Laidoner Soome tule all - undefined - Eesti Ekspress\nLaidoner Soome tule all\nTuntud Pätsi-kriitik Martti Turtola avaldas uurimuse ka kindral Johan Laidonerist. Soome ajaloolase hinnang Laidonerile on niisama hävitav.\nOli saatuslik september 1939. Venelased surusid Eestile peale baaside lepingut. Ajada selg sirgu või alluda nõudmistele, üks tuli valida. "Laidoneril poleks tarvitsenud teha muud kui marssida kahe ustava relvastatud ohvitseriga vabariigi presidendi juurde ja teatada Pätsile, et ta peab tagasi astuma ja loovutama kõrgema võimu ülemjuhatajale. Päts oleks allkirjastanud valmis kirjutatud tagasiastumisavalduse. Laidoner oleks pidanud raadiokõne, kus oleks teatatud, et president Päts astus tervislikel põhjustel tagasi ja loovutas kõrgema võimu kindralile. Laidoner oleks võinud välja kuulutada mobilisatsiooni ja Moskva läbirääkimisi oleks alustatud hoopis teiselt aluselt ja lähtepositsioonilt," mõtiskleb Soome ajaloolane Martti Turtola oma uues raamatus "Kindral Johan Laidoner ja Eesti Vabariigi hukk 1939-1940". See on tema ettekujutus, kuidas pidanuks Laidoner sel keerulisel sügisel talitama. Valima Soome tee.\nMiks kõva käe poolest tuntud kindral 1939. aasta sügisel nii äkki vaguraks muutus, sellele otsibki Turtola oma Laidoneri eluloos vastust. Ta pöördub tagasi kindrali noorusaega. Laidoneri karjääri vaadeldes loob Turtola temast kuvandi kui andekast, vaprast ja - karmikäelisest ohvitserist. Just viimane joon on autorile eriti oluline.\nNoor Laidoner sai "tuleristsed" Gruusias Thbilisi lähedal paiknenud 13. Jerevani ihukaitsegrenaderide polgus - Vene armee eliitüksuses. "Ka Kaukasuses esines rahutusi, mida kõva käega lämmatati. On olemas viiteid selle kohta, et alamleitnant Laidoner osales just niisugustel karistusoperatsioonidel, mis olid karmuse poolest kuulsad," kirjutab Turtola.\nKäsitledes noore ohvitseri tegemisi aastatel 1905-06 ning heites pilgu korraks ka tulevikku, teeb Turtola enda jaoks tähtsa järelduse. "Võrreldes 1905. aasta mässu mahasurumist Laidoneri karjääris hiljem juhtunuga, võib küll uskuda, et ta oli isegi halastamatu. Ohvitserina, korrahoidja ja karistajana osutus ta tõeliselt karmiks nii Eesti vabadussõjas kui ka 1924. aasta detsembrimässu mahasurumisel ja selle järellainetuste puhul, miks mitte ka suhtumises vapsidesse 1930ndatel. Johan Laidoner oli kõva mees."\nEsimeses maailmasõjas teenis Laidoner kohe alguses vahvust ja julgust ilmutades välja Püha Georgi kuldmõõga. Eesti Vabadussõjas organiseeris ta tugeva sõjaväe, mille tulemusel algul lootusetuna näiv sõda Venemaaga võideti. Turtola nõustub ajaloolase Hannes Walteriga, kelle arvates Laidoneri strateegia oli täiesti ebatüüpiline väikeriikidele. Laidoneri meelest tuli probleeme ennetada - Eesti peab oma huvide kaitseks aktiivselt sekkuma naabermaade asjadesse. Jah, "Johan Laidoner oli kõva mees".\nVabadussõja järel sukeldus Laidoner ka ärisse. Tema nimi figureeris mitme ettevõtte juhtkonnas, ta osales kurikuulsas kullaäris, samuti oli seotud mais 1925 pankrotistunud Harju Pangaga. Nii nagu on ajaloolane Jaak Valge öelnud ja nii nagu see ka Turtola raamatus tsiteerimist leiab, oli vähemalt osa Laidoneri tegevusest ärimehena valgustkartev.\nSamal ajal, kui Laidoner oli seotud nende kahtlaste äridega, tabas Eestit detsembrimäss 1924. Nüüd astus "kõva mees" taas mängu. "Võimuhaaramiskatse suruti maha kiiresti ja otsustavalt ning ühtlasi halastamatult. See viis ka karmide karistusaktsioonideni, mille elluviimises oli Laidoneril keskne roll. Hiljem on teda arvustatud liigse valjuse ja halastamatuse pärast," kirjutab Turtola. Aga mida saanukski Laidon er kriitilises olukorras teisiti teha?\nLaidoneri elus oli kaks hetke, mil ta tegi riigi seisukohast vale otsuse. Nii võib aru saada Turtola raamatust. Kevadel 1934 haarasid Päts ja Laidoner võimu ja kehtestasid diktatuuri. Sügisel 1939 aga sõlmisid Nõukogude Liiduga baasidelepingu, loobudes Eesti sõjalisest kaitsmisest.\n"Kui aastal 1934 toimus võimuhaaramine, võib baasidelepingu sõlmimist 1939. aasta sügisel pidada riigihaaramiseks, mille sama paar õnnestunult sooritas. Mõlemal juhul on olemuslikult tähtis, et rahvalt ja rahvaesindajailt ei küsitud midagi," kirjutab Turtola. Seda viimast Laidoneri valikut on soomlastel, kes leppe asemel ryssä'dega Talvesõtta läksid, raske mõista. Ei mõista seda ka Turtola - seetõttu otsibki ta selgitust, mis sundis arukat kindralit nii arutut otsust langetama.\nJuba 1934 oli Laidonerile päevselge, et tulevikus ootab Eestit sõda vaid Nõukogude Liidu või Saksamaaga. Kindral teadis, kui kaugele Eestisse vaenlane võib ootamatu rünnaku puhul esimeste päevadega tungida. Kaitse pidi seega olema aktiivne: "Meie ei tohi loovutada vastasele ühtki jalatäit maad ilma võitluseta," ütles Laidoner.\nEestil ja Soomel oli ka üks strateegiline relv, mis hirmutas suurt idanaabrit - Soome lahe sulgemine, millega kogu punalaevastik jäänuks oma baasidesse lõksu. "Soome lahe sulg oli punalaevastiku ja Nõukogude Liidu seisukohast äärmiselt ohtlik relv väikeriikide Eesti ja Soome käes," kirjutab Turtola. Baasidelepinguga lakkas oht olemast. Miks Laidoner ei kasutanud seda läbirääkimistel ära?\nTurtola vastab: Päts ja Laidoner otsustasid Eesti saatuse ära juba ammu enne baasidelepingut. "Ilmselt vähemalt 1938-39 talvest alates sündis ja hakkas elama Pätsi ja Laidoneri meeles mõte võimalusest mingis olukorras pürgida Nõukogude Liidu sõjalise kaitse alla." Laidoner hakkas üha enam rõhutama idanaabriga "tiheda koostöö loomise vajadust". Turtola sõnul Laidoner "mõistis Saksa poolt Eestile kujutatavat ohtu".\nVeel märtsis 1939 kõneles Laidoner julgelt armee kõrgematele ohvitseridele. Ta rõhutas, et Eesti kaitsejõud ja kogu rahvas peavad otsustavalt kaitsma maa iseseisvust ja vabadust. Kes nii ei mõtle, sel pole kohta Eesti Vabariigis. Eesti rahvas ja riik ei teeks kunagi nii nagu Tšehhoslovakkia. Poolteist aastat hiljem läks just nii. "Laidoner ise ja Eesti poliitiline juhtkond rahustasid okupatsiooni alates suvel 1940 rahvast just nendesamade sõnadega nagu Tšehhoslovakkia juhtkond 1939: olge rahulikud, minge kooli ja tööle nagu varemgi, ja püsigu armee passiivsena," kirjutab Turtola.\nOmeti oli Laidoneril olemas tõhus kaitseidee, mille järgi riigi kaitsevõimet ei moodusta üksnes armee, vaid kogu rahvas. Ja et vaenlase arvuline ülekaal pole määrav. "Meie oma kindel tahe on meie parim kaitsejõud. Arv ei ole kunagi ainuüksi otsustaja," ütles Laidoner.\nNii jõuabki Turtola järeldusele, et "Eesti kaitsevõime oli kevadel 1939 riigikaitse vajadusi arvestades piisav. Laidoner ei sulgenud silmi puuduste ees, aga ükski neist polnuks mingil juhul takistanud edukat kaitset. Kui puudusi oligi, korvanuks need eestlaste võitlusvaim ja kõrge moraal."\nMiks läks Soome venelastega Talvesõtta, Eesti aga alistus ühegi pauguta? Rahva vabaduse ja iseseisvuse kaitsmine oli soomlastele tähtsam kui "arukas" käitumine, loeme Turtola raam atust. Niisiis tegi Eesti "aruka" valiku. Laidoner ei marssinud Kadriorgu Pätsilt võimu üle võtma. Temast ei saanud Eesti Talvesõja suurt sangarit.\nAugusti lõpul 1939 sai Eesti juhtkond teada Molotovi-Ribbentropi salaprotokollide sisust. Laidoner ei kuulutanud selle peale mobilisatsiooni välja, ent mitte argusest. "Päts ja Laidoner ei tahtnud mobiliseerida, kuna Eesti pürgis lepingu poole, liidusuhetesse Nõukogude Liiduga," selgitab Turtola. Kuu aega hiljem ütles Laidoner, et Eesti võib vastu panna "võib-olla mõni kuu või kauem". Turtola lisab, et Mannerheim arvas samal sügisel, et Soome peab vastu kolm nädalat. "Ometi ta ei kahelnud hetkegi alustamast lootusetuna näivat kaitsevõitlust."\n28. septembril 1939 oli kirves langenud. "Laidoner ei andnud nüüd ega hiljemgi juhtnööre ega käske, kuidas toimida Nõukogude Liidu võimaliku ohu korral. Otsus oli tehtud ja selle järgi Nõukogude Liit oli Eesti liitlane ja Eesti Nõukogude Liidu ustav liitlane. Sellesse pilti ei mahtunud liitlaste vaheline võitlus," kirjutab Turtola.\nSuve hakul 1940 sai selgeks Eesti olukorra lootusetus. 16. juunil esitati Eestile ultimaatum. Laidoner soovitas mitte minna sõtta ja lahendada asi rahulikul teel. Nii tehtigi ja järgmisel päeval voorisid üle Narva silla Eestisse uued Vene üksused. Neid "tervitama" saadetud Laidoner tõdes tagasiteel: "Eestiga on kõik läbi."\n22. juunil 1940 vabastati Laidoner ametitest. Ta tõmbus tagasi oma Viimsi koju, kus ta juba juulis arreteeriti ja Venemaale viidi. Laidoner suri 13. märtsil 1953, nädal hiljem kui Stalin.\nTurtola hinnang Laidonerile on karm. Tema sõnul murdis Laidoner Eesti riigile antud sõdurivande, nagu Päts murdis presidendivande. Võrreldes Pätsi Vidkun Quislingiga, küsib Turtola: "On siis Laidoner sugulane Antiik-Kreeka Efialtesega, kes juhatas 480 eKr pärslastest ründajad Termopüülide kitsust Leonidase juhtimisel kaitsvate kreeklaste selja taha?"\nNiisugune on Turtola lugu Laidonerist. Kaugeltki pole see lõplik tõde, vaid teada-tuntud faktide üks võimalik tõlgendus. Aga ta on tänuväärselt avanud ukse poleemikale, mida on nii kaua oodatud.\n- Eesti sõjaväelane ja poliitik.\n- Sündis 12. veebruaril 1884 Viiratsi vallas, Viljandimaal.\n- Astus 1901 vabatahtlikuna Vene sõjaväkke ja teenis Leedus\n- 1905 lõpetas Vilno sõjakooli nooremleitnandina.\n- 1912 lõpetas Nikolai Kindralstaabi Akadeemia Sankt-Peterburgis.\n- 2. detsembril 1917 kutsuti Johan Laidoner Eesti Sõjavägede Ülemkomitee poolt Eestisse formeeritava Esimese Eesti diviisi ülemaks.\n- Juhtis Eesti rahvuslikke vägesid kuni 19. veebruarini 1918, mil oli sunnitud enamlaste survel lahkuma.\n- Vabadussõja algul tuli Soome kaudu Eestisse, kus nimetati 14. detsembril operatiivstaabi ülemaks.\n- 23. detsembrist 1918 Sõjavägede ülemjuhataja.\n- 26. märtsil 1920 lahkus omal soovil ülemjuhataja kohustest ning ülendati kindralleitnandiks.\n- Pärast küüditamist 1940 suri 13. märtsil 1953 Vladimiri vanglas Venemaal.\n- Oli abielus Maria Skarbek-Kruszewskaga.


10-ndate aastate 10 parimat novellikogu - Film\nhalvimad filmid 2018\nelu joonel (2015)\n10-ndate aastate 10 parimat novellikogu\nKõrvalEmily Todd VanDerWerff 25.11.2009 00:01 Kommentaarid (103)\nKõik 00ndate tegevused ei olnud romaanides ja mitteilukirjanduslikes raamatutes, nii et siin on valik kümnendi parimatest lühivormikogudest.\npastoraalne George Saunders (2000)\nGeorge Saundersi proosa on haruldane: see on osavalt naljakas, samas kui inimloomust sügavalt tajutav. Tema pastoraal kogub rida ebamäärasesse tulevikku jäävaid lugusid, mis võivad ilmuda aastate pärast või homme - kohas, kus tarbimine ja ärikultuur moodustavad peaaegu kogu inimestevahelise suhtluse. See võib olla omamoodi lohisev või võib see olla viimane ebaõnnestunud pööre Orwelli hirmuäratamisele, kuid kuidagi muutub see Saundersi käes lõbusaks, enne kui hakkab meeleheiteks. Saunders näeb maailmalõppu selles, kuidas meid on ületanud korporatiivsus, mis hiilib nagu kudzu, ja tema lood pakuvad lootust ainult selles osas, et nende peategelased jäävad igasuguse tõenäosusega kuidagi inimesteks ja suudavad selle üle nalja teha.\nParim lugu: Pealkiri jutustab kaks inimest loomaaias, kus nad peavad käituma nagu koopainimesed.\nRöstsai Charles Stross (2002)\nViimase kümnendi jooksul on Charles Strossist saanud mõne aja pärast võib-olla parim uus kõva ulme kirjutaja: ta tasakaalustab kindlakäelise arusaamise sellistest kaugeleulatuvatest ideedest nagu ainsus ja nanotehnoloogia andega leida äratuntavaid inimesi. need ebakindlad tulevikud. Röstsai , mis kogub kogu Strossi lühikirjandust kuni avaldamisaastani, sisaldab mõningaid veidrusi, sealhulgas post-apokalüptilist lugu, mille hüppepunktiks on Y2K, kuid valdav enamus lugudest sisaldab Strossi ainulaadset võimet jäädvustada tulekiviga teravad inimesed võimaluste ja ohtudega täidetud universumi kallakul. Kui Röstsai apelleerib, proovige tema magnum opust, romaani Klaashoone .\nParim lugu: Strossile meeldivad lood, kus salaagendid võtavad üleloomuliku. Külmem sõda sulandab kuidagi külma sõja spycrafti Lovecraftiga, et tekitada ebatõenäoline müra.\nUudised ja suveniirid , John Crowley (2004)\nAlates avaldamisest Väike suur rohkem kui 25 aastat tagasi on John Crowley kujundanud endale maine kui fantaseerijale, kes on keelest nii kiindunud, et tema lugude fantaasia hiilib sõnade, mitte haldjate või päkapikkude kaudu. Tema lühikirjandus, mida esmakordselt sellesse massituruväljaandesse koguti, kipub olema konkreetsem ja see teeb kurikuulsalt raske autori jaoks suurepärase hüppepunkti. Tema keeleoskus ja ilusad fraasipöörded on kogumikus täielikult tõendatud, kuid lühijuttude vorm sunnib teda sagedamini asja juurde jõudma, nagu…\nParim lugu: Suur ajatöö. See romaan võib lihtsalt olla Crowley parim teos, mis ühendab tema valusa kadunud utoopiatunde geniaalse ajas rändava jutustusega.\nJookse minema , Alice Munro (2004)\nAlice Munro kui maailma parima kirjaniku jaoks oleks lihtne argumenteerida. Kindlasti on ta praegu novellivormi parim praktik: ta loob pisikesi proosakive, mis löövad silmatorkavaid naisi absoluutsetel selguse ja kriisi hetkedel. Kuigi kõik tema 00 -ndate aastate kogud (sealhulgas uued Liiga palju õnne ) sisaldavad rikkalikke hüvesid, Jookse minema jääb tema suureks hitiks ja crossover -eduks. Munro kaldub keskenduma lugudele, kus väliselt ei juhtu palju, kuid tundemaailm möllab ikka ja jälle ja Jookse minema , delikaatselt väljendatud sisemise apokalüpsisega, on tema kõige kättesaadavam teos.\nParim lugu: Ausalt öeldes on raske ühte valida (eriti kuna paljud on omavahel seotud), kuid nimilugu on üks parimaid lahkuminekulugusid üldse.\nMaagia algajatele , Kelly Link (2005)\nNagu Munro, on ka Kelly Link lummatud ideest, et inimesed tegelevad tänapäeva elu juhtivate väiksemate õnnetustega. Erinevalt Munrast filtreerib Link need ideed läbi fantastilise objektiivi, visates fantaasia- ja ulmeelemendid eredalt kujutatud sügavalt veidrasse eeslinna. Mõned Linki parimad lood hõlmavad David Lynchi filmi vaatamise efekte ja nagu Lynch, saab ka Link aru, et veidrusel on mõju ainult siis, kui sellel on ka emotsionaalne konks või konkreetne meeleolu. Vaadake näiteks nimilugu, kus poiss üritab vanemate lahutusega toime tulla, sukeldudes telesaatesse, mis jõuab aeglaselt tema tegelikku ellu - see lugu annab aimu, kuidas Link kasutab žanritroppe reaalse silumiseks elu ettearvamatused.\nParim lugu: Haldja käekott on silmatorkavalt laastav kujutis naisest, kelle poiss -sõber on kadunud.\nHaprad asjad , Neil Gaiman (2006)\nParim, mida Neil Gaiman talle pakub, on tema imeline kujutlusvõime, mis on võimeline pöörama peaaegu iga fantaasia või muinasjutulise klišee kõrva ja leidma selles uue tõeväljenduse. Gaimani paremik ühendab selle uskumatu kujutlusvõime lüürilise proosaga, mis meenutab rahvajutte, mis teda nii ilmselgelt mõjutasid. Halvim kipub ideedest ideedesse segamini minema, kuni see ei saa hingata. Nagu kõik muu, mida ta toodab, Haprad asjad on pisut ebaühtlane, kuid kõige tähelepanuväärsem on see, kui palju Gaimani vaimu see haarab. Kui teile ei meeldi üks lugu, on kindlasti neli teist, kes sirutavad teid ja haaravad teid.\nParim lugu: Susani probleem võtab osa The Chronicles Of Narnia kõige problemaatilisemast elemendist ja mõtleb välja kaasaegse kaitse ning kogu fantaasiažanri ümbermõtestamise.\nSuperkangelaste videvik , Deborah Eisenberg (2006)\nDeborah Eisenberg jääb kirjandusringkondades enamasti kultusfiguuriks, mis on liiga halb, sest ta on midagi ameeriklanna Alice Munro sarnast, kes on võimeline looma pisikesi lugusid, mis tunduvad lugemisel monumentaalsed. Pealkirja lugu sisse Superkangelaste videvik on kõige tähelepanuväärsem selle poolest, et see on parim otsene kirjanduslik vastus Ameerika kirjaniku 9. septembri 11. septembrile: See on katse jäädvustada midagi vabakäigulisest koomilisest hirmust ähvardava surma ees, mis haaras riiki 2002. aasta pikal talvel . Samal ajal, Videvik jäädvustab teisi kriisielu kaugetes kohtades, eriti…\nParim lugu: Window, mis kujutab seda, kuidas noor naine kaotab järk -järgult igasuguse enesetunde, kui on haaratud õudusunenäost.\nShakespeare'i köök , Lore Segal (2007)\nÜks novellikogumike viimase aja silmapaistvamaid liikumisi on olnud omavahel seotud novellide raamatute loomine, seda parem on lugejaid romaani lugema panna. (Vt näiteks Elizabeth Strouti Pulitzeri võitjat Olive Kitteridge .) Lore Segal’s Shakespeare'i köök tegelikult see ülesanne peaaegu õnnestub. Kuigi kõik lood on iseenesest äratuntavalt lood, on tegelased nii erksad ja sündmused nii omavahel seotud, et lugejad saavad täiuslikuma ettekujutuse nii tegelastest (hunnik snoblikke intellektuaale) kui ka seadetest (kõrgema klassi Connecticut) kui tavaliselt sellise töö puhul.\nParim lugu: Reverse Bug seab Segali sageli tühjad tegelased suure kurjuse küsimusele, mis võib põhjustada rahva genotsiidi. Algne versioon võitis O. Henry auhinna.\n20. sajandi kummitused , Joe Hill (2007)\nJoe Hilli lugusid on kõige lihtsam liigitada õudusteks, sest neis on kummitusi, mõrvarid ja tapmiseks painutatud ikke, kuid tema töö eristab tema pühendumus näidata, kuidas kohutavad asjad, mida tema tegelased kokku puutuvad, on veel üks neetud asi tegelema. Hilli esimene novellikogu, 20. sajandi kummitused , on tähelepanuväärne oma laia laiuse poolest: see rändab romantilisest fantaasiast (popkunst) kuni kõhutunde tekitava õuduseni (parim uus õudus) kuni ulmelise täisealise loo (vabatahtlik sidumine). Teel täidab Hill inimesi, keda asjaolud sunnivad oma meeleheitele vastu astuma.\nParim lugu: Bobby Conroy tuleb surnust tagasi on Hilli võimsaim lugu, kasutades filmi filmimise tausta. Dawn Of The Dead konstrueerida lugu sellest, kuidas kõik tahavad kordaminekut.


Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liidu kujutismärgi AUREA BIOLABS taotlus– Euroopa Liidu varasem sõnamärk AUREA – Suhteline keeldumispõhjus – Segiajamise tõenäosus – Kaupade sarnasus – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b – Apellatsioonikoja otsuse parandamine – Määruse 2017/1001 artikkel 102\nKohtuasjades T‑724/18 ja T‑184/19,\nAurea Biolabs Pte Ltd, asukoht Kochi (India), esindajad: B. Brandreth, QC ja solicitor L. Oommen,\nEuroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), esindajad: K. Kompari, H. O’Neill ja V. Ruzek,\nAvizel SA, asukoht Luxembourg (Luksemburg), esindajad: advokaadid C. De Keersmaeker ja W.-J. Cosemans,\nmille ese on kohtuasjas T‑724/18 hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 11. septembri 2018. aasta otsuse (asi R 814/2018-2) peale, mis käsitleb Avizeli ja Aurea Biolabsi vahelist vastulausemenetlust, ning kohtuasjas T‑184/19 hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 29. jaanuari 2019. aasta otsuse (asi R 814/2018-2 (CORR)) peale, millega parandati 11. septembri 2018. aasta otsust,\nkoosseisus: president S. Gervasoni (ettekandja), kohtunikud R. Frendo ja J. Martín y Pérez de Nanclares,\narvestades 7. detsembril 2018 (kohtuasi T‑724/18) ja 27. märtsil 2019 (kohtuasi T‑184/19) Üldkohtu kantseleisse saabunud hagiavaldusi,\narvestades EUIPO esitatud vastuvõetamatuse vastuväidet kohtuasjas T‑184/19, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 28. mail 2019,\narvestades 28. juunil 2019 Üldkohtu kantseleisse saabunud kirjalikke seisukohti vastuvõetamatuse vastuväite kohta,\narvestades 11. juuli 2019 aasta kohtumäärust liita vastuvõetamatuse vastuväide kohtuasja T‑184/19 sisulise läbivaatamisega,\narvestades 18. märtsil 2019 (kohtuasi T‑724/18) ja 24. septembril 2019 (kohtuasi T‑184/19) Üldkohtu kantseleisse saabunud EUIPO vastuseid,\narvestades 14. märtsil 2019 (kohtuasi T‑724/18) ja 3. juunil 2019 (kohtuasi T‑184/19) Üldkohtu kantseleisse saabunud menetlusse astuja seisukohti,\narvestades 12. novembri 2019. aasta kohtumäärust, millega kohtuasjad T‑724/18 ja T‑184/19 liideti menetluse suulise osa huvides,\narvestades 22. jaanuaril 2020 toimunud kohtuistungil esitatut, kus pooled esitasid seisukohad kohtuasjade T‑724/18 ja T‑184/19 võimaliku liitmise kohta kohtuotsuse huvides,\n1 Hageja Aurea Biolabs Pte Ltd esitas 19. septembril 2016 Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametile (EUIPO) vastavalt nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1), muudetud redaktsioonis (asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määrusega (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2017, L 154, lk 1)) ELi kaubamärgi registreerimise taotluse.\n3 Kaubad, mille jaoks registreerimist taotleti, kuuluvad 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassi 5 ning vastavad kirjeldustele: „toidulisandid; dieet- ja toitelisandid; dieeti täiustavad joogid; toidulisanditega rikastatud dieetjoogid; toite- ja dieetlisandid, teisisõnu, dieet- või toitelisanditena kasutatavad funktsionaalsed toidud; vitamiini- ja mineraallisandid“.\n4 Menetlusse astuja Avizel SA esitas 30. jaanuaril 2017 määruse nr 207/2009 artikli 41 (nüüd määruse 2017/1001 artikkel 46) alusel vastulause taotletud kaubamärgi registreerimisele eespool punktis 3 nimetatud kaupade jaoks.\n5 Vastulause põhines varasemal ELi sõnamärgil AUREA, mis on registreeritud 12. märtsil 2015 numbri 13493432 all.\n6 Varasem kaubamärk on registreeritud klassidesse 3 ja 5 kuuluvate kaupade jaoks, mis vastavad neis klassides järgmisele kirjeldusele:\n– klass 3: „seebid; eeterlikud õlid; kosmeetikavahendid, va. parfüümid ja tualettveed; juukseveed“;\n– klass 5: „meditsiiniline koldkreem; imikute kreemid (ravimid); kehakreemid (ravimid); meditsiinilised kätekreemid; ravitoimelised näokreemid; ravitoimega huulekreemid; jalakreemid (ravitoimega); ravikreemid nahale; ravitoimelised kreemid naha kaitsmiseks; meditsiinilised nahahoolduskreemid“.\n8 Vastulausete osakond rahuldas 6. märtsil 2018 vastulause põhjendusel, et esineb segiajamise tõenäosus, ja lükkas registreerimistaotluse tagasi.\n9 Hageja esitas 3. mail 2018 EUIPO‑le määruse 2017/1001 artiklite 66–71 alusel vastulausete osakonna otsuse peale kaebuse.\n10 EUIPO teine apellatsioonikoda jättis 11. septembri 2018. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus“) kaebuse rahuldamata. Apellatsioonikoda leidis nimelt, et segiajamise tõenäosuse hindamise seisukohalt asjakohane territoorium on Euroopa Liidu territoorium ning et asjaomane avalikkus koosneb osalt meedikutest ja osalt laiast avalikkusest kui lõpptarbijatest, kelle tähelepanelikkus on kõrgendatud (vaidlustatud otsuse punktid 17–24). Seejärel märkis apellatsioonikoda, et vastandatud kaubamärkidega hõlmatud klassi 5 kuuluvad kaubad on vähemalt vähesel määral sarnased, ning järeldas sellest, et puudub vajadus hinnata registreerimistaotluses nimetatud kaupade ja varasema kaubamärgiga hõlmatud klassi 3 kuuluvate kaupade võimalikku sarnasust (vaidlustatud otsuse punktid 25–38). Tähiseid võrreldes tuvastas apellatsioonikoda vähemalt keskmise visuaalse sarnasuse, vähemalt keskmise või isegi suure foneetilise sarnasuse ja asjaomase avalikkuse ühe osa seisukohalt vähese kontseptuaalse sarnasuse (vaidlustatud otsuse punktid 39–78). Segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise käigus tuletas ta muu hulgas esiteks meelde, et sellise hindamise seisukohalt asjakohaste tegurite vastastikust sõltuvust käsitleva kohtupraktika kohaselt peab identsete kaupade puhul segiajamise tõenäosuse vältimiseks olema tähiste erinevus suur, ning teiseks märkis ta, et kõnealused kaubad on identsed (vaidlustatud otsuse punkt 80). Apellatsioonikoda jõudis igakülgse hindamise tulemusel järeldusele, et nõustub vastulausete osakonna seisukohaga, et kõnealusel juhul esineb segiajamise tõenäosus (vaidlustatud otsuse punkt 92).\n11 Teine apellatsioonikoda tegi 29. jaanuari 2019. aasta otsusega (edaspidi „parandusotsus“), milles viitas „EUTMIRi eeskirjale 53“, vaidlustatud otsusesse paranduse, millega kustutati selle otsuse punkt 80.\n– tühistada kohtuasjas T‑724/18 vaidlustatud otsus ja kohtuasjas T‑184/19 parandusotsus;\n– mõista kohtukulud kohtuasjades T‑724/18 ja T‑184/19 välja EUIPO‑lt ja kohtuasjas T‑724/18 ka menetlusse astujalt.\n– jätta hagi kohtuasjas T‑724/18 põhjendamatuse tõttu rahuldamata;\n– jätta hagi kohtuasjas T‑184/19 vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata ja teise võimalusena põhjendamatuse tõttu rahuldamata;\n– mõista kohtukulud kohtuasjades T‑724/18 ja T‑184/19 välja hagejalt.\n14 Menetlusse astuja palub Üldkohtul:\n– jätta hagid kohtuasjades T‑724/18 ja T‑184/19 rahuldamata;\n– mõista nimetatud kohtuasjadega seotud kohtukulud välja hagejalt.\n15 Kuna parandusotsusega kustutati vaidlustatud otsuse see punkt, milles esitatud kaalutlused vaidlustati kohtuasjas T‑724/18 esitatud hagiavalduses, siis tuleb kõigepealt kontrollida kohtuasjas T‑184/19 hagetud parandusotsuse õiguspärasust.\nHagi kohtuasjas T‑184/19\n16 Kohtuasjas T‑184/19 esitatud hagis esitab hageja parandusotsuse tühistamise nõude põhjendamiseks kolm väidet. Esiteks väidab ta, et parandusotsus põhineb valel õiguslikul alusel, millena on märgitud „EUTMIRi eeskiri 53“. Teiseks leiab ta, et arvestades kohaldatavas õigusnormis, st määruse 2017/1001 artiklis 102 ette nähtud tingimusi, ei saa kõnealust viga parandada. Kolmandaks on apellatsioonikoda rikkunud tema õigust olla ära kuulatud, kuna ei andnud talle võimalust esitada oma seisukohta ei kohaldatava sätte ega kavandatava paranduse kohta.\n17 Tuleb tõepoolest tõdeda, et parandusotsuse vormilise alusena on märgitud „EUTMIRi eeskiri 53“ (parandusotsuse punkt 5). Kuna üksnes komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT 1995, L 303, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189), sisaldab eeskirja 53, siis tuleb asuda seisukohale, mida möönis ka EUIPO kostja vastuses, et parandusotsus põhineb määruse nr 2868/95 eeskirjal 53, olgugi et lühend „EUTMIR“ ei vasta viimati nimetatud määrusele.\n18 Nagu hageja õigesti väidab, ei kehti määruse nr 2868/95 eeskiri 53 enam alates 1. oktoobrist 2017. Alates sellest kuupäevast reguleerib EUIPO otsuste parandamist määruse 2017/1001 artikkel 102.\n19 Otsuse parandamisele kohaldatakse sellegipoolest sätet, mis kehtis parandusotsuse tegemise kuupäeval (vt selle kohta seoses ühe tühistamisotsusega 21. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Repower vs. EUIPO – repowermap.org (REPOWER), T‑727/16, EU:T:2018:88, punktid 19–29; vt samuti analoogia alusel Üldkohtu kodukorras sätestatud parandamise kohta 21. juuli 2015. aasta kohtumäärus Tomana jt vs. nõukogu ja komisjon, T‑190/12 REC, ei avaldata, EU:T:2015:572, punktid 3 ja 4), see tähendab käesoleval juhul määruse 2017/1001 artiklit 102, mis kehtis parandusotsuse vastuvõtmise ajal, 29. jaanuaril 2019. Nimelt tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et õigusakti õiguslikuks aluseks olev säte, mis annab liidu institutsioonile pädevuse õigusakti vastuvõtmiseks, peab olema õigusakti vastuvõtmise ajal jõus ja menetlusnormid on üldjuhul kohaldatavad alates jõustumisest (vt 29. märtsi 2011. aasta kohtuotsus ThyssenKrupp Nirosta vs. komisjon, C‑352/09 P, EU:C:2011:191, punkt 88 ja seal viidatud kohtupraktika).\n20 See viga, millele hageja esimese väite raames põhjendatult viitas ja mida EUIPO ka oma vastuses tunnistas, ei saa siiski kaasa tuua parandusotsuse tühistamist siis, kui asjaomasel juhul on täidetud määruse 2017/1001 artiklis 102 seatud tingimused, mille kohaselt võib apellatsioonikoja otsust parandada. Nimelt toob eksimus õigusliku aluse valikul kaasa asjaomase akti tühistamise üksnes juhul, kui nimetatud eksimus võib mõjutada selle sisu (vt 18. oktoobri 2011. aasta otsus kohtuasjas Reisenthel vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Dynamic Promotion (säilituskastid ja korvid), T‑53/10, EU:T:2011:601, punkt 41 ja seal viidatud kohtupraktika).\n21 Täpsemalt leiab hageja oma teises väites, et käesoleval juhul ei ole täidetud määruse 2017/1001 artiklis 102 EUIPO otsuste parandamiseks seatud tingimused. Ta väidab nimelt, et see säte ei ole kohaldatav „ilmsetele vigadele“, mille tõttu kõnealusel juhul tehti parandusotsus (selle otsuse punktid 5 ja 6), ning et selliseid vigu on silmas peetud üksnes määruse 2017/1001 artiklis 103, mis reguleerib EUIPO otsuste tühistamist.\n22 Määruse 2017/1001 artiklite 102 ja 103 sõnastusest nähtub tõepoolest, et üksnes artiklis 103 on viidatud „ilmsetele vigadele“, kusjuures artiklis 102 on praegu mainitud ainult „ilmseid eksimusi“.\n23 Määruse 2017/1001 artikli 102 „Vigade ja ilmsete eksimuste parandamine“ lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:\n„1. Amet parandab omal algatusel või poole taotlusel mis tahes keelevead, ümberkirjutamisvead ja ilmsed eksimused oma otsustes ning tehnilised vead, mille amet on teinud ELi kaubamärgi registreerimisel või registreeringu avaldamisel.“\n24 Määruse 2017/1001 artikli 103 lõikes 1 „Otsuste tühistamine“ on sätestatud:\n„1. Kui amet on teinud registrisse kande või võtnud vastu otsuse, mis sisaldab ilmset ametile omistatavat viga, tagab ta kande kustutamise või otsuse tühistamise.\n25 Olgu täpsustatud, et EUIPO otsuste parandamist ja tühistamist reguleerivates sätete varem kehtinud redaktsioonides oli viidatud vastavalt „ilmselgetele eksimustele“ (määruse nr 2868/95 eeskiri 53) ja „ilmsetele menetluslikele vigadele“ (määruse nr 207/2009 artikkel 80).\n26 Viimati nimetatud sätteid tõlgendavast kohtupraktikast tuleneb, et arvestades pädeva asutuse lõpliku otsuse resolutsiooni siduvuse olulisust ja õiguskindluse põhimõtte järgimiseks tuleb eeskirja, mis võimaldab erandjuhul teha sellesse otsusesse hiljem muudatusi kas parandamise või tühistamise teel, tõlgendada kitsalt ja seega peab see piirduma ilmsete vigadega (vt selle kohta 9. septembri 2011. aasta kohtuotsus dm-drogerie markt vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Distribuciones Mylar (dm), T‑36/09, EU:T:2011:449, punktid 73, 76 ja 78, ning üksnes paranduste osas 14. detsembri 2006. aasta kohtuotsus Gagliardi vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Norma Lebensmittelfilialbetrieb (MANŪ MANU MANU), T‑392/04, ei avaldata, EU:T:2006:400, punkt 55).\n27 Eespool punktis 26 viidatud kohtupraktikast tuleneb siiski, et vigade liigid, mis võivad kaasa tuua parandamise või tühistamise on parandamismenetluses ja tühistamismenetluses erinevad.\n28 Nimelt ei too parandamismenetlus kaasa parandatava otsuse tühistamist, vaid selle tulemus on üksnes selles sisalduvate vigade parandamine parandusotsusega. Tühistamismenetluses on seevastu tegemist viga sisaldava otsuse tühistamisega ja see toob kaasa asja suunamise menetlusetappi, mis oli EUIPOs käimas enne selle otsuse tegemist, parandamata viga, mis tühistamisotsusega tuvastati.\n29 Parandused on niisiis piiratud ilmsete vormivigadega, mis ei mõjuta tehtud otsuse ulatust ega sisu, vaid üksnes selle vormi (14. detsembri 2006. aasta kohtuotsus MANŪ MANU, T‑392/04, ei avaldata, EU:T:2006:400, punkt 55). Tegemist on vigadega, mis on nii ilmsed, et ei oleks olnud mõeldav ükski muu sõnastus kui see, mis tuleneb parandusest (vt selle kohta 9. septembri 2011. aasta kohtuotsus dm, T‑36/09, EU:T:2011:449, punktid 73 ja 75), ja mis ei anna alust viga sisaldava otsuse kehtetuks tunnistamiseks või tühistamiseks (vt selle kohta 15. märtsi 2011. aasta kohtuotsus Ifemy’s vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Dada & Co Kids (Dada & Co. kids), T‑50/09, EU:T:2011:90, punkt 32) ja poolte ära kuulamiseks.\n30 Seevastu tuleb tühistamisotsus teha vigade puhul, mis ei võimalda jätta jõusse asjaomase otsuse resolutsiooni ilma uue analüüsita, mille hiljem viib läbi selle otsuse teinud talitus. Siia hulka kuuluvad vead, mis mõjutavad menetluskulude jaotamist (vt selle kohta 1. juuli 2009. aasta otsus kohtuasjas Okalux vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Messe Düsseldorf (OKATECH), T‑419/07, EU:T:2009:238, punktid 33 ja 40), õigust olla ära kuulatud (vt selle kohta ja analoogia alusel 18. oktoobri 2011. aasta kohtuotsus säilituskastid ja korvid, T‑53/10, EU:T:2011:601, punktid 37 ja 39) või ka põhjendamiskohustust (vt selle kohta 31. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Repower vs. EUIPO, C‑281/18 P, EU:C:2019:916, punkt 34).\n31 Parandamise ja tühistamise erinevust, mida on täpsustatud varem kohaldatud õigusnormide kehtivusajal välja kujundatud kohtupraktikas, millele on viidatud eespool punktides 29 ja 30, ei sea kahtluse alla muudatused, mis on viidud sisse käesolevas asjas asjakohaste sätete sõnastusse.\n32 Nagu EUIPO kohtuistungil kinnitas, on parandamist õigustavate vigade ja tühistamist nõudvate vigade eristuse säilitamine ja väljendi „ilmselged eksimused“ asendamine väljendiga „ilmsed eksimused“ määruse 2017/1001 artiklis 102 selgitatav just nimelt vajadusega säilitada määruse 2017/1001 artiklis 103 silmas peetud vigade eristamine, mis on nüüd „ilmsed vead“, mitte enam „ilmsed menetluslikud vead“. Kuna määruse 2017/1001 artikli 102 mitmes keeleversioonis kasutatud sõnad (muu hulgas inglise keeles oversights, saksa keeles Versehen, itaalia keeles sviste või hispaania keeles equivocaciones), viitavad „eksimustele“ ja laiemalt „vigadele“, võib EUIPO siiski jätkata teatud vigade parandamist määruse 2017/1001 artikli 102 alusel, kasutamata määruse 2017/1001 artiklis 103 ette nähtud tühistamismenetlust. Vigade kohta, mida võib määruse 2017/1001 artikli 102 alusel parandada, nähtub seda uut sätet tõlgendatavast kohtupraktikast (vt selle kohta 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus ZPC Flis vs. EUIPO – Aldi Einkauf (FLIS Happy Moreno choco), T‑708/18, ei avaldata, EU:T:2019:762, punktid 38–41, ja 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus ZPC Flis vs. EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco), T‑498/18, EU:T:2019:763, punktid 37–40), et parandamine on jätkuvalt välistatud vigade puhul, mis mõjutavad tehtud otsuse sisu, näiteks vead, mis puudutavad varasema kaubamärgiga hõlmatud kaupade loetelu, mis nõuavad segiajamise tõenäosuse uuesti hindamist.\n33 Sellest järeldub, et otsuses tuvastatud vea saab määruse 2017/1001 artikli 102 alusel parandada juhul, kui tegemist on otsusesse, mis muus osas on arusaadav ja üheselt mõistetav, sobimatu elemendiga, see tähendab, et on ilmne, et viga on tingitud eksimusest või vääratusest, mis tuleb ilmselgelt parandada nii, et see sobib silmas peetud tähendusse, mis on nii ilmne, et ei oleks olnud mõeldav ükski muu sõnastus kui see, mis tuleneb parandusest.\n34 Käesoleval juhul seisnes parandus vaidlustatud otsuse punkti 80 kustutamises EUIPO esitatud põhjusel, et see punkt oli ilmselgelt ebatäpne. Selles punktis oli ekslikult korratud, mida apellatsioonikoda oli märkinud vaidlustatud otsuse eelnevas lõigus. On ilmne, nagu nähtub vaidlustatud otsuse punktidest 31–36, et apellatsioonikoda leidis, et kõnealused kaubad on üksnes sarnased ja seda vaid vähesel määral, mistõttu vaidlustatud otsuse punktis 80 esitatud järeldus, et need kaubad on identsed, tulenes ilmsest hooletusveast.\n35 Selles osas tuleb asuda eeltoodut arvestades (vt eespool punktid 32 ja 33) seisukohale, et asjaolu, et käesolevas asjas ei seisnenud parandamine mitte väljajäänud punkti lisamises, vaid vaidlustatud otsuse ühe punkti kustutamises, ei võimalda iseenesest järeldada, et see parandus tehti määruse 2017/1001 artiklit 102 rikkudes.\n36 Lisaks tuleb märkida, et vastuolu, mis esineb ühelt poolt asjaomaste kaupade sarnasusele antud hinnangu, milles tuvastati, et kaubad on sarnased vaid vähesel määral (vaidlustatud otsuse punktid 6, 31, 36 ja 38), ja teiselt poolt segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise käigus selle kordamise vahel, et nende kaupade võrdlemise tulemus põhines identsuse tuvastamisel (vaidlustatud otsuse punkt 80), saab mõista ainult selles tähenduses ja see vastuolu lahendati selle kordamise kustutamisega.\n37 Nimelt nähtub vaidlustatud otsuse kustutatud punkti viimasest lausest, eelkõige sõnadest „vaidlustatud kaupade suhtes on otsustatud“ selgelt, et selle punkti eesmärk oli meelde tuletada, mida märgiti varem läbi viidud võrdleva hindamise käigus. Sellest järeldub seoses varasema hinnangu tulemuse kordamisega segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise raames, mis eeldab erinevate tegurite, sh kaupade sarnasuse arvessevõtmist (14. detsembri 2006. aasta kohtuotsus Mast-Jägermeister vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Licorera Zacapaneca (VENADO raamiga jt), T‑81/03, T‑82/03 ja T‑103/03, EU:T:2006:397, punkt 74; vt analoogia alusel ka 29. septembri 1998. aasta kohtuotsus Canon, C‑39/97, EU:C:1998:442, punkt 17), et see kordus pidi tingimata olema kooskõlas esitatud hinnanguga ja tooma seega välja asjaomaste kaupade vähemalt vähese sarnasuse nende identsuse asemel. Sellist viga sai seega ilmselgelt parandada üksnes apellatsioonikoja poolt tegelikult antud hinnangu, et kaubad on sarnased, tähendusse ning seda ei saanud parandada tähendusse, et tuvastati nii nende kaupade sarnasus kui ka identsus (vt selle kohta 9. septembri 2011. aasta kohtuotsus dm, T‑36/09, EU:T:2011:449, punkt 75).\n38 Selle vea ilmsust kinnitab ka asjaolu, et apellatsioonikoda ei kohaldanud järgnevates punktides, mis käsitlevad segiajamise tõenäosuse igakülgset hindamist, identsete kaupade segiajamise tõenäosuse hindamist käsitlevat kohtupraktikat, mida samuti oli meelde tuletatud vaidlustatud otsuse punktis 80. Sellest annab tunnistust see, et apellatsioonikoda mainib vaidlustatud otsuse punktis 91, et asjaomased kaubad täiendavad üksteist, vastavalt tema poolt vaidlustatud otsuse punktides 31–38 ja eelkõige selle punktides 32 ja 33 läbi viidud asjaomaste kaupade sarnasuse hindamisele.\n39 Seega oli vaidlustatud otsuse punkti 80 kustutamine ilmselgelt vajalik, mistõttu võib selle kvalifitseerida vea nõuetekohaseks parandamiseks määruse 2017/1001 artikli 102 alusel.\n40 Lisaks tuleneb sellest, et apellatsioonikojale ei saa ette heita, et ta ei kuulanud hagejat enne parandusotsuse vastuvõtmist ära, nagu hageja toob esile oma kolmandas väites. Erinevalt määruse 2017/1001 artiklist 103, mis käsitleb tühistamismenetlust ja näeb ette, et pooled kuulatakse ära enne tühistamisotsuse tegemist, ei nõua nimelt sama määruse artikkel 102, et apellatsioonikoja menetluse pooled kuulataks enne paranduse tegemist ära. Lisaks olgu märgitud, et kuna määruse 2017/1001 erisätted näevad ette juhud, mil pooled tuleb ära kuulata, ei ole käesoleval juhul kohaldatav nimetatud määruse artikli 94 lõike 1 teine lause, mis kehtestab Euroopa Liidu kaubamärgiõiguse raames kaitseõiguste kaitse üldpõhimõtte. See on nii seda enam, et kõnealuses asjas nõuetekohaselt tehtud parandus ei muutnud vaidlustatud otsuse sisu (vt eespool punktid 29 ja 32) ning seega ei olnud põhjust hagejat enne ära kuulata.\n41 Samal põhjusel, et vaidlustatud otsuse sisule mõju ei olnud, tuleb tagasi lükata ka väide, et otsuse materiaalõigusliku sisu muutmine pärast otsuse peale hagi esitamist riivas õiglust.\n42 Kõigest eeltoodust tuleneb, et miski ei võimalda asuda seisukohale, et parandamisotsuse sisu võis mõjutada väär viide „EUTMIRi eeskirjale 53“, selle asemel, et oleks viidatud määruse 2017/1001 artiklile 102. Neil asjaoludel ei oleks nimetatud vea tõttu asjaomase otsuse tühistamisel olnud mingit kasulikku mõju, kui apellatsioonikoja poolt pärast kõnealust tühistamist tehtud otsus oleks võetud vastu samadel tingimustel ja seda põhjendatud samade asjaoludega nagu tühistatud otsust.\n43 Seetõttu tuleb järeldada, et apellatsioonikoja viga kohaldatava õigusliku aluse valikul ei õigusta parandusotsuse tühistamist. Kohtuasjas T‑184/19 esitatud hagi tuleb seega põhjendamatuse tõttu rahuldamata jätta, ilma et oleks vaja teha otsust EUIPO esitatud vastuväite kohta, et hagi on vastuvõetamatu.\nHagi kohtuasjas T‑724/18\n44 Kohtuasjas T‑724/18 esitatud hagiavalduses esitab hageja vaidlustatud otsuse tühistamise nõude põhjendamiseks ühe väite määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumise kohta.\n45 Kuna parandusotsuse tühistamise nõue on jäetud rahuldamata (vt eespool punkt 43), tuleb uurida kas vaidlustatud otsus parandatud kujul on õiguspärane. Järelikult tuleb selle ainsa väite toetuseks esitatud etteheide vaidlustatud otsuse punkti 80 peale, mis tühistati parandusotsusega, igal juhul tagasi lükata, ilma et oleks vaja hinnata selle põhjendatust.\n46 Määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b kohaselt ei registreerita varasema kaubamärgi omaniku vastuseisu korral taotletud kaubamärki, kui identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga ning identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga kaitstud kaupade või teenustega on tõenäoline, et territooriumil, kus varasem kaubamärk on kaitstud, võib avalikkus need omavahel segi ajada. Lisaks tuleb vastavalt määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 2 punkti a alapunktile i varasemate kaubamärkide all mõista neid ELi kaubamärke, mille registreerimistaotluse kuupäev on taotletava ELi kaubamärgi registreerimistaotluse kuupäevast varasem.\n47 Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale on segiajamine tõenäoline, kui avalikkus võib arvata, et kõnealused kaubad või teenused pärinevad samalt ettevõtjalt või omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt. Vastavalt samale kohtupraktikale tuleb segiajamise tõenäosust hinnata igakülgselt, lähtudes sellest, kuidas asjaomane avalikkus kõnealuseid tähiseid ning kaupu või teenuseid tajub, arvestades kõiki asjakohaseid tegureid, iseäranis tähiste sarnasuse ja nendega tähistatavate kaupade või teenuste sarnasuse vastastikust sõltuvust (vt 9. juuli 2003. aasta kohtuotsus Laboratorios RTB vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T‑162/01, EU:T:2003:199, punktid 30–33 ja seal viidatud kohtupraktika).\n48 Määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b kohaldamise seisukohast eeldab segiajamise tõenäosus nii vastandatud kaubamärkide identsust või sarnasust kui ka nendega tähistatud kaupade või teenuste identsust või sarnasust. Tegemist on kumulatiivsete tingimustega (vt 22. jaanuari 2009. aasta kohtuotsus Commercy vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – easyGroup IP Licensing (easyHotel), T‑316/07, EU:T:2009:14, punkt 42 ja seal viidatud kohtupraktika).\n49 Segiajamise tõenäosuse igakülgsel hindamisel on otsustav tähendus sellel, kuidas asjaomase kauba- või teenusekategooria keskmine tarbija kaubamärke tajub (vt 12. juuni 2007. aasta kohtuotsus Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Shaker, C‑334/05 P, EU:C:2007:333, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika).\n50 Käesoleval juhul ei ole hageja vaidlustanud apellatsioonikoja järeldust, et asjaomane avalikkus koosneb meedikutest ja patsientidest kui lõpptarbijatest, kelle tähelepanelikkus on kõrgendatud (vaidlustatud otsuse punktid 19–21). Selle kaalutlusega tuleb nõustuda, arvestades eelkõige asjaomaste kaupade laadi (vt selle kohta 15. detsembri 2009. aasta kohtuotsus Trubion Pharmaceuticals vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Merck (TRUBION), T‑412/08, ei avaldata, EU:T:2009:507, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika).\n51 Samuti ei ole hageja vaidlustanud apellatsioonikoja määratlust, et kõnelusel juhul on segiajamise tõenäosuse hindamisel asjakohane territoorium (vaidlustatud otsuse punktid 20–24) liidu territoorium, kusjuures tuleb silmas pidada, et on piisav, kui suhteline keeldumispõhjus esineb liidu ühes osas (vt selle kohta 14. detsembri 2006. aasta kohtuotsus VENADO raamiga jt, T‑81/03, T‑82/03 ja T‑103/03, EU:T:2006:397, punkt 76 ja seal viidatud kohtupraktika).\n52 Hageja on vaidlustanud hoopis apellatsioonikoja hinnangu vastandatud kaubamärkidega hõlmatud kaupade sarnasuse kohta.\n53 Selles osas tuleb meenutada, et apellatsioonikoda leidis kaupade võrdlust käsitlevas vaidlustatud otsuse osas (nimetatud otsuse punktid 25–38), et vastandatud kaubamärkidega hõlmatud klassi 5 kuuluvad kaubad on vähemalt vähesel määral sarnased (vaidlustatud otsuse punktid 31, 36 ja 38). Ta lähtus asjaolust, et asjaomaste kaupade sihtotstarve on sama, et neid kaupu ostetakse sageli apteegist ning et need võivad üksteist täiendada. Täpsemalt tõi ta esile, et asjaomastel kaupadel on sarnane otstarve parandada kehakuju või välimust või igal juhul hoida keha terve (vaidlustatud otsuse punktid 32–34). Apellatsioonikoda rõhutas lisaks, et asjaomaste kaupade manustamisviiside või näidustuste erinevustest ei piisa nende kaupade mis tahes sarnasuse välistamiseks (vaidlustatud otsuse punkt 35).\n54 Kõigepealt tuleb meelde tuletada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb asjaomaste kaupade või teenuste sarnasuse hindamisel võtta arvesse kõiki nendevahelisi seoseid iseloomustavaid asjakohaseid tegureid. Nimetatud tegurite hulgas on eeskätt kaupade olemus, otstarve, kasutusviis ning see, kas need on konkureerivad või üksteist täiendavad kaubad. Samuti võib arvesse võtta muid tegureid, näiteks asjaomaste kaupade turustuskanaleid (vt 11. juuli 2007. aasta kohtuotsus El Corte Inglés vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños), T‑443/05, EU:T:2007:219, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika).\n55 Käesoleval juhul lähtus apellatsioonikoda vastandatud kaubamärkidega hõlmatud kaupade sarnasuse puhul sisuliselt kolmest tegurist: esiteks nende ühine otstarve parandada kehakuju või välimust või igal juhul hoida keha terve, teiseks see, et need kaubad täiendavad üksteist ja kolmandaks asjaolu, et sageli ostetakse neid apteegist.\n56 Hageja ei vaidle vastu viimati nimetatud sarnasustegurile, mis puudutab turustuskanaleid. Ta ei nõustu aga kahe ülejäänud sarnasusteguriga, mida kohaldati, hinnates nende kaupade olemust ja üldist otstarvet koosmõjus turustuskanalite teguriga, et kirjeldada asjaomaste kaupade sarnasust, võttes muu hulgas arvesse nende kaupade olemuse, näidustuste ja manustamisviisi erinevusi.\n57 Hageja heidab seega esiteks apellatsioonikojale ette, et viimane andis liiga suure tähtsuse asjaomaste kaupade otstarbele, mida ta pealegi hindas ekslikult liiga kõrgel abstraktsiooniastmel.\n58 Selles osas tuleb kõigepealt märkida, et hageja ei vaidlusta iseenesest asjaolu, et taotletud kaubamärgiga hõlmatud toidu-, dieet-, toite- ja vitamiinilisanditel ja ning varasema kaubamärgiga tähistatud meditsiinilistel kreemidel on sama otstarve parandada kehakuju või välimust või igal juhul hoida keha terve (vaidlustatud otsuse punkt 32).\n59 Järgmiseks tuleb tõdeda, et inimese tervisehäirete ravi, mis on eespool punktis 58 nimetatud otstarbest kitsam otstarve, on peetud sellega üheks ja samaks eesmärgiks või otstarbeks, mida võib klassi 5 kuuluvate kaupade sarnasuse hindamisel õiguspäraselt arvesse võtta (vt selle kohta 17. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas Armour Pharmaceutical vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Teva Pharmaceutical Industries (GALZIN), T‑483/04, EU:T:2006:323, punkt 70, ja 2. detsembri 2014. aasta kohtuotsus Boehringer Ingelheim Pharma vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Nepentes Pharma (Momarid), T‑75/13, ei avaldata, EU:T:2014:1017, punktid 58 ja 59).\n60 Võib lisada, et isegi kui eeldada, et käesoleval juhul on kohaldatav kohtupraktika, mis käsitleb ravimite eripära ja nende ravinäidustuses esitatud konkreetse otstarbe arvessevõtmise otsustavat tähtsust, millele viitas ka apellatsioonikoda (vaidlustatud otsuse punkt 28), olgugi et hageja väidab, et taotletud kaubamärgiga hõlmatud kaubad ei ole ravimid, ei õnnestu tal kummutada järeldust, et vaidlusalused kaubad on vähemalt vähesel määral sarnased, kuivõrd teised sarnasuse tegurid on olemas.\n61 Sellest kohtupraktikast tuleneb küll, et hindamaks nõuetekohaselt ravimite – mis kujutavad endast väga laia kaubakategooriat, mis hõlmab erinevad kaupu – sarnasust, tuleb arvesse võtta ravimi konkreetset eesmärki ja otstarvet, mis on esitatud selle ravinäidustuses (vt selle kohta 15. detsembri 2010. aasta otsus kohtuasjas Novartis vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN), T‑331/09, EU:T:2010:520, punktid 35–37 ja seal viidatud kohtupraktika).\n62 Kaupade sarnasuse tuvastamist ei takista siiski ravinäidustuse või kaupade konkreetse otstarbe erinevus ning põhjendatult võib järeldada, et esineb vähemalt vähene sarnasus, kui teised sarnasuse tegurid on olemas (vt selle kohta 17. oktoobri 2006. aasta kohtuotsus GALZIN, T‑483/04, EU:T:2006:323, punktid 70 ja 71; 11. novembri 2009. aasta kohtuotsus Bayer Healthcare vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL), T‑277/08, ei avaldata, EU:T:2009:433, punktid 44 ja 45, ning 2. detsembri 2014. aasta kohtuotsus Momarid, T‑75/13, ei avaldata, EU:T:2014:1017, punkt 66).\n63 See peab veelgi enam paika käesoleval juhul, sest apellatsioonikoda ei eksinud järeldades, et vastandatud kaubamärkidega hõlmatud kaupadel on mitut ühist konkreetset otstarvet.\n64 Nimelt tõi apellatsioonikoda kõigepealt õigesti esile, ilma et hageja oleks sellele vastu vaielnud, et on tavapärane, et beetakaroteeni sisaldavaid toidulisandeid võetakse enne päikese kätte minemist, et valmistada nahka ette, kaitsmaks seda ultraviolettkiirgusest tingitud vananemise eest ja soodustamaks tervislikku päevitumist, nagu samal eesmärgil kasutatakse päikesekreeme (vaidlustatud otsuse punkt 32). Niisiis tuvastas ta sisuliselt, et vastandatud kaubamärkidega hõlmatud kaupadel on ühine konkreetne otstarve kaitsta ja hooldada päikese käes olevat nahka.\n65 Järgmiseks märkis apellatsioonikoda, ilma et hageja oleks suutnud seda tulemuslikult kahtluse alla seada, et tarbijad ostavad varasema kaubamärgiga tähistatud teatud kreeme ja taotletud kaubamärgiga hõlmatud teatud toidulisandeid tselluliidist vabanemiseks või selle vähendamiseks (vaidlustatud otsuse punkt 32) ning et seetõttu on neil kaupadel ühine konkreetne eesmärk.\n66 Tegelikult on hageja piirdunud väitega, et ei ole õige ega ole tõendatud, et taotletava kaubamärgiga hõlmatud vitamiinilisandid võivad aidata vähendada või kõrvaldada veepeetust ning et viimane on üks peamisi tselluliidi põhjuseid. Nagu nähtub vaidlustatud otsuse sõnastusest, pidas apellatsioonikoda seda vitamiinilisandite ostmise eesmärki üldtuntud asjaoluks, mida ei ole vaja tõendada (vt selle kohta 16. veebruari 2017. aasta kohtuotsus Antrax It vs. EUIPO – Vasco Group (radiaatorite termosifoon-soojusvahetid), T‑828/14 ja T‑829/14, EU:T:2017:87, punkt 90 ja seal viidatud kohtupraktika) ning seega on hageja ülesanne see kummutada, tõendades, et apellatsioonikoda pidas seda asjaolu ekslikult üldtuntuks (vt selle kohta 7. detsembri 2012. aasta kohtuotsus A. Loacker vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Editrice Quadratum (QUADRATUM), T‑42/09, ei avaldata, EU:T:2012:658, punkt 73, ja 23. jaanuari 2014. aasta kohtuotsus Sunrider vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Nannerl (SUN FRESH), T‑221/12, ei avaldata, EU:T:2014:25, punkt 77).\n67 Käesolevas asjas ei ole hageja vastu vaielnud mitte teatud vitamiinilisandite tselluliidivastasele eesmärgile kui sellisele, vaid ta üksnes ei nõustu teaduslikult tõendatud asjaoluga, et need toidulisandid avaldavad mõju veepeetusele ja tselluliidile, ilma et ta oleks pealegi seda vastuväidet põhjendanud. Lisaks võib esile tuua, et tervise ja heaolu valdkonnale keskendunud veebisaitidel avaldatud artiklites, mis menetlusse astuja esitas oma seisukohtade lisas, soovitatakse tarvitada teatud vitamiine tselluliidi vähendamiseks ja seega kinnitavad need tõendid, et vitamiinilisandite võtmisel võib olla see eesmärk. Vastupidi sellele, mida hageja kohtuistungil märkis, ei saa neid artikleid vastuvõetamatuks tunnistada, kuna need esitati käesolevas menetluses, et tõendada EUIPO arvesse võetud üldtuntud asjaolu paikapidavust (vt selle kohta 10. novembri 2011. aasta kohtuotsus LG Electronics vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑88/11 P, ei avaldata, EU:C:2011:727, punkt 29).\n68 Lõpuks märkis apellatsioonikoda õigesti, et taotletud kaubamärgiga hõlmatud kaupade, eelkõige vitamiinilisanditega soovitakse taastada või säilitada terve välimus ning saavutada särav nahk (vaidlustatud otsuse punkt 32) ning et varasema kaubamärgiga kaitstud kreemide eesmärk on vähendada või vältida nahaärritusi ning punetust ja kasutaja välimust rikkuvaid vistrikke (vaidlustatud otsuse punkt 34), mistõttu on kõnealustel kaupadel seesama nahahoolduse ja iluga seotud eesmärk. Vastupidi sellele, mida annab mõista hageja, ei tehtud seda eesmärki puudutavat järeldust niisiis mitte üksnes varasema kaubamärgiga tähistatud kreemide kohta tehtud järelduse põhjal, vaid see tehti ka vastandatud kaubamärkidega hõlmatud kahte liiki kaupade kohta tuvastatu alusel. Lisaks olgu märgitud, et vastupidi hageja väidetele, ei pea seetõttu, et käesoleval juhul on apellatsioonikoda lisaks eespool punktis 58 viidatud üldisele otstarbele esile toonud mitu konkreetset otstarvet, olema iga asjaomane konkreetne otstarve omane kõigile taotletud kaubamärgiga hõlmatud kaupadele, et tuvastada nende kaupade ja varasema kaubamärgiga hõlmatud kaupade vähemalt vähene sarnasus. Seega ei ole tähtsust asjaolul, et kaubamärgitaotluses märgitud „toidulisanditega rikastatud dieetjoogid“ ei ole mõeldud nahaärrituse vähendamiseks.\n69 Teiseks vaidleb hageja vastu apellatsioonikoja seisukohale, et asjaomased kaubad täiendavad teineteist, väites, et ühed ei ole teiste kasutamiseks möödapääsmatult vajalikud ega olulised, ning et apellatsioonikoda omistas segiajamise tõenäosuse igakülgsel hindamisel sellele täiendavuse hinnangule ülemäärase tähtsuse (vaidlustatud otsuse punktid 33 ja 91).\n70 Kohtupraktikast tuleneb, et üksteist täiendavad kaubad on omavahel tihedalt seotud nii, et üks on teise kasutamiseks möödapääsmatult vajalik või oluline, mistõttu tarbijad võivad arvata, et mõlemaid kaupu valmistab üks ja seesama ettevõtja (1. märtsi 2005. aasta kohtuotsus Sergio Rossi vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – SISSI Rossi (SISSI ROSSI), T‑169/03, EU:T:2005:72, punkt 60, ja 22. jaanuari 2009. aasta kohtuotsus easyHotel, T‑316/07, EU:T:2009:14, punkt 57).\n71 Eespool punktis 70 nimetatud täiendavuse tegurit käsitlevast kohtupraktikast tuleneva määratluse alusel tuleb tõepoolest asuda seisukohale, et taotletava kaubamärgiga hõlmatud toidu-, toite- ja vitamiinilisandid ning varasema kaubamärgiga kaitstud kreemid ei täienda üksteist selles mõttes, et ühed on teiste kasutamiseks möödapääsmatult vajalikud või olulised.\n72 Siiski tuleneb kohtupraktikast ka, et isegi kui kaubad sellist täiendavuse taset ei saavuta, võib nende kaupade sarnasuse hindamisel arvesse võtta asjaolu, et kaupu võidakse kasutada koos, kusjuures tuleb täpsustada, et sellist koos kasutamise võimalust ei peeta asjaomaste kaupade täiendavust tõendavaks, vaid üldiselt asjaomase avalikkuse silmis sarnasustegurit väljendavaks või ka kaupade otstarvet kinnitavaks (vt selle kohta 10. septembri 2008. aasta kohtuotsus Boston Scientific vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Terumo (CAPIO), T‑325/06, ei avaldata, EU:T:2008:338, punktid 83–85), ja 15. detsembri 2009. aasta kohtuotsus TRUBION, T‑412/08, ei avaldata, EU:T:2009:507, punkt 32).\n73 Peale selle mainis apellatsioonikoda asjaomaste kaupade otstarvet puudutavate kaalutluste raames, et taotletud kaubamärgiga hõlmatud teatud vitamiinilisandid ja varasema kaubamärgiga hõlmatud päikesekreemid täiendavad üksteist (vaidlustatud otsuse punkt 32), ning seoses järeldusega asjaomaste kaupade müügi kohta apteekides tuvastas apellatsioonikoda üldiselt vastandatud kaubamärkidega tähistatud kaupade võimaliku täiendavuse (vaidlustatud otsuse punkt 33).\n74 Sellest järeldub, et vaidlustatud otsuse punktis 91 esinevat viidet „kaupade täiendavusele“ tuleb samuti mõista selles üldises tähenduses, see tähendab nii, et see on seotud muude tuvastatud sarnasusteguritega või lausa viitab teistele teguritele, mitte aga eespool punktis 70 nimetatud kitsas tähenduses. Nimelt kordab see viide üksnes segiajamise tõenäosuse hindamise kokkuvõtvas osas esitatud esialgseid hinnanguid kaupade sarnasuse kohta. Seega tuleb märkida, et olgugi et on kahetsusväärne, et apellatsioonikoda ei kasutanud selles küsimuses täpsemat terminoloogiat, ei saa talle ette heita, et ta omistas liiga suure tähtsuse täiendavuse kriteeriumile kitsas tähenduses ja et ta eksis selle kriteeriumi väära hindamise tõttu segiajamise tõenäosuse igakülgsel hindamisel.\n75 Eeltoodust tuleneb, et apellatsioonikoda võttis asjaomaste kaupade sarnasusteguritena põhjendatult arvesse nende üldist otstarvet ning mitut konkreetset otstarvet; et neid võib kasutada koos ja nende turustuskanalite identsust, kusjuures viimati nimetatud tegur on kooskõlas kohtupraktikaga (vt selle kohta 26. novembri 2015. aasta kohtuotsus – Bionecs vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Fidia farmaceutici (BIONECS), T‑262/14, ei avaldata, EU:T:2015:888, punkt 31) ja hageja ei ole sellele vastu vaielnud (vt eespool punkt 56).\n76 Kolmandaks heidab hageja apellatsioonikojale ette, et viimane tegi nende tegurite alusel järelduse, et vastandatud kaubamärkidega tähistatud kaubad on sarnased, omistades asjaomaste kaupade otstarbele liiga suure tähtsuse ja jättes piisavalt arvesse võtmata nende kaupade olemuse ja manustamisviisi erinevuse (vaidlustatud otsuse punktid 32 ja 35).\n77 Sellega seoses tuleb kõigepealt rõhutada, et kõigi nende sarnasustegurite alusel ei asunud apellatsioonikoda seisukohale, et asjaomaste kaupade sarnasus on suur või keskmine, vaid järeldas, et need on vähemalt vähesel määral sarnased.\n78 Seejärel tuleb märkida, et kohtupraktikast, mis on välja kujunenud käesolevas asjas käsitletavate asjaoludega sarnaste asjaolude põhjal, mida iseloomustab kaupade ühesugune otstarve, võimalus et neid kasutatakse koos ja identsed turustuskanalid, tuleneb, et sellistest sarnasusteguritest piisab, et tuvastada asjaomaste kaupade sarnasus (vt selle kohta 10. septembri 2008. aasta kohtuotsus CAPIO, T‑325/06, ei avaldata, EU:T:2008:338, punkt 87; 15. detsembri 2009. aasta kohtuotsus TRUBION, T‑412/08, ei avaldata, EU:T:2009:507, punkt 32, ja 28. septembri 2016. aasta kohtuotsus LLR-G 5 vs. EUIPO – Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5), T‑539/15, ei avaldata, EU:T:2016:571, punkt 32). Lisaks on sedastatud, et sellist sarnasust ei sea kahtluse alla asjaolu, et asjaomaseid kaupu manustatakse erinevalt (vt selle kohta 17. novembri 2005. aasta otsus kohtuasjas Biofarma vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Bausch & Lomb Pharmaceuticals (ALREX), T‑154/03, EU:T:2005:401, punkt 50). Täpsemalt on Üldkohus otsustanud, et kui kõne all on vaidlusaluste kaubamärkidega tähistatud kaupadega sarnased kaubad, siis juhul kui tegemist on toidulisanditega ja „ravisalvidega“, mida saab samastada meditsiiniliste kreemidega, on need kaubad sarnased, vaatamata nende erinevale kasutusviisile, kuivõrd salve pannakse vigastustele ja haavadele, kuid toidulisandid on mõeldud suu kaudu manustamiseks (vt selle kohta 11. novembri 2009. aasta kohtuotsus CITRACAL, T‑277/08, ei avaldata, EU:T:2009:433, punktid 43–45). Vastupidi sellele, mida hageja kohtuistungil väitis, ei sea käesoleva asja hindamisel selle kohtuotsuse asjakohasust kahtluse alla asjaolu, et see kohtuotsus tehti enne 19. juuni 2012. aasta kohtuotsust Chartered Institute of Patent Attorneys (C‑307/10, EU:C:2012:361) ja sellele järgnenud kohtupraktikat. Nimelt seadis Euroopa Kohus selles kohtuotsuses nõude, et kaubad ja teenused, mille jaoks kaitset taotletakse, peavad olema piisavalt selgelt ja täpselt tuvastatavad, kuid ta ei võtnud seisukohta nende kaupade või teenuste sarnasuse hindamise kriteeriumide kohta.\n79 Lõpuks tuleb lisada, et vastandatud kaubamärkidega hõlmatud kaupade olemuse väidetav erinevus, mis tuleneb sellest, et varasema kaubamärgiga tähistatud kaupu esitletakse ravivahendina, kui silmas pidada märget „raviotstarbel kasutamiseks“, samas kui taotletud kaubamärgiga hõlmatud kaubad ei ole ravimid, ei sea kahtluse alla eespool nimetatud kaalutlusi nende kaupade sarnasuse kohta. Nimelt nähtub eespool punktis 78 viidatud 10. septembri 2008. aasta kohtuotsusest CAPIO (T‑325/06, ei avaldata, EU:T:2008:338), 15. detsembri 2009. aasta kohtuotsusest TRUBION (T‑412/08, ei avaldata, EU:T:2009:507) ja 28. septembri 2016. aasta kohtuotsusest SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR‑G5 (T‑539/15, ei avaldata, EU:T:2016:571), et neis kõne all olnud kaupu peeti vaatamata nende erinevale olemusele sarnasteks. Lisaks tuleb märkida, et kuigi 11. novembri 2009. aasta kohtuotsuses CITRACAL (T‑277/08, ei avaldata, EU:T:2009:433) tuvastati küll sama laadi kaupade, st ravimite sarnasus, ei kvalifitseeritud seda „vähemalt väheseks“ sarnasuseks, kuid selline määratlus võib käesolevas kohtuasjas olla põhjendatud just asjaomaste kaupade olemuse – ravimid või mitte – erinevusega.\n80 Sellest tuleneb, et isegi kui apellatsioonikoda eksis taotletud kaubamärgiga hõlmatud kaupade ravimiteks kvalifitseerimisel ning tegi asjakohatu märkuse, et varasema kaubamärgiga tähistatud kaubad on „ikkagi rohkem ravimid“, ei sea sellised vead kahtluse alla apellatsioonikoja järeldust, et need kaubad on vähemalt vähesel määral sarnased. See on nii seda enam, et – nagu rõhutas menetlusse astuja – asjaomastele kaupadele olemuslikud teatud koostisained ja eelkõige toidu-, toite- ja vitamiinilisandite ning kreemide teatud toimeained on identsed.\n81 Kõigest eeltoodust tuleneb, et apellatsioonikoda leidis põhjendatult, et vastandatud kaubamärkidega hõlmatud kaubad on vähemalt vähesel määral sarnased.\n82 Seetõttu tegi apellatsioonikoda õige järelduse, et segiajamine on tõenäoline.\n83 Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt eeldab segiajamise tõenäosuse igakülgne hindamine arvesse võetavate tegurite teatud vastastikust sõltuvust, ja eeskätt kaubamärkide ning nendega tähistatavate kaupade või teenuste sarnasust. Nii võib tähistatavate kaupade või teenuste vähese sarnasuse kompenseerida kaubamärkide suur sarnasus ning vastupidi (29. septembri 1998. aasta kohtuotsus Canon, C‑39/97, EU:C:1998:442, punkt 17, ning 14. detsembri 2006. aasta kohtuotsus VENADO raamiga jt, T‑81/03, T‑82/03 ja T‑103/03, EU:T:2006:397, punkt 74).\n84 Kõnealusel juhul märkis apellatsioonikoda asjakohaselt, et isegi väga tähelepanelikul avalikkusel on harva võimalik erinevaid kaubamärke vahetult võrrelda, vaid ta peab usaldama neist jäänud ebatäiuslikku mälupilti (vaidlustatud otsuse punkt 82). Samuti märkis ta, ilma et hageja oleks sellele vastu vaielnud, et käesoleval juhul asjaomase avalikkuse hulka kuuluvate patsientide teadmised ei ole samaväärsed asjaomase sektori kutseala asjatundjate teadmistega (vaidlustatud otsuse punkt 83). Lisaks tuvastas apellatsioonikoda nõuetekohaselt, võttes arvesse taotletud kaubamärgi eristava sõnalise osa ja varasema kaubamärgi ainsa sõnalise osa „aurea“ kokkulangevust, muu hulgas kaubamärkide vähemalt keskmise visuaalse sarnasuse (vaidlustatud otsuse punkt 63), vähemalt keskmise või isegi suure foneetilise sarnasuse (vaidlustatud otsuse punkt 68) ja vähemalt vähese kontseptuaalse sarnasuse romaani keeli kõnelevate tarbijate jaoks, kes mõistavad, et sõna „aurea“ viitab „kullale“ või „kuldsele“ (vaidlustatud otsuse punkt 73) ning hageja ei ole neile hinnangutele pealegi vastu vaielnud. Lisaks rõhutas apellatsioonikoda põhjendatult, et asjaomane avalikkus puutub vastandatud kaubamärkidega kokku „nii visuaalselt kui foneetiliselt“, ning järeldas sellest, et segiajamise tõenäosuse igakülgsel hindamisel tuleb anda suurem kaal visuaalsele ja foneetilisele sarnasusele (vaidlustatud otsuse punktid 87–89). Lõpuks märkis ta, ilma et sellele oleks vastu vaieldud, et varasema kaubamärgi olemuslik eristusvõime on tavapärane (vaidlustatud otsuse punkt 78).\n85 Seega oli apellatsioonikojal õigus, kui ta eespool punktis 83 viidatud kohtupraktikat kohaldades leidis vaidlustatud otsuse punktides 91 ja 92, et asjaolu, et vastandatud kaubamärkidega tähistatud kaubad on vähemalt vähesel määral sarnased, tasakaalustab vastandatud tähiste vähemalt keskmine või isegi suur visuaalne sarnasus, ning järeldas sellest, et on täiesti mõeldav, et tarbijad peavad neid tähiseid vähemalt keskmise või isegi suure tõenäosusega omavahel seotuks arvates, et need tähised on samale ettevõtjale kuuluvad allkaubamärgid, ning kui ta järeldas sellest, et nende tähiste segiajamine on tõenäoline (vt selle kohta 28. septembri 2010. aasta otsus kohtuasjas Market Watch vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Ares Trading (Seroslim), T‑201/08, ei avaldata, EU:T:2010:408, punkt 49).\n86 Lisaks järeldub sellest, et isegi kui apellatsioonikoda ei oleks vaidlustatud otsust õiguspäraselt parandanud, oleks saanud tagasi lükata etteheite vaidlustatud otsuse punkti 80 kohta, mis parandusotsusega kustutati.\n87 Tuleb meenutada, et selles etteheites kritiseerib hageja apellatsioonikoda selle tõttu, et viimane eksis, kinnitades vaidlustatud otsuse punktis 80, et asjaomased kaubad on identsed, kuigi ta mitmes eelnevas punktis (vaidlustatud otsuse punktid 6, 31, 36 ja 38) oli lihtsalt tõdenud, et need kaubad on vähemalt vähesel määral sarnased. Selline oluline viga muudab hageja väitel valeks kogu segiajamise tõenäosuse hinnangu, kuna kaupade identsuse tuvastamine tähendab, et tähised peaksid segiajamise tõenäosuse vältimiseks olema väga erinevad.\n88 Isegi kui apellatsioonikoda oleks ekslikult järeldanud, et asjaomased kaubad on identsed, kuigi nende kaupade võrdlusest tulenes üksnes vähene sarnasus, ei muudaks selline väär järeldus valeks segiajamise tõenäosuse hinnangut. Nimelt tuleneb eeltoodust, et apellatsioonikoda mitte ainult ei leidnud põhjendatult, et asjaomased kaubad on vähemalt vähesel määral sarnased (vt eespool punkt 81), vaid ka see, et kaupade sarnasuse tuvastamine võimaldas tal õiguspäraselt järeldada, et kõnealusel juhul esineb segiajamise tõenäosus (vt eespool punkt 85).\n89 See etteheide, mis on esitatud määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumist käsitleva väite põhjendamiseks, tuleb seega igal juhul tagasi lükata, nagu tuleb seetõttu ka tagasi lükata hageja ainus väide.\n90 Järelikult tuleb hagi kohtuasjas T‑724/18 jätta samuti rahuldamata.\n91 Kodukorra artikli 134 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kodukorra artikli 135 lõikes 1 on ette nähtud, et kui õiglus seda nõuab, võib Üldkohus otsustada, et kaotanud pool kannab lisaks enda kohtukuludele vaid osa vastaspoole kohtukuludest või ei mõista temalt üldse kohtukulusid välja.\n92 Käesoleval juhul on hageja küll kohtuvaidluse kaotanud ning EUIPO ja menetlusse astuja on kohtukulude hüvitamist nõudnud.\n93 Sellegipoolest ei oleks hageja pidanud esitama vaidlustatud otsuse punkti 80 vastu suunatud väidet ega teisi väiteid toetavaid argumente ega esitama hagi parandusotsuse peale, kui apellatsioonikoda oleks sõnastanud vaidlustatud otsuse põhjendused selgemalt ja üksikasjalikumalt. Neil asjaoludel tuleb jätta hageja ja EUIPO kohtukulud nende endi kanda.\n94 Lisaks tuleb kodukorra artikli 138 lõike 3 alusel jätta menetlusse astuja kohtukulud tema enda kanda.\n1. Liita kohtuasjad T‑724/18 ja T‑184/19 kohtuotsuse huvides.\n3. Jätta Aurea Biolabs Pte Ltd, Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) ja Avizel SA kohtukulud nende endi kanda.\nKuulutatud avalikul kohtuistungil 28. mail 2020 Luxembourgis.


Anne Veski läheb kirikutuurile |\nAnne Veski läheb kirikutuurile\nTänavu jõulude ajal võtab Anne Veski koos Hirvo Survaga ette oma esimese jõulutuuri, esinedes detsembris Eestimaa erinevates kirikutes.\n“Iga laulja tahab aeg-ajalt midagi uut proovida. Kui Hirvo mulle ettepaneku tegi, võtsin kuu mõtlemisaega – ikkagi esimest korda selline asi. Pakkumine on huvitav, mistõttu nõustusin,” põhjenab Anne Veski ajakirjale Kroonika oma uudset ettevõtmist.\nKoos Annega on tuuril “Helisev vaikus” kammermeeskoor “Revalia” Hirvo Surva juhatamisel, tšellokvartett “C-Jam”, ooperisolist Heldur-Harry Põlda ja saksofonist Lembit Saarsalu. Veski sõnul esitab ta oma hitte jõuluvõtmes ja laulab ka mõnusaid talvelugusid, mida tema ettekandes pole varem kuuldud.\nDetsembri keskel startiv ringreis lauljatari Venemaa kontserdigraafikut segi ei löö, sest estraadilavadel on ta hõivatud aastavahetuse paiku.\nAnne VeskiC-JamHeldur-Harry PõldaHirvo SurvaLembit SaarsaluRevalia


Ajujahile esitati Pärnumaalt 16 äriideed - Uudised - Pärnu Postimees\nAjujahile esitati Pärnumaalt 16 äriideed\nEesti suurima äriideede konkursil võistleb tänavu ligemale 350 ideed.\nEesti suurimale äriideede konkursile Ajujaht esitati tänavu 341 mõtet, Pärnumaalt saadeti võistlustulle 16 ideed.\nKõige rohkem ideid esitati Harjumaalt ja Tallinnast, vastavalt 162 ja 43. Tartumaalt laekus neid 66, Lääne-Virumaalt kümme, Raplamaalt üheksa, Ida-Virumaalt ja Saaremaalt seitse, Võrumaalt kuus, Jõgevamaalt, Lääne- ja Viljandimaalt kolm, Järva- ja Valgamaalt kaks ning Põlva- ja Hiiumaalt üks.\nInfo- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) valdkonnas esitati 99 ideed, sotsiaalse ettevõtluse teemal 46 tööd, tööstuse ja disaini valdkonnas 40 ideed, turismi ja teenusmajanduse valdkonnas 23, tervise ja biomeditsiini valdkonnas 22, energeetika ja keskkonna valdkonnas 21 ja loomemajanduses seitse äriideed. 83 tööd aga liigitasid esitajad muu kategooria alla.\n341 äriideed saadeti Ajujahile möödunud aastalgi. Konkursile püriti esimest korda kõigist 15 maakonnast.\nAjujahi ellukutsuja ettevõtluse arendamise sihtasutuse ettevõtluse keskuse direktori Tanel Rebase sõnutsi näitab esitatud ideede arv Ajujahi kindlat kohta Eesti ettevõtluses.\n“Inimeste huvi ettevõtlusega alustamise vastu ei ole kuskile kadunud, Ajujahi kogutud ideede saak on selle tõestus,” ütles Rebane ja lisas, et soovib kõigile osalejatele edu ning ootab huviga, millised põnevad ideed tänavu esile kerkivad.\nVõrreldes eelmise aastaga kasvas enim sotsiaalse ettevõtluse kategoorias esitatud ideede arv, kuhu sel aastal laekus 46 äriideed. SEB Grupi innovatsioonijuhi ja žüriiliikme Mart Maasiku sõnutsi on ühiskonna mõistmine edu eeldus kõigile ettevõtjatele, kes soovivad kasvada. “Ajujahilt kasvab igal aastal välja mitu edukat sotsiaalset ettevõtet. Usun, et need meeskonnad inspireerivaid kõiki teisi ettevõtjaid laiemalt mõtlema,” lausus ta.\nElisa tegevjuht ja võistluse žüriiliige Sami Seppänen tunneb head meelt tänavuse ideekorje saagi üle. “Kõige enam ideid laekus IKT valdkonnas: esitati nii äppe, jagamismajanduse platvorme kui ka näiteks vähemalt üks isikutuvastussüsteemi lahendus,” rääkis ta ja lisas, et loodab sellelt hooajaltki põnevaid koostööprojekte.\nAjujaht on Eesti suurim äriideede konkurss, millel käib 12. hooaeg. Konkursi auhinnafond on 75 000 eurot.\nPaari nädala jooksul valib žürii välja 100 äriideed, mis jäävad edasi võistlema. Kuu lõpul valitakse neist järgmisesse võistlusfaasi 30 ideed.


Palju õnne! Need märgid näitavad, et oled endale skoorinud hea mehe - sõbranna.ee\nPalju õnne! Need märgid näitavad, et oled endale skoorinud hea mehe\n4. aprill 2019, 17:21\nVõid üpris kindel olla, et kui järgnevad punktid iseloomustavad ka sinu partnerit, oled endale leidnud hea mehe.\n1. Ta ei lase sul unustada, kui palju ta sind armastab\nOn palju suhteid, kus mees ei tee vähimatki pingutust, et naine tunneks ennast armastatuna, tahetuna ja hinnatuna. Tegelikult on see aga oluline tükk puslest: hea mees ei lase sul unustada, kui palju sa tema jaoks tähendad. Mehed ei pruugi küll tunnete väljendamisega hiilata, aga kui ta sind tõesti armastab, tead ja tunnetad seda.\n2. Ta on sulle alati toeks\nPole oluline, kas teemaks on uuesti ülikooli minek või muutused karjääris, hea mees on sulle alati toeks. Ta julgustab sind, ega pane sind kunagi endas kahtlema. Ta on muutuste teekonnal sinu kõrval, tähistades võite ja pakkudes kaotuste korral lohutust.\n3. Ta teeb sinu usalduse nimel tööd\nHea mees tahab, et sa tunneksid ennast suhtes mugavalt ja enesekindlalt. Selle kõige nurgakiviks on aga usaldus ja ta mõistab seda. Ilma usalduseta pole kohta ka armastusel ja austusel. Ta saab aru, et usaldust lihtsalt ei anta kellelegi, vaid see tuleb ära teenida ja tema on selle nimel valmis pingutama.\n4. Ta paneb sind ennast ilusana tundma\nTa saab aru, et selleks, et sa ennast tõeliselt ilusana tunneksid, ei piisa ainult sõnadest. Eelkõige väljendub see tunne pilgus, millega ta sind vaatab, tema puudutustes ja viisis, kuidas ta sind kohtleb. Ta märkab detaile, kui sa oled oma välimuse nimel pingutanud ja arvab, et oled ilus ka koduriietes ja ilma sättimata.\n5. Ta tekitab sinus turvatunde\nPole midagi olulisemat, kui tunda ennast oma kallima seltskonnas turvaliselt. Ükskõik, kui atraktiivne või vaimukas mees ka ei ole, kui sa ei saa tema kõrval rahulikult magada, pole see midagi väärt.\n6. Ta pöörab tähelepanu väikestele asjadele\nVõib-olla sa mainisid talle, et varsti avatakse näitus, kuhu väga minna tahad või et sul on kindlasti vaja apteegist läbi käia? Tema on kõige eest juba hoolitsenud. Ükskõik, kui väikesed need asjad ka ei tundu, saab ta aru, et just need on olulised.\n7. Ta ei lähe kunagi üle piiri\nOn loomulik, et suhtes tuleb ette konflikte ja eriarvamusi, aga pole mingit põhjust, miks peaksite üksteist solvama või teise suhtes vägivaldseks muutuma. Hea mees jääb ka tüli korral rahulikuks ja ei tee sulle sihilikult haiget.\n8. Ta arendab ennast pidevalt\nPole oluline, kas ta armastab õppida uusi asju, arendada uusi oskusi, lugeda uusi raamatuid või hoida silm peal uutel dokumentaalfilmidel. Hea mees, kes hoolitseb pideva enesearengu eest, esitab sulle intellektuaalselt väljakutse ja ei lase su vaimul laisaks jääda. Tehes iseendale head, teeb ta tegelikult head ka sulle ja teie suhtele.\n9. Ta teab, et teod on kõnekamad kui sõnad\nHea mees paneb su mõistma, et inimesed, kes annavad lubadusi, ei vääri su austust. Austust väärivad inimesed, kes ka peavad lubadusi ja tema on üks neist.\n10. Ta avab ennast sulle\nMeeste jaoks võib enda emotsioonide, hirmude ja isegi soovide jagamine olla keeruline. Hea mees teab, et kõiki pisidetaile ei pea jagama, aga ta ei varja sinu eest oma tundeid ja räägib oma mõtetest.\n11. Temaga on lihtne aus olla\nMugavus on suhtes oluline ja selle tingib tavaliselt ausus. Hea mees julgustab sind ennast avama ning oma tundeid ja mõtteid temaga jagama. Sa ei peaks kunagi kartma oma partneri reaktsiooni, kui räägid talle oma muredest.\n12. Ta ei solva sind kunagi\nPole vahet, kas vaimselt, emotsionaalselt või füüsiliselt, hea mees ei tee sulle kunagi tahtlikult liiga ega käitu sinu suhtes halvasti, kirjutab Your Tango.


Aed: Spargni Sõnajalgade Nõuded - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Aed > Spargni Sõnajalgade Nõuded\nSpargni sõnajalad (asparagus densiflorus) toodavad liblikõõsad, mis tõusevad umbes 24 tolli. Mõned sordid kasvavad kõrgemaks kui nad kasvavad. Selles igihaljas taimes on okkad, mis võivad naha läbitöötamiseks olla piisavalt suured. Spargli sõnajalg ei ole seotud sõnajalgaga, kuna see toodab väikest valget...\nSpargni sõnajalad (Asparagus densiflorus) toodavad liblikõõsad, mis tõusevad umbes 24 tolli. Mõned sordid kasvavad kõrgemaks kui nad kasvavad. Selles igihaljas taimes on okkad, mis võivad naha läbitöötamiseks olla piisavalt suured. Spargli sõnajalg ei ole seotud sõnajalgperega, kuna see toodab väikeseid valgeid lilli ja säravaid punaseid marju. Need sõnajalad on tihedalt seotud spargli ja tavaliselt kasutatakse dekoratiivtaimedena. Sparglitäidud on väikese hooldusega tuberous taimed, millel on mõned nõuded, mis peavad olema täidetud, et need saaksid tervena kasvatada.\nSparglit sõnajalad kasvavad hästi Ameerika Ühendriikide Põllumajandusministeeriumi taimede tugevusvööndites 9 kuni 11. Nad kasvavad üldiselt toalilledina jahedamates USDA tsoonides. Talvise kaitsega tahab see taim USDA taimede kõvenemise tsoonis 8. See Lõuna-Aafrika emakeel kohaneb paljude temperatuuride vahemikku, kuid kastmine kipub killustama. Niikaua kui maa-alused mugulad jäävad ellu, kasvab sõnajalg tagasi kevadel. Spargli sõnajalg jääb igihaljasse, talvetemperatuur peab jääma üle 49 kraadi Fahrenheiti.\nParimad spargli-sõnajalgade valgused on valgusküllane kaudne valgus või filtreeritud päike, mis asub varjuliste puude all. Need taimed kasvavad ka osaliselt varjul. Vältige istutamist otsesel pärastlõunal. Kuumad intensiivsed otsesed päikesevalgused plekivad lehti ja muudavad need kollaseks.\nSparglit sõnajalad taluvad savist, liivast ja soolast mullast, kuid nad ei kasva veetult pinnases. Pinnas peab hästi ära kuivama, neutraalse pH väärtusega 6,5-7,5, kuid taimed taluvad kergelt happelist või leeliselist mulda. Komposti või turbasambaga mulla muutmine tagab tervisliku kasvu.\nNeed sõnajalad ei vaja suure niiskusega alasid nagu tõelised sõnajalad. Taimed kasvavad kõige paremini veega üks kord nädalas kevadest kuni sügisel. Talve jooksul vähendatakse vett, et anda taimele vaheaega ja viia kevadeni seisavasse seisundisse. Spargli sõnajala alt levinud mulch vähendab mulla niiskuskadu aurustamise kaudu.


Tere juht pankrotihoiatusest: see on alusetu. Kui selline tegevus jätkub, siis tulevad kahjunõuded - Ärileht - Uudiseid majandusmaailmast\nTere juht pankrotihoiatusest: see on alusetu. Kui selline tegevus jätkub, siis tulevad kahjunõuded\nÄripäev kirjutab täna (loe siit), et pikalt saneerimisel olnud Tere on saanud aasta alguses pankrotihoiatuse. Ärilehele ütleb Tere juhatuse liige Ülo Kivine, et see on alusetu.\n"Vastab tõele, et jaanuari algul saime OÜ Kentex Finance Eestilt alusetu pankrotihoiatuse. Tänaseks on see pankrotiavaldus Tere ASi poolt tagastatud koos selgitusega, et pankrotihoiatuse esitamine oli alusetu ja pankrotiavalduse esitamisega ähvardamine on põhjendamatu," ütleb Kivine alustuseks.\nTa lisab, et pankrotiseadus näeb ette, et võlausaldaja, kes on esitanud pankrotiavalduse, kuigi ta teadis või pidi teadma, et pankrotiavalduse esitamiseks puudub alus, peab hüvitama võlgnikule sellega tekitatud kahju.\n"Kui selline tegevus jätkub oleme eeltoodut arvestades kohustatud esitama kohtu kaudu kahjunõudeid ja/või kasutama muid õiguskaitse vahendeid," ütleb Kivine.\nTa selgitab, et osaühingule Kentex Finance Eesti ei ole ka Terel võimalik ühtegi makset teha, kuna nimetatud osaühingu nõue on kohtutäituri poolt arestitud. Saneerimiskava kohaselt tuleb neile teha makse summas 38 119,80 eurot, mille Tere tasub kohtutäituri kontole pärast saneerimiskava kinnitamist.\n"Kentexi summa kogu saneerimiskavast moodustab vaid 0,1 % ja nagu varem öeldud on see juba varasemalt nende osas kohtutäituri poolt arestitud ja kuulub maksmisele kohtutäituri kontole, mida me ka teeme," lisas Kivine.\nRiigikohtu 16. detsembri 2020 määrusega ei lõpetatud Tere AS saneerimismenetlust nimetatud tsiviilasjas, vaid saadeti tagasi maakohtule kinnitamiseks. Harju Maakohus on 18. veebruaril 2016 määrusega algatanud Tere AS saneerimismenetlus ja see jätkuvalt kestab.\n"Asjaolu, et saneerimiskava kinnitamine võib aega võtta üle viie aasta, ei suutnud Tere saneerimismenetlust algatades ette näha. Tere ootab iga päev, et kohus asja menetlust jätkaks," kommenteerib Kivine.


Argentinas, Colombias, Namiibias ja Peruus ei tohiks olla reisipiiranguid\nAvaleht » Viimased uudiste artiklid » Kui see on teie pressiteade, klõpsake siin! » Argentinas, Colombias, Namiibias ja Peruus ei tohiks olla reisipiiranguid\nPärast ELi mitteoluliste reiside ajutiste piirangute järkjärgulist kaotamist käsitleva soovituse läbivaatamist ajakohastas nõukogu nende riikide, erihalduspiirkondade ning muude üksuste ja territoriaalasutuste loetelu, mille reisipiirangud tuleks tühistada. Eelkõige lisati nimekirja Argentina, Colombia, Namiibia ja Peruu.\nI lisas loetlemata riikidest või üksustest ELi suunduvatele mittevajalikele reisidele kohaldatakse ajutist reisipiirangut. See ei piira liikmesriikide võimalust tühistada täielikult vaktsineeritud reisijate ELi mittevajalike reiside ajutine piirang.\nNagu on sätestatud nõukogu soovituses, vaadatakse see loetelu ka edaspidi iga kahe nädala järel läbi ja vajaduse korral ajakohastatakse.\nSoovituses sätestatud kriteeriumide ja tingimuste alusel peaksid liikmesriigid alates 28. oktoobrist 2021 järk-järgult kaotama reisipiirangud välispiiril järgmiste kolmandate riikide elanike jaoks:\nNende üksuste ja territoriaalsete asutuste kategoorias, mida vähemalt üks liikmesriik ei tunnista osariikidena, tuleks järk -järgult kaotada ka Taiwani reisipiirangud.\n20. mail 2021 uuendati kriteeriume, mille alusel määrata kindlaks kolmandad riigid, mille suhtes kehtiv reisipiirang tuleks kaotada. Need hõlmavad epidemioloogilist olukorda ja üldist reageerimist COVID-19-le ning olemasoleva teabe ja andmeallikate usaldusväärsust. Ka vastastikkust tuleks igal üksikjuhul eraldi arvesse võtta.\nKäesolevas soovituses osalevad ka Schengeni assotsieerunud riigid (Island, Lichtenstein, Norra, Šveits).


MS16-064: Adobe Flash Playeri turbevärskenduse: 10 mai 2016\nSelles artiklis kirjeldatud värskendus on asendatud uuema värskendusega. Soovitame installida värskenduse 3163207, et lahendada Adobe Security Bulletin APSB16-15 kaasatud haavatavused. Lisateabe saamiseks klõpsake Microsofti teabebaasi (Knowledge Base) artikli kuvamiseks järgmist artiklinumbrit:\n3163207 MS16-064: Adobe Flash Playeri turbevärskenduse: 13 mai 2016\nSee värskendus lahendab Adobe Flash Playeri haavatavused, kui need on installitud kõigi Windows Server 2012, Windows 8,1, Windows Server 2012 R2, Windows RT 8,1, Windows 10 ja Windows 10 versiooni 1511 toetatud versioonidesse. Haavatavuse kohta leiate lisateavet teemast Microsofti TURVABÜLLETÄÄN MS16-064.\nSaate hankida autonoomse värskenduspaketi Microsoft Download Center kaudu. Värskenduse installimiseks järgige allalaadimise lehel olevaid installijuhiseid. Klõpsake linki allalaadimine Microsofti TURVABÜLLETÄÄN MS16-064 , mis vastab teie Windowsi versioonile.\nAdobe Flash Playeri jaoks rakenduses Internet Explorer 11 kõigi toetatud Windows 8,1 32-bitiste versioonide korral:Windows 8.1-kb3157993-x86. msu/Quiet\nAdobe Flash Playeri jaoks rakenduses Internet Explorer 11 kõigi toetatud Windows 8,1 x64-põhiste versioonide korral:Windows 8.1-kb3157993-x64. msu/Quiet\nAdobe Flash Playeri jaoks rakenduses Internet Explorer 11 kõigi toetatud Windows 8,1 32-bitiste versioonide korral:Windows 8.1-kb3157993-x86. msu/Quiet norestart\nAdobe Flash Playeri jaoks rakenduses Internet Explorer 11 kõigi toetatud Windows 8,1 x64-põhiste versioonide korral:Windows 8.1-kb3157993-x64. msu/Quiet norestart\nAdobe Flash Playeri jaoks rakenduses Internet Explorer 10 kõigi toetatud Windows Server 2012 versioonide korral:Windows8-RT-KB3157993-x64. msu/Quiet\nAdobe Flash Playeri jaoks rakenduses Internet Explorer 11 kõigi toetatud Windows Server 2012 R2 versioonide korral:Windows 8.1-kb3157993-x64. msu/Quiet\nAdobe Flash Playeri jaoks rakenduses Internet Explorer 10 kõigi toetatud Windows Server 2012 versioonide korral:Windows8-RT-KB3157993-x64. msu/Quiet norestart\nAdobe Flash Playeri jaoks rakenduses Internet Explorer 11 kõigi toetatud Windows Server 2012 R2 versioonide korral:Windows 8.1-kb3157993-x64. msu/Quiet norestart\n21 551 608\n27 939 312\n27 938 776\n21 551 064


Abielu- või hüpoteeklaenupaarid: kus nad praegu on? - Meelelahutus\nAbielu- või hüpoteeklaenupaarid: kus nad praegu on?\nAbielu või hüpoteegi puhul peavad paarid valima oma unistuste pulma ja unistuste kodu vahel. Sari saavutas Netflixis populaarsuse, sest seal võistlevad paaride äri pärast pulmakorraldaja Sarah Miller ja kinnisvaramaakler Nichole Holmes.\nSellest sai kiiresti üks striimijate enim kõneainet tekitanud tõsielusaateid koos selliste lemmikutega nagu Blingi impeerium ja Müüa päikeseloojang . Kuna saate viimane hooaeg lõppes, Abielu või hüpoteegi võõrustajad olid valmis andma fännidele kõik telgitagused juurdepääsud, mida nad ihaldasid.\nHolmes oli üks esimesi, kes avalikustas, kuna ta paljastas hiljutises intervjuus üksikasju oma isikliku elu kohta. Inimesed ajakiri rääkis Nashville'i kinnisvaramaakleriga tema vestlusest viljatusest saates kliendi Precious Styles Bullardiga ja haavatavusest, mida Holmes selle emotsionaalse episoodi ajal näitas.\nIntervjuu ajal avaldas Holmes, et oma esimese abielu ajal katkes ta umbes kaheteistkümne nädala pärast. Arstid ütlesid talle, et tal oli paljunemishäire, muuhulgas ainult üks töötav munasari ja väära kujuga emakas. Talle anti luba proovida oma teist rasedust pärast 'töömahukat protsessi', mis hõlmas operatsiooni. Kahjuks lõppes tema abielu varsti pärast seda.\nPostitus, mida jagas Sarah Miller (@southernvineco)\nkuidas panna oma tüdruksõber oigama\nAlates Holmesi kõikehõlmavast intervjuustInimesed, tundsime, et on õige näha, mida ülejäänud näitlejad Netflix reaalsushitid olid tänapäevani. Tutvume abielu- või hüpoteegipaaridega.\nKus on praegu abielu- või hüpoteeklaenupaarid?\n1. Evan ja Liz\nSari koosneb kümnest episoodist, millest igaüks keskendub erinevale paarile. Abielu või hüpoteegi paaridest esimene on Liz ja Evan, Nashville'is asuv paar, kes kohtusid kantrimuusika festivalil ja jagavad armastust kantrimuusika etenduste vastu.\nPärast Nashville'i töökoha kolimist seisavad nad silmitsi otsusega, kas kolida uude peenesse maja või pidada oma unistuste pulmad. Kui paari esimest korda Netflixi sarja jaoks filmiti, viibisid nad Floridas Napolis, kus Evan oli abieluettepaneku teinud.\nEvanile anti 30 päeva aega maja ostmiseks, kuni nad elasid hotellis, sest ta oli just saanud Nashville'i kesklinnas töö, millest ta ei saanud keelduda. Pärast kolme kodu ja kahe pulmapaiga nägemist oli paaril raskusi otsuse langetamisega, kuid pärast pikka kaalumist otsustasid Evan ja Liz pidada oma unistuste pulma, mitte pühenduda kodule.\nVaatamata mitmele pandeemia põhjustatud komplikatsioonile läksid Evan ja Liz Zimmer 25. mail 2020 sõlme. Evani LinkedIn profiili järgi on ta nüüd Grand Hyatt Nashville'i toitlustusdirektor. Samuti on tal paarist arvukalt fotosid, mis näitavad, et nad on endiselt meeletult armunud.\n2. Denise ja Nicholas\nPostitus, mida jagas 𝐍 𝐈 𝐂 𝐊 + 𝐃 𝐄 𝐍 𝐈 𝐒 𝐄 (@heresthekeys)\nTeises osas on näha lõbusat duot Denise ja Nicholas Boehmke, kusjuures Denise tunnistab, et oli keskkoolis klassikloun.\nTema elukaaslane Nicholas töötas tuletõrjuja ja personaaltreenerina. Nad olid koos olnud peaaegu viis aastat ja neil oli spordimängul tuhandete inimeste silme all avalik kihlus.\nNicholasel oli eelmisest suhtest tütar ja paar oli põnevil, et saaks rohkem lapsi, kuid nad pidid valima suure pulma ja perekodu vahel.\nDenise ja Nicholas teatasid oma episoodi lõpus, et nad ei ostnud mitte ainult oma igaveseks koduks Oglethorpe Drive'i Franklinis Tennessee osariigis, vaid korraldasid ka oma unistuste pulma. Nad põgenesid vihmasel päeval ja vahetasid oma lähedaste ees tõotusi.\n3. Precious ja Alex\nPostitust jagas Alex Bullard (@raging_bull72)\nAlex ja Precious kohtusid kolledži jalgpalliväljakul ning on kolmanda jao õnnelik paar. Nad olid koos olnud üheksa aastat ja väitsid, et nad tasakaalustavad üksteist.\nPrecious jagas oma elevust pulmavõimaluse üle, kuid mõlemad tahtsid suuremat maja. Kuna neil pesumasinat polnud, pidi pesu pesema Alexi ema.\n2020. aasta juulis sõlmisid Precious ja Alex Nashville'i sillahoones sõlme. Koronaviiruse pandeemia tõttu pidasid nad 24 külalisega intiimse tseremoonia, kuid siiski suutsid nad oma pulmasoovide nimekirjast maha kriipsutada sellised asjad nagu istumisõhtusöök ja Preciousi paljuräägitud rantšo kastmepurskkaev.\nNad plaanisid pärast pulmi jääda oma algsesse korterisse ja alustada IVF-protseduure, et aidata neil last saada. Nad ei ole praegu rasedad, kuigi tundub, et nad on kolinud suuremasse eluruumi, kus on suurem köök, mida Alex palus.\n4. Cindy ja Karla\nCindy ja Karla, kes hindavad teineteist empaatiavõime ja teiste eest hoolitsemise pärast, on neljanda osa tipphetki.\nÜks eelistas naabruskonna pulmapidustust, teine aga muretses rohkem uue kodu leidmise pärast. Cindy oli LGBTQ+ koguduse minister, Karla aga meditsiinilise pildistamise tehnik.\n'Ma tahan, et meie pulm oleks sündmus, kus kogukond osaleb ja mida tähistab,' ütles ta.\nTänu COVID-19 pandeemiale pidid nad oma pulmi mitu korda ümber planeerima. Kuid tegelikult lõid nad 17. oktoobril 2020 sõlme! Pärast kihlumist elavad nad nüüd Tennessee osariigis Gallatinis samas majas koos oma kahe koera Bentley ja Chloega. Cindy kirjeldas tseremooniat kui üht oma elu parimat päeva.\n5. Scott ja Bretagne\nScott oli tantsul kohtudes end isehakanud printsess Brittanyle meeldima hakanud.\nTa oli USA armee liige ja tema viimane ülesanne oli valida, kas omada enne lähetamist igavesti kodu või korraldada uhked pulmad. Scott tahtis Brittanyle kõike, mida ta soovis, pakkuda, kuid raha oli probleem.\nBrittany ja Scott ostsid kinnisvara kolm kuud pärast otsuse tegemist ja nende unistuste maja valmis kuus kuud hiljem. See vastas kõigile nende soovidele, sealhulgas Bretagne'i vajadusele marmorpõranda ja suurejoonelise trepi järele. Brittany vanematemaja Nashville'is on vaid mõne minuti kaugusel.\n6. Alex ja Whitney\nMeie järgmises abielu- või hüpoteegipaaride rühmas on õed Alex ja Whitney, kes lõhevad pere kasvatamise ja luksuslike pulmade pidamise vahel.\nlulu sidruni fanny pakk\nNad ütlesid, et nende suhe edenes kiiresti ja 'kui sa tead, siis tead' ja nad tegid kummalisel viisil abieluettepaneku. Ettepanek tehti mägedes asuvas klaasmajas, mille välisküljel olid suured tähed „Marry Me”.\nAlex ja Whitney pidasid oma unistuste pulma kolm kuud pärast teate tegemist, 29. veebruaril 2020 vapustava eritellimusel valmistatud sõrmusekujulise altari ees. Lõpuks nõustusid nad oma korterisse jääma, kuni on kogunud piisavalt raha oma kodu ostmiseks.\n7. Hayley ja Andrew\nPostitus, mida jagas Hayley Thoen (@hayleythoen)\nHayley ja Andrew, kes on kihlatud, ütlesid, et nende ettepanek oli kõigi aegade parim ja et nende usulised vaated on nende suhteid aidanud. Nad on oma koguduse pühendunud liikmed ja võõrustavad iganädalasi eakaaslaste gruppe.\nNad olid jaganud Andrew korterit ja vajasid oma ruumi, ilma et oleks pidanud seda teise toakaaslasega jagama. Nad leppisid kokku, et ootavad enne seksimist, kuni nad abielluvad.\nAndrew'l ja Hayley'l oli unistuste kodu ostmisel kogu luksus, mida nad soovisid, kuid nad pidid magama eraldi majades. Hayley magas tee ääres sõbra majas, sest nad polnud veel abielus.\nAndrew ja Hayley on nüüdseks abiellunud, kuid fännid tunnevad kergendust, kui kuulevad, et nad elavad nüüd koos oma unistuste kodus.\n8. Raven ja Antonio\nRaven ja Antonio on koos olnud kaheksa aastat ning otsivad suuremat kodu, kus oma kahte poega kasvatada. 'Poisid on metsikud,' selgitas Raven, 'ja me oleme liiga palju kordi kiirabis käinud.' Nüüd ihkavad nad paarina astuda järgmist suurt sammu, kuna pole jõudnud veel maju vaadata ega pulmi planeerida.\nPole kindel, kas nad pidasid oma pulmaplaani ellu. Nägime, et nad otsustasid jääda oma kahe magamistoaga korterisse, kus nende poisid jagavad tuba. Raveni sotsiaalmeediakontod näitavad aga, et ta ei ela enam samas korteris, mis tähendab, et paar on otsustanud hoopis hüpoteegi kasuks.\n9. Braxton ja Emily\nPostitust jagas Emily Bonds (@emilygbonds)\nEmily ja Braxtoni unistuste pulmad toimusid 2020. aasta juulis Tennessee osariigis Beechgrove'is White Dove Barnis keset ülemaailmse pandeemia kaost. Pärast abiellumist jäid nad vanemate juurde Tennessee osariiki Franklinisse.\n10. Saara ja Eli\nSarah Martini (@sarahmartinmusic) jagatud postitus\nMeie abielu- või hüpoteeklaenupaaride finaal, Sarah ja Eli, said osta oma unistuste kodu oodatust soodsama hinnaga. Nad mõlemad tundusid põnevil, et hakkavad pulma korraldama, kui saavad seda endale lubada. Eli füsioteraapia on sellest ajast saati edenenud uskumatul kiirusel – Instagramis on fotod temast oma jalaproteesiga sukeldumas ja suusatamas.\nViimastel kuudel näib aga Sarah ja Eli olevat lahku kasvanud. Nad mõlemad puuduvad üksteise sotsiaalmeedia voogudest märgatavalt. Sarah teatas oma Facebooki lehel olevas videos, et kolib Massachusettsi. Ta arutas ka seda, et peab uue kodu eest tagatisraha maksma, andes mõista, et tema ja Eli ei ole enam koos.\nmida ma sinust tahan