Ilma folgita Viljandis: 2011-01\nE, 1498. päev: soomus\nTänane päeva leid on võrr mootori töömahuga „kuni 50 m³”. Miljon korda siia-tänna, ah mis meil sellest, eks ju. Isegi suurima sisepõlemismootori, supertankerimootori Wärtsilä-Sulzer RTA96-C suurima, 14-silindrise versiooni (pikkus 27 m, kõrgus 13 m, võimsus 100 000 hj, mass 2300 t) töömaht on ainult 25 m³ (allikas).\nVeel on tekkinud ilmatu soga sellest, kui mitme keele tõlkijad ei ole teadnud, et puurilinnud nakerdavad meelsasti seepialuud ehk seepias olevat urbset luuplaati (see on kõik, mida on evolutsioon jätnud seepiale alles tema eellaste kojast). Saksa tõlkijal on juhtunud näpukas ja seepia sünonüümist tindikalast (Tintenfisch) on saanud kogemata valaskala (Walfisch), mida eesti tõlkija truualamlikult kopeerib, lisades omast peast lollust juurde, saades tulemuseks „vaalasoomused”. Mul ei ole sõnu.\nÕhtul bussis loen huviga uut bussiraamatut, kui paar peatust pärast jaama räntsatab mu kõrvale istuma keegi, kelle mõningate silmanurgast nähtavate parameetrite järgi kahtlustan, et äkki on see soolaputkast välja pääsenud joodiknaaber (siis on raske jõuda temast ette majaukseni, sest ei mina taha sõita temaga samas liftis ega kuulda ta sõimu, kui lasen tal ees sõita, ega ronida trepist vms), aga täpsemalt vaadata ka imelik. Siis paar peatust enne maja märkan, et joodiknaaber kakerdab mitu meetrit eemal, millest teen loogilise järelduse, et kui ta on bussis mujal, siis ei saa ta samal ajal olla kõrvalistmel. Ta saab bussist välja siiski enne mind (blokeerides kogu ukseava enda ja oma rataskotiga) ning jääb kohe bussiukse ees suitsule tuld panema (blokeerides kogu ukseava enda ja oma rataskotiga), nii et pean väljuma toru küljes kõõludes nagu ahv ja poetuma õue tema ja piida vahelisest pilust. Jõuan sisse ja koguni üles enne teda.\nKes teada tahab, kuidas joodiknaaber välja näeb, otsigu üles Prantsuse film „Les Visiteurs” (1993) ja selle sõlmituse kuri nõid (Google seda ei leia). Võib-olla on selle näitleja mu naabri noorem sugulane. Foto oleks etnograafilises mõttes ka huvitav, aga kujutan ette, mis sõim vallanduks selle tegemisel.\nAlles ükspäev meenutasin Saksa raamatupoodi Mail:Order:Kaiser, mis ennevanasti saatis oma reklaambrošüüre kaks korda kuus ja millest ma enne siiakanti asumist ikka mõnikord raamatuid ja plaate tellisin – kuni selgus, et Amazon ei koori siiakanti saates postikuluks 8 € (nüüd koguni 10 €) nagu Kaiser. Ilmselt oldi mu huvi soikumist märgatud lõpuks ka Kaiseris, nii et brošüüride laekumine jäi harvemaks ning hulk aega neid ei tulnudki.\nTäna ent on postkastis uus brošüür, milles peale raamatute ja plaatide „iluesemena” (reine Dekowaffe, nicht schußfähig!) MP-40 koopia. Pakun, et selle abil saaksid huvilised mängida Lihula monumenti.\nTeemad: keel, kuri, loen, loom, lugu, maja\nP, 1497. päev: pühapäev\nPikk metsaskäik. Sama ilm kui eile, karge, pori on külmunud, näeme metsas jänest.\nL, 1496. päev: päikseline poodlemine\nAkvaariumi minek asendub ostukäiguga kõigepealt Jaama tänava elektroonikapoodi, kus tohutust pindalast hoolimata telefoniakusid lihtsalt ei ole, aga on konnapildiga printeritinti ja kuvaripuhastuskilpkonn; ja siis Kõrgmetsa ostukeskuses. Nagu kiuste on kohutavalt ilus ilm: päike paistab nagu tõllaratas, kalendrile ja kraadiklaasile vaatamata hakkab looduse ilme kiskuma juba kevade poole.\nEbatavaline aperitiiv ostukeskuse grillbaaris ning edasi ütlemata lõbus käik poe lille-, mööbli- ja valgustiosakonnas.\nJõuluõhtul Kopenhaageni lennujaamast ostetud ja jaanuaris bussis loetud raamat on lõpuski nii põnev, et käest ei saa panna. Seega ei teagi, mida lugeda järgmiseks. Mõni kohe oskab kirjutada ja ilma allmärkusteta tõlkida.\nTeemad: jook, loen, pood, toit\nR, 1495. päev: Challenger 25\nTööl juhtub, et kõrvaltoa iirlane tuleb toanaabri juurde ja väidab, et talle ei meeldi, kuidas mu laual on raamatud ümber kukkunud. Kinnitan, et on reede, ma sean raamatud ära minnes ilusti püsti tagasi, aga ta ruttab ette ja seab raamatud püsti ise.\nÕhtul on aga suisa ime. Töölt tulles näen, kuidas paarkümmend meetrit minu ees kakerdab mööda käigurõdu joodiknaaber, õnneks minu ukse taga peatumata, nii et ma ei pea teda oma ukse juurest ära ajama ega politseiga ähvardama, ja naaldub kogu keharaskusega vajutama naabri kella. Kõige rohkem veerand tunni pärast kostab ukse tagant hääli ja uksesilmast paistavad tursked tumedates ürpides kogud rääkimas karmil häälel kellegagi. Üks neist keerab end veidi ja neil ongi seljal kiri POLICE. Vohoh.\nTeemad: maja, riik, vaev\nN, 1494. päev: koosolek\nHommikul ilus päikseline ilm, linnud teevad ettevalmistusi kevadeks. Kell veerand kümme Kirikmäelt linna poole suunduv bussijuht nõuab pileti ettenäitamist.\nKoosolekul töökaaslast asendamas. Koosolekuruumi kõrval kabinetis töötab kuulsa astronaudi nimekaim; vahin silti mitu sekundit, vaagides, kas kommenteerida seda või mitte (nt visates nalja, et vaadaku teised ette, kui ta üritab hakata piloteerima oma viiendat liiki kosmosesõidukit). Aga siis leian, et keegi ei saaks niikuinii aru, ja olen vait.\nÜks tudeng ei ole rahul saadud hindega (olgu rõõmus, et sellegi sai, sest selle eest, mida ta eksamitöös kirjutas, saanuks panna ka tublisti madalama hinde) ja uurib, kas viis, kuidas tõlgendas segast kohta tema, siis üldse võimalik ei ole (kuigi ma selle koha tõlgendusi hindamisel õigeks ega valeks ei lugenud). Hea, et mõtlesin enne vastamist paar tundi, sest taipan esitada põhjaliku analüüsi ehk teha teisiti kui nn Viktor, kellel oli tema arvamus ja vale arvamus. Käin läbi arhiivi, kopin asjaomase rea välja kõigist läbi aastate tulnud 79 tööst ja lasen Excelil loendada, mis varianti on kui palju. Ehk siis eksami tagasisides oli minu isiklik tõlgendus asjast, aga vaatame, kuidas on sõltumatult arvanud 78 muud inimest. Nooh, tulemus on, et rahulolematu tudengiga samal meelel on olnud läbi aastate veel 2, aga seda, mida eksami tagasisides oletasin, on arvanud 35. Demokraatia võidutseb.\nSellega seoses meenub, kuidas ükspäev tuli ETV pealt valimisstuudio, kus esimesena kõneles populismipartei beetaisend, kes nähtavasti loodab palju, aga ei tea etoloogia põhitõde, et alfaisendi järel ei saa uueks alfaisendiks senine beetaisend, vaid tuleb suur segadus ja hierarhia ümberkorraldamine, mille tulemusel võib uueks alfaisendiks saada kes tahes. Et tema kohta on meediaõpetlane TH märkinud, et see poliitik õppis valetama enne kui rääkima, loendan põnevusega, mitu lauset kestab ta sissejuhatuse valevaba small talk – sellele võiks leiutada eesti vaste – , enne kui populismiregistrid valla tõmbab nagu pillimees pärast ettevaatlikku nuppude näppimist oma lõõtsmooniku. Kolm. Siis tõmbabki silmad vidukile, omandab ilme poolest sarnasuse Wendolene Ramsbottomiga ja me paneme ETV veebiülekande kinni.\nTeemad: buss, film, huvi, kool, loom, riik, vaev\nK, 1493. päev: naaber liftis\nLiftis on naaber, kellega satume hommikuti mõnikord sama bussi peale. Kuulda on, et lift tuleb korrus altpoolt, mida ikka juhtub, kui on vajutanud nuppu ka korrus kõrgemal ootaja. Mis aga on tavatu, on see, et lift sõidab edasi hoopis ülespoole, peatudes esti mu pealetulekust korrus kõrgemal ja siis uuesti viimasel korrusel, enne kui alles päris alla sõidab. Kolm võimalikku seletust on, et 1) naaber on kõik nupud läbi vajutanud, 2) et vaadelda, kes tuleb lifti kust korruselt, või 3) eelmine sõitja näppis liftist väljumisel kõik nupud läbi. Naaber sõidab bussiga Kirikmäele, minust kaugemale.\nPäeval sajab mingit lume moodi asja.\nÕhtul valmib lõplikult mu kursuse eksamitööde hindamine, millest mul on muidugi ainult hea meel, sest osalisi oli seekord umbes kolm korda rohkem kui ideaalne ja nad võtsid asja tuima innuga. Brr. Olen lubanud igaühele rohket tagasisidet ja seega saavutasin kopipeistimise osavuses kõrgema järgu.\nPakun välja mõtte, et võiks uurida, kas inimeste uhhuulembus korreleerub kirjandus-, muusika- ja kunstimaitsega. Ehk siis kas siis, kui inimene ei suuda mõelda oma peaga ühes valdkonnas ja usub igasugu pähemääritavat jama, usub ta ka teises valdkonnas, et see või too kirjanik või laululooja või kunstnik on seepärast hea, et kõik ju nii räägivad, selmet asi järele kaaluda ise, st mõtiskella teemal, kas pisarakiskumine ja primitiivsus ja kitš on ikka väärt.\nTeemad: huvi, kool, lumi, maja\nT, kolumbusjas päev: What are you ssssinking about?\nSaksa keele tasemetest. Peaaegu sõidan õigest peatusest mööda, sest sügisel mul siinmail keelekursust ei olnud ja see maja, mille juures tuleb vajutada bussi peatumisnuppu, on vahepeal lammutatud.\nSeekord on 123 lünka ja oskan neist esimese soojaga täita umbes 115 (kunagi tegin sellise, kus samad arvud olid 75 ja 4). Et ma saan valmis 40 minutiga ja minu ees on kolm daami, kes olid kohal enne mind, ootan, kuni nende ülekuulamine valmis saab. Ei noh, kirja peab panema imevorme, mida ma ähmaselt mäletan, aga mida ma kindlasti ei ole kasutanud ja võib-olla koguni näinud viimased 15 aastat. Ehk siis test on puhtalt ainult grammatika ja küsimused on stiilis „pane tegusõnad II konjunktiivi” vms. Mälulaekad avanevad 1995. aasta kohalt ja välja pudeneb palju vajalikke asju peale II konjunktiivi. Tuleb isegi meelde, kuidas päeval, mil me tollal keelekursusel õppisime sidesõna weil, triivis arutelu lõpuks selleni, kuidas keskajal oli täpselt õppehoone kohal olnud kohalik võllamägi.\nSuuline osa keskendub õpetaja juhtimisel teemale „Minu lemmikharrastus”, nii et õnneks ei pea rääkima, et voh, viimase loetud saksa ilukirjandusteose autor oli just sama David Kehlmann, keda üks testi tekst mainis – sest see nimelt ei olnud kuigi hea raamat – ega kahjuks ka teemal „Kuidas käisin Saksamaal mujal kui poes”, sest see oleks tiiruga viinud lemmikteemadeni, kus saanuksin näidata, et ma tean saksa keeli näiteks vigursõnu Dachsbeil, Nasenheizung, Funkmessbeobachtungsgerät, Axialverdichterstrahltriebwerkeinlauf ja Schleichfahrtkeilriemenübertragung. Seega juhtub paar korda, et ossamumeie, mõni igapäevasõna meenub esmalt prantsuse keeles ja mõni väga labane asi ei tule meelde ning kuigi enne tasemeteste ei ole mõistlik korrata, võinuksin siiski järele uurida, kuidas on mu töökoha nimi saksa keeles. Aga ühesõnaga on igati win-win-olukord – mis see võiks olla täiseesti keeles, nt „täisvõidulik”? – nimelt mida halvemini läheb, seda leebemale tasemele ju satun. Nüüd vähemalt ei saa keegi väita, et ma õpin keelt, mida ma nagu tegelikult oskan. Ühelt poolt arusaamine ning teisalt väljendamine ja grammatika on kaks väga erinevat valdkonda.\nE, 1491. päev: Jaapani film\nÕhtu filmieeskavaks on Kurosawa filmi 生きものの記録 (1955) algus.\nP, 1490. päev: sööklas ja loomaaias\nTalviselt tühjas loomaaias ja puupüsti täis grillbaaris. Loomaaias on suvised loomad kitsastes, kuigi puhastes majakestes ja külmakindlad loomad õues, aga kõik kolm sööklat on kinni ja kemmergute (sh värava vastas väljaspool) uksed on kas lukus või kinni naelutatud. Hind muidu ikka sama kui suvel. Vahepeal on valmis saanud elevandimaja nurgas nahkhiirekoobas (eraldatud vaatajatest klaasiga), põnev, aga Frankfurdi ja eriti Müncheni oma on parem.\nJääkaru ei paista (miks ta peakski talvel ujuma, külm ju, leiame), mitmesugused triibud ja täpid saalivad ringi ning kaamerad käivad (õhtul siis hoolikas rookimine). E saab pildile (ja ma lisan teiselt pildilt ka poolenisti välja jäänud saba), kuidas lumeleopard kallistab puud.\nTalvel ühtki looma külastajaid lõbustades ei söödeta; ainus koht, kus kostab mingit tegevust, on merilõvide basseinis, kus harjutatakse uut eeskava. Suviti kummist kuivülikondi kandvad tegevusjuhid on jopedes, rinnuni kummipükstes ja kummikutes. Neil on koos merilõvidega kokku viis ja kõigil on lõbus. Näib, et basseini üks aken on läinud vahepeal katki ja seda on parandatud. „Les miserables”-ite ehk reesusmakaakide puuri juures jään pool sekundit hiljaks ja lahe pilt jääb tegemata. Ahvid istuvad muidu sooja pärast vähemalt kahekesi hunnikutes. Orangutanid on majas sees, üksikutest külastajatest ei tee välja. Külmast hoolimata (lombid on jääs) saavad välja lennata Aafrika papagoid, kus hallpapagoidega räägime hulk aega. Mulle ei tule hoobilt meelde, kuidas on Agapornis eesti keeles. Voh.\nAkvaariumi kohta nägime loomaaias mitut silti, aga viimane neist oli „200 m kaugusel”, ilma suunaviidata, ja Google Maps ka midagi ei teadnud. Kõnnime parkla poole, et äkki on seal mõni ümbruse plaan (ei ole), aga on palju autosid ja läbusauna taolise õhustikuga McDonalds, kus juurde astub keegi töötaja ja tervitamata küsib midagi, kaks korda, millest kahe peale saame aru ainult ühe sõna espace. Seda võõristades läheme üle parkla grillbaari, mis on samuti täis, aga vahesirmide tõttu paistab seda natuke vähem. Kulinaarseid elamusi ei ole, aga see-eest avaldab muljet õhustik – nagu minu selja taga laste sünnipäev, kus sünnipäevalaps on enamiku ajast laua all ja väikelastele aetakse suhkruvatti sisse kogustes, mis paneb särama silmad nii neil kui ka hambaarstidel, ning mu vaateväljas prantsuse vanamees, kes alguses paiskab lauaservale asetatud friikartulitaldriku osava küünarnukiliigutusega põrandale ja siis tänab ettekandjat uue toomise eest nii, et tema suust paistavad korraga kolme parasjagu näritava friikartuli otsad nagu filmi Jaws III lõpus paistab hai lõugade vahelt juba ligi pool tundi varem hukkunud elukutselise jahimehe granaadiga käsi.\nJääme rongist 6 minutit maha ja tuleb veeta 52 minutit järgmist oodates. Jalutame aega parajaks tehes H-ange raudteejaama taga linnas, mis on väga kole. Kohvikust (mis kohapeal serveerib ainult hommikusööki, mis Prantsusmaal on magus) kook, millest suure osa pudistame jaamahoone põrandale.\nKuulen valesti ja tekib uus praktiline nimetus: selmet öelda: „Vaata ette, siin luusib üks narkomaan!” saab öelda hoopis „Näe, kapten on jälle siin!”\nÕhtul eksamitööde parandamine. Üks kukub läbi. Korrelatsioon sõnade arvu ja hinde vahel (hüpotees: kas kompaktsemad tööd on paremad?) ning kommentaaride arvu ja hinde vahel (hüpotees: kas rohkem kommenteeritud tööd on paremad?) puudub ning näib ka (seda ma veel kontrollinud ei ole), et korrelatsioon semestritegevuse ja eksamihinde vahel on nõrk. Mu näpuka tulemusel muutus eksamitöö esimesena esitanu töö umbes 2/3 ülejäänutele enne tähtaja lõppu nähtavaks, aga kuivõrd tüüpvigade sagedus on enam-vähem sama kui eelmistel aastatel, siis ei ole see mõjutanud suurt midagi. Ainsad kaks suundumust aastate lõikes on, et segaseima koha seletust otsides suureneb ühe lahendi osakaal ja nende osakaal, kes on tähele pannud, et kursusel on räägitud taolisest asjast nagu korrutusmärgist (×), aasta-aastalt muudkui väheneb.\nTeemad: keel, kool, loom, toit\nL, 1489. päev: uus kord\nKui varem olid raamatud teema ja hankeaja kaupa virnades, siis nüüd on riiulis teema ja suuruse järgi.\nAvastan, et mul on olemas ka film Jaws II, varem olin arvanud, et ainult I, III ja IV. Arutame, miks elukafilmid tehakse ainult ohtlike suurkiskjate teemal, mõelda, kui kole oleks näiteks film „Vihmaussi kättemaks” (vrd B-filmide klassika Attack of the Killer Tomatoes ja selle järg Return of the Killer Tomatoes, kus tomatid põrkasid mööda tänavat ja inimesed jooksid kabuhirmus eest. Mu õpinguajal oli kõrvalõppetooli juures B-filmide huvilisi tudengeid ja nii nägin minagi ära mitu klassikalist B-filmi, sh Toxic Avenger, Killer Klowns from Outer Space ning paar Hongkongi filmi automaaturitest haiglas ja moeetendusel).\nTeemad: film, loen\nR, 1488. päev: häppening, sildid ja muu moodne kunst\nBussis saab kuulata uusimaid Bollywoodi rütme, sest ühel sealtkandi isandal on nutitelefon, aga kõrvaklappe ei ole. Ühel venelasel seevastu on telefonil vabakäeseade (või siis räägib ta kujuteldava kaaslasega). Kas mulle tundub või on see tõesti nii, et linnapildis on vabakäeseadmega ringi jalutavaid inimesi jäänud vähemaks kui veel mõni aasta tagasi? Nagu mullu juunis Pariisi metroos märkas mu sidespetsialistist vend, et igal eeslinlasel on iPhone. Sotsiaalne surve, arvasin tookord põhjuseks.\nTööjuures on paljundi ja printeri juurde tekkinud prantsuskeelsed hoiatussildid: „Kas sul on tõesti vaja kopeerida internetisisu?” (paljundi, printer) ja „Kas sul on tõesti vaja kopeerida trükist?” (paljundi). Algul arvan, et need on sinna paigaldanud kohalik ja seni nähtamatu keskkonnarakuke (eelkõige kui asutuse tipp-paberikasutaja töötab samas kandis), aga teisalt on siltidel sama kujutis kui prantsuse keele õpikutes lehekülje siseservas, et kopeerimine keelatud. Nõnda et hoopis nagu et „Austa autoriõigusi!” (peaks torkima jälle seda venelast, kes oma Tallinna ajaloo Facebooki-albumis oli loata reprodutseerinud minu tehtud pilte, kuigi veebialbumis, kust ta need varastas, olid autoriõigused juures kirjas, – nt teatama Facebookile, et seal-ja-seal-lehel on rikutud autoriõigusi, siis läheb talu haamri alla, kõik pannakse vangi ja kes lapsedki välja jätab).\nKogumikust „Need sõnad on eesti spelleri arvates täitsa OK”: väiike.\nFilmiõhtu: Euroopa filmiklassika, Andrzej Wajda „Popiół i diament” (1958). Märkan pildikeele sarnasusi filmiga „Mis juhtus Andres Lapeteusega?” (1966); isegi viimase peategelane oli omal kombel effortlessly cool nagu Poola filmis. Imestame, kuidas Poolas selline sotsialismivastane film üldse ekraanile lasti. Võis olla, et film sattus 1959 poolkogemata Veneetsia filmifestivalile ja sai seal kõrge autasu ning siis leiti, et ega saa siis ära keelata nii kõrgesti pärjatud filmi vms.\nTeemad: film, keel, lugu, side\nN, 1487. päev: I still have it\nKuigi ma põhiliselt toimetan, suudan ma siiski veel puhtalt tõlkida kiirusega 2 lk/h, kus sees on ka lugematute kohtade üleskirjutamine, järeleuurimine, kopipeistimine, väljaprintimine, ümbertippimine, punktide A ja B vahel jalutamine, märkmete narmastamine ja kõige tipuks tõlgitud pika teksti rida-realt vormindamine.\nTäna muidu keelerühma koosolek ja varajane lõuna. Õhtul poes ostmas teist riiulit, mis saabub korterisse samuti kärul. Maha ei pilla (18 kg) rohkem kui kaks korda, üks kord äärekivist alla sõites, kus tuleb sang kiiresti lahti lasta, muidu väänaks rannet. Riiuli kokkupanek läheb lobedamalt ja ma juba tean, mis otsast on tüübliaugud liiga sügavad, ja lõikan sinna kolakastist sobivaid täitetükke. Ühtlasi leian ka, et seinale kinnitatud riiuli saab seinalt ära vähem kui minutiga.\nLeidsin ükspäev telefoni rakenduse, mis algselt kontrollib GPSi, kompassi ja kiirendusanduri seisundit, aga ühtlasi näitab huvitavaid parameetreid nagu magnetvälja tugevust mikroteslades.\nÜks päev on täiskuust mööda ja üritan vaadelda pilveaukudest paistvat Kuud. Kes on seni näinud Kuud ainult palja silmaga, kadetsegu. Libratsioon on praegu ette keeranud kuuketta loodeosa. Kirdeosa serv hakkab muutuma krobeliseks. Rõdul on mõni kraad sooja ja olen hõlmad lahti fliisis, aga külm ei ole.\nTeemad: huvi, maja, pood, side\nK, 1486. päev: we sure don't fight\nHommikul lörts, siis päikeses sillerdavad tilgad puuokstel.\nKAD-majas on fotonäitus, kuidas Aafrikat aidatakse. Neid pilte võiks kasutada fotoõpikus pildidefekti vinjeti illustreerimiseks. (Mõningatel fookuskaugustel vinjetti siiski ei ole, mistõttu usun selle olevat objektiivi loomuliku puuduse, mitte kunsti pärast igale pildile lisatu.)\nTöömaja saalis on pankurite kongress. Fuajee on kaunistatud rõõmsa nais- ja kahe meespankuri high key-stiilis päevapiltidega, kohvik on meie jaoks kinni, maja ees on riburada taksosid ja mitu CD-numbriga limusiini. Fuajeekorruse meeste kemmergus on tagapool uued vaheseinad – eelmise nädala lõpus olid vanad kadunud, tagaseina ääres potid reas nagu vanas „Not the Nine O'clock News”-i sketšis või keskaegses linnuses, kus saanuks teostada muistset soome rahvakommet ekskrementide ristjatsite teemal.\nMu äraolekul on laua peale ilmunud (koos kalendrist lõigatud tänusedeliga) „Esto-Europa”, mis oli aastaid soome kolleegi käes laenus. Ei mäleta ka mina ise enam, millal ta selle laenas, aga aitab käesolev blogi: 3 päeva vähem kui 4 aastat tagasi... Kodused ammu ütlesid, et mis ma enam loodan, see raamat on läinud kõige kaduva teed. Aga näe, vahel lootus ikka täitub!\nArvake ära, mida kirjutab Dagens Nyheter pr Ilvese kübarast? – Mitte midagi. Kogu visiiti ei mainita üldse (kui mitte arvestada 14. I ilmunud lugejakirja). Ainus Eesti-uudis on see, et Tallinna vanalinnas jääkamakaga pähe saanud turist suri.\nTeemad: loen, lumi, pilt, vihm\nT, 1485. päev: ma teile helistan\nTööl on koomiline moment, kuidas kõrvaltoa iirlane (kes räägib inglise keelt tuntava iiri kõnemeloodiaga, mis minu arust on tore) arutab midagi minu toanaabriga (kes räägib inglise keelt ilma) ja neil on vaja helistada kuhugi ning siis kõrvalt toa iirlane haarab toru ja räägib sinna toanaabri kõnemeloodiat matkides. Nii lõbus pole tööl aastaid olnud pärast seda, kui eelmises töökohas hakati ette lugema „Tasujast” kohti, kus oli mainitud ühe töötaja nimekaimu.\nMuidu hommikul ei saa ma meilihaldusprogrammi käima ja seega ei saa ma saata itiabisse meili ja seoses telefonivahetusega ei ole itiabi telefoninumbrit telefoni programmeeritud. Asun kapist otsima telefoniloetelu, mis leidub paksu paki vanapaberi seest. Sordin selle siis üldse hakitavaks ja äravisatavaks kuhjaks ning käin esimest (neljas jaos) poetamas paberihakkurisse. Kõik see aeg seisavad koridoris kaks prantsuse kolleegi ja arutavad midagi. Itiabi lahendab probleemi viie minutiga.\nE, 1484. päev: loe või ära loe\nPostimehes on õpetlik lugu tarbekirjanduse eesti tõlgetest. See on just see, miks ma vabal ajal eesti tõlkeid ei loe.\nMuidu on muude maade ajakirjanduse lugemine kasulik, eriti välisuudiste osas, sest Eesti meedia [nagu arvas keegi feisspukis, on selle nimetamine ajakirjanduseks liialdus] vahendab ju ka välisuudiseid ainult seepärast, et need on kas kõmu-uudised või seotud Eestiga. Kirjutan neid ridu 26. skp ja vahepeal juhtus, et Eesti meedia lahkas pikuti ja laiuti teemasid, kas riigivisiidil Rootsi oli Evelin Ilvesel peas vildist müts, tanu või kiiver [või siis miks mitte ka Alam-Egiptuse deshret-kroon], kas kleit oli uus või vana ning ega peenikest peret oodata ole, aga üldse kahe silma vahele jäi presidendi tähtis kõne.\nP, 1483. päev: õues ja toas\nMuiste oli sõprade-tuttavate seas neli inimest, kellel olid sünnipäevad järjestikku 16., 17., 18. ja 19. jaanuaril, aga õnneks ei mäleta ma enam nende kõigi nimesidki. Täna on hoopis M. sünnipäev, mida tähistame jõeoru porises pervemetsas kolades.\nRiiuli kokkupanek. Akutrellil puudub 4 mm kuuskantvõtme ots, aga hea vähemalt see, et akud saavad laaditud. Tulevast teist riiulit oskan kokku panna juba paremini. Arutame kvaliteedi järgi pikalt, mis riigis riiul on tehtud; võib-olla Rumeenias. Peaks tootjale soovitama, et kui te kokkuhoiu mõttes ei täi pikemaid tüübleid panna, siis ärge puurige nii sügavaid auke.\nOn jahe, aga ukse taga käigurõdul räägib üks naaber teisega üle tunni, umbes kolmveerand üheteistkümnest õhtul ligi keskööni. Algul muidugi mure, et äkki on joodiknaaber (kes ka on täitsa elus, alles ükspäev kakerdas bussipeatuses).\nTeen statistikat ja leian, et valimist ainult 12% inimestest kasutab kirjakeeles täis- ja enneminevikuga lauses grammatika poolest õiget sõnajärge („põhjus on see, et asi on tehtud valesti”), kuid nendest, kelle emakeel ei ole eesti keel, kirjutab õigesti veerand (sest nad on õppinud ära reegli ja teavad, et kirjakeel on teine asi kui kõnekeel). Eesti nimega inimestest nii paljudel kui 91% on täiesti kama, mis sõnajärg on lauses („põhjus on see, et asi on valesti tehtud”). Aitäh ajalehtedele, kes ei täi palgata keeletoimetajaid!!\nTeemad: keel, maja, pidu\nL, 1482. päev: enne mõtle, siis kirjuta\nKui tudengitelt spetsiaalselt paluda, et mõelge ka õppejõule ja ärge jätke puuduvate kodutööde esitamist viimasele võimalikule päevale, siis mis juhtub?\nJust, tööesi paisub ühe pauguga 7 hindamata töölt 27-le ja sinna läheb mu nädalavahetus. Grrrrrrrrrrrrrrrr!! Arvake, kas õppejõud jaksab olla nende hilinenud tööde hindamisel heatahtlik... Järgmine aasta saavad samal kursusel olema drastilised meetmed: kodutöö hilineb olulise põhjuseta – läheb korstnasse; kodutöö vormistatud valesti teist korda – läheb korstnasse; juba kodutöö algusest on näha, et ülesanne täitmata – edasi ei loe, hindeks tuleb kohe F.\nMuidu oleme nädalaga söögi kõrvale läbi vaadanud kogu „Isa Tedi”. Peaks seda mainima iiri kolleegidele. Perekondlikus tsitaadikogumis on nüüd juures isa Dougal McGuire' rõõmsahäälne ütlus „Ted! I'm in incredible pain!”, mis tähendab, et keegi hoiab paljakäsi tulikuumi esemeid.\nTeemad: film, kool, kuri\nR, 1481. päev: märssi selgas, mõõka puusas\nPlaan minna eile varem magama ja tõusta täna hirmus vara kukub läbi, sest aega kulub muude asjade peale ja mu kursuse õppurid on enne eksamit kahtlaselt aktiveerunud. Igatahes olen päris närvis ja satun paar korda paanikasse, sest tulemuste kohene ülesmärkimine kestab liiga kaua. Seda pikem on õhtu.\nTurvanõuete tõttu pean töötama viidetest kubiseva dokumendiga nii, et puudub muu side maailmaga, mis tähendab käekirjaliste märkmete tegemise kunsti meeldetuletamist ja pärast leidude ümbertippimist.\nKõrgmetsa maksimarketist riiul ja käru. Poes, kui mõlemad on veel pakitud, kannan esimest Kalevipoja-meetodil õlal; poe ees harutame teise lahti ja võtame kohe kasutusele.\nTeemad: kool, maja, pood, vaev\nN, 1480. päev: hirmutame lugejaid Windowsi ametliku tõlke sõnavaraga!\nEi midagi erilist peale selle, et tööl on naabril jälle vaja arvutiabi. Seekord saan näidata oma laua tagant tõusmata, kuidas käib Excelis paanide külmutamine. Kaks või kolm korda.\nK, 1479. päev: kus häda kõige suurem\nTööl naabril müstiline probleem: klaviatuur ei tööta. Hiir töötab, klaviatuur mitte. Kohe üldse mitte. Mida teeksid selle peale sina, armas lugeja?\nJust, vajutaksid klaviatuuri pistikule. Arvutist kostab piiks ja klaviatuur hakkabki tööle. Selgub ka põhjus – naaber sirutanud laua all jalgu.\nT, 1478. päev: habent sua fata libelli\nTööl lõpeb erakordsete lumeolude talvegraafik. Harakad olnud eile juba seda nägu, et hakkavad varsti pesa tegema.\nOn kindlaid andmeid, et täiesti mujal kui eestlaste linnajaos asuvas Kõrgmetsa maksimarketi majandustarvete osakonnas anti tagasi Eesti euro.\nKuulda on, et Eestis toimunud euroteavituskampaanial jäi kahe silma vahele kaks väikest asjaolu: et eurot kasutatakse ka mujal riikides ja juba päris mitu aastat. Seega siis lood (millest suurt osa arvan kuuluvat rahvaluule valda; loodetavasti etnograafid ikka jälgivad praegust väga viljakat olukorda!), kuidas ühes või teises poes ei tahetud vastu võtta mingi muu riigi euromünte või lapsed arvanud naljaka öökulliga mündi mängurahaks või ei tahetud poes vastu võtta euro kulunud paberraha väitega, et „euro ju alles tuli”, kõik rahad seega alles uued, mis te oma valeraha topite. Katseliselt saaks uurida, mis hakkab Eestis toimuma mälestus-kaheeurostega (oodata on, et neid enda jaoks avastavad ajakirjanikud kuulutavad oma leidudest ka ajalehtedes).\nAvastan suguvõsa andmebaasist, et äsja uudisekünnise ületanud lihane sugulane on mulle palju lähem sugulane, kui peast mäletasin. Ta ei ole sugulane mitte ühe oma haarmeid Kesk-Eesti metsades laiutanud ja Eesti kohta erakordselt hästi uuritud suguharu kaudu (kuigi ta kuulub sinna rohkem kui mina), vaid ainus teadaolev ühine esivanem oli kaks sajandit tagasi sinna suguharru kuulumatu mõisakokk, kellel tean olevat 9 põlves 198 järglast. Järjekordne must lammas suguvõsas juures lisaks pangaröövlile, vanglapõgenikule, miilitsa lastetoa püsikliendile ja – väga kaugelt – isakese tsaari pinginaabrile.\nTeemad: huvi, lugu, maja, riik, vaev\nE, 1477. päev: einen Kraftstoff wie Benzin\nPealkiri on ajendatud algava nädala töömahust. Tõlget vaja ei ole.\nKus aga mujal kui halvas tõlkes näevad mu silmad esimesest korda vormi „teadmiseid”. Me kallis emakeel... Google ütleb, et mu ammu kardetud vormist „lapsesid” on saanud tõelus, selle kirjutas 7. novembril 2010 keegi Delfi kommentaator. Teist õudvormi „naisesid” Google päriskasutuses veel märganud ei ole.\nÕhtul ütlevad mu inseneriteadmised üles, kui kappi on vaja kokku panna ilma kokkupanekujuhendita (või õigemini näib, et ma ei saa katse-eksituse meetodi juurde nii vabalt vanduda nagu kunagi Poola mööblitehasepealinnast Białystokist pärit telekariiulit kokku pannes, kuhu oli sahtlisiine võimalik panna nelja pidi ja kinni käisid sahtlid muidugi ainult nende ühes asendis, mida sai aru muidugi alles siis, kui siin oli täiesti paigas. Õhk oli tollal peaaegu sama paks kui Ladina-Ameerikast pärit toole kokku pannes, mil ma oskasin puuduvaid auke puurida juba paremini, aga tunduvalt lahedam kui siis, kui puhastasin plekkidest laevaplaane, mis olid paar tundi lebanud vastu kotti kogemata pudenenud maasikaid). Internet ei aita muud kui ütleb, et selle kapi kokkupanekujuhend on täiesti kasutu. Kui olen hakanud üldvaatest ja osade eri mõõtmetest pisut aru saama ja ehitus on juba üsna hoos, leidub kuskilt paksult kilesse pakitud osade vahelt ka juhend. Juhhei.\nHuvitavaid tähelepanekuid elektroonilise side vallas.\nMa söön oma mütsi ära, kui Postimees pole võtnud uudise kohanime siit blogist (nt siit või siit või siit).\nTeemad: keel, loen, vaev\nP, 1476. päev: november\nTäna mäsleb jõgi veel rohkem kui eile, kuid vesi nagu kõrgem ei ole. Seekord teeme pika tiiru mööda jõeäärt Patagooniani ja mööda maanteed tagasi, vahepeal metsas (kus Šp. läheb indu täis, kuigi on porine ja libe ning eemalt passib jalutusrihmata dobermann) ja lõpupoole koos vajaliku ergutusega. Õnneks on märg ja Šp. ei saa heita maha.\nTäna on jahedam kui eile, nii 5 °C.\nÕhtul pikalt kodutööde parandamist ja siis mitu jagu „Isa Tedi”.\nSaan läbi kerge raamatukese, mis väidetavasti jutustas raketi V-2 sõjalisest kasutamisest kõik. Huvitav, ainuüksi selle kasutamisest sõja lõpus Saksamaal on mul hoopis toekam kõvade kaantega paks raamat (lugemata). Seda ma ei teadnud, et sõja järel toodeti raketti N. Liidus edasi, kuigi keski kindral olla praalinud, et selle alkoholikogusega, mille üksainus selline rakett mõne minuti jooksul põletab, vallutaksid tema väed mis tahes linna, ja et Scud-rakett arendatud hoopis Saksa õhutõrjeraketi Wasserfall ainetel (nagu et selle kütus ja oksüdant plahvatasid kokkupuutel, neid ei pidanud eraldi süütama nagu V-2s) ning et kuivõrd esialgu olid tuumalõhkepead raketile panemiseks suurevõitu, mõeldi N. Liidus välja lõhkepea, mis pritsinud laiali radioaktiivset vedelikku.\nTeemad: film, loen, loom\nL, 1475. päev: saabumine\nKuivõrd minu jaoks on öökullihuikene kell kolm vahepealse pooleteisttunnise une tõttu juba hommik, käsitan seda laupäevana, mitte reedena. E jaoks on veel reede. Seega kui kola üleval, käe-jala eest peaaegu komistamiskindlalt laiali pandud (päeval komistan kaks korda kontorisse pandud suure kohvri taha, sest ega ma kontorilaua juurde astudes ju tuld põlema pane ja tavaliselt kontori keskel ju midagi ees ei ole; aga selle lahendab kohvri nihutamine 30 cm paremale), on E jaoks õhtusöök ja minu jaoks hommikusöök, ühes tervitusveiniga. Nendin, et varem ei ole ma kell pool kuus hommikul, hommikusöögi kõrvale veini joonud, aga et pärast seda läheme uuesti magama, siis võiks seda siiski lugeda nagu õhtusöögi ja hommikusöögi vaheliseks ooteks.\nVõitlus kelladega, mis helisevad täiesti ootamatult ja laupäeva hommiku jaoks kohatul ajal ning tingimata ükshaaval ja mille vaigistamiseks tuleb kõndida korra ka teise tuppa.\nPäeval kõigepealt tutvustamas Štaflikule ja Špagetkale jõeäärt. Kuigi jõgi on aknast vaadates madalam kui ükspäev (mil maantee serva alt paistis jõeäärsel Vere tänaval olevat vilkuritega auto, nähtavasti pumpamas kellegi keldrist või kanalisatsioonist jõge ära – ja Vere tänava maanteepoolses otsas oli valmis pandud ka silt, mida muidu pannakse üleujutatud tänavate otsa), on vesi ikka tavalisest kõrgem, porikarva kollane ja vool on äge. Kõnnime kokku umbes 1½ km. Näitan Špagetkale, kuidas jalakäijasilla laudade vahelt alla vaadates paistavad tormlevad vood, ja ta lööb põnnama.\nSiis E-le kuukaart ja väga pikalt prismas (kus on meeletu rahvas ja ma sõidan seal esimest korda käruga, mis läheb hästi, sest kuigi käru tagumised rattad ei pöördu nagu tavalistel kauplusekärudel, on kellaosakonna klaaskapid hästi tugevast klaasist ja põranda küljes kinni), veel kaks vaipa ning paar õhukest mälupulka kirjasõbrale piltide saatmiseks, sest ma ei viitsi kogu korteris olevat DVD-kuhja läbi proovida, et äkki läpakas ikka kirjutab mõne korralikult.\nSooja on 14 °C.\nÕnnestub kahe arvuti haakimine sama ruuteri taha. Pärast mitu osa „Fawlty Towersit”.\nTeemad: film, jook, loom, maja, side\nR, 1474. päev: mu ellu nüüd on tulnud üks väike muudatus\nVõi õigemini tuleb millalgi õhtupoolikul.\nTegelikult umbes üheksa tundi hiljem, kui päeval pakkus Google Maps.\nÕhtul poes, kus saan hakkama vägiteoga, et kõigepealt käin võtan prisma ülakorruselt näppu kaks vaipa ja siis käin allkorrusel, korv käevangus ja vaibad näpus, söögi järel. Vaibad eriti maha ei kuku ja kellelegi nendega kõhtu ka ei torka.\nSkannin õhtul ära nädala algul postis saadud reisijuhi „Helsingi juht 1938” ja pusserdan igavese hulga aega selle vahel oleva kaardilehe skanne kokku lappides. Uue seebikaga kaasa tulnud tarkvarapundis oli ka piltide kokkulappimise tarkvara, kus spetsiaalne osadena skannitud suurpiltide kokkulappimise funktsioon, aga võrreldes lemmikuima kuulperspektiivi-lappimisprogrammiga Autostich (millel on algelisevõitu kasutusliides), tuleb selle kvaliteeti nähes meelde epiteet „algeline”: sest kuigi õnnestub jälile saada, miks tekib teatud kohtadesse tume vööt (lappimisprogramm heledust ise ei muuda, nagu muudab Autostich), ei suuda programm nii palju tuvastada pilti (või nii rangelt järgida hoolikalt sisestatud kokkulappimisjuhiseid), et ei paneks üht skanni kuuest teiste suhtes poolekraadisesse pöördesse. Autostich nõnda ei teeks (kuigi paneks tasapinnalise kaardi kuulperspektiivi, mida vaja ei ole).\nÕhtul õues 12,6 °C.\nSiis otsin täiesti tundmatu kohanime Google Earthist üles ja lasen rehkendada, kui kaua siia sõidab, panen kellad selleks helisema ja lähen magama.\nTeemad: loen, maja, side\nN, 1473. päev: kohe mitte midagi\nIlmaennustus pidas paika. Sajab. Kohalik leht ähvardab üleujutustega.\nNädala lause: Madalmaade X-amet, Austria Y-ministeerium ja hr Z teevad ettepaneku mitte midagi teha.\nTeemad: vaev, vihm\nK, 1472. päev: talv\nHommikune ärkamine on vaevaline, on kole külm, ei saa õigel ajal minema. Viimane ontlik buss on nähtavasti olnud sõiduplaanist ees, ootan peatuses kole kaua, külm on (ilmajaama andmeil suisa –7 °C), telefoni kinnastega käppida ei saa, sõrmed külmetavad. Buss tuleb kellaajal, mil kella on piinlik vaadatagi. Tööle jõuda on kellaaja suhtes veel piinlikum, aga arvutit käima pannes meenub, et veel peaks ju kehtima talvine ekstreemsete lumeolude graafik, sest ei ole tulnud teadet, et see enam ei kehti. See tuleb päeva poole ka jutuks ning leitakse, et kui see tühistataks, siis kindlasti saabub kohe järgmisel päeval uus talvekataklüsm. Kuulda on, nagu tuleks nädala lõpupoole 13 kraadi sooja – toreon, toreon, toreon, eile tuli suur uisutamise isu peale ning olen teinud ka plaane osta kehaliseks virgutamiseks jalgratas niipea, kui lumi ja jää läinud.\nIlmaennustus sedasi tõesti lubabki, koos viis päeva kestva tugeva vihmaga, mis selle krdi valge tati maa pealt pühib. Taevaluugid lubatakse avada kell üks öösel. Halleluuja.\nTeemad: lumi, uisk, vaev\nWinterreise II lugu valmis\nValmis on kirjutis sellest, kuidas veetsin jõulud mina. Sündmusterohkuse tõttu kippus lugu minema järjest lugemiseks liiga pikaks ja lõikasin selle päevade kaupa osadeks, mis on kronoloogilises järjekorras muude asjade vahel. Siin on otselingid:\n1. päev (23. XII)\n2. päev (24. XII)\n3. päev (25. XII)\nMeenutan, et siinse blogi materjalid kuuluvad autoriõiguse alla.\nAlles on ka saadetud mahlakad SMSid, millest saaks kirjutada hoopis ilmekama lühijutu, aga need ei ole blogikõlblikud.\nKirjutas AV kell 23:56 No comments:\nT, 1471. päev: päikesevarjutus\nHommikul paksus pilves, aga pime nagu Bruegheli väikesel jääajal uisutavate hollandlaste maalil – usutavasti osalise päikesevarjutuse tõttu. Astronoomide soovitatud üldvalgustuse vaatlust ei saa teha, sest kuigi mul on eksponomeeter (ja selle näidu luksideks muundamise tabel), pean ma varjutuse maksimumi ajal olema hoopis töölaua taga.\nTõlkes on üks pisike ˇ-katus üleliia ja pisikestest põikkriipsudest kirjatähtede põhijoonte otstes on saanud araabia aristokraadid.\nTeemad: huvi, keel, lumi\nE, 1470. päev: talveuni\nVäga pikk maadlemine äratuskelladega.\nÕhtul on postkastis Soome sõbra jõulukaart, mille vahel väga heas seisundis brošüür „Helsingi juht 1938” koos kahepoolse kaardiga. Kuigi see nähtavasti ei ole esimene eestikeelne Helsingi reisijuht (1935 ilmus paksem ja fotodega), rääkimata eestikeelsetest Soome reisijuhtidest („Soome teejuht 1914”, „Sõida Soome!” 1929, „Sõida Soome! II” 1931, „Soome kutsub” 1936), oli see just see aeg, mil Helsingis käisid lühikesel turismireisil koguni mu vanaisa ja vanaema, millest vanaema rääkis elu lõpuni ja alles 1990. aastatel selgus, et see, mida ta nimetab kaljukirikuks, ei ole mitte alles 1969 kalju sisse rajatud Temppeliaukio kirik, vaid Kallio kirik, mis oli 1930. aastatel juba valmis ja oluline vaatamisväärsus. Peaks ilmarahva rõõmuks ära skannima – seal on lahedaid Eesti turistidele suunatud reklaame ja lõbus eesti-soome vestmik (hotellis, restoraanis, poes).\nTeemad: loen, lugu, lumi\nPaar päeva enne aastavahetust tuli äkki pähe, et veedame selle ju kohas, kus ei ole telekat, nii et esimest korda elus tuleb aastavahetus Eestis ilma aastavahetuse saadeteta! Leidsime, et aga meil on ju internet ja ETV kannab omi asju seal üle. Nii said nähtud muidugi „Tujurikkuja”, kus vääriliselt kajastati seda, kuidas 2010 keerati Tätte ja Matvere vint lõplikult üle (ja uhkustan, et adusin seda, et see on eht kommertsprimitiivsus, juba 2002. aastal!), ja kes Normanni saadet ei vaadanud, see ilma jäi ka sellest, kuidas muutumissaate paroodias muudeti Lydia Koidula Sofi Oksaseks. Ega meile Normann muidu ka ei meeldi (eriti pärast seda, kui teda kunagi nägime laevareisijana ja mõistsime, et ta ei oska tulla rollist välja, nagu ei oska üks omaaegne lapsnäitleja ja praegune Nõmme raadio hääl ning oskab üks Eesti mõttes megastaar, keda olen kaks korda kohanud tõlgina ja ta käitus nagu täiesti mõistlik inimene), aga aastavahetuse paroodiasaade on erand.\nAasta viimasel päeval, kui näärisööming oli juba alanud, aga pank veel tegutses, annetasin ära mullu saadud auhinnaraha valdkonna teadusuuringute hüvanguks.\nTänavuste uusaastatervituste põhirõhk oli feisspukis (sh telefoni kaudu) ja nende lahtimurdmiseks üle kahe päeva ei läinud. Sõnumeid ja meile saatsin vähe.\n2. jaanuari varahommikul lennujaama – ikka veel kroonide eest –, seal kiiresti internetist vajalikud asjad siia-sinna ja siis lennukiga Amsterdami. Lennukis on hoogsalt käsil viimane raamat, mis mul Haruki Murakami ilukirjanduse inglise tõlgetest veel lugemata.\nSedapuhku kulus lauamänguga „Jutt mehest, kes teadis ussisõnu” ja selle „Rehepapi”-ainelise laiendusega kaks (veinita) tiiru, enne kui reeglid täiesti meelde tulid. Meie sõnavara laiendus, nii et kui me hiljem veidralt köetava sõidukiga punktist A punkti B ümber paigutusime, oli sobiv epiteet „sitapirukas” kohe varnast võtta. Talv küll, aga nähtavasti hoidis juht tilga kütust kokku, et saada preemiat, sest igast peatusest väljudes (õnneks ei olnud neid nii palju kui Sebe liinil) keerati küte kinni ja pisut enne järgmist peatust pandi jälle sisse. Mu soe pesu oli Kilulinnas kohvris ja oli tunda, kuidas laes plaksuga avanenud klappide vahelt hakkas alla valguma külma õhku. Istusime jopedes, aeg-ajalt panin käe koera vastu sooja. Poolelt teelt tuli meie kõrvale noormees, kes uljalt kiskus end särgiväele, ning aga ma muigasin, kui ainult 20 km pärast pani kampsuni selga tagasi.\nFilmidest tutvusime uuema Vene jampsmultika I ja II osaga, mille pealkirja ma õnneks ei mäleta, aga millele IMDb-s on pandud rahvastevahelise vaenu õhutamisest hoolimata 3 punkti, ja kahe Jaapani mängufilmiga: Murakami novelli järgi tehtud トニー滝谷 (2004) ja omapärane アカルイミライ (2003).\nEt mu kohver veetis aastavahetuse minust eraldi (nii et on jah juhtunud olukord, kuidas ainsad püksid on pesus ja tuleb pärast oodata, kuni need kuivavad), jäi puhkuse ajal lugemata plaanitud raamat, aga seevastu lugesin muid. Juba teise reisipäeva lõunaks lõpetasin lennujaamas astronaudi Mike Collinsi mälestused, kust sain teada palju huvitavat, nagu et\nUSA astronautidel puudus kohustuslik kehaline kasvatus (igaüks sportis, nagu tahtis; tema puhul piirdus see hommikuti 2 miili jooksmisega ja päeval pisut käsipalli mängimisega), ma nagu mäletaks, et kosmonautide tegemistest jutustanud propagandafilmides olid nad ühtelugu rööbaspuudel turnimas või trenažööril väntamas; ja puudus maksimumpikkus (keegi neist olnud lausa 185 cm pikk);\nja see, et 1960. aastate astronautide keskmine IQ oli 132;\nja see, et esimene afroameeriklane lendas alles 1980. aastatel, oli puhta juhuslik, sest kandidaadi nahavärvi nägi alles meditsiinikontrollis, mis oli valikumenetluses alles teine või kolmas voor (paberites fotot ega rassi lahtrit ei olnud), ja sinnani neid ei jõudnud [USA lennuväel oli 1960. aastatel küll oma kosmosejaama plaan, sinna pidi üks minema, aga sai enne autoõnnetusel surma];\nja see, kuidas 1967. aastal, kui N. Liit ametlikult kinnitas, et Kuu peale tema lennata ei taha, lobisenud Pariisi lennundusnäitusel astronautidega kohtunud kosmonaudid kogemata välja, et ka nemad treenivad helikopteritega – milleks helikopterid, kui Kuu peale maandumist kavas ei ole ja ühegi muu kosmosesõiduki juhtimine helikopteri omaga ei sarnane?\nSamuti seda, et kuigi Apollo-projekt oli ülikeerukas ja selles osales sadu tuhandeid inimesi, ei tulnud keegi selle peale, et ei ole hea panna kokku väga peeni juhtmeid ja tuleohtlikke materjale puhtasse hapnikku, enne kui kolme hukkunuga õnnetus oligi käes. Selle peale ka keegi ei tulnud, et astronaudid võiksid hukkuda maapealsel katsetusel, mitte stardil, kosmoses ega maandumisel.\nKuigi raamatust on hulk teksti kopipeistitud filmi In the Shadow of the Moon ja pandud seal Collinsi enda suhu tagasi, on ka mujal Collinsi jutustusviis tagasihoidlik, näiteks ta ei mainigi, et see oli just tema, kes Apollo 8 capcom'ina (juhtimiskeskuse astronaut, kelle kaudu toimus side juhtimiskeskuse ja kosmoselaeva meeskonna vahel) ütles 21.12.1968 ajaloolised sõnad Apollo 8. You are Go for TLI (siin kohas 002:27:22), mille peale taaskäivitati kanderaketi III astme mootor ja esimest korda ajaloos lendas inimene Maa-orbiidilt kaugemale.\nVõrreldes 52-tunnise kojusõidu paljude ootamistega on uue aasta alguse tagasisõitu ilmestanud 8-tunnine ootamine Amsterdami lennujaamas käkitegu. Leian vaikse pehmete istmetega nurgakese, kus algul teen ajamahukaid internetitarbetuid asju seni, kuni lõpeb läpaka aku, siis käin söömas, siis leian pistikupesa, kus laen aku ja seni jätkan hommikust tegevust. Ennist olin jälginud, et ega pistikupesade juurde erilist tunglemist ole. Ei olnud.\nKuigi algul oli plaanis ka käia linnas, jäi see mõte katki, sest seljakotitäis kola tähendab, et ma ei saa minna kuhugi muuseumi, sest seal tuleks anda kott seljast, ja talvel niisama linna peal ka vahtida ei viitsi (külm hakkab). Nagu ma sööma minekul nägin, oli ilm päiksene, lumi on kõik ära suland.\nKui bussis teisele lennule sõidame, paistab loojuv päike lennukimootoreisse täpselt tagant sisse, näidates neid asju, mida isegi mudeliehitajad tavaliselt ei viitsi näidata.\nLennukisse pealeminekul ja pärast bussiga linnasõidul ajan pisut juttu lennukis oleva soome kolleegiga, aga et ega lennuväljale liiklev bussifirma ole täinud panna liinile sõitma bussi, kus oleks ruumi ka kohvreile, kamandab bussijuht inimesi tahapoole liikuma ja ma kaotan ta silmist. Siinmaal valitseb talv edasi.\nTeemad: film, lend, loen, lumi, side\nT, kolumbusjas päev: What are you ssssinking about...\nR, 1488. päev: häppening, sildid ja muu moodne kun...\nN, 1480. päev: hirmutame lugejaid Windowsi ametlik...\nR, 1474. päev: mu ellu nüüd on tulnud üks väike mu...


Obiugri mütoloogiast II\nPalakesi obiugri mütoloogiast II\nKuldnaine. 1562. aastal, kümme aastat pärast seda, kui Ivan IV oli Kaasani vallutamisega pannud aluse vene impeeriumile, trükiti Londonis Anthony Jenkinsoni poolt uus Venemaa kaart, millelt leiame Obi alamjooksule paigutatud Jugramaa. Samasse on joonistatud madonnasarnase iidoli ees põlvitavad jugralased. Lisatud tekst ütleb:\n"Zlata Baba, see on kuldne eit obilaste juures, jugralaste poolt hardalt austatud. Sellelt iidolilt küsib preester nõu, mida neil tuleb teha või kuhu minna, ning tema (imepärane ennustaja) annab mõnedele nõuküsijatele vastused, ja teatud tagajärjed järgnevad neile."\nEsimesed teated obilaste kuldnaisest leiduvad XIV saj. Novgorodi kroonikas viitega Permi Stefanile. Järgmiseks teatavad kuldsest iidolist XVI saj. Moskva suurvürsti alamad, kelle ülesandeks on kirjeldada laieneva Venemaa kauba- ja sõjateid. Teadaolevalt esimese eurooplasena mainib kuldset naist Krakovi ülikooli professor Miechovi Mathias. Veel räägib kuldnaisest seoses Jermaki retkega Siberi kroonika: Ivan Brjazga nimeline Jermaki ataman jõudis 1582. aastal Belogorje kanti, kus võitles obiugrilastega, kes väidetavasti kaitsesid oma peamist pühadust - kuldnaist. (Vt. Karjalainen 1918: 243-245, Shestalov 1987: 347.) Ka Grigori Novitski väidet, et Belogorjes oli varem koos vaskse hanega ühes kultusehoones ka "kõige suurem tõeline iidol", ning et ebausklik rahvas "nüüdsel ajal, mil iidolikummardamist välja juuritakse, säilitas selle puusliku ja viis Kondasse," on peetud kuldnaise kohta käivaks (Novitski: 61). Tegelikult pole ükski eurooplane seda iidolit näinud ja arvatavasti pole seda sellisel kujul (inimesekõrgune kullast naine) kunagi olnud. Ainet sedalaadi kuulujuttude levikuks andis obiugrilaste folkloor, kus Kaltesh-eekvat tavaliselt kuldseks nimetati (vt. artikli eelmises osas tsiteeritud laulu).\nMainitud hane-iidoli kohta aga kirjutas Novitski: "Nende poolt väga jumaldatud iidol hani on hane kujul vasest valatud, tema jõle elamu asub Belogorje külas suure Obi jõe ääres. Nende ebausu kohaselt austatakse (seal) veelindude - luikede, hanede ja muude vee peal ujuvate lindude - jumalat… Templis on ta aujärg erinevast kalevist, lõuendist ja nahkadest pesa taoliselt punutud, sellel istubki seal elutsev hirmutis, kes on alati suuresti austatud, kõige enam aga ajal, mil algab veelindude püüdmine… See iidol on niivõrd kuulus, et kaugetest küladest tullakse oma jõledaid ohvreid tooma, mõnel juhul kariloomi, aga peamiselt hobuseid tuues, olles kindlal veendumusel, et see (iidol) on paljude hüvede andja, aga peamiselt annab külluse veelindude saamiseks…" (Novitski: 61.) Võib lisada, et hani oli obiugrilaste ühe populaarseima jumaluse - Maailmavaatava Mehe - üks esinemiskujusid ning et Belogorjet peetakse mõnel pool tänapäevalgi tema elupaigaks.\nMaailmavaatav Mees (mansi Mir-susne-hum, handi Mir shääviti ho, tuntud ka kui Mastõr, Ootõr, aga ka Mikolai, Sorni-iki, Postojank-iki jne.), Temaga seotud ettekujutusi on kahtlemata mõjutanud nii Püha Jüri kui ka Nikolai Imetegijaga seotud uskumused. Vladimir Toporov leiab obiugrilaste Maailmavaatavas mehes mitmeid india-iraani kosmilise seaduse, korra- ja päikesejumala Mitra jooni (Toporov 1989: 169-175). Järgmine mansi laulukatkend seostab Maailmavaatava Mehe töepoolest päikese ja kuuga ning aastaaegade vaheldumisega:\nNoorem vend kuldne Ootõr\nastub õue, laseb patsid alla -\nühe suudmega seitse Obi voolab,\nTema patsides seisab päike,\ntema patsides seisab kuu.\nSeitsmest Obist, seitsmest merest tulles\nseitse kuldsete selgadega põrnikat\ntema juustes oma selgasid soojendavad.\nTema juuste väel on suvi ja on talv.\nKogu maailmas elavad\nvaeselt kängitsetud, vaeselt rõivastatud\ninimesed kõik nende abil\nnüüdse päevani püsivad.\n(Great Bear 1993: 109-110.)\nNagu eespool juba räägitud, esineb muistendites motiiv sellest, kuidas Maailmavaatav Mees sündis taeva ja maa vahel. Tüüpiline on motiiv sellest, kuidas taevase isa noorim poeg võidab isa poolt korraldatud võistlusel vanemaid vendi (näiteks suudab ta esimesena siduda oma hobuse hõbeposti külge - Toporov 1989: 171 < Gondatti 1888). Tshernetsovi järgi oli Maailmavaataval Mehel sada naist ja sada poega, kellest said alguse shamaanid (Tshernetsov 1987: 155). Tema oligi see jumalus, kelle poole obiugri shamaanid kõige sagedamini pöördusid. Näiteks kirjutab N. L. Gondatti manside kohta:\n"Kõige sagedamini kutsutakse kohale Maailmavaatav Mees, sest ta on inimeste eest hoolitsev ja neile lähimal olev jumal. Teda kutsutakse peamiselt öösiti, kui ta on sooritamas oma ringkäiku maa peal. Selleks kustutatakse majas tuli, shamaan lööb mõne korra trummi, mispeale saabub täielik vaikus. Vaikuses on selgesti kuulda hobusekapjade plaginat, mis lõpeb jumala majjaastumist märkiva mütsatusega. Natukese aja pärast on kõik möödas ja shamaan, kes sageli lamab pikali põrandal, hakkab jumala sõnu edasi rääkima. Väga sageli asetatakse ennustamise ajaks maja ette hõbedast või mõnest muust metallist taldrikud, et jumala hobune ei peaks seisma palja maa või lume peal." (Karjalainen 1918: 580 < Gondatti 1888.)\nPõhjamansi karupeiete etenduslaulus kutsutakse Maailmavaatavat Meest appi selliste sõnadega:\n"Meie sooblinahkse kiiduväärse palve\nkuhu laiali laotame?\nValgeveelise toidurikka Obi ülemjooksul\nsjopõr-hõbedases (1) ülestõstetud linnas elatakse,\nsulahõbedases ülestõstetud linnas elatakse.\nOma musta looma(naha) kattelises majas,\npunase looma(naha) kattelises (2) majas elamise ajal,\nseitsmes haldjate (maailma)osas tiirlev kuldne mees,\nsu järvevee voolamisele sarnanev meel ilmugu!\nSeitsme ühejalgse laua ümber tiirlemise ajal,\nmeie ju palutud hädapalvet sa kuule!\nOma musta looma kattelised varrukad,\nsapsudest kirju püha looma selga,\nhõbekandiga pühasse sadulasse et istuksid!\n(Kannisto, Liimola 1959: 36-37.)\nMansi küla Ljapini jõe ääres.\nFoto A. Lintrop 1977.\nHandi küla Lophari järve ääres.\nFoto A. Lintrop 1989.\nSteinitzi poolt üles kirjutatud handi karupeielaul tutvustab Maailmavaatavat Meest ja ta elupaika üsna üksikasjaliselt:\nHommiku ajal kasvanud\nkuldse muruga kasvatatud neemel,\nõhtu ajal kasvanud\nkuldse rohuga kasvatatud neemel;\nkevadmetsisekuke sulgedega ülepuistatud küngastel,\nsügismetsisekuke sulgedega ülepuistatud küngastel;\njooksva pilve kõrgusel,\nsammuva pilve kõrgusel\nminu kuukirja püha maja\nminu päikesekirja püha maja\nkuldse keti kallis otsas\nseal see ripub,\nkuldse hõbeda kallis otsas\nseal see ripub. (3)\nLõunakõrist kõriline tuul\nväikese hõbeda kõlina kõlal\nsuudmepoolse Obi kalli vee poole\nseal see liigub.\nPõhjakõrist kõriline tuul\nsuure hõbeda kolina kõlal\nlõunapoolse Obi kalli vee poole\n(Steinitz 1939: 339-340.)\nSamas laulus kirjeldatakse, kuidas Maailmavaatav Mees istub oma kuldkabjalise laua taga ja kirjutab seitset kuldset ornamenti, kuut kuldset ornamenti oma pühasse kevadistest oravanahkadest raamatusse, pühasse sügisestest oravanahkadest raamatusse. Valvsa auli terava kõrvaga kuulab ta võruna keerlevat haldjate ilma: palju väikesekabjalisi ohvriloomi on talle kisendanud, palju väikeselakalisi ohvriloomi on talle kisendanud. Oma püha kuukirju hobuse seljas, oma püha päikesekirju hobuse seljas ratsutab ta ümber rõngasvõruna keerleva haldjate ilma.\nPaljud mu viletsate jalatsitega mehed,\npaljud mu viletsate kleitidega naised\npaljapäi seitsme palvega,\npaljapäi kuue palvega.\n(Steinitz 1939: 341-342.)\nTeises laulus räägitakse pikemalt tema ülesannetest - sellest, kuidas ta pidevalt jälgib maapealset elu ning kannab hoolt inimeste eest. Ta on vahendajaks inimeste ja Kalteshi vahel, annab talle edasi inimeste abipalved ja kutsub teda üles hädasolijaid aitama:\nSiis kui ma tähelepanelikult kuulan\nvalvsa auli terava kõrvaga:\npõhjapoolse Obi kallilt maalt\nkuidas väikese poisi hea hing\non lühikeseks muutunud,\nkuidas väikese tüdruku hea hing\non lühikeseks muutunud. (4)\nVäikeste poiste peale halastav haldjas -\nselle nime all tuntakse mind,\nväikeste tüdrukute peale halastav haldjas -\nselle nime all tuntakse mind.\nTütarlapsena kauni Kalteshi poole,\noma ema poole, oma ema poole\nsuunan ma nüüd\nsooblinahana pehme palve,\nkarusnahana pehme palve:\n"Tütarlapsena kaunis vihane väike naine,\nOma sülelise kasuka rüpest\nvõta (palve) välja,\noma käiselise kasuka varrukast\nvõta (palve) välja!\nPõhjapoolse Obi kallil maal\non väikese poisi hea hing\non väikese tüdruku hea hing\npead (lapsele) edasi määrama,\npead (lapsele) edasi ette kirjutama!"\nKuid Mir-susne-hum oli sageli ka os'mar-hum - vembumees. Tal oli saav-sov vaarim kent - paljudest nahkadest õmmeldud müts, mis tegi nähtamatuks. Kui ta oli juba väga palju vägimehi tapnud ja muud halba korda saatnud, ütles Toopal ooika: "Aitab küll, nüüdsest saad kõigi inimeste kaitsjaks." (Tshernetsov 1987: 153-155.) Juttudes esineb sageli nimedega Eekvapõgris'/Eekvapõg - Eide (resp. naise) Poeg, Naise Nõbu (vennapoeg). Viimane on Maailmavaatava Mehe profaniseeritud vaste, kes kordab jumaluse loomisaegade trikke inimestele tuttavas kultuurikeskkonnas. Tõepoolest algavad jutud Eekvapõgris'est sageli vormeliga: Taevase linna, kuninga linna lähedal elab Naise Poeg koos oma vanaemaga (vt. Muinasjutud 1991: 6, 10). Või - Elab Naise Poeg koos oma vanaemaga. Kuigi käib jahil, aga midagi ei saa kätte (ibid: 15). Tuleb rõhutada, et sedalaadi lugude taevane linn, kuninga linn, kuigi asustatud kaupmeeste, pappide, sõdurite ja muu "maise" rahvaga, ei pruugi siiski veel maine linn olla. Oli ju Numi-Toorumilgi taevas oma linn. Üks tüüpiline mansi jutt Naise Pojast algab nõnda:\n"Elasid väga vaesed talupojad, eite-taati. Üks päev jõudis kätte, kiriku ukse kohal oli kiri: kellel lapsi pole, see sisse astuda ei tohi. Nad läksid sinna - ei tohi sisse astuda! Taat ütleb: "Noh, kõik, sisse minna ei tohi, läheme koju, palume jumalat, et las saame lapse." Nad on juba vanad, aga ikka paluvad.\nTulid koju, palusid jumalat. Nad ei elanud kuigi kaua, kui eit juba sünnitas poja. Vanasti oli nii - kui laps sünnib, viiakse kirikusse. Nende last ei taha keegi ristipojaks võtta. Siis ütles tsaar: "Ma võtan (ta ristipojaks)."\nEide ja taadi poja nimi on Nikolka. Seejärel laulude inimene, muinasjuttude inimene kas kaua kasvab? Kiiresti kasvas, jõudis jooksmise ikka. Ta läks tsaari maja akna alla, seal jookseb, tatine-ilane poisike. Tsaar nägi, koputas aknale: "Astu sisse!". Ta astus sisse, tsaar küsis: "Minu ristipoeg, kas see oled sina?" Ta ütles: "Mina." Siis annab tsaar talle saapad, ilusad läikivad saapad. Poiss mõtleb, ütleb: "Peab koju minema, kodus mind vist otsitakse, ammu tulin kodust ära." Koju minnes (näeb): eit läheb. Ta võttis ühe saapa kiiresti jalast ja viskas. Eidel on pull, viib pulli. Nüüd eit võttis saapa kiiresti üles, silmitses seda, ütles: "Mis ma ühe saapaga teen?" Jättis selle sinnasamasse maha. Poiss mõtles: "Nüüd ma jooksen." Läks eide tee peale ja võttis teise saapa jalast. Eit mõtles: "Kui nüüd teise ka siit leiaksin." Eit seob oma pulli sinna kinni, ütleb: "Olgu, lähen tagasi." Ta läks tagasi, Nikolka võttis pulli, pani saapad jalga ja läks koju." (Rombandejeva 1979: 145.)\nHandi elamu koos kõrvalhoonetega.\nUst-Voikari küla. Foto A. Lintrop 1989. Mansi sammasait Ljapini ääres.\nKa karupeielauludes esineb Naise Poeg lollikese Ivani moodi tegelasena:\nKülatanuma vihane mees Eekvapõg,\nlinnatanuma kuulus mees Eekvapõg\npaljudel Toorumi loodud päevadel\ntanumalise küla tanumal\nkoos küla paljude lastega,\nkoos linna paljude lastega.\nHaldja ilusal külluslikul päeval,\nIsanda ilusal külluslikul päeval\nLinna Isanda-isa (5) kaks poega koju ruttasid.\nÜks neist meestest ütles:\n"Ma leidsin soolooma maja,\nma leidsin metslooma maja, (6)\nmeie kaks läheme homme hommikul (jahile)!"\nKülatanuma kuulus mees Eekvapõg,\nlinnatanuma vihane mees Eekvapõg\nterava kuulmisega mehena (seda) kuulis.\nLinna Isand-taadi poegade juurde ta ruttas:\n"Noh, mehed, te leidsite maja, kus istub sooloom,\nte leidsite maja, kuhu metsloom on sisse astunud.\nHomme loodaval kullana ilusal päeval\nmind (koos) vöötatud kaaslastega (7) võtke kaasa!"\nLinna Isand-isa pojad ütlesid:\n"Milline kõnts! Me ei võta!"\nSiis hakkas ta nutma.\nÜks neist meestest ütles:"Olgu, võtame (kaasa)!\nTa rõõmustas, jooksis koju.\nKui ta tädi sellest teada sai,\nleidis ta kolmekandilise kandinõela,\nteritas selle ära,\npõdrapulli keele (pikkuse) osjase oda tekitas,\nloomakeele (pikkuse) osjase oda tegi.\nKui ta tädi sellest teada sai, teritas ta nürida talvakese ära,\npõdrapulli abaluu suuruse kirve siis tekitas,\nlooma abaluu suuruse kirve siis tekitas.\n(Kannisto, Liimola 1958: 186-187)\nLoomulikult põgenevad Linna Isand-taadi pojad neid ründava karu eest ja Naise Poeg on see, kes looma tapab.\nKannisto, A., Liimola, M. 1959. Wogulische Volksdichtung V. Aufführungen beim Bärenfest. Suomalais-Ugrilaisen Seuran Toimituksia 116. Helsinki.\nMuinasjutud 1991. Skazki narodov Severa. Leningrad - Hantõ-Mansiisk.\nNovitski = Novitskij G. Kratkoe opisanie o narode ostjackom. Studia uralo-altaica III. Szeged 1973. Viidatud on ungarikeelsele tõlkele lisatud faksiimiletrükki 1941. aastal Novosibirskis ilmunud raamatust - Novitski G. Kratkoje opissanije o narode ostjatskom 1715.\nRombandejeva J. I. 1979. Sintaksis mansiiskogo (vogulskogo) jazõka. Moskva.\nTshernetsov V. T. 1974. Bärenfest bei den Ob-Ugriern. Acta Ethnographica Academiae Scientiarum Hungaricae, tomus XXIII, fasciculi 2-4, Budapest, pp. 285-319.\nTshernetsov V. T. 1987. Istotshniki po etnografii Zapadnoi Sibiri. Tomsk.\n1. Sjopõr-hõbe - tänapäeval tähenduse kaotanud omadussõnad sjopr ja kam esinevad hõbeda iseloomustamiseks nii mansi kui ka handi laulude paralleelvärssides. Tõenäoliselt on need tähenduselt lähedased mansi lauludes hõbeda kohta kasutatavate omadussõnadega s'alõg 'voolav, sula' ja mor 'helisev, kõlisev'.\n2. Paralleelvärssides esinevad väljendid seem(õ)l ui, võgr ui tähistavad koos kõikvõimalikke karusloomi ja -nahku.\n3. Uskumuste kohaselt elab Maailmavaatav Mees maa ja taeva vahel rippuvas majas. Vrd. ka eelmise näite värssidega, kus räägitakse hõbedasest ülestõstetud linnast.\n4. Väljend hing on lühikeseks muutunud tähendab seda, et inimene hakkab surema.\n5. Nagu edaspidisest selgub, on tegemist Linna Isand-taadiga (mansi Uusõn-ootõr-ooika), kes on obiugrilaste muistendites, mütoloogilistes lauludes ja muinasjuttudes sageli esinev tegelane. Eekvapõgris'e juttudes esineb ta mõnikord Naise Poja vastasena (vt. Muinasjutud 1991: 15-20). Kuigi Éva Schmidt näib teda pidavat omaette üleloomulikuks olendiks, jääb tekstidest mulje, et Linna Valitseja-taat on pigem erinevate piirkondlike (maalinnadega seostuvate) haldjate üldnimi. Teda on seostatud ka Püha Linna Taadiga.\n6. Sooloom ja metsloom on tüpilised karu tähistavad eufemismid obiugrilaste folklooris.\n7. St täiskasvanud meestega.


Kellest internetis kommenteerijad enim hoolivad? - Forte\nKellest internetis kommenteerijad enim hoolivad?\nMichael Jackson novembris 1996\nUSA turundusfirma Zeta Interactive rehitses läbi enam kui 100 miljonit ajaveebi ja muud saiti, et kindlaks määrata, keda võrgukommentaatorid lõpeval aastal meeldivustega kostitasid ja kelle turjal tantsis õelusmalakas...\nSurm võib karjääriga imesid teha, on popkultuuri jälgijatele ammu teada, mis sai taaskord kinnitust Zeta uuringule toetudes.\nTänavu surnud legendaarne muusik Michael Jackson ja filminäitleja Patrick Swayze ("Dirty Dancing", "Point Break") haarasid positiivseid kommentaare kogunud inimeste pingereas vastavalt esimese ja neljanda positsiooni.\n2. Jon ja Kate Gosselin\nKui olete viitsinud uudist juba siiani jälgida, võib olla üsna kindel, et loete üldiselt ka meelelahutusmaailma puudutavaid uudiseid ja teate siinseid nimesid valdavalt ka ise. Seetõttu me ei hakka eraldi märkima, kes mille poolest kuulus on. Selle asemel pigem mõned lisamärkused.\nGolfistaar Tiger Woods oli praegu meedia tähelepanu köitva seksiskandaali eel kiidetuimate seas kolmas, sellest nimekirjast kadus ta mõistagi ruttu.\nNoore laulja Chris Browni esikoht oli õigusega teenitud, sest üldsus oli šokeeritud, et magusate R&B-lauludega tuntud nooruk tollasele tüdruksõbrale (lauljanna Rihanna) julmalt peksa andis.\nZeta Interactive'i sõnul tõestab uuring taas, et seltskonnameedial on kuulsuste imidžite üle suur mõju. Jääb üle nõustuda.


Aordi puudulikkus - põhjused, astmed, sümptomid, ravi, prognoos ja ennetamine - Ateroskleroos March\nAordi puudulikkus on aordiklapi korpuse mittetäielik sulgemine diastooli ajal, mis viib aordi vasaku vatsakese verevoolu tagasivooluni. Aordi puudulikkusega kaasneb pearinglus, minestus, valu rinnus, õhupuudus, sagedane ja ebaregulaarne südamelöök. Aordi puudulikkuse diagnoosimiseks kasutatakse rindkere röntgenograafiat, aordograafiat, ehhokardiograafiat, elektrokardiogrammi, südame MRI-d ja CT-d, kroonilise aordi puudulikkuse ravi teostatakse konservatiivselt (diureetikumid, AKE inhibiitorid, kaltsiumikanali blokaatorid jne); raske sümptomaatilise ravikuuri korral on näidatud plastiline kirurgia või aordiklapi asendamine.\nAordi puudulikkus (aordiklapi puudulikkus) on ventiili defekt, milles aordiklapi poolväärsed ventiilid ei sulgu diastooli ajal täielikult, mille tulemuseks on diastoolne vere regurgitatsioon aordist vasaku vatsakese tagasi. Kõigi südamepuudulikkuste seas moodustab kardioloogias isoleeritud aordi puudulikkus umbes 4% juhtudest; 10% juhtudest on aordiklapi puudulikkus ühendatud teiste ventiilide kahjustustega. Enamikul patsientidest (55-60%) on aordiklapi puudulikkus ja aordi stenoos. Aordi puudulikkus on meestel 3-5 korda sagedasem.\nAordi puudulikkus on polüetoloogiline defekt, mille päritolu võib olla tingitud mitmest kaasasündinud või omandatud tegurist.\nKaasasündinud aordi puudulikkus tekib siis, kui on olemas üks, kaks või neljahambaline aordiklapp kolmekordse asemel. Aordiklapi defekti põhjused on sidekoe pärilikud haigused: kaasasündinud aordi seina patoloogia - aordi-ektasia, Marfani sündroom, Ehlers-Danlos sündroom, tsüstiline fibroos, kaasasündinud osteoporoos, Erdheimi haigus jne. Sellisel juhul esineb tavaliselt aordiklapi mittetäielik sulgemine või prolaps.\nOmandatud orgaanilise aordi puudulikkuse peamised põhjused on reuma (kuni 80% kõigist juhtudest), septiline endokardiit, ateroskleroos, süüfilis, reumatoidartriit, süsteemne erütematoosne luupus, Takayasu haigus, traumaatilised klapikahjustused jne. Reumaatilised kahjustused põhjustavad ventiilide paksenemist, deformatsiooni ja kortsumist. aordi, mille tulemusena ei ole diastoolperioodi jooksul täielikku sulgemist. Reumaatiline etioloogia on tavaliselt aordi puudulikkuse ja mitraalse defekti kombinatsiooni aluseks. Infektsiooni endokardiitiga kaasneb deformatsioon, erosioon või perforatsioon, põhjustades aordiklapi defekti.\nSuhtelise aordi puudulikkuse esinemine on võimalik tänu ventiili või aordi valendiku laienemisele hüpertensiooni, Valsalva sinuse aneurüsmi, stratifitseeriva aordi aneurüsmi, anküloseeriva reumatoidse spondüliidi (Bechtreevi tõbi) ja teiste patoloogiate korral. Nendel tingimustel võib esineda ka aordiklapi lehtede eraldamine diastooli ajal.\nAordi puudulikkuse hemodünaamilised häired\nAordi puudulikkuse hemodünaamilised häired määratakse diastoolse vere regurgitatsiooni mahtu läbi ventiili defekti aordist tagasi vasakusse vatsakesse (LV). Samal ajal võib LV-le tagasi pöörduva vere maht ulatuda rohkem kui poole südame väljundi kogusest.\nSeega täidetakse aordi puudulikkuse korral vasaku vatsakese diastooli perioodi jooksul nii vasaku aatriumi verevarustuse kui ka aordi tagasijooksu tulemusena, millega kaasneb diastoolse mahu ja rõhu suurenemine LV-õõnsuses. Regurgitatsiooni maht võib ulatuda kuni 75% -ni insuldi mahust ja vasaku vatsakese lõppdiastoolne maht võib suureneda 440 ml-ni (kiirusega 60 kuni 130 ml).\nVasaku vatsakese õõnsuse laienemine aitab kaasa lihaskiudude venitamisele. Suurenenud vere mahu väljutamiseks suureneb ventrikulaarse kontraktsiooni jõud, mis müokardi rahuldava seisundi korral suurendab süstoolset väljatõmbumist ja kompenseerib muutunud intrakardiaalse hemodünaamika. Vasaku vatsakese pikaajalist tööd hüperfunktsiooni režiimis kaasneb alati hüpertroofia ja seejärel kardiomüotsüütide düstroofiaga: lühike LV-toonogeense dilatatsiooni periood verevoolu suurenemisega asendatakse müogeense dilatatsiooni perioodiga verevoolu suurenemisega. Selle tulemusena tekib väärarengu mitraliseerimine - mitraalklapi suhteline puudulikkus, mis on tingitud vasaku vatsakese laienemisest, papillarihaste düsfunktsioonist ja mitraalklapi kiulise rõnga laienemisest.\nAordi puudulikkuse kompenseerimise tingimustes jääb vasaku aatriumi funktsioon terveks. Dekompensatsiooni kujunemisega kaasneb vasaku aatriumi diastoolse rõhu tõus, mis viib selle hüperfunktsioonini ja seejärel hüpertrofia ja dilatatsioonini. Vereplasma veresoonte veresoonte süsteemis kaasneb rõhu suurenemine kopsuarteris, millele järgneb hüperfunktsioon ja parem ventrikulaarne müokardi hüpertroofia. See selgitab parema vatsakese puudulikkuse teket aordi defektiga.\nHemodünaamiliste häirete ja organismi kompenseerivate võimete hindamiseks kasutatakse kliinilist klassifikatsiooni, tuues esile aordi puudulikkuse 5 etappi:\nI - täielik hüvitamise etapp. Subjektiivsete kaebuste puudumisel esinevad aordi puudulikkuse algsed (auskultatiivsed) tunnused.\nII - varjatud südamepuudulikkuse staadium. Tüüpiline treeningtolerantsuse mõõdukas vähenemine. Vastavalt EKG-le tuvastatakse vasaku vatsakese hüpertroofia ja mahu ülekoormuse tunnused.\nIII - aordi puudulikkuse subkompenseerimise etapp. Tüüpiline anginaalne valu, füüsilise aktiivsuse sunnitud piiramine. EKG ja röntgenkiirte puhul - vasaku vatsakese hüpertroofia, sekundaarse koronaarse puudulikkuse tunnused.\nIV - aordi puudulikkuse dekompensatsiooni staadium. Väiksema pingega tekivad rasked õhupuudused ja südame astmahoogud, määratakse maksa suurenemine.\nV - aordi puudulikkuse lõppfaas. Seda iseloomustab progresseeruv üldine südamepuudulikkus, sügavad düstroofilised protsessid kõigis elutähtsates organites.\nAordi puudulikkusega patsiendid kompenseerimise staadiumis ei näita subjektiivseid sümptomeid. Varjatud viga võib olla pikk - mõnikord mitu aastat. Erandiks on aordi aneurüsm, nakkuslik endokardiit ja muud põhjused põhjustatud aordi puudulikkus.\nAordi puudulikkuse sümptomid ilmnevad tavaliselt pea ja kaela veresoone pulsatsiooni tunnete tõttu, suurenenud südamelöögid, mis on seotud kõrge impulsi rõhuga ja südame väljundi suurenemisega. Aordi puudulikkusele iseloomulik sinus-tahhükardia on patsientidel subjektiivselt kiire südamelöök.\nKui ventiilil on märkimisväärne defekt ja suur hulk regurgitatsiooni, täheldatakse aju sümptomeid: pearinglust, peavalu, tinnitust, nägemishäireid, lühiajalist sünkoopi (eriti kui keha horisontaalne asend muutub kiiresti vertikaalseks).\nSeejärel, stenokardia, arütmia (ekstrasüstool), õhupuudus, suurenenud higistamine. Aordi puudulikkuse varases staadiumis häiritakse neid tundeid peamiselt treeningu ajal ja hiljem ilmuvad need puhkeasendis. Parema vatsakese puudulikkuse liitumine ilmneb jalgade turse, raskustunne ja valu õiges hüpokondriumis.\nÄge aordi puudulikkus esineb kopsuturse tüübi ja arteriaalse hüpotensiooniga. See on seotud vasaku vatsakese äkilise mahu ülekoormusega, lõpp-diastoolse rõhu suurenemisega LV-s ja šoki väljundi vähenemisega. Erilise südameoperatsiooni puudumisel on suremus selles seisundis äärmiselt kõrge.\nAordi puudulikkuse füüsilisi andmeid iseloomustavad mitmed tüüpilised sümptomid. Välisel uurimisel on naha hellitus tähelepanuväärne ja hilisemates etappides akrotsüanoos. Mõnikord esineb arterite pulsatsiooni suurenemise väliseid märke - "tantsib unearteri" (nähtav pulsatsioon unearterites), Musseti sümptom (rütmiline peaga pulsilöök), Landolfi sümptom (õpilaste pulseerimine), Quincke kapillaarimpulss (küünepõhja pulseerimine) ), Mulleri sümptom (uvula ja pehme suulae pulseerimine).\nTavaliselt on apikaalse impulsi visuaalne määratlus ja selle nihkumine VI-VII ristlõike ruumis; aordi pulseerimine on xiphoidi protsessi taha nähtav. Aordikahjustuse auskultatiivseid tunnuseid iseloomustab aordi diastoolne müra, I ja II südame helide nõrgenemine, funktsionaalne süstoolne müra aordil, veresoonte nähtused (topeltmüra Traube, topeltmüra Durozie).\nAordi puudulikkuse instrumentaalne diagnostika põhineb EKG, fonokardiograafia, röntgeniuuringute, EchoCG (CLE), südamekateetri, MRI, MSCT tulemustel. Elektrokardiograafia näitab vasaku vatsakese hüpertroofia märke, defekti mitraliseerimisega - andmed vasaku atriaalse hüpertroofia kohta. Fonokardiograafia abil määratakse kindlaks muutunud ja ebanormaalsed südamehäired. Ehhokardiograafiline uuring näitab paljusid aordi puudulikkuse iseloomulikke sümptomeid - vasaku vatsakese suuruse suurenemist, anatoomilist defekti ja aordiklapi funktsionaalset rike.\nRinna röntgenkiirte puhul ilmnes vasaku vatsakese laienemine ja aordi vari, südame tipu vasakule ja alla, kopsude venoosse ülekoormuse tunnused. Tõusva aordograafia abil visualiseeritakse aordi ventiili kaudu vasaku vatsakese verevoolu regurgitatsioon. Südame õõnsuste sondeerimine aordi puudulikkusega patsientidel on vajalik südame väljundi suuruse, LV-i lõpliku diastoolse mahu ja regurgitatsiooni mahu, samuti teiste vajalike parameetrite määramiseks.\nKerge aordi puudulikkus asümptomaatilise raviga ei nõua. Soovitatav on piirata füüsilist aktiivsust, iga-aastast uuringut kardioloogiga ehhokardiograafiaga. Asümptomaatilise mõõduka aordi puudulikkuse, diureetikumide, kaltsiumikanali blokaatorite, AKE inhibiitorite, angiotensiini retseptori blokaatorite puhul on ette nähtud. Infektsioonide vältimiseks hambaravi ja kirurgiliste protseduuride käigus määratakse antibiootikumid.\nKirurgiline ravi - plastilise / aordiklapi asendamine on näidustatud raskeks sümptomaatiliseks aordi puudulikkuseks. Akuutse aordi puudulikkuse korral, mis on tingitud aneurüsmi või aordikahjustuse lagunemisest, viiakse läbi aordiklapi asendamine ja tõusev aort.\nKatkestamatuse tunnused on LV-diastoolse mahu suurenemine kuni 300 ml-ni; väljutamisfraktsioon 50%, lõplik diastoolne rõhk umbes 40 mm Hg. Art.\nAordi puudulikkuse prognoosimine ja ennetamine\nAordi puudulikkuse prognoosi määrab suuresti defekti etioloogia ja regurgitatsiooni maht. Raske aordi puudulikkus ilma dekompenseerimiseta on patsientide keskmine eluiga diagnoosimise hetkest 5-10 aastat. Koronaar- ja südamepuudulikkuse sümptomitega dekompenseeritud staadiumis on ravimiravi ebaefektiivne ja patsiendid surevad 2 aasta jooksul. Õigeaegne südameoperatsioon parandab oluliselt aordi puudulikkuse prognoosi.\nAordi puudulikkuse tekke ennetamine seisneb reumaatiliste haiguste, süüfilise, ateroskleroosi ennetamises, nende õigeaegses avastamises ja nõuetekohases ravis; aordi defekti tekkimise riskiga patsientide kliiniline uuring.\nluu kaasasündinud osteoporoos jne.\nkeha süüfilise kahjustus;\nSelle haiguse puhul on olemas ka teine aordi aordi puudulikkuse vorm. Selle põhjuseks võib olla hüpertensiivne haigus, aordi aneurüsm, anküloseeriv spondüliit jne. Neile patoloogiatele on iseloomulik ka ventiiliklappide lahknevus diastoolperioodi jooksul.\n1. etapi regurgitatsioon on kõige lihtsam rikkumine. Patsient ei kaeba ärevuse sümptomite ilmnemise üle.\nAN 2. astmega kaasneb varjatud südamepuudulikkuse teke. Patsiendi uurimise ajal väheneb organismi tolerantsus füüsilise koormuse suhtes. EKG-s täheldatakse LSG ülekoormust esimese hüpertroofia tunnustega.\nNA kolmandat etappi nimetatakse patoloogilise protsessi subkompenseerimise etapiks. Selle aja jooksul kannatab patsient väljendunud anginaalse valu tõttu, peab ta piirama kehalist aktiivsust. Roentgenogrammil ja kardiogrammil esineb selgeid hüpertrofia märke, millega kaasnevad koronaarse puudulikkuse ilmingud.\nNeljas etapp dekompenseeritakse. Patsienti piinab püsiv, väljendunud õhupuudus, mis on seotud südame astma sümptomitega. Paralleelselt suureneb maksa suurus.\nAH viies, terminal, etapp on kõige raskem. Seda iseloomustab südamepuudulikkuse sümptomite suurenemine ning kõigi elutähtsate organite hüpertroofia.\npea- ja kaelatõmbed;\nsinuse tahhükardia teke, mis on ekslikult suurenenud südamelöögiga;\nsaada südame surub.\nmüra, kõrvetamine või helisemine;\nPerifeersed vasodilaatorid: Adelfan, Nitroglyseriin jne.\nGlükosiidid: Strofantina, Digoksiin.\nAntihüpertensiivsed ravimid: kaptopriil, perindopriil ja tahhükardia - bisoprolool, propranolool jne.\nKaltsiumikanali blokaatorid: Verapamil, Nifedipine, Farmadipina.\nDiureetikumid: Lasix, furosemiid, indapamiid.\nsüdameklapi mitraalne puudulikkus;\nnakkusliku etioloogia sekundaarse endokardiidi esinemine;\nAstme aordi puudulikkus: põhjused ja sümptomid, ravi ja prognoos\nSüdame- ja verevarustuse struktuuride anatoomilise moodustumise kalduvusi peetakse kõige tavalisemaks spetsialistide praktikas. Statistika kohaselt on paljude aastate jooksul sagedamini surma südame rikkumised. Veidi vähi taga ja siis mitte kõikjal.\nNeed kaks nähtust põhjustavad surmajuhtumite arvu. Mitte kõik väärarengud ei ole varases staadiumis surmavad ning hilisemates etappides on endiselt võimalusi taastuda ja elada täielikult pikka aega. See ei ole lause. Nende haiguste valikud on erinevad.\nAordiklapi puudulikkus on suurima veresooni ventiilide anatoomilise arengu kõrvalekalle, mille tagajärjel vere visatakse vasaku vatsakese tagasi.\nAine liigub kehas ebapiisava mahuga, kuna osa liigub suure ringiga vastupidises suunas.\nSee ei ole normaalne, häiritakse hemodünaamikat. Esineb koe hüpoksia, astmeline düstroofia või isegi erinevate struktuuride (aju, neerud, maks) atroofia.\nTaastumine on võimalik, kuid ainult kirurgiliste meetoditega.\nHälbe algpõhjuste mõistmine seisneb minimaalse anatoomilise ja füsioloogilise informatsiooni omastamises.\nSüda normaalne aktiivsus on järgmine. Kodade kambrite kaudu liigub veri vatsakestesse, mis vastutavad vedelate sidekoe organite varustamise eest.\nVasak kõige olulisem: liigutab hapnikku ja toitaineid suures ringis. See tähendab, et see on läbi kõigi struktuuride olemasolu.\nAorta siseneb luumenisse, mis on keha suurim arter, mitte ainult inimeste, vaid ka paljude imetajate üldine. Selle filiaalid määravad kindlaks võimaliku keha ja kaugete koosluste pakkumise laia võrgu kaudu.\nKlapi puudulikkuse arendamise protsessis ei sulgu sisselaskeklapid alguses täielikult ja lõpetavad täielikult sulgemise.\nEsimesel hetkel tekib osaline vereringehäire ja seejärel üldine, sõltuvalt vedelast sidekoe tööst väljalülitatud kogusest.\nKorrigeerimine toimub radikaalsete (kirurgiliste) meetmete abil. Isegi varajases staadiumis, kui on ilminguid.\n100% kliinilistest olukordadest leiti, et hemodünaamiliste häirete iseloom sõltub aordiklapi düsfunktsiooni astmest.\nNiisiis, varase staadiumi taustal on sümptomid peaaegu puuduvad, kompenseeritakse südame aktiivsuse suurenemise tõttu: ühelt poolt kiirendus, teiselt poolt kokkutõmbeid.\nAja jooksul põhjustab see iseenesest vasaku vatsakese hüpertroofiat ja lihasorgani kasvu. Sel viisil muudetud struktuur ei saa enam oma ülesandeid täita.\nAordi puudulikkuse taustal tekib topeltprotsess: süda ei tööta enam nii nagu varem ja verevoolu maht suureneb iga päevaga.\nPikaajalise patoloogilise protsessi sagedane kliiniline variant on südamepuudulikkus. Kui haigus areneb juba ammu, on taastumine peaaegu võimatu.\nPatsient ja tema arst seisavad silmitsi südame isheemiatõvega, müokardi paksenemisega jne.\nAinus asi, mis võib inimese päästa, on südame siirdamine. Kuid sellise olulise struktuuri siirdamine tekitab suuri raskusi. Lisaks on kõrge koe äratõukereaktsiooni ja surmaga lõppemise oht.\nProtsessi iseloomustab peamine põhjus - anatoomilise ja füsioloogilise perekonna kõrvalekallete laad ja aste.\nSelle meetodi kohaselt eristatakse järgmisi etappe:\nEsiteks või lihtne\nVere tagasipöördumise arv ei ületa 10-15% koguarvust. Anatoomilised muutused pole veel, sest ravi tõenäosus on maksimaalne.\nSageli valivad arstid ootuse ja nägemise taktika, ei soovi radikaalset ravi. Võib-olla ei ole progresseerumist, siis ravi on toetav, ravim.\nOperatiivset sekkumist ei ole vaja. Samal ajal on juba olemas patoloogilised kõrvalekalded, kuigi kaudsed, nende hulgas on vererõhu muutused ja isoleeritud süstoolne hüpertensioon, mille PD on umbes 80-90 mm Hg.\nNäidustuste raskusaste on keskmine, patsientidel on juba tähelepanu pööramine terviseprobleemidele, mis on üldiselt head, sest see motiveerib pöörduma kardioloogi poole.\nSümptomite spetsiifilisus on minimaalne, kõik muutub selgeks objektiivsete meetodite käigus: ehhokardiograafia ja südamemüra kuulamine minimaalselt.\nPrognoos on tinglikult soodne. Kirurgiline ravi, selles etapis, ei ole jälgimine enam asjakohane, progresseerumine on vältimatu, see on aja küsimus.\nKindlaks määratud tõsised sümptomid isegi täieliku puhkuse seisundis, aju struktuuride häired ja süda ise.\nVererõhk on pidevalt kõrge, suure PD ja kontraktsioonide sagedus. Elundid ka halvasti kokku puutuvad, neerudes, maksades, ajus, laevades on mitmeid häireid.\nNeljas või terminal\nPõhimõtteliselt ei saa seda ravida, palliatiivset ravi. Patsiendi äranägemisel on võimalikud katsed, kuid tavaliselt lõpevad operatsioonilauas surmaga.\nPatsient ja tema keha on täiesti elujõulised. Vererõhk on madal, stabiilne hüpotensioon. Anatoomilised struktuurid keelduvad inimese kiiremast tapmisest, südamepuudulikkusest või mitme organi puudulikkusest - küsimus on sarnane, kuid see on tingimusteta tulemus. Küüniline, kuid tõsi.\nEsimesest kuni viimase etapini võib kuluda rohkem kui kümme aastat. Mõnel juhul on progresseerumine lühiajaline kiire. Selle põhjuseks on teiselt poolt somaatilised patoloogiad ja hävitav elustiil.\nTeades probleemi kujunemise tegureid, saame teha järeldusi ja osaliselt mõjutada oma saatust meditsiinilises aspektis.\nSüüfilis, käimas. Vastupidiselt võimalikule esitlusele ei ole see naha kahjustus. Pika kursuse taustal ilmuvad siseorganite terminaalsed muutused kuni täieliku ebaõnnestumiseni. Mis tegelikult südamega juhtub: südamestruktuurid hävitatakse.\nAbi Selgitab sagedasi nakkushaigusi. Need hõlmavad kogu keha süsteemide kaasamist protsessi. Ilma spetsiaalse pikaajalise ravita on normaalse või vähemalt vastuvõetava elatustaseme tagamine võimatu. Sageli on tavaline nohu ja kopsupõletik, aga ka müokardiit erinevates variatsioonides. Kuna immuunsus ei ole piisavalt aktiivne, on taastumine ebatõenäoline. Kuid kõige sagedamini on tulemuseks lihaste organi tegevuse järsk peatumine aatria hävimisega. Sellises olukorras on surm paratamatu, aja küsimus. Keegi ei võta operatsiooni, patsient lihtsalt ei ela keha vastupidavuse tõttu välistele ja isegi sisemistele teguritele.\nAordi ateroskleroos. Haigus on tavaline ja ohtlik. Varases staadiumis esineb stenoos või luumenemine, kuid see on harvaesinev kliiniline valik. Ilmselt lipiidistruktuuride sadestumine laeva seintele. Kuna see on suurim arter, on täiesti selge, kuidas see haigus iseenesest lõpeb. Kui ventiili rike on ühendatud, on riskid mitu korda suuremad. Korduvkasutamise juhtumid, kaltsiumisoolade ladestused kolesterooliplaatides on sagedased. Tavaliselt pika protsessiga või eakatel. Ei ole kindlustatud ja noored.\nNakkuslik müokardiit. Osaliselt nende kohta öeldi. See on südame lihaskihis põletikuline protsess. Vajadusel teostatakse antibakteriaalne ravi proteesimisega südame struktuuris.\nReumatoidartriit ja muud autoimmuunsed protsessid, nagu luupus või veresoonte seina põletik, nn vaskuliit. Vaatamata suurele destruktiivsele potentsiaalile on need väga harvad põhjused. Need moodustavad kuni 5% ventiilide patoloogiliste kõrvalekallete kogumassist.\nReuma. Klassikaline haigus, mis on seotud suure ebaõnnestumise riskiga. Ravi on raske, sest protsessil on tundmatu olemus, etioloogia ja seda on raske parandada. Kasutatakse ravimeid ja nende kombinatsioonid valitakse empiiriliselt, ei ole teada, kuidas organism reageerib. Vahepeal on kellaaeg. Eriti ebasoodne prognoos probleemi hilja avastamiseks, kui patoloogia jõuab 3. etappi.\nPikaajaline arteriaalne hüpertensioon. See variant on suhteliselt haruldane, sellises olukorras toimib düsfunktsioon tertsiaarsena. Vahetu eelkäija on vasaku vatsakese hüpertroofia ja üldised hemodünaamilised häired.\nKirjeldatud pikaajaliste praeguste patoloogiate taustal diagnoositakse 2. astme aordiklapi puudulikkus. Ei, see haigus ei jäta eelmist perioodi vahele, vaid seda on raske kindlaks teha varajases faasis.\nSümptomid sõltuvad staadiumist\nAordiklapi ebapiisavus 1 kraadi määrab ainult õhupuudus intensiivse füüsilise aktiivsuse taustal. Midagi muud. Mida keerulisem on protsess, seda suurem on kliiniline pilt.\nKliiniliselt olulised ilmingud ilmnevad ligikaudu AK-i puudulikkuse teises etapis.\nVõimalike märkide hulgas:\nNahale kandmine. Patsient näeb välja nagu marmorist skulptuur, võrgustruktuuris olevad lilla või sinakad laevad, mis ilmuvad läbi naha.\nSuu ja küünte limaskestade varju muutmine.\nKaela veenide turse, täheldatud pulsatsioon.\nTugev südamelöök. See on nii tugev, et patsient kukub iga kontraktsiooniga.\nNeed on patoloogilise protsessi spetsiifilised tunnused. Neid ei mõisteta hästi ja need ei võimalda probleemi allikat kiiresti tuvastada.\nTeistsugused ilmingud, mis on tingitud südamepuudulikkusest, on kliiniku seisukohast palju halvemad ja heledamad:\nPearinglus. Kuni võimetus oma liikumist kontrollida ja kosmoses navigeerida. See on aju struktuuride, eriti väikeaju isheemia tulemus.\nHingamishäire. 1. astme aordi puudulikkus ilmneb väikeste hemodünaamiliste häiretega. Süda lahendab endiselt oma funktsioone, sümptom ilmneb ainult intensiivse füüsilise koormusega. Veelgi rohkem. Kui see edeneb, ei saa patsient voodist välja tulla.\nNõrkus, uimasus, üldise aktiivsuse oluline vähenemine. Patsient ei suuda täita päevaseid ja tööülesandeid, eriti hilisemates etappides.\nAlumise jäseme turse, siis ka nägu.\nRaske tahhükardia, kõigepealt 100 lööki minutis, siis rohkem. Võib-olla muutub vatsakese paroksüsmaalse vormi kujunemine sellises olukorras surmavaks.\nValu rinnus mõõdukas intensiivsus. Isegi südameinfarkti korral saavutavad nad harva suurt jõudu. Andke kõhule, jalgadele, alaseljale, seljale, jäsemetele. Põletamine või tõmbamine, vajutamine.\nKolmandat etappi esindavad kõik kirjeldatud märgid, kuid esineb muid objektiivseid ilminguid:\nSuurenenud vererõhk laias vahemikus. Terminaalne staadium on seotud väljendunud hüpotensiooniga.\nSüda heli nõrgenemine kuulamise ajal.\n2. astme aordi puudulikkus on parim aeg raviks: sümptomid on juba täielikult olemas, kuid suured orgaanilised häired ei ole veel toimunud, mis toob kaasa head taastumisvõimalused.\nKardiovaskulaarsete patoloogiatega patsientide uurimine on operatsiooni planeerimise etapis kardioloog või spetsialist. Klassikaline skeem eeldab mitte ainult probleemi tõsiasja, vaid ka seisundi algpõhjuse tuvastamist.\nSel eesmärgil määratakse järgmised tegevused:\nSuuline küsitlus. Varases staadiumis ei ole informatiivne, patsient ise ei saa esitada kaebusi.\nAjaloo kogumine. See on mõttekas pärast terviseprobleemide olemasolu määramist.\nSüda heli kuulamine (auskultatsioon). Kurtide toonid, praegune arütmia on võimalik paralleelselt. See on halb märk, eriti kui esineb kahtlusi ohtlikes vormides, näiteks rühmavõitluses või fibrillatsioonis.\nVererõhu mõõtmine ja kontraktsioonide sagedus. Nagu juba mainitud, on spetsiifiline kliiniline märk - vererõhu tõus, PD, lõppfaasis - hüpotensioon. Sellest tõrjub arst varakult diagnoosimisel.\nElektrokardiograafia. Seda kasutatakse ka südame struktuuride funktsionaalse aktiivsuse hindamiseks. Isegi väikseimad südame rütmi kõrvalekalded on määratud, kuid sellel ei ole palju kliinilist tähtsust - see on mõju, mitte põhjus.\nEchokardiograafia. Peamine tehnika. Kõik orgaanilised häired on selgelt nähtavad. Siiski on paljud aordi puudulikkusest põhjustatud nähtused lühidalt. Kuna süda süveneb, leitakse südamelihase paksenemine. 4. etapp on täielikult kaasas hiiglasliku keha mahuga, see on natuke normaalne. Selline struktuur ei ole võimeline andma verd isegi enda jaoks. Samuti on võimalik uurida pöördvoolu mahtu (regurgitatsioon) ja määrata ventiili defekti mõõtmed millimeetrites.\nCoronagraphy. Et määrata kindlaks vereringe aste südamekujunduse veresoontes. Kui leitakse kõrvalekaldeid, on lühikese aja jooksul võimalik südameatakk. Ulatuslikkus sõltub sellest, milline struktuur on stenootiline või ummistunud.\nKoagulatsiooni või koagulogrammi määramine. Eriti oluline enne operatsiooni. Pika ebaõnnestumise tagajärjel on oht, et vere reoloogilised omadused on häiritud. See muutub paksuks, liigub halvasti. Sellest tulenevalt suureneb arteriaalne ja pulsisurve, suureneb südameatakkide või insultide risk.\nVedelate sidekoe kliiniline uuring. Põletikulise protsessi (müokardiit, endokardiit, perikardiit) tuvastamine.\nVäga spetsiifilise meetmena - MRI või CT, ka stsintigraafia.\nRavi on rangelt kirurgiline, kuid väga vähesed kohustuvad kirurgiat ette nägema. See on ebaprofessionaalne, peate kõigepealt tutvuma protsessi dünaamikaga.\nKui esineb kirurgilise ravi näitajaid, on käimas lühiajaline patsiendi ettevalmistamine keeruliseks sekkumiseks.\nEsialgselt on näidatud vererõhu langus, arütmiate kõrvaldamine ja vähemalt minimaalse müokardi kontraktiilsuse taastamine vastuvõetaval tasemel.\nSellised ravimid on määratud:\nAKE inhibiitorid, beetablokaatorid ja kaltsiumi antagonistid. Erinevad looduses.\nAntiaritmiline. Amiodaroon on kõige levinum. Ka mõned analoogid.\nVastunäidustuste puudumisel - südame glükosiidid. Aga väga hoolikalt.\nAntitrombootilised ained. Verevoolu rikkumise korral. Aspiriin Cardio kui põhiline, lihtne atsetüülsalitsüülhape ei ole väärt joomist, tal on suur hulk kõrvaltoimeid.\nMikroelemendid ja mineraalid. Magneesium ja kaalium (Asparks jms).\nÄgedate rünnakute leevendamist teostab nitroglütseriin.\nRahvapärased retseptid on vastunäidustatud. See on aja raiskamine, väärtuslikud, jõud ja valed lootused imerohule.\nIsegi kirurgiline ravi ei taasta klapi funktsiooni täielikult, kuigi see võimaldab pikka ja kvaliteetset elu mõne piiranguga.\nKirurgiline sekkumine on suunatud struktuuri anatoomilise terviklikkuse taastamisele, kuid see on ebatõenäoline.\nProteetikat kasutatakse peamiselt, st vaheseina asendamist tehisliku sünteetilise vahega (materjalidest, mis ei tekita tagasilükkamist).\nTehnika on riskantne, kuid sellel pole analooge. Parem on alustada ravi enne südame orgaaniliste häirete teket, sest südame transformatsioonid on juba vältimatud.\nValmistamise ajal või dünaamilise vaatluse ajal on mõttekas loobuda suitsetamisest, alkoholist, piirsoolast (mitte rohkem kui 7 grammi päevas), täielikult magada (8 tundi ööpäevas), süüa hästi (vähem rasva, praetud, konserveeritud ja mugavat toitu, rohkem vitamiine) ja tervislik valk). Füüsiline aktiivsus on minimaalne.\nSüdame seiskumine düsfunktsiooni ja ebapiisava verevarustuse tõttu.\nKardiogeenne šokk. Selle tulemusena on vererõhu langus ja elundite aktiivsus vähenenud, akuutne koe hüpoksia ja surm tõenäosusega peaaegu 100%.\nSüdameinfarkt. Kardiomüotsüütide surm. Suurusest sõltub ravi väljavaated. Igal juhul säilib defekt - osa tervete struktuuride asendamine epiteeliga.\nStroke Sarnane protsess. Suremus on mõnevõrra väiksem, kuid elukvaliteedi langus on neuroloogilise puudujäägi tõttu suurem.\nPeamise surma põhjuseks on aordiklapi voldikuga patsientidel mitme organi puudulikkus, harva südame seiskumine. Austatud kolmandas kohas - südameinfarkt.\nPrognoos on diferentseeritud. 1. etapis on elulemus 100%, teisel - 80%, kolmandal - 45%, neljandal - 10%, tulevikus 5 aastat. Terminaalne faas on seotud ajapuuduse suremusega, mis on peaaegu 100%. Sageli ei liigu patsiendid ühe aasta jooksul verstapostini.\nRavi ajal on võimalused mõnevõrra suuremad. Täielik taastumine on võimalik ainult 1. etapis. 2 aordiklapi puudulikkuse aste jätab kehale märgi, kuid surma jaoks pole see veel piisav. Järeldus - ravi õigel ajal, vastasel juhul ei ole mõtet.\nSüdamepatoloogiad on kõigis vanuses inimeste esimesed levinumad surmapõhjused. Pikaajaline võtmeks on varajane sõeluuring ja regulaarne kontroll kardioloogiga profülaktikaks.\nEnnetamine on lihtne - toitumise normaliseerimine, kahjulike harjumuste tagasilükkamine, elustiili üldine korrigeerimine.\nMis on löögid?\nPTK 1 kraad regurgitatsiooniga\nVaskulaarse puudulikkuse sündroom\nVereülekande šokk on vereülekande ja selle komponentide kõige ohtlikum komplikatsioon. Kuna see protseduur on valikuliselt meditsiiniline, on peamiseks põhjuseks vead veregruppide, Rh-tegurite ja ühilduvuse testide määramisel.\nHüpokromilise aneemia töötlemiseks


Transpordi- ja logistikaorganisatsioonid: juba 5 senti hinnaerinevust tanklates viib Lätti tankima - Ärileht\nTranspordi- ja logistikaorganisatsioonid: juba 5 senti hinnaerinevust tanklates viib Lätti tankima\nSellel nädalal tuli kaks olulist uudist kõikidele inimestele, kes kasutavad mootorikütust või on sellest oluliselt mõjutatud.\nEsiteks kehtestas Euroopa Liit Venemaa nafta embargo ja teiseks loobus Läti ajutiselt biokütuste segamise kohustusest. Kui rahandusminister oma eelnevat lubadust ei täida ja riik midagi ette ei võta, siis tähendab see edaspidigi kõrgeid hindu tanklates ja eelkõige taaselustuvat piirikaubandust, rõhutavad transpordi- ja logistikaorganisatsioonid.\n„Juba viiesendine hinnaerinevus tanklates viib Eesti vedajad Lätti tankima. Lätlased loodavad aga hinda langetada 12-14 sendi võrra,“ selgitas Eesti Logistika ja Ekspedeerijate Assotsiatsiooni (ELEA) juhatuse liige Herkki Kitsing. „See on kõik meie riigieelarvesse saamata jääv tulu.“\n„Uuel nädalal hakkavad lõppema riigi lisaeelarve arutelud ja nüüd on tõesti viimane hetk teha õige otsus ja langetada kütuseaktsiisi. Rahandusminister lubas mõned nädalad tagasi, et Eesti reageerib vastavalt, kui naaberriigid otsustavad oma kütusepoliitikat muuta. Nüüd on Läti jõulise sammu astunud ja sektor tahaks näha, kas need sõnad olid ministril lihtsalt suusoojaks öeldud,“ lisas Kitsing.\n„Riigi sõnum on olnud siiani väga hea, et tasakaalustada aktsiisipoliitikat ja muid kütuse hinda mõjutavaid regulatsioone naaberriikidega. Täna on kätte jõudnud hetk, et vana olukord ehk piirikaubandus võib taastuda ja Eesti ettevõtted kaotavad konkurentsis, kui riik midagi ette ei võta,“ täiendas ELEA nõukogu liige Rainer Rohtla.\nAprilli alguses kohtusid transpordi- ja logistikaorganisatsioonide esindajad rahandusministri ning majandus- ja taristuministriga, et arutada kütuseaktsiisi ajutist langetamist või mõnda muud lahendust hinnatõusu piiramiseks ning konkurentsivõime säilitamiseks. „Toona lubas minister, et riik hakkab teemat lähemalt kaaluma siis, kui lähiriigid hinnatõusu sekkuvad. Nüüd on Läti juba enda otsuse teinud ja meile teadaolevalt on praktiliselt kõik Euroopa riigid juba ellu rakendanud või vähemalt tõsiselt kaalumas variante, kuidas erakordselt kõrgeid kütusehindu langetada,“ lausus Kitsing. „Me ei pea isegi ennustama, mis see Eesti riigile kaasa toob, kui meie midagi ei tee. Teame täpselt, sest oleme juba selle etapi läbinud, kui Eestis oli kõrgem aktsiis kui kusagil mujal.“\nEsiteks kaotas riiki miljoneid, sest vedajad täitsid oma paagid väljaspool Eestit. Veelgi rohkem miljoneid läks aga kaotsi, kuna kõrge aktsiisi tõttu kaotasid Eesti ettevõtted konkurentsivõime ja suur osa Eesti turust kaotati välismaistele ettevõtetele. Möödunud novembris tegi riigikogu otsuse ära jätta 2022. aastaks planeeritud diislikütuse aktsiisitõus. Peale seda näitas väliskaubanduse statistika, et tänu madalamale aktsiisile teenis maanteevedude sektor riigile kolme kuuga 7 korda rohkem tulu, kui oli sektori viimase nelja aasta keskmine tulu kõrgema aktsiisi juures.\n„Ministrid on rääkinud, et igasuguste maksulangetuste juures on vaja ka sissetulekut, millega seda kompenseerida. Viimasest aktsiisilangetusest on aga riigil ja statistikaametil olemas konkreetsed numbrid, kuidas madalam aktsiis tõi taas konkurentsivõime saavutanud sektori näol hoopis rohkem maksuraha riigile sisse. Rääkimata sellest, et haavatavam elanikkond ei jõua kõrgete hindade juures enam tööl käimiseks oma auto kütusepaaki täita,“ selgitas Eesti Logistika ja Ekspedeerijate Assotsiatsiooni juhatuse liige Herkki Kitsing.


HÜVA NÕU: Lehtpõõsahekk istutage sügisel - Maakodu - Delfi Lood\n3. september 2016 6 min.\nNutikas aiapidaja võtab lehtpõõsastest heki rajamise ette septembris-oktoobris, sest siis saab kasutada paljasjuurseid istikuid, mis on potitaimedest märkimisväärselt odavamad. Samuti soosib niiske ja jahe sügisilm juurdumist.\nIlma hekkideta ei saa aias kuidagi hakkama. Krunti piirav kuni paarimeetrine roheline piire varjab võõraste pilkude eest ja loob turvalise tunde aias olemiseks, peale selle kaitseb ka tuule eest. Madalamate hekkidega saab aeda liigendada ja need on heaks taustaks värvikatele lilledele ja ilupõõsastele. Kääbushekkidega on tore ääristada peenraid ja aiateid.\nPotis kasvavaid lehtpõõsaid võib istutada kogu hooaja jooksul. Paljasjuursetele saabub sügisel õige aeg siis, kui lehed hakkavad lahti tulema – kasv on siis lõppenud ja taim talub ümberistutamist paremini. Kevadel tuleb paljasjuurseid istutada enne pungade avanemist.\nLehtpõõsaid võib istutada novembrini, oluline on, et enne püsivaid külmasid jääks taimedele paar nädalat aega juurdumiseks. (Okaspuudel kulub rohkem aega, et enne talve korralikult juurduda, neid ei soovitata septembri algusest hiljem enam istutada.)\n1. Valmistage ette istutuskoht\nKõigepealt märkige maha tulevase heki asukoht: torgake selle algusesse ja lõppu tokid ning tõmmake nende vahele pingul nöör. Kaevake piki nööri umbes 30–40 cm laiune ning sama sügav istutuskraav.\nKobestage kraavi põhi aiahargi või labidaga ja täitke poolenisti kompostmullaga. Veidi võib lisada ka mõnd aeglase toimega kompleksväetist.\nNöörile võib pesulõksudega ära märkida taimede vahekaugused, sest siis läheb istutamine kiiremini ja rida saab ühtlane.\nNüüd sobitage prooviks üks istik kraavi. Kui taim jääb liiga kõrgele või madalale, võtke alt mulda ära või pange juurde.\n2. Pilk istikutele\nVaadake üle juured: kõik, mis on murdunud või kahjustatud, lõigake oksakääridega tagasi. Juurte kärpimine soodustab nende harunemist.\nPaljasjuursed istikud juurduvad paremini, kui hoiate neid enne istutamist paar tundi juuripidi vees. Konteinritaime mullapalli hoidke üleni vees 15–20 minutit, et see imaks end täiesti vett täis.\nKui paljasjuurseid taimi ei saa kohe istutada, hoidke neid kuivamise vältimiseks juuripidi kilekotis niiske turba, saepuru või sambla sees. Kotisuu siduge juurekaela kohalt kinni. Istikute pundid võib ajutiselt ka kohevasse mulda panna.\n3. Hakkame istutama\nÄrge laduge kõiki paljasjuurseid istikuid korraga istutuskraavi juurde valmis, kuna õrnad narmasjuured võivad päikese ja tuule käes hävida mõne minutiga. Sellised taimed ei pruugi üldse kasvama minna. N-ö ootel istikuid hoidke varjus ja katke juured märja kangaga, et nad ei kuivaks.\nHekki on parem istutada kahekesi: üks hoiab istikut õiges asendis ja teine katab juured mullaga, siis tallab esimene pinnase taime ümber kinni.\nJuured jaotage ühtlaselt igasse suunda laiali, need ei tohi jääda ülespidi (juhtub siis, kui kraav pole piisavalt lai). Paljasjuurne istik peab jääma pärast mulla kinnitallamist samale sügavusele, nagu ta varem kasvas (juurekael maapinnaga tasa).\nPotis kasvanud taimel harutage juurepalli küljest juuri lahti, siis suunduvad need ümbritsevasse mulda ja istik juurdub paremini. Nõuistik pange veidi sügavamale, et juurepallile saaks pisut mulda peale panna.\nPärast istutamist tuleb taimi korralikult kasta, sest vesi viib mulla tihedalt juurte ümber. Kui mullapind on tahenenud, kobestage seda rehaga ja multšige vähemalt 5 cm paksuselt okaspuu koorepuruga.\n4. Kääritöö teeb heki tihedaks\nNüüd tuleb veel istikud kääridega üle käia. Kõigepealt eemaldage kõik kuivanud ja vigastatud oksad, seejärel kärpige taimi 1/2 kuni 2/3 võrra. Pärast lõikamist võiks istikute kõrguseks jääda 15–20 cm.\nAlgajale aiapidajale võib tunduda selline lõikus väga jõhker, kuid ainult nii saab ilusa tiheda heki – tugev tagasilõikus sunnib põõsaid uusi oksi kasvatama ehk harunema juba maapinna lähedalt.\nJättes istikud tugevalt tagasi lõikamata, kasvab hõre ja alt tühi hekk.\nLõigake kogu rida nööri järgi, siis jäävad taimed ühekõrgused.\nEsimese kasvuaasta suve algul ja keskel võite lehtpõõsastel veel korra kõiki pikivõrseid kergelt tagasi lõigata, see soodustab külgharude kasvu.\nJärgige soovitatud istutusvahesid. Tasub teada, et kui istutate ettenähtust hõredamalt – et taimi kuluks vähem ja saaks kokku hoida –, kulub korraliku heki saamiseks hulga rohkem aega.\nMadal hekk (0,5–1 m): taimede vahe 25–30 cm.\nSobib muru piirdeks, iluaeda ja teede äärde. Sobivaid liike: läikiv tuhkpuu, harilik liguster, mage sõstar, taraenelas, Thunbergi kukerpuu, jaapani enelas, põõsasmaran.\nKeskmise kõrgusega (1–1,5 m): taimede vahe 30–40 cm (keskmiselt kolm taime jooksvale meetrile). Tüüpiline tänavaäärne hekk. Sobivaid liike: läikiv tuhkpuu, ebajasmiin, harilik liguster, ungari sirel, viirpuud, mage sõstar, harilik kukerpuu, kurdlehine roos.\nKõrge hekk (1,5–2 m): taimede vahe 50–80 cm. Sobib tänava äärde piirdeks, kaitsehekiks, taustaks õitsvatele põõsastele. Sobivaid liike: ungari sirel, viirpuud, pärnad, kontpuud, sarapuu, ebajasmiin, põisenelas, villane lodjapuu.\nElavmüür (üle 2 m): taimede vahe 50–120 cm. Sobivaid liike: pärnad, valgepöök, viirpuud, must aroonia, sarapuu, ungari sirel.\nAllikas: Helve Sarapuu “Hekid ja hekitaimed” (Valgus 2000)\nKasvavad hulga kiiremini kui okaspuud, tekitades ruttu tuule ja muu ebameeldiva eest kaitsva seina.\nTaastuvad hästi mehaanilistest vigastustest.\nLehtpõõsahekki on lihtne noorendada.\nOn vähem muret kui okaspuudega, mida ohustavad kevadtalvine päikesepõletus ja seenhaigused.\nOkaspuuheki pluss on see, et ta on läbipaistmatu müür ka siis, kui lehtpuud on lehed langetanud. Kuid õigesti rajatud ja korralikult hooldatud lehtpõõsahekk võib olla samuti vägagi tihe ja ka raagus olekus tõhusalt soovimatuid vaateid varjata.