatakse järjepidevalt teaduse ja tehnika arengu saavutusi. Seetõttu on oluline, et ühendus annaks loomade kaitse ühtlase ja kõrge taseme säilitamise eesmärgil komisjonile loa muuta tapamajade konstruktsiooni, planeeringu ja sisseseade suhtes kohaldatavaid nõudeid. Pidevalt tuleks teha jõupingutusi paremate uimastamismeetodite väljatöötamiseks. Samuti tuleks kiirendada uurimistööd alternatiivide otsimisel ülemääraste tibude tapmisele.\n(37) Uimastuseta surmamisel tuleb kannatuste minimaalseks muutmise eesmärgil kõri täpselt läbi lõigata. Lisaks aeglustub loomadel, kelle liikumist pärast kõri läbilõikamist mehaaniliselt ei piirata, tõenäoliselt ka veretustamise protsess, pikendades tarbetult loomade kannatusi. Seetõttu tuleb iga uimastuseta tapetava looma liikumist individuaalselt piirata.\n(37) Uimastuseta tapmisel tuleb kannatuste minimaalseks muutmise eesmärgil kõri täpselt läbi lõigata. Lisaks aeglustub loomadel, kelle liikumist pärast kõri läbilõikamist mehaaniliselt ei piirata, tõenäoliselt ka veretustamise protsess, pikendades tarbetult loomade kannatusi. Seetõttu tuleb iga uimastuseta tapetava looma liikumist individuaalselt piirata ja saavutada kohe pärast kõri läbilõikamist tõhus uimastus.\nMuidugi on vaja kaaluda riituslikku tapmist. Ent selleks et kaitsta loomi tarbetute kannatuste eest, tuleb kohaldada tapmisjärgse uimastamise põhinõuet.\n(38) Tapamajades kohaldatakse loomade käitlemise ja nende liikumise piiramise suhtes järjepidevalt teaduse ja tehnilise arengu saavutusi. Seetõttu on oluline, et ühendus annaks komisjonile volituse muuta loomade tapaeelset käitlemist ja liikumise piiramist käsitlevaid nõudeid, säilitades loomade kaitse ühtlase ja kõrge taseme.\n(38) Tapamajades ja karusloomakasvatustes kohaldatakse loomade käitlemise ja nende liikumise piiramise suhtes järjepidevalt teaduse ja tehnilise arengu saavutusi. Seetõttu on oluline, et ühendus annaks komisjonile volituse muuta loomade surmamise eelset käitlemist ja liikumise piiramist käsitlevaid nõudeid, säilitades loomade kaitse ühtlase ja kõrge taseme.\nKarusloomakasvatustele selle sätte mittekehtestamise puhul oleks tegemist ebajärjekindla lähenemisviisiga. Määruses on määratletud mõiste „tapmine“ kui „loomade surmamine inimtarbimiseks“ ja seega ei hõlmaks see säte karusloomakasvatustes surmatud loomi.\nArtikkel 1 – lõige 2 – punkt a – alapunkt i\ni) pädeva asutuse järelevalve all teaduslike ja tehniliste katsete käigus;\ni) tegevuse käigus, mille suhtes kohaldatakse nõukogu 24. novembri 1986. aasta direktiivi 86/609/EMÜ katseteks ja muudel teaduslikel eesmärkidel kasutatavate loomade kaitsega seotud liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta1;\n1EÜT L 358, 18.12.1986, lk 1.\nMõistet „tehnilised katsed” ühenduse määrustes ei esine. Viidata tuleks nõukogu 24. novembri 1986. aasta direktiivile 86/609/EMÜ. Selle alusel tuleks erandit kohaldada mitte üksnes loomadele, kes surevad katsete käigus, vaid ka kõigile loomadele, keda hõlmab nimetatud direktiiv – teiste sõnadega, kõigile loomadele, keda kasutatakse või kavatsetakse kasutada katseteks või kes tuleb katse lõppedes surmata.\nArtikkel 1 – lõige 2 – punkt a – alapunkt ii\nii) jahitegevuse käigus;\nii) jahitegevuse või sportkalapüügi käigus;\nKuigi vaid artikli 3 lõige 1 on kohaldatav kalapüügile, tundub mõistlikuna jätta harrastuskalapüük määruse reguleerimisalast välja, analoogiliselt jahitegevusega.\nArtikkel 1 – lõige 2 – punkt a – alapunkt iv a (uus)\niv a) suuremate religioossete pidustuste käigus, millega kaasnevad traditsioonilised ohverdamised isikliku tarbimise eesmärgil, näiteks jõulude ja lihavõtete ajal ning ainult kümne päeva jooksul enne vastavaid kuupäevi;\nArtikkel 1 – lõige 2 – punkt b a (uus)\nb a) looduses lastud poolkodustatud hirvede suhtes, mis lähevad töötlemisele jahifarmi rajatises.\nPõhja-Euroopas suurtel karjamaadel peetavaid poolkodustatud hirvi surmatakse sageli kuulilasuga pähe töötlusrajatise lähedal. Sellega seondub vähem muret loomade heaolu pärast kui metsikute hirvede surmamise puhul.\nb) „seotud toimingud” – tapmisega seoses ja tapmiseks ettenähtud kohas sooritatavad toimingud, näiteks loomade käitlemine, tapaeelne pidamine, liikumise piiramine, uimastamine ja veretustamine;\nb) „seotud toimingud” – tapmisega seoses ja tapmiseks ettenähtud kohas sooritatavad toimingud, näiteks loomade käitlemine, mahalaadimine, tapaeelne pidamine, liikumise piiramine, uimastamine ja veretustamine;\nOn oluline teha selgeks, et kaitse laieneb ka loomade mahalaadimisele nende saabumisel tapamajja.\nb a) „pädev asutus” – liikmesriigi keskasutus, mille ülesanne on tagada käesoleva määruse nõuete järgimine, või mõni muu asutus, millele keskasutus on nimetatud pädevuse delegeerinud;\nTuleb lisada „pädeva asutuse” määratlus, kuna see mõiste esineb tekstis korduvalt.\nd a) „teadvusetus“ – teadvuseta olek, mille puhul ajutegevus on ajutiselt või jäädavalt häiritud ja mille järel loom ei ole võimeline reageerima tavapärastele ärritajatele, sealhulgas valule;\nTermini „teadvusetus“ selgem määratlus aitab kaasa teksti paremale mõistmisele.\nf) „uimastamine” – tahtlikult käivitatud protsess, mis ilma valu tekitamata põhjustab teadvuse ja tundlikkuse kaotust, sealhulgas igasugune silmapilkse surmaga lõppev protsess;\nf) „uimastamine” – tahtlikult käivitatud protsess, mis põhjustab teadvuse ja tundlikkuse kaotust, sealhulgas igasugune silmapilkse surmaga lõppev protsess;\nSuurem osa, kui mitte kõik lisas loetletud uimastusviisid põhjustavad enamal või vähemal määral valu, põhjustades vastuolu määratluse ja heakskiidetud meetodite vahel.\ng) „riitus” – loomade tapmisega seotud toimingute rida, mis on ette nähtud selliste usundite raames nagu islam või judaism;\ng) „riitus” – loomade tapmisega seotud toimingute rida, mis on ette nähtud usundite raames või tuleneb teatavatest religioossetest pidustustest;\nArtikkel 2 – punkt k\nk) „tapamaja” – ettevõte maismaaloomade tapmiseks;\nk) „tapamaja” – ettevõte selliste loomade tapmiseks ja korrastamiseks, mille liha on mõeldud inimtoiduks;\nEttepaneku määratlus on asendatud määratlusega, mis on juba ilmunud määruses 853/2004. Tundub mõistlik kasutada juba olemasolevaid määratlusi ja mitte tekitada iga uue määruse jaoks uusi.\nm) „karusloomad” – imetajate liikidesse kuuluvad loomad, keda kasvatatakse esmajoones karusnaha tootmise eesmärgil, näiteks naaritsad, tuhkrud, rebased, kährikud, nutriad ja tšintšiljad;\nm) „karusloomad” – imetajate liikidesse kuuluvad loomad, keda kasvatatakse esmajoones karusnaha tootmise eesmärgil, näiteks naaritsad, tuhkrud, rebased, pesukarud, kährikud, nutriad, küülikud ja tšintšiljad;\nNeid liike kasvatakse ELis karusnaha saamiseks ning seega tuleks nad „karusloomade“ mõistega hõlmata.\na) loomadele oleks tagatud füüsiline mugavus ja kaitse, eriti nende hoidmine puhtana ja termiliselt mugavates tingimustes, ning kukkumise ja libisemise vältimine;\na) loomadele oleks tagatud füüsiline mugavus ja kaitse, eriti nende hoidmine termiliselt mugavates tingimustes, ning kukkumise ja libisemise vältimine;\nNõue hoida loomi puhtana näib asjakohatu, sest see tingimus on hõlmatud hügieenimäärusega. Seda ei ole mõtet dubleerida. Küsimus puudutab hügieeni üldiselt, mitte üksnes loomade heaolu.\nd) loomadel ei esineks valu, hirmu, agressiivsuse või muu ebanormaalse käitumise tunnuseid;\nd) loomadel ei esineks valu, agressiivsuse või muu ebanormaalse käitumise tunnuseid;\nMeetmeid saab rakendada kannatuste vältimiseks, kuid kindlasti mitte selle tagamiseks, et loomadel ei esineks hirmu tunnuseid, sest see ei ole otstarbekas ega realistlik.\nf) vältida kahjulikku vastastikust mõju.\nMõiste „kahjulik vastastikune mõju” on väga ebamäärane ja seetõttu on seda raske järgida ja kontrollida.\nArtikkel 4 – lõige 2 – esimene lõik\n2. Erandina lõikest 1 võib loomi surmata ilma eelneva uimastuseta, kui riitus näeb ette teistsuguseid meetodeid ja eeldusel, et surmamine toimub tapamajas.\n2. Kooskõlas riitusega võib loomi tappa ilma eelneva uimastuseta eeldusel, et tapmine toimub tapamajas.\nKomisjoni ettepaneku tekst on segane. Erandi liik ei ole lahti seletatud ja võib tekitada mitmetimõistetavust. Muudatusettepanek püüab küsimust selgitada ning säilitada praegust status quo olukorda seoses rituaalse tapmisega ilma eelneva uimastuseta.\nLiikmesriigid võivad siiski otsustada seda erandit mitte kohaldada.\nTuleb ühtlustada erinevad lubatavad surmamise meetodid tagamaks, et kõik ühenduse tootjad järgivad ühesuguseid loomade heaolu standardeid.\n1. Uimastamine peab toimuma vastavalt I lisas kirjeldatud meetoditele.\n1. Uimastamine peab toimuma vastavalt I lisas kirjeldatud meetoditele. Selleks et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut, võib komisjon uusi uimastamismeetodeid heaks kiita Euroopa Toiduohutusameti hinnangu alusel ning artikli 22 lõikes 2 osutatud korra kohaselt.\nPõhjenduses 23 nimetatakse, et komisjon võib anda loa uuteks uimastamismeetoditeks. Käesoleva muudatusettepanekuga kehtestatakse uue uimastamismeetodi heakskiitmisel järgitav kord.\nArtikkel 5 – lõige 2 – esimene lõik\n2. Uimastamise eest vastutav personal peab korrapäraselt läbi viima kontrolle, et veenduda, et loomadel puuduvad teadvuseloleku või tundlikkuse tunnused uimastamisprotsessi lõppemise ja surma kinnitamise vahelises ajavahemikus.\n2. Uimastamise eest vastutav personal peab korrapäraselt läbi viima kontrolle, et veenduda, et loomadel puuduvad teadvuseloleku või tundlikkuse tunnused uimastamisprotsessi lõppemise ja surma vahelises ajavahemikus.\nVäljend „kinnitamine” tundub viitavat vajadusele tehniliste meetodite järele, mis on selgelt vastuolus tapakeskustes järgitavate tava- ja mõistlike praktikatega.\n2 a. Veretustamist alustatakse võimalikult kiiresti pärast uimastamist.\nSee täpsustus on vajalik selleks, et tagada looma surm uimastamise ajal.\nArtikkel 5 – lõige 3 – teine lõik\nKõigi selliste muudatuste puhul tuleb tagada loomade heaolu tase, mis on vähemalt samaväärne olemasolevate meetodite abil saavutatud tasemega, ja see peab olema tõestatud teaduslike tõendite abil, mis on avaldatud rahvusvaheliselt tunnustatud ja teaduslikke eksperthinnanguid sisaldavates asjakohastes ajakirjades.\nKõigi selliste muudatuste puhul tuleb tagada loomade heaolu tase, mis on vähemalt samaväärne olemasolevate meetodite abil saavutatud tasemega, ja see peab olema tõestatud asjakohaste teaduslike tõendite abil.\nPõhiküsimus on vajadus teaduslike tõendite järele, mida hinnatakse vastavalt artiklis 22 sätestatud menetlusele.\n4. Ühenduse tegevusjuhised I lisas kirjeldatud meetodite kohta võib vastu võtta artikli 22 lõikes 2 osutatud korra kohaselt.\n4. Ühenduse suunised I lisas kirjeldatud meetoditega seotud korra väljatöötamise ja eeskirjade rakendamise kohta võib vastu võtta artikli 22 lõikes 2 osutatud korra kohaselt.\nArtikkel 6 – lõige 2 – esimene lõik\n2. Käitajad peavad standardse töökorra koostamise ja rakendamisega tagama surmamise ja sellega seotud toimingute vastavuse artikli 3 lõikele 1.\n2. Käitajad peavad standardse töökorra koostamise ja rakendamisega tagama tapmise ja sellega seotud toimingute vastavuse artikli 3 lõikele 1. Selleks võib tapamajadele kohaldada määruse (EÜ) nr 852/2004 artiklis 5 ettenähtud korda.\nHalduse lihtsustamise huvides tuleb käesolevas määruses sätestatud menetlusi kombineerida teiste, analoogiliste „hügieenipaketi” menetlustega.\n3. Standardne töökord tuleb muuta pädevale asutusele kättesaadavaks, kui viimane seda nõuab.\n3. Standardne töökord tuleb muuta pädevale asutusele kättesaadavaks, kui viimane seda nõuab. Standardse töökorra muutumise korral teavitatakse riiklikku veterinaararsti kirjalikult.\n3 a. Pädev asutus võib standardset töökorda muuta, kui see ei ole selgelt vastavuses käesolevas määruses kehtestatud üldiste eeskirjade ja nõuetega.\nPeab olema süsteem, mis võimaldab pädeval asutusel nõuda käitajalt selgelt mittekohase standardse töökorra muutmist.\na) loomade ajamine liikumise piiramise, uimastamise või tapmise eesmärgil;\nArtikkel 7 – lõige 2 – punkt f\nf) elusloomade veretustamine.\nf) elusloomade veretustamine ja/või käesoleva määruse artikli 4 lõikes 2 osutatud tapmismeetodid.\nArtikkel 7 – lõige 2 – punkt f a (uus)\nf a) karusloomade tapmine.\nEi ole mingit põhjust, miks ei peaks karusloomakasvatustes loomade tapmisega seotud töötajate suhtes kehtima samasugused kriteeriumid nagu tapamajade töötajate suhtes.\n3. Karusloomade surmamist peab jälgima isik, kellel on artiklis 18 osutatud pädevustunnistus, mis hõlmab kõiki neid toiminguid, mida sooritatakse nimetatud isiku järelevalve all.\nMuudatusettepaneku eesmärk on vältida kordust.\nArtikkel 8 – punkt a\na) loomakategooriad või kaal, mille jaoks seade on ette nähtud;\na) loomaliigid või kaal, mille jaoks seade on ette nähtud;\n„Liigid” on asjakohasem tehniline mõiste.\nArtikkel 8 – punkt c a (uus)\nc a) nende seadmete hoolduse ja kalibreerimise meetodid.\n2. Tapatoimingute ajal peavad kohapeal olema kättesaadavad uimastamise varuseadmed, mida saab viivitamata kasutusele võtta, kui algselt kasutatud uimastamisseade peaks rikki minema.\n2. Tapatoimingute ajal peab kohapeal olema kättesaadav uimastamise varumeetod, mida saab viivitamata kasutusele võtta, kui algselt kasutatud uimastamisseade peaks rikki minema. Kui kõnealune uimastamise varumeetod on seotud raskete seadeldistega, on asjakohane kasutada teisaldatavaid seadmeid.\nMõned I lisas nimetatud uimastamismeetodid ei nõua vahendeid, kuid sobivad hästi uimastamise varumeetodiks.\n3 a. Ühegi looma liikumist ei tohi piirata, kui selle looma uimastamise või tapmise eest vastutav tapamaja töötaja ei ole valmis looma uimastama või tapma.\nLiikumise piiramine võib tekitada loomale suurt stressi ja on väga oluline, et liikumist piiravas süsteemis või sulus veedetud aeg oleks võimalikult lühike.\nKäesoleva määruse II ja III peatükis sätestatud nõuded peavad vastama määruse (EÜ) nr 854/2004 artikli 12 lõike 2 punktis a osutatud eesmärkidele.\nKolmandates riikides heakskiidetud või heakskiitmisele kuuluvate tapamajade või ettevõtete kontrollimisel Euroopa Liitu impordi eesmärgil vastavalt ELi õigusaktidele teevad komisjoni eksperdid kindlaks, et artiklis 5 osutatud elusloomade tapmine toimub tingimustel, mis on seoses loomade heaoluga vähemalt samaväärsed käesolevas määruses ettenähtuga.\nKolmandatest riikidest imporditava lihaga kaasas olevale veterinaarsertifikaadile lisatakse tõend nimetatud nõude täitmise kohta.\nÜlaltoodud tabeli parem pool sisaldab kehtiva direktiiviga 93/119 ettenähtut, milles viidatakse samaväärsele tõendamisele, et ühendusse importimiseks järgib heakskiidetud ettevõte tapmisel humaanseid tingimusi. Põhjenduses 32 rõhutatu tugevdamiseks seoses ühendusse liha importimise üha kasvava osatähtsusega oleks asjakohane jääda kõnealuse direktiivi sõnastuse juurde ja teha see viivitamata kättesaadavaks kõikidel tasanditel käitajatele.\nImpordi kord kolmandatest riikidest\nKomisjon tagab, et kolmandatest riikidest pärit liha ja lihatooted, mis on mõeldud tarbimiseks siseturul, on kooskõlas käesoleva määruse sätetega.\nLihatootmise tingimused ja meetodid peavad olema kooskõlas ühenduse õigusega, et vältida kõlvatut konkurentsi tootjate vahel.\nArtikkel 11 – lõige 2 – sissejuhatav osa\n2. Käesoleva määruse kohaldamiseks peab määruse (EÜ) nr 853/2004 artiklis 4 osutatud pädev asutus iga tapamaja puhul heaks kiitma:\n2. Käesoleva määruse kohaldamiseks peab määruse (EÜ) nr 853/2004 artiklis 4 osutatud pädev asutus igale tapamajale tegevusloa andmise puhul arvesse võtma käitleja poolt antavat järgmist teavet:\na) iga tootmisliini maksimaalse läbilaskevõime;\n„Iga tootmisliini maksimaalne läbilaskevõime” tuleb välja jätta, kuna see tähendaks mitte ainult loomade heaolu vaid ka teiste tegurite, nt tapajärgse kontrolli arvessevõtmist. Näiteks määruse 854/2004 (hügieenipakett) I lisas on sätestatud: „Tapmisliini kiirus ... on [selline], et kontrolli võib nõuetekohaselt läbi viia.”\nc) iga tapaeelse pidamise ala maksimaalse mahutavuse hobuslaste ning veiste, lammaste, kitsede ja sigade ning kodulindude ja jäneseliste jaoks.\nc) iga tapaeelse pidamise ala maksimaalne mahutavus hobuslaste ning veiste, lammaste, kitsede ja sigade ning kodulindude, silerinnaliste lindude ja jäneseliste jaoks.\nOn lisatud silerinnalised linnud, kuna „hügieenipaketi” sätete alusel ei loeta neid kodulindude hulka.\n2. Käitajad peavad tagama uimastuseta surmatavate loomade liikumise mehaanilise piiramise.\n2. Käitajad peavad vajaduse korral ning ilma uimastuseta toimuva riitusliku tapmise puhul tagama uimastuseta tapetavate loomade liikumise mehaanilise piiramise.\nAlgne sõnastus võimaldab erinevaid tõlgendusi. Lisaks ei ole käesolev nõue täielikult rakendatav kodulindude riitusliku tapmise tingimustes.\nArtikkel 12 – lõige 3 – punkt e\ne) elektrivoolu kasutamine, nii et see ei uimasta ega surma loomi kontrollitult, eriti kui kasutatav elektrivool ei läbista peaaju.\nLiikumisvõimetuks muutmine madalpingeelektri abil pärast uimastamist ja enne veretustamist võib loomadel ära hoida lihaste ohtlikke refleksiivseid liigutusi, mis põhjustavad lihunike hulgas palju tööõnnetusi.\nArtikkel 12 – lõige 3 – teine lõik\nPunkte a ja b ei kohaldata siiski kodulindude ja jäneseliste puhul kasutatavate köidikahelate suhtes.\n1. Et kontrollida ja veenduda, et tapetavad loomad on tõhusalt uimastatud ajavahemiku jooksul, mis algab uimastamisprotsessi lõppemisega ja lõpeb surma kinnitamisega, peavad käitajad kehtestama asjakohased seiremenetlused ja neid rakendama.\n1. Et kontrollida ja veenduda, et tapetavad loomad on tõhusalt uimastatud ajavahemiku jooksul, mis algab uimastamisprotsessi lõppemisega ja lõpeb surma kinnitamisega, peavad käitajad kehtestama asjakohased seiremenetlused ja neid rakendama. Loomad peavad olema surnud enne, kui rümpa korrastatakse või töödeldakse mis tahes muul potentsiaalselt valu tekitaval viisil.\nNõuetekohaselt uimastatud loomadel ei tohiks veretustamisreelingul esineda tundlikkuse tunnuseid. Kõik loomad, kellel ilmneb tundlikkuse taastumise tunnuseid, tuleb viivitamata uuesti uimastada. Lihunikutöö ei tohi alata enne, kui loom on surnud.\n4 a. Karusloomakasvatajad peavad loomade tapmisest teavitama eelnevalt pädevat asutust, et riiklikul veterinaararstil oleks võimalik kontrollida, kas käesoleva määrusega kehtestatud nõudeid ja standardset töökorda järgitakse.\nSuurem osa loomi tapetakse karusloomakasvandustes lühikese ajavahemiku jooksul kohe pärast esimest talvist karvavahetust. Teine tapmiseks tavapärane ajavahemik on pärast poegimisaega. See tähendab, et erinevalt teistest tapatoimingutest, mis viiakse läbi kogu aasta vältel, tapetakse karusloomi kõigest mõne päeva jooksul. Seetõttu on oluline, et pädevat asutust teavitatakse sellest eelnevalt, et oleks võimalik järelevalvet teostada.\n5. Ühenduse hea tava juhise tapamajade seiremenetluste kohta võib vastu võtta artikli 22 lõikes 2 osutatud korra kohaselt.\n5. Ühenduse suunised tapamajade seiremenetlustega seotud korra väljatöötamise ja eeskirjade rakendamise kohta võib vastu võtta artikli 22 lõikes 2 osutatud korra kohaselt.\nTEADUSLIKU HINNANGU üksikasjalikud nõuded ei kuulu käesoleva ettepaneku kohaldamisalasse. Võib-olla tuleks näiteks heakskiidetud riiklikel kolmanda osapoole hindamisasutustel lasta hinnata uute ELi heakskiidetud uimastamismeetodite tunnustamist.\n5 a. Riiklik veterinaararst kontrollib korrapäraselt eespool nimetatud seiremenetlusi ning standardse töökorra järgimist.\nKäesoleva määruse nõuetekohasel rakendamisel on väga oluline riikliku veterinaararsti roll.\nArtikkel 14 – lõige -1 (uus)\n- 1. Käitajad vastutavad käesoleva määrusega kehtestatud eeskirjade järgimise eest.\nVastutus selle eest, et oleks tagatud eeskirjade järgimine, peaks jääma käitajale ja mitte mingil juhul ühele konkreetsele töötajale.\n1. Käitajad peavad määrama iga tapamaja jaoks loomade heaolu eest vastutava töötaja, kes vastutab käesoleva määrusega kehtestatud eeskirjade järgimise eest asjaomases tapamajas. Ta annab loomade heaoluga seotud küsimustes aru otse käitajatele.\n1. Käitajad peavad määrama iga tapamaja jaoks loomade heaolu eest vastutava töötaja, kes vastutab käesoleva määrusega kehtestatud eeskirjade järgimise kontrolli eest asjaomases tapamajas. Ta annab loomade heaoluga seotud küsimustes aru otse käitajatele.\nVastutus selle eest, et oleks tagatud eeskirjade järgimine, peaks jääma käitajale, ja mitte mingil juhul ühele konkreetsele töötajale.\n5. Lõikeid 1 ja 4 ei kohaldata tapamajade suhtes, kus tapetakse vähem kui 1 000 loomühikut imetajaid või 150 000 ühikut kodulindusid aasta jooksul.\n5. Lõikeid 1–4 ei kohaldata tapamajade suhtes, kus tapetakse kuni 50 loomühikut nädalas või 150 000 ühikut kodulindusid aasta jooksul ning kus selleks kasutatakse vaid tapamaja oma töötajaid.\n1. Loomade arvu vähendamises osalevad käitajad ja pädev asutus peavad enne toimingu alustamist koostama tegevuskava, millega tagatakse vastavus käesolevas määruses sätestatud eeskirjadele.\nLähtudes oletatava haiguspuhangu ulatuse ja asukoha kohta esitatud hüpoteesidest, peavad ühenduse loomatervist käsitlevates õigusaktides nõutud situatsiooniplaanid eelkõige sisaldama kavandatud surmamise meetodeid ja asjakohast töökorda, mis tagab vastavuse käesolevas määruses sätestatud eeskirjadele.\n3. Käesoleva artikli kohaldamisel ja vääramatu jõu korral võib pädev asutus lubada erandi tegemist käesoleva määruse sätetest, kui ta leiab, et nõuete täitmine võib tõenäoliselt mõjutada inimeste tervist, aeglustada oluliselt haigustõrjet või hoopis kahjustada loomade heaolu.\n„Vääramatu jõud” annab pädevale asutusele täpse, juriidiliselt konsolideeritud aluse mittediskrimineeriva meetme võtmiseks mõjutatud loomakasvatajate toetuseks. Lisaks tuleb viidata ka loomade heaolule, et hõlmata juhtusid, kus loomad peaksid määruse sätete järgmisel veelgi rohkem kannatama.\n4. Ühe aasta jooksul päras loomade arvu vähendamise toimingu lõpetamist peab lõikes 1 osutatud pädev asutus edastama komisjonile ja muutma avalikkusele kättesaadavaks (eeskätt Interneti kaudu) saavutatud tulemuste hindamisaruande.\nKõnealune aruanne peab sisaldama eeskätt järgmist:\nc) kasutatud uimastamise ja surmamise meetodid;\nd) tekkinud probleemide kirjeldused ja kui see on asjakohane, siis ka lahendused, mis aitasid asjaomaste loomade kannatusi leevendada või minimeerida;\nLiikmesriigid saadavad tervise ja tarbijakaitse peadirektoraadile automaatselt kogu selles lõikes loetletud teabe, kui rakendatakse haigustõrjeprogrammi ning loomi tapetakse tervishoiu kaalutlustel. Käesolev lõige tuleb välja jätta, et vältida topelt halduskoormust.\nHädatapmise korral peab asjaomaste loomade eest vastutav isik võtma vajalikud meetmed loomade võimalikult kiireks surmamiseks.\nHädatapmise korral peab asjaomaste loomade eest vastutav isik võtma vajalikud meetmed loomade võimalikult kiireks tapmiseks, ilma et see mõjutaks määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa I jao VI peatükis hädatapmise suhtes väljaspool tapamaja kehtestatud tingimuste täitmist.\nVastavusse viimine „hügieenipaketi” eeskirjadega.\n1. Iga liikmesriik peab määrama riikliku tugikeskuse (edaspidi „tugikeskus”) järgmiste ülesannete täitmiseks:\na) tapamajade heakskiitmiseks vajaliku teadusliku ja tehnilise eksperdiabi andmine;\nb) uute uimastamise meetodite hindamine;\nc) käitajate ja muude huvitatud isikute aktiivne toetamine käesoleva määruse rakendamiseks vajalike heade tavade juhiste väljatöötamisel ning selliste juhiste avaldamine ja levitamine ning nende rakendamise seire;\nd) käesoleva määruse kohaldamiseks vajalike juhiste väljatöötamine pädevate asutuste jaoks;\ne) pädevustunnistusi väljastavate organisatsioonide ja üksuste akrediteerimine vastavalt artiklile 18;\nf) koostöö ja suhtlemine komisjoniga ning teiste tugikeskustega, et jagada tehnilist ja teaduslikku teavet ning parimaid tavasid seoses käesoleva määruse rakendamisega.\n2. Ühe aasta jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist peavad liikmesriigid esitama komisjonile ja teistele liikmesriikidele oma tugikeskuse andmed ning muutma selle teabe ka Internetis avalikult kättesaadavaks.\n3. Tugikeskuse võib luua erinevatest üksustest koosneva võrgustikuna, tingimusel et on määratud täitja kõikidele lõikes 1 loetletud ülesannetele vastavalt kõikidele asjaomases liikmesriigis tehtavatele asjakohastele toimingutele.\nLiikmesriik võib määrata oma territooriumist väljaspool asuva üksuse täitma ühte või mitut nimetatud ülesannet.\nArtikkel 18 – lõige 1 – punkt b\nb) väljastab pädevustunnistusi, mis kinnitavad, et on sooritatud sõltumatu lõpueksam, mis hõlmab asjakohaseid loomakategooriaid ja artikli 7 lõikes 2 loetletud toiminguid ning IV lisas esitatud teemasid;\nb) tagab, et käesoleva määruse artiklis 6 ette nähtud standardse töökorra väljatöötamise või järgimise eest vastutavad isikud on saanud asjakohase väljaõppe;\nArtikkel 18 – lõige 1 – punkt c\n2. Pädev asutus võib delegeerida kursuste korraldamise, kvalifikatsiooni kinnitava eksami läbiviimise ja pädevustunnistuse väljastamise eraldi organisatsioonile või üksusele, mis:\n2. Koolitusprogrammid töötab välja ja viib vajaduse korral ka läbi ettevõtja ise või pädeva asutuse poolt selleks volitatud organisatsioon.\na) omab selleks vajalikke kogemusi, personali ja vahendeid;\nSee ettevõtja või organisatsioon väljastab nimetatud valdkonna pädevustunnistused.\nb) on sõltumatu ning tema tegevus seoses pädevustunnistuste väljastamisega ei too kaasa huvide konflikti;\nPädev asutus võib vajaduse korral välja töötada ja läbi viia koolitusprogramme ja väljastada pädevustunnistusi.\nc) on tugikeskuse poolt akrediteeritud.\nÜksikasjalik teave selliste organisatsioonide ja üksuste kohta tuleb muuta avalikkusele kättesaadavaks, eelkõige Interneti kaudu.\nKuna eesmärk on keskenduda samadele põhipunktidele kui „hügieenipaketi” eeskirjad, peab väljaõpe jääma käitajate vastutusele. Ettevõtjatele tuleb anda võimalus välja töötada ja läbi viia koolitusprogramme, mille sisu on pädeva asutuse poolt heaks kiidetud.\nArtikkel 18 – lõige 3 – esimene lõik\n3. Pädevustunnistustele peab olema märgitud, milliste loomakategooriate ja artikli 7 lõigetes 2 või 3 loetletud toimingute kohta need kehtivad.\n3. Liikmesriigid määravad pädeva asutuse, kelle ülesanne on kinnitada lõikes 2 nimetatud koolitusprogrammide sisu.\nKuna eesmärgiks on keskenduda samadele põhipunktidele kui „hügieenipaketi” eeskirjad, peab väljaõpe jääma käitajate vastutusele. Ettevõtjatele tuleb anda võimalus välja töötada ja läbi viia koolitusprogramme, mille sisu on pädeva asutuse poolt heaks kiidetud.\nArtikkel 18 - lõige 3 – teine lõik\nPädevustunnistuste kehtivusaeg ei tohi ületada viit aastat.\nPädevustunnistuste kehtivus peaks olema tähtajatu, mitte piirduma 5 aastaga.\nPädevustunnistused kehtivad tähtajatult. Pädevustunnistuste omanikud peavad osalema korrapäraselt koolitustel.\n2. Kuni 31. detsembrini 2014 võivad liikmesriigid ette näha, et artiklis 18 osutatud pädevustunnistused väljastatakse ilma eksamita nendele isikutele, kellel on asjaomasel kutsealal vähemalt [kümne]aastane pidev töökogemus.\n2. Kuni 31. detsembrini 2014 võivad liikmesriigid ette näha, et artiklis 18 osutatud pädevustunnistused väljastatakse ilma eksamita nendele isikutele, kellel on asjakohane väljaõpe ja asjaomasel kutsealal vähemalt 12kuune töökogemus enne käesoleva määruse jõustumist.\nÜleminekumeetme puhul pakuvad asjakohane väljaõpe ja vähemal 12kuune töökogemus vajalikke tagatisi.\n2 a. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 1. jaanuariks 2013ELis liikuvate tapamajade kasutamise tingimuste ja eeskirjade kehtestamist käsitleva õigusakti ettepaneku tagamaks, et nendes liikuvates üksustes võetakse tarvitusele kõik abinõud ja ei ohustata loomade heaolu.\nLiikuvad tapamajad vähendavad stressi, mida põhjustab loomadele tapmiseelne käitlemis- ja veoga seotud tegevus, ja vähendavad seeläbi ka madalama lihakvaliteedi ohtu. Vastuvõtlike loomade, nagu munakanad ja suure piimaanniga lehmad, puhul on võimalik liikuvate tapamajade kasutamise teel loobuda valulikust transpordist, mis põhjustab sageli kukkumisi ja luumurde. Lisaks toovad need keskkonnakahjude vähenemise näol kasu keskkonnale.\nI lisa – I peatükk – tabel 1 – punkt 2 – loomakategooria\nMäletsejad kaaluga kuni 10 kg, kodulinnud ja jäneselised.\nMäletsejad, kodulinnud ja jäneselised.\nTehnika, mille puhul kasutatakse mitte-läbistavat poltpüstolit, on laialdaselt kasutusel kogu maailmas (USA, Austraalia, Uus-Meremaa, Brasiilia jne). Kasutatavaid vahendeid on järk-järgult parandatud ning kui neid kasutatakse väljaõppinud töötaja poolt nõuetekohaselt vastavalt tootja konkreetsetele soovitustele, ei tekita see mingeid erilisi probleeme. Lisaks on see ainuke meetod, mis võimaldab säilitada looma aju.\nI lisa – I peatükk – tabel 1 – punkt 2 – põhiparameetrid – teine lõik\nPoldi asjakohane kiirus ja läbimõõt vastavalt looma suurusele ja liigile.\nPoldi (puuteplaadi meetod) asjakohane kiirus ja läbimõõt vastavalt looma suurusele ja liigile.\nI lisa – I peatükk – tabel 2 – punkt 2 – nimi\nSurmamine kogu keha läbiva elektrivooluga\nUimastamine või tapmine aju ja südant või kogu keha läbiva elektrivooluga\nI lisa – I peatükk – tabel 2 – punkt 2 – loomakategooria\nKõik liigid, välja arvatud talled ja põrsad eluskaaluga vähem kui 5 kg ja veised.\nI lisa – I peatükk – tabel 3 – punkt 2 – loomakategooria\nSead, kodulinnud ja karusloomad.\nSüsinikdioksiidi kasutamisega saab tagada nii loomade heaolu nõuete täitmise kui ka tapakulude hoidmise kontrolli all.\nI lisa – II peatükk – punkt 7 – alapunkt 1 a (uus)\nÜle 30 %-lise kontsentratsiooniga süsinikdioksiidi ei kasutata tapamajas kodulindude uimastamiseks ega tapmiseks. Sellist kontsentratsiooni võib kasutada ainult ülemääraste tibude surmamiseks või haigustõrje eesmärgil.\nII lisa – punkt 2.3\n2.3 Loomapidamisrajatise ja uimastamispunkti viiva liikumistee vahel peab olema tasase põranda ja tugevate seintega ootetarandik, et oleks tagatud loomade pidev juurdevool uimastamis- ja tapmiskohta ning et loomaajajad ei peaks loomi pidamistarandikest liigselt kiirustades välja ajama. Ootetarandik peab olema projekteeritud nii, et loomad end kinni ei kiiluks ega üksteist jalge alla ei tallaks.\n2.3 Loomapidamisrajatise ja uimastamispunkti viiva liikumistee vahel peab olema ootetarandik, et oleks tagatud loomade pidev juurdevool uimastamis- ja tapmiskohta ning et loomaajajad ei peaks loomi pidamistarandikest liigselt kiirustades välja ajama. Ootetarandik peab olema projekteeritud nii, et loomad end kinni ei kiiluks ega üksteist jalge alla ei tallaks.\nTäpsemad otsused loomapidamisrajatiste konstruktsiooni ja aedikute ehituse kohta tuleks teha kohalike ametiasutuste ja asjassepuutuva käitleja poolt.\nII lisa – punkt 3.2\n3.2 Koos löökpoldiga kasutatavad liikumist piiravad sulud peavad olema varustatud seadisega, mis ei lase loomal pead külg- või vertikaalsuunas liigutada.\nLooma pea külg- või vertikaalsuunas liikumist piirav seadis võib teatavatel tingimustel kaasa aidata uimastamise täpsusele. Teistel tingimustel aga, näiteks siis, kui loomade suurus erineb, võib see osutuda ebasobivaks. Määrus peaks võimaldama vabadust võtta kasutusele mis tahes süsteem, mis töötab konkreetsele tapamajale iseloomulikes tingimustes.\nII lisa – punkt 3.3\n3.3 Veiste liikumise piiramiseks nende selilipööramist või mis tahes muud ebaloomulikku asendit kasutavaid süsteeme ei tohi kasutada.\nSee keeld on vastuolus mh sätetega, mis lubavad kasutada riitustega ette nähtud surmamise meetodeid.\nII lisa – punkt 4.1 a (uus)\n4.1 a Elektrivooluga uimastamise seade on:\na) varustatud integreeritud akustilise või optilise signaalseadmega, mis näitab loomale rakendatava toime kestust;\nb) ühendatud uimastajale selgesti nähtava pinge- ja voolutugevuse mõõteseadmega.\nNeed sätted sisalduvad praegu kehtivas direktiivis, kuid on määruse ettepanekust välja jäetud. Need sätted aitavad tagada selle, et uimastaja teab, kui kaua seade on mõju avaldanud ja millist pinge- ja voolutugevust kasutatakse. Seetõttu tuleks need sätted lisada käesolevasse määrusesse.\nII lisa – punkt 4.2\n4.2 Elektriseade peab andma konstantset voolu.\nII lisa – punkt 7.2\n7.2 Rajatised kodulindude jaoks peavad olema projekteeritud ja ehitatud nii, et lindudele saaks manustada gaasisegu ilma neid transportimiskastidest välja laadimata.\n7.2 Eluskodulindudele tuleb manustada gaasisegu nende transportimiskastides või konveierilindil.\nKäesolev meede on vastuolus praegu kasutatavate süsteemidega, millel on teaduslikult tõestatud positiivne mõju loomade heaolule. Selle sätte lisamine oleks kahjulik loomade heaolu toetavate uimastamissüsteemide ja sellistesse seadmetesse investeerinud ettevõtjate seisukohast. Esildatud tekst on kooskõlas OIE maismaaloomade tervishoiu eeskirjaga, milles on sätestatud, et eluskodulindudele tuleb manustada gaasisegu kas nende transportimiskastides või konveierilindil.\nIII lisa – punkt 1.2\n1.2 Loomad tuleb pärast saabumist võimalikult kiiresti maha laadida ja seejärel tarbetu viivituseta tappa.\nKodulindude ja jäneseliste puhul ei tohi ajaperiood, mis hõlmab transporti koos mahalaadimise ja tapmise vahelise ajavahemikuga, ületada 12 tundi.\nImetajate puhul, välja arvatud jäneselised, ei tohi transpordile kulunud aeg koos mahalaadimise ja tapmise vahelise ajavahemikuga ületada:\n(a) 19 tundi võõrutamata loomade puhul;\n(b) 24 tundi hobuste ja sigade puhul;\n(c) 29 tundi mäletsejate puhul.\nKui need ajapiirid on ületatud, tuleb loomad viia tapaeelse pidamise rajatistesse, toita ja seejärel jätkata neile asjakohaste ajavahemike järel mõõdukate toidukoguste andmist. Sellisel juhul tuleb loomad varustada piisavas koguses allapanuga või sellega samaväärse materjaliga, mis tagab kõnealustele liikidele vajaliku ja loomade arvule vastava mugavuse. Selline materjal peab tagama uriini ja fekaalide piisava imendumise.\nIII lisa – punkt 1.5\na) lüpsta lüpsiloomi mitte üle 12-tunniste ajavahemike järel;\nKuna sellises seisukorras loomade transport on vastuolus kehtivate määrustega, ei tohiks seda aspekti lülitada loomade tapmist käsitlevasse ettepanekusse.\nIII lisa – punkt 1.7 – alapunkt c\nc) tõsta või vedada looma peast, kõrvadest, jalgadest, sabast või karvadest, põhjustades talle seeläbi tarbetut valu või kannatust;\nc) tõsta või vedada looma peast, kõrvadest, jalgadest (välja arvatud kodulinde ja jäneselisi), sabast või karvadest, põhjustades talle seeläbi tarbetut valu või kannatust;\nKodulinde ja küülikuid püütakse kinni tavaliselt jalgupidi ja hoitakse kinni jalgadest. Praeguse tehnoloogia juures ei ole peaaegu võimalik püüda kodulinde muul viisil.\nIII lisa – punkt 1.8 a (uus)\n1. 8 a Elektrivooluga uimastamise seadmeid ei tohi kasutada loomade liikumise piiramiseks, nende paigalhoidmiseks ega liikuma sundimiseks.\nSee säte sisaldub praegu kehtivas direktiivis (B lisa punkt 4), kuid on määruse ettepanekust välja jäetud. See aitab ära hoida elektrivooluga uimastamise seadme kuritarvitamist ning tuleks seetõttu määrusesse lisada.\nIII lisa – punkt 1.8 b (uus)\n1.8 b Liikumisvõimetuid loomi ei tohi vedada tapmiskohta, vaid tuleb tappa kohapeal.\nLiikumisvõimetute loomade vedamine tapmiskohta põhjustab loomadele suuri kannatusi. Nad tuleks surmata seal, kus nad lebavad, ilma et neid liigutataks. Kehtivas direktiivis sisaldub sarnane säte, mis on määruse ettepanekust välja jäetud.\nIII lisa – punkt 2.1\n2.1 Igal loomal peab olema piisavalt ruumi püstitõusmiseks, pikaliheitmiseks ja ümberpööramiseks.\n2.1 Kui välja arvata veised, keda hoitakse üksikaedikutes ajavahemiku jooksul, mis ei ületa mõistlikke piire, peab igal loomal olema piisavalt ruumi püstitõusmiseks, pikaliheitmiseks ja ümberpööramiseks\nVeiste hoidmine üksikaedikutes vastavalt praegustele eeskirjadele võimaldab tagada nende kaitset ja vältida loomade rüselemist. See ei kahjusta nende heaolu, eeldusel et ajavahemik, mil neid aedikus hoitakse, ei ületa mõistlikke piire.\nIII lisa – punkt 2 a (uus)\n2 a. Uimastamine poltpüstoliga\n2 a.1 Poltpüstol tuleb asetada nii, et kuul tungib ajukoorde. Eelkõige keelatakse veiste tulistamine kaelapiirkonda. Lammastel ja kitsedel on lubatud kasutada kaelapiirkonda, kui sarvede tõttu ei ole võimalik pealae kaudu tulistada. Sellisel juhul tuleb lask suunata sarvetüve tagant looma suu suunas ning veretustamisega peab alustama 15 sekundi jooksul pärast tulistamist.\n2 a.2 Poltpüstoli kasutamisel peab uimastaja kontrollima, et polt liiguks pärast iga lasku lõpuni tagasi. Vastasel juhul tuleb seade enne järgmist kasutamist parandada.\nNeed sätted sisalduvad praegu kehtivas direktiivis, kuid on määruse ettepanekust välja jäetud. Need sätted aitavad tagada selle, et poltpüstoli abil uimastamine on tulemuslik, ning tuleks seetõttu määrusesse kaasata.\nIII lisa – punkt 2 b (uus)\n2 b. Loomade liikumise piiramine\nLooma ei paigutata uimastamissulgu ja tema pead ei asetata liikumist piiravasse seadmesse enne, kui looma uimastav isik on valmis teda uimastama kohe, kui loom on paigutatud uimastamissulgu või tema pea on kinnitatud.\nIII lisa – punkt 3.1\n3.1 Kui loomade uimastamist, neile köidikkettide kinnitamist, nende ülesriputamist ja veretustamist teostab üks inimene, peab ta need toimingud ühe looma juures lõpetama enne, kui alustab samade toimingute sooritamist järgmisel loomal.\n3.1 Kui loomade uimastamist, neile köidikkettide kinnitamist, nende ülesriputamist ja veretustamist teostab üks inimene, peab ta need toimingud ühe looma juures lõpetama enne, kui alustab samade toimingute sooritamist järgmisel loomal. Käesolevat nõuet ei kohaldata, kui kasutatakse rühma kaupa uimastamist.\nSee nõue ei ole praktiline tapamajades, kus kasutatakse rühmauimastamist või suhteliselt aeglastes tapamajades, kus uimastatakse ühes järgus. Palju parem on kord, mis võimaldab lühimat ajavahemikku uimastamise ja veretustamise vahel.\nIII lisa – punkt 3.1 a (uus)\n3.1 a Veretustamist tuleb alustada viivitamatult pärast uimastamist ning see tuleb teostada selliselt, et veretustamine oleks kiire, rohke ja täielik.\nOn oluline teostada veretustamine viivitamatult uimastamise järel, et vähendada ohtu, et loomad tulevad enne surma teadvusele. See säte sisaldub kehtivas direktiivis, kuid on määruse ettepanekust välja jäetud. Selle muudatusettepanekuga taastatakse see säte.\nIII lisa – punkt 3.2 a (uus)\n3.2 a Pärast veresoonte läbilõikamist on kuni veretustamise lõppemiseni keelatud igasugune loomade täiendav käitlemine ja elektristimulatsioon, mida ei tohi teha igal juhul enne:\na) 120 sekundi möödumist kalkunite ja hanede puhul;\nb) 90 sekundi möödumist muude lindude puhul;\nc) 30 sekundi möödumist uimastatud veiste puhul;\nd) 120 sekundi möödumist uimastamata veiste puhul;\ne) 20 sekundi möödumist lammaste, kitsede, sigade ja hirvede puhul.\nOn oluline, et loomade käitlemine ja täiendav elektristimulatsioon ei toimuks enne loomade surma. See säte sisaldub kehtivas direktiivis, kuid on määruse ettepanekust välja jäetud. Muudatusettepanekuga taastatakse see säte. Enamus üksikasjalikke arvnäitajaid tugineb Ühendkuningriigi õigusaktidele.\nIII lisa – punkt 3.3\n3.3 Linde ei tohi tappa kaela automaatse läbilõikamise teel, kui ei ole võimalik kindlaks teha, kas automaat on veresooned korralikult läbi lõiganud. Kui kaela automaatse läbilõikamise seade ei toimi tõhusalt, tuleb linnud viivitamata surmata.\n3.3 Linde ei tohi tappa kaela automaatse läbilõikamise teel, kui ei ole võimalik kindlaks teha, kas automaat on veresooned korralikult läbi lõiganud. Kui kaela automaatse läbilõikamise seade ei toimi tõhusalt, tuleb linnud viivitamata tappa.\nNeed linnud on endiselt mõeldud inimtarbimiseks.\nIV lisa – punkt f a (uus)\nf a) karusloomade surmamine.\nUimastamise tehnikate praktilised aspektid.\nUimastamise ja/või tapmise varumeetodid.\nUimastamise ja/või tapmise seadmete hooldus.\nOn oluline määratleda tegevused, mille teostamisel karusloomakasvandustes peavad loomade surmamisega seotud isikud olema pädevad.\nIgal aastal tapetakse Euroopa Liidus 360 miljonit siga, veist, lammast ja kitse ning rohkem kui 4 miljardit kodulindu. Lisaks surmatakse Euroopa karusnahatööstuses 25 miljonit looma ning haudejaamades 330 miljonit päevavanust tibu. Nakkushaiguste tõrje võib samuti nõuda miljonite loomade tapmist.\nPaljudele põllumajandusloomadele saab osaks kohtlemine, mis põhjustab tarbetuid kannatusi mitte ainult nende kasvatamise ja vedamise ajal, vaid ka tapmise või surmamise ning sellega seotud toimingute käigus. Euroopa tarbijad ja tootjad muretsevad järjest enam loomade heaolu parandamise pärast.\nLoomade heaolu kaitset tapmisel ja surmamisel või seotud toimingute käigus reguleerib direktiiv 93/119/EÜ. Euroopa Liidu liikmesriigid rakendavad praegu selle direktiivi sätteid erinevas ulatuses. See on põhjustanud muret seoses vajadusega tagada loomade heaolu ning on kahjustanud käitajate vahelist konkurentsi siseturul. 2004. aastal võeti vastu nn hügieenipaketti sisaldav uus õigusakt, mis pani käitajatele vastutuse toiduainete kvaliteedi eest.\nAlates jõustumisest ei ole direktiivi 93/119/EÜ muudetud, kuigi vahepeal on tehtud tehnoloogilisi edusamme loomade uimastamis-, tapa- ja surmamismeetodite osas.\nKomisjoni ettepaneku eesmärk ja kohaldamisala\nKomisjoni ettepaneku peamine eesmärk on parandada loomade heaolu tarbimiseks mõeldud põllumajandusloomade ja karusloomade surmamise ning nakkushaiguse puhangute või muude rahvatervist ohustavate olukordade puhul tapmise või keskkonnakaalutlustel loomade tapmise ajal. Komisjoni ettepanekuga püütakse ühtlasi edendada uuenduslikke uimastamis-, tapa- ja surmamismeetodeid ning siseturgu rohkem ühtlustada.\nÜks peamisi õigusakti ettepanekuga seotud muutusi on õigusliku aluse osas üleminek direktiivilt määrusele, mis võimaldab liikmesriikide õigusakte rohkem ühtlustada, soodustab konkurentsi siseturul ja kiirendab uute uimastamis-, tapmis- ja surmamismeetodite kasutuselevõtmist. Uue õigusaktiga pannakse käitajatele vastutus loomade heaolu eest, võimaldades neile samas rohkem paindlikkust selle valdkonna uute standardite rakendamisel. Käitajatelt nõutakse standardse töökorra väljatöötamist ja rakendamist, loomade heaolu eest vastutava töötaja ametissemääramist ning selle tagamist, et loomade surmamise ja seotud toimingute eest vastutavad töötajad oleksid nõuetekohase kvalifikatsiooniga, nõudes neilt koolituse läbimist ja pädevustunnistuse omamist, ning uimastamisprotsessi tõhususe kontrollimist ja järelevalve teostamist. Väikeste käitajate suhtes nähakse ette erandid. Ettepanekuga nähakse ette, et liikmesriikide pädevad asutused teostavad järelevalvet käitajate tegevuse üle ja annavad neile tegevusloa. Ettepanekuga nähakse ette riiklike tugikeskuste loomine teadusliku ja tehnilise oskusteabe andmiseks seoses loomade heaoluga, uute uimastamismeetodite hindamiseks ja määruse rakendamise toetamiseks.\nEttepanekus esitatakse loomade uimastamis- ja surmamismeetodite nimekiri koos üksikasjaliku teabega kirjelduste ja nõuete kohta. Uus kontseptsioon, mis näeb ette loomade heaolu kaitse tapmise ajal, hõlmab aluspõhimõtet, et loomad peaksid olema surmamise ajal uimastatud.\nEttepanekuga nõutakse loomade liikumise piiramise ja uimastamise seadmete tootjatelt toodete varustamist kasutusjuhenditega selliste seadmete kasutamiseks ja hooldamiseks, et tagada optimaalsed tingimused loomade heaoluks seadmete kasutamise ajal.\nKodanike põhiõigusi silmas pidades nähakse komisjoni ettepanekus ette erandid loomade tapmiseks riituste kohaselt.\nRaportöör väljendab rahulolu komisjoni ettepaneku üle ja tal on hea meel, et selle ettepanekuga lahendatakse probleeme, mis seonduvad loomade heaolu standarditega tapmise või surmamise ja seotud toimingute ajal. Ettepanek on kooskõlas loomade kaitset ja heaolu käsitleva ühenduse tegevuskava ning loomatervishoiu strateegia eesmärkide ja põhimõtetega.\nRaportööri arvab, et kui loomi tapetakse suurel arvul, tuleks seejuures nõuetekohaselt arvestada kõige kõrgemate võimalike humanitaarstandarditega, piirates nii palju kui võimalik loomade füüsilisi ja vaimseid kannatusi ning püüdes kaotada tarbetut julmust.\nTapetavate loomade kannatuste vähendamises tuleks näha Euroopa tsivilisatsiooni seisukohalt olulist kultuurilist ja moraalset ülesannet, pidades silmas põhimõtet, et loomad on aistimisvõimelised olendid, kes suudavad tunda valu ja hirmu ja keda ei tohi kohelda kui asju. Me ei saa jääda tsiviliseeritud euroopalikus kultuuris loomade kannatuste suhtes ükskõikseks.\nTapetavate loomade kannatusi vähendada püüdva määruse kehtestamine on teretulnud algatus. Aastast 1993 pärinevad kehtivad ELi sätted on antud välja direktiivi kujul ega ole piisavad, kuna nendega ei suudeta tagada ühtset lähenemist kogu Euroopa Liidus ja igas liikmesriigis. Ettepanek asendada see uue vahetult kohaldatava määrusega on igati õigustatud. Määrus käsitleb toidu, villa, naha, karusnaha ja muude toodete tootmiseks peetavata põllumajandusloomade kaitsmist surmamise või tapmise ajal. See ei hõlma loomade tapmist jahi, kultuuri- või spordiürituse raames, loomaarsti poolt tema arstipraksise raames või kodulindude ja jäneseliste tapmist, kui omanik tapab need väljaspool tapamaja isiklikuks tarbimiseks. Kuigi selliseid erandeid võidakse lugeda põhjendatuks, on vaja eraldi õigusakti direktiivi kujul, et reguleerida muude loomade kui ärieesmärgil kasvatatavate põllumajandusloomade surmamist. Sellise õigusaktiga tuleks reguleerida ka katseloomade ja muude eespool nimetatud loomade, samuti koduloomade ja hulkuvate loomade surmamist. Selliste loomade surmamisel tuleks võimalikult palju arvestada vajadust vähendada kannatusi. Raportöör kutsub komisjoni üles koostama selles valdkonnas asjakohase direktiivi.\nRaportöör toetab igati üldeeskirja kehtestamist, mille kohaselt tuleks loomi surmamise ja seotud toimingute ajal säästa tarbetust valust, ängistusest ja kannatustest. Ta nõuab sellest eeskirjast kinnipidamist tagavate meetmete võtmist.\nRaportöör peab õigeks nõuda, et tapmismeetodid peavad tagama looma kohese surma või uimastamise.\nRaportöör tunnistab, et probleeme on riitusega seotud tapmisega, mille käigus ei lubata looma usulistel põhjustel surmamise eel teadvusetusse seisundisse viia. Sobiv lahendus oleks jätta liikmesriikide seadusandjate otsustada, kas rituaalseid tapmisi lubatakse või mitte. Samas on vaja pidada dialoogi rituaalseid tapmisi korraldavate usukogukondadega, et võtta meetmeid selliselt surmatavate loomade kannatuste vähendamiseks.\nTähelepanu tuleks juhtida ka sellele, et rituaalse tapmise käigus surmatud looma liha jõuab paljudel juhtudel tarbijani, kes ei kuulu sellist tüüpi tapmist teostavasse kogukonda. Parlament pooldab sellega seoses põhimõtte kehtestamist, et rituaalse tapmise tulemusel saadud liha tuleb asjakohaselt märgistada, et teavitada tarbijat, kellel peab olema võimalik valida, kas süüa sellise looma liha, kes tapeti teda eelnevalt teadvusetusse seisundisse viimata.\nRaportöör tunnistab, et usulistel põhjustel tehtavaid erandeid arvestamata peab loomade tapmise ja surmamise põhimeetod Euroopa Liidu territooriumil hõlmama nende eelnevat uimastamist igati tõhusal ja kontrollitud viisil.\nRaportöör tunnistab, et on asjakohane võtta loomade surmamisel ja seotud toimingutes kasutusele standardne töökord. Menetlustes tuleb arvestada tootjate soovitusi ja määratleda kõige olulisemad parameetrid, mida kohaldatakse kasutatavate uimastamismeetodite suhtes.\nRaportööri arvates on asjakohane kehtestada nõue, et loomade tapmise ja selle ettevalmistamisega seotud isikutel peaks olema nõuetekohase koolituse käigus saadud vajalik kvalifikatsiooni. Väga oluline on ka nõuda, et loomade surmamiseks ja eelnevaks liikumise piiramiseks kasutatavate seadmetega peaks kaasnema asjakohane tootja kasutusjuhend ning sellest juhendist tuleks seadmete kasutamisel rangelt kinni pidada.\nÕige on keelustada ka surmamise-eelsed loomade liikumise piiramise meetodid, mis on julmad või suurendavad loomade kannatusi, sealhulgas jalgadest ülesriputamine.\nRaportöör toetab nõude kehtestamist, et loomade surmamise eelse uimastamise tõhususe üle teostatakse järelevalvet, ning vajadust määrata vastutus nende toimingute eest konkreetsetele isikutele.\nOn eriti oluline, et igas suures tapamajas, kus tapetakse vähemalt 1000 loomühikut või 150 000 ühikut kodulindusid aastas, tuleks määrata loomade heaolu eest vastutav töötaja, kes vastutab määruses kehtestatud eeskirjade järgimise eest. Samas peavad sellele töötajale olema tapamajas tagatud sellised töötingimused, et ta on selles ametis kaitstud võimaliku surve eest jätta selle ametiga kaasnevad kohustused täitmata. Selle töötaja staatust reguleerivates üksikasjalikes sätetes tuleb selgelt määratleda, et tema roll ei ole sümboolne. Samas tuleb väiksemate tapamajade osas (millelt ei nõuta sellise töötaja töölevõtmist) selgelt määratleda, et tapamaja omanik vastustab loomade heaolu eeskirjade jõustamise eest.\nRaportöör väljendab heameelt sätete kehtestamise üle juhtudel, mil loomade arvu vähendamine võib olla vajalik haiguspuhangutega võitlemiseks. On väga oluline, et loomade arvu vähendamine toimuks asjaomase tegevuskava kohaselt vastavalt tegelikele vajadustele. Samas peab loomade arvu vähendamine alati piirduma teaduslikult põhjendatud tegevusega ja seda tuleb ühtlasi teostada selliselt, et loomade kannatused oleksid minimaalsed.\nLoomad tuleb tappa võimalikult kiiresti, et vältida nende kannatuste pikendamist.\nEriti oluline on luua riiklikud tugikeskused, mis vastutavad meetmete eest, mis on vajalikud selleks, et tagada loomade nõuetekohane surmamine ja tapmine, ning mille pädevuses on hinnata muu hulgas uimastamismeetodeid ja akrediteerivad pädevustunnistusi väljastavaid organeid ja üksusi. Parlament peab selliste keskuste rolli väga oluliseks ning ei soovi, et seda rolli täidaks järjekordse ülesandena mõni olemasolev asutus, nt veterinaarinspektsioon. Tugikeskused peaksid olema sõltumatud asutused. Neile võiks ühtlasi anda asjakohased järelevalve-alased volitused seoses loomade tapmist ja surmamist käsitlevate sätete rakendamisega.\nRaportöör väljendab rahulolu ettepanekuga seada sisse loomade tapmise ja surmamisega seotud toiminguteks pädevustunnistuse väljastamise kord.\nRaportöör on nõus ka nõuete rikkumise korral kohaldatavaid sätteid käsitleva ettepanekuga, eelkõige pädevate asutuste võimalusega tootmine peatada. Samas peaks see olema tihedalt seotud kontrolli teostamise õigusega.\nRaportöör tunnistab, et asjakohased karistused loomade tapmist ja surmamist reguleerivate eeskirjade rikkumise eest on vajalikud, kuid juhib samas tähelepanu, et need karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.\nKuigi raportöör toetab direktiivi, juhib ta samas tähelepanu, et loomade tapmise ja surmamisega seotud nõuete karmistamine suurendab kulusid (asjakohaste tehniliste nõuete täitmine, koolitus, täiendavad töötajad jne). Kuludega seonduvad probleemid võivad takistada direktiivi sätete rakendamist. Komisjon ei eralda selleks ELi eelarvest vahendeid ning asetab kogu finantskoormuse liikmesriikidele ja ettevõtjatele. On karta, et selline finantssüsteem ei osutu tõhusaks. Kui loomade kaitsmine tapmise ajal muutub Euroopa õiguse kohaselt selle direktiivi tulemusel kohustuslikuks, peaks liit andma ühtlasi rahalisi vahendeid nende sätete rakendamiseks. Ühenduse eelarvest tuleks eelkõige rahastada uusi meetodeid edendavaid tegevusi, töötajate koolitust, abi asjaomaste menetluste väljatöötamiseks jne.\nTähelepanu tuleks juhtida ka konkurentsi küsimusele. Loomade surmamise ajal kaitsmise kõrgematest standarditest tulenevad suuremad kulud võivad nõrgestada Euroopa konkurentsivõimet lihasektoris. Seetõttu tuleks teha pingutusi asjakohaste standardite kehtestamiseks ELi turule veetavate toodete osas. ELi turule tuleks lubada importida loomse päritoluga tooteid ainult neil käitajatel, kes järgivad standardeid, mis on samad või sarnased käesolevas direktiivis sätestatule.\nkeskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonI ARVAMUS (2.2.2009)\nArvamuse koostaja: Jens Holm\nIgal aastal surmatakse Euroopa Liidu tapamajades miljoneid loomi, nagu sead, lambad, kitsed ja veised. Lisaks sellele surmatakse ELis aastas neli miljardit kodulindu.\nPaljud nendest loomadest taluvad tõsiseid kannatusi mitte ainult tapamajadesse transportimisel, vaid ka surmamise ajal. Euroopa Liidul on kohustus viia ellu olulised muudatused, et need kannatused miinimumini viia, pidades silmas, et suur hulk ELi kodanikke nõuab kõrgemaid loomade heaolu kaitse standardeid.\nLiha tarbimise vähendamine oleks kõige ilmsem viis, kuidas viia miinimumini miljonite loomade kannatused ja teha seeläbi lõpp sellele ulatuslikule loomade surmamisele. See peaks olema esmatähtis küsimus, eesmärgiga tuua kaasa kiireid muudatusi. Kahjuks on väga vähetõenäoline, et liha tarbimine lähituleviks väheneb. Seepärast on hädavajalik vähendada loomade kannatusi nende tapmise ajal minimaalse tasemeni.\nArvamuse koostajana tervitan seepärast komisjoni ettepanekut vaadata läbi direktiiv 93/119/EÜ. Kavandatud määrusega kehtestatakse loomade kohtlemisele tapmise ajal samad miinimumeeskirjad kogu ELis. On oluline juhtida tähelepanu sellele, et ettevõtjad kannavad vastutust loomade heaolu tagamise, ärrituse ja kannatuste vähendamise eest minimaalse tasemeni surmamise ajal.\nArvamuse koostaja on siiski arvamusel, et komisjoni ettepanekut on vaja veidi parandada. Tuleks toetada liikuvate tapamajade rajamist ja kasutamist. See võib olla tõhusaks viisiks, kuidas vähendada vajadust transportida loomi pikkade vahemaade taha üle Euroopa, ja kõrvaldada seeläbi stress, mida loomad on sunnitud sellise pikaajalise veo ajal taluma. Selliseid liikuvaid tapamaju kasutatakse tavapäraselt Norras. EL peaks olema suuteline järgima Norras saadud kogemust.\nKomisjoni määruses nõutakse, et kõik tapamajad nimetaksid ametisse ametlikud loomade heaolu inspektorid, mis nõuab käitajatelt täit vastutust loomade heaolu tagamise eest. Kõnealune inspektor siiski ei saa ega ei peaks asendama tavalisi kontrolle ja inspekteerimisi, mida viivad läbi riiklikud ametiasutused igas liikmesriigis. Tulenevalt liikmesriikide kogemustest peaksid sellised kontrollid ja inspekteerimised olema pigem sagedasemad ja tõhusamad. Võimalikuks inspekteerimiste rahastamise meetodiks oleks igal toodetaval lihakilol põhineva väikese tasu maksmine tööstusettevõtete poolt.\nLisaks tahaks arvamuse koostaja rõhutada, et on ülioluline, et kavandatud riiklikud tugikeskused tegutseksid sõltumatult, kuna need keskused peaksid andma eriteadmisi ja tehnilisi teadmisi loomade heaolu küsimustes.\nTuleb teha selgeks, et kavandatavas määruses sätestatakse üksnes minimaalsed eeskirjad. Üksikutel liikmesriikidel mitte ainult tuleks lubada kohaldada kõrgemaid loomade heaolu standardeid, vaid neid tuleks ka julgustada seda tegema. Kõrgemad standardid võiksid soodustada loomade heaolu kaitse järkjärgulist parandamist, viies samal ajal absoluutse miinimumini loomade kannatused enne surmamist ja surmamise ajal.\n(6) Euroopa Toiduohutusamet on vastu võtnud kaks arvamust teatavate loomaliikide uimastamise ja surmamise peamiste süsteemide heaoluaspektide kohta: „Olulisemate kaubanduslike loomaliikide uimastamise ja surmamise peamiste süsteemide heaoluaspektid” 2004. aastal ja „Tehistingimustes kaubanduslikul eesmärgil peetavate hirvede, kitsede, küülikute, jaanalindude, partide, hanede ja vuttide uimastamise ja surmamise peamiste süsteemide heaoluaspektid” 2006. aastal. Loomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee kiitis 2001. aastal heaks karusnahkade tootmise eesmärgil peetavate loomade heaolu käsitleva aruande, milles sisaldub ka ülevaade karusloomakasvatustes kasutatavate surmamise meetodite kohta. Ühenduse õigusakte kõnealuses valdkonnas tuleks ajakohastada, võttes seejuures arvesse nimetatud teaduslikke arvamusi. Ettepanek ei hõlma soovitusi lõpetada järkjärguliselt süsinikdioksiidi kasutamine sigade ja kodulindude puhul ning veevannis uimastamine kodulindude puhul, sest mõju hindamine näitas, et käesoleval hetkel ei ole need soovitused Euroopa Liidus majanduslikult otstarbekad. Teatavaid soovitusi ei kaasatud ettepanekusse põhjusel, et need käsitlevad tehnilisi parameetreid, mis peaksid olema hõlmatud rakendusmeetmete või heade tavade juhistega. Samuti ei kaasatud ettepanekusse kalakasvandustes kasvatatavate kalade kohta tehtud soovitusi, sest see valdkond vajab täiendavat teaduslikku arvamust ja majanduslikku hindamist.\nLoomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee ülevaade sisaldab olulist teavet loomade surmamise kohta ELi karusloomakasvatustes.\n(11) Kaladel on suuri füsioloogilisi erinevusi võrreldes maismaaloomadega ning tehistingimustes kasvatatavate kalade tapmise ja surmamise tingimused on loomade omast väga erinevad, eriti kontrollimisprotsessi silmas pidades. Samuti on kalade uimastamist võrreldes muude tehistingimustes peetavate liikide uimastamisega palju vähem teaduslikult uuritud. Kalade kaitseks surmamisel tuleks välja töötada eraldi standardid. Seetõttu peaksid kalade suhtes kohaldatavad sätted käesoleval juhul piirduma üksnes kõige olulisemate põhimõtetega. Edaspidiste algatuste raames tuleks kaaluda kas seadusandlikke või muid variante ja nende rakendamisel peaks ühendus toetuma Euroopa Toiduohutusameti korraldatud teaduslikule riskianalüüsile kalade surmamise ja tapmise kohta, võttes arvesse sotsiaalseid, majanduslikke ja haldusalaseid mõjusid.\n(11) Kaladel on suuri füsioloogilisi erinevusi võrreldes maismaaloomadega ning tehistingimustes kasvatatavate kalade tapmise ja surmamise tingimused on loomade omast väga erinevad, eriti kontrollimisprotsessi silmas pidades. Samuti on kalade uimastamist võrreldes muude tehistingimustes peetavate liikide uimastamisega palju vähem teaduslikult uuritud. Kalade kaitseks surmamisel tuleks siiski viie aasta jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist välja töötada eraldi standardid. Seetõttu peaksid kalade suhtes kohaldatavad sätted seni piirduma üksnes kõige olulisemate põhimõtetega. Kõnealuste edaspidiste algatuste raames tuleks kaaluda kas seadusandlikke või muid variante ja nende rakendamisel peaks ühendus toetuma Euroopa Toiduohutusameti korraldatud teaduslikule riskianalüüsile kalade surmamise ja tapmise kohta, võttes arvesse sotsiaalseid, majanduslikke ja haldusalaseid mõjusid.\nPaljude tehistingimustes kasvatatavate kalade puhul ei ole selge, milline on kõige sobivam tapmismeetod. Siiski on olemas teaduslikud tõendid (Euroopa Toiduohutusameti 15. juuni 2004. aasta raport), et mõned meetodid põhjustavad kaladele negatiivset mõju, nagu stress ja masendus, mis hõlmab seda, et kaladel läheb kaua aega enne, kui nad teadvuse kaotavad.\n14. Surmamistingimused jahipidamisel erinevad oluliselt põllumajandusloomade surmamistingimustest ja jahipidamise suhtes kohaldatakse eri õigusakte. Seetõttu on asjakohane jätta jahipidamise käigus toimuvad surmamised käesoleva määruse kohaldamisalast välja.\n14. Surmamistingimused jahipidamisel erinevad oluliselt põllumajandusloomade surmamistingimustest ja jahipidamise suhtes kohaldatakse siseriiklikke eri õigusakte. Seetõttu tuleks jahipidamise käigus toimuvad surmamised käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta ja reguleerida nendega seonduv siseriiklike õigusaktidega.\nJahipidamine kuulub liikmesriikide pädevusalasse ja on piisavalt reguleeritud siseriiklike õigusaktidega.\nOsa karusnaha saamiseks peetavate loomade uimastamise või surmamise meetodeid, mille puhul kasutatakse gaasi, on reversiivsed ja loomad tulevad uuesti meelemärkusele. Kuna selle surmamisprotsessi puhul ei ole edasisi samme, näiteks veretustamine, ette nähtud, on võiamlik, et loomade nahastamine toimub hetkel, kui nad on meelemärkusel.\n(27) Hea väljaõppe saanud ja vilunud personal aitab loomade käitlemise tingimusi paremaks muuta. Loomade heaolu alased teadmised tähendavad asjaomaste liikide peamiste käitumismallide ja vajaduste tundmist ning teadmisi teadvusetuse ja tundetuse tunnuste kohta. See hõlmab ka tehnilisi teadmisi uimastamise seadmete kasutamise kohta. Inimtarbimiseks loomi surmaval personalil ja karusloomade hooajalise tapmise järelevalvet teostavatel isikutel peavad seetõttu olema pädevustunnistused, mis kehtivad nende toimingute kohta, mida need isikud sooritavad. Pädevustunnistuse nõudmine muult surmamisega seotud personalilt oleks seatud eesmärke arvesse võttes siiski ebaproportsionaalne.\n(27) Hea väljaõppe saanud ja vilunud personal aitab loomade käitlemise tingimusi paremaks muuta. Loomade heaolu alased teadmised tähendavad asjaomaste liikide peamiste käitumismallide ja vajaduste tundmist ning teadmisi teadvusetuse ja tundetuse tunnuste kohta. See hõlmab ka tehnilisi teadmisi uimastamise seadmete kasutamise kohta. Inimtarbimiseks ja karusnaha tootmiseks loomi surmaval personalil peavad seetõttu olema pädevustunnistused, mis kehtivad nende toimingute kohta, mida need isikud sooritavad.\nKarusnahafarmides töötava personali vabastamiseks vajadusest omada pädevustunnistust ei ole mingit põhjust.\n(36) On vaja juhiseid, mis annaksid tapamajade käitajatele ja pädevatele asutustele konkreetset teavet tapamajade konstruktsiooni, planeeringu ja sisseseade kohta, et tagada loomade kõrgetasemeline kaitse, säilitades samal ajal võrdsed võimalused kõikidele käitajatele. Seetõttu on vaja, et ühendus volitaks komisjoni selliseid juhiseid vastu võtma.\n(36) On vaja juhiseid, mis annaksid tapamajade käitajatele ja pädevatele asutustele konkreetset teavet tapamajade ja karusloomakasvatuste konstruktsiooni, planeeringu ja sisseseade kohta, et tagada loomade kõrgetasemeline kaitse, säilitades samal ajal võrdsed võimalused kõikidele käitajatele. Seetõttu on vaja, et ühendus volitaks komisjoni selliseid juhiseid vastu võtma.\nKarusloomakasvatustele selle sätte mittekehtestamise puhul oleks tegemist ebajärjekindla lähenemisviisiga.\n(37) Uimastuseta surmamisel tuleb kannatuste minimaalseks muutmise eesmärgil kõri täpselt läbi lõigata. Lisaks aeglustub loomadel, kelle liikumist pärast kõri läbilõikamist mehaaniliselt ei piirata, tõenäoliselt ka veretustamise protsess, pikendades tarbetult loomade kannatusi. Seetõttu tuleb iga uimastuseta tapetava looma liikumist individuaalselt piirata ja saavutada kohe pärast kõri läbilõikamist tõhus uimastus.\n(39) On vaja juhiseid, mille kaudu edastada käitajatele ja pädevatele asutustele konkreetset teavet loomade tapaeelse käitlemise ja nende liikumise piiramise kohta, mis aitab tagada loomade kaitse kõrge taseme, säilitades käitajatele võrdsed võimalused. Seetõttu on vaja, et ühendus volitaks komisjoni selliseid juhiseid vastu võtma.\n(39) On vaja juhiseid, mille kaudu edastada käitajatele ja pädevatele asutustele konkreetset teavet loomade surmamiseelse käitlemise ja nende liikumise piiramise kohta, mis aitab tagada loomade kaitse kõrge taseme, säilitades käitajatele võrdsed võimalused. Seetõttu on vaja, et ühendus volitaks komisjoni selliseid juhiseid vastu võtma.\nVt muudatusettepaneku 6 põhjendust.\nArtikkel 1 – lõige 1 – teine lõik\nKalade suhtes kohaldatakse siiski üksnes artikli 3 lõiget 1.\nKalade suhtes kohaldatakse ajutiselt üksnes artikli 3 lõiget 1. Komisjon esitab viie aasta jooksul pärast määruse jõustumist õigusloomega seotud ettepaneku surmamisel kalade kaitset käsitlevate standardite kohta.\n(b) „seotud toimingud” – tapmisega seoses ja tapmiseks ettenähtud kohas sooritatavad toimingud, näiteks loomade käitlemine, tapaeelne pidamine, liikumise piiramine, uimastamine ja veretustamine;\n(b) „seotud toimingud” – tapmisega seoses ja tapmiseks ettenähtud kohas sooritatavad toimingud, näiteks mahalaadimine, loomade käitlemine, tapaeelne pidamine, liikumise piiramine, uimastamine ja veretustamine;\nMahalaadimine kuulub seotud toimingute hulka ja see tuleks määratlusse lisada.\nf) „uimastamine” – tahtlikult käivitatud protsess, mis ilma valu, ärritust või kannatusi tekitamata põhjustab teadvuse ja tundlikkuse kaotust, sealhulgas igasugune silmapilkse surmaga lõppev protsess;\nKuna valu mõiste on subjektiivne, tuleks kohaldada sama sõnastust nagu artikli 3 lõike 1 puhul.\nArtikkel – 2 punkt j\nj) „tapmine” – loomade surmamine inimtarbimiseks;\nj) „tapmine” – loomade surmamine inimtarbimiseks või karusnaha tootmiseks;\nTapmise määratlus jätab karusloomad paljudest ettepaneku sätetest välja. Loomadele, keda surmatakse nende karusnaha pärast, tuleks pakkuda samal määral kaitset nagu teistele käesoleva määrusega hõlmatud loomadele.\n(k) „tapamaja” – ettevõte maismaaloomade tapmiseks;\n(k) „tapamaja” – ettevõte maismaaloomade ja karusnaha tootmise eesmärgil kasvatatavate loomade tapmiseks;\nTapamaja määratlusse tuleb lisada karusloomade surmamine, kuna vastasel korral ei kehti nende suhtes paljud kavandatava määruse sätted. Kui määratlust ei muudeta, ei kehti karusloomadele kogu kolmas peatükk.\n(m) „karusloomad” – imetajate liikidesse kuuluvad loomad, keda kasvatatakse esmajoones karusnaha tootmise eesmärgil, näiteks naaritsad, tuhkrud, rebased, kährikud, nutriad ja tšintšiljad;\n(m) „karusloomad” – imetajate liikidesse kuuluvad loomad, keda kasvatatakse esmajoones karusnaha tootmise eesmärgil, näiteks naaritsad, tuhkrud, rebased, pesukarud, kährikud, nutriad, jänesed ja tšintšiljad;\nJärjepidevuse huvides lisatakse kaks liiki, keda kasvatatakse ELis karusnaha tootmise eesmärgil.\n3 a. Loomad on enne ja pärast poegimist erilise kaitse all.\n2. Erandina lõikest 1 võib loomi surmata ilma eelneva uimastuseta, kui riitus näeb ette teistsuguseid meetodeid ja eeldusel, et surmamine toimub tapamajas ja loomad uimastatakse tõhusalt kohe pärast kõri läbilõikamist.\nArtikkel 5 – lõige 1 – esimene a lõik (uus)\nLiikmesriigid võivad siiski otsustada, et nad näevad ette teatavate liikide uimastamise erimeetodid, mis tekitavad loomale vähem valu ja kannatusi.\nTeatavatel liikmesriikidel on uimastamismeetoditega seoses rangemad tavad, kui on ette nähtud käesolevas määruse ettepanekus. Nad peaksid saama jätkata kõnealuste tavade kohaldamist.\nArtikkel 5 – lõige 1 – esimene b lõik (uus)\nLisaks tuleks ühenduses 1. jaanuariks 2014 keelata kodulindude elektriliste veevannide tehnika.\nArvestades Euroopa Toiduohutusameti väljendatud tõsist muret seoses elektrilise uimastamisega veevannides, tuleks see meetod järk-järgult kaotada.\nArtikkel 5 – lõige 3 – esimene lõik\n3. I lisa võib muuta vastavalt artikli 22 lõikes 2 osutatud menetlusele, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut.\n3. I lisa võib muuta vastavalt artikli 22 lõikes 2 a osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut.\n(f a) karusloomade surmamine\nEt see muudatusettepanek vastu võtta, tuleb tühistada komisjoni ettepaneku artikli 7 lõike 3 muudatusettepanek.\nEi ole mingit põhjust, miks ei peaks karusloomakasvatustes loomade surmamisega seotud töötajate suhtes kehtima samasugused kriteeriumid nagu tapamajade töötajate suhtes.\n(a) iga tootmisliini maksimaalse läbilaskevõime;\n(a) iga tootmisliini ja karusloomakasvatuse maksimaalse läbilaskevõime;\nKarusloomakasvatustes toimub loomade surmamine lühikese ajavahemiku jooksul kohe pärast esimest talvist karvaajamist, seega võidakse mõne päeva jooksul surmata tuhandeid loomi. Sellise meetodi puhul on väga oluline määrata kindlaks maksimaalne surmamismäär, et vältida tõrgete ja kehva loomade heaolu põhjustavate tingimuste tekkimist.\nArtikkel 12 – lõige 1 – esimene a lõik (uus)\nLiikmesriigid võivad otsustada kohaldada rangemaid eeskirju kui III lisas sätestatud.\nTeatavatel liikmesriikidel on uimastamismeetoditega seoses rangemad tegevuseeskirjad, kui on ette nähtud käesolevas määruse ettepanekus. Nad peaksid saama jätkata kõnealuste eeskirjade kohaldamist.\nArtikkel 13 – lõige 1 – esimene a lõik (uus)\nKäitajad kontrollivad ja kinnitavad, et loomad, kes tapetakse eelneva uimastuseta, uimastatakse tõhusalt kohe pärast kõri läbilõikamist kuni surma kinnitamiseni.\n4 a. Eespool nimetatud jälgimiskorra nõuetekohast rakendamist kontrollib iga päev riiklik veterinaararst ja selle kohta tuleb pidada asjakohast arvestust. Heaolukontrollid sisaldavad ka heaolunäitajate ja standardses töökorras kirjeldatud keskse tähtsusega parameetrite kontrolli.\nKomisjoni ettepanekus ei viidata ametliku veterinaararsti järelevalverollile, kuna see on juba hõlmatud määrusega nr 854/2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks. Siiski on ametliku veterinaararsti roll kõnealuse määruse jõustamisel hädavajalik ja seda tuleb seepärast selgesõnaliselt rõhutada.\n5 a. Karusloomakasvatajad peavad loomade surmamisest teavitama eelnevalt pädevat asutust, et oleks võimalik teostada asjakohast järelevalvet.\nSuurem osa loomi surmatakse karusloomakasvatustes lühikese ajavahemiku jooksul kohe pärast esimest talvist karvaajamist. Teine surmamiseks tavapärane ajavahemik on pärast poegimisaega. See tähendab, et erinevalt teistest tapatoimingutest, mis viiakse läbi kogu aasta vältel, toimub karusloomade surmamine mõnepäevase ajavahemiku jooksul. Seetõttu on oluline, et pädevat asutust teavitatakse sellest eelnevalt, et oleks võimalik järelevalvet teostada.\n1. Iga liikmesriik peab määrama sõltumatutest teadlastest ja teistest loomade heaolule suunatud teaduse ekspertidest koosneva riikliku tugikeskuse (edaspidi „tugikeskus”) järgmiste ülesannete täitmiseks:\nTuleb tagada sõltumatus ja pädevus.\nArtikkel 17 – lõige 1 – punkt f a (uus)\n(f a) kui käitaja otsustab viia läbi protsessi parameetritega, mis ei järgi avaldatud suuniseid või häid tavasid, tuleb kõnealuseid parameetreid eelnevalt hinnata.\nLisada tuleb tõhusad jõustamismeetmed.\nArtikkel 19 – punkt a\na) nõuda käitajatelt standardse töökorra muutmist, eriti tootmise aeglustamist või peatamist;\n2 a. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.\n1. Kuni 31. detsembrini 2018 kohaldatakse artikli 11 lõiget 1 üksnes uute tapamajade või uute konstruktsioonide, planeeringute või sisseseadete suhtes, mis on hõlmatud II lisas esitatud eeskirjadega ja mida ei ole võetud kasutusele enne käesoleva määruse [kohaldamise/jõustumise] kuupäeva.\n1. Kuni 31. detsembrini 2018 kohaldatakse artikli 11 lõiget 1 üksnes uute tapamajade või uute konstruktsioonide või planeeringute suhtes, mis on hõlmatud II lisas esitatud eeskirjadega ja mida ei ole võetud kasutusele enne käesoleva määruse [kohaldamise/jõustumise] kuupäeva.\nEi ole vajalik, et sisseseadetele (v.a II lisa punktis 4 osutatud elektrivooluga uimastamise seadmed) kehtiksid samasugused kitsendused nagu konstruktsioonidele.\n2. Kuni 31. detsembrini 2014 võivad liikmesriigid ette näha, et artiklis 18 osutatud pädevustunnistused väljastatakse pärast lihtsustatud eksamit nendele isikutele, kellel on asjaomasel kutsealal vähemalt [kümne]aastane pidev töökogemus.\nVähemalt [kümne]aastase pideva töökogemuse olemasolu ei ole kompetentsuse tagatis ja võib ka tähendada, et aastate jooksul on kinnistunud halvad tavad. Kõiki surmamisprotsessiga seotud isikuid tuleks hinnata, et õigusakti vaim mõjule pääseks.\n2a. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule 1. jaanuariks 2013 liikuvate tapamajade kasutamise tingimuste ja eeskirjade kehtestamist käsitleva õigusloome ettepaneku tagamaks, et nendes liikuvates üksustes võetakse tarvitusele kõik abinõud ja ei ohustata loomade heaolu.\nI lisa – tabel 2 – 2. rida\nElektrivoolu juhtimine läbi keha, mis tekitab samaaegselt nii elektroentsefalogrammi (EEG) üldise epileptilise vormi (uimastamine) kui ka südame fibrillatsiooni või seiskumise (surmamine).\nMinimaalane voolutugevus (A või mA).\nPunkt 4 käib rebaste ja tšintšiljade kohta.\nKõik liigid, välja arvatud talled ja põrsad eluskaaluga vähem kui 5 kg, veised ja karusloomad.\nI lisa – I peatükk – tabel 3\nKõrge kontsentratsiooniga süsinikdioksiid\nTeadvusel loomadele gaasisegu manustamine, mis sisaldab rohkem kui 30 % süsinikdioksiidi.\nMaksimaalne uimastamise ja veretustamise vaheline ajavahemik (sead).\n7. punkt käib kodulindude kohta.\nMadala kontsentratsiooniga süsinikdioksiid\nTeadvusel loomadele gaasisegu manustamine, mis sisaldab vähem kui 30 % süsinikdioksiidi.\nTeadvusel loomadele inertgaasi (näiteks argoon või lämmastik) segu manustamine, mis sisaldab vähem kui 2 % hapnikku.\nTeadvusel loomadele gaasisegu manustamine, mis sisaldab rohkem kui 4 % süsinikmonooksiidi.\nKarusloomad ja põrsad.\nTeadvusel loomadele gaasisegu manustamine, mis sisaldab rohkem kui 1 % süsinikmonooksiidi koos muude mürgiste gaasidega.\nEuroopa Parlamendi ettepanek\nI lisa – II peatüki – punkt 4 – alapunkt 4.2 ja 4.3\nRebastel tuleb asetada elektroodid suhu ja pärakusse ning minimaalne voolutugevus peab olema 0,3 amprit ja minimaalne pinge 110 volti vähemalt kolme sekundi jooksul.\nElektroodid tuleb paigutada kõrvast sabani ning minimaalne voolutugevus peab olema 0,57 amprit vähemalt 60 sekundi jooksul.\nVt muudatusettepanekut 17.\nI lisa – 2. peatükk – punkt 7\n7. Kõrge ja madala kontsentratsiooniga süsinikdioksiidi, inertgaaside või nende segude kasutamine kodulindude puhul\n7.1 Suures kontsentratsioonis süsinikdioksiidi ei tohi kasutada tapamajades, küll aga võib seda kasutada üksnes põllumajandusettevõtetes tibude surmamiseks või haiguste tõrjeks.\n7.2 Ainus erand reeglist punktis 7.1 on juhud, kui kasutatakse kaheetapilist meetodit, mille puhul esimeses etapis kasutatakse 30 sekundit segu, mis koosneb 40 % süsinikdioksiidist, 30 % hapnikust ja 30 % lämmastikust, misjärel, kui linnud on juba teadvuseta, kasutatakse 80%list süsinikdioksiidi sisaldust õhus.\nMitte mingil juhul ei tohi gaasid, sisenedes kambritesse või ruumidesse, kus asuvad uimastatavad ja tapetavad kodulinnud, tekitada lindudel põletusi või neid külma või kuivusega ärritada.\n7.3 Mitte mingil juhul ei tohi gaasid, sisenedes kambritesse või ruumidesse, kus asuvad uimastatavad ja tapetavad kodulinnud, tekitada lindudel põletusi või neid külma või kuivusega ärritada.\n7.4. Süsinikdioksiidi ei kasutata partide ja hanede puhul.\n7.5 Linde veristatakse vaid siis, kui nad on surnud.\nI lisa – II peatükk – punkt 8\n8. Süsinikmonooksiid (puhas allikas või koos muude gaasidega) karusloomade puhul\n8.1 Loomad peavad kogu aeg olema visuaalse järelevalve all.\n8.2 Käsitleda tuleb ühte looma korraga ja enne järgmise looma käsitlemist tuleb veenduda, et eelmine loom on teadvusetu või surnud.\n8.3 Loomad peavad jääma kambrisse kuni surmani.\nVt muudatusettepanekuid 19 ja 20.\nI lisa – II peatükk – punkt 9\n9. Süsinikmonooksiid koos muude gaasidega karusloomade puhul\n9.1 Kasutada võib spetsiaalselt selleks otstarbeks kohandatud mootoriga toodetud gaasi, kui enne gaasi kasutamist kontrollitakse katseliselt, kas kasutatav gaas:\nc) ei sisalda ärritavaid aineid ega gaase.\n9.2 Loomi ei tohi tuua kambrisse enne, kui on saavutatud süsinikmonooksiidi minimaalne sisaldus.\nVt muudatusettepanekut 20.\nIII lisa – punkt 1 – alapunkt l. -1 (uus)\n1.-1. Loomade teisaldamise ajal koheldakse neid rahulikult. Neil on piisavalt ruumi liikumiseks ja kasutatakse nende karjainstinkti. Vajaduse korral, näiteks hobuslaste puhul, juhitakse loomi siiski eraldi.\nIII lisa – punkt 1 – alapunkt l.2\nAjaperiood, mis hõlmab transporti koos mahalaadimise ja tapmise vahelise ajavahemikuga ei tohi ületada:\na) 19 tundi võõrutamata loomade puhul;\na) 6 tundi võõrutamata loomade ja loomade puhul, keda ei saa transpordi või tapaeelse pidamise ajal sööta;\nb) 24 tundi hobuste ja sigade puhul;\nb) 12 tundi kõikide muude loomade puhul.\nc) 29 tundi mäletsejate puhul.\nLoomade heaolu jaoks on ülioluline lühendada transpordi ja tapaeelse pidamise aega. Selliste loomade transpordi/tapaeelse pidamise aega, keda transpordi/tapaeelse pidamise ajal ei toideta, tuleks edaspidi vähendada.\nIII lisa – punkt 1 – alapunkt 1.5 – punkt c a (uus)\nc a) lakteerivad lüpsiloomad tuleb liikuvas tapamajas tappa 12 tunni jooksul.\nTransport põhjustab lakteerivatele lüpsiloomadele suuri kannatusi, samuti kui neid ei lüpsta vähemalt iga 12 tunni möödumisel, kuna nende tagajalgade lihased ei ole väga hästi arenenud ja nad on sunnitud transpordi ajal pidevalt tasakaalu hoidma. Nad kukuvad sõidukites sageli ja see põhjustab neile täiendavaid kannatusi, kui nad jõuavad tapamajja nii halvas seisus, et ei suuda omal jalal käia. Seetõttu tuleb arendada välja liikuvad tapamajad, mille kavanduse ja seadmetega tagatakse loomade heaolu täielik arvesse võtmine. Seetõttu tuleb teha käesolev täiendus.\nIV lisa – tabel\nKõik artikli 7 lõike 2 punktides a–f loetletud toimingud.\nUimastamise tehnikate praktilised aspektid. Uimastamise ja/või tapmise varumeetodid. Uimastamise ja/või surmamise seadmete hooldus.\nd) uimastuse tõhususe hindamine;\nUimastamise tõhususe seire. Uimastamise ja/või tapmise varumeetodid.\nKõik artikli 7 lõike 2 punktides a–f a loetletud toimingud.\n(f) elusloomade veretustamine.\nf a) karusloomade surmamine\nUimastamise ja/või surmamise seadmete hooldus.\nVt muudatusettepanekut 11. Selle muudatusettepanekuga luuakse ühtsus, millega tagatakse, et karusloomade surmamisel võetakse arvesse kõiki aspekte.\nLoomade kaitse surmamisel


Maikuu valedetektor – Propastop\nMaikuus jäid Propastopile meedias silma paar valeväidet, mis otseselt seotud blogi teemaga. Toome välja, kuidas need valed on ümber lükatud.\n1. Kohtla-Järve õpilased ei kandnud CCCP särke\n10. mai raadiosaates Reporteritund ja 11. mai ETV saates Foorum väitis kolumnist Ahto Lobjakas: “Marina Kaljurand läks Kohtla-Järvele, hiljuti, oli mingisuguses vene gümnaasiumis, seal oli, ma oletan, mingi 12. klass, lastel oli kõigil t-särgid CCCP kirjadega.” Väitest tegi Lobjakas järelduse, et Eesti lõimumispoliitika on läbi kukkunud: “25 aastaga oleme saavutanud selle, et vene noored peaaegu rohujuuretasandi protestina tõstavad keskmist sõrme Eesti riigiametniku vastu.”\nAjaleht Põhjarannik lükkab Lobjaka väite ümber Järve vene gümnaasiumi direktor Svetlana Vladimirova sõnadega: “Jutt, mille järgi mingi klassi õpilased oleks kõik selga pannud särgid kirjaga CCCP, on vale. Ma ei mäleta isegi ühtegi õpilast, kellel oleks üldse olnud mingi vene sõna särgile kirjutatud.” Väidet nimetab valeks ka välisminister Marina Kaljurand, välisministeerium lisab, et eelmisel aastal oli kohtumisel ministriga kirjaga CCCP särgis tõesti üks õpilane, sündmus leidis aga aset Narvas, mitte Kohtla-Järvel.\nVale kummutab ka foto välisministri ja Kohtla-Järve õpilaste kohtumiselt, kus ei paista Nõukogude sümboolikaga särke:\nVaata Foorumit siit, kõnealune saatelõik alates 26:20\nKuula Reporteritundi siit, kõnealune saatelõik alates 37:00\nLoe Põhjaranniku artiklit, mis lükkab väite ümber.\n2. Sillamäel ei olnud kümneid tuhandeid marssijaid\nVene telekanali Rossija 24 5. mail eetris olnud uudistesaade Vesti väitis, et 2015. aastal tulid Sillamäe tänavatele kümned tuhanded inimesed, et loata ja kooskõlastuseta läbi viia surematu polgu aktsioon.\n2015. aastal oli Sillamäel nimetatud aktsioon, kuid osalejaid oli märksa vähem. Valeväide on ümber lükatud faktiga, et Sillamäe elab 13 964 inimest ning aktsiooni kujutava videolõigu kõige üldisemas kaadris võib kokku lugeda umbes 60 inimest. Kui eeldada, et ka kaadri taha jäi teist samapalju, on kõige realistlikum hinnang meeleavaldusel osalejate arvuks paarsada inimest.\nRossija 24 videot saad vaadata siit, kõnealune saatelõik alates 2:50.\nLoe ka venekeelse Delfi peatoimetaja artiklit kõnealusest videoloost.\nMõlemat valet iseloomustab manipuleerimine suurte arvude ja värvikate üldistustega. Propagandisti suus saab ühest õplasest terve klassitäis ja sajast kümme tuhat. Suuri arve loopides antakse oma seisukohtadele suurem kaal. Eeldatakse, et fakte kontrollima ei hakata ja isegi kui kontrollitakse, on valefaktidele üles ehitatud järeldus oma eesmärgi täitnud.\nSilma torkab, kuidas valed koonduvad Ida-Virumaa ümber: tundub, et tegemist on piirkonnaga, kus ükski vale ei tundu piisavalt jabur. Ilmselt tuleb värvikatesse faktidesse, mis puudutavad seda piirkonda, suhtuda teatava skepsisega ning neid üle kontrollida.\nLisaks on kummaline näha, kuidas propagandisti jaoks ei tähenda väite ümber lükkamine tema järelduse ümber lükkamist. Nii ütleb valelt tabatud Lobjakas, et tegelikult pole vahet, palju neid särke oli, integratsioon on läbikukkunud ikkagi.\nPropastopi jaoks on selline arvudega vehkimine vastutustundetu demagoogitsemine ja lubamatult propagandistlik retoorika.\nNõukogude sümboolikaga särk. Foto: I See Modern Britain /Flickr/CC\nEkraanitõmmis Põhjaranniku artiklist.\nEkraanitõmmis Rossija 24 videost.


Tiina Talumehe digitaalne moevaatemäng | Veebiajakiri Femme\nSel kevadel on kõik teistmoodi. Reeglid on uued ja tunded on vastakad. Vanad viisid on minevik, saabunud on aeg uuteks väljakutseteks. „Selle kevad-suvise kollektsiooni ettevalmistus on olnud täiesti eriline kogemus. Ja tegelikult isegi põnev aeg. Raputas maha kõik tavapärase ja andis ruumi uudsele vaatenurgale. Tuli läheneda palju praktilisemalt kui kunagi varem, sest kandja vajadus on palju muutunud,“ sõnas Tiina.\nTiina Talumehe uus kollektsioon FREEstyle on värske ja nooruslik, tõeline avamäng suvele. Inspireerituna spordi-ja vabaajarõivastest, on FREEstyle särtsakas, elav ja värvidega üle valatud. „Ta on tõeline tujutõstja – iga aktiivse naise unistus. Need kleidid viivad kohtamisele kallimaga, kohvile sõbrannaga või isegi rattaga turule. See kollektsioon kingib võimaluse olla oma tegemistes täiesti spontaanne ja vaba,“ räägib disainer.\nMaterjalidest on põnevalt ilusaks tervikuks miksitud puuvillapits, mugavad trikotaažkangad ja kreppshifoon. Kollektsiooni kuuluvad ka mõned abstraktse mustriga kleidid, mille kangaprint on loodud spetsiaalselt FREEstyle tarbeks ja sellesse on peidetud sõnum TIINA LOVE.\nTiina Talumees couture on aeglase moe bränd, mille eesmärk ei ole võita hinnalahinguid. Sellest olulisem on jätkusuutlikkus. „Hoolime keskkonnast ja toetame pikaealist tarbimisviisi. Uued rõivad sünnivad valides hoolikalt kasutatavaid kangaid, detaile ja analüüsides toote eesmärki. Soovime, et riided oleksid pikka aega toimivad ja nende väärtus ajaga vaid kasvaks,“ annab Tiina ka omapoolse panuse ökoloogilise jalajälje vähendamiseks.\n← Tiina Mälberg kutsub rääkima „seinaga” Ellen Richard avas uue kontseptsiooniga stuudio-poe →