MabInfo TAB (1)\nTurun alueellinen hulevesisuunnitelma 2014\nAlueellisessa hulevesisuunnitelmassa on selvitetty lähtökohdat yleiskaavatasoiselle hulevesien hallinnalle. Suunnitelma laadittiin Turun kaupunkiseudun suurimmille maankäytön muutosalueille ja se valmistui vuonna 2014. Hulevesisuunnitelma on laadittu maankäytön suunnittelun tarpeisiin. Alueellinen hulevesisuunnitelma -raportti löytyy Turun kaupungin sivuilta osoitteesta www.turku.fi/hulevesisuunnitelma Aineisto on nähtävissä Lounaistiedon karttapalvelusta https://karttapalvelu.lounaistieto.fi/\nRautalammin kunnan johtokartta\nRautalammin kunnan ylläpitämä sijaintitarkka yhdistelmäkartta vesi- ja viemäriverkostosta sekä kaivoista. Verkostoaineistoa ylläpidetään MapInfo TAB-formaatissa, KKJ3-koordinaatistossa. Aineiston mittakaava on 1:200. Aineisto päivitetään vuosittain.\nEspoon kaupungin ylläpitämä sijaintitarkka yhdistelmäkartta maanalaisista johdoista. Sähkö-, puhelin-, valaistus-, vesi-, viemäri-, kaukolämpö- ja kaasuverkot tallennettu johtolajeittain. Tuotettu maastomittauksella ja digitoimalla. Aineisto jatkuvassa ylläpidossa.\nVantaan maanalaisten johtojen kartta\nMaanalaisten johtojen kartta on 1:500 tai 1:2000 kartoitus- ja sijaintitarkkuusvaatimusten mukaan SFS 3161 standardin kuvausteknisiä ohjeita noudattaen laadittu, jatkuvasti ajantasalla pidettävä kuvaus eri johtolaitosten maanalaisista johdoista ja niihin liittyvistä maanpäällisistä ja maanalaisista rakenteista. Saatavissa WMS-palvelun kautta, vaatii sopimisen tiedon tuottajan kanssa.\nKuopion oppilaaksiottoalueet, yläkoulut\nAineisto sisältää Kuopion kaupungin oppilaaksiottoalueiden aluerajaukset yläkoulujen osalta, alueiden nimet, alueilla sijaitsevat koulut sekä niiden yhteystiedot. Aineisto julkaistaan Kuopion internet-karttapalvelussa. Aluerajauksien ylläpito MapInfo-sovelluksella, koulujen tiedot yritysrekisterissä. Aineisto päivitetään tarvittaessa vuosittain.\nJämsän kaupungin kantakartta\nJämsän kaupungin ylläpitämä sijaintitarkka kaavan pohjakartta-aineisto, maastoa ja rakennettua ympäristöä kuvaavia tietoja. Kantakartta on sijaintitarkka pohjakartta-aineisto mm. kaavoitukselle, rakentamiselle, kiinteistönmuodostustoiminnoille, kunnallisteknisille suunnitelmille sekä erityyppisille muille kartoille. Aineisto on tuotettu stereotyöskentelyllä ja maastomittauksilla. Kantakartassa kuvattavia kohteita ovat mm. rakennukset ja rakenteet, liikenneväylät, maa- ja vesialueet, korkeustiedot, maanpäälliset johtotiedot ja nimistö. Aineistoa ylläpidetään jatkuvasti. Saatavissa WMS-palveluna sekä tiedostopalvelun kautta.


Luonnos korruption vastaiseksi strategiaksi. Lausuntotiivistelmä - Oikeusministeriö\nEtusivu » Julkaisut » Mietintöjä ja lausuntoja » Luonnos korruption vastaiseksi strategiaksi. Lausuntotiivistelmä\nLuonnos korruption vastaiseksi strategiaksi. Lausuntotiivistelmä\nTekijä Neuvotteleva virkamies Catharina Groop, erityisasiantuntija Juuso Oilinki\nISBN (pdf) 978-952-259-572-0\nValtioneuvoston vuosille 2014–2015 asettaman korruption vastaisen yhteistyöverkoston yhtenä tehtävänä oli laatia Suomelle korruptionvastainen ohjelma/strategia. Yhteistyöverkosto asetti 9.1.2015 työryhmän, jonka tavoitteena oli laatia luonnos korruptionvastaiseksi strategiaksi yhteistyöverkoston käytettäväksi. Korruption vastainen yhteistyöverkosto hyväksyi luonnoksen korruption vastaiseksi strategiaksi kokouksessaan 8.6.2016 ja se lähetettiin lausuntokierrokselle 21.9.2016. Oikeusministeriö vastaanotti 28.10.2016 mennessä luonnoksesta yhteensä 55 lausuntoa. Luonnokseen saaduissa lausunnoissa korruption torjuntaa ja ennalta estämistä pidettiin erittäin tärkeänä. Useimmat lausunnon antajat pitivät strategialuonnosta tarpeellisena ja kannatettavana, samalla korostaen, että korruption vastaista työtä ja strategian toimeenpanoa tulee resursoida riittävästi. Lausunnoissa korostettiin mm., että korruption torjuntaan ja ennalta estämiseen tulee kiinnittää huomiota sote- ja maakuntauudistusten yhteydessä. Strategialuonnosta pidettiin hyvänä ja kattavana kokonaisuutena. Osa lausunnon antajista totesi, että strategia-asiakirjaa voisi tiivistää. Strategian visio ("yhteiskunta, jossa korruptiolla ei ole menestymisen mahdollisuuksia eikä piilossa pysymisen edellytyksiä") sai laajaa kannatusta. Vain harva lausunnon antaja otti kantaa korruption määritelmään. Lausunnon antajilta pyydettiin näkemyksiä tärkeimmistä ja kiireellisimmistä kehitys- ja toimenpidetarpeista. Lausunnon antajien mukaan tulisi ensisijaisesti keskittyä a) tietoisuuden lisäämiseen ja asenteiden muuttamiseen, b) korruption torjunnan ja ennaltaehkäisyn viranomaisrakenteiden selkiinnyttämiseen ja vahvistamiseen, ja koordinoinnin ja toimijoiden välisen yhteistyön parantamiseen ja c) läpinäkyvyyden lisäämiseen. Lausunnon antajien toimenpide-ehdotuksia koskevat kommentit löytyvät luvuista 2.4.1–2.4.6. Em. lisäksi lausunnon antajilla oli näkemyksiä mm. sidosryhmien osallistumisesta korruption vastaiseen työhön ja sellaisista korruptioon liittyvistä teemoista, joita olisi voinut käsitellä yksityiskohtaisemmin strategia-asiakirjassa. Julkaisu tiedostona\nKorruptio, torjunta, ennalta estäminen, strategia


Millä arvomaailmaa mitataan? – Panu Mäenpää\nMillä arvomaailmaa mitataan?\nKirjoittanut panumaenpaa on 26.2.2017\nSunnuntaina painiskelimme koko ehdokasjoukko vaalikoneiden ääressä. Ainakin jos somekuplaani on uskominen. Itselleni tämä rituaali tuli eteen ensimmäistä kertaa ja pienoinen hämmennys valtasi mielen.\nSuurimmalta osaltaan kysymykset olivat mielestäni hyvinkin tarpeellisia, mutta arvomaailmaa (ilmeisesti) kartoittavat kysymykset jäivät kalvamaan mieltä. Kovin yllättynyt olin siitä, että Helsingin Sanomat ja Ilta-Sanomat kysyivät mielipidettä “homoliittoihin”. Tämä oli kahdessakin mielessä kummallista: paikallispolitiikassa emme asiasta ensinnäkään ole päättämässä ja toisekseen tämä asia on nyt vihdoin, liiankin monen käsittelyn jälkeen, päätetty eduskunnassa. Ilmeisesti kuitenkin tämä jollain tapaa määrittää minun arvojani ja siksi ilmeisesti myös jollain tapaa profiiliani poliitikkona.\nEn liene ole repimässä itseäni kaapista ulos, kun kerron, että uskon siihen, että lain edessä olemme yhdenvertaisia kansalaisia. Sen turvaa onneksi meille perustuslaki ja siitä asiasta emme joudu kaupunginvaltuustossa päättämään. Ja hyvä niin.\nMinulle yhdenvertaiset ihmisoikeudet ovat luonnollisesti tärkeitä myös siksi, että itse kuulun vähemmistöön. Se on tarjonnut minulle koko elämän ajan etuoikeutetun mahdollisuuden nähdä maailmaa vahvasti heikomman ja ulkopuolisen näkökulmasta, joskus aiemmin. Mitä vanhemmaksi olen kasvanut, sitä enemmän olen nähnyt itseni vahvasti osana, palasena yhteiskuntaa, en ehkä aina keskiössä, mutta vahvasti siinä kiinni. Menneet kokemukset ovat kuitenkin suoneet minulle mahdollisuuden ymmärtää, kuunnella ja puhua niiden puolesta ja kanssa, joilla asiat eivät ole enemmistön määrittämien normien mukaisia.\nSe, että olen homomiehenä ehdolla Suomen suurimman kaupungin kaupunginvaltuustoon tuntuu aivan mahtavalta. Haluan olla rakentamassa Helsinkiä ja sitä kautta koko Suomea, jossa se ei tulevaisuudessa ole ihmeellistä ollenkaan. Olen rakentamassa kaupunkia, jossa meillä kaikilla palasilla on tarkoituksena ja paikkansa yhteisessä palapelissä.\nEdellinen artikkeli Niin siis Kokoomus. Miksi?\nSeuraava artikkeli Iso kaupunki rakentuu pienistä teoista


My Life - Living and Loving: Pieni tauko arkeen\nViime viikolla vietettiin pojan kanssa laatuaikaa kahdestaan ja käytiin leffassa. Tänään saatiin viettää J:n kanssa kahdestaan laatuaikaa ja käydä leffassa, kun J:n täti ilmoittautui halukkaaksi lähteä kuskaamaan poikaa kerhoon, sekä vielä leikittämään kerhon jälkeen, heilläkin siis omaa laatuaikaa keskenään. Viime viikolla käytiin pojan kanssa hampparilla ja poika valitsi leffan mitä mentiin katsomaan, tänään käytiin J:n kanssa hampparilla (koska aika ei riittänyt muuhun) ja J valitsi leffan mitä mentiin katsomaan.\nOlin lupautunut J:lle jo aikaisemmin, että lähden katsomaan Turtlesia seuraksi ja nyt oli sen aika. En tosiaan olisi itse tota valinnut mut oli hauska ja hyvä leffa. Muutenkin pieni breikki arjesta teki hyvää, sillä sillon viime viikolla, kun me oltiin pojan kanssa pitämässä herkkupäivää leffassa, oli J oikean käden käsileikkauksessa ja nyt siis arki menee J:n kunnon ja toimintakyvyn sallimissa rajoissa, ja tietysti vaatii paljon normaalia enemmän apua. J:n käsileikkauksesta ja käden kunnosta voi käydä kurkkimassa J:n blogista täältä.\nSe Espritin paketti (Pitkästä aikaa Esprit) muuten tuli tossa viime viikon lopulla (vihdoin) ja harmiksi takki lähtee palautukseen. Neulemekko oli paketista kuitenkin enemmän kuin mieleinen, väristä tykkäsin todella paljon, ja tänään myös mekko pääsi ekaa kertaa käyttöön. Ihana. Yksi suosikkeja syksyssä on ehdottomasti neulemekot (paksuilla sukkiksilla tai leggareilla), Converset ja tietysti huivi. Niin tykkään.\nPahoittelut tosi huonolaatuisesta kuvasta :(\nTunnisteet: arki, leffa, pukeutuminen, syksy


Oulun yliopisto saavutti avoimen kulttuurin korkeimman kypsyystason | Patio\nOulun yliopisto saavutti avoimen kulttuurin korkeimman kypsyystason\nOpetus- ja kulttuuriministeriö selvitti tutkimusorganisaatioiden toimintakulttuurin avoimuutta. Vuoden 2019 aikana tehdyn selvityksen tavoitteena oli kartoittaa, miten organisaatiot edistävät avointa tiedettä ja tutkimusta. Oulun yliopisto nousi selvityksen mukaan avoimuuden korkeimmalle kypsyystasolle yhdessä kahdeksan muun yliopiston kanssa.\nKypsyystaso kuvaa muun muassa tutkimustuotosten, kuten julkaisujen sekä datan avoimen saatavuuden ja hyödynnettävyyden strategista edistämistä sekä avoimuuteen liittyvän osaamisen kehittämistä.\nOpetus- ja kulttuuriministeriön mukaan korkeimmalla kypsyystasolla toimintakulttuurin avoimuus on yltänyt strategiselle tasolle, jolloin organisaatio kykenee hyödyntämään aineetonta pääomaansa ja tekemään päätöksiä parhaalla mahdollisella tietotasolla.\nOpetus- ja kulttuuriministeriö toteaa, että tutkimusorganisaatiot ovat kyenneet merkittävästi parantamaan suoritustaan avoimen toimintakulttuurin osalta. Erityisesti yliopistoilla on selkeä käsitys avoimuuden merkityksestä tieteellisessä tutkimuksessa, joka takaa mm. tutkimuksen toistettavuuden ja arvioinnin.\nAvoimuuden tiellä on kuitenkin edelleen esteitä ja kehitystarpeita. Opetus- ja kulttuuriministeriö kannustaa yliopistoja jatkamaan avoimen tieteen tukemista mm. kehittämällä tutkijoiden vastuullista arviointia.\nRaportti toimintakulttuurin avoimuudesta löytyy osoitteesta: http://julkaisut.valtioneuvosto.fi/handle/10024/161990\nLuotu 20.1.2020 klo 15:55\nMuokattu 20.1.2020 klo 15:55


Aalto-1 on opiskelijoiden suunnittelema ja rakentama satelliitti, ja satelliitin päätarkoitus onkin opetuksellinen: aikaisemmin eivät opiskelijat ole päässeet Suomessa tekemään itse avaruuslaitetta.\nAalto-yliopistossa satelliittirakennuksesta on tulossa olennainen osa avaruustekniikan opintoja, ja itse tekeminen on paras tapa oppia.\nJo nyt satelliiin suunnittelu on tuottanut parikymmentä opinnäytetyötä ja synnyttänyt kokonaan uuden teollisuudenalan siemenen Suomeen. Nousukiidossa oleva, vuonna 2015 merkittävän rahoituksen turvannut start-up -yhtiö Iceye Oy ja Reaktor-yhtiön avaruusohjelma ovat suoraa seurausta Aalto-1 -hankkeesta.\nMitä Aalto-1 tekee avaruudessa?\nVTT:n kehittämä AaSI-spektrometri testaa ns. MEMS-teknologiaa avaruudessa.\nSpektrometri ikään kuin ottaa kuvia eri valon aallonpituuksilla ja niitä yhdistämällä ja erikseen tutkimalla voidaan tutkia kohdetta tarkemmin kuin vain pelkällä perinteisellä valokuvalla. AaSi:n taajuudet on valittu siten, että se pystyy havaitsemaan erityisesti veden laatua ja erottelemaan maanpeitteen eri lajit.\nTurun ja Helsingin yliopistojen yhteistyönä kehitetty kompakti säteilymonitori RADMON mittaa yli 10 megaelektronivoltin (MeV) protoneja ja yli 0,7 MeV:n elektroneja, ja sillä kartoitetaan hiukkassäteilyolosuhteita Maan matalallla kiertoradalla.\nLaite koostuu ilmaisinosasta ja lukuelektroniikasta, joka laskee ilmaisimiin osuvien varattujen hiukkasten määrään ja määrittää ilmaisimista luettujen sähkövarauspulssien perusteella niiden lajin ja energian.\nAalto-1:n käyttämällä matalalla kiertoradalla mitatut hiukkaset koostuvat kolmesta eri populaatiosta: kosmisesta säteilystä, Maan magneettikenttään loukkuuntuneista säteilyvöistä sekä auringonpurkausten kiihdyttämistä hiukkasista. Vaikka tunnemme säteilylajien alkuperän, kykymme ennustaa luotettavasti loukkuuntuneen ja Auringon tuottaman säteilyn ajallisia ja paikallisia vaihteluita on vielä heikko. Siksi säteilyolosuhteita on monitoroitava jatkuvasti.\nVarsinkin Aalto-1:n kaltaisessa teknologiademonstraatiohankkeessa tämä on ensiarvoisen tärkeää, jotta laitteistojen vaurioitumisen syyt mahdollisissa vikaantumistilanteissa voidaan selvittää.\nRADMONin hiukkasilmaisimet ovat avaruudessa jo perinteisesti käytettyä teknologiaa, mutta sen innovatiivisuus on uudenlaisessa lukuelektroniikassa, jossa ilmaisinten signaali digitoidaan ilman hidasta analogista muokkausta ja käsitellään tämän jälkeen nopean digitaalisen logiikan avulla. Tämän ansiosta laitteen lukuelektroniikka pystyy mittaamaan saturoitumatta kymmenkertaista hiukkasvuota perinteisesti käytössä oleviin analogisiin ratkaisuihin verrattuna.\nRADMON on suunniteltu, suurelta osin rakennettu ja kalibroitu opiskelijavoimin.\nPlasmajarru on puolestaan Ilmatieteen laitoksen tutkijan Pekka Janhusen kehittämän sähköisen aurinkotuulipurjeen idean toimivuutta testaava koelaite.\nAalto-1 kiihdyttää itsensä tiedehavaintojensa tekemisen päättymisen jälkeen pyörimisliikkeeseen ja laskee ulos liean, joka varataan sähköisesti sen päästyä kymmenen metriä satelliitin ulkopuolelle.\nLopulta satametriseksi pidentyvää liekaa on tarkoitus käyttää satelliitin hallittuun pudottamiseen kiertoradalta. Tällä tekniikalla on suuria kaupallisia mahdollisuuksia.\nAalto-1:n päämaa-asema on Espoon Otaniemessä, ja sen operoinnista vastaa pääasiassa Aalto-yliopiston sähkötekniikan laitos.\nYhteydenpito maa-aseman ja satelliitin välillä hoidetaan UHF-, VHF-ja ns. S-kaistan radiolinkkien avulla.\nKun Aalto-1 kiertää Maata noin 600-800 kilometrin korkeudessa polaariradalla, on se näkyvissä useita kertoja vuorokaudessa kerrallaan noin kymmenen minuutin ajan; yhteys on mahdollinen vain satelliitin ollessa horisontin yläpuolella maa-asemalta katsottuna.\nOtaniemen maa-aseman on tarkoitus tulla myös osa maailmanlaajuista opiskelijasatelliittien seurantaverkostoa (GENSO-verkostoa). Yhteistyön ansiosta voidaan Aalto-1:een olla yhteydessä mahdollisesti muualtakin maapallolta.


Onko tämä nainen maailman vihatuin äiti? - MTVuutiset.fi\nOnko tämä nainen maailman vihatuin äiti?\nJulkaistu 27.06.2011 13:58 (Päivitetty 29.06.2011 09:18 )\nTiikeriäidin taistelulaulu -kirjan kirjoittanut AMY Chua järkyttää maailmaa kannanotoillaan, joiden mukaan länsimaissa vaaditaan lapsilta liian vähän. Chuan tytär ei saa itse valita harrastuksiaan ja häneltä odotetaan vain parhaita kouluarvosanoja. Asiantuntijat ovat kuitenkin nousseet vastustamaan Chuan kovia arvoja.\nYhdysvalloissa syntynyt, mutta kiinalaiset sukujuuret omaava Amy Chua järkyttää mielipiteillään, Herald Sun raportoi. Chua on sitä mieltä, että länsimaissa mietitään liikaa lasten tunteita. Länsimainen kasvatustyyli synnyttää keskinkertaisuuksia, Chua lataa.\nMyrsky nousi, kun Chua kirjoitti kirjan Tiikeriäidin taistelulaulu, jossa hän kertoi, kuinka kasvattaa kahta pientä tytärtään. Yalen yliopiston oikeustieteen professori vaatii lapsiltaan vain parasta. Jopa hutiloiden tehdyt äitienpäiväkortit lentävät tältä naiselta roskikseen.\nTiukka kuri tuo tuloksia\nChuan yhdeksänvuotiaan tyttären Lilyn elämä on hieman erilaista kuin länsimaiseen tyyliin kasvatetun lapsen. Lily ei saa katsoa televisiota, pelata videopelejä, osallistua koulunäytelmiin, varata aikaa leikkihetkiin tai valita itse omia harrastuksiaan. Sen sijaan hänen odotetaan olevan luokkansa paras oppilas melkein kaikissa aineissa ja saavan jokaisesta kokeesta vain parhaita arvosanoja. Ei liene yllätys, että vapaa-ajallaan Lily harrastaa vain kehittäviä asioita.\nEi ole epäselvyyttä, etteikö aasialaisilla kasvatusmetodeilla syntyisi tuloksia. Kiinalaiset 15-vuotiaat on rankattu maailman parhaiksi opiskelijoiksi ja hyvin menee myös Korealla, Hong Kongilla ja Singaporella. Myös Chuan tytär Amy on sitä mieltä, että loppujen lopuksi kova työ kannattaa. Lily puolustaa äitinsä kovia kasvatusmetodeja sanomalla, että mikäli hän kuolisi huomenna, haluaisi hän kuolla niin, että on elänyt elämänsä 110 prosenttisesti.\nMenestymisen paineet vaikuttavat itsetuntoon\nTiikeriäidin taistelulaulu -kirjan kirjoittanut AMY Chua järkyttää maailmaa kannanotoillaan. Kuvan henkilöt eivät liity juttuun.\nLänsimaiset asiantuntijat kritisoivat kuitenkin nyt kovin sanoin tiikeriäidiksi itseään kutsuvaa Chuata. Kriitikot muistuttavat, että monet nuoret aasialaismiehet ovat ehkä akateemisesti menestyneitä, mutta sosiaalisilta kyvyiltään täysiä ummikoita.\nChun kasvatusmetodeja vastustamaan on noussut myös psykologi Vera Auerbach, joka työskentelee maahanmuuttajataustaisten opiskelijoiden parissa. Auerbach muistelee 17-vuotiasta potilastaan, joka päätyi itsemurhaan, koska pelkäsi menestyvänsä kokeissa huonosti. Psykologi on sitä mieltä, että Chuan kasvatusmenetelmät ovat emotionaalisesti väkivaltaisia. Herkkien teini-ikäisten taakkaa ei pitäisi Auerbachin mukaan enää lisätä. Menestymisen paineet voivat lisätä itsetunto-ongelmia ja etäännyttää lapsia vanhemmistaan.\nVastaisku Chun suorituskeskeiselle filosofialle on myös suomalainen koulumenestys. Suomessa pärjätään hyvin PISA-tuloksissa. Menestyä voi myös tasa-arvoisessa ilmapiirissä.\nChua tuskin vaihtaa kasvatusmetodejaan.\n– Uskon anteeksipyytelemättömästi täydellisyyteen. Kunnolla tekeminen tuo suunnatonta iloa ja ylpeyttä, Chua iloitsee.\nKatso kuva Amy Chuasta!


Overwatch Leaguen ensimmäisen vaiheen playoff-joukkueet selvillä – 500 000 dollarin palkintopotista taistelemassa kaksi suomalaisvahvisteista joukkuetta – Eurheilu.com\nOverwatch Leaguen ensimmäisen vaiheen playoff-joukkueet selvillä – 500 000 dollarin palkintopotista taistelemassa kaksi suomalaisvahvisteista joukkuetta\nNiko Nikkilä 18.3.2019 / 17:57 Uutinen Overwatch\nUusi tulokas ampaisi heti liigan kärkipaikalle.\nOverwatch League päätti ensimmäisen vaiheen runkosarjansa tänä aamuyönä. Vaiheen playoffeihin matkaa kahdeksan parhaiten suoriutunutta joukkuetta, jotka taistelevat 500 000 dollarin palkintopotista ja 200 000 pääpalkinnosta. Kaiken kaikkiaan kauteen kuuluu neljä vaihetta.\nPlayoff-joukkueet ovat (sijoituksen mukaan):\n3. Toronto Defiant\nJoukkueiden sijoituksista ei voi vetää aivan vedenpitäviä päätelmiä, sillä toisin kuin ensimmäisellä kaudella, joukkueet eivät otelleet kaikkia muita joukkueita vastaan yhden vaiheen aikana. Silti on huomattavaa, että esimerkiksi Vancouver Titans nousi uutena joukkueena heti pistetaulukon kärkeen. Muita uusia tulokkaita top 8:ssa ovat Toronto Defiant ja Atlanta Reign.\nListan suomalaisvahvisteisia joukkueita ovat Atlanta Reign (Petja ”Masaa” Kantasen kotijoukkue) ja Philadelphia Fusion (Joona ”Fragi” Laineen kotijoukkue). Playoffeista jäivät niukasti vaille suomalaisvahvisteiset Dallas Fuel (Timo ”Taimou” Kettusen ja Richard ”rCk” Kanervan kotijoukkue) sekä Los Angeles Gladiators (Benjamin ”BigGoose” Isohannin, Jonas ”Shaz” Suovaraan ja Riku ”Ripa” Toivasen kotijoukkue). Dallas Fuel ylsi sijalle 9. tuloksella 4-3 ja Los Angeles Gladiators sijalle 10. tuloksella 3-4.\nPlayoffit alkavat perjantaina klo 03:00 Suomen aikaa ja jatkuvat viikonlopun lävitse. Tarkkaa ottelujärjestystä ei ole vielä selvillä, sillä neljä joukkuetta jakavat sijansa jonkun muun kanssa (Philadelphia Fusion/Toronto Defiant, San Francisco Shock/Seoul Dynasty). Näiden lopullinen sijoittuminen ja paikka playoffeissa päätetään myöhemmin. Lisätietoa aikataulusta ja otteluista löydät Overwatch Leaguen verkkosivuilta.\nLähde: Overwatch League Kuvalähde: Twitch\nMitä käy ENCEn CS-joukkueelle? IS:n tietojen mukaan Elias ”Jamppi” Olkkonen sivuun joukkueesta – ei ehkä nähdä enää CS-kentillä Seuraava CS:GO:n Major-turnaus järjestetään loppusyksystä Ruotsissa! – Potissa ennättyslukemat SJ julkaisi uuden kokoonpanonsa sekä uuden brändiviestinsä! – ”Play Brave” Nähdäänkö näitä maskeja tulevaisuudessa laneilla? Pelitarvikkeista tutulla yhtiöllä projektina värivaloja sisältävä maski hREDSin matka Valorantin parissa loppui lyhyeen


Kevätkissa - Anna Liljeroos\nEn tiedä oletteko jo odottaneet hiuspostausta mutta niin tai ei niin tässä se tulee! 🙂 Keskiviikkona kurvasin keskustaan Bulevardin Flow Hairiin jossa oon käynyt vajaan vuoden. Heidi on aivan ihana kampaaja ja tuntuu tosi mukavalta, että oon löytänyt ihmisen jonka käsissä saan aina ihanan lopputuloksen. Ennen Heidiin törmäämistä olin hoitanut vuosikausia mun kampaamokäynnit mieluiten mun Oulunreissujen yhteydessä kampaamo Niorasissa Iiriksellä mutta nyt ei tarvitse lähteä niin kauas 🙂 Kampaamokäynti on toteutettu blogiyhteistyönä ja myös te lukijat saatte -15% Flow Hairin kampaamopalveluista Heidiltä kun mainitsette blogitarjouksesta! 🙂 Aikoja voi varata suoraan numerosta 09-645600 tai osoitteesta www.aika24.fi.\nMua aina kauhistuttaa nää aloituskuvat, sillä kampaamon valoissa hiukset näyttää ihan kamalilta! Keinotekoinen valo tuo esille hiuksista kaikki mahdolliset sävyt ja etenkin tuo punaisuus jota mun hiuksessa on näkyy hyvin voimakkaasti. Niissä Sobean vaatekuvissa auringossahan mun hiukset näytti aivan kullankeltaisilta 🙂 Mutta tästä lähdettiin!\nMietittiin yhdessä että tyvi kaipaa lisää raitaa ja muutenkin kokonaissävyä edelleen kylmemmäksi kuten mun omakin hiusväri on. Halusin kuitenkin pientä twistiä joten korvien yläpuolelle tuonne sivuille heitettiin sekaan muutamia ruskeita lappuja joissa on tummaa paksumpaa raitaa muutama. Edestä hiusta kerrostettiin kehystämään kasvoja (vanha oli kauttaaltaan sama pituus) ja kaikkialta siistittiin latvasta huonot pois. Flow Hairissa on btw stadin muhkeimmat kahvitarjottavat! Meinaa joka kerta leuka tippua lattiaan. Koittaa nyt siinä sit urhoollisesti syödä laukunpohjalta löytynyttä protskupatukkaa 😀 Suosittelen menemään ainoastaan herkkupäivinä 😉\noikealla lähtötilanne, keskellä leikattuna ja värjättynä. Vasemmalla laineiden kanssa! 🙂\noikealla ennen, vasemmalla jälkeen\nIhana kampaajani Heidi! <3\nUlkovalaistuksessa lopputulos näkyy parhaiten sellaisena kuin se luonnossa on! Oikein ihana tuhkainen vaalea muutamalla ruskealla raidalla seassa. Sopii todella kauniisti mun tummien kulmien ja ihonsävyn kanssa. Eilen illalla kävin vielä ripsissä Lindalla, joka laittoi mulle ripsipidennykset myös viime vuonna. Lopputuloksesta tuli todella luonnollinen ja ensi kerralla otan ehkä vielä räväkämmät ripset niin että ne kaartuvat kunnolla ylöspäin. Ripset eivät ole saatu blogin kautta.\nKotona oon puuhastellut suuren projektin kanssa eli laitoin meidän parvekkeen kevätkuntoon ja siitä kirjoitan lisää seuraavassa postauksessa. Homma oli aikamoinen sillä tuo meidän toinen karvakasa on viettänyt puolet talvesta parvekkeella kun on alkukantaisiin rotuihin kuuluva Itäsiperinalaika eli meidän Helmi-hempukka siis. Oli ihan kiitettävästi karvaa noiden parvekelaattojen väleissä vaikka oon imurilla muka vähän aina ottanut sieltä. Samalla valmistelin huhtikuun Elovena-postausta ja kuvasin sitä varten vähän materiaalia. Perusperjantain aamupalakattaushan tämä on… Kröhöm! Kyllä mä sanoisin et tää bloggailu käy ihan työstä! Siivoa ensin 5 tuntia ja ota sit puurokuva kun oot meikannut koko naaman ja kalustanut kodin uuteen uskoon. Helppoa rahaa!\nIhanaa viikonloppua kaikille! Me käydään lasten kanssa tekemässä viikonlopun ruokaostokset ja voi olla et kurvataan vielä Plantageniin katsomaan lisää kukkasia parvekkeelle. Any ideas? Yksi narsissiasetelma sieltä löytyy jo mutta en tiedä kestääkö mikään muu kukka vielä näitä kelejä..? Ehkä mä sit ostan niitä vaan pari lisää 🙂\nMä olen kyllä niin suuri mainosten uhri että oon jo pidemmän aikaa harkinnut meneväni tuonn Flow Hairiin laittamaan tämän harakanpesän kuriin, samoin kuin Lindalle ripsien laittoon 🙂\nToi tukka sopii sulle todella hyvin ja ripset on… ah! Oot niin kaunis 🙂\nTäällä pitäis kans parveketta kohta puoliin asennella kesäkuntoon. Kumma miten sinne kertyy roipetta talven aikana!? Plantagenissa vois muuten itsekin taas käydä. Kaipaan jotain kivoja kukka-asetelmia kotiin ja parvekkeelle. Kevät tulee selvästi kun tekee mieli möyriä kukkaruukuissa ja laittaa kotiin väriä 🙂\nMieti, kohta on kesä ja puolessa välissä kesää teillä on taas vauva! Jännää 🙂\nNo niinpä, ois jo kesä! 🙂 Ihanaa et vauva tulee vihdoin! :)) <3\nMeillä oli kans kertynyt tuonne tavaraa joten pieni projekti oli saada se nätiksi 🙂 Mutta nyt kelpaa 🙂 Vielä haluaisin kans vähän lisää sinne väriä, hyllyä, kukkia jne.! 🙂\nIkävä sua, onneksi nähdään pian!\nTäällä kirjoittelee tuore 2kk-pojan äiti.Olet todella hehkuvan kaunis ja todella kiva tuo hiusten uusi väri. Itsekin odottelen innolla jo ensi viikon kampaajaa (Helsingistä Poriin kampaajalle ;))\nKivasti sanottu, kiitos paljon 🙂 Ihanaa hemmotteluhetkeä myös sulle! Ja onnea pojasta <3 Tulipas vauvakateus 🙂\nUpeat hiukset! 🙂 Mun kampaajani Henna siirtyi yhdestä toisesta kampaamosta juurikin Flowhun, mutten oo vielä päässyt hänen luokseen sinne 🙂 Lindalla oon käynyt laittamassa ripsiä viime kesästä siitä lähtien, kun Monna häntä suositteli blogissaan. Ehdottomasti paras kolmesta ripsiteknikosta, jolla oon koskaan käynyt! 🙂\nAi onpa hauskaa sattumaa! En siis suotta suosittele kun on muidenkin suosikkeja! :)) Ihania paikkoja molemmat!\nSiulla on ihanan pitkät hiukset! Ootko huomannu tiettyjen ravintolisien tai shampoitten auttavan hiusten kasvua :)?\nMiulla hormoneitten takia hiukset ohentu ihan hulluna ja yritän epätoivosesti saada näitä liuruja kasvatettua 😀 :/.\nKiitti! Mulla on ollut melkein aina tällaiset aika pitkät hiukset. Välillä oon leikkauttanut sellaisiksi just hartioiden alle mutta yleensä on selkään asti. Joskus tuossa parikymppisenä ihmettelin et en oikein saanut hiuksiin enää samaa pituutta kun lukioikäisenä ja alle mutta nyt nää on taas huomaamatta yhtä pitkät kuin ennenkin. En sit tiedä onko sillä ollut vaikutusta että oon panostanut viime vuodet terveelliseen ruokavalioon?! Mutta siis kysymykseen en osaa auttaa sen enempää. Ainakaan millään shampoolla en sanois olleen mitään vaikutusta vaikka kampootuotteita käytän pääasiassa.\nTsemppiä kasvatukseen! Kyllä se siitä taas tuuhentuu! 🙂 Leikkaat välillä vähän niin tuntuu paksummalta ja hius voi hyvin! 🙂 Ja se auttaa myös kasvatusprojektissa et tasoittaa silti välillä 🙂 Noi hormonit on kyllä!!\nKiitti! Ehkä nää tästä joskus pitenee. Odottavan aika on vaan kovin pitkä :). Ja onneks naisten hömppäongelmiin on olemassa clip-on pidennykset niin saan hetkellisesti pitkät hiukset halutessani :D.\nUpeen värinen tukka! Tää postaus tulikin hyvään saumaan, kun just suunnittelin pitkästä aikaa kampaajakäyntiä. Kävelen harva se päivä Flow:n ohi, ja nyt päätin sitten itekin kokeilla kun Saran kanssa olette paikkaa hehkuttaneet! Heidille siis ens viikolla, viileä sävy mullakin hakusessa 🙂 Herkkupäivälle ei tosin osunut, mutta jos tuollainen kasa kannetaan eteen niin en usko että kykenee vastustamaan 😀\nUskon kyllä Heidin taitoihin joten varmasti tulee oikein ihana! 🙂 Musta sellainen(tällainen) kylmänvaalea on aivan ihana! Nyt vaan hopeashampoota et säilyy! 🙂 Mukavaa hemmotteluhetkeä 🙂\nEt kai vaan värjää hiuksiasi ollessasi raskaana…. Ja laita ripsiä. Minua itseäni oikeen hirvittää ajatuskin…. Tuon pahempia kemikaaleja on vaikea löytyy kuin mitä jiusväreissä on.\nOletko lainkaan miettinyt mitä ne aiheuttavat kehittyvälle lapsellesi? Tutkimuksissa on saatu viitteitä jopa siitä että hiusvärien kemikaalit aiheuttavat kehityksen viivästymää ja kehitysvammaisuutta. Itse en ikinä haluaisi riskeerata oman lapseni terveyttä oman turhamaisuuteni vuoksi…\nOotko ihan tosissasi..?\nJätän nyt tän kommentin omaan arvoonsa mutta joo kyllä oon nyt kerran raskausaikana käynyt kampaajalla. Jos sun mieltä rauhoittaa niin mullehan laitettiin ainoastaan raitaa joka ei ole siis edes kosketuksessa päänahkaan. Mutta en oo itse noin hysteerinen. Enemmän kemikaaleja odottava äiti saa ihan kaupunkikävelystä ja hengitysilmasta kuin yhdestä raitojen laitosta. Hieman perspektiiviä asioihin!\nPakko kommentoida kun alkoi tuo Jonnan kommentti ihan sapettamaan!\nOn myös tutkittu, että kosmetiikan yms. kemikaaleilla on ihan äärettömän huono imeytyvyys elimistöön, ne imeytyy ainoastaan ihon pintakerroksiin ja siitä syvemmälle on hyvin vaikea päästä. Erilaisten lääkevoiteidenkin kohdalla on tehty hirveesti työtä, jotta imeytyvyys saataisiin paremmaksi ja edelleenkään ei 100% varmasti nekään imeydy täysin. Eri asia jos tököttejä tunkee suuhunsa, silloin voi oikeasti puhua vaarallisesta imeytyvyydestä ja harvemmin kukaan hiusväriä syö. Sekä jos sille linjalle lähdetään että kosmetiikan kemikaalit imetyisi, niin paljon enemmän haitta-aineita ihminen saisi päivittäisestä kauneudenhoidosta ja muusta elämisestä, kuin satunnaisesta hiusten värjäämisestä. Samantien saisi jättää ihan kaiken pois, shampoot, saippuat, meikit, hiustuotteet, pesuaineet, hammastahnan. Jopa vaatteissa ja tekstiileissä voi olla haitallisia aineita. Mikäpä tässä elämässä ei olisi vaarallista tai haitallista?\nItse värjäilin ”kaiken varalta” raskausaikana kevytväreillä/ammoniakittomilla/luonnonväreillä.\nTsemppiä odotukseen, äläkä anna tollasten tympeiden kommenttien lannistaa! 🙂


Elämän tähden ry. : 06/01/2013 - 07/01/2013\nMerikonttikodin kaapistot ovat lähikalusteita\npäivis: Duokodin ensimmäinen matka toteutuu huomenna. Toistaiseksi säätiedote ennustaa, että iltapäivän puolella sekä Vihdissä että Hyvinkäällä sataa jonkin verran. Se tarkoittaa, että ainakin puolet kontista siirtyy ensimmäisille sijoilleen kuivalla kelillä. Kuljetus vie sen verran monta tuntia, että oletettavasti toinen konttikodin puolikas liikkuu maantiellä sadekelillä. Sittenpähän tulee sekin koettua. Nyt on vain oletusta, että kastunutta konttia pitää ehkä pestä, ja siihenkin on varauduttu, että joistakin aukoista sadevettä saattaa päästä sisäpuolelle.\nKeski-Uusimaa-lehti on luvannut seurata merikontin vaiheita ja tänään olimme taas lehdessä esillä. Juttu oli pikkunäppärä, vähän aikaisemman jutun toistoakin siihen tuli, kun toimittaja valitteli kiireitään. Jutun yhteydessä julkaistun ison valokuvan kuvakulma ei minusta oikein anna oikeutta sisätiloille: http://elamantahden.fi/documents/Flash.pdf. Eipä anna Niilo-koirallekaan, joka kuvassa näyttää kovin alistuneelta. Sitähän se ei missään nimessä ole, kuten Jorma esimerkiksi eilisessä blogissa kertoi.\nKeittiön kaapistot ovat punaiset, kuten lehden kuvastakin näkyy. Oikein kirkkaan punaiset. Alkuajatus oli, että ovet tehtäisiin modernisti vanerista ja maalattaisiin oranssilla kuultomaalilla. Ajatus vaihtui ja päädyimme hankkimaan Ikean keittiökalusteet. Sekin muuttui matkan varrella, mutta koska meillä oli olemassa Ikeasta pieni mallipala kaapiston ovea, annoimme sen malliksi Kinnusen Ekille, jonka verstaalla kaapistot tehtiin ja maalattiin ainakin melkein samanlaisella punaisella kuin mitä Ikean ovet olisivat olleet.\nIkean vaihtuminen Sipoon Talmassa toimivaan verstaaseen oli ihan hyvä päätös, sillä tutkimus, jossa olemme mukana, kyseli ympäristönäkökulmia. Kaapistot ovat tässä tapauksessa lähikalusteita. Ovien ja laatikostojen vetimet sen sijaan ovat jostain tuntemattomasta paikasta kotoisin. Ostopaikka on Bauhaus. Sekin on meille aika tavalla lähikauppa.\nMyös erikoinen ja minusta oikein hauskasti toteutettu kylppärin ovi on samaa kirkasta punaista, joka jatkuu vielä kylppärin allaskaapissakin. Ja taitaa punaista olla peilikaapissakin. Duokodin värimaailma on muuten melko neutraali eli valkoinen suhteellisen tummaa lattiamattoa lukuun ottamatta, joten en usko, että punainen alkaa kovin pian kyllästyttää.\nLähettänyt For life klo sunnuntaina, kesäkuuta 30, 2013 Ei kommentteja:\nLähettänyt For life klo lauantaina, kesäkuuta 29, 2013 1 kommentti:\nPalkit paikoillaan merikonttikotia varten\npäivis: Merikonttikodin palkit ovat paikoillaan Jokilaaksossa ja toiset kaksi Hyvinkään messualueella. Kuusimetriset palkit tulivat Selkistä samalla kyydillä ja ensimmäiset kaksi laskettiin Jokilaaksoon. Jorma oli vielä tuonut palkkien paikalle lisää soraa, jotta Duokodin alusta saataisiin mahdollisimman hyvin vaateriin.\nEnsimmäistä betonipalkkia nostetaan alustaksi. Toinen on vielä lavalla.\nHyvinkälläkin kaikki sujui kuulemma oikein hyvin, vaikka siellä Duokoti joudutaan sijoittamaan kaltevalle tontille. Kaksi palkkia laitettiin Hyvinkäällä päällekkäin, joten Duokodin toinen pääty tulee maan varaan.\nItse koti kuljetetaan Hyvinkäälle maanantaina ja loput työvaiheet tehdään perillä valmiiksi. Sähköhommia ainakin on edessä ja tietysti se moneen kertaan mainittu sisustus, joka on vain jonkinlaisena mielikuvana päässä. Maanantaille luvataan vesisadetta, joten säiden suhteen asioiden ennustaminen ei mennyt ihan nappiin.\nMatkakodillekin on vielä katsomatta paikka Hyvinkäältä. Toivottavasti se löytyy hyvien yhteyksien päästä ja sähkötkin saisi olla.\nLähettänyt For life klo perjantaina, kesäkuuta 28, 2013 Ei kommentteja:\nTämän olen kertonut aiemminkin\njormas: Aikoinaan minulla oli Chevrolet, ei Starcraft, vaan Stareagle, jonka hankin Dallasin lentokentältä käytettynä. Mukana ei tullut Sue Elleniä eikä edes JR:n karjapaimenen hattua.\nAutolla, jonka kyljessä oli taiteilijan tekemä kuvani sekä teksti "Dirty old men need love too" tein monta matkaa. Kerran huristelin Jyväskylässä Hannikaisenkatua viidenkympin rajoitusalueella varmaankin seitsemääkymppiä, kun poliisi minut pysäytti.\nMoottoripyöräpoliisit, jotka eivät liity tarinaan,\ntauolla Soiniityntien sillalla Jokilaakosssa\nKyseinen moottoripyöräpoliisi, joita jäätelökauppiaiksikin kutsutaan, oli sitä mieltä, että sakon paikka. Tähän totesin, että jos sinulla olisi hyvää tahtoa ja yhteistyöhenkeä, niin voisit päästää minut varoituksella.\nTähän poliisi, että alatko kiristämään? Sanoin, että enhän toki, vaan kun olen Jyväskylän Katulähetyksen toiminnnanjohtaja ja otamme eräänkin matkalle uupuneen ensisuojaamme virkaveljienne tuomina, vaikka pakko ei olisi ottaa ainuttakaan, koska sitä varten on Kilpisenkadun juoppoputkakin. Teemme vähän niinkuin teidän hommia, vaikka ei olisi pakko. Mies katsoi minua tuimasti, repi sakkolapun saatesanoilla, että ala vetää. Ja minähän lähdin.'\nSeuraavana aamuna ajelin kohti Jyväskylää Keuruuntietä ja kasikympin rajoituksessa oli vauhtia reippaat toista sataa. Jo pitkältä näin suoran päässä saman jäätelökauppiaan, jolla oli suu virneessä kuin Hangon keksillä konsanaan. Pysäytin, koska lainvalvojan käsimerkki siiten kehoitti ja avasin sivuikkunan. Tähän poliisi edelleen suu virneessä: "Lain pitkä koura tavoitti sinut kuitenkin." Maksoin sakon aikanani ja koko jutusta jäi hyvä maku suuhun.\nLähettänyt For life klo torstaina, kesäkuuta 27, 2013 Ei kommentteja:\npäivis: Tänään piti kuljettaa kaksi Duokodin alle tulevaa betonipalkkia Hyvinkäälle ja kaksi tänne Jokilaaksoon. Ei kuljetettu kumpaankaan paikkaan, sillä hommaan sovitun kuorma-auton nosturi oli epäkunnossa. Huomiseksi saadaan toivon mukaan varmempi laite hoitamaan homma.\nJokilaaksossa siirsimme Matkakodin toiseen paikkaan (jo neljäs asumispaikka tänä kesänä). Tällä kertaa se katsottiin laajennetun parkkipaikan laidasta, josta saimme nyt myös näköalan Jokilammelle. Samalla voimme tiirailla, innostuvatko lepakot uusista pesäpöntöistään. No tuskin sentään näin äkkiä ja emmehän me oikein öiseen aikaan jaksa valvoakaan.\nHyvinkäältä tuli tänään sähköpostia ja pyyntö tarkistaa Duokodin talotauluun tulevat tiedot. Hyväksyimme tiedot, joissa muun muassa todetaan, että kohde (29) on nimeltään Merikonttikoti ja sen slogan on Vaihtoehtoista asumista liikuteltavassa kodissa. Paikalleen jäävissä omakotitaloissa on tehty pihasuunnitelmat, joita meiltäkin joku lehti tivasi ja ilmoitti tulevansa kuvaamaan joskus päivänä, joka on jo taakse jäänyttä elämää. Duokodin talotauluun tästä tulee maininta, että pihasuunnittelua ei ole tehty, koska Merikonttikoti siirtyy messujen jälkeen Tuusulaan.\nKonttien siirto Hyvinkäälle tapahtuu siis ensi maanantaina. Ikkunalasien ja kaiken muun särkyvän puolesta peukkua kannattaa pitää myös siksi, että maanantaina ei sataisi. Sateinen sää saattaisi tarkoittaa, että Duokoti joutuisi läpikäymään vielä jonkinlaisen pesun, ennen kuin se olisi näyttelykunnossa. Monenlaista näprättävää joka tapauksessa joudutaan tekemään vielä paikan päälläkin, sisustuspuuhien lisäksi.\nLähettänyt For life klo keskiviikkona, kesäkuuta 26, 2013 Ei kommentteja:\njormas: Suomessa tavataan vain harvoja lepakkolajeja. Euroopassa ja sen lähialueilla esiintyvistä 52 lajista vain 13 on havaittu Suomessa. Näistä ainakin kuusi lisääntyy kylmässä ja pohjoisessa maassamme. Lepakoilta vaaditaankin erityistä kestävyyttä Pohjolan olosuhteissa. Talvet ovat kylmiä ja pitkiä, kesät puolestaan valoisia pimeässä viihtyville eläimille. Erityisesti pohjanlepakko (Eptesicus nilssonii) herättää kunnioitusta, sillä se elää pohjoisempana kuin mikään muu maailman noin 1200 lepakkolajista.\nTänään siis toteutin ajatukseni, että myös lepakot tarvitsevat koteja. Suomen kaikki lepakot ovat rauhoitettuja ja muutenkaan niiden koskeminen ei ole suositeltavaa. Ne ovat villieläimiä ja kantavat monennäköisiä ja -tapaisia bakteereja ja viruksia. Raivotautiakin niillä taitaa olla peräti kaksikin omaa sorttia. Joka tapauksessa kävin Espoosta http://www.bathouse.fi/ hakemassa pari kotia siivekkäille nisäkkäille. Yhdessä pöntössä niitä voi asustaa kesäisin parikymmentä.\nKun kerran energialaitos tai mikä lie voimayhtiö vetelee linjoja minne tykkää eikä kysele saati maksa valtaamastaan maasta maanomistajalle latin latia, niin lienee paikallaan, että ripustelen kyseisen firman maillamme oleviin tolppiin koteja kodittomille. Sitä paitsi, kun sähkölinjalla pitää olla aukeaa 16 metriä molemmin puolin, niin se lienee oivallinen paikka batmaneille kuulostella missä koti ja missä itikat.\nLähettänyt For life klo tiistaina, kesäkuuta 25, 2013 Ei kommentteja:\npäivis: Merikonttikotien rakentaminen on poikinut monenlaisia kontakteja ja yhteydenottoja. Niistä yksi viimeisimmistä on Savonia-ammattikorkeakoulun opiskelijaryhmä, jonka ISAT-kesäkoulun kurssin seminaarityön aiheena on konttiasuminen ja sen tarkastelu kestävän kehityksen näkökulmasta. Opiskelijaryhmä koostuu muotoilun, liiketalouden ja ympäristöteknologian opiskelijoista.\nOpiskelijat toteavat projektinsa johdannossa, että tavoitteena on laadukas raportti, jonka luvataan antavat uutta näkökulmaa myös meille, tuleville Duokodin asukkaille.\nKieltämättä opiskelijoiden esittämät kysymykset, jotka tulivat tänään sähköpostitse, vaativat ajattelemaan merikonttikodin rakentamista erityisesti ympäristönäkökulmasta. Sitähän meille on edustanut konttien kierrättäminen. Ei ole viisasta jättää niitä ruostumaan ja romuttumaan satamiin, kun niille kaikille ei tuontivoittoisessa maassa kuitenkaan ole uutta merimatkaa tiedossa.\nToiseksi ympäristönäkökulmaksi nimeäisin veden säästön, kun merikonttiin sijoitetaan oma vesi- ja harmaavesisäiliö. Jos se liitettäisiin kunnallistekniikkaan, mikä tietysti on ihan mahdollista, asukkaan tuskin tulisi säännösteltyä veden käyttöä, kuten meidän kohdallamme tulee tapahtumaan. Tuhannen litran riittäminen kahden hengen taloudessa 3-4 viikkoa on minusta aika hyvä saavutus. Vain juoma- ja ruokaveden tuomme muilla astioilla. Luku perustuu sosiaalikontin vastaavan kokoisen vesisäiliön tuomaan kokemukseen nyt jo lähes kahden vuoden ajalta.\nTässä viimeistellään Duokodin toisen\nkorkean ikkunan karmien maalausta.\nJoihinkin kysymyksiin oli jo hankalampi vastata. Kysyttiin esimerkiksi, onko konttirakentamisella hyviä tai huonoja vaikutuksia suomalaiseen arkkitehtuuriin. Sitä jäin miettimään. En oikein uskalla ennustaa, minkälaisen suosion merikonttikodit Asuntomessuilla olonsa jälkeen saavat. Tuskin niitä kuitenkaan niin runsain määrin rakennetaan, että muuttaisivat koko suomalaisen arkkitehtuurin suuntaa huonontamalla tai parantamalla sitä. Mukavaa tietysti olisi, jos asia innostaisi muitakin kuin meitä.\nElämän tähden ry:n Duokoti ja Järvenpäähän menevä Sinkkukoti ovat pilotteja, joita varmasti voidaan jatkossa kehittää monin eri tavoin. Arkkitehtuurin suhteen voi tietysti toivoa, että suunnittelijat paneutuvat kontin aukotuksiin eli ikkunoihin ja oviin. Ajattelematon suunnittelu voi pilata koko hienon idean. Meidän Duokotimme parhaina kohtina pidän kuvassakin näkyvää korkeaa ikkunaa, joita on kaksi ja myös kolme ulko-ovea ovat ikkunalasia. Ehkä parasta on kuitenkin koko päädyn kokoinen, kolmesta palasta koottu ikkuna. Pitää varmaan laittaa peukut pystyyn, että kaikki lasipinnat säilyvät ehjinä matkalla Vihdistä Hyvinkäälle ja messujen jälkeen Jokilaaksoon.\nLähettänyt For life klo maanantaina, kesäkuuta 24, 2013 Ei kommentteja:\njormas: päivis kirjoitti juhannuksen onnettomuustilastoista ja minä jatkan pätkän samasta aiheesta. Vuosittain meillä on liikennekuolemia pikkuisen reipas yksi per päivä. Hukkumisia on vähemmän eli reipas yksi paria päivää kohden. Mutta kun uintikausi varsinkaan järvissä ei ole avantouimareita lukuunottamatta läpi vuoden, niin voisi ajatella, että meillä hukkuu jengiä yhtä paljon kuin kuolee liikenteessäkin. Eli yksi per päivä vesillä ja yksi per päivä teillä. Juhannuksena määrä on lähes kymmenkertainen, joten kyllä jussi on hengelle hupaa muihin päiviin verrattuna.\nJos pitäisi veikata, että minä päivänä on miehillä suurin mahdollisuus hukkua sepalus auki, niin kyllä minä juhannuksen puolesta roponi laittaisin.\nJokilammissa meillä on tarjolla Tuusulanjärven vettä,\njosta osa on nykyisin Päijänteestä juoksutettua.\nKeskikesän juhlaa olemme viettäneet kotinurkissa eli Jokilaaksossa. On uitu yli ja ali kaksikymmenasteisessa vedessä, syöty räiskäleitä mansikkihillolla ja kermavaahdolla. Myös uudet perunat voin ja sillin kera ovat saaneet kyytiä. Ja on nautittu kesäpäivistä, jotka ovat tällä hetkellä Tuusulassa pitemmät kuin Helsingissä.\nPolttopuiden eteenkin on tullut uurastettua tunti jos toinenkin, joten talven puut alkaa olla tehty. Täytyy myös myöntää, että ilman klapikonetta olisi moinen määrä jäänyt minulta tekemättä. Nyt kyllä saattaa olla niin, että kasassa on vielä seuraavankin talven varaavan takan ja grillin klapit. Kari Tapion lempinimi oli muuten Klappi, joka tuli hänen oikeasta sukunimestään Jalkanen.\nEhkä Jokilaaksossa mielenkiintoisinta seurattavaa ovat eläimet. Niitä on vuosi vuodelta enemmän ja ne myös ovat kesyyntyneet melkoisesti. Silmänlumekoira Niilo, on sekin mielenkiintoinen isännän ja emännän palvoja. Kanit, biisamit, sorsat, rastaat, muut linnut ja vaikka mitkä eläjät saavat tallustaa Niilon reviirillä aika vapaasti, kun päivis ja minä ollaan näkymättömissä. Mutta kun astumme vaikkapa Matkakodista ulos, niin jo tulee Niilolla kiire ja kaikki elävät on karkotettava juoksulangan ulottumattomiin. Muuten se saattaa istuskella tuolissa ja katsoa reviirinsä menoa. Vaan juuri tätä kirjoittaessani kesähuoneessamme, loikki metsäkauris pihan poikki, niin kyllä meni Niilonkin konseptit sekaisin.\nMutta kyllä kasvien elämääkin on mukava seurata. Luonnonsellaisten sekä istutettujen. Moni tuntuu inhoavan lupiineja, sillä se ei ole alkuperäinen, väittävät. Vaan mikäpä on alkuperäinen vai onko kaikki?\nLuulen kuitenkin, että jos lupiini olisi kymmenen kertaa harvinaisempi, olisi senkin kurssi korkeampi ja ihmiset hamuaisivat sitä pihalleen, sillä se kaunis kasvi. Kauniimpi kuin Irwinin Rentun ruusu eli maitohorsma, vaikka kaunis on sekin.\nAivan samoin on särkikalan kanssa. Kun se on niin kovin yleinen ja lähes jokaisen kalajärven asukki, ei sekään ole kaikilla arvossaan ruokakalana. Kuitenkin se on aivan loistavan makuinen Ahdin anti.\nLähettänyt For life klo sunnuntaina, kesäkuuta 23, 2013 Ei kommentteja:\npäivis: Juhannuksena kerätään tilastoja, montako uhria keskikesän juhla on vaatinut. Tilaston kehitystä voi juhannuksen edetessä seurata radion ja TV:n uutisista sekä netistä. Maanantaina sanomalehdet julkistavat loppusaldon.\nTilastoissa ei oteta lainkaan huomioon, että mökkirantaan hukkunut mummo saattaa käydä joka ikisenä kesäpäivänä uimassa, mutta kohtalokas sairaskohtaus sattuu juuri jussina. Myös kolarissa menehtynyt voi olla tutulla työmatkallaan, eikä onnettomuudella tarvitse olla mitään tekemistä juhannuksen vieton tai ruuhkien kanssa. Vain ajankohta sattuu osumaan kesän riehakkaimman juhlan aikaan.\nTietysti osa kuolemaan johtaneista tai muuten vain ikävistä onnettomuuksista liittyy juhannuksen juhlintaan ja nimenomaan siihen, että ihmiset juovat enemmän kuin muina viikonloppuina. Juhla työllistää poliisia todennäköisesti tavanomaista viikonvaihdetta enemmän ja ainakin tänä juhannuksena poliisi julkaisi tiedotteen, jossa kerrottiin, miten ihmisten tulisi toimia, että poliisia ei tarvitsisi kutsua paikalle. Kevennyksenä poliisit julkaisivat juhannustaian, jonka mukaan "se joka nousee juhannuksena veneessä seisomaan, näkee rannalla tulevan leskensä".\nRiossa on karnevaalimeininkiä muulloinkin\nkuin karnevaalien aikaan.\nSuomalainen juhannuksen ajan onnettomuuksien tilastointi ei ole mitenkään ainutlaatuinen ilmiö. Muistan joskus kuulleeni, että Brasiliassa Rion karnevaalien aikana sattuneita ikävyyksiä uutisoidaan ja tilastoidaan samalla tavalla. Silloin aiheesta kertonut totesi, että suuressa väkijoukossa voi sattua ihan mitä vain, oli sitten karnevaali tai ei. Ja Riossa yleensä väkeä riittää.\nOnnettomuuksien korostamisen taustalla voi tietysti olla jonkinlainen sanaton sopimus. Kun ikävyydet yhdistetään vuotuisjuhlaan, toivotaan, että ihmiset ottaisivat opikseen ja käyttäytyisivät vuoden kuluttua niin, ettei vastaavaa tapahtuisi.\nLähettänyt For life klo lauantaina, kesäkuuta 22, 2013 Ei kommentteja:\njormas: Pohjoisen pallonpuoliskon kesäpäivänseisaus 2013 osuu juhannusaattoon perjantaina 21. kesäkuuta. Tarkka ajankohta, jolloin Aurinko paistaa kohtisuoraan kohti Kravun kääntöpiiriä, on kello 8.04 aamulla Suomen aikaa.\nKesäpäivänseisauksen tienoilla on vietetty keskikesän juhlaa monissa muissakin kuin kristillisissä kulttuuripiireissä. Eikä Johannes Kastaja taida monen suomalaisenkaan mielessä käydä edes vähän sateisempina juhannuksina. Juhannus on myös Suomen lipun päivä ja oikeastaan myös Suomen lipun yö, koska juhannuksena liputetaan muista liputuspäivistä poiketen myös yöaikaan. Liputus alkaa juhannusaattona klo 18 ja päättyy juhannuspäivänä klo 21.\nEnsi vuonna juhannus ja kesäpäivänseisaus osuvat yksiin. Kesäpäivänseisaus ja juhannus 2014 ovat lauantaina 21. kesäkuuta. Kirjoittanut Niko Lipsanen.\nLähettänyt For life klo perjantaina, kesäkuuta 21, 2013 1 kommentti:\npäivis: Niilon on ollut koululainen nyt jo muutaman viikon. Koululaisuus tarkoittaa oppitunteja kerran viikossa ja mahdollisimman paljon harjoitusta niiden välillä. Niilon ongelmahan on, että se sekoaa täysin, kun näkee jossain toisen koiran, hiipii, maastoutuu ja jämähtää paikalleen odottamaan, että toinen tulisi luokse. Ja jos ei tule, alkaa armoton räksytys.\nJonkinlaisesta ihmispelosta taas kertoo vieraille ihmisille, satunnaisille ohi- ja vastaantulijoille rähjääminen.\nKoirakoulussa ongelma ei tietenkään ilmaannu, ei ainakaan pahimmalla tavalla. Varsinkaan ihmisiä Niilo ei koulutustilanteissa pahemmin pelkää, eikä juuri räksytäkään. Mutta arka se on silloinkin. Jokainen äkkinäinen liike saa sen säpsähtämään. Ja niin kuin se yrittää kovasti olla vahtikoiraa ja koiria kohdatessaan se sumeilematta haluaa mennä tekemään tuttavuutta, mitä suurempi näköpiiriin ilmaantunut otus on. Se ei siis kunnioita ainakaan toisen kokoa.\nTässä tavataan toinen nelijalkainen Hyrylässä avoautotapahtumassa. Tyypillisesti\nremmi on piukalla ja jotta tästä olisi selvitty kunnialla, olisi taskussa pitänyt\nolla makupaloja. Vaan kun ei ollut, koirakavereita kohdattiin miten ketäkin.\nAika hyvä suoritus tuo ilta koiran kannalta kuitenkin oli.\nMaanantaina oli hauska seurata, miten se vähitellen luovutti halun mennä toisten koirien luokse. Sen kanssa toistettiin loputtoman monta kertaa lähestymistä, joka katkaistiin kääntymällä toiseen suuntaan heti, kun Niilo alkoi vetää. Ja kääntymiseen liittyi palkka. Tässä tapauksessa nakkimakkaran murunen. Niilon piti myös muistaa vilkaista ohjaajaa silmiin. Sen se oppikin nopeasti ja tosiaan lopulta tyytyi vain istumaan ja tuijottamaan kauempana olevaa Temppua ja paria muuta koiraa, jotka olivat osa samaa koulutusta ehkä hieman samanlaisine ongelmineen.\nLähettänyt For life klo torstaina, kesäkuuta 20, 2013 Ei kommentteja:\njormas: Minulla on kaveri. Jo Jyväskylän ajoilta, nimeltään Rane. Jossain vaiheessa saatoin kirjoittaa, että kun mies lähti Pattayalle, toi hän monessa mukana olleen Saab-autonsa talviunille Jokilaaksoon. Ja kun kesä koitti, haki Rane kärrynsä pesästään ja huristeleli sillä Keski-Suomeen.\nMutta ei aikaakaan, kun mies jo soitteli, että arvaapa kenen tai minkä pesä oli autossa. Ja minähän arvuuttelin, että countrykaniemme, niiden tai niiden lintujen, hiirten ja taisinpa veikata käärmettä ja rottiakin.\nEi tärpännyt mikään, joten Rane antoi viiden pisteen vihjeen. Talviasukkaat olivat syöneet Saabin kattoverjoilun, jonka jälkeen en enää osannut arvailla senkään vertaa. Sain vielä neljänkin pisteen vihjeen, että syöty oli myös kahdet lenkkitossut, mutta minä olin arvauksineni ulkona kuin lumiukko, joka tosin ei näillä keleillä kauaa ulkona pysy kasassa.\nPesäntekijöiksi paljastuivat lepakot, joista pari löytyi päivänsä päättäneenä autosta. Toinen lepakkovainajista oli onnistunut pääsemään talvasuntonsa takakonttiin ja haju oli kuulemma ollut melkoinen, kun korjaaja oli avannut takaluukun.\nSeuraavana taidamme tehdä koteja lepakoille.\nYksi lepakko syö monta tuhatta hyttystä yössä.\nJoten saattaa olla, että Jokilaakso kesäautojen talvipaikkana menettää suosiotaan, kun juttu leviää, sillä kaimani Jorma, niin sanottu Mikkelin maisteri on hänkin pitänyt autoaan samassa paikassa. Että älkää viekö kärryjänne sinne, sillä lepakot tai muut luonnon eläjät syövät ne.\nNimittäin lepakot eivät ole ainoita, jotka tulevat liiankin tuttavallisiksi reviirillemme . Kerran olivat Matkakodistamme hiiret syöneet yhtä jos toistakin, mutta ei siinä kaikki. Ihmettelimme kerran saman kärryn kanssa, että miksi pissapojassa ei pysy vesi eikä sen kummemmin tenukaan.\nJa kas hiiret olivat jyrsineet letkut poikki ja juoneet juomat. Että jo on välillä maailma meilläkin mallillaan, sillä monella ei taida olla pihapiirissä korvikeaineita käyttäviä hiiriä.'\nMutta vielä yksi juttu. Martti (Smart) osa-autossamme kerran, kun otimme sen käyttöön kuukauden thaireissun jälkeen, eivät toimineen abs-jarrut. Auton veimme Veho-autolääkärille, sillä meillä oli kolmen vuoden huoltosopimus.\nKun haimme autoa, sanoi huoltomies tai -päällikkö, että vikakin löytyi ja jatkoi, että pannaan se nyt sinne huoltosopimuksen piikkiin, vaikka aihetta olisi muuhunkin. Kysyin, että kuinka niin. Tähän vastasi mies, että kun sen sopimuksen ei kuuluisi kattaa sitä, että jotkut jyrsijät ovat syöneet sekä letkut että johdot.\nLähettänyt For life klo keskiviikkona, kesäkuuta 19, 2013 Ei kommentteja:\npäivis: Olin pitkään siinä luulossa, että Asuntomessut vietäisiin läpi vain viitteellisellä sisustuksella. Pari Fatboy-säkkituolia olohuoneen paikalla ja muutama istuintyyny jonnekin puolihuolimattomasti aseteltuna. Kylppäriin ajattelin pari pyyhettä koukkuun tai allaskaapin päälle (jos tilaa on) kauniisti taiteltuna.\nVaan tämäkään ei mene niin kuin siinä ruotsinkielisessä suosikkiohjelmassa. Duokoti sisustetaan, sanoo Jorma.\nKun tämä oli lausuttu ääneen, alkoi kalusteiden suunnittelu. Meillähän on tietysti sitä sun tätä, mutta kaappeja ei lainkaan. Niitä ostettiin kolme kappaletta Ikeasta ja sen jälkeen huomattiin, että ne eivät mahdukaan kapeaan tilaan niin kuin oli ajateltu. Se suunnitelma meni uusiksi, mutta toisaalta kaappeja ei tuoda Hyvinkäälle, sillä päädyn arkisisäänkäynnin vierestä on messujen ajaksi varattu paikka kaappisängyn esittelijälle. Jokilaaksossa tuo paikka sisustetaan eteistilaksi.\nDuokodissa on messuilla kaksi sänkyä, sillä olemme myös ostamassa puista parvisänkyä Kuusamosta. Se on tarkoitus kasata ennen messujen alkua ja sijoittaa paikkaan, jossa se tulee olemaan jatkossakin. Laukaasta toimme viikonloppuna Fatboy-tuolien lisäksi ne neljä istuintyynyä, jotka nyt sijoitetaankin ison päätyikkunan eteen markkeeraamaan ikään kuin lepopaikkaa, josta on mukava katsella maisemaa. Niiden seuraksi viemme keinutuolin, jonka Jorma sai joskus työkavereiltaan. Tuusulassa tuo paikka sisustetaan ihan erilaisella kokonaisuudella, jossa myös on mahdollisuus katsella maisemaa, mutta myös istuskella pöydän ääressä.\nEdessä oleva Sinkkukoti on vielä vaiheessa. Takana rinnakkain olevat\nkaksi Duokodin merikonttia ovat jo lähes valmiina lähtemään Hyvinkäälle.\nIkeaa Duokotiin tulee vähän sinne sun tänne. Keittiöön viemme kaksi baarijakkaraa, jotka on ostettu jo monta vuotta sitten. Samaa sarjaa olevan keittiön pöydän ja neljä tuolia saavat paikan parvisängyn alta. Kokeilemme ainakin, jos ne voisivat toimia työpöytänä ja -tuoleina. Laukaassa, jossa säkkituolit ovat olleet, kokemus on osoittanut, että usein päädymme tietokoneinemme löhöämään säkkituoleille. Todistetusti se onkin ihmiselle parempi asento kuin tuolissa istuminen.\nIkean kaksi suurta seinävalokuvaa mahtuvat Duokotiin tai sitten ei. Toinen ainakin mahtuu. New Yorkin mustavalkoinen kaupunkimaisema on jo ollut Mäkelänkadun kodin seinällä. Sademetsän keskellä (tai luonnon helmassa kuitenkin) oleva riippusiltakuva ostettiin joskus muinoin ja se on vielä paketissa. Se päätyy johonkin suuren päätyikkunan läheisyyteen pitkälle seinälle.\nLähettänyt For life klo tiistaina, kesäkuuta 18, 2013 Ei kommentteja:\njormas: Viime päivinä ja varmasti jatkossa koko kesä menee Duokodin kimpussa, sillä joka päivä tapahtuu ja on tapahduttavakin, sillä Hyvinkään Asuntomessuaika lähestyy.\nTänään löimme lukkoon päivän, jolloin kotimme matkaa Selkistä http://www.kuljetusliikesorvari.fi toimesta Hyvinkäälle, esittelykohteeksi numero 29. Tässä yhteydessä julkinen kiitos kyseiselle kuljetusliikkeelle, joka sponroi kuljetuksen sinne. Ja toinen julkinen kiitos konttien myyjälle http://www.scandiccontainer.fi/, joka maksaa konttikyydit Tuusulan Jokilaaksoon.\nTapasin myös yrittäjän, joka tulee kanssamme esittelemään seinästä vedettävää vuodetta. Mielenkiintoinen tuote, joilla oli Suomessa menneinä vuosikymmeninä markkinoita ja suosiota enemmänkin. Joka tapauksessa merikonteista tehdyissä asunnoissa on jokainen neliö käytettävä hyödyksi, joten kukapa tietää....\nKosteiden tilojen laatoitus on saumausta vaille valmis, joka sekin on oiken oiva asia.\nHeikki on tehnyt ilmeisesti koko viikonlopun töitä, sillä sähkötyötkin olivat menneet aimo harppauksen eteenpäin. Muun muassa ulkovalot olivat saaneet paikkansa, jotka näyttivätkin oikein tyylikkäiltä.\nYlihuomenne Ekidea Oy laittaa kostean tilan kaapistot paikalleen. Sen jälkeen on ilmastointiasennusten sekä sähkötöiden loppuun saattamisen aika.\nDuokoti on myös maalattu kokonaan uudestaan ulkopuolelta, joten se on hieno.\nTakan savupiippu odottaa vielä tukirautoja, jonka jälkeen takassa voisi ottaa vaikka koesavut. Ehkä sen osalta odotamme kuitenkin, kunnes koti on siirretty hallista ulkoilmaan.\nMonennäköistä ihmettelijää on paikan päällä käynyt, sillä hanke on herättänyt melkoisen mielenkiinnon vähän siellä täällä. Itse asiassa mikään hanke, jossa olen ollut mukana, ei ole herättänyt moista innostusta.\nLähettänyt For life klo maanantaina, kesäkuuta 17, 2013 Ei kommentteja:\nTomaatin kypsymistä odotellessa\npäivis: Selitin eilen jollekin, että olemme eläneet kesää jo lähes helmikuun lopulta saakka. Ensin meni pari kuukautta Thaimaassa, Singaporessa ja Malesiassa ja kun sieltä kotiuduttiin, toukokuussa alkoi olla kesäpäiviä, jotka äityivät ihan helteisiksi, kuten muistamme.\nTänään aamupäivällä, kun läksimme Laukaasta kohti Tuusulaa, aurinko paistoi ja lämpöä oli auton mittarin mukaan 19 astetta. Täysi kesä siis. Kesäksi kai tätäkin voi silti sanoa, kun Jokilaaksossa mittari näyttää vain 13 astetta ja vesisade on juuri tauonnut ainakin hetkeksi.\nTomaattisadosta tulee oletettavasti hyvä.\nKasvihuoneessa retiisit ovat kasvaneet niin, että kohta pitää istuttaa uusia. Ensimmäinen sato on jo lähes syöty. Viikonlopun aikana salaattikin on pukannut uusia lehtiä vimmalla, samoin persilja on kasvanut kovasti. Ruohosipuli sen sijaan on tainnut jäädä avomaankurkun lehtien varjoon. Kurkkuja ei vielä ole näkynyt, ehkä vähän kukan alkuja. Tomaatteja sen sijaan tulee varmaan yhtä hyvin kuin viime kesänä. Niitä on ainakin jo kilon verran kypsymistä vailla.\nKasvihuoneen ulkoseinustalle istutimme viime kesänä säkkeihin mansikoita. Niistä ei kovin montaa marjaa saatu silloin, mutta nyt, kun otimme mansikat pois säkeistä ja istutimme uudelleen samaan paikkaan, ne ovatkin innostuneet kasvamaan ja kasvattamaan varsinkin lehtiä, mutta myös kukkimaan. Paljon raakileita on jo näkyvissä. Sato näkyykin valmistuvan vasta toisena kesänä. En tiedä, onko tämä ihan normaalia. Mukava kuitenkin on huomata, että viimekesäinen ostos ei ollut ihan turha.\nMyös kymmenen maahan kaivettua perunaa ovat alkaneet lykätä vartta. Saamme siis juuri meidän tarpeisiimme sopivan perunasadon tänäkin vuonna.\nLähettänyt For life klo sunnuntaina, kesäkuuta 16, 2013 Ei kommentteja:\nPattaya Suomi-Seurasta ry\njormas: Tänään pidimme Pattaya Suomi-Seura ry:n www.pattayasuomiseura.fi perustamiskokouksen. Tai oikeammin pitäisi kai sanoa, että tulevan ry:n, sillä muutenhan yhdistys on ollut olemassa jo kymmenkunta vuotta.\nJoka tapauksessa meitä oli koolla pari alle kymmenen Jyväsjärven rannalla hotelli Albassa.\nJos toimija ei ole rekisteröitynyt esimerkiksi yhdistykseksi, ovat hallituksessa olevat henkilöt itse vastuussa kaikesta. Näin on siis ollut tässäkin tapauksessa.\nLisäksi rekisteröityminen auttaa meitä etsimään uutta rahoitusta toiminnallemme, sillä esimerkiksi Raha-automaattiyhdistys on tehnyt päätöksen, jonka mukaan se voi määrätyin edellytyksin rahoittaa toimintaa myös ulkomailla. Ja siihen tarvitaan juridinen, yleishyödyllinen toimija. Tähän saakka merimieskirkko on ollut käytännössä ainut ulkomailla toimiva järjestö, jota Ray on rahoittanut.\nJa kun Thaimaan asioista aloitin, jatkan samalla aiheella. Saimme eräältä yhteistyökumppanilta Thaimaassa kirjeen, josta kopion yhden kohdan tähän:\n"Vaikka vieraassa maassa asuvana pitäisi kunnioittaa isäntien tapoja ja uskomuksia, niin joskus kyllä pistää ajattelemaan onko täällä aina kaikilla ihan koko sarja synapseja käytössä: Tässä Chonburissa mennä viikolla tapahtui liikenneonnettomuus jossa metallitehtaan johtaja oli matkalla isänsä hautajaisiin uudella Lamborghini merkkisellä urheiluautollaan. (Tarina ei kerro oliko isän perintö jo jaettu, ja sillä mitään tekemistä italialaistuotteen hankintaan tavallisen japanilaisen sijaan...) Noh, vettä satoi kovasti ja kuinka ollakaan tällä nuorella johtajalla sitten lähti tämä italialainen orhi ”lapasesta”, ja mossahti suoraan lyhtypylvääseen. Lambosta nokka vekillä ja matkan teko tyssäsi siihen. Paikalle sattuneille median edustajille johtaja kertoi pyörein silmin kuinka hänen henkikultansa oli säästynyt vain ja ainoastaan syystä että hänellä oli kaulassaan ajon aikana 3 onnenamulettia. Onnettomuuden kuvista saattoi päätellä näin maallikkokin että hengenlähtöön oli vielä matkaa monta kertaa kovempi osuminen ja huomattavan paljon huonommat auton turvalaitteet.\nNäin henkimaailman asioista mitään tietämättömälle tuli myös mieleen että olisiko ehkä kannattanut ottaa se neljäskin amuletti mukaan; se mikä olisi estänyt koko tömäyksen!\nOn joskus huvittavaa todeta kuinka tosiaan taikausko ei ole pelkästään kouluttamattomien yhteiskunnan alapään edustajien vankka uskomus, vaan ihan samalla tavalla suurten johtajien elämän perusarvo. Ja kun seuraa maan ylintä johtoa niin ei vaan voi välttyä ounastukselta, että amulettien ohella asioita ohjaamassa on niin lantit, pitkät tikut, apilat, rusakon käpälät, varvut kuin monet muutkin suuret tiedonlähteet."\nEn jaksa ymmärtää ihmisiä, jotka asenteellisesti asettavat jotkut muut ikään kuin tyhmemmiksi tai jotenkin muuten niin sanotusti alempiarvoisiksi, jota mielestäni yllä oleva kirjoitus osoittaa. Suomalaisilla on aivan omat taikauskonsa neliapiloineen, 13. päivä ja perjantaineen, mustine kissoineen, tikapuiden alta kävelyineen, onnenkaulakoruineen ja muine amuletteineen sekä taika- tai muine uskoineen ja niin edelleen.\nItse kuulun mielelläni niihin, jotka uskovat tai ainakin jättävät mahdollisuuden jollekin, jota ei oma järkeni riitä ymmärtämään. Omaa elämääni kummasti virkistää ajatella kohtaloa ja sitä olenko ylipäätään itse suurta tai pientä sattumaa, vai onko joku äitiäni ja isääni suurempi voima jossain tarkoittanut, että synnyn, elän, olen olemassa, kuolen, mutta jatkan eloani jossakin muodossa jossakin.\nLähettänyt For life klo lauantaina, kesäkuuta 15, 2013 Ei kommentteja:\nHiihtäjä Heikkinen ja Asuntomessut\npäivis: Jorma kirjoitti eilisiltaisista Senkkerin asfalttipirskeistä. Siellä oli lisäksemme muitakin Asuntomessuille menijöitä. Hiihtäjä Matti Heikkinen ei kuitenkaan ollut paikalla messujen takia, vaan näköjään siksi, että yksi juhlakaluista, Graniittirakennus Kallio ehkä, on Heikkisen sponsori. Hiihtäjä oli siis paikalla lähinnä työtehtävissä. Kiittelemässä tuesta ja kertomassa suunnitelmistaan talviolympialaisissa. Aikoo kuulemma menestyä.\nHeikkisen yhteyden messuihin muistin, sillä olen lukenut messublogeja, joista yhtä Heikkinen kirjoittaa. Eilisillan juontaja, Heidi Suomi, taisi esitellä Heikkisen vantaalaiseksi, mutta kotikunta siis muuttunee ensi vuonna, jolloin Heikkisen perheen omakotitalo valmistuu Jyväskylän Äijälänrannan messualueelle.\nOma messukotimme herättää yhä enemmän kiinnostusta. Tänään soitteli Seura-lehti ja vähän ajan päästä Kaunis-Koti-lehti. Nähtäväksi jää, saako kumpikaan aikataulut täsmäämään, sillä olemme viemässä Duokodin Hyvinkäälle vasta messujen avaamista edeltävällä viikolla.\nVähän harmittaa, että Duokodin vaiheita ei ole tullut dokumentoitua tarkemmin. Tosin Samarian hallilla oli tarkoitus pitää kirjaa valmistumisen edistymisestä. Me olemme kirjoitelleet aiheesta lähinnä fiilistelymielessä ja välillä on tietysti tullut tännekin kirjattua joitakin merkittäviä tapahtumia. Niitä onkin reilun vuoden varrelle mahtunut runsain määrin. Aukkojen leikkaaminen taisi tapahtua jo yli vuosi sitten. Eristeiden kiinnittäminen on myös ollut iso juttu, kun eristettä on katon ja seinien lisäksi pitänyt laittaa vielä kontin lattian alapuolelle.\nNyt tuntuu kuitenkin, että ollaan jo voiton puolella. Näin tietysti pitää ollakin, kun aikaa rakentamiseen ei enää ole liiemmälti. Kirkkaanpunaisten keittiökalusteiden näkeminen jotenkin vahvisti uskoa siihen, että koti tästä tulee ja ihan kiva kaiken lisäksi. Vaikka neliöitä on vain noin 50, tuntuu välillä, että emme edes keksi niille kaikille käyttöä. Lopullinen sisustaminen jää onneksi elokuulle, jolloin Duokoti on päässyt sijoilleen Jokilaaksoon. Jää aikaa tuumata.\nLähettänyt For life klo perjantaina, kesäkuuta 14, 2013 Ei kommentteja:\nSälää sieltä täältä\njormas: Tänään kävimme katsomassa Duokotia, sillä se oli saanut vihdoin loput lattiapäällysteet, keittiökaapistot ynnä tiskipöydän ja vähän muutakin. Kinnusen Erkki ja Ekidea Oy olivat tehneet oikein hyvää työtä.\nSitten kävimme Hyvinkään Asuntomessualueella katsomassa, joko näyttelypaikkamme oli saanut pintamateriaalin. Se tarkoittaa tontin saattamista siihen tilaan, johon voimme laittaa Merikontiikodin. Vaan eipä ollut, joka on oikeastaan oikein hyvä meillekin, sillä emme itse asiassa olisi vielä valmiitakaan messuille.\nOlemme myös saaneet kommentin toissapäivän kirjoitukseen, jossa sanoin mielipiteitäni kristillisistä toimijoista, jotka eivät niin sanotusti tunnusta väriä. Aiheesta voisin olla kiinnostunut jatkamaankin, mutta pitäisi saada lisää mielipiteitä. Jos tuntuu vaikealta kirjoittaa niitä tänne, niin voihan niitä laittaa meille sähköpostillakin. Niitä emme varsinkaan nimellä tai muuten tunnistettavasti missään tapauksessa julkaise.\nTänään olimme myös juhlimassa, sillä naapuriimme on kiviaines- ja multatehtaan lisäksi avattu asfalttitehdas. Oli oikein mukavaa. Osallistujia korpeen oli tullut kokousteltan täydeltä, joka on aikamoinen saavutus. Nimittäin saada 250 osallistujaa paikkaan, joka on kaukana kaikesta muusta paitsi maaseudusta, on aikamoinen saavutus. Siihen tarvitaan muutakin kuin ilmaista viinaa. Teimme myös juhliin liittyen mielenkiintoisen rengasmatkan Kehäradan työmailla, joka avasikin aivan uuden ikkunan rataan. Se on aikamoinen työmaa, jossa 100 miljoonaan euroa ei riitä edes maanrakennustöihin.\nLähettänyt For life klo torstaina, kesäkuuta 13, 2013 1 kommentti:\nMerikonttikodille paikka sponsored by Seepsula\npäivis: Duokodin paikkaa on mallattu kuukaudesta toiseen ja tänään teimme lopullisen päätöksen, että sisäänkäynti tulee olemaan lammen puolelta. Silloin kesähuoneen, kodan, sosiaalikontin ja Duokodin keskelle tulee ikään kuin sisäpiha. Näin myös saamme toisesta kontista päätyseinän kokoisen ikkunan kautta maiseman Pikkulammelle päin. Koska pitkällä seinällä on myös korkea ikkuna lähellä päätyä, siitäkin näkymä on lammelle.\nMerkkasimme samalla konttikodin paikan, sillä iltapäivällä pihaan tuli suuri Seepsulan kauhakuormaaja ja kahdella kuorma-autolla pihaan ajettiin kymmenkunta kuormallista Seepsula Oy:n spnsoroimaa soraa.\nSoraa upposi monta kuormaa parkkipaikan laajennukseen.\nMerikonttikoti sai alustan, jonka päälle laitetaan kaksi betonipalkkia ja siinä kaikki. Merikonttikoti ei sen kummempaa perustusta tarvitse. Soraa alustalle tarvittiin vain vähän. Sen sijaan soraa hupeni parkkipaikalle, jota hieman suuruudenhulluuksissamme päätimme laajentaa, että mahtuu useampikin autoileva vieras kerralla kylään.\nSoran avulla vain tasattiin alusta, jolle kahden betonipalkin päälle\nDuokoti nostetaan Asuntomessujen jälkeen elokuussa.\nMatkakoti on nyt ainakin seuraavan yön kasvihuoneen edustalla. Se piti siirtää Seepsulan työkoneen ja Seepsulan kiviainestehtaalle töitä tekevien kuorma-autojen tieltä pois. Toinen niistä oli muuten Lapista saakka. Jotain se kai kertoo rakentamisen painottumisesta, jos Lapin perukoilta pitää tulla soranajoon Tuusulaan asti. Myös Matkakoti mahtuu nyt laajennetulle parkkipaikalle, vaikka sille kyllä jo viime kesänä tehtiin sopiva alusta läheltä Rabbitislandin siltaa.\nLähettänyt For life klo keskiviikkona, kesäkuuta 12, 2013 Ei kommentteja:\nEläkeläispirskeet osa 2\nPirskeissä oli väkeä vauvasta Jaju-vaariin ja Niilo koiraan\njormas: Eilen oli tosiaan pirskeet, joihin oli kutsuttu myös asiakkaita. Jengiä taisi olla viitisenkymmentä. Hyvä niin, sillä asunnottomuuden parissa työtä tekevien todellinen työnantaja on kadun kansa. Ehkä kristillistä työtä tekevillä tulisi johtotähtenä olla kuitenkin Taivaan Isä. Sitten edellä mainittu kadun kansa ja vasta sitten oma, maallinen esimies. Sitä tietenkään ei suopein silmin aina pomo katso, mutta enää (tai tällä hetkellä) sen ei ole minulle väliäkään.\nMutta mitä sanoi Jyväskylän Katulähetyksessä toiminnanjohtajana ollessani entisajan valvojaksi palkattu, Jumalalta mielestään kutsun tehtävään saanut, viimeistään koeajan päätyttyä, kun hän aloitti todellisen raamatulla päähän muksimisen? "Että suksi Soini kuuseen tai jonnekin, minä olen saanut Isältä kutsun saarnata, joten siivotkoon muut ja tehköön muut myös kaikki tehtävään kuuluvat ruumilliset työt. Sillä minä saarnaan, koska sielujen pelastus on kaiken a ja o." Näin saattaa ollakin, mutta se ei aina mennyt yksiin, joten sanomista tuli ja välillä puhuttiin oikein ISOILLA kirjaimilla.\nKesä on koska tahansa viimeistään 3-4 tunnin päässä,\nkun ottaa tarvittaessa alleen Finnairin puhalluslampun\nMutta olihan siinä ytyä myös silloin, kun olimme puhtaita sekä aatteellisia Sininauhassakin ja tunnustimme väriä aidosti. Jos Sininauhassa halusi yhtään merkittävämpään tehtävään, niin oli tunnustettava väriä sekä sen lisäksi pidättäydyttävä alkoholista tyystin myös vapaa-ajalla. Aikoinaan Sininauhaliiton toiminnanjohtaja Niemelä esimerkiksi sanoi julkisesti monet kerrat, että hän pidättäytyy alkoholista työtehtävän ja työnantajan vuoksi. Se oli hienoa ja linjakasta aikaa.\nVaan miten lienee nyt? Moni on minulta kysynyt, että minne on kadonnut Sininauhan tilaisuuksista hengellisyys. Pohtimisen arvoinen asia, sillä jos ei sikariporras tunnusta väriä, niin miksi sitä tunnustaisivat muut työntekijät? Tai mistä etsivät asiakkaat hengellistä apua ja keskustelukumppania, jos niitä ei löydy kristilliseltä päihdehuollon toimijalta?\nSininauhasäätiössäkin oli tilanteíta, jossa asiakkaat ottivat vastaan työntekijän julistukset, mutta työtovereilta paloivat välillä käämit. Lienee tuttua myös Sininauhaliiton puolella. Paitsi, että siellä eivät läheskään kaikki työntekijät juuri kohtaa päihdeongelmaisia tai kadun kansaa ainakaan työssä ollessaan.\nJoku päivä sitten haastoin Sininauhassa merkittävässä asemassa olevaa luottamushenkilöä asiaa kysyäkseni. Olo haastetulla oli kiusaantunut ja ainut vastaus oli, että ei ole ollut kunnollisia kristittyjä hakijoita. Mielenkiintoista, jota pohdin silloin ja nyt. Että mitkähän mahtoivat olla opetuslasten muodolliset pätevyydet?\nLähettänyt For life klo tiistaina, kesäkuuta 11, 2013 1 kommentti:\nGrilliherkkuja ja merikonttikoti messuoppaaseen\npäivis: Tänään seurasin sivusta, kun lihansyöjät herkuttelivat kesäkauden ykköstuotteilla eli grillimakkaroilla. Ei herahtanut vesi kielelle, eikä oikein ollut mieleen sekään ajatus, että olisin grillannut samalla pannulla kasvissyöjälle sopivia tofunakkeja ja soijamakkaroita.\nNäistä ei ihan varmaksi kuvan perusteella pysty sanomaan, onko ne\nvalmistettu lihaa säästämättä ja laadusta tinkimättä vai ovatko kasviksia.\nOn vähän harhaista tehdä kasvissyöjille makkaroilta tai nakeilta näyttäviä herkkuja, sillä ainakaan minä en koskaa kaipaa jotain makkaran korviketta. Toisaalta makkarat ja nakit ovat aika sopivan mallisia syötäviä, joten kasvisversioiden tekeminen on ihan ymmärrettävää. Varsinkin kun niiden maku on usein oikein hyvä. Enkä sitä paitsi tiedä, mihin muotoon grilliin laitettavat kasvistuotteet sitten väännettäisiin. Eli niin kuin Jorma usein toistelee: vaihtoehdoton kritiikki ei ole mistään kotoisin.\nTässä ei ole löydettävissä mitään luontevaa aasin siltaa aiheeseen merikonttikoti, joten olkoon sitten ilman sellaista. Samaan aikaan kun kirjoittelin tätä blogia, sähköposti toi tarkistettavaksi Duokodin esittelytekstin kuvineen messuoppaaseen, joka näytetään julkaistavan TM Rakennusmaailmassa. Myöhäänpäs tekevät siinäkin firmassa töitä.\nMerikonttikodin esittelyssä on kuvia keskeneräisestä Duokodista ja pohjakuvat sekä siitä että Sinkkukodista. Sinkkukodin pohja taas on varmaan laitettu oppaaseen siksi, että se mainitaan esittelytekstissä. Kun luin tekstiä, mietin, että mistähän se mahtaa olla kotoisin. Tuntui jotenkin tutulta. Sitten muistin, että senhän olen itse kirjoittanut joskus aikaa sitten, kun Asuntomessut pyysi kertomaan jotain näytteille tulevan kodin tulevista asukkaista. Sama pyyntö oli varmasti laitettu kaikille Asuntomessu-perheille. Minä sitten vähän visioin, kun ei voinut kirjoittaa mitään tyyliin, että "meidän prinsessan huone on sävytetty vaaleanpunaiseen" tai "heavy metalista pitävän teinipojan huone on musta". Visioin, että joskus voisimme nostaa Sinkkukodin ponttoonien päälle ja asustella vaikka jossain meren rannalla.\nLähettänyt For life klo maanantaina, kesäkuuta 10, 2013 Ei kommentteja:\nFarmari-Ykä maksamassa tilaamaansa konsultaatiota\nIhmisiä on monenlaisia. On tuttuja ja tuntemattomia sekä vieraita ja peräti ventovieraita. On myös kavereita, hyviä sekä huonoja ja ystäviä sekä sydänystäviä ja niin edelleen. Tähän joukkoon, hyviin sellaisiin, mahtuu myös Thaimaassa tutuksi tullut Ykä, joka minulta on saanut nimen Farmari-Ykä. Mäntsälän miehiä, joka osti minulta Pattayalla tai oikeastaan Buddhavuoden toisella puolella Jomtienilla konsultaatioita erilaisiin hänen mieltä askarruttaviin asioihin. Maksuksi sovittiin Ykän ja Mirjan kanalan tuottamat munia. Muna per konsultaatio. Mutta mitä konsultaatioita Ykä sitten osti? Paljonka kello on, mitä maksaa pikkubussikyyti Bangkokiin, paljonko on uima-altaan veden lämpö ja niin edelleen. Tärkeää tietoa, jota ei jaella ilmaiseksi varsinkaan silloin, kun on rahaa parempi maksuväline käytössä.\nEilen ja kertomansa mukaan välillä muulloinkin on Ykä kesäleskenä, joten hän pyysi päivistä ja minua saunomaan. Minä menin, mutta päivis ei, sillä hänelle taisi jäädä epäselväksi pitäisikö saunoa meidän raavaiden miesten kera vai ei. Se taas jäi minulle epäselväksi, että kummin sen olisi pitänyt olla. Niin tai näin, päivis valitsi mieluummin puiden pilkkomisen Jokilaaksossa. Aika kasan hän niitä saikin aikaiseksi.\nKoko talo saunoineen ja todella viehättävine pihoineen on Mirjan ja Ykän käsialaa. Joten mikä oli saunoessa, sillä siitä on jokunen rupeama, kun olen saanut nauttia makoisista löylystä ja tulen ritinästä kunnon puukiukaan arinan päällä. Kun ilma vielä oli täysi kymppi, niin oli kertakaikkisen hienoa istuskella terassilla löylyjen välissä iltapäivän auringossa asussa, joka minulla oli syntyessäni.\nTuumattiin, että elokuun puolenvälin jälkeen saunotaan seuraavan kerran, jolloin joukkoon liittyy Pattaya Suomi-Seuran puheenjohtaja Risto sekä Pohjois-Thaimaan mies Kallu. Kallu kuten Ristokin ovat molemmat antaneet työpanostaan ja osaamistaan myös Merikonttikodin hyväksi. Mutta elokuun saunomisen yksi tarkoitus on tuumata, josko järjestettäisiin Pattayalta retkiä Laosin ja Burman rajalle Kultaiseen kolmioon.\nLähettänyt For life klo sunnuntaina, kesäkuuta 09, 2013 Ei kommentteja:\nJokilaakson eläinmaailma ja merikonttikodin odotus\npäivis: Vielä alkukesästä, joka tässä tapauksessa oli toukokuuta, luulimme, että pihassa on vähemmän eläimiä kuin ennen. Olimme onneksi väärässä.\nVaikka telkät kävivät vain kääntymässä, ja ehkä pari taviakin, sorsat ovat nyt ottaneet Jokilaakson aivan omakseen. Parhaimmillaan Pikkulammella on ollut 13 aikuista sorsaa ja kuusi poikasta. Ehkä niiden viihtyminen täällä johtuu kauranjyvistä, jotka näkyvät kelpaavan niille oikein hyvin. Kipollinen kauraa ei päiväksi niille riitä. Eivät ole siis pullasorsia, vaan kaurasorsia.\nNiilo vahtii ruokinta-astiaa, että siipiveikot ymmärtäisivät pysyä pois\npihamaalta. Välillä se taas armollisesti antaa niiden tulla ruokailemaan.\nNiilolla on tietysti täysi työ yrittää pitää mokomat tunkeilijat loitolla. Tosin välillä, varsinkin jos on oikein lämmin, se tyytyy vain tuijottelemaan pihassa tepastelevia siivekkäitä. Sorsien lisäksi pihan saattavat samaan aikaan vallata kanit. Niitä on tällä hetkellä kolme ruskeaa ja yksi harmaa. Eilen mietimme, että kai ne ovat kaikki poikia, kun jälkikasvua ei ole näkynyt. Vaan mitäpä nähtiinkään noin puolen tunnin kuluttua tuosta keskustelusta: kolme tai neljä pikkukania.\nPienet ovat selvästi saaneet äiteeltään luvan alkaa tutustua Jokilaaksoon. Eilen ne vielä lymysivät pylväskasan luona. Jossain pylväiden välissä niillä varmasti on syntymäpesä. Tänään ne kävivät jo sosiaalikontin luona, jossa kaneja varten on oma ruokintapaikka. On turha pelätä, että kanikatras valtaisi koko tienoon. Viime kesänä syntynyttä valkoista kaniakaan emme ennättäneet nähdä kuin pari kertaa. Se saattoi värinsä takia olla jollekin petolinnulle helposti napattava saalia.\nPihapiiri on vielä vähän aikaa entisellään, mutta kohta on viimein päätettävä, mihin Matkakoti siirretään väliaikaisesti. Duokodin kaksi betonista aluspalkkia pitäisi jo kohtapuoleen tuoda tänne ja asettaa paikkaan, johon konttikoti aiotaan laittaa. Täytyy toivoa, että oikea paikka löytyisi kertalaakista.\nLähelle Myllykyläntietä rakennetaan omakotitaloa, jonka pihalle on ilmestynyt samanlainen vaunukoti, jota muinoin kävimme Tallinnassa katsomassa. Rakentajaperheen kuvittelisi asuvan vaunussa kunnes omakotitalo on valmis. Yhtä hyvin tulavaisuudessa merikonttikoti voisi toimia rakentamisen aikaisena asuntona. Sellaista käyttöä emme ole tainneetkaan laittaa listalle, kun konttikotien käyttötarkoituksia on mietitty.\nLähettänyt For life klo lauantaina, kesäkuuta 08, 2013 Ei kommentteja:\nMenneisyyden miehet vaan ei vangit\njormas: Eilen tosiaan olimme Keski-Uusimaa Cruisingissa, jossa leppoisan puolitoistatuntisen oleilun jälkeen ajoimme letkassa Tuusulanjärven ympäri. Osa toisin päin ja osa päinvastoin. Tuntuu siltä, että vuosi vuodelta on vähemmän tuttuja, sillä tuttujen rivit harvenevat. Vaan vielä löytyy kavereita, joiden kanssa on mukava vaihtaa sananen, jos toinenkin, sillä yhteistä taivalta löytyy monen kanssa reippaaseen puolivuosisataiseen. Sinänsä tapahtuma paisuu ja jälleen kerran tuli uusi osanottaja- ennätys. Hieno ilta, kun ilmatkin olivat oikein kohdallaan.\nKeski-Uusimaa-konsernin entiselle omistajalle, Eero Lehdelle, karkelot olivat viimeiset lehtikonsernin omistajan ominaisuudessa. Mies sinällään on tuttu monellakin tapaa, sillä olen ollut hänen omistamassaan Taloustutkimus Oy:ssä rupeaman töissäkin.\nMutta myöhemminkin ovat teimme kophdanneet. Turvatakseen kyseisen firman työntekijöille kulkurauhaa töihin, Eero Lehti osti (lue veti välistä) Sininauhasäätiön nokan edestä lähes valmiin kaupan Mäkelänkatu 56:sta. Kaupan myötä meni kodit noin viideltäkymmeneltä asunnottomalta. Tekosensa ansiosta Eero sai Asunnottomien yönä valtakunnallisen kiven vuodeksi hiertämään mieltä. Kiven luovutti ansioitunut sosiaalineuvos Antti Honkonen http://www.kunnonelama.fi/?p=103. Väliin mahtuu monenlaista muutakin tartuntapintaa, sillä toimin jonkun aikaa myös Keski-Uusimaa -lehdessä kolumnistina.\nKonttikodit etenevät hitaasti, mutta varmasti. Selkissä olen käynyt käytännössä neljä kertaa viikossa ja tänään palasi itselleni usko, että ne valmistuvat sittenkin ajoissa messuille. Se on helpottava havainto, sillä luvassa on 10 000 euron sakko, jos emme saa Duokotia messuille. Paljon on kuitenkin vielä kesken, mutta maali häämöttää.\nKimmo Sasi ja Aarne Kiviniemi, molemmat\nmiehiä menneisyydestäni. Aika näyttää onko\nMuutaman päivän aikana olen huomannut, että haikeus ja kaipuu sininauhatyöhön ei taida minulle enää palata. Siinä on puolensa ja puolensa, sillä kyseessä on minua paljon suuremmat asiat, kuten kodit ihmisille, joilla ei olämässään juuri mitään ole. Vaikka eläkepirskeissäni oli hyvä henki ja mukava tunnelma, jonka loivat ihmiset työvuosieni varrelta, en tuntenut menettäneeni mitään palkkatyön päättyessä.\nHuolestuneena seuraan silti vaikeuksia, jotka näyttävät olevan tämän ajan ilmiö Sininauhakonsernin lisäksi myös sen monille jäsenjärjestöille. Ikuiseksi mysteeriksi minulle saattaa aiheeseen liittyen jäädä, että miksi apu ei kelpaa silloinkaan, kun sitä olisi vähintäänkin kohtuudella tarjolla. Tosin yksi pomo Sininauhassa sanoi kerran, että sikariportaan väki näyttää olevan niin pientä, että apua on tarjottava oikeassa kulmassa ja nöyrin mielin. Höpsis, sanon minä, sillä omilla jaloillaan seisova johtaja ottaa kaiken avun vastaan, oli kulma mikä tahansa. Avun tarvitsija kaivaa viestistä oleellisen ja jättää kulmat sivuun. Näihin aiheisiin vielä kuitenkin palaan melkoisella varmuudella.\nMiksi sitten ylipäätään pohdiskelen näitä asioita julkisesti? Siksi, että kyseessä on mitä suurimmassa määrin yleishyödylliset toimijat, jotka käyttävät meidän kaikkien maksamia verorahoja, joiden käyttö pitäisi olla kaikin tavoin läpinäkyvää. Yli kolmekymmentä vuotta olen seurannut myös RAY-rahojen käyttöä sekä jakamista ja tullut siihen tulokseen, että noin puolet menee sellaiseen, josta ei ole mitään muuta hyötyä, kuin että joku saa kysesillä avustuksilla itselleen enemmän tai vähemmän suojatyönkaltaisen palkkatyön.\nLähettänyt For life klo perjantaina, kesäkuuta 07, 2013 Ei kommentteja:\npäivis: Taas on se aika vuodesta, kun kaikki Keski-Uudellamaalla ja ehkä vähän kauempanakin asuvat avoautojen omistajat kokoontuvat Hyrylään. Niin mekin, nyt toista kertaa. Tai ei siellä kaikki olleet. Vanha kaverini Riikkakin asuu Keskarin eli Keski-Uusimaa-lehden levikkialueella ja mies harrastaa avoautoja, mutta ei näkynyt Riikkaa.\nAvoautoja oli laidasta laitaan. Monet niistä oikein lajinsa klassikkoja. Sitähän meidän Martti ei missään nimessä ole. Eikä ehkä joku pikku-Fiatkaan, mutta tilaa tapahtumassa oli kaikenlaisille autoille, joista katon saa irti tai kääntymään tavalla tai toisella. Kaikkiaan Keskarin parkkipaikalla ja nurmikoilla oli yli 240 avoautoksi luokiteltavaa.\nTämä oli yksi tapahtuman hienoimmista avoautoista, ihan viimeisen päälle\nviimeistelty. Niilo ei ihastellut autoa, selvästi se on tuossa keksinyt\njonkun toisen nelijalkaisen, joita paikalla oli kiitettävän paljon.\nOlemme asuneet tai asustelleet Tuusulassa nyt noin kaksi vuotta. Ihan selvästi elämä on paljon sosiaalisempaa kuin Helsingin kantakaupungissa. Cruisingin lisäksi olemme jo tänä suvena ennättäneet osallistua siivouspäivään eli silloinkin Keskarin pihamaalla järjestettyyn kirpputoritapahtumaan, kuten myös Hyrylän suvimarkkinoille. Uusia tuttujakin on alkanut tulla, vaikka Cruisingissa tutut olivat lähinnä Jorman vanhoja koulu- tai muita kavereita. Täällä on kuitenkin helpompi tutustua ihmisiin, näin väittäisin.\nPuolentoista tunnin näyttelysession jälkeen lähdettiin letkassa ajelemaan kohti Järvenpäätä ja Hyrylään palattiin Tuusulanjärven länsipuolta. Oli hauska ajella ja huiskutella takaisin tien varrella ajokkeja ihmetteleville ihmisille. Harvoin näkee maantiellä jonossa niin paljon puhtaita autoja.\nLähettänyt For life klo torstaina, kesäkuuta 06, 2013 Ei kommentteja:\nMe olemme ammattilaisia\njormas: päivis kirjoitti, että meistä ei ole Duokodin tekijöiksi siksi, ettemme olisi ammattilaisia. Se on kyllä pötyä, sillä itsekin olen tehnyt vuoden jos toisenkin rakennuksilla hommia. Varsinkin mattomiehenä katson olevani myös varsin kelvollinen ammattilainen. Muutakin osaamista löytyy. Siitä eläkepirskeissä osa 1 saamani todistus: http://elamantahden.fi/documents/Jormantodistus.pdf.\nLähettänyt For life klo keskiviikkona, kesäkuuta 05, 2013 1 kommentti:\npäivis: En ole taas vähään aikaan käynyt Vihdissä katsomassa Duokodin valmistumista. Jorma on siellä käynyt ja vähän edelleen jännittää, onko koti valmis ennen Asuntomessuja vai pitääkö se viedä sinne keskeneräisenä. Jonkinlainen loppukiri tässä kai tarvitaan.\nYritin ehdottaa Jormalle, että menisimme viikonloppuna tekemään jotain. Ehdotus ei oikein ottanut tuulta alleen. Hommat ovat kuitenkin sellaisia, että tarvittaisiin ammattitaitoa. Sitähän meiltä ei juuri löydy. Jotain taitoja ehkä, mutta ei ammatillisia. Mutta puolittain helpotuksesta huokaisten hyväksyin sen, että emme itse yritä edistää valmistumista muuten kuin pitämällä tsemppiä yllä. Jorma onkin ahkerasti käynyt Selkissä (tiedän, pitää sanoa, että Selissä, mutta se tuntuu niin omituiselta taivutusmuodolta, ettei sovi suuhun). Menee taas huomenna useammastakin syystä. Kirjoittaa varmaan niistä itse myöhemmin.\nKeskeneräistä on siis edelleen ainakin ulkoseinien maalaus, kylppärin laatoitus, kalusteiden asennus keittiöön ja kylppäriin, Multoa-ekokäymälän ja suihkukaapin asennus. Ikkunoiden ja muiden aukkojen tiivistäminenkin taitaa olla vielä vaiheessa. Tekemistä riittää Hyvinkäällekin, joten sinne pitäisi ehtiä ajoissa ennen messujen alkua.\nLaitteet kävimme ostamassa taannoin. Laitteilla tarkoitan liettä, astianpesukonetta, jää-viileäkaappia, kuivaavaa pesukonetta ja telkkaria. Olenkohan tai onkohan Jorma jo kirjoittanutkin näistä? Siinäkin on yksi jännityksen aihe: miten laitteet pysyvät kuosissaan konttien kuljetuksen aikana. Kaikenhan pitäisi olla paikoillaan, että saamme kokemusta siitä, miten tosiaan käy. Takankin puolesta vähän pelkään. Matkakodin kanssa on tullut reissattua monesti tuhansiakin kilometrejä ja siinä ei ole ollut ongelmaa. Ainuttakaan astiaa ei esimerkiksi koskaan ole matkojen aikana mennyt rikki, vaikka käytämme ihan tavallisia astioita, ei mitään muoviversioita. Ja niin on siirrelty aikoinaan Vrijheid-venettäkin rekan lavetille ja pois, kun halusimme vaihtaa vesistöä mereltä sisämaahan ja sieltä taas takaisin merelle. Silloinkaan ei mitään hajonnut. Ehkä pelkoni on turha.\nLähettänyt For life klo tiistaina, kesäkuuta 04, 2013 Ei kommentteja:\njormas: Alkoholiperäiset kuolemat maksavat yhteiskunnalle joka vuosi miljardi euroa ja 25 000 elinvuotta. Alkoholiveron tuottoa on tälle vuodelle budjetoitu reipas miljardi, joten koko raha menee pelkkään viinakuolemien maksamiseen. Viina vie Suomessa monta sataa elinvuotta jokaista 100 000 asukasta myöten. Se on hurja luku ja yliopiston tutkijat kuvaavat alkoholin käytöstä johtuvaa tilannetta katastrofiksi, kirjoittaa Karjalainen. "Toivoa täytyy, että nuoret pitäisivät päänsä pinnalla aikuistuttuaankin."\nVaan mitä tuumaavat Vihreät? Että kun on illan istunut kuppilassa, niin sieltä pitäisi saada ostaa mukaan viinat jatkoille. Ja kun tästä nousi niiden päättäjien keskuudessä älämölö, joita itse pidän vastuullisena, kehtasi joku vihreä sanoa, että alkoholijuomia ei myytäisi päihtyneille.\nTäydellistä tietämättömyyttä, joka ei näe edes omaan napaansa, saati kauemmas. Eihän ravintoloissa ole tähänkään saakka saanut myydä päihtyneille ja sitä paitsi siellä ei edes saisi päihtyneenä päästä sisään saati viettää iltaa.\nEnnen perhe, joka asui kerrostalossa, saattoi laittaa kivijalassaan olevalle R-kioskille tenavat hakemaan jäätelöä, kun oli tullut ystäväpariskunta kyläilemään. Vaan tänäänpä se ei onnistu, sillä samainen R-kioski myy olusiaan myös ongelmakäyttäjille ynnä muille hörhäille tai häiriköille, joita on välillä koko kioskin edusta täynnä. Joten nyt jälkikasvu saattaa saada iltasella kioskilla nokkaansa ja jäätelörahat siirtyvät toisiin taskuihin. Tai jos tarkkoja ollaan, niin samaan R-kioskin kassaan, mutta ei maksuna vieraille ja tarkoitetusta jäätelöstä, vaan hörhöjen olutostoksista. Pitäisi olla vastuullinen ajattelija, jos on päättämässä koko yhteiskuntaa liikuttavista asioista, eikä ajatelle vain itseään. Kun ihmiset haluavat viinaa juoda, se heille suotakoon. Mutta sen myyntiä varten pitäisi olla kyseiseen tuotteeseen erikoistuneita kauppoja apteekkien tapaan, joissa osattaisiin neuvoa, että viinan juonnilla on muutakin tarkoituksia, kuin vetää luumu täyteen. Toki Alkon myyjät tietävät myymistään tuotteista melkoisesti.\nHarvoin olen harkinnut Vihreistä eroamista, sillä olen käytännössä sen riveissä seissyt koko sen suomalaisen historian ajan. Nyt oli kyllä kertakaikkiaan vastuutonta ajattelua, joka ei toivon mukaan saa suurta jalansijaa missään. Kaipaan Vihreisiin takaisin Aulis Juneksen ja itseni kaltaisia intoilijoita, jotka pitivät ja pitävät päihteetöntä elämää parempana tai vähintään yhtä hyvänä kuin päihteellistä.\nLähettänyt For life klo maanantaina, kesäkuuta 03, 2013 Ei kommentteja:\nKesän pituus mietityttää\npäivis: Mieleen tuli epäilys, että kesä päättyy ennen aikojaan, koska luonto näyttää elävän jo hetkeä, jota tavallisesti elettäisiin joskus juhannuksen tienoilla. En ole epäilykseni kanssa yksin. Radiossa joku totesi, että kesä päättyy aikaisemmin, koska eihän se tosiaan voi kestää loputtomiin. Kukat kukkivat aikansa.\nEn tiedä, minkä verran nyt ollaan etuajassa, mutta en jaksa muistaa, että sireenit tai lupiinit kukkisivat jo toukokuussa. Sireenejä olen jo nähnyt kukkimassa ja ensimmäiset lupiinit ovat tänään meillä puhjenneet kukkaan. Muualla jo toukokuussa.\nTälle keltaiselle kukkijalle en löytänyt kasvikirjasta nimeä. Se vain\nyks'kaks ilmestyi Pikkulammen rantaan suurena ja värikkäänä pöheikkönä.\nMyös sorsaäiti tuntuu lykänneen ensimmäisen poikueensa hyvissä ajoin maailmaan. Pikkulammessa on kuusi sorsanpoikasta, jotka ovat jo hyvänkokoisia. Se ennustanee, että vielä ehtii tehdä toisen poikueen, ellei sitten syksykin aikaistu. Pikkuiset ovat jo kökötelleet sorsaemon perässä ruokintalaatikolle opettelemaan lisäravinnon saantia. Ja Niilo vahtii kulkijoita välillä kuin haukka.\nTänään on varmaan ollut alkukesän lämpimin päivä. Sen huomaa muun muassa siitä, että Niilo mielellään hakeutuu varjoon pihassa ja missä sitten kuljemmekaan. Siitä ei olisi Thaimaa-koiraksi. Lämmintä on jo lampien vesikin. Pikkulammessakin mittari näytti päivällä 20 astetta. Tosin vesi ei tuntunut niin lämpimältä, vaikka uimiseen on täällä totuteltu nyt jo lähes kuukauden ajan. Olisimmekohan aloittaneet alle 10 asteesta.\nLähettänyt For life klo sunnuntaina, kesäkuuta 02, 2013 Ei kommentteja:\njormas: On pidellyt kelejä, sanoisin. Lapissa mitattiin koko historian korkein lämpötila, joka taisi olla Euroopan korkein. Joka tapauksessa yli 30 astetta. Inarinjärven vesikin oli kymmenen astetta yli normaalin eli 16. Joten aika viluista vesi Lapin perukoilla on tähän aikaan\nInarinjärvi hiekkarantoineen on yksi kauneimmista järvistä missä olen käynyt. Sen pohjoispuolta tai olisiko luode kulkee hieno reitti Norjan puolelle Kirkkoniemeen.¨\nMyös Jokilaaksossa on alkukesä kauneimmillaan. On oikein hienoa pulahdella oman mielen oikkujen mukaan Jokilampiin tai Pikkulampeen uimaan. Pikkulampi on niin lähdepitoinen, että vesi on siellä aina pari, kolme astetta kylmempää kuin muualla, mutta sekin on kavunnut jo iltapäivällä yli 20 asteen.\nPuuhastelukaan ei Jokilaaksossa lopu ja hyvä niin. Olemme pitäneet ohjenuorana, että mitään ei ole pakko tehdä silloin, kun ei huvita. Se on ollut ainakin itselle oiva oivallus.\nKasvihuone on minulle varsinainen korvien välin lepuutuspaikka, mutta kyllä sielu lepää monessa muussakin Jokilaakson sopukassa. Tänään teimme myös investoinnin ja ostimme klapikoneen. Oikein kunnollisen, sanoisin. Iltapäivän ratkoksi kokosin sen ja testasinkin, tietty. Kertakaikkisen oiva peli ja siihen saattoi puiden pilkkomiset päättyä.\nPuita tarvitaankin, sillä Duokotia on tarkoitus lämmintää talvisin ehkäpä pääasiassa puilla, vaikka muitakin lämmönlähteitä on.\nNurmikonleikkuu on joka viikkoinen jobi ja se käykin varmasti tunnin, parin kävelylenkistä. Päivän ohjelmaan kuului myös kumiveneen kunnon tarkastusta, josko laittaisimme sen vesille lähipäivinä.\nJa saimmepa päiviksen kanssa aikaiseksi 5000 euron avustushekemuksen Hyvinkään asuntomessujen kulujen peittämiseksi. Merikonttikodin osalta nostan hattua Järvenpään Mestariasunnoille ja Mestaritoiminnoille, sillä ne ovat projektissa ainoita, jotka ovat olleet linjakkaasta alusta saakka yhdistyksemme kanssa. Toki moni muukin ansaitsee kiitoksen, etunenässä lvi:stä vastaava Timo Lind. Samarian miehistä Heikki Nordfors on ollut mies vailla vertaa. Mutta paljon on vielä tehtävää ennen kuin olemme messuilla, jotan onneakin matkaan tarvitaan.\nLähettänyt For life klo lauantaina, kesäkuuta 01, 2013 Ei kommentteja:


Mitäs meille...?: Perjantaina\nJääkaapin ovessa tällä hetkellä :)\n'Tuo vasemmanpuoleinen punainen saapui kirppikselä kotiin tänään!\nEi puutu kun jääkaappi :D\nTosiaan on ollut loistava perjantai..\nAamulla postilaatikossa oli Rakkaudella Hynynen kirja\nKirpparilta löytyi ihania löytöjä\nNäin kavereita myös tänään.\nPikkuipanatkin oli hyvällä tuulella.\nMona ja Perttu tulee Seinäjoelle viikonlopuksi\nKotona on huippu siistiä.\nLisäksi Niko tulee vielä tänään kotiin <3 br="br">\nTästä tuli oikeasti hyvä päivä..\nSeuraavaksi saakin rientää tekemään Nikolle ruokaa\njotta se ehtii syödä ennen töihin menoa..\nallekirjoittanut Lauraidak // mitäs meille...? -blogi klo 17.44


Pörriäiset - MTK\nMaa- ja metsätalouden parissa työskentelevät ottavat mehiläiset ja muut pörriäiset huomioon monella tapaa toiminnassaan. Kokoamme tälle sivulle juttusarjaa ja tarinoita aiheesta kevään ja kesän aikana.\nLaidunnus ja perinnebiotooppien hoito parantavat pörriäisten oloja niityillä, ja pörriäisten suosimia kukkia voidaan kylvää pelloille ja pihapiiriin. Pölytyspalveluita kannattaa käyttää – siitä hyötyvät niin sato kuin pörriäisetkin. Kerromme myös, mitkä uudet ja vähän vanhemmatkin viljelykasvit ovat hyviä pörriäisten kannalta.\nKanerva kukkii parhaillaan kauniina vaaleanliloina mattoina. Kukinta kestää muutamia viikkoja ja ajoittuu...\nAvohakkuu on suuri mullistus metsän ekosysteemille. Metsäalueen lajisto muuttuu, mutta pölyttäjähyönteisten...\nKauniit kukkakedot ilahduttavat satunnaista ohikulkijaa, mutta samalla ne tarjoavat ruokaa laiduneläimille sekä...\nPölytyspalveluun oltu pääosin tyytyväisiä\nKysyimme yhdessä Suomen Mehiläishoitajain Liiton (SML) kanssa, miten hyvin viljelijät tuntevat pölytyspalvelun...\nPellonreunojen pensaat kannattaa säästää pölyttäjähyönteisille\nPellon ja metsän väliset reunavyöhykkeet ovat monen pieneliön elinpiiriä. Pellonreunat voivat olla avoimen...\nHyönteispölytteisten kasvien pinta-ala kasvaa Suomessa ilmastonmuutoksen myötä ja uusia lajikkeita tulee...\nLahoilla puilla elää tuhansia eliölajeja, jotka turvaavat metsäluonnon toimintaa osallistumalla hajotukseen ja...\nKysely viljelijöille pölytyspalvelun käytöstä ja kysynnästä\nVastaathan lyhyeen kyselyyn, jolla kartoitamme, miten viljelijät hyödyntävät pölytyspalveluita. Vastaaminen vie aikaa vain pari minuuttia.\nKuinka sinä otat pörriäiset huomioon? Osallistu keskusteluun ja jaa kuvia somessa hashtagilla #pörriäisbingo.\nOlemme mukana YLE:n #pelastapörriäinen -kampanjassa. Tule sinäkin mukaan, ja käy kirjaamassa pörriäistekosi laskuriin YLE:n kampanjasivustolla.


Yritys - Eurosec\nPanostamme jatkuvaan tuotekehitykseen ja synnytämme innovaatioita vastataksemme asiakkaidemme liiketoiminnan muuttuviin tarpeisiin.\nEurosec Oy on vuonna 1996 perustettu digitaaliseen myymälämarkkinointiin, asiakashallintaan ja turva-alaan keskittynyt kotimainen perheyritys. Olemme Suomen johtava vuoropalvelujärjestelmien ja elektronisten hintalappujen tarjoaja ja panostamme vahvasti myös vientiin.\nToteutamme kokonaistavaltaisia vuoropalvelu- ja digitaalisia näyttöratkaisuja aina 3D-sunnittelusta ja graafikon räätälöimistä pohjista, ammattitaitoiseen asennukseen ja käyttöönottokoulutukseen. Helppo sisällönhallinta, laadukas telinesuunnittelu ja yksilöity graafinen ilme tekevät ratkaisustamme markkinoiden parhaan.\nSuomalaisen Työn Liitto on myöntänyt EWQ Vuoropalvelujärjestelmällemme Avainlippu-merkin käyttöoikeuden. Avainlippu on vapaaehtoinen, rekisteröity ja valvottu alkuperämerkki, joka kertoo luotettavasti tuotteen kotimaisuudesta ja tuotannon vastuullisuudesta.\nMeille on myönnetty Suomen Vahvimmat Platina, Menestyjä 2017 ja Kasvajayritys 2017 sertifikaatit, jotka kertovat liiketoimintamme volyymien vahvasta kehityksestä sekä hyvästä taloudellisesta suorituskyvystä.\nEurosec Oy on aktiivinen jäsen seuraavissa järjestöissä:\n• Espoon Yrittäjät\n+358 (0)40 553 3588\n+358 (0)50 469 9328\n+358 (0)40 588 0014\n+358 (0)40 5244 940\nHuolto: 0200 20502\n+358 (0)50 4604242\n+358 (0)40 746 9987\n+358 (0)40 085 0338\n+358 (0)50 445 0540\n+358 (0)40 7455 060\n+358 (0)50 548 1111\n+358 (0)40 550 0447\n+358 (0)50 441 8844\n+358 (0)400 700 054\n+358 (0)40 522 4465


Aktiivisen kansalaisuuden ydinpätevyydet - Kansalaisyhteiskunta.fi\nSenioriaktivismi- Harmaan kansalaistoiminnan uusi suunta?\nIsoja ja pieniä muutosvoimia\nTarkoituksen toteuttaminen ihmisenä\nIhminen ja kansalainen\nAktiivinen kansalaisuus ja terveys\nAktiiviseen kansalaisuuteen kasvaminen\nAktiivinen kansalaisuus antaa paljon\nAktiivisen kansalaisuuden ydinpätevyydet\nAktiivista kansalaisuutta on monenlaista\nKansalaiset osallistumaan ja vaikuttamaan\nAktiivisuus on demokratian perusedelletys\nKansalaiset yhteisön jäseninä\nEtusivu >\tTietopalvelu >\tAktiivinen kansalaisuus >\tKANSALAISFOORUMI.NET >\tAktiivisen kansalaisuuden ydinpätevyydet\nAktiivisessa kansalaisuudessa tarvitaan monenlaisia tietoja, taitoja ja arvoja/asennetta. Ihmisen tulee hallita tietyt ydinpätevyydet ennen kuin hän voi toimia aktiivisena kansalaisena. Koulut, kansalaisjärjestöt ja vapaan sivistystyön työmuodot voivat opettaa näitä ja kasvattaa ihmisiä aktiiviseen kansalaisuuteen.\nKeskeisimpiä tietoja ovat esimerkiksi: perustiedot kansalaisen oikeuksista, velvollisuuksista ja mahdollisuudesta osallistua ja vaikuttaa sekä perustiedot demokraattisista instituutioista (valtio, kunta, eduskunta, hallitus jne.) ja niiden toiminnasta.\nKeskeisimpiä taitoja ovat mm. puhumisen, kirjoittamisen, kuuntelemisen, keskustelemisen ja perustelemisen taidot, kyky osallistua, kyky hahmottaa yhteiskuntaa, kyky arvottaa asioita ja taito olla kriittinen, kyky ottaa osaa, toimia ja vaikuttaa sekä taito tehdä yhteistyötä.\nArvo- ja asennekysymyksiä ovat kiinnostus yhteisiä ja yhteiskunnallisia asioita kohtaan, demokratian ja demokraattisten pelisääntöjen kunnioitus, luottamus demokratiaan, suvaitsevaisuus ja erilaisuuden sietokyky, toisten ihmisten ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen sekä sosiaalisen oikeudenmukaisuuden hyväksyminen.\nLista on vaativa. Yksikään suomalainen ei voine väittää, että hallitsee kaikki nämä asiat täydellisesti. Olennaista ei ole täydellisyyteen pyrkiminen vaan asioiden tiedostaminen, oivaltaminen ja oppimisen polulla kulkeminen.


Maksulliset Meet&Greet -tilaisuudet ovat erinomainen tapa luoda lisämyyntiä tapahtumajärjestäjälle, artistille, tai jopa molemmille. Suomessa maksullisia M&G -tilaisuuksia järjestetään melko harvoin, pääsääntöisesti johtuen siitä, ettei artistien kysyntä riitä lisäpalvelun myyntiin. On kuitenkin määrättyjä artisteja, joiden kysyntä on näiden myyntiin riittänyt. Esimerkiksi Robinin fanitapaamiset olivat viimeisimmillä kiertueilla hyvin suosittuja. Konserttilipun yhteyteen pystyi erikseen ostamaan Meet&Greet -lipun, jolla pääsi yksityistilaisuuden aikana tapaamaan Robinin.


Oikeusapu ja tulorajat - Minilex\nOikeusapu ja tulorajat\nOikeusavun saamiseen vaikuttavat hakijan tulot, menot ja varallisuus. Oikeusapua voidaan myöntää hakemuksella korvauksetta tai omavastuosuutta vastaan riippuen hakijan taloudellisesta asemasta. Hakijan taloudellinen asema arvioidaan hänen kuukaudessa käytettävissään olevan käyttövaran ja varallisuuden perusteella.\nKäyttövaraan vaikuttaa hakijan ja hänen aviopuolisonsa tai avioliitonomaisissa olosuhteissa tai rekisteröidyssä parisuhteessa elävän kuukausittaiset tulot, menot ja elatusvelvollisten määrä. Kun hakijan taloudessa on elatusvelvollisia, tuloista vähennetään 300 euroa lasta kohti. Tuloina otetaan huomioon myös elatusapu, elatustuki, perhe-eläke, lapsilisä ja kotihoidon tuki.\nMaksuttoman oikeusavun tuloraja eli käyttövara yksin asuvalle henkilölle on enintään 600 euroa. Yksin asuva henkilö, jonka käyttövara on enintään 1 050 euroa, on oikeutettu oikeusapuun 40 % perusomavastuulla. Perusomavastuu on oikeusavun saajan maksettavaksi tuleva prosenttiosuus avustajan palkkiosta ja kulukorvauksesta arvonlisäveroineen. Oikeusapua ei myönnetä, kun yksinäisen henkilön käyttövara on yli 1 300 euroa.\nMaksuttoman oikeusavun tuloraja puolisoille on enintään 550 euroa henkilöltä. Jos puolisoiden käyttövara on enintään 1000 euroa henkilöltä, on perusomavastuun määrä 40 %. Oikeusapua ei myönnetä, jos puolisoiden käyttövara on yli 1 200 euroa henkilöltä. Alle 18- vuotiaan hakiessa oikeusapua, hänen huoltajiensa käyttövaraa ei oteta huomioon.