asiantuntija Antiikki / Kuriositeetit\nHuutokaupan kokoaminen tuntuu samalta kuin jännittävän tutkimusmatkan johtaminen.\nAnnick van Itallie kasvoi Haagissa (Alankomaissa) antiikvariaattinaapurustossa, jossa häntä ympäröivät upeat näyteikkunat ja niiden erityislaatuiset esineet. Hän oli erityisen kiinnostunut siitä, kuinka esineet on laitettu näytteille ja kuinka ne tuovat toisiaan esille. Niinpä opinnot taidehistorian, erityisesti museologian, parissa sopivat hänelle täydellisesti. Työskenneltyään jonkin aikaa museoissa Yhdysvalloissa hän ryhtyi työskentelemään elokuvarekvisiittamestarina Alankomaissa. Hän toimi myös 12 vuoden ajan tunnetun huutokauppakamarin (Glerum Auctioneers) käyttötaideosaston arvioijana ja johtajana. Annick van Itallie halusi kuitenkin avata oman liikkeensä Amsterdamin Spiegelgrachtille. Hän antoi sille nimen “Cabinet of Curiosities”. Liike on nyt suljettu, mutta hän matkustelee edelleen kansainvälisille messuille “harvinaisuuksien kabinettinsa” kanssa - hyvällä menestyksellä.\nAnnick van Itallie on yhdistänyt kokemuksensa ja luovuutensa täydellisesti Catawikin huutokaupoissa. Hänen kokemuksensa arvioijana ja myyjänä auttaa häntä ennustamaan kohteen arvon ja tietämään, millaisista kohteista keräilijät ovat kiinnostuneita. Hän varmistaa, että hänen huutokaupoissaan on tarjolla laaja valikoima erilaisia esineitä, kunhan ne ovat korkealaatuisia, autenttisia ja alkuperäisiä. Luovuutensa ansiosta hän pystyy luomaan mielenkiintoisia huutokauppoja, joiden esineet imartelevat toisiaan. Annick van Itallie tuntee olevansa tutkimusmatkailija lähettäessään ostajat jännittävälle löytöretkelle.\nYli 25 vuoden ammattikokemus\nTaidehistorian tutkinto, erikoistunut museologiaan\nPaikalla suurilla kansainvälisillä messuilla\n12 vuoden kokemus tunnetun, perinteisen huutokauppakamarin arvioijana, sekä sen käyttötaiteen osaston johtajana.\nAutomatan ja mekaanisen musiikin huutokauppa\nLuksusherätys- ja matkakellojen huutokauppa\nTyöpöytä - Louis XV Tyyli - Värjätty puu, sisustus burr puuta - 1800-luku\n421 $ 383 € 344 £\nHarvinainen hollantilainen 18. c. manteli kello - EI VARAUSHintaa - by G. Cornelis - Puu, lasi, messinki, rauta - Louis XVI -jakso 1770-1790\nVeistos, suuri polykromi "Presepe figuuri" tai enkeli - Terrakotta - 1800-luku\nKuvake, Kazanin Jumalan äiti (1) - Puu - 1800-luvun puoliväli\nTakkalasi lasilevyllä ja erittäin hienoja yksityiskohtia - Lasi, Messinki - Circa 1900/1920\nLeijona - Pronssi (patinoitu) - 1500-luku\nKello - Jaeger LeCoultre - Messinki - 1900-luku\nNimilaatta (1) - Kivitavara\n2,754 $ 2,500 € 2,244 £\nKeraaminen esine - Kivitavara\n600 x 150 cm damaskikangas kukkanauhoilla - Hartsi/Polyesteri, Silkki - 1900-luvun puoliväli\nPosliinikello - Posliini - 1900-luvun loppu\nAlkuperäinen Neuvostoliiton laivaston laivakello - Made in USSR - Seos, Teräs - 1972\nSeinäkello - Puu, Tammi - 1900-luvun puoliväli\nSeinäkello - Emali - 1900-luvun puoliväli\nSeinäkello - Puu - 1900-luvun puoliväli\nShanghai suuri ostoskello - Marmori, Pronssi - 1900-luvun loppu\nSolar kello - Puu, emali - 1900-luvun puoliväli\nMantellikello - trenklen huren - Kiinteä kullattu messinki Silkkipainettu / satiinilasi - 1900-luvun loppupuoli\nmaailmankello - Geochron - Lasi, Teräs (ruostumaton) - 2000-luku\nSuuri pöytäkello, jossa kuuvaihe - Daniels 1881 - Puu - 1900-luku


Omamaamansikka: Home sweet home!\n*itKuPiLLi* July 6, 2011 at 9:00 AM\nVoi miten kiva rantaloma ja ihanat värikkäät kuvat. Mä niin tykkään noista sateenkaaripäivänvarjoista. Ja huh huh, onpa siinä kyllä hommaa noiden tarvikkeiden hankinnassa, mun pitää taas jälkikäteen muistella kiitollisena sitä, miten paljon helpompaa noi koulutouhut oli Suomessa.;)\nJael July 6, 2011 at 10:23 AM\nTosi kivalta kuulostaa rantalomanne! Ja kiva kun taas olet täällä! Itse en ole mikään erikoinen rantaihminen,vaikka nuorempana olenkin sitä ollut.Punaista pigmenttiä kun on niin palan helposti.Huh,hurjasti tarvikkeita pitää teidän hankkia kouluun. Mukavaa loppulomaa!\nassari July 6, 2011 at 12:20 PM\nTeilläpä on ollut hauska loma :) Ihania kuvia taas kerran.\nCiacy July 6, 2011 at 1:43 PM\nIhania rantakuvia! Minà taas etsin aurinkoa jatkuvasti ja varjossa olen vain jos on ihan pakko. Kivannàkòinen ranta. Tuollaiset pitkàt rannat on kivoja-->saa kaikki paikan làheltà rantaa. Ala nyt hyvà nainen heti alkaa stressaamaan koulujutuista. Pari pàivàà lomaa siellà kotipuolessa myòs ja sitten vasta alat taas miettimààn arkea :D\nSalanimi July 6, 2011 at 4:27 PM\nIhanaa rantamenoa! Kunnon varusteet mukana teillä, niin kannattakin, viihtyy rannalla sitten pidempään! Varjo on muuten hyvä idea!\nJohanna - Omamaamansikka blogi July 6, 2011 at 5:02 PM\nItkupilli, ja tämä Atlantti on aalloiltaan niin mukavan lempeä. Joku muuten on myynyt näitä samaisia varjoja varmasti miljoonia: yhdellä jos toisella lomailijalla oli prikulleen sama varjo matkassaaan.\nJa totta, alkoi tänään melkein kiukuttaa kaikkien tarvikkeiden osto. Suomessa ei kai kuitenkaan tarvitse viedä kopiointipapereista ja nenäliinoista alkaen tarvikkeita koululle.\nYaelian, sama vika. Ei tule kaunista rusketusta vaan paloauton punaisia palovammoja. Parasta siis olla vain varjon alla kevyet pitkähihaiset ja -lahkeiset vaatteet yllä.\nAssari, loma oli kiva. Tosin hiekkaa on taas joka paikassa. Imuroinnille ei näy loppua, kun pieniä hiekkaläjiä ilmaantuu sinne tänne.\nCiacy, nämä täkäläiset rannat ovat kyllä juuri siksi niin kivoja, kun ranta ei lopu. Tosin itsenäisyyspäivänä teki jo vähän tiukempaa :)\nKouluhommia on jo pakko funtsia, vaikka ei millään viitsisi. Muuten pitää sitten lähteä sunnuntaina viime hetkellä ostelemaan. Siitä ei tunnetusti tule muuta kuin suru ja parku. Huomenna mennää tutustumaan opettajiin.\nSalanimi, olemme oppineet kantapään kautta, että varustuksen on syytä olla riittävä. Haavit tulivat kuvioihin tänä vuonna. Mutta kyllä vain aikaa ja energiaa kului kaloja narratessa. Itse sain vain yhden onnettoman ravun satimeen.\nFredrika Johnson July 7, 2011 at 1:45 AM\nVoi kun näyttää ihanalta lomailulta! Alkaapa siellä koulu aikaisin, vaikka onhan kesä tietysti pitkällä. Ihania kesäpäiviä kuitenkin!\nKulkukatti July 7, 2011 at 1:46 AM\nKivoja tunnelmakuvia rantalomalta, nuo hiekkavarpaat on söpöt.\nMeri on upeaa katseltavaa - mutta johtuuko sitten suomalaisesta järvitottumuksesta, että hieman arastelen meriuintia. Vaikka hyvä uimari olenkin, pysyttelen rannan tuntumassa, ajattelen, että kohta joku kamala pohja-aalto tulee ja vie mennessään, heh.\nAikas jännä juttu, että siellä pitää hankkia kaikki itse koulua varten! Voin vain kuvitella mikä stressi.\nAnne-Marie July 7, 2011 at 3:03 AM\nIhanalta näyttää teidän lomamaisemat!\nMeri ja pehmeä hiekka..ahh!\nHurjilta kuulostavat nuo varustehankinnat siellä,täällä suurin piirtein riittää kun jaksaa raahautua kouluun ,no ehkä reppu ja penaali on hyvä olla matkassa ;-)\nPilvi July 7, 2011 at 7:30 AM\nVoi että, muistelen kuinka meille jaettiin lyijykynät ja pyyhekumitkin open toimesta. Onko teidän lapset siis yksityiskoulussa kun loma on noin lyhyt? Täällä ainakin high schoolilla näyttäisi olevan kolmen kuukauden kesäloma.\nSateenkaari July 7, 2011 at 9:34 AM\nMukava oli varmasti lomanne.\nMina en myöskaan ole mikaan rantaihminen.Mielellani kylla istuskelen meren rannalla,mutta en paahtavassa auringossa,vaan iltapuolella.\nHurjalta kuulostaa,etta nyt jo koulut alkavat.\nJohanna - Omamaamansikka blogi July 7, 2011 at 6:56 PM\nFredrika, nämä ovat näitä ympärivuotisen koulun iloja. Loma kolmisen viikkoa, työtä yhdeksän.\nKulkukatti, minä olen myös merestä aina huolissani. Vaikka lapset ovat hyviä uimareita en osaa rentoutua. Ei vara venettä kaada jne. Ehkä suomalainen järvielämä on opettanut sen, että veteen ei sovi suhtautua kevytmielisesti.\nAnne-Marie, nyt kun taas on säästetty joka himputin asiassa ovat opettajien toivelistat vielä pidempiä ja yksityikohtaisempia. Kopiopaperista alkaen. Suomalaisena on vaikea ymmärtää, että kouluun pitää lähettää laastareita, nenäliinoja ja käsidesiä. Toisaalta taas vanhempana ymmärtää, että jos neniä ei niistetä ja käsiä desinfioida niin kohta jyllää pöpö jos toinen. Huoh. Suomalainen yhteiskunta on kyllä hyvinvointi yhteikunta.\nPilvi, High Schoolit ovat yleensä traditionaalisia kouluja. Alemmat luokka-asteet ovat monissa osavaltioissa myös ympärivuotisia. Tai ainakin on mahdollisuus valita ympärivuotinen vaihtoehto.\nSateenkaari, lomaa oli nelisen viikkoa ja nyt opiskellaan yhdeksän viikon ajan. Sitten on lomaa kolmisen viikkoa ja sitten alkaa jo joululoma. Ympärivuotisen koulun iloja.\nMinäkin nautin merenrannasta aamuvarhain ja iltamyöhään. Keskipäivän paiste sai tänä vuonna ainakin aikaiseksi aurinkoihottumaa, vaikka jemmasin itseni varjon alle, kevyisiin puuvillavaatteisiin sonnustautuneena, rasvattuna, hattu päässä... Me ei auringon kanssa vaan mahduta yhtä aikaa rannalle. Ja senhän arvaa kumpi siinä jää toiseksi.\nLumo July 8, 2011 at 12:20 AM\nKuvista tuli mieleen kahden kymmenen vuoden takainen rantaloma au pair-perheeni kanssa ja kas... osavaltio oli sama. Me olimme Eteläla-Carolinassa Isle of Palmilla. Vaikka tuollaisia lomakeskuksia kilometreja pitkien rantojen varrella lienee loputtomiin. Rannalla ja altaassa tuli se viikko vietettyä tiukasti. Charlestoniin pääsin sentään yhtenä päivänä tutustumaan ja sinne haluaisin uudestaankin.\nOlin pakannut erilaisia asuja mukaan, todellisuudessa käytin kaksi uikkareita, yhtä rantamekkoa, yhtä t-paitaa ja shortseja koko viikon. Condossa oli kätevästi pesukone ja kuivuri, joten vaatteet pyöräytettiin koneessa iltaisin ja vedettiin samat päälle aamulla...\nJohanna - Omamaamansikka blogi July 8, 2011 at 7:27 AM\nLumo, Isle of Palms on myös tuttu paikka, tosin olemme olleet siellä vain kerran. Charleston on kaunis kaupunki ja siihen haluaisin tutustua enemmänkin. Talot ovat upeita!\nTuo on ihan totta, että rannalla tulee käytettyä aina niitä samoja vaatteita. Sen vuoksi on kiva, että on pesumahdollisuus. Vaikka olen yrittänyt järkiperäistää pakkaamista, niin vieläkin oli ylimääräistä. Mutta eiköhän tässä pikkuhiljaa opita :)


Keskustelu - Taas oli somaliäitien vauvolla rattaina uudet BRIOT ja EMMALJUNGAT ja suomiäidillä halpiskärryt | Sana vapaa | Meidän Perhe\nTaas oli somaliäitien vauvolla rattaina uudet BRIOT ja EMMALJUNGAT ja suomiäidillä halpiskärryt\nKaikki kolme lienevät ostaneet vaunut sossun maksusitoumuksella ja taas nähtiin verorahojen epätasaista jakoa.\nEi mulle ainakaan myönnetty soskusta rahaa emmaljungiin, paskat halpiskärryt piti vauvalle ostaa\nmistä sinä tiedät onko ko. perheessä vanhemmaat töissä ja ovat ko sitä kautta soskun asiakkaita vai ei, vaikka sinä olet ilmeisen epäonnistunut elämässäsi niin ei se kaikista muista sitä tee.\ntoiseki, monet somaliperheet tekevät vaattensa itse, syvät kasvispitoista halpaa ruokaa, eivät kuluta rahaa viinaan ja tupakkaan ja baareihin ja lisäksi jos on monta lasta niin on kanssa lapsilisiä. Kai jokainen saa ostaa rahoillaan kallitt vaunut jos tahtovat, uskontoon tai kulttuuriin katsomatta.\nklo 17:31 | 20.1.2009\nlähden täältä perheineni niin kauas kuin pippuri kasvaa :-D\nOikeasti, jos on hoitanut omat asiansa hyvin, ei tarvitse kadehtia sossun asiakkaita, pakolaisia tms. Ja on varaa niihin Emmaljungiinkin, jos niitä niin tärkeinä pitää.\nAnna mun kaikki kestää... Kuinka monta somalialaista oikein tunnet? Isäni on työskennellyt koko ikänsä pakolaisten parissa, ja voin vannoa, etti kyse kyllä ole mistään eliitistä. Ihan tavallisia kansalaisia, osa sikäläistä keskiluokkaa, osa köyhiä. Moni paennut henkensä edessä, menettänyt perheenjäseniä ja sukulaisia sodassa. Moni on luku- sekä kirjoitustaidoton, joten se siitä eliitistä sitten.\nToki pakolaisten joukossa on myös parempiosaisia ihmisiä, sota on sotaa, kaikille.\ntai sitten niillä somaleilla on salatileillä rahaa, joista sossu ei tiedä mitään. Ja ne somalit ovat saaneet verorahoilla kalliin kotouttamiskoulutuksen ja mitä niistä on tullut? Lisää elättejä sikiäviä pahalle haisevia lehmiä.\nMinä sentään olin töissä ennen äitiyslomaa, mutta minkäs teet kun riistotyönantaja maksaa niin paskaa palkkaa että äp-raha ei ole kummoinen.\nMinä sentään tehtailen lapsia, jotka sopeutuvat suomalaiseen kulttuuriin\nLainaksi saa kierrätyskeskuksesta(!) jotkut rämät. Minua oksetti ajatus vastasyntyneen, puhtaan vauvan laittamisesta ties kuinka vanhoihin ja monta kertaa käytettyihin, jopa turvattomiin vaunuihin. Onneksi saimme lahjaksi uudet vaunut miehen vanhemmilta...\nhaluan sossun antavan rahaa sotaa pakoon tuleville ihmisille, jotka yrittävät tehdä parhaansa, kuin idioottimaisille rasisteille, jotka ovat elämänsä sössineet, ja luulevat, että heillä on minun verorahoihini suurempi oikeus vain kansallisuutensa takia.\nklo 19:25 | 20.1.2009\nKäyhät jotka eivät ole osanneet hoitaa asioitaan kunnolla.\nSomalit eivä juo, osaavat säästää, laittavat rahat kunnollisiin asioihin.\nMinun tuttavallani on ulkomaalainen mies (ei somali) he ovat molemmat töissä ja tuttavani sanoi että heillä kyllä rahat säästyy koska mies ostaa kaikki vaatteensakin kirppareilta eikä tuhalaile mihinkään kapakoihin ym. rahojaan.\nen ainakaan ole kenellekään kateellinen mistään, en varsinkaan rahasta tai omaisuudesta. elämä on opettanut ja laittanut asiat oikeaan arvojärjestykseen.\nt. köyhä 25v\nja eiköhän kaupan pihasta lähtenyt somppu uudella Opelilla. Vittu, mutta ei ole rahaa edes mennä työhaastatteluun koska en voi ostaa bussilippua.\nKohta Suomi on sammuva yhteiskunta, jossa eivät lisäännyt muut kuin maahanmuuttajat\nklo 20:43 | 20.1.2009\nSiellä kaupungilla pyöriessänne saatatte törmätä myös mieheeni, maahanmuuttajaan, jolla on tyylikkäät vaatteet, hieno puhelin ja hyvä työpaikka. Kaikki maksettu omasta tilipussista, myös verot, joitä mies mielellään maksaa voidakseen ylläpitää yhteiskuntaamme ja tukea myös vähempiosaisia.\nMistä ihmeestä te tiedätte, ketkä saavat sossusta rahaa ja ketkä eivät? Kyllä minunkin miehen perään on kyräilty sossupummia huutaen, kun puhuu uuteen Nokiaansa läppäri kainalossa.\nMiksi et ota vastuuta omasta itsestäsi ja ongelmistasi? Ne eivät ole somalien syy. Ja suurella todennäköisyydellä nämä somaliäidit EIVÄT ole olleet oikeutettuja siihen kotouttamiskoulutukseen, vaikka olisivatkin, tuskin ovat siihen päässeet. Sitäpaitsi, kuinka se kotouttaminen olisi sinulta pois?\nToivottavasti lapsillesi löytyy hyviä opettajia ja roolimalleja muualta, koska heidän äidistään ei siihen ole. Tällä menolla lapsesi eivät tule sopeutumaan suomalaiseen kulttuuriin, koska et omaa todellakaan hyvää suomalaista käytöstä tämä...\nhän kertoi miten aggressiivisia somput ovat ja mitkä vaatimukset heillä on,\nsiivoojatkin käy kotona.\npuhuessaan sinulle työasioistaan. Eli se niistä rehellisistä suomalaisista...\nKyllä suomalainenkin suurperhe saisi sitä kotiapua osatessaan sitä hakea ja vaatia. Somaliperheet ovat oikeutettuja aivan samoihin tukiin kuin muutkin Suomessa asuva, olivat sitten kansalaisia tai eivät. Jos jotain haluat tästä syytää, syytä Suomen lakia, älä somaleja.\nklo 19:28 | 20.1.2009\nMutta kohta Suomi on sammuva yhteiskunta, jossa ei lisäännyt muut kuin maahanmuuttajat.\nJa miksi suomalainen sossunelätti ei ansaitsisi laatuvaunuja lapselleen samalla periaatteella. Maksusitoumus vaunuihin myönnetään vain kerran ja lapsia syntyy todennäköisesti enemmän kuin yksi.\nSamalla periaatteella suomalainen köyhä tarvitsee laatuvaunut, jotka kestävät usealla lapsella\nVai haluaako sossu että vain muslimit täyttävät tämän maan?\nsuomalainenhan saa aina töiä, miksette sossut mene töihin?\n1. Somalia on Kambodzhan ohella maailman eniten pommitettu valtio, jossa ainakin poliittisen tutkimuksen kannalta toinen maailmansota ei ikinä loppunut. Jokainen täällä\nurputtava voi koska tahansa mennä kokeilemaan kannuksiaan sinne miinakentille.\n2. Suomalaiset urpot nyt näyttää suomalaisilta urpoilta, vaikka niille antais rahaa kahmalokaupalla. Kivat vaatteet ei maksa paljoa ja kirppiksiltä kuka tahansa voi löytää muutamilla euroilla n. muodikkaita ja siistejä kokonaisuuksia - poislukien suomiurpot.\n3. jos sillä somalilla tai kenellä tahansa on jokin tavara, se ei ole sinulta pois, etkä sinä olisi sitä saanut jos ko. somali olisi ammuttu perheineen jo kotimaansa myllerryksissä.\n4. menkää Tukholmaan ja kysykää siellä mitä ne ajattelee suomalaisista. Siellä ei ole yhtä ainutta ostaria tai puistikkoa, jossa ei olisi hengaamassa suomalaisia spurguja, sitä, sitä elintasopakolaisten ryhmää, joka lähti 60-70 -luvuilla suomesta pakoon ja paremman leivän ääreen.\naikanasi saanut verorahoja koulunkäyntin? Miksi et ole sitä halunnut hyödyntää? Kuinka sinusta on tullut sossun asiakas?\nMiksi ylipäätään halusit tehdä lapsen jos kerran et ole vielä päässyt kiinni työelämään?\nVähän kyllä ihmettelen.\nnaapuri poltti juovuspäissään lapsen (halpis)rattaat pihassa ja parin päivän päästä kärryttelivät uusilla brioilla. Mehän ne maksettiin, verorahoilla. Joten käyhän se näinkin... onneksi ei mennyt lapsi rattaiden mukana :/\nostamaan vaunujaan kirppikseltä...\nTurhaa verorahojen tuhlausta antaa rahat uusiin.\nsomeleilla työttömyys huitelee melkein sataa prosenttia, ulkomaalaisilla kymmenien prosenttien osuus raiskauksista jne.\nVOi kuulkaa sinisilmäiset idiootit, menkää Helsingin keskustaan katsomaan perjantaina kuinka siellä somput öykkäröivät oluen kanssa!!! MIehen pikkusiskoa on lähennelty joka ikinen kesä Kaisaniemessä- tekijöinä humalaiset somalit.


Martin Grunwaldin haastattelu - NIVEA\nHaluamme jakaa tietoa kosketuksen voimasta\nMiksi emme voi elää ilman kosketuksen tunnetta\nProfessori Martin Grunwald työskentelee kokeellisen psykologian parissa ja johtaa Haptic Research Laboratory'a Leipzigissa. Hän sanoo, että kosketuksen tunne on tärkeämpää eloonjäämiselle kuin näkö-, kuulo-, haju- tai makuaisti. Puhuimme hänen kanssaan läheisyydestä ja kosketuksen säilymisestä pandemian aikana.\n"Ei ole yllätys, että nuoret ihmiset herättävät median huomion rikkomalla rajoituksia."\nKuinka sopeutua fyysiseen etäisyyteen\nJos kosketuksen tunne on eloonjäämisen kannalta tärkeää, kuinka selviydymme nyt, kun voimme koskettaa vain esineitä ja muihin ihmisiin on pidettävä etäisyyttä?\nSe, miten ihmiset reagoivat sosiaalista elämää koskeviin rajoituksiin, on monien tekijöiden summa. Vauva tai taapero ei yleensä pysty paikkaamaan fyysisen kontaktin puutetta, vaan saattaa pahimmassa tapauksessa sairastua henkisesti ja fyysisesti. Nuoret aikuiset ovat usein tiiviissä fyysisessä yhteydessä ikätovereihinsa. Vaikka osa tästä liittyy kumppanin hakemiseen, osa on myös normaalia kommunikaatiota, joka nuorilla on usein intensiivistä. Tässä ikäryhmässä rajoitteiden noudattaminen on tietenkin kaikkein vaikeinta. He pohtivat erilaisia kysymyksiä kuten missä, miten ja kenen kanssa asua, milloin ja miten joku pitää heitä viehättävinä ja keitä he itse pitävät viehättävinä. Vastausten löytämiseksi näihin kysymyksiin tarvitaan todellista fyysistä kontaktia. Tällaisia asioita ei voi päättää etänä tai digitaalisesti. Siksi ei ole yllätys, että juuri tämä ikäryhmä herättää jatkuvasti median huomion rikkomalla rajoituksia. Keski-ikäisillä ja tätä vanhemmilla henkilökohtaiset taipumukset määrittävät sen, kuinka he fyysisen vuorovaikutuksen puutetta prosessoivat. Jos heillä on perhettä tai he asuvat kumppaninsa kanssa, nämä sosiaaliset suhteet voivat ihanteellisessa tapauksessa korvata sen, että pandemian aikana on yleisesti ottaen pidettävä etäisyyttä muihin ihmisiin. Ihmisille, joiden elämä on muutoinkin eristäytynyttä, fyysisen ja henkisen sairastumisen uhka on todellinen. Tämä on yksinäisyyden yleinen vaikutus, ja se näkyy muinakin aikoina kuin vain pandemian keskellä. Nisäkkäille, kuten meille, molemmat ääripäät voivat pitkällä aikavälillä muodostua kohtalokkaiksi; sekä sosiaalisen kontaktin puute että toisaalta liiallinen läheisyys ja etääntymisen mahdottomuus. Tilanne, joka yhdelle sopii parhaiten, voi olla toiselle mahdoton. Kaikilla ei ole samanlaista tarvetta olla fyysisessä kontaktissa muihin. Toiveet fyysisen kontaktin intensiteetistä ja pituudesta vaihtelevat eri ihmisten ja ikäryhmien välillä. Siksi jokaisen on pandemian aikana kehitettävä oma henkilökohtainen tapansa sopeutua radikaalisti muuttuneisiin olosuhteisiin. Pahimmassa tapauksessa ihmiset turvautuvat huumeisiin, alkoholiin ja väkivaltaan. Parhaassa tapauksessa ihmiset vaikkapa hierovat toinen toisiaan tai käyvät hierojalla (näin voi tehdä, kun käyttää maskia).\n"Itsensä halaaminen ei saa aikaan samaa helpottavaa tunnetta kuin toisten antamat halaukset."\nItsensä koskettaminen lääkkeeksi yksinäisyyteen?\nTutkit työksesi tuntoaistia. Mikä on koskemisen ja kosketetuksi tulemisen ero? Tuottaako itsensä koskettaminen saman vaikutuksen kuin toisen ihmisen kosketus?\nKehomme rajoihin kajoaminen, kosketus, on biologisesti ja fysiologisesti äärimmäinen tapahtuma. Elimistön on tehtävä ratkaisunsa millisekunneissa ja päätettävä, onko kyseessä harmiton vai haitallinen kosketus iholla. Emme ole kovin varovaisia kosketuksen suhteen silloin, kun kyseessä on ihminen, johon luotamme; oletusarvona on, että ihminen koskettaa meitä hyvällä tavalla. Tilanne on toinen, kun meitä koskettaa joku, jota emme tunne. Emme voi olla täysin varmoja siitä, että koskettaminen on hyväntahtoista. Siksi sellaisen ihmisen kosketus, johon luotamme, saa aikaan mukavia tunteita ja rentouttaa, asiayhteydestä ja tilanteesta riippuen. Kun vieraat ihmiset koskettavat meitä, hermostomme arvioi ensin suuren määrän tietoa ympäristöstä ja kosketuksen aiheuttamista signaaleista nähdäkseen, onko kyseessä vaaratilanne. Vasta kun se on päätynyt arviossaan myönteiseen lopputulokseen, kosketus saa aikaan miellyttävää tunnetta. Toisten ihmisten aiheuttamat haptiset stimulukset, tuntoaistimukset, laukaisevat siksi monia biologisia ja psykologisia prosesseja ihmisissä.\nNämä prosessit ovat täysin toisenlaisia silloin kun kosketamme itse itseämme. Aivoissamme olevat neuronit kirjaavat jatkuvasti liikkeemme, joten aivot kyllä tietävät, milloin kosketamme itseämme. Kun kosketamme itse itseämme tietyt aivoihin johtavat informaatiokanavat tukkiutuvat, jolloin kosketuksen neurobiologiset vaikutukset ovat täysin erilaisia kuin silloin, kun joku toinen koskettaa meitä. Nämä inhibitioprosessit esimerkiksi tekevät itsemme kutittamisesta mahdotonta; aivomme "tietävät", että kutittaja olet sinä itse. Koska aivot toimivat tällä tavalla, se tarkoittaa, että myöskään itsensä halaaminen ei saa aikaan samaa helpottavaa tunnetta kuin toisten antamat halaukset.\n"Kaikissa fyysisen kosketuksen muodoissa ratkaisevaa on ihmisten välinen suhde."\nTutkimuksissamme olemme havainneet, että miesten on naisia vaikeampaa koskettaa, vaikka he itse kaipaavatkin kosketusta. Mistä nämä erot johtuvat?\nJokaisessa kulttuurissa ja jokaisella alueella on omanlaisensa tavat käsitellä ihmisten välistä kosketusta. Tämä pätee fyysiseen kosketukseen niin samaa sukupuolta kuin eri sukupuolta olevien ihmisten välillä. Fyysinen vuorovaikutus ei ole merkityksetön asia, joten miesten ja naisten on kiinnitettävä asiaan huomiota ja tultava siitä tietoisiksi. Kaikissa fyysisen kosketuksen muodoissa ratkaisevaa on ihmisten välinen suhde ja konteksti, jossa kosketus tapahtuu. Mitä enemmän luotamme toiseen ihmiseen ja mitä turvallisemmaksi tunnemme itsemme siinä tilanteessa, sitä avoimempia olemme toisen ihmisen lähettämille, fyysiseen vuorovaikutukseen kutsuville signaaleille.\nKosketuslevy kosketuksen korvikkeena?\nKosketuslevystä ei mielestäsi ole korvaamaan koskettamista ja kosketettavana olemista, koska olemme "kolmiulotteisia eläviä olentoja". Voimmeko kuitenkin käyttää tässä tilanteessa teknologiaa apuna luodaksemme solidaarisuutta kunnes voimme taas tuntea toisemme fyysisesti?\nKaikenlaista voi toki hyödyntää. Ei liene kuitenkaan yllätys, että olomme ei täysin helpotu teknologian avulla. Muiden näkeminen ja kuuleminen voi helpottaa luovimista vaikeassa tilanteessa lyhyellä aikavälillä. Useimmille ihmisille kriittinen vaihe alkaa kuitenkin kuuden kuukauden kohdalla, jolloin kaipaus analogiseen, fyysiseen kontaktiin muiden kanssa kasvaa.\n"Tarpeemme olla yhteydessä toisiimme on luultavasti suurempi kuin infektion pelko."\n"Uusi normaali" pandemian päätyttyä?\nKatsotaanpa tulevaisuuteen. Millä tavalla tarpeemme koskettaa ja tulla kosketetuiksi kehittyy pandemian jälkeen? Mikä on "uusi normaali" kosketuksen ja tuntoaistin osalta?\nIhmiset kuuluvat nisäkkäisiin. Vauvana ja pienenä lapsena ihminen kasvaa äärimmäisen intiimissä fyysisessä kontaktissa sosiaaliseen ympäristöönsä. Lajimme tarvitsee tiheää kontaktia ensimmäisten elinvuosien aikana jäädäkseen eloon ja kasvaakseen. Tämä kokemus muokkaa meitä koko elämän ajaksi, ja siitä jää pysyvä jälki sosiaaliseen ja kognitiiviseen DNA:hamme. Lajimme on kuitenkin kestänyt kulkutaudit ja koleran, eikä lajimme kehollinen viestintä ole pysyvästi muuttunut niiden seurauksena. Tarpeemme olla yhteydessä toisiimme on luultavasti suurempi kuin infektion pelko. Mielestäni koronavirus ja muut onnettomuudet vaikuttavat siihen, miten kehollinen viestintä toimii lyhyellä, mutta ei pitkällä aikavälillä.\nKokeellisen psykologian asiantuntija\nProfessori Martin Grunwaldilla on psykologian jatkotutkinto Leipzigin yliopistosta. Hän perusti uuden tutkimuslaboratorion, Haptic Research Laboratory'n, Leipzigin yliopiston aivotutkimukseen keskittyneen Paul Flechsig -instituutin yhteyteen vuonna 1996 ja on johtanut laboratoriota siitä asti.\nLuodaan tila, jossa kaikki tuntevat itsensä arvokkaiksi\nOlemme yksinäisiä, kun meiltä puuttuu luotettavia ihmissuhteita


Presidentti Biden - Janne Kaisanlahden nettipäiväkirja - Vuodatus.net -\nkeskiviikko, 20. tammikuu 2021\nYhdysvaltain uusi presidentti, järjestyksessä neljäskymmeneskuudes, on astunut virkaansa.\nMiljoonille hänen kannattajilleen tämä päivä on ollut suuri juhla, joka on parhaimmillaan täynnä iloa uudesta presidentistä ja toivoa kenties seesteisimmistä ajoista, mutta pahimmillaan ilkkumista entistä presidenttiä, hänen kannattajiaan ja kiistattomia aikaansaannoksiaan kohtaan. Mutta miljoonille amerikkalaisille tämä päivä on ollut myös katkeran pettymyksen sinetöitymisen päivä.\nVirkaanastujaispuheessaan Biden korosti kansakunnan yhtenäistymisen merkitystä. Se on kova tehtävä. Trumpin suurin virhe oli se, että hän ei pyrkinyt lähestymään häntä vastustaneita, vaan keskittyi lähinnä omien kannattajiensa tyytyväisenä pitämiseen ja keskeisiin vaalilupauksiinsa. Se toi hänelle miljoonia uusia äänestäjiä, mutta vastustajalle vielä enemmän. Bidenillakin on kuitenkin syvä kuilu ylitettävänään, jos hän haluaa nousta Rooseveltin ja Reaganin kaltaiseksi koko kansakuntaa kokoavaksi presidentiksi.\nPuhutaan paljon, kuinka Republikaaninen puolue on mennyt kohti oikeiston äärilaitaa ja populismia Trumpin aikana. Vähemmän puhutaan siitä, miten myös Demokraattinen puolue on muuttunut. Se on kaukana Kennedyn päivistä sekin. Toivon, että presidentti Biden lähtee tekemään aitoa yhteistyötä republikaanien kanssa sen sijaan, että hän näyttäytyy puolueensa ”edistyksellisen” taistolaissiiven äänenkannattajana.\nVaikka en ole Demokraattien kannattaja, niin uskon ja toivon, että Bidenilla on tähän paremmat edellytykset kuin monella muulla puolueensa edustajalla. Toisin kuin pöljimmät väittävät, niin hän ei ole kommunisti eikä edes sosialisti. Hän on isänmaalleen elämänsä omistanut patriootti, jonka pitkä poliittinen ura sisältää monia onnistumisia, erityisesti työssä vähäosaisimpien väestöryhmien puolesta. Toisin kuin Obama, jolla oli hyvin heikko poliittinen kokemus ennen valintaansa, tai Trump, jolla ei ollut sitä ollenkaan, Biden on tehnyt mittavan poliittisen uran. Valmistuttuaan nuorena lakimieheksi hän nousi kovan kampanjan jälkeen vain 30-vuotiaana senaattiin, ja toimi siellä ennätykselliset 36 ennen valintaansa USA:n varapresidentiksi 2009–17. Nyt, liki kahdeksankymmenvuotiaana, hän ottaa maapallon vastuullisimman viran haltuunsa.\nRaittiusmiehenä olen tietysti iloinen, että presidentti Biden on edeltäjänsä tavoin ollut ehdottoman raittiuden kannalla koko pitkän elämänsä ajan.\nPresidentti Trump kehotti ihmisiä rukoilemaan Yhdysvaltain uuden hallituksen puolesta. Yli puolue- ja valtiorajojen meidän on hyvä tänään rukoilla presidentti Bidenille voimia ja viisautta.\nLähettänyt: jkaisanl - 20.1.2021 klo 23.38


Lehden Liikenteessä-palstan jutut - Page 12 — Tekniikan Maailma\nMuistelin lukeneeni jostain yhteenvedon tapaisesta trafin sivuilta tuon keskinopeuden muutoksen vaikutuksen ja se oli talviajalta. Mutta joko luin silloin väärin tai tuo teksti oli vain siinä yleistekstissä väärin, mutta itse tutkimuksessa näyttää olevan matemaattisesti oikein lisäys/vähennys eli +5,6% ja -5,3%.\nYhtä kaikki. Pitäisikö siis uskoa, että ihmisten ajosuoritukset noudattaisivat moista matematiikkaa ja vielä oikein desimaalien tarkkuudella.\nLähtökohtaisesti ajosuoritus on aina kuljettajan henkilökohtainen suoritus ja onnettomuudet syntyvät kuljettajan virheestä tai epäonnistuneesta reagoinnista ulkoiseen riskitekijään.\nJos nopeuksia alentamalla halutaan tehdä liikenne turvalliseksi, niin arvioisin, että 50km/h olisi turvallinen nopeus auton sisällä olevien vakavan loukkaantumisen suhteen. Mieluummin minä panostaisin muihin asioihin kuin keskinopeususkontoon.\nOnnettomuudet syntyvät kuljettajan virheestä ja jos kuljettajien nopeus on keskimäärin alempi, seuraukset ovat kokonaisuutena tuon prosenttiluvun verran pienemmät. Mikä tässä on sinulle noin ylivoimaisen vaikea asia ymmärrettäväksi?\nEi se auta, jos nopeus on keskimäärin alempi vaan ratkaisevaa on nopeus onnettomuuden sattuessa.\nHybridRules:Yhtä kaikki. Pitäisikö siis uskoa, että ihmisten ajosuoritukset noudattaisivat moista matematiikkaa ja vielä oikein desimaalien tarkkuudella.\nEi tarvitse uskoa, että desimaaien tarkkudella mentäisiin. Sen sijaan jokaisen kuskin tulisi ymmärtää, että nopeuksien nousu (samoissa olosuhteissa)1) lisää onnettomuuksien määrää ja 2) pahentaa niiden vakavuutta ja vastaavasti nopeuksien aleneminen toimii toiseen suuntaan.\nSitä kuinka paljon nopeuden muutos vaikuttaa on tutkittu paljon ja lukuisten tutkimusten yhteenvetona on saatu yleistys, joka kertoo suunnan ja suuruusluokan.\nAika pienikin nopeuden nousu vaikuttaa maantienopeuksissa yllättävän paljon kuolonkolareihin. Vaikutuksen merkittävyyden ymmärtää siitä, kun yleistyksenö sanotaan, että 5%:n keskinopeuden nousu lisää kuolonkolareita 20%. Tätä kannattaa miettiä suuruusluokan kannalta, ei desimaalien kannalta, vaikka jostain sinänsä asiallisesta käyrästä saisi tulokseksi vaikkapa 21,2%.\nAjosuoritus on toki kuskin omaa. Kuitenkin olennainen pointti nopeuksista keskusteltaessa on se, että suuremmalla nopeudella kuljettaja sekä tekee virheratkaisuja helpommin että virheiden seuraukset vaikuttavat pahemmin.\nVirheitä syntyy helpommin, koska suuremmalla nopeudella\n1) Kuski joutuu tekemään havaintonsa ja ratkaisunsa nopeammin välttääkseen onnettomuuden. Ymmärrettävää?\n2) Etäisyyksien ja nopeuksien arvioinnin virheet kasvavat.\nMieleen tulee tilanne omalla kotimatkallani, jossa pitäisi kääntyä tieltä vasemmalle ja vastaan tulee auto. Pitäisi päättää voiko kääntyä ennen sen tuloa. Pystyt arvioimaan lähestyvän auton nopeuden ja sen onko järkevä kääntyä sitä paremmin mitä hitaammin ajat. Ymmärrettävää?\nJos virheellisestä ratkaisusta seuraa onnettomuus vaikuttaa nopeus ratkaisevasti siihen miten siinä käy. Ymmärrettävää?\nTietenkin onnettomuuksien syntyyn vaikuttavat seikat eivät ole yksistään kiinni kuskin omista virheistä. Ihan kaikki tekevät virheitä. Suuremmilla nopeuksilla kuskin on vaikeampi välttää myös muiden liikenteen kulkijoiden virheet ja muutkin seikat, jotka vaikuttavat onnettomuuden syntyyn. Esimerkiksi suuremmalla nopeudella jarrutusmatkat kasvavat ja myös väistäminen voi vaikeutua. Ymmärrettävää?\nHybridRules:Ei se auta, jos nopeus on keskimäärin alempi vaan ratkaisevaa on nopeus onnettomuuden sattuessa.\nNopeusrajoituksilla pyritään laittamaan teiden nopeudet niille sopivalle tasolle - yksi tärkeä kriteeri on liikenneturvallisuus. Tällä voidaan vaikuttaa keskinopeuteen.\nOlennaista tietenkin on, että kuski noudattaa rajoituksia ja sovittaa vielä nopeutensa olosuhteiden ja tilanteiden mukaan. Se miten tämä onnistuu vaikuttaa keskinopeuteen. Nopeusrajoitusten noudattamista edistää myös se, että niitä valvotaan.\nJos nopeudet tulevat asiallisemmiksi niin totta kai keskinopeuskin alenee tietyn tasoisilla teillä. Koska tämä keskinopeuskin on seurausta paremmin sovitetuista nopeuksista niin hyvin todennäköisesti se näkyy myös siinä, että onnettomuuden sattuessa nopeus on alempi.\nIhan ymmärrettävää, mitä Eki kirjoittaa. Siksi ajattelinkin, että 50km/h nopeus olisi aika hyvä raja nopeudelle, jolla nykyiset autot absorboivat törmäyksen voimat ja säästävät autossa olijat vakavilta vammoilta. Ei varmaan idioottivarma nopeusraja sekään, jos törmäyspartneri on joku massiivinen vehje.\nNormaaleissa nykyisissä liikennenopeuksissa pärjää kyllä ihan normiosaamisella, mutta jos tuntee epävarmuutta erilaisissa liikennetilanteissa, vaikkapa vasemmalle kääntymisessä, niin ei kai kukaan kiellä ajamasta hitaammin ja varovaisemmin. Vasemmalle kääntymistä ei kai oikein voi kokonaan välttääkään paitsi, jos voi käyttää kiertoliittymiä. Minä en ainakaan tietoisesti yritä ehtiä vastaan- tai etuajo-oikeutettujen tulijoiden edestä pienellä marginaalilla, kun tulee mieleen sekin, että entä jos töpeksin auton sammuksiin ja sitten onkin kuin elokuvissa junan lähestyessä.\nNopeuden on kaikilla syytä olla suunnilleen rajoituksen mukaan, jotta suuret nopeuserot vältetään ja etäisyys vastaantulijoihin on loogisesti arvioitavissa. Viidenkympin alueella ei osaa olettaa jonkun lähestyvän 80km/h vauhdilla. Voi syntyä kuskille epävarmuus, kun odotusarvo ja näköhavainto eivät oikein täsmää.\nTässä keskustelussa Ekikin puhuu välillä tarpeesta laskea keskinopeuksia ja välillä tilannenopuksien alentamisesta. Vai tarkoittiko Eki, että on keskimäärin päätettävä, onko keskimäärin järkeä kääntyä keskimäärin vasemmalle ennen keskimääräistä nopeutta lähestyvää autoa keskimääräisessä risteyksessä? Siis noin keskimäärin?\nSiellä se ratin takana istuva kuski joutuu aina ihan yksin lopulta päättämään, mitä tekee missäkin tilanteessa. Se ei ole keskimäärin mitään vaan se on se ratkaiseva paikka, jossa tehty väärä ratkaisu sitten on tilastomerkintänä jossain tutkimuksessa.\nTurvallinen tilannenopeus on ainut asia, mikä nopeus-muuttujan kannalta on tärkeä. Ei nopeusrajoitusmerkkiin maalattu lukema, joka tietysti myös voi olla turvallinen nopeus, mutta joka on toisaalta turhan kategorinen ja monesti tarpeettoman alhainen, koska sama kyltti jököttää rajaamassa nopeuksia riippumatta kulloinkin vallitsevasta keli- ja liikennetilanteesta.\nTässä päivänä muutamana ajelin nelostietä ensin ylös ja sitten alas. Olivat asentaneet uudenlaisia mykkiä mököttäjiä tienvarteen. Lehtitietojen mukaan eivät vielä ole käytössä kylläkään. Oli kiva havaita, että tolpat oli risteyksien kohdalla, joissa rajoitus laski. Se on asiallista automaattivalvontaa, että tarkkaillaan tien "epäjatkuvuuskohtia", joissa on syytäkin säätää nopeutta tilanteeseen sopivaksi. Saatoin ajaa essuntassun entiseen tapaan joustavasti nopeusrajoituksiin suhtautuen. Olihan siellä muutaman teiden tukko tietysti, kuten asiaan taitaa aina kuulua. Enkä puhu karavaanareista.\nTaas derivoidaan liikennevirran keskinopeudesta yhden yksilön hetkellisen tilannenopeuden vaikutusta törmäyshetkellä.\nAjatteko te Eki ja Herbert todellakin aina keskinopeudella koko ajoreittinne pihakadulta moottoritielle samaa 80 km/h, vai käytättekö mahdollisuuttanne tunnistaa pienempää nopeutta vaativia ja suuremman nopeuden mahdollistavia tilanteita?\nJos käytätte, silloin teidänkin säätöfunktiossanne on muitakin parametreja kuin koko liikenteen keskinopeus, eikä edes oma keskinopeutenne ole ainoa käyttämänne säätönuppi.\nTodellinen liikenne vaatii säätöömme niin suuren dynamiikan nollan ja käyttämämme suurimman nopeuden välillä, ettei edes yhden ajomatkan riskiä voi mallintaa pelkällä koko liikenteen keskinopeudella, johon voimme käytännössä vaikuttaa vain häiriköimällä niin pahasti, että se estää muiden ajamista pudottaen keskinopeutta meidän kohdallamme.\nKohtuullisen hetkellisen nopeuden vaihdellessa 0 - 120 km/h välillä on vähän turha laskea yksittäisen km/h keskinopeuden eron teoreettista vaikutusta omaan riskiin, etenkin kun lähes koko hyväksymämme skaala on alle jäävälle jalankulkijalle tappava.\nSiksi on tärkeämpää tunnistaa 10 km/h ja 120 km/h tilanteet sekä niiden väliset tilanteet oikein, mutta ihan kaikella muulla on suurempi merkitys kuin sillä onko valitsemamme 10 km/h sillä kerralla 8 vai 11 km/h tai onko 120 hetken aikaa 123 km/h. Ainoa oikeasti tärkeä tarkasti noudatettava numero on 0 km/h, joka tarvitaan väistämisvelvollisuuden noudattamiseen. Tämän 0 km/h tilannenopeuden hetkellinenkin ylitys on vuodesta toiseen kolmen yleisimmän kuolemankolarityypin käsikirjoituksena.\n740GLE: Todellinen liikenne vaatii säätöömme niin suuren dynamiikan nollan ja käyttämämme suurimman nopeuden välillä, ettei edes yhden ajomatkan riskiä voi mallintaa pelkällä koko liikenteen keskinopeudella ...\nKun keskinopeudesta puhutaan liikenneturvallisuusmielessä on kysymys siitä, että selvitetään miten tietty keskinopeuden muutos vaikuttaa erityisesti vakaviin onnettomuuksiin. Tästä on tehty paljon tutkimuksia ja siitä on tehty yleistyksiä kuten potenssi- ja eksponenttimalli. Näitä malleja taas voidaan käyttäå arvioitaessa miten tietyllä tieosuudella vaikuttaa esim. rajoituksen nostaminen, laskeminen tai valvonnalla aikaansaatu keskinopeuden aleneminen.\nKeskinopeuteen tietyllä tieosuudella toki vaikuttaa yksittäisten kuljettajien nopeudet vaikka tarkastelukohteena on koko liikenteen nopeus.\nYhden ajomatkan riskin arvioimisessa ei tietenkään voi mallintaa koko liikenteen keskinopeudella. Sellaista ei ole kukaan edes esittänyt näissä keskusteluissa.\nHybridRules: "...mutta jos tuntee epävarmuutta erilaisissa liikennetilanteissa, vaikkapa vasemmalle kääntymisessä, niin ei kai kukaan kiellä ajamasta hitaammin ja varovaisemmin."\nEi kiellä. Mutta kun vahinko ei tule kello kaulassa, kolarin ajaneet eivät ole osanneet hidastaa riittävästi välttääkseen kolarin. Jos liikenteen keskinopeutta pudotetaan, kuljettajalle yllätyksenä tulleista virheistä (kolarit) aiheutuu lievemmät seuraukset kuin kovemmalla nopeudella. Tästä on koko hommassa kyse. Ja koska keskinopeus ei ole mikään indikaattori liikenneturvallisuuden suhteen syystä, minkä 740 GLE totesi, sellaista viittaa ei keskinopeuden päälle kannata yrittää sovittaa. Tulee vain paha mieli, kun asiat alkaa tuntua epäloogisilta. Ja ihan aiheesta. Kyse on vain yhden muuttujan vaikutuksesta liikenneturvallisuuteen. Ei mistään muusta. Siis kerran vielä: Keskinopeuden vaikutus liikenneturvallisuuteen. Tämän jälkeen varmaan on parempi kysyä, jos ei ymmärrä, mistä on kyse. Ei kannata yrittää kumota asiaa, jota ei ole ymmärtänyt.\nLähtökohtaisesti ajosuoritus on aina kuljettajan henkilökohtainen suoritus ja onnettomuudet syntyvät kuljettajan virheestä tai epäonnistuneesta reagoinnista ulkoiseen riskitekijään. Ei se auta, jos nopeus on keskimäärin alempi vaan ratkaisevaa on nopeus onnettomuuden sattuessa.\nJa juuri tuota ennen Herbert oli kirjoittanut että jos kuljettajien nopeus on keskimäärin alempi, seuraukset ovat kokonaisuutena tuon prosenttiluvun verran pienemmät sen laskelman mukaisesti.\nEki jatko perään, että nopeuksien nousu samoissa olosuhteissa 1) lisää onnettomuuksien määrää ja 2) pahentaa niiden vakavuutta ja vastaavasti nopeuksien aleneminen toimii toiseen suuntaan.\nOn se näköjään vaikea sinun hahmottaa...\nJokin valonpilkahdus sinulla oli kun kirjoitit, että nopeuden on kaikilla syytä olla suunnilleen rajoituksen mukaan, jotta suuret nopeuserot vältetään ja etäisyys vastaantulijoihin on loogisesti arvioitavissa. Viidenkympin alueella ei osaa olettaa jonkun lähestyvän 80km/h vauhdilla.. Mutta asiayhteys noihin aiempiin kohtiin on silti kateissa.\nMielestäni minun ei ole vaikea hahmottaa, että jos ajan kolarin suuremmalla nopeudella, voi käydä pahemmin kuin, jos ajan kolarin hitaammalla nopeudella. Sitä en osaa hahmottaa, että joutuisin useammin onnettomuuksiin, jos ajan suuremmalla nopeudella kuin, jos ajan hitaammalla nopeudella. Miksikö en sitä hahmota? Koska pyrin valitsemaan nopeuden olosuhteiden mukaan, jolloin en aja suurempaa nopeutta, jos koen riskin onnettomuuteen kasvavan sen seurauksena. Joku neropatti sanoo nyt tietysti, etten ymmärrä, että riski kasvaa, jos ajan satasen sijasta satakymmenen, esim. Kyllä liikenneturva kuitenkin on aina kuljettajayksilön valinnasta kiinni asiassa kuin asiassa liikenteessä. Parempi olla lähtemättä autolla liikkeelle, jos ei luota omaan arviointikykyynsä liikennetilanteissa.\nHirvikolarin riski on vähän harmaa alue. Todennäköisyys siihen ei ole hirveän suuri, mutta onhan riski olemassa kyllä. Minkä nopeuden valitsee? Minulla se vaihtelee esim. sen mukaan, kuinka leveälti tien reunat ovat esteettömästi nähtävissä.\nHerbert luottaa sokeasti Trafin sivuilla esitettyyn tutkimukseen, joka paremminkin on vain jonkun tutkimuksen tuloksista väitetysti johdettujen johtopäätöksien esitys. Siksipä en hirveästi perusta sille, mitä Herbert on kirjoittanut. Hänhän vain toistaa tutkimuksen väitteitä. Otaksun, että tuon tutkimuksen tulosten tulkinnan (trafin tapaan) ensisijainen tarkoitus on mielipiteiden muokkaaminen.\nItse olen sitä mieltä, että liikenne ei ole joukkue- vaan yksilöurheilua, siis kuvaannollisesti, eihän liikenteessä pidä urheilla. Mutta liikenteessä toimii iso joukko yksilöitä, joiden ainakin tulisi toimia yhteisten sääntöjen mukaan kuten yksilöurheilijatkin toimivat lajinsa sääntöjen mukaan, ainakin pitäisi toimia.\nKenenkään kuljettajan keskimäärin käyttämä ajonopeus ei ole ratkaisevaa saatikka, että kaikkien kuljettajien käyttämien nopeuksien keskiarvo olisi tärkeä.\nOleellista on, minkä nopeuden kuljettaja valitsee kulloisessakin ajotilanteessa. Yleensäkään keskiarvo ei ole hyvä mittari käytännön olemiseen. Vai kuka toivoo perheeseensä keskimääräisen määrän lapsia eli 1.85 kappaletta?\nAjonopeuden valintaan on monia syitä ja yksi on tietysti vallitseva nopeusrajoitus. Viimeksi nelostiellä mennessäni tein pienimuotoisen kulutustestin autolleni ja ajelin puolet matkasta 80km/h vaikka oli paljon satasen alueita. Mutta kun oli myös ohituskaistoja, en kokenut haittaavani muita liikkujia ainakaan liikaa. Osan matkaa köröttelin 90km/h huomatakseni, ettei kulutus noussut niin dramaattisesti, etteikö 90km/h olisi ihan ok matkanopeus kulutuksen kannalta verrattuna 80km/h. (Tom-Tom muuten tarjosi gps-nopeuden ihan ilmatteeksi.) Ei tullut noudatettua rajoituksia tarkasti, mutta se reissu meni nyt sillä tavalla. Mukavampi matkanopeus 115km/h on ikävästi ristiriidassa polttoaineen säästön kanssa.\nHybridRules: "Sitä en osaa hahmottaa, että joutuisin useammin onnettomuuksiin, jos ajan suuremmalla nopeudella kuin, jos ajan hitaammalla nopeudella."\nSuomessa tilastoidaan luotettavasti vain kuolemaan ja vakavaan henkilövahinkoon johtaneen onnettomuudet. Kun törmäilet alemmalla nopeudella, seuraukset ovat lievempiä. Tästä puolestaan seuraa se, että tilastoihin päätyy aiempaa vähemmän kolareita. Lukumäärä ei välttämättä ole merkittävästi alhaisempi, mutta tilastokynnyksen ylittävien määrä putoaa.\nTämäkin asia on moneen otteeseen palstalla selitetty, mutta jokin mekanismi estää sinua sisäistämästä näin yksinkertaista asiaa. Mikä se on?\n"Todennäköisyys siihen ei ole hirveän suuri, mutta onhan riski olemassa kyllä."\nMikä on suuri? Vuosittain ajetaan lähes 2000 hirvikolaria. Kun lasketaan mukaan peurakolaritkin, päästään lähelle 10000 kolaria. Minusta nuo luvut ovat suuria. Varsinkin, kun ottaa huomioon sen, että hirvikolarien määrä on kasvanut vuodesta 2011 n. 50%.\nToki henkilökohtaisella tasolla kolariin joutuu harvoin, mutta kun asioita ei katsota yhden kuljettajan ratin takaa. Niitä katsotaan kokonaisuutena ja siinä ei yhden kuljettajan kokemalla riskin muutoksella ole yhteyttä todellisuuteen.\n"Herbert luottaa sokeasti Trafin sivuilla esitettyyn tutkimukseen, joka paremminkin on vain jonkun tutkimuksen tuloksista väitetysti johdettujen johtopäätöksien esitys."\nSen on kansainvälisesti tiedemaailman hyväksymä käsitys asiasta. Minulla ei riitä kompetenssi tuon tiedon kumoamiseen. Riittääkö sinulla?\n"Mutta liikenteessä toimii iso joukko yksilöitä, joiden ainakin tulisi toimia yhteisten sääntöjen mukaan kuten yksilöurheilijatkin toimivat lajinsa sääntöjen mukaan, ainakin pitäisi toimia."\nMiksi sitten toimit vastoin sääntöjä, vieläpä tahallaan?\n"Oleellista on, minkä nopeuden kuljettaja valitsee kulloisessakin ajotilanteessa. Yleensäkään keskiarvo ei ole hyvä mittari käytännön olemiseen."\nKeskiarvo muodostuu kulloistenkien (oliko oikea taivutusmuoto tuosta sanasta?) ajotilanteiden perusteella. Keskiarvo ei ole todellisuudesta irrallinen suure.\nMutta liikenteessä toimii iso joukko yksilöitä, joiden ainakin tulisi toimia yhteisten sääntöjen mukaan\nOngelman aiheuttaa se että aika moni ei noudata sääntöjä. Tänään oli pistokoetyyppinen havainto yhdestä joka ei piitannut turvavälistä 80 km/h nopeudessa, eilen kaksi ajoi ilman valoja (yhdellä oli vain toinen etuparkki käytössä edestä katsottuna, toinen ajeli pimeässä ilman takavaloja). Vilkun käyttämättömyys on jokapäiväinen havainto.\nLiikenneturvallisuusvalvonnassa on päädytty siihen että törttöillä saa, kunhan sen tekee hitaammalla keskinopeudella kameratolppien kohdalla ja selvin päin ratsioissa.\nOlen varma, että jos elävä valvonta lisääntyisi, parku siitäkin seuraisi. Turha olisi kuvitella, että ajotapavalvontaan ei kuuluisi nopeusvalvontaa. Ja kun määrän selkeää kasvua ei ole luvassa, on ajotapavalvonnan määrän lisäystä turvallista toivoa.\nJos eilisessä pistokokeessa havaitsit kolme sääntöjen vastaisesti ajavaa + vilkkua käyttämättömät, moniko ajoi vastoin nopeusrajoitusta kattavasta nopeusvalvonnasta huolimatta?\nYllättävän rauhallista oli liikenne. Eteeni sattui joku jonka nopeus seilasi ajoittain 10 km/h alle rajoituksen, mutta ei kukaan lähtenyt ohittamaan. Paluumatkalla ohitin itse toisen samanlaisen, ja silloin nopeus käväisi ylinopeuden puolella. Nopeusvalvonta ei ollut kattavaa, sitä oli vain kiinteiden tolppien kohdalla.\nParku on seuraus siitä että joutuu muuttamaan toimintatapojaan jonkun toisen määräyksestä. Yksi henkilö jonka kanssa juttelin kertoi ettei hän ole kuullut siitä ettei edelläajavaa saa "kannustaa ajamaan kovemmin" ajamalla aivan perään kiinni.\nAuton kuljettajan vaikutus liikenneturvallisuuteen on mitä suurimmassa määrin yhden ratina takana tehdyistä päätöksistä riippuvainen, eikä liikenteen keskimääräisestä nopeudesta, eikä yleisellä tasolla edes nopeusrajoituksista ja niiden mukaan ajamisesta.\nLiikenteessä meidän pitää noudattaa sääntöjä suhteessa toisiin liikkujiin.\nHerbert väitti, että jopa tahallani rikon sääntöjä. Jos nopeusrajoituksien pedanttinen noudattaminen on sääntö, niin sitten sitä sääntöä saatan joskus rikkoakin, mutta niin, ettei se haittaa muita. Ja tehovalvontapäivien saldoja katsoessa voin todeta, etten todellakaan ole ainoa. Tänne TM:n palstalle vaan ovat hakeutuneet sädekehä päänsä päällä ajelevat kuskit, siis niistä, jotka nopeusasioita kommentoivat.\nOlen joskus ehkä maininnutkin, että suhtaudun nopeusrajoituksiin joustavasti. Ajan joskus alle ja joskus yli rajoitusmerkin ilmoittaman nopeuden. Luotan omaan arvostelukykyyni liikennetilanteissa enkä aja jotain keskimääräistä nopeutta pelkästään jonkun trafin mielipiteenmuokkauskampanjan takia.\nJoskus harmikseni joudun ohittamaan jopa jonossa ajavia autoja, kun ne ovat järjestäytyneet rekan perään kuin köyhän talon porsaat matkalla jonnekin. Jonoutumista tapahtuu varsinkin tieosuuksilla, joilla on pöntöt häiritsemässä sujuvaa liikennettä. Osa autoilijoista kavahtaa pönttöalueita niin, että ajonopeus putoaa alle rajoituksen vaikka pöntöt olisivatkin vain risteysalueilla. Tämä hidastusilmiö otaksuttavasti vain pahenee, kun ihmiset alkavat peljätä uusien pönttöjen nappaavan nopeuden jo tosi kaukaa.\nOhitan hyvällä turvamarginaalilla enkä kuulu tosta-ohi-ja-tosta-ohi-kuskeihin niin kuin Eki ennen valaistumistaan. Ohitettavan ei tarvitse häiriintyä ellei sitten häiriinny ihan vain siksi, että on kokenut herätyksen keskimääräisten nopeuksien ilosanoman sanansaattajaksi. Enkä ohita, jos määränpäähän on jäljellä vain lyhyehkö matka tai on loputtomalta tuntuva jono edessä.\nEnkä aja sakkonopeuksia (rikemaksuraja kyllä ylittyy useinkin) paitsi ohitustilanteissa. Ja mikä oleellisinta, pyrin aina ajamaan turvallisella tilannenopeudella olipa se yli- tai alle rajoituksen. Tietenkin yli rajoituksen mennessä täytyy huomioida myös riski rahanmenoon.\nJoskus tulee töpeksittyä niin kuin varmaan useimmat meistä tekevät. Töpeksintä pitää yrittää minimoida ja katsoa, ettei ainakaan toista samaa töpeksintää.\nKeskinopeususkonnossa taitaa olla vähän sama tarina pohjalla kuin jutussa "Kuninkaan uudet vaatteet". Olisi tärkeä huomata, että se, mitä ei maalaisjärjellä ymmärrä, ei välttämättä ole tiedettä vaan tarkoitushakuista väittämää. Yleistä mielipidettä kameramyönteiseksi, kameroita lisää, toleranssia pienemmäksi ja kas: valtiolle lisää verotuloja liikenteestä.\nHybridrules: "Auton kuljettajan vaikutus liikenneturvallisuuteen on mitä suurimmassa määrin yhden ratina takana tehdyistä päätöksistä riippuvainen, eikä liikenteen keskimääräisestä nopeudesta, eikä yleisellä tasolla edes nopeusrajoituksista ja niiden mukaan ajamisesta."\nMiksi asetat nuo asiat vastakkain? Tietysti kuljettajan ratkaisuilla on suuri merkitys. Onhan nopeuden valintakin yksi kuljettajan ratkaisuista. Kun kuitenkin asiantuntijat ovat tutkimuksessaan todenneet keskinopeuden olevan merkittävä tekijä turvallisuudessa, en yksinkertaisesti jaksa ymmärtää motivaatiotasi taistella tätä faktaa vastaan ja kyseenalaistaa maailmassa vallitseva tieteen käsitys asiasta.\nSuhtaudutko omassa työssäsi asioihin samalla tavalla? Tieteen saavutukset ovat toisarvoisia siihen verrattuna, mitä mieltä itse olet asiasta. Jos et suhtaudu, miksi liikenteessä tilanne muuttuu?\n"Herbert väitti, että jopa tahallani rikon sääntöjä. Jos nopeusrajoituksien pedanttinen noudattaminen on sääntö, niin sitten sitä sääntöä saatan joskus rikkoakin, mutta niin, ettei se haittaa muita."\nKorjaa jos olen väärässä. Muistaakseni olet sanonut ajavasi usein ylinopeutta, eikä kyse ole mistään 2-5 km/h ylityksistä, jolloin voitaisiin alkaa puhua pedanttisuudesta. Toki voit nyt kääntää asian niin, että ajat joskus ylinopeutta. Muista silti olla itsellesi rehellinen. Muille voit sanoa mitä tahansa, eikä sen ole väliä.\nJa tehovalvontapäivien saldoja katsoessa voin todeta, etten todellakaan ole ainoa.\nMinä en vertaa itseäni muihin, vielä enemmän sääntöjä rikkoviin, vaan sääntöihin ja omiin tavoitteisiini.\n"Tänne TM:n palstalle vaan ovat hakeutuneet sädekehä päänsä päällä ajelevat kuskit, siis niistä, jotka nopeusasioita kommentoivat."\nKeskustelupalstalla kun ollaan, minusta ei kiinnostavaa ole se, miten minä tai sinä ajetaan. Kiinnostavaa on se, mitä asioista ajatellaan. Sinusta sääntöjä pitää noudattaa paitsi silloin, kun et halua sääntöjä noudattaa. Sinusta keskinopeuden muutos ei ole merkittävä riskiin vaikuttava tekijä, koska kuljettajalla on merkittävä rooli. Minusta nuo ovat pahasti ristiriitaisia näkemyksiä ja se on kiinnostavaa.\n"Luotan omaan arvostelukykyyni liikennetilanteissa enkä aja jotain keskimääräistä nopeutta pelkästään jonkun trafin mielipiteenmuokkauskampanjan takia."\nVoi olla, että minulla on todella paha dementia, mutta muistaakseni hiljattain oli puhetta siitä, mistä keskinopeus muodostuu. Etkö huomannut tuota, oletko siitä eri mieltä vai lintsasitko matikan tunneilta? Minä olen lukenut vain lyhyen matikan ja senkin keskinkertaisella arvosanalla. Kun ymmärrän keskinopeuden käsitteen, kyse ei voi olla sinulle liian vaikeasta asiasta.\n"Joskus harmikseni joudun ohittamaan jopa jonossa ajavia autoja, kun ne ovat järjestäytyneet rekan perään kuin köyhän talon porsaat matkalla jonnekin."\nKuka päätökset ratin takanasi tekee, jos joudut ohittamaan tilanteessa, jossa muut ei ohita?\n"Jonoutumista tapahtuu varsinkin tieosuuksilla, joilla on pöntöt häiritsemässä sujuvaa liikennettä."\nTaisit äskettäin mainita sujuvana liikenteenä 115 km/h satasen alueella. Ei ihme, että kamerat haittaa sujuvuutta.\n"Ohitan hyvällä turvamarginaalilla enkä kuulu tosta-ohi-ja-tosta-ohi-kuskeihin niin kuin Eki ennen valaistumistaan."\nMillainen on "tosta-ohi-ja-tosta-ohi-kuski"?\nMinäkin ohitan riittävällä turvamarginaalilla. Veikkaan, että meidän erona on se, että auton suorituskyky on pienemmässä roolissa marginaalin määrittelyssä kuin sinulla. Jos joudun ajamaan ohituksessa satasen alueella esim. 120 km/h, olen lähtenyt liian ahtaassa raossa ohittamaan.\n"Enkä aja sakkonopeuksia (rikemaksuraja kyllä ylittyy useinkin) paitsi ohitustilanteissa."\nViestisi alussa sanoit ajavasti joskus ylinopeutta. Nyt varmaan ymmärrät, miksi korostan tarvetta rehellisyyteen itseäsi kohtaan. Eikä muuten tarvitse korjata alussa epäröintiäni. Nyt vahvistit ajavasti usein ylinopeutta, jopa puuttumiskynnyksen ylittävää.\n"Keskinopeususkonnossa taitaa olla vähän sama tarina pohjalla kuin jutussa ”Kuninkaan uudet vaatteet”. Olisi tärkeä huomata, että se, mitä ei maalaisjärjellä ymmärrä, ei välttämättä ole tiedettä vaan tarkoitushakuista väittämää."\nMillä tavalla olet mielipidettä muodostaessasi sulkenut pois sen mahdollisuuden, että olet väärässä ja tiede oikeassa? Liikennepsykologiakeskustelussa aihetta käsitellään, mutta kannattaa palauttaa mieleen se, mikä meitä ohjaa. Jos nopeuden nosto tuntuu kivalta, voiko se ohjata mielipidettämme siihen, mitä ajattelemme tiedosta keskinopeuden muutoksen merkityksestä turvallisuuteen.\nHybridrules: Trafin sivuilla esitetyn tutkimuksen johtopäätöksissä todetaan mm., että nopeuden muuttaminen 80->100 lisää onnettomuuksia 5,6% ja muuttaminen 100->80 vähentää 5,6%.\nKysyin HB:ltä mistä tutkimuksesta noita lukuja löytyy. En ole sellaista tutkimusta huomannut. Ja vastaus oli melkoisen epäselvä:\nHybridRules:Muistelin lukeneeni jostain yhteenvedon tapaisesta trafin sivuilta tuon keskinopeuden muutoksen vaikutuksen ja se oli talviajalta. Mutta joko luin silloin väärin tai tuo teksti oli vain siinä yleistekstissä väärin, mutta itse tutkimuksessa näyttää olevan matemaattisesti oikein lisäys/vähennys eli +5,6% ja -5,3%.\nKun sanot kuitenkin, että "itse tutkimuksessa" niin kai olisit voinut mainita sen. Et kuitenkaan sitä tehnyt, vaan jatkat epämääräisellä linjalla vihjaamalla tähän tutkimukseen.\nHybridRules: Herbert luottaa sokeasti Trafin sivuilla esitettyyn tutkimukseen, joka paremminkin on vain jonkun tutkimuksen tuloksista väitetysti johdettujen johtopäätöksien esitys.\nJa vielä viimesimmässä:\nHybridRules:"Luotan omaan arvostelukykyyni liikennetilanteissa enkä aja jotain keskimääräistä nopeutta pelkästään jonkun trafin mielipiteenmuokkauskampanjan takia."\nNiin... mikä on se tutkimus, jota Trafi käyttää "mielipiteenmuokkauskampanjassaan"? Ja vielä tärkeämpi kysymys: Etkö vieläkään oivalla, että tuo edellä sanomasikin kertoo pahasta väärinymmärtämisestä?\nJa muita sääntöjä sitte ei?\nTai....tarkentaisitko miten ne erottaa toisistaan?\n"Taajaman ulkopuolella muuta liikennettä selvästi hitaammin ajavien moottorikäyttöisten ajoneuvojen on pidettävä toisiinsa sellaiset etäisyydet, että ohittava ajoneuvo voi vaaratta ajaa niiden väliin." (TLL 10§)\nTämä johti kerran yhteen noloon tilanteeseen kun tiivis turvaväleistä piittaamaton letka esti ohittamisen.\nKeskinopeusteoria on sikäli looginen että todennäköisyys kasvaa kyllä, mutta se ei selitä mistä onnettomuudet tai kolarit johtuvat. Eli voidaan puhua kahdesta asiasta, ajotavasta ja ajonopeudesta. Umpisurkeita ohituksia näkee moottoritielläkin missä ei "ohituskaista" lopu koskaan eikä vastaantulijoita tule koskaan vastaan, joten ajotavassa riittää puhumista pelkän nopeuden lisäksi.\nNopeudessakin on melu, kulutus, matkustusmukavuus yms. aiheita pelkän onnettomuuksia / miljoona ajokilometriä näkökulma.\nMutta kun on kyse keskinopeuden vaikutuksesta turvallisuuteen, silloin tarkastellaan keskinopeuden vaikutusta turvallisuuteen. Ei melua, kulutusta tai piittaamatonta ajotapaa.\nMutta kun on kyse keskinopeuden vaikutuksesta turvallisuuteen, silloin tarkastellaan keskinopeuden vaikutusta turvallisuuteen.\nNiin, mekanismi on kuin Lottolapulla. Tarpeeksi kun lottoaa voi voittaa joskus. Siksi nopeusrajoitukset ovat hyvä asia, mutta hankalinta ajamisessa ovat ne yksilöt jotka tulevat aivan liian kovaa tilannenopeutta - ilman että se vaikuttaisi tuhansien autojen keskinopeuteen juuri ollenkaan kun ajoittain samalla tiellä seisoo ruuhka paikoillaan.\nPitkällä matkalla nopea ohitus ei nosta keskinopeutta, vaikka se ripeä ohitus voisi johtaa ajokieltoon ylinopeuden vuoksi. Se yksi ohitus voi myös aiheuttaa sen kuolonkolarin mistä tehdään tilasto.\nItse olen kiinnostunut liikenteestä kokonaisuutena ja liikenteen yhteiskunnallisilta vaikutuksilta, en ainoastaan nopeuden osalta. Siksi ajan mieluusti hitaammin kuin mitä mieli tekisi.\nKarrette: Yksi henkilö jonka kanssa juttelin kertoi ettei hän ole kuullut siitä ettei edelläajavaa saa ”kannustaa ajamaan kovemmin” ajamalla aivan perään kiinni\nTämä osoittaa heikkoa pelisilmää, vaikka ei ajattelisi liikennesääntöjä eikä edellä ajavaa ollenkaan, vaan puhtaasti tuijottaisi omaa etuaan.\nOlipa kiire tai ei, niin omaa pelitilaa ei anneta pois vapaaehtoisesti. Siitä pelitilasta saattaa nimittäin tulla melko äkkiä elintila, joka tarvitaan omaan selviytymiseen.\nJos on kiire, silloin kauempaa lähtevä ohitus onnistuu lyhyemmässä vapaassa tilassa vastaantulevalla kaistalla.\nJos ei ole kiirettä, silloin omaa polttoainetta säästyy jättämällä pidemmän etäisyyden omaa ennakointia varten ja takaa tulevan kiireisemmän välilaskupaikaksi.\nKaiken lisäksi se edellä ajava ei kuitenkaan nosta nopeuttaan, vaikka ajaisi kuinka lähelle, joten vetokuulasta ei käytännössä voi työntää lisää vauhtia.\nEli tilanteesta riippumatta lähellä ajaen osoittaa ettei ole oikein ymmärtänyt mitä on tekemässä.\n@ Eki: se tutkimus onkin VTT:n tekemä, enkä nyt löytänyt Trafin sivuilta siihen viittausta. On jo aikaa siitä, kun sitä netissä vilkuilin ja silloin tallensin pdf:n koneelle, että voisin joskus lukea sen paremmalla ajalla uudelleen. Sinäkin olet viitannut samaan tutkimukseen Technology 197 Ajonopeuden liikenneturvallisuus- ja ympäristövaikutukset. +5.6/-5.3 koski talvinopeuskaudella nopeuden muutosta 80->100->80. Onhan se enemmän tai vähemmän humpuukkia väittää, että jonkun tien kohdalla voisi onnettomuuksien määrää säädellä noin.\nHerbetille tiedoksi, etten tietenkään aja koko aikaa ylinopeudella vaan, kuten olen sanonut, valitsen nopeuden joustavasti ja sakkonopeutta en aja kuin ohitustilanteissa, muulloin rikemaksun alueella tai jopa alle rajoituksen. Minun ajamisenihan ei yleisellä tasolla merkitse kuin sen verran, mitä jokaisen yhden ratin takana olevan. Periaatteen pitäisi olla nopeusrajoituksien valvonnassa, että rajoituksen mukainen nopeuden suuruusluokka pitäisi olla syynissä. Siis kameran välähdys approx 15km ylityksestä alkaen.\nKumppanille tarkennus, että minusta yhteispelin sääntöjä pitää noudattaa silloin, kun on yhteispelin paikka. Olen kuullut sanottavan, että suomalaiset osaavat muodostaa ruuhkan jo kahden auton ollessa samaan aikaan liikkeellä. Jos on yksin liikkeellä maantietaipaleella, ei pitäisi olla kenelläkään huomauttamista, jos ajaa suunnilleen rajoitusten mukaan, mutta yli merkin lukeman.\nAjonopeuksien pudottaminen voi olla paikallaan, jos jollain tieosuudella tapahtuu usein onnettomuuksia, koska silloin rajoitus on varmaankin virheille altistavalla tasolla. Tokkopa sellaisia teitä Suomesta löytää kuitenkaan.\nYleisellä tasolla ei ole mitään tolkkua vahtia keskinopeuksia, koska niillä ei ole onnettomuustilanteessä mitään roolia. Onnettomuuden aiheuttavan kuljettajan töpeksintä on keskeisessä roolissa eikä joku valtakunnan tason teiden keskinopeus.\nEdellä ajavaa ei tietenkään saa hätyytellä vaan edellä oleva auto pitää ohittaa sivistyneesti ja ripeästi sekä turvallisella tavalla. Ohitettavan ei pidä ottaa itseensä, koska ohittajalla ei ole ainakaan normaalisti mitään henkilökohtaista ohitettavaa vastaan.\nAi niin, Herbert kysyi, millainen on tosta-ohi-ja-tosta-ohi-kuski. Minulla on aavistus, mitä sillä voitaisiin tarkoittaa, mutta parempi olisi, jos termin lanseerannut Eki selittää, niin tulisi tarkempi määritelmä. Jos muistan oikein, Ekikin oli kertomansa mukaan aikoinaan sen tapainen kuski, mutta sittemmin on siirtynyt nopeuskriittiseksi.\nKiitos Hybrid R. nyt se selvisi. Tuossa raportissa olevan taulukon mukaan nopeusrajoituksen muutos vaikutti seuraavasti:\nRajoituksen noston 80 km/h-> 100 km/h vaikutus:\nkoko vuoden aikana onnettomuudet lisääntyivät 16,8 %\ntalvikuukausina onnettomuudet lisääntyivät 5,6 %\nRajoituksen alentamisen vaikutus 100 km/h -> 80 km/h\nkoko vuoden aikana onnettomuudet vähenivät 14,3%\ntalvikuukausina onnettomuudet vähenivöt 5,3%\nHerää ehkä ajatus miksi talvikautena muutos on pienempi. Kysymys on yksinkertaisesti siitä, että nopeudet muuttuvat talvikautena vähemmön.\nEsimerkiksi 1-ajorataisilla teillä, joilla rajoitusta muutetaan vain talvella 100 km/h -> 80 km/h on keskinopeus aleni noin 8 km/h. Jos nopeus muutetaan pyyvästi on 100 km/h -> 80 km/h on keskinopeus aleni n. 17 km/h. https://julkaisut.liikennevirasto.fi/pdf8/lts_2018-33_autojen_nopeudet_web.pdf\nHybridRules:Onhan se enemmän tai vähemmän humpuukkia väittää, että jonkun tien kohdalla voisi onnettomuuksien määrää säädellä noin.\nKysymys on tietenkin yleistyksestä, jossa näkyy suunta ja suuruusluokka. Suunniteltaessa nopeusrajoituksen muutoksia tai nopeusvalvontaa voidaan tämän perusteella arvioida toimenpiteen vaikutusta. Humpuukia se ei ole. Se on keino, jota parempaa ei tällä hetkellä ole. Kukaan ajatteleva ihminen ei ota noita lukuja täysin tarkkoina.\nHybridRules:Yleisellä tasolla ei ole mitään tolkkua vahtia keskinopeuksia, koska niillä ei ole onnettomuustilanteessä mitään roolia. Onnettomuuden aiheuttavan kuljettajan töpeksintä on keskeisessä roolissa eikä joku valtakunnan tason teiden keskinopeus.\nKeskinopeuksia ei Suomessa tietääkseni vahdita. Sen sijaan nopeurajoituksilla pyritään laittamaan teille niille sopiva suurin sallittu nopeus ja nopeusvalvonnalla (ja tietenkin koulutuksella ja valistuksella) pyritään saamaan kuskit noudattamaan rajoituksia.\nSe millä nopeudella autot kulkevat vaikuttaa keskinopeuteen. Mitä suurempi on autojen nopeus sitä suurempi on keskinopeus. Eikö niin?Suurempi nopeus samanlaisissa olosuhteissa lisää sekä 1) onnettomuusriskiä että 2) onnettomuuden sattuessa pahentaa seurauksia.\nKuljettajan töpeksintä eli hänen tekemänsä virheet lisääntyvät nopeuden noustessa, koska mm. yllättäviin tilanteisiin on reagoitava nopeammin ja esim. jarrutusmatka kasvaa nopeasti.\nHybridRules:Ai niin, Herbert kysyi, millainen on tosta-ohi-ja-tosta-ohi-kuski. Minulla on aavistus, mitä sillä voitaisiin tarkoittaa, mutta parempi olisi, jos termin lanseerannut Eki selittää, niin tulisi tarkempi määritelmä.\nKäytin tosiaan tollasta ilmaisua sellaisesta kuskista, jolla on pakonomainen tarve ohittaa jatkuvasti toisia, vaikka edellä olevat ajavat hyvää vauhtia (hyvissä olosuhteissa n. rajoitusnopeutta) eikä tuo ohittelu juurikaan lyhennä matka-aikaa.\nKun suhteellisen vilkkaassa liikenteessä näin toimii niin se voi myös häiritä liikennettä. Ohituksen jälkeen mennään pieneenkin väliin ja se voi merkitä sitä, että takana tuleva joutuu hidastamaan. Ja sehän hidastaa koko liikennevirtaa.\nHerbert: Onhan nopeuden valintakin yksi kuljettajan ratkaisuista.\nTotta. Ja se onkin tärkeä valinta. Yhden kuljettajan hetkellisellä valinnalla ei tosin ole käytännön merkitystä edes hänen oman matkansa keskinopeuteen, koko liikenteen keskinopeudesta puhumattakaan.\nHerbert: Kun kuitenkin asiantuntijat ovat tutkimuksessaan todenneet keskinopeuden olevan merkittävä tekijä turvallisuudessa\nTotta. Yksi kuljettaja ei tosin pysty käytännössä vaikuttamaan liikenteen keskinopeuteen, joten turvallisuushakuinen kuljettaja tarvitsee omaksi turvakseen muita säätönappuloita.\nHerbert: Taisit äskettäin mainita sujuvana liikenteenä 115 km/h satasen alueella.\nTuo lukema ei ole satasen tiellä liikenteen keskinopeutta nähnytkään, vaan kyse on kuljettajan omasta valinnasta, joka tässä tapauksessa poikkeaa muista selvästi.\nMikä teitä "ei yksittäisen ihmisen teoilla ole merkitystä"-tyyppejä vaivaa? Jokainen tuolla tiellä liikkuja on itsekseen se yksittäinen kuljettaja, mutta kun tässä on kyse makrotason vaikutuksista. Samanlainen "ihan sama mitä MÄ teen"-asenne tulee vastaan ilmastokeskustelussa, missä jostain syystä suomalaisten (tai ihan sama minkä ryhmän) tekemisillä ei ole väliä, koska muut. Se on tietysti ihan totta, minun ajonopeuteni ei vaikuta keskinopeuksiin mitenkään, minun CO2 päästöilläni, veden lorottelulla, vanhojen renkaiden polttamisella nuotiolla tai roskien heittämisellä luontoon ei ole merkitystä. Mutta kun jokainen meistä kuuluu tai voidaan sijoittaa johonkin ryhmään, ja sillä ryhmätason vaikutuksella on se iso merkitys kokonaiskuvaan.\nVähän sama kuin tupakoinnissa, ei yhdellä yksittäisellä tupakalla ole juuri mitään terveydellisiä haittavaikutuksia, mutta kun niitä yksittäisiä menee useampi tai vaikka askillinen päivässä, niin riski kumuloituu ja kohta ollaan Meilahdessa tai Monosen kyydissä. Liikenteeseen (ja ilmastoon ja vaikka mihin) pätee ihan sama asia - yksittäisellä teolla on hyvin pieni vaikutus, mutta vaikutusten kasautuessa pääsee Töölöön tai Monosen kyytiin, lievemmissä tapauksessa riittää kuskille taksi ja autolle Falcki.


Tikon- ja Tulorekisteri-tilakoodit – Tikon\nTikon- ja Tulorekisteri-tilakoodit\nPäivitetty 05. jouluk. 2018, 12.54\nKun Tikon-palkanlaskennasta muodostetaan palkkatietoilmoitusaineistoja, käsittelyprosessin eri vaiheissa Tikon päivittää niille Tikon-tilakoodin. Tilakoodi ohjaa muun muassa sitä, mitä toimenpiteitä eri tilakoodilla oleville ilmoitusaineistoille voi kohdistaa. Tikon-tilakoodi päivittyy sekä aineisto-osalle että ilmoituksille. Aineisto-osan ja ilmoitusten tilakoodit voivat olla keskenään samanlaiset tai erilaiset. Lisäksi samassa aineistoissa olevilla ilmoituksilla voi olla keskenään erilaisia Tikon-tilakoodeja.\nKun ilmoitusaineistot on lähetetty tulorekisteriin, Tikon alkaa päivittää ilmoitusaineistoille myös Tulorekisteri-tilakoodin tulorekisteristä saatujen palautteiden perusteella. Tikon-tilakoodien tapaan myös Tulorekisteri-tilakoodit päivittyvät sekä aineisto-osalle että ilmoituksille ja myös ne ohjaavat sitä, mitä toimenpiteitä:\nTikon kohdistaa eri tilakoodin saaneille aineistoille ja ilmoituksille automaattisesti.\nKäyttäjä voi tai käyttäjän pitää suorittaa aineistoille ja/tai ilmoituksille.\nTikon-tilakoodin Tikon päivittää ilmoitusaineistolle heti, kun ilmoitusaineisto Tikon-palkanlaskennan kautta muodostetaan. Jos käyttäjä kohdistaa ilmoitusaineistoille toimenpiteitä, toimenpiteiden myötä myös Tikon-tilakoodi päivittyy. Tulorekisteriin lähetyksen jälkeen Tikon-tilakoodi päivittyy sen mukaan, minkä Tulorekisteri-tilakoodin aineisto ja/tai ilmoitukset saavat ja mitä toimenpiteitä niihin joko Tikon automaattisesti kohdistaa tulorekisteripalautteen perusteella ja/tai käyttäjä kohdistaa joko tulorekiseripalautteen perusteella tai oma-aloitteisesti.\nTulorekisteri-tilakoodin Tikon päivittää ilmoitusaineistolle vasta, kun aineisto on lähetetty tulorekisteriin ja tulorekisteristä on saatu niitä koskeva vastaanottokuittaus tai käsittelypalaute. Kaikki tulorekisteriin lähetetyt ilmoitusaineistot saavat jonkun Tulorekisteri-tilakoodin.\nTulorekisteri-tilakoodista riippuen Tikon kohdistaa erilaisia toimenpiteitä ilmoitusaineistoon ja/tai yhteen tai useampaan aineiston ilmoitukseen.


Tilinpäätösanalyysi, Yritys X Oy\nKoskinen, Riikka (2016)\nTämän opinnäytetyön tarkoituksena oli analysoida Yritys X Oy:n tilinpäätöksiä vuosilta 2011–2015 ja kuvata yrityksen kannattavuutta ja taloudellista asemaa sekä vertailla eri tilikausia keskenään. Yritys X Oy:n kannattavuutta ja taloudellista asemaa vertailtiin myös kilpailijaan ja toimialaan. Kohdeyrityksenä oli Helsingissä toimiva tanssi- ja kuntokeskusalan yritys.\nTämä tutkimus toteutettiin laadullisena eli kvalitatiivisena tutkimuksena, jonka teoreettinen viitekehys koostui tilinpäätösanalyysiä ja tunnuslukuja käsittelevästä kirjallisuudesta. Tutkimuksen aineistona oli Yritys X Oy:n tilinpäätösaineistot vuosilta 2011–2015, kilpailijan tilinpäätösaineistot vuosilta 2011–2014 sekä Finnvera Oyj:n tilinpäätöstilastot toimialan tunnusluvuista vuosilta 2011–2015.\nTämän työn sisältö muodostui teoriasta, joka käsitteli tilinpäätöksen johtamista kirjanpidosta, tilinpäätöksen oikaisuja ja tilinpäätöksestä laskettavia tunnuslukuja. Analyysiosio muodostui Yritys X Oy:n tunnuslukujen analysoinnista ja vertailusta kilpailijaan ja toimialaan.\nTilinpäätösanalyysin tuloksina voitiin todeta, että Yritys X Oy:n kannattavuus oli parantunut tarkasteltavien vuosien aikana sekä kilpailijaa että toimialaa paremmin. Yritys X Oy:n maksuvalmius oli analyysin perusteella hyvä ja myös maksuvalmiuden kehityssuunta oli kilpailijaan ja toimialaan verrattuna parempi. Myös vakavaraisuus oli Yritys X Oy:llä erittäin hyvä kaikkina tarkasteltavina vuosina.\nJohtopäätöksenä todettiin, että Yritys X Oy on kannattava ja sen taloudellinen asema on hyvä. Yritys X Oy:n tulevaisuuden näkymistä arvioitiin, että yrityksen on mahdollista kasvattaa markkinaosuuttaan ja tuottaa voittoa omistajilleen entistä paremmin, jos yritys pystyy pitämään hyvän suunnan kaikessa toiminnassaan.


Bonus -kortit | Säästäminen ja sijoittaminen Bonus -kortit : Säästäminen ja sijoittaminen\nSuomi on täynnä kaiken maailman bonus- ja plussakortteja. Niissä on sekä hyvät että huonot puolet. Huonot puolet on se, että ne nostavat tuotteiden hintaa ja hyvä puoli on siinä, että saat bonuksia.\nKoska tämä järjestelmä on olemassa, niin ehdottomasti kannattaa sitä käyttää. Ne jotka sitä ei käytä, niin ne maksavat käytännössä niille bonuksia, jotka käyttävät näitä kortteja. Se johtuu siitä, että tuotteissa joka tapauksessa on lisättynä jo valmiiski se ”bonuksien” osuus.\nItselläni on kokemusta vain S-ryhmän Bonus -kortista. Aloitusmaksu tässä kortissa on 100€, mutta sen voi maksaa niillä kertyvillä bonuksilla. Ainoastaan 20€ pitää maksaa etukäteen ja loput 80€ voi maksaa automaattisesti bonuksilla. Eikä siitä koidu mitään lisäkuluja.\nBonusjärjetelmän voi käydä tarkistamassa osoitteessa S-Kanava.fi. Mm. 50€ kuukautisesta ostoksesta saa sen 1%. Se nyt ei paljon ole tuosta summasta, mutta on se enemmän kuin ei mitään. S-Kortilla saa myös joitain alennuksia suoraan.\nS-ryhmä maksaa myös korkoa sijoitetulle pääomalle, eli sille 100 €:lle. Tähän asti vuosittainen korkotulo on ollut 20€. Pitkällä matikalla laskettuna, 5 vuodessa saa takaisin sen sijoitetun 100 €:n (lisäksi tietysti bonukset päälle) ja sinulla on edelleen se 100€ sijoitettuna, minkä saa pois milloin haluaa.\nHommatkaa siis bonuskortti. Voitte valita kenen ryhmän bonuskortti on paras ja alkaa keskittämään sen ryhmän tuotteisiin/palveluihin.\nOlisi hauska saada keskustelua siitä, että mikä bonusjärjestelmä lukijoiden mielestä on se paras.


Asiakas ei ole aina oikeassa – Hämeen Sanomat\nJalkapallon perjantaina alkaneet MM-kisat eivät ole herättäneet keskustelua pelkästään itse lajien kuninkaasta, vaan myös ikävämmistä asioista. Pitkin vuotta on esitetty pelkoja siitä, että Berliiniin tuotaisiin kisoja varten jopa 40 000 pakkoprostituoitua ulkomailta.\nRuotsin tasa-arvovaltuutettu Claes Borgström vaati jo keväällä, että maa jäisi pois kisoista vastalauseena ihmiskaupan edistämiselle. EU-maat puolestaan aikovat seurata tarkkaan, miten ihmiskauppaa vastaan taistellaan Saksan MM-kisoissa.\nSamaan aikaan Suomessa on valmistumassa seksin ostamista rajoittava laki. Alun perin tarkoituksena oli kieltää kaikki seksin osto, mutta myöhemmin eduskunnan lakivaliokunta päätyi rajaamaan kiellon ihmiskaupan ja parituksen uhreihin. Aiheesta on keskusteltu pitkin vuotta erittäin innokkaasti, eikä ihme. Jos laki tulee voimaan, se sortuu pahimassa tapauksessa moralisointiin, heikentää prostituoitujen elintasoa ja siirtää ihmiskaupan maan alle.\nAsia on kieltämättä ongelmallinen, mutta toisaalta lainsäätäjien valitus lain hankaluudesta ihmetyttää. Ei muitakaan lakeja pidetä epäonnistuneina, jos ongelma ei ole ratkennut pelkällä säätämisellä. Totta kai lain toteutumista pitää valvoakin.\nTärkein muutos taistelussa ihmiskauppaa ja paritusta vastaan olisi lakimuutoksen lisäksi kuitenkin asennemuutos. On käsittämätöntä, että Suomessa on tähän mennessä ollut hyväksyttyä harrastaa maksullista seksiä ihmiskaupan uhrin kanssa, aivan kuin rahalla voisi korvata tekemänsä vahingon. On käsittämätöntä, että Saksan MM-kisoissa ylipäätään tarvitaan prostituoituja, olivat he vapaaehtoisia tai eivät.\nTodellisia syypäitä ihmiskauppaan ja paritukseen ovat asiakkaat. He eivät voi tietää, onko prostituoitu vapaaehtoinen vai ei, mutta vastuu on kuitenkin heillä. Minkälainen käsitys ihmisarvosta on sellaisella, joka harrastaa maksullista seksiä silläkin uhalla, että prostituoitu on orja?\nOn turha ruikuttaa yksinäisistä ja ujoista suomalaismiehistä, jotka eivät uskalla tutustua naisiin ja tarvitsevat siksi maksullista läheisyyttä. On turha kuvitella, että itärajan takana ramppaavat suomalaisasiakkaat ovat valistuneita poikamiehiä, jotka ostavat seksiä vain työstään nauttivilta yrittäjiltä. Ihmiskauppa rehottaa Itä-Euroopassa, ja Suomi on kauttakulkumaa, ei lintukoto.\nSeksinostolaki saattaa epäonnistua, mutta ainakin se sälyttää asiakkaille vastuun tekemisistään, mitä ei aiemmin ole ymmärretty tehdä. Ehkä edes jonkun ajatusmaailma muuttuu lain ansiosta.\nKovempiakin keinoja voisi sitä paitsi käyttää. Viime syksynä Britannian apulaissisäministeri Tony McNulty ehdotti, että seksin ostamisesta prostituutiobisnekseen pakotetulta saattaisi seurata raiskaustuomio. Idea tuskin meni läpi, mutta jonkun omaatuntoa moinen uhka saattaisi kolkutella.


Mikä on ProLon®?\nMAUKKAAT VIHREÄT OLIIVIT\nMinimaalinen häiriö normaaliin päivärytmiin\nLUE VERTAISARVIOIDUT TIETEELLISET ARTIKKELIT\nSatunnaistetussa kontrolloidussa 100 potilaan tutkimuksessa, 71 henkilöä suoritti 3 jaksoa paastoa jäljittelevällä ruokavaliolla (FMD™) joko satunnaistetussa vaiheessa (N=39) tai sen jälkeen, kun heidät oli siirretty kontrolliryhmästä FMD™ -ryhmään (N=32). Kontrolliryhmä jatkoi normaalia ruokavaliotaan. Osallistujat käyttivät FMD™: tä 5 peräkkäisenä päivänä kuukaudessa 3 kuukauden ajan. Mittaukset tehtiin ennen ruokavaliota (ennen) ja toipumisjakson aikana 3. jakson jälkeen (jälkeen).\nPaastoa jäljittelevä ruokavalio ja ikääntymisen, diabeteksen, syövän ja sydän- ja verisuonisairauksien riskitekijät.\nOletko valmis tekemään positiivisen muutoksen elämässäsi?


Kübler hissikorin paikoitusanturi LEB01 - Sensorola\nKoneautomaatio » Anturit lineaariliikkeen ja etäisyyden mittaukseen » Hissikorin paikoitusanturit\nKübler hissikorin paikoitusanturi LEB01\nKüblerin hissikorin paikoitusanturi LEB01 on tarkka ja luotettava anturi SIL3-sertifikaatilla ja SSI- ja CAN-käyttöliittymälllä henkilöhissien paikoitukseen. Paikoitusanturilla on laaja -5 °C … +70 °C käyttölämpötila ja anturin tarkkuus on 1 mm. Mittausnopeus 5m/s.\nLue lisää Küblerin LEB01 hissikorin paikoitusanturista\nTunnemme koneautomaation, prosessiteollisuuden ja työkoneiden olosuhteet ja antureille asetetut erityisvaatimukset. Kun tarvitset uutta anturia, kartoitamme ensin mitä anturin tulisi mitata: painetta, liikettä, etäisyyttä, nopeutta, virtausta, kallistuskulmaa tai jotakin muuta. Selvitämme halutun mittaustarkkuuden, ympäristön häiriötekijät ja olosuhteet sekä tiedon signaalien ulostuloista ennen valintaa. Tarvittaessa testaamme paikan päällä eri anturivaihtoehtoja, jotta löydämme juuri sopivan anturin kohteeseen.\nToimintahäiriön yllättäessä käymme läpi anturin tarpeessa olevat laitteet ja toimintaympäristön asettamat vaatimukset. Kun häiriön syy on selvillä, teemme asiakkaallemme selkeän kustannus- ja aikatauluarvion, josta selviää kuinka paljon anturin korjaaminen maksaa ja miten kauan korjaus kestää. Toimintahäiriön sattuessa saat meihin yhteyden sähköpostilla ympäri vuorokauden.\nJos anturi rikkoontuu, saat meihin yhteyden sähköpostilla ympäri vuorokauden. Saat heti tietää, kuinka kauan uuden anturin toimitus kestää. Varastollamme Vantaalla ovat kaikki käytetyimmät anturimallit; yli 1800 anturimallia. Varastoanturit toimitamme todella nopeasti – usein jopa samana päivänä.\nWenglor viivakoodinlukija Raster Scanners\nWenglor valoverho mittaava 3000 mm\nHoehner pulssianturi 10K-sarja\nDUOmetric mittaavat ja kytkevät valoverhot malli LF


Pellavasydän: Syros, Sevilla ja siivousta\nTänään yritettiin kiivaasti saada myymälän takahuoneita järjestykseen. Huomenna torstaina tulee rakennustarkastaja tekemään lopputarkastusta. Se on se sama "tiukkis" joka alkuun määräsi liikkeen lopetettavaksi. Suhtaudumme siis äärimmäisellä kunnioituksella ja vakavuudella virkaintoista virkamiestä kohtaan.\nMitä ihminen tarpeeksi tahtoo, se kyllä siihen pystyy. Imuroimaankin, vaikka toisessa kädessä on keppi.\nSyros ja Sevilla ovat keinokuitulankoja, joita tilasin varta vasten tölkkinipsutöitä varten.\nSyros-lanka on todella luksuksen näköistä. Mitähän muuta siitä voisi tehdä?\nIlta onkin sitten mennyt levätessä, sen verran enemmän on paikat kipeenä kovasta touhuamisesta. Lähden virkkaamaan asiakkaan tilaamaa verhoa.\nTunnisteet: langat, takahuoneesta, tuotteet, virkkaaminen, virkkauslangat