Laajalahden Brediksen ensimmäinen vaihe valmistunut – uudet palvelut jo asukkaiden saatavilla - ePressi\nLaajalahden Brediksen ensimmäinen vaihe valmistunut – uudet palvelut jo asukkaiden saatavilla\nPohjoismaisen kiinteistösijoitusyhtiö NREP:n kehittämän Bredis Laajalahti -liikekeskittymän ensimmäinen vaihe on nyt valmistunut ja lähes kaikki liikkeet ovat avanneet ovensa asiakkaille. Brediksen virallisia avajaisia vietetään lauantaina 16.3.\nBredis on rakentunut Laajalahteen vaiheittain, ja keskittymän ensimmäiset liikkeet, Lidl ja Tokmanni, avautuivat jo marraskuun lopussa. Brediksen ensimmäinen vaihe on nyt täyteen vuokrattu, ja vuokralaisina ovat Tokmannin ja Lidlin lisäksi Power, Stadium Outlet, Plantagen, Jysk ja pääkaupunkiseudun ensimmäinen Leos Leikkimaa. Lisäksi tontilla on Nesteen automaattiasema.\n”On hienoa nähdä, että pitkään kehitteillä ollut Bredis on nyt avattu asiakkaille. Olemme erittäin tyytyväisiä, että olemme saaneet hankkeeseen mukaan todella vahvat vuokralaiset ja että ensimmäisten myymälöiden osalta kauppa on lähtenyt hyvin käyntiin”, sanoo NREP:n Joonas Lemström.\nBredis-liikekeskittymä sijaitsee Sinimäentien ja Turveradantien vilkkaassa risteyksessä lähellä Turunväylää. Brediksen päämarkkina-alueella asuu yli 100 000 asukasta, eikä alueella ole toista vastaava kauppapaikkaa. 15 000 neliömetriä kattava liikekeskittymä vastaa näin asukkaiden tarpeisiin tuoden alueelle täysin uutta palvelutarjontaa.\n”Ensimmäinen pääkaupunkiseudulle avattava Leos Leikkimaa on osoitus siitä, miten merkittävä markkina Suomi on meille. Olemme hyvin innoissamme tuodessamme uuden leikkimaakonseptimme lapsille ja aikuisille Espooseen”, kertoo Leos Leklandin toimitusjohtaja Joakim Gunler.\nBrediksen avajaistapahtumaa vietetään lauantaina 16.3. aamusta alkaen. Ohjelmassa on muun muassa makkaratarjoilua ja lapsille ilmapalloja sekä poniratsastusta. Brediksen liikkeet osallistuvat tapahtumaan avajaistarjouksin.\nNREP suunnittelee laajentavansa liikekeskittymää vielä toisella vaiheella, johon on jo solmittu päävuokrasopimus tunnetun vähittäiskaupan ketjun kanssa. Toisen vaiheen on tarkoitus valmistua vuonna 2020.\n+358 400 683 524\nKoko: 2,24 MB Tyyppi: jpg Resoluutio: 4000x2250\nKoko: 3,71 MB Tyyppi: jpg Resoluutio: 4600x2500\nKoko: 3,64 MB Tyyppi: jpg Resoluutio: 4000x2250\nNREP on vuonna 2005 perustettu Pohjoismaiden johtava kiinteistösijoittaja ja -kehittäjä. Yhtiö hallinnoi noin 4 miljardin euron kiinteistövarallisuutta ja työllistää yli 150 asiantuntijaa Pohjoismaissa, joista yli 40 Suomessa. NREP toimii kaikissa tärkeimmissä kiinteistöalan segmenteissä: asunnot, toimistot, liiketilat, ja logistiikka. Kiinteistöjen omistamisen lisäksi NREP kehittää aktiivisesti kohteitaan tiiviissä yhteistyössä sidosryhmiensä kanssa.


Hyväksymmekö, että olemme matkalla Euroopan liittovaltioon? — Matti Kyllönen\nNiin kauan kuin kamppailimme Suomen suunnasta ja asemasta Neuvostoliiton pelon, käsky- ja vaikutusvallan alla kansakunnan voimavarat ainakin porvari- ja sosialidemokraattisella puolella olivat keskitetyt maamme taloudellisen ja sivistyksellisen itsemääräämisoikeuden säilyttämiseen. Siihen kannustivat myös vuoden 1918 sodan kapinapuolen kannattajat, jotka Neuvostoliittoon nojaten ja siltä apuakin saaden haaveilijat uudesta vallankumouksesta. Radikaaleimmat heistä avoimesti tavoitteensa tunnustivatkin. Heistä sodan jälkeen näkyvimpinä ns. taistolaiset.\nNeuvostoliitto kuitenkin kaatui, ja siitä oli Suomelle monia seurauksia: kaupan tyrehtymisen ohella kommunistisen ”nyökyttelyjärjestelmän” purkamisen laiminlyöminen. Suomihan oli viimeisimpinä kommunismin myötäjuoksun vuosikymmeninnä kytketty monin henkilö- ja omanedunajamisen sitein DDR:ään ja Neuvostoliittoon. Näitä mm. kotiryssäkytköksiä ei ole avattu eikä Tiitisen listaa ole kansalaisille avattu. NL:lle nyökyttelijöistä tuli Brysselin lobbareita ja näillä pelaavia. Kotimaa nyt jäädä saa.\nMoskovan vallan alta Brysselin vallan alle\nPuolue- ja valtapolitiikassa Neuvostoliiton aikana mukana olleet saattoivatkin julkisen kritiikin puuttuessa hyökätä kannattamaan EU:hun liittymistä, Brysselin vallan alle. Kotiryssistä lobbareihin.\nKansanäänestyksessä saadun 57 prosentin kannatuksen turvin vietiin Suomi vauhdilla läntiseen vapaakauppa-alueeseen ja kohta myös rahaliittoon. Viimeksi mainittuun liittymisestä ei kansan mielipidettä kysytty ja EU:hun liittyminenkin toteutettiin yksinkertaisella äänten enemmistöllä, vaikka asia olisi vaatinut perustuslain mukaisen käsittelyn, koska tapahtuneiden tosiasiain perusteella voidaan sanoa, että Suomen valtion itsenäisyys ja itsemääräämisoikeus otettiin pois. Eduskunta ei ole itsenäinen lainsäätäjä, oikeuslaitos on menettänyt riippumattomuutensa ja tasavallan presidentistä on tehty lähes pelkkä itsenäisyyspäivän juhlien seremoniamestari ja EU:n tahdon kuuliainen noudattaja. Tällaiseen toimeen nimitetyn valitsemiseksi kansanvaalin suorittaminen on liian järeä toimi.\nKoettujen EU-jäsenvuosien jälkeen kannatan alkuperäisen (1919) perustuslain mukaista presidentin valtaa ja alkuperäistä vallan kolmijakoa valtiomme hallintoon.\nItsenäisestä kansallisvaliosta EU:n liittovaltion maakunnaksi?\nPahimmat kansaamme koskevat tämän hetken ja ennen kaikkea tulevaisuuden ongelmat liittyvät kansallisvaltiomme tietoiseen murskaamiseen, kansan enemmistön kielen, tapojen, uskonnon ja kulttuurin väheksymiseen. Evankelisluterilainen kirkko ei puolusta omaa uskontoaan, valtio ei kirkkoamme suojele, vaan molemmat ”kansakuntamme suojamuurit” repivät materiaalisia ja henkisiä suojamuureja alas ja tekevät tilaa vieraan uskonnon ja lainsäädännön tulla. Murhemielin joutuu sotilasvalansa valtiollemme vannonut kansalainen katsomaan, kun ylimpien valtioelinten ja kirkon johdon taholta poljetaan maan pyhimpiä kansan enemmistön valitsemia ja hyväksymiä arvoja ja oikeuksia.\nVallitsee hirvittävä arvojen ristiriita siinä, että omaa valtauskontoamme halveksitaan ja ajetaan ”aikaamme soveltumattomana” alas, mutta sen sijaan puoliväkisin pyritään muuttamaan kansamme ehyt, ahkeruuteen, korkeaan moraaliin ja lainkuulisisuuteen perustuva kansamme koostumus ”monikulttuuriseksi” mm. naisiin kohdistuvan väkivallan hyväksyväksi sekamelskaksi.\nMuutamassa vuodessa maan yleinen turvallisuus ja kansalaisten keskinäinen rauha on järkkynyt. Kaikki ovat sodassa kaikkia vastaan. Omaa kansa omine tapoineen ja käytänteineen on pikemminkin vainon kuin suojelun alaisena.\nPahinta on, ettei taloudesta piitata mitään. Velkaa on hullun lailla, ja hyvinäkin vuosina otetaan lisää velkaa. Hallitusohjelmaan on kirjattu tehtäväksi selvittää maahanmuuton kustannukset. Sitä ei toteuteta, vaan mielummin murskataan hallitus ja ”ottopoikien” nimissä hallitaan kahden ”liittovaltiopuolueen” voimin.\nOn mielenkiintoista nähdä, puututaanko presidentinvaalitaistelussa ydinkysymykseen, Suomen suuntaan itsenäisyyden ja itsemääräämisoikeuden palauttamiseksi. Seuraavan presidenttikauden aikana menemme, jos nykyinen suunta jatkuu, Saksan johtaman liittovaltion osaksi, jolloin omaisuutemme ja etelävaltioiden raskaat velat sosialisoidaan yhteisiksi.\nPertti Väänänen 9.12.2017 15:26\nLiittovaltiosta puheenollen Suomen itärajan takana on yksi federaatio, jonka pääkaupungista pääsee Helsinkiin junalla..\nMatti Kyllönen 9.12.2017 16:07\nPertti, onko itäinen federaatio mielestäsi liittovaltion kansalaisten kannalta ideaalinen tai edes hyväksyttävä? Onko naapurinamme oleva liittovaltion osa alkuperäisväestön karjalaisten kannalta onnellinen tai edes kansanvaltainen? Miten on käynyt alkuperäisväestön, karjalaisten? Tästä näkökulmasta, ja muidenkin tuhottujen kansojen ja kielten näkökulmasta katselen oman kansamme tulevaisuutta EU:n liittovaltion osana. Jo nyt tuhoamme suomenkieltä. Poliitikoista monet puhuvat julkisessa esiintymisessään niin hirvittävää ja virheellistä kieltä että kansalaisena heidän puolestaan hävettää. Koululaitos sulkee ovet heikommin menestyviltä: ei osata ja eikä opita lukemaan eikä kirjoittamaan, laskemaan eikä hoitamaan omia asioita. Kun luokkiin pannaan muukalaislapsia, joiden vanhemmat ja isovanhemmat koettavat siirtää oman kielensä ja kulttuurinsa, niin suomalaisiksi koluttaminen tuottaa vaikeuksia. Huollettavin määrä kasvaa, rahat eivät riitä. Ongelmien ja kriisien kautta liittovaltiota ajetaan, kun rehellisin konstein siihen ei ainakaan Suomen osalta päästä. - Mitä tuo junajuttu tarkoitti? Liittyykö se liittovaltiokehitykseen?\nArto Vihavainen 9.12.2017 17:36\n"Mitä tuo junajuttu tarkoitti? Liittyykö se liittovaltiokehitykseen?"\nBrysseliin ei pääse junalla yhtä helposti kuin Moskovaan.\nMoskovaan olisi siis luonnollisemmat yhteydet.\nHaluatko liittoutua sinne suuntaan?\nMoskova kaipaa kovasti liittolaisia omien liittovaltiosuunnitelmiensa toteuttamiseksi. Sen takia Ukrainassa käydään jopa sotaa.\nVenäjän rajoilla sijaitsevia valtioita pelottaa Moskova, minkä takia ne hakee suojaa Natosta ja EU:sta.\nSyytä onkin pelätä Moskovaa.\nMoskovassa opit, aatteet ja arvot ovat toiset kuin Bryselissä.\nMieluimmin Brysselin opit ja arvot kun Moskovan opit ja arvot.\nNiin että Suomiko muodostaisi oman valta-alueen blokkiutuvaan eurooppaan?\nEi taida onnistua, rahat ei riitä sellaisen ase-arsenaalin kasvattamiseen, eikä ylläpitämiseen jonka turvin tällainen voisi onnistua.\nMatti Kyllönen 9.12.2017 17:59 Vastaus kommenttiin #7\nYmmärränkö oikein, että Arto Vihavainen on EU-liittovaltiomies? Minä en halua Moskovan enkä Brysselin johtamaan liittovaltioon. Mielestäni Suomelle riittää Naton jäsenyys turvaksi oman armeijan lisäksi ja Euroopan vapaakauppa-alueen jäsenyys viennin edistämiseksi.\nArto Vihavainen 9.12.2017 18:12 Vastaus kommenttiin #8\n"Mielestäni Suomelle riittää Naton jäsenyys turvaksi oman armeijan lisäksi ja Euroopan vapaakauppa-alueen jäsenyys viennin edistämiseksi."\nJokaisella on omat mielipiteensä. Minä en kaipaa sitä että Suomi osallistuisi Naton kaikkiin sotiin, osaan kyllä voi osallistua, niin että pidän nykytilaa sopivana.\nMinä en sen sijaan pidä liittovaltio-ajatusta kovin pahana ajatuksena, kunhan pääkaupunkina ei ole Moskova, vaan mieluimmin Bryssel.\nPidän tuota itsenäisyys- ajatusta oikeastaan hyvänä vain siinä tapauksessa että asiat muuten, siis ilman sitä "itsenäisyyttä", hoidettaisiin liittovaltiossa Moskovan tapaan.\nLäntisessä Euroopassa tarvitaan jokatapauksessa yhteistä koordinointia lainsäädännön, hallinnon ja kaupankäynnin alalla. Jos se voidaan hoitaa ilman liittovaltiota niin OK, sitten kaikki on kunnossa, eikä liittovaltiota tarvita.\nJos taas asioiden yhteensovittamiseen tarvitaan liittovaltiota, tai jotain sen kaltaista järjestelyä, niin sekin on OK, kunhan asiat hoidetaan demokratian periaatteiden ja muiden läntisten arvojen mukaisesti.\nMatti Kyllönen 9.12.2017 19:20 Vastaus kommenttiin #9\nKuka sitä Moskovaa on Suomen pääkaupungiksi esittänyt? Varmaan joku kommunisti, en minä. Eikö sinua häiritse Suomen eduskunnan ja hallituksen työ, josta puuttuu itsenäisyys. Kaikki määrätään Brysselistä. Miten näin pieni maa voi vaikuttaa EU:n lainsäädäntöön? Eipä juuri mitenkään. "EU:n ytimessä" haluavat olla ne, jotka haluavat ajoissa tietää porsaanreiät, joilla voivat vältellä veronmaksua ja muita velvollisuuksia kotimaassa. Pidän tällaista toimintaa epäisänmaallisena.\nSuomi on EU:n aikana pudonnut omiin jalkoihinsa, Helsinkiin. Varallisuus, työpaikat ja ihmiset valuvat etelään. Elätettäviä on siellä runsaasti. Silti Helsinki haluaa lisää sakkia ulkomailta, muka työvoiman vuoksi, mutta saa rupusakkia monessa polvessa. Täällä pohjoisessa paikat tyhjenevät, ihmiset joutuvat lähtemään pois. Omaisuuksien arvot romahtavat. Tämä on Suomen ryöstöä. Meillä pohjoisessa ja idässä olevilla on oikeus puolustaa ja puolustautua. Alueemme ovat aina olleet ryöstön kohteina. EU:n vuoksi omaisuutemnme, metsät, malmit, vedet,ovat "suojeltuja". Vihreät ja kommunistit ovat omineet omaisuutemme. Ne, jotka eivät täällä mitään omista, kuitenkin omivat päätösvallan. Tuskin he sallivat toimittavan toisinpäin. Heti on huuto, että Kehä III:n takana on vain riistoa.\nVastustan EU:ta ja erityisesti liittovaltiota näistä syistä. Suomen viranomaisten on hoidettava Suomen asioita Suomessa eikä leikitellä isompien asioiden hoitoa, kun todellista valtaa siihen ei kuitenklaan ole.\nArto Vihavainen 9.12.2017 19:33 Vastaus kommenttiin #10\n"Vastustan EU:ta ja erityisesti liittovaltiota näistä syistä. Suomen viranomaisten on hoidettava Suomen asioita Suomessa eikä leikitellä isompien asioiden hoitoa, kun todellista valtaa siihen ei kuitenklaan ole."\nSuomi ei voi jäädä Eurooppaan omaksi saarekkeekseen, omine omalaatuisine lakeineen, tapoineen ja systeemeineen, kun koko muu Eurooppa yhdentyy, organisoituu ja panee rivinsä suoriksi.\nSuomella on kaksi vaihtoehtoa.\nJoko Suomi yhdentyy muiden mukana ottamalla samalla osaa sääntöjen luomiseen muun Euroopan mukana, tai sitten Suomi Sveitsin, Norjan ja kohta myös Englannin lailla hyväksyy ja ratifioi muiden laatimat direktiivit.\nSuomen osalta näillä vaihtoehdoilla ei ole suurta eroa, mutta Englanti voisi kyllä halutessaan vaikuttaa sääntöjen luomiseen. On aika tyhmää jos näin iso valtio päättää pidättyä mukana olemisesta ja vaikuttamisesta ja tulevaisuudessa ottaa vain Brysselistä ohjeet, miten sen pitää lakinsa laatia.\nTällainen tämä maailma nyt on.\nEikä se muuksi muutu sillä että vänkää vastaan ja sanoo ettei tahdo.\nLoppujen lopuksi parempi on kuitenkin toimia niinkuin on järkevää,\nvaikka se vähän kismittäisikin.\nMatti Kyllönen 9.12.2017 20:21 Vastaus kommenttiin #12\nKuka sen järkevyyden tason määrittelee? Ne jotka itse eniten hyötyvät. Vastaan sanomisella on merkitystä. Ellei olisi, toisinajattelevia ei niin vihattaisi kuin nyt. Vääränlainen politiikka on tuomittava. Jos äänioikeutettu kansa nukkuu eikä äänestä, kansan käy huonosti. Älä kylvä pelkoa, taistele oikeuksien puolesta!\nMatti Kyllönen 9.12.2017 20:22 Vastaus kommenttiin #12\nArto Vihavainen 9.12.2017 21:09 Vastaus kommenttiin #17\n"Jos äänioikeutettu kansa nukkuu eikä äänestä, kansan käy huonosti."\nNukkuva kansa, tai muu kansa, voi äänestää hyvin tai huonosti.\nHuonosti äänestivät britit brexit- vaaleissa ja Amerikkalaiset Trump- vaaleissa.\nParemmin äänestivät ranskalaiset.\nEivät äänestäjät aina ole oikeassa,\nmutta niiden vaalien ehdoilla mennään,\ntai ainakin jotenkin kompuroidaan.\nSuomalaiset on osanneet äänestää vähän viisaammin kuin britit ja jenkit, vaikka eivät kaikki äänestäjät täällä meilläkään niin järin älykkäästi ole osanneet valita.\nMatti Kyllönen 9.12.2017 22:03 Vastaus kommenttiin #21\nKansa äänestää rehellisissä vaaleissa aina oikealla tavalla. Vaalituloksen perusteella muodostetaan hallitus, jonka tavoitteena nykykäsityksen mukaan on elää läpi vaalikauden. Jos hallitus nojaa eduskunnan enemmistöön, se pysyy pystyssä läpi vaalikauden, ellei kaadu sisäisiin riitoihin. Suomessa on tällä vaalikaudella menetelty hyvän demokratian vastaisesti, kun kaksi hallituspuoluetta kieltäytyi työskentelemästä toiseksi suurimman hallituspuoleen PS:n kanssa, kun puolueen puheenjohtaja vaihtui. Hallituksen piti erota, mutta se ei eronnutkaan, koska hajotettu PS jatkoi hallituksessa hallitusta muodostettaessa sovitulla ohjelmalla. Ohjelmaa oli luvannut osaltaan noudattaa myös laillisesti valittu, Jussi Halla-ahon johtama puolue, mutta se ei Sipilälle ja Orpolle sopinut, vaan nyt 5 ministeripaikkaa käyttää puolue, jolla on noin 1 prosenttiyksikön kannatus.\nSuomessa ja muuallakin unionin alueella noudatetaan epädemokraattista tapaa, että EU-laiset suvakkipuolueet ovat ottaneet tavaksi vastustaa laillisesti valittuja puolueita. He eivät anna kansalaisten vaaleissa ilmaisemalle tahdolle mitään arvoa. On outua, että kun EU harjoittaa kansan tahdon vastaista politiikkaa ja saa siitä arvostelua osakseen, se ei muuta tyyliään, vaan jääräpäisesti takoo päätään seinään ja rakentelee laissa määrittelemättömiä tuomioita toisin äänestäville.\nEU ei kestä kansanvaltaa. Siksi se kaatuu, kuten epäkansanvaltainen väkivalloin luoti Neuvostoliittokin.\nArto Vihavainen 9.12.2017 22:22 Vastaus kommenttiin #22\n"On outua, että kun EU harjoittaa kansan tahdon vastaista politiikkaa ja saa siitä arvostelua osakseen, se ei muuta tyyliään, vaan jääräpäisesti takoo päätään seinään ja rakentelee laissa määrittelemättömiä tuomioita toisin äänestäville."\nOn totta että hajonneen persupuolueen yhteenlaslettu kannatus ei oikeuttaisi enää kolmanteen osaan hallituspaikoista, nyt kun niiden yhteenlaskettu kannatus on vain pulet muiden hallituspuolueiden kannatuksesta.\nSinisten pitäisi näinollen luovuttaa kaksi tai kolme ministerinpaikkaa muille hallituspuolueille.\nHalla- ahon poppoolle ei ministerinsalkut kuulu, koska jo hyvissä ajoin oli selvää että hallitusyhteistyö ei voisi jatkua Halla-ahon johtaman puolueen kanssa.\nKun persut valitsivat Halla-ahon, he samalla valitsivat opposition. Siniset valitsivat toisin ja päättivät jatkaa hallituksessa hallitusohjelman toteuttamista.\nMitä siihen hallituksen paikkajakoon tulee, sitä ei kuitenkaan päätetä gallup- tulosten perusteella, vaan vaaleissa saatujen äänien perusteella.\nVaaleissa annettujen äänien perusteella perussuomalaiset käyttävät nyt koko puolueen puoluetukea ja siniset käyttävät nyt koko puolueen poliittista valtaa. Siniset saivat puolueen hajottua kaiken vallan, Halla-aholaiset saivat kaikki rahat. Toivottavasti osaavat käyttää rahojaan hyvin, sillä valtaa heillä ei ole eivätkä tule sitä saamaan, niin kauan kuin nykyinen puoluejohto on vallassa.\nPersut itse valitsivat näin, eikä asiasta ole syytä enempää valittaa.\nMatti Kyllönen 10.12.2017 10:23 Vastaus kommenttiin #24\nHallituksen ja eduskunnan valta nojautuu kansan viimeisimmässä vaalissa antamaan valtuutukseen. Hallituksen valta nojaa sen takana eduskunnassa olevaan voimaan. "Siniset" -nimiselle "puolueelle" ei eduskuntavaaleissa annettu yhtään ääntä. Tällä perusteella sillä ei ole eduskunnassa mitään valtaa. Viisi mnisteriä istuu tyhjän päällä. Hallitus olisi pitänyt hajottaa. Niin ei tehty. Sipilän hallitus elää "armovuosien" päällä. Viimeisimpään välikysymykseen PS ja Kristilliset eivät lähteneet. Hallitus jätettiin armosta pystyyn, koska vielä huonompi olisi luultavasti välivaalien myötä tullut.\nPuoluetuet määräytyvät viimeisimpien vaalien mukaan. Mielestäni puoluetuet pitäisi kokonaan poistaa.\nArto Vihavainen 10.12.2017 12:00 Vastaus kommenttiin #29\n"Puoluetuet määräytyvät viimeisimpien vaalien mukaan."\nEikös se ollut itse Soini joka sai aikaan tämän lain jonka mukaan tuet jaetaan puolueille ja loikkarit eivät vaikuta puoluetukeen.\nSoini tiesi että puolue tulee hajoamaan ja varautui loikkareiden varalta, mutta ei aavistanut että itse joutuu loikkariksi. Näin kävi Soinille.\n"Mielestäni puoluetuet pitäisi kokonaan poistaa."\nMielestäni puolueen muu sponsorointi pitäisi tehdä lainvastaiseksi.\nRaha on liian voimakas lobbausväline, varsinkin varattomille puolueille, joiden toiminta olisi täysin lahjoitusten varassa. Tällaiset puolueet olisivat käytännössä sponsoreidensa käsikassaroita.\nMatti Kyllönen 10.12.2017 12:50 Vastaus kommenttiin #24\n"Halla-ahon poppoolle ei ministerisalkut kuulu, koska jo hyvissä ajoin oli selvää että hallitusyhteistyö ei voisi jatkua Halla-ahon johtaman puolueen kanssa."\nPuheenjohtaja Jussi Halla-aho ilmoitti Sipilän ja Orpon kanssa käymässään "neuvottelussa" puolueen noudattavan hallitusohjelmaa. Ei kelvannut liittovaltio- ja kansojen sekoituspuolueille. Nämä kävelivät laillisen puolueen puoluekokouksen tahdon yli. Melkoisia "liittovaltiodemokraatteja". Heidän liittovaltiodemokraattisen tulkinnan mukaan perussuomalaiset "äänestivät väärin". Ollakseen hallituskelpoisia heidän tulisi pitää uusi puoluekokous ja valita heidän määräämänsä johtajat.\nNän kauas on Suomessa demokratiasta kuljettu liittovaltiomiesten johdolla.\nHeikki Aukee 10.12.2017 12:42 Vastaus kommenttiin #12\n"Suomi ei voi jäädä Eurooppaan omaksi saarekkeekseen, omine omalaatuisine lakeineen, tapoineen ja systeemeineen, kun koko muu Eurooppa yhdentyy, organisoituu ja panee rivinsä suoriksi."\nNäin on. Jos EU jäisi liittovaltion synnyttyä eloon, olisi EU:n osana Suomen asema suurin piirtein sama kuin liittovaltiossa olisi. Liittovaltio sanelisi Brysselin päätökset muille EU:n maille, niin kuin nyt tapahtuu esimerkiksi Norjan kohdalla on.\nMelkoinen sekasotku siitä Eurooppaan kyllä syntyisi, jos liittovaltiota alettaisiin rakentamaan. Pystyykö faktisesti liittovaltiota rakentelevat unionin jäsenmaat kaappaamaan koko unionin ja muuttamaan sen halutessaan liittovaltioksi? Heittämään loput ulos, niin kuin Schulz visioi.\nMatti Kyllönen 9.12.2017 19:30 Vastaus kommenttiin #9\nArto Vihavainen 10.12.2017 11:48 Vastaus kommenttiin #8\n"Minä en halua Moskovan enkä Brysselin johtamaan liittovaltioon."\nNäillä kahdella vaihtoehdolla on se ero että jos Moskova haluaa Suomen, se ei paljon sitä kysele haluaako Suomi, eikä sen tarvitsekaan kysellä, sillä se voi ottaa Suomen jos haluaa. Rysseli ei ole edes yhtä kiinnostunut Suomesta kuin Moskova, mutta jos se olisi, se tuskin käyttäisi siihen väkivaltaa, kuten Moskova.\nOlisiko Natosta apua Moskovaa vastaan?\nOlen aina pitänyt Naton halua puolustaa pieniä kaukaisia liittolaisiaan vahvalta ja agressiiviselta valloittajalta lähinnä uskoon perustuvana asiana, enkä ole pitänyt sitä läheskään todennäköisenä että näin tapahtuisi. Enemmän olen ollut sitä mieltä että ennen valloitusta suurvallat tekisivät jonkinlaisen diilin keskenään, kuten on ennenkin tapahtunut.\nNyt kun amerikkalaiset ovat valinneet presidentikseen henkilön joka on luvannut laittaa amerikkalaiset etusijalle, aina etusijalle, näen amerikkalaisten halun puolustaa Suomea tai Balttiaa epätodennäköisenä, hyvin epätodennäköisenä. Enemmän uskon että tämä nykyinen presidentti haluaa tehdä diilin ihalemansa Putinin kanssa, olen varma että haluaa tehdä diilin.\nNiinpä en luottaisi Natoon pennin vertaa, en ainakaan sellaiseen Natoon jonka puolustus nojaa Trumpin Amerikkaan.\nOlen pahoillani ja huolissani jos suomalaiset luottavat Trumppiin, joka ei aja suomalaisten vaan amerikkalaisten etuja. Suomi on amerikasta katsottuna kaukainen, pieni ja merkityksetön.\nOlisin siinä asiassa presidenttimme kanssa samaa mieltä että Nato pitäisi eurooppalaistaa, tai Euroopan puolustaminen pitäisi ottaa eurooppalaisiin käsiin muulla tavalla. Eurooppalaisella puolustusliitolla olisi enemmän motivaatiota puolustaa kaukaisimpiakin Euroopan kolkkia kuin Atlantisella puolustusliitolla. Eihän Suomi edes millään tavalla kuulu Atlantin piiriin, kuten vaikkapa Ruotsi.\nToki Eurooppakin voi tehdä Putinin kanssa diilin. Sen takia kannattaa Suomessa pitää omat vahvat puolustusvoimat, jotka vähentävät sekä Euroopan suurvaltojen että Putinin halukkuutta sellaisen diilin tekemiseen jonka seurauksena Suomi siirtyisi Putinin vaikutuspiiriin. Omilla puolustusvoimillahan ei voida tietenkään Moskovaa torjua, mutta kuten sanottu, se pienentää diilin mahdollisuutta.\nHeikki Aukee 10.12.2017 12:32 Vastaus kommenttiin #33\nOlettaen Suomen pysyvän liittovaltiosta ulkona ja olevan Naton jäsen, oletan Naton kyllä puolustavan Suomea. Suomesta käytäisiin siis sijaissotaa. Maata pommitettaisiin molemmista suunnista. Tämän perustelen sillä, että jos Naton puolustus ei pidä, Balttia on myös menetetty.\nTäytyy muistaa, että ei USA yksin Natossa päätä asioista. Liittovaltion osana nykyisin Naton jäsenmaina olevienkin turvallisuus tulisi kasvamaan. On ihan eri asia alkaa Venäjällä ryttyilemään 10-15 maasta koostuvan liittovaltion kanssa, minkä budjetti käydä sotaa on aivan eri luokkaa, kuin itsenäisiä maita vastaan. Myös liittovaltion sitoutuminen puolustaa itseään on suurempi, kuin itsenäisiä maita olisi.\nMatti Kyllönen 10.12.2017 13:04 Vastaus kommenttiin #33\nMitä on Naton "eurooppalaistaminen"? On itsensä pettämistä kuvitella eurooppalaisen yhteisarmeijan syntyvän. Jokaisella jäsenmaalla on oma armeija. Natossa ne toteuttavat yhteisesti sovittua puolustusta. Kaikkiin operaatioihin ei ole pakko lähteä. Käytyjen sotien kokemusten valossa en juuri usko Euroopan armeijojen tulevan Suomea maa-armeijoillaan puolustamaan. Suomen on puolustettava itse itseään. Mutta ilma-asetta Nato käyttää. Se meille on tarpeen. Suurin motiivi pulustaa Suomea on mielestäni USA:lla monestakin syystä. Tärkein niistä se, että Suomen armeijan aseistus ja erityisesti ilma-ase on USA:sta, maailman parasta laatua.\nSuurvaltojen kiinnostus Jäämeren alueeseen kasvaa. Se on Suomen etu. Venäjä ei anna Petsamoa takaisin eikä päästä meitä pohjoismantereen osakkaaksi. USA:ssa on tässä suhteessa turvamme.\nTrumpia on tarpeetonta haukkua. Hän on isänmaallinen mies. Liittovaltion velka vähenee, työllisyys ja kauppa kukoistavat. Trumpin johdolla luodaan uudenlainen maailmanjärjestys, jossa kansojen omat vastuut kasvavat ja maailman rikkaiden varoilla kuppaavat opetetaan tulemaan omalla työllään toimeen. Tällaista linjaa minä kannatan. Euroopan liittovaltiossa ahkerilta kansoilta kuten suomalaisilta kupattaisiin omaisuudet ja varat pois. En sitä hyväksy. Napanuora EU:hun on katkaistava. Ollaan kavereita niiden kanssa, joiden kanssa asioitaessa kumpikin osapuoli hyötyy.\nArto Vihavainen 10.12.2017 13:21 Vastaus kommenttiin #39\n"Trumpia on tarpeetonta haukkua. Hän on isänmaallinen mies."\nSe tarkoittaa sitä että Suomen tai suomalaisten etu ei ole Trumpille tärkeä.\nItseasiassa luulen että Trumpille on tärkeätä vain hänen oma etunsa ja hänen perheensä etu, tyttäret, pojat, miniät ja vävyt.\nNyt tämä mr. Trump on sitten saanut Amerikan valtion ja amerikkalaiset ajamaan hänen omia henkilökohtaisia etujaan.\nAmerikkalaisten kannatuksen hankkimiseksi Trump on tehnyt diilejä eri puolille, muun muassa meidän naapurimaamme hallitsijan Putinin kanssa Trumpilla on diili.\nKoskeeko Trumpin ja Putinin diili jotenkin myös Suomea, sen tulemme kenties näkemään tulevaisuudessa.\nPertti Väänänen 10.12.2017 01:00\nMaantiede huomioon ottaen olisi Suomen kuuluminen Euroopan Yhdysvaltoihin vieläkin luonnottomampaa kuin Venäjän federaatioon kuuluminen. Minä kannatan Suomen itsenäisyyttä. EU tulee pitää ainoastaan itsenäisten valtioiden vapaakauppa-alueena.\nArto Vihavainen 10.12.2017 01:11 Vastaus kommenttiin #26\n"Minä kannatan Suomen itsenäisyyttä. EU tulee pitää ainoastaan itsenäisten valtioiden vapaakauppa-alueena."\nMinä kannatan Eurooppaan tiiviimpää hallinnollista yhtenäisyyttä kuin pelkkä vapaa-kauppa alue.\nTällainen tiiviimpi yhtenäisyys olisi tarpeen Suomen kannalta, riippumatta siitä kuuluuko Suomi siihen federaatioon sisäjäsenenä tai ulkojäsenenä.\nItseasiassa sillä ei ole suurta merkitystä millä tavalla Suomi liittyy liittovaltioon, sillä ei ole oikeastaan mitään merkitystä.\nSillä on merkitystä salliiko Euroopan liittovaltio Suomen liukuvan Moskovan vaikutuspiiriin krimin tai Ukrainan itäosien tapaan.\nSuomen tulee tehdä päätökset siitä mihin se haluaa kuulua, Moskovaan tai Brysseliin, omista lähtökohdistaan käsin ja toimia sitten sillä tavalla mikä johtaa Suomen kannalta parhaaseen lopputulokseen.\n1. Minusta Euroopan pitää olla liittovaltion kaltainen kokonaisuus.\n2. Minusta Suomen pitää kuulua mieluimmin Brysselin kun Moskovan vaikutuspiiriin.\n3. Minusta paras keino pitää Suomi Brysselin vaikutuspiirissä on se että Suomi kuuluu Euroopan liittovaltioon.\nÄlkää nyt ihmeessä säikähtäkö.\nEn minä siitä asiasta päätä.\nEikä sitä kukaan tule minulta edes kysymään.\nHeikki Aukee 10.12.2017 12:57 Vastaus kommenttiin #27\n"Minä kannatan Eurooppaan tiiviimpää hallinnollista yhtenäisyyttä kuin pelkkä vapaa-kauppa alue."\nJa millainen se sinun tiiviimpi hallinnollinen yhtenäisyys on? Jos tarkoitat liittovaltiota ja kantasi lyöt lukkoon esittämilläsi perusteilla (Bryssel/Moskova) päätöksen teet, niin kapea on katsontakantasi. Nato on vaihtoehto. Liittovaltion osa vs. sen ulkopuolelle jääminen minusta riippuu ihan siitä, millaiseen liittovaltioon olisi liityttävä ja millainen olisi se ulkopuolella olemisen vaihtoehto suhteessa edelliseen.\nArto Vihavainen 10.12.2017 13:11 Vastaus kommenttiin #38\n"Ja millainen se sinun tiiviimpi hallinnollinen yhtenäisyys on?"\nSellainen tiiviimpi hallinnollinen yhtenäisyys olisi tarpeen jolla saataisiin nykyistä parempia tuloksia. Esimerkiksi siinä suhteessa pitäisi saada tuloksia että saataisiin valtiot noudattamaan budjettikuria. Suomi on myös yksi esimerkki maista jotka eivät ole sitä kuria pystyneet pitämään.\nMuita tärkeitä asioita on yhtenäinen esiintyminen EU:n ulkopuolisiin maihin nähden, jolloin Euroopan on omine arvoineen helpompi toimia muiden, erilaisen arvopohjan omaavien alueiden, kuten Putinin Venäjän tai Trumpin Amerikan, tai Erdoganin Turkin suhteen.\nPidän myös eurooppalaisen puolustusyhteistyön kehittämistä erittäin tärkeänä asiana, koska en pelkää mitään invaasioita Suomeen sieltä taholta.\nSuurempi yhtenäisyys on Euroopassa tarpeen mainitsemieni tavoitteiden saavuttamiseksi. Liittovaltio sinänsä ei tarvitse olla mikään tavoite, mutta liittovaltio voi olla yksi monista keinoista tarpeellisten tavoitteiden saavuttamiseksi.\nMatti Kyllönen 10.12.2017 10:25 Vastaus kommenttiin #26\nHyvä, Pertti. Olemme edelleen samoilla linjoilla kuten aikaisemminkin. Minä taisin ymmärtää bolshevismiin kohdistetun ivasi liian tosikkomaisesti. Pyydän anteeksi.\nLeo Mirala 9.12.2017 15:44\nKaunis ja liikuttava kirjoitus vanhoista hyvistä ajoista jolloin Suomi oli itsenäinen.\nSallittakoon toisenlainen mielipide:\nKatsokaamme asiaa Japanin, Kiinan ja Intian näkövinkkelistä: Aasian mantereen läntisessä Eurooppa-niemessä on viitisenkymmentä itsenäistä kylää (valtiota). Niillä on uljas menneisyys, länsimaisen sivistyksen ja tekniikan kehto. Kaikissa puhutaan eri kieliä, tunnustetaan erilaisia jumalia, kinataan kaikesta. Kylät ovat käyneet aina verisiä sotia keskenään, jopa kaksi maailmansotaa on "eurooppalainen sivistys" saanut aikaan.\nKaukaa katsottuna on helppo nähdä että nämä kylät "itsenäisinä" nopeasti taantuvat kivikaudelle. Ei mikään suurvalta kauaa rupea neuvottelemaan esim. kauppasopimuksista viidenkymmenen kylän kanssa erikseen, jokaisella on omat standardinsa ja tuotteensa. Metrin lisäksi on jalkoja, kyynäröitä ja tuumia.\nMinusta tuntuu selvältä, että Euroopan hyvä tulevaisuus on mahdollista vain voimakkaan liittovaltion avulla. Voimme silti historian tunneilla muistella uljasta itsenäistä historiaamme ja sotia.\nJuha-Pekka Kosonen 9.12.2017 16:28\nLiittovaltioajatus on kaunis, mutta vain ajatuksena.\nLiittovaltio saattaisi toimia pienimuotoisesti vaikkapa pohjoismaisena valtioliittona. Suht samanlaisia ihmisiä samanlaisissa luonto-olosuhteissa ja suurin osa puhuisi melkein samaa kieltäkin.\nSen sijaan Euroopan liittovaltio on käytännössä sula mahdottomuus.\nYhdysvalloissa on yksi yhteinen kieli ja angloamerikkalainen kulttuuri. Montako kieltä ja kulttuuria on Euroopassa? Jääkö meiltä liittovaltion myötä toinen "virallinen" kieli pois ja joudummeko opettelemaan porukalla saksaa tai ranskaa? Englannin kielellä ei lie enää sijaa eurooppalaisessa majatalossa.\nPelkään, että poliitikot lietsovat vääriä ratkaisuja tehdessään sisäisiä levottomuuksia, joiden rinnalla turvapaikanhakijoiden tulva on ongelmista vähäisin.\nSaattaisi jopa suomalainen maajussi intoutua osoittamaan mieltään ja käydä kippaamassa lantaa eduskunnan portaille.\nSitten Heikki Ritavuoren, ovat suomalaispoliitikot saaneet nauttia poliittisesta koskemattomuudesta, joka saattaa olla sekin historiaa, jos ratkaisut ovat liian kauaskantoisia.\nVoidaanko itsenäisyys myydä poliittisella päätöksellä vai olisiko lopullinen päätös sittenkin kansan?\nMatti Kyllönen 9.12.2017 16:42\nLiittovaltio vapaaehtoisesti toteutettuna ei mahdu minunkaan näkemyksiin. Britannian,Saksan ja Ranskan näkemykset ovat niin kaukana toisistaan. Sitten on Välimeren maiden ja reformoitujen maiden valtavan moninaiset vastakkaisuudet. Katolinen maailma on omansa. Kielelliset ja kulttuuriset erot. Historia, jota ei saa kansakuntien muistista kadotetuksi.\nEU:n suurin virhe koko EU:ssa pakkoyrittäminen. Virheestä toiseen edetään ja uskotaan, että kriisien kautta tämä menee. Ei mene. Yhä useammat kansat ovat saaneet tarpeekseen. EU on ollut kapitalistien ja sosialistien unelma. Saksan demarijohtaja sanoi sen avoimesti ilmoittaessaan että 2025 ollaan liittovaltiossa. Orpo pyöritteli asiaa tänään Ykkösaamussa, mutta hänessä ei ollut miestä sanomaan, että kokoomuksen tavoite on liittovaltio. Orpo on liittovaltiomies ja sitä taitaa olla kokoomuksen nykyjohtokin. Kansan syvät rivit eivät sitä tahdo, kuten eivät suomalaiset pitäneet Kalmarin unionistakaan. Jo nyt näyttää pahalta, että kuljetaan samaa latua. EU:sta päästään irti vain väkivallan kautta.\nArto Vihavainen 9.12.2017 22:38\n"Voidaanko itsenäisyys myydä poliittisella päätöksellä vai olisiko lopullinen päätös sittenkin kansan?"\nLopullinen päätös ei ole edes kansan. Vaikka kansa haluaisi toista, olosuhteet saattavat kuitenkin pakottaa erilaiseen ratkaisuun kuin mitä kansa olisi halunnut.\nEsimerkkinä brexit, missä kansan tahtoa on kyllä yritetty toteuttaa, mutta se vain ei ole realistinen vaihtoehto, niin että taitaa jäädä kansan tahto toteutumatta, toteutumatta ainakin niiden lupausten osalta mitä kansalle annettiin kun sitä usutettiin äänestämään brexitin puolesta.\nMatti Kyllönen 10.12.2017 10:29\nKansan vaaleissa antama tahto on laki. Turha selitellä Britannian kansanäänestystä muun kuin tuloksen perusteella. Liittovaltiolaiset tapaavat selittää heidän kannaltaan huonon tuloksen väittämällä kansan äänestäneen väärin. Se on raukkamaista. Unionistit vääristelevät ja valehtelevat ja äänestyttävän heille epäedullisen vaalituloksen uusiksi, heille mieluisaksi. He eivät ansaitse arvostusta saati kunnioitusta.\npetteri ritala 9.12.2017 20:03\nEikös aina noudateta hallitusohjelmaa, ainakaan tämä hallitus ei hyväksy liittovaltiokehitystä, ja tuskinpa seuraavakaan.\nArto Vihavainen 9.12.2017 20:13\n"Eikös aina noudateta hallitusohjelmaa, ainakaan tämä hallitus ei hyväksy liittovaltiokehitystä, ja tuskinpa seuraavakaan."\nJuu, se "liittovaltio" on sellainen paha sana, eli tabu, ei sellaista voi hallitusohjelmaan tai puolueohjelmaan kirjata.\nMutta se mitä on erilaisissa ohjelmissa ei ole sama asia kuin että mikä olisi parasta, tai mihin oikeasti tähdätään, vaikka käytettäisiinkin muita sanoja kuin tabu- sanoja.\nParempi olisi keksiä tälle välttämättömälle yhdentymiskehitykselle joku uusi ja arvovapaa ilmaus.\nMistähän se "liittovaltio" termi on sen pahan maineensa oikein saanut?\nMatti Kyllönen 9.12.2017 20:26\nMuista liittovaltioista. Esimerkiksi Neuvostoliiton. Se kaatui, niin kaatuu tämäkin.\nArto Vihavainen 9.12.2017 21:03 Vastaus kommenttiin #19\n"Muista liittovaltioista. Esimerkiksi Neuvostoliiton. Se kaatui, niin kaatuu tämäkin."\nKaikki liittovaltiot ja kaikki valtiot kaatuu aikanaan, koska ne eivät ole mikään pysyvä olotila tai realiteetti, kuten Eurooppa tai se että Suomi sijaitsee Euroopassa, vaikkakin sen ulkolaidalla.\nValtiot eivät ole mitään pysyviä asioita vaan tilapäisiä hallintoalueita ja hallintoalueiden kokoonpanoa voidaan ja pitää muutella olosuhteiden mukaan.\nLiittovaltiot eivät ole pysyviä ratkaisuja, mutta silti usein ihan hyviä ratkaisuja, kuten Sveitsin, Saksan ja Amerikan liittovaltiot.\nMyös monet muut Euroopan valtiot ovat liittovaltion luonteisia, kuten Englanti, Espanja, Italia ja Belgia. Jotkut liittovaltiot romahtavat, kuten Neuvostoliitto, Tsekkoslovakkia, tai Jugoslavia, mutta uusia syntyy tilalle tarpeiden mukaan.\nMatti Kyllönen 9.12.2017 22:10 Vastaus kommenttiin #20\nKansanvaltaisesti muodostetut liittovaltiot ovat eläneet niin kauan kuin ne ovat olleet kansan enemmistön tahdon mukaisia. EU ei ole syntynyt kansojen tahdosta, vaan ns. eliitin keksintönä. Maastrictin sopimuksen mukainen liittyminen on Suomen osalta enemmistön tahdon mukainen (57 pros.), mutta sellaista liittymää ei ole aikoihin enää ollut eikä kansaltamme ole kysytty mitä mieltä se nykyisestä menosta on. Galluppeja tehdään, mutta kysymyksin ja varsinkin tulkinnoin saadaan lähes millaisia tulkintoja hyvänsä. En niihin luota. Harjoitettu politiikka ratkaisee kantani. Se on unioniin ja rahaliittoon nähden kielteinen.\nHeikki Aukee 10.12.2017 13:08 Vastaus kommenttiin #20\nKyllä minusta sitä pitäisi miettiä millainen olisi Suomen asema liittovaltion sisällä. Ollaan pohjoisen perillä ja ääni ei kuuluisi senkään vertaa kuin nyt unionissa komission alaisuudessa. Jokainen maa puhuu eri kieltä ja rutina alkaisi jossain vaiheessa kuitenkin. Yksi sun toinen maa vaatisi itselleen "itsenäisyyttä" ja eri vapauksi liittovaltion osana, niin kuin Kataloniassa tapahtuu. Soppa sekin.\nJarmo Makkonen 9.12.2017 20:21\n"Eikös aina noudateta hallitusohjelmaa, ainakaan tämä hallitus ei hyväksy liittovaltiokehitystä"\nTähän mennessä ovat hyväksyneet kaikki integraatiota lisäävät toimenpiteet ja liittovaltiokehitys on jo pitkällä.\nMatti Kyllönen 9.12.2017 20:24\nNiinhän Sipilä vakuuttaa, mutta onko käytäntö vakuuttelujen mukaista. Kokoomus vie, kepu vikisee, sininen ei inahdakaan.\nKari Kilpiö 10.12.2017 10:25\nMutta mitäs mieltä ollaan Saksan demarien eli SPD:n Martin Schultzin populistisesta esityksestä: "Euroopan Yhdysvallat vuoteen 2025 mennessä. Vastustajat ulos EU:sta." - Myös EU:n malliopilas-Suomikinko? Huomaa myös kommentti 44 - lisätietoa brexitistä ja EU-maksuista ym..."mukavaa" pohdittavaa Seurasta jne...\nMitähän mieltä muut EU/EMU-maat ja Saksan pomo Angela Merkel ovat asiasta?\nMatti Kyllönen 10.12.2017 10:39\nSchults sanoi suoraan mikä on Saksan demarien tavoite. Se on liittovaltio pikaisella aikataululla vuoteen 2025 mennessä. Sosialistinen Euroopan liittovaltio=Neuvostoliitto. Suomessa en ole kenenkään unionistipoliitikon nähnyt tätä kommentoivan. Ei edes Orpo, joka eilen tv:ssä niin innokkaasti hehkutti "EU:n kehittämistä" ja "Suomen pysymistä EU:n ytimessä", siis Lipposen jalanjäljillä. Minulle kokoomuksen johto on jo yli 20 vuotta näyttäytynyt liittovaltiopuolueena - kuten se oli jo vanhasuomalaisella ajalla: sovussa Venäjän kanssa ja mukana tsaarin liittovaltiossa. Vanhasuomalaisista eronneet nuorsuomalaiset räjäyttivät pajatson ja lähtivät alkiolaisten kanssa ajamaan irrottautumista sortovaltiosta. Nykyiset alkiolaiset PS ja Kepun isänmaallinen enemmistö voivat sen tehä nytkin. Selkeästi irti liittovaltiohankkeista!\nKari Kilpiö 14.12.2017 11:23\nPresidenttiehdokkkailta pitäisi nyt kysyä vaalitenteissä, haluavatko he liittovaltioon vai ei? Ja siihen selvät perustelut jokaiselta.\nMielestäni pankkiunioni, tulonsiirtounioni ja talletusten ynnä muut yhteisvastuut ovat askeleitä EUROSTOLIITTOON.\nArkaan NATO-juttuunkin pitäisi saada selkeät kannanotot ja perustelut. Olisiko Suomen liittouduttava vai pysyttävä puolueettomana ja liittoutumattomana, kun sekä päättäjien että kansalaisten on niin vaikeaa ilmaista kantansa suoraan NATO-asiasta. Mitä on liittoutumattomuus ja puolueettomuus nykyään? Entä tuleeko toista kierrosta?\nSaadaanko toinen kierros?\nMatti Kyllönen 18.12.2017 19:49\nKyllä saadaan. Niinistö ja Huhtasaari toisella kierroksella. Se on arvioni.\nLeo Mirala 18.12.2017 20:09\nEihän se EU ole hääppönen, mutta moniko haluaisi liittyä Euraasian Unioniin?\nParempi hyvän miehen huorana kuin pahan vaimona!\nEU:n jäsenvaltiot pitäisi pilkkoa pienemmiksi?


Kuukauden kirja - Possun omat sivut - Vuodatus.net\nJotain uuutta blogiin näin tammikuun aluksi :) Luen paljon kirjoja, aiemmin luin enemmänkin -mutta blogissani en ole kovin montaa kirjaa ottanut esille. Satunnaisia osumia löytyy klik, klik ja klik , tosin kahta viimeistä voi luonnehtia katselukirjoiksi.\nKuukauden kirja siis... minulle mieleistä luettavaa/ muita poimintoja n. kerran kuussa varsågod\nJoululahjaksi sain oikein paksun kirjan, mutta en aloita sillä, vaan eräällä kirpputorilta löytyneellä kirjalla:\nKansihan se tässä oli mikä huomion kiinnitti ;) (Askarteluun ajattelin, mutta olikin vielä parempi löytö kirjahyllyyn!) Kerttu Wanne: Ilman naamioita, vuodelta 1943 2. painos. Kirja sisältää osuvia aforismeja mm. taiteesta, neroudesta, elämästä, ihmisistä jne. Tässä pari maistiaista:\n"Sattuvat lauseet miellyttävät kaikkia. Niiden kärki soveltuu lähimmäisiimme, niiden imartelu itseemme"\n"Taiteen ja harrastelun ero on sama kuin suuren kärsimyksen ja pienen nautinnon"\n"Taito oikein harjoitella on taiteessa paljon harvinaisempi kuin osaaminen"\n"Ei riitä, että nero syntyy,jonkun täytyy myös näyttää sormellaan häntä"\n"Nahjus ei pysty ystävyyteen"\nHarrastaako joku teistä aforismeja?\nLähettänyt: millam - 2.1.2008 klo 20.45


Äänentoistojärjestelmä: Alkuperäinen CD soitin /radio\nJouluhinta sitikalle. Ei muuta vikaa kun taka akseli poikki . Sähkölaitteet kaikki kunnossa. Myyn kun ei ollu autoo missä vetokoukkua niin en saanut haettua käytettyä perää hajottamolta ja ei tämä korjuu sujukkaan yksin kun jalat on halvaantunu. Avaimia jo tehty tuon rahan edestä ...edellinen omistaja ja paljon muuta. Näppärä ajaa kun on kyynärtuet etupenkeissä ja kohtuu sähäkkä 1.8 i koneella. Ehjällä picassolla hinta.1000-1500€ ja nyt on myynnissä 2 samanlaista hp. 140€ ja 300€ varaosaautoja täällä.1000€ tienaat perän vaihdolla.Hihna vaihdettu 6-7000km sitten. Moottori toimii hyvin ja ajaakkiin voi varovasti . Varustelista voi heittää mutta kyllä löytyy tarpeeksi. Myös vaihto johonkin...Ehdotuksia tulemaan\nCitroen Xsara Picasso 1.7, '01, 279 tkm\nCitroen Xsara Picasso 1.7, '01, 263 tkm\nCitroen Xsara Picasso 1.7, '02, 304 tkm\nCitroen Xsara Picasso 1.7, '01, 268 tkm\nCitroen Xsara Picasso 1.7, '02, 147 tkm\nCitroen Xsara Picasso 1.7, '01, 172 tkm\nNettiauto ID 9326674


Kvamoklit - Naisten aikakauslehti\n20-06-2018 Koti ja harrastus\nKvamoklit - hämmästyttävä yhden vuoden liana, joka antoi meille Etelä-Amerikan. Kasvin kukat voivat olla kaikkein erilaisimpia, ja se on yllättävää, sillä kukkiessaan kukinta värit muuttuvat. Heidän erikoisuutensa vuoksi ne kukkivat aikaisin aamulla ja myöhään illalla quamoclite kutsuttiin "Morning Lights". Tämä kaunis ja pitkä ruohoinen viiniköynnös koristaa mitä tahansa kesämökkiä, huvimajaa, verannaa, kukkapenkkiä ja aidat.\nMiten kasvaa kvamoklit siemenistä?\nYleensä puutarhurit käyttävät cirrus-maisemaa maiseman suunnitteluun, jota muuten kutsutaan sypressiliana. Kasvi kasvatetaan yleensä siemenestä. Tässä menetelmässä saadaan ituja kasvihuoneolosuhteissa. On suositeltavaa istuttaa kamokoklit-siemeniä turvesäiliöissä varhaisessa kylmässä keväällä. Ennen istutusta älä unohda siemeniä lämpimään veteen päiväksi. Jos et ole löytänyt turvesäiliöitä, voit käyttää tavallista kukka-alustaa. Tätä varten kaada se laatikoihin ja istuta siemenet tavalliseen tapaan. Muista vedellä maaperä ja aseta säiliö kamokolitin siemeniin huoneeseen, jossa lämpötila on vähintään 18 astetta.\nKuvaukset tulee ilmoittaa kahden viikon kuluessa. Kun ensimmäiset lehdet ovat näkyvissä, on tarpeen järjestää ne erikseen erikoiskuppeihin. Avoimessa maassa (pysyvässä paikassa) kamamoklit peräisin toukokuussa istutetuista siemenistä. Ei ole suositeltavaa ravistaa maata juurista.\nKasvata kvamoklita siemenistä on kiinnitettävä erityistä huomiota alustaan. Ihanteellinen karjanpoistoon on löysä ja hiekkainen maaperä sekä maa, jossa on paljon humusa. Ennen istutusta on suositeltavaa toimittaa maaperää orgaanisilla lannoitteilla.\nEt voi myös siemeniä istuttaa ruukuihin ja istuttaa välittömästi avoimeen maaperään (niin että sypressi viiniköynnöksen juuret paremmin). Tätä ei kuitenkaan pitäisi tehdä ennen toukokuuta. Siemenet istutetaan toisistaan riittävän suurella etäisyydellä - tämä on tarpeen laitoksen säilyttämiseksi lämpötilaeron ja pakkasen aikana, koska on suositeltavaa peittää synteettinen materiaali. Jos mahdollista, rakenna kasvihuone.\nKvamoklit: lasku ja hoidon ominaisuudet\nOn parasta valita istuttaa ituja riittävän valaistu ja avoin alue. Hyvää kasvua edesauttaa myös oikea maaperä, harkitse tätä istutettaessa.\nCypress liana tarvitsee säännöllistä kastelua - optimaalinen määrä on 1 kerta 3 päivässä. Yksi tehdas voi kestää jopa 1 litra vettä. Lämmössä ja kuivuudessa sinun pitäisi lisätä kastelun määrää, mutta älä liioittele sitä, muuten kamokolit voi kuolla.\nPintakäsittelyssä on parempi valita monimutkaiset mineraalilannoitteet. Tee heistä tarve toukokuusta elokuuhun 1 kerran viikossa.\nKoska kasvi kasvaa melko nopeasti (1 kausi, kamokolitin pituus voi olla 2 m), on tarpeen sitoa uusia versoja. Voit luoda upeita ja reheviä sävellyksiä ohjaamalla prosessit eri suuntiin.\nSuurin ongelma, kun kvamoklita kasvaa, on hämähäkki, joka usein estää viiniköynnöksen kehittymisen normaalisti. Kasvin vaikuttavan koon takia tuholaisten torjunta on melko vaikeaa, mutta se on mahdollista. Erityisissä kukkakaupoissa on helppo löytää erityinen myrkky ja käsitellä huolellisesti kaikki lehdet siihen. Infektioiden ennaltaehkäisevänä toimenpiteenä on suositeltavaa suihkuttaa kamoklitsia kylmällä vedellä.\nJos teet sen liialliseksi, neulalehdet alkavat käpertyä. Tämän ongelman ratkaiseminen on yksinkertaista - lopeta täydennysten tekeminen muutaman viikon kuluttua. Jos sypressiviinien lehdet muuttuvat keltaisiksi ja putoavat alas, tämä viittaa raudan puutteeseen. Voit ratkaista puutteen ongelman lannoitteiden ja ruosteisten raudanpalojen avulla, jotka on haudattu quamoclit-juuren alle.\nKvamoklit - puhdistettu liana, joka pystyy muuttamaan minkä tahansa puutarhakaupungin. Kasvien kasvattaminen siemenestä ja hoidosta on varsin yksinkertaista, tärkeintä on noudattaa perussääntöjä. Erityisen upea kamokoklit näyttää yhdessä makeiden herneiden ja kuusamaisten kanssa. Näistä kasveista voit luoda todellisen kukkapaneelin ja nauttia siitä koko kesän.\nEdellinenMakkarat, joissa on pehmeää hiivaa ja hiivavapaa taikina\nSeuraavanaMiten poistaa nenän tukkoisuus\n40 päivää nopeasti vedellä\nMitä juoda valkoisella vermutilla ja punaisella\nMiten ommella tulppaani hame\nKuinka palata kauris


Kesäpuuhia – PUIKKOMAISTERI\nKirjoittanut Puikkomaisteri on kesäkuu 10, 2014\nMikset matkustaisi lomallasi ihailemaan aitoja muhulaissukkia Muhun saarelle?\nMinun kotonani koulun kesäloma alkoi siivouksella. Silloin inventoitiin vaatekaappi ja siirrettiin liian pienet vaatteet matonkuteisiin, isompien sisarusten ja sen yhden tyttöserkun vaatteet tietysti siirtyivät (huokaus) minulle. Siivouksen jälkeen alkoi vimmattu matonkuteiden leikkaaminen. Kaikki nepparit, napit, vetoketjut ja hakaset ratkottiin tietysti uusiokäyttöön. Arvaatte varmaan, että hieman vierastan kaupoista saatavaa tehdastekoista ”matonkudetta”, enkä tiedä parempaa mattoa kuin tiukka käsin tehty räsymatto. Varsinkin, jos sen kuteista vielä tunnistaa oman kuluneen kesämekkonsa.\nSiksi ilahduin lukiessani Forssalaisten työpajasta, jossa pyritään luomaan tekstiilinkierrätykselle mallia. TexVex toimii nyt Forssassa ja Loimaalla, toivotaan mallin leviävän tänne pääkaupunkiseudullekin.\nOletko lähdössä kesällä autoretkelle Ruotsiin tai Tanskaan? Laholmissa on kiinnostava käsityönäyttely, joka on auki 9-28.6. Esillä on kolmessa näyttelyssä saamelaista käsityötä ja Hallannin neulontaperinnettä. Seminaarissa 27.6. käsitellään muun muassa neulehistoriaa Euroopasta Ruotsiin ja annetaan työnnäytteitä.\nUmeåssa puolestaan on kulttuuripääkaupunkitapahtuma Next level craft -näyttely, jonka teemana on ”Fantasian ja todellisuuden välissä”. Näyttelyssä esitellään monia mielenkiintoisia nuoria tekijöitä: käsityöläisiä, muusikkoja, tanssijoita…\nEllet ehtinyt nähdä Design-museossa Helsingissä uutta pohjoismaista korutaidetta esittelevää näyttelyä ja satut olemaan Göteborgin suunnalla, käy tutustumassa näyttelyyn Röhsskassa. Museossa on myös hieno tekstiilikokoelma, joka sisältää muun muassa Bohusin neuleita.\nVai suuntaatko Berliiniin? Silloin kannattaa ehdottomasti mennä Berliinin tekstiilitaiteen museoon.\nKotimaassa kohteena on tietysti Suomen Käsityömuseo Jyväskylässä, kesän päänäyttely on Juhani Järvisen ”Muunnelmia”.\nLomalaisen kannattaa kuitenkin suunnata ensimmäiseksi ensi viikonloppuna Jyväskylään, Toivolan pihassa neulojien kesätapaaminen.\nSaarenmaa on upea lomapaikka, jossa on lukuisia mahdollisuuksia upeiden käsitöiden ihailuun! Sinne pääsee kätevästi vaikka polkupyörällä, mutta julkiset yhteydetkin ovat hyvät.\nEdellinen artikkeli Puupuuhia\nSeuraava artikkeli 7 yötä lomaan


§ 805 Toimitilan vuokraaminen yksityishenkilölle osoitteesta Tehdaskartanonkatu 28\nTampereen kaupunki ja kuvataiteilijana toimiva yksityishenkilö on neuvotellut toimitilan vuokraamisesta Hiedanrannan Paja -nimisestä rakennuksesta osoitteessa Tehdaskartanonkatu 28. Hiedanrannan kehitysohjelma katsoo, että tuleva harjoitettava toiminta sopisi täydentämään alueella ja rakennuksessa jo tapahtuvaa toimintaa.\nRakennukseen on tehty kohtuullisia huonejakomuutoksia, jotka mahdollistavat uuden tilavuokrauksen. Vuokrattava tila sijoittuu Paja-rakennuksen 2. kerrokseen ja on kooltaan noin 11,5 m2:n suuruinen. Tilan tulevaksi käyttötarkoitukseksi on sovittu työtila kuvataiteen harjoittamista varten. Vuokra-aika ja samalla huoneiston hallinta alkaisi 1.1.2020 ollen voimassa toistaiseksi kolmen kuukauden molemmin puolisin irtisanomisajoin. Vuokran määrä on 97,75 euroa kuukaudessa, johon ei lisätä arvonlisäveroa. Vuokra sidotaan elinkustannusindeksiin. Tarkemmat ehdot määritellään vuokrasopimuksessa.\nTampereen kaupunki vuokraa yksityishenkilölle noin 11,5 m2:n suuruisen toimitilan osoitteesta Tehdaskartanonkatu 28 työtilaksi kuvataidekäyttöön. Tilaa ei saa käyttää muuhun tarkoitukseen ilman erikseen sopimista vuokranantajan kanssa etukäteen.\nVuokra-aika alkaa 1.1.2020 ollen voimassa toistaiseksi kolmen kuukauden molemmin puolisin irtisanomisajoin. Vuokra on kuukaudessa 97,75 euroa (alv 0%). Vuokralainen toimittaa kolmea kuukautta vastaavan suuruisen vakuuden. Sähköstä veloitetaan 15,00 euroa/kk (alv 0%), joka tasauslaskutetaan kolmen kuukauden välein. Tarkemmat sopimusehdot määritellään vuokrasopimuksessa.


HEVOSURVALLISUUSNEUVONTA TBI-POTILAALTA - HEVOSET - 2020\nViimeinen kirjoittamasi artikkeli oli kevyttä ja hauskaa. Puhuin siitä, kuinka jotkut meistä ovat umpikujaisia ikuisesti ja että niiden, jotka elävät yhdessä ja rakastavat meitä, pitäisi vain hyväksyä se.\nTunnen tänään olevan tarpeen kirjoittaa jostain hieman vakavammasta. Kuten jotkut teistä tietävät, sain traumaattisen aivovamman hevosen kanssa tapahtuvassa ei-ratsastus-onnettomuudessa tämän vuoden 13. maaliskuuta. Minulla on kehittynyt post-concussive-oireyhtymä, joka on jättänyt minulle pitkän paranemisen ja vaikuttanut paitsi elämääni, myös perheeni jäsenten elämään ja liiketoimintaamme.\nEn olisi koskaan uskonut, että kaikkia näitä kuukausia myöhemmin tarvitsin vielä kävelijää kävelläkseni ja kärsivän kroonisesta väsymyksestä, päänsärkystä ja huimauksesta.\nSe tapahtui minulle ja se voi tapahtua sinulle\nMe aina ajattelemme: "Voi, ettei minua koskaan tapahdu." No, tosiasia on, että se voi tapahtua minulle ja se tapahtui. Sama koskee sinua.\nOlen rikkonut nuoria hevosia ratsastusta varten, tehnyt tapahtumia, tehnyt kouluratsastusta, polkuajoa, olin jopa alkanut oppia holvattamaan viime vuonna - kaikkien niiden tyhmien asioiden joukossa, joita tein hevosilla lapsena takaisin, kun olin peloton ja ajattelin, ettei kukaan katsoi.\nTämä on ensimmäinen kerta, kun olen loukkaantunut. Minulla on ollut murtuneita luita ja sellaisia vuosien varrella, mutta en koskaan ole yhtä elämää muuttavaa kuin TBI. Minulla on ollut jopa muita aivotärähdyksiä aiemmin ratsastusurani aikana, enkä ole koskaan ottanut niitä vakavasti, koska minulla oli onni, ettei minulla ollut pari päivää päänsärkyn lisäksi mitään haittoja.\nTai niin ajattelin. Tällä kertaa se oli viides aivotärähdykseni. En ollut koskaan kuullut, että aivotärähdykset rakentuvat toisiinsa, ja joka kerta kun sinulla on sellainen, se tekee paranemisesta seuraavasta paljon pahempaa.\nOlisiko tietävä, että se olisi pitänyt minut poissa satulasta tai latoista kaikkien näiden vuosien ajan? Ei tietenkään! Jos olisin kuitenkin tiennyt, olen ehkä ottanut heidät tosissaan ja levännyt ja noudattanut ohjeita onnettomuuden jälkeen. Se voi tehdä todellisen eron toipumisessa ja palautumisessa kokonaan.\n13. maaliskuuta sattuneen onnettomuuteni jälkeen yritin ajaa kokenut päänsärkyä, huimausta ja pahoinvointia. Juuri hevonen tytöt tekevät oikein? Ime se korppu! Jos olisin tiennyt, että ollessani tilanteessa, jossa minulla on ollut pään vammat ennen lepoa toisen aivotärähdyksen jälkeen, oli vielä tärkeämpää, olisin ehkä kuunnellut. Todennäköisesti ei, mutta ehkä!\nEn ollut koskaan edes kuullut poskukoosisesta oireyhtymästä, ennen kuin he kertoivat minulle, että minulla on se, ja siksi en parantunut vielä. Joidenkin tyyppisissä tilanteissa olevien ihmisten normalisoituminen voi kestää kuukausia tai jopa vuoden. Joillakin on pysyviä oireita, jotka eivät koskaan katoa. Rukoilen joka päivä, että ei tule minusta. Olen parantunut, se on juuri muuttunut elämässä ja minulla on vielä pitkä tie kuljettavanaan.\nSe tapahtui minulle ja se voi tapahtua yhtä helposti kaikille muille, jotka päivittäin ratsastavat tai ovat vuorovaikutuksessa hevosten kanssa.\nEi ole väliä kuinka turvallisia olemme, he ovat edelleen eläimiä\nTiedän, että todennäköisesti näyttää siltä, että sanon hieman itsestään selvyyden, mutta se on sanottava. Rakastan hevosiani kuin perhe. Opetustunteja melkein 20 vuoden ajan, olen viettänyt tunteja omistamieni hevosten kanssa. Rakastan niitä ehdottomasti.\nOn erittäin helppoa unohtaa, että he ovat edelleen valtavia eläimiä ja heidän vaistonsa itsensä säilyttämiseen on ennen kaikkea muuta. On helppo unohtaa, että jopa vanhin, tyynein hevonen voi piiskata ja reagoida väärin väärään aikaan.\nKuten sain selville, tarvitaan vain pieni pieni pala palapelin mennä pieleen ja se voi tarkoittaa, että joku loukkaantuu vakavasti.\nMe kaikki, jotka työskentelemme hevosten kanssa tai ajamme hevosia, tiedämme tämän. Se sanoo sen jokaisessa hevoskirjassa ja kuulit sen aloittelijakursseissa. Asia on, kun olemme hevosten ympärillä päivä päivältä, me tunnemme heidät niin hyvin - heidän persoonallisuutensa ja tottumuksensa, tykkään ja inhoamansa, että työnnämme tämän vaaratekijän mieleemme takaosaan.\nOlemme kaikki syyllisiä siihen. Kun työskentelet hyvän hevosen kanssa ja kommunikoit hyvin, se on kuin olet samalla aallonpituudella ja puhut samaa kieltä. Ajatus siitä, että he saattavat reagoida johonkin ja satuttaa sinua, on kaikkein mielemme mielestä.\nMeidän on muistettava, että riippumatta siitä, kuinka paljon rakastamme heitä ja ajattelemme, että tiedämme heidän reaktionsa jokaiseen pieneen asiaan, mikään hevonen tai muut eläimet (tässä asiassa) ei ole koskaan sataprosenttisesti ennustettavissa, ja meidän on muistettava se.\nMinulla oli niin, kun olin lapsi, että hevoset ovat niin kauniita ja että he sitoutuvat sinuun ja kun he tekevät, he eivät koskaan satuta sinua. Tämä on kauimpana asia totuudesta.\nVoit sitoutua hevosiin, varmasti. Asia on se, että mikään, mitä emme voi koskaan tehdä, on estää heidän itsensä säilyttämistarpeensa ja heidän lentovaistonsa.\nTätä fantasiaa eivät elää vain lapset. Olen nähnyt kasvaneita naisia, jotka hyppivät juoksuhevosen edessä tai asettavat itsensä muihin vaarallisiin tilanteisiin. Kun sanot heille jotain siitä, saat jonkin version "Voi, hän ei koskaan satuta minua!" Mikä ehkä, jos hevoset kykenisivät ajattelemaan näin, he sanovat, mutta he eivät!\nKun hevoset pelkäävät, he vain ajattelevat päästävänsä niin nopeasti kuin mahdollista huolehtimatta siitä, mikä saattaa olla heidän pakoonsa. Se on jotain hevosista, joka ei koskaan muutu, ja jotta me kaikki olisimme turvallisia, meidän on pidettävä tätä mielemme kärjessä.\n"Ratsastan vain hyvin koulutettuja hevosia"\nSe on toinen, jonka kuulet usein. Toinen lausunto, johon vastaan, sillä ei ole väliä! Ei ole väliä kuinka hyvin koulutettuja he ovat. Instinkit ovat äiti-luonnon tapa pitää eläimet turvassa luonnossa; ne ovat luontaisia vastauksia. Jopa parhaiten koulutetut hevoset voivat silti reagoida väärin väärään aikaan.\nSuurimman osan ajasta, kun onnettomuuksia tapahtuu, on kaikki mitä se oli, hevonen tai ratsastaja tai ohjaaja reagoi väärällä tavalla väärään aikaan, mikä johti siihen, että tapahtui jotain huonoa.\nOlen viettänyt elämäni hevosten kanssa ja uskon koko sydämestäni, että maailmassa ei ole monia todella vihamielisiä ja keskittyviä hevosia. Niitä, joita tulkitsemme tällä tavalla paljon aikaa, ei vain hoidettu hyvin. Ehkä he kokivat jonkinlaisen trauman. Voin ajatella vain kourallista hevosta kaikista tavanneista (se on paljon), jotka sanoisin olevan karkaistuja.\nSillä ei kuitenkaan ole väliä, koska suurimmaksi osaksi meistä ei satuta, koska hevonen oli paha tai paha. Ei niin, että sitä ei koskaan tapahdu, mutta se on useammin hevosen reagoinut kuin hevosen (vaistoilla varustetun eläimen) odotetaan reagoivan, emmekä me ollut valmistautuneet siihen.\nKun ylläpitin TBI-tautiani, sillatin oppitunnin poniä, jonka tiesin olevan herkkä hänen yhden korvansa suhteen. Sillatin häntä tavalliseen tapaan ja hän reagoi epätavallisella, arvaamattomalla tavalla, ja näin päädyin ER: iin ja kamppailen edelleen kaikki nämä kuukaudet myöhemmin.\nHän ei yrittänyt satuttaa minua tai olla ilkeä. Hänelle ei pidä siitä, että korva kosketti, jostain syystä sinä päivänä se, kuinka tein, ei ollut hänen mielestään, joten hän reagoi ja sain loukkaantumisen. Se kaikki oli onnettomuutta.\nOnnettomuuksia tapahtuu hevosten ympärillä\nVaikuttaa outolta, että joku, joka opettaa lapsia ja kesäleiriä elantonsa puolesta, kirjoittaa jotain saadakseen hevoset näyttämään siltä, että heillä on potentiaalia olla niin vaarallisia.\nTotuus on, että he varmasti tekevät, eikä sitä voida kieltää. Kun kohtelemme heitä kuten koiria tai teemme asioita huolimattomasti kiinnittämättä huomiota, asetamme itsellemme suuremman riskin kuin olimme jo tehneet, kun päätimme valitsemamme urheilulajiin kuuluvan tuhannen punnan eläimen, jolla on omat aivot.\nTee turvallisuustietoisuus ensisijaiseksi tavoitteeksi\nNavettaturvallisuuden ei tulisi olla nopea muutama lause, joka rasvataan ratsastustunnin tai kesäleirin alussa. Meidän ei tarvitse opettaa pelkästään kuinka olla turvallinen, vaan miksi on niin tärkeää olla varovainen.\nMeidän on opetettava hevosen luonne. Hevonen, jonka vaisto on paeta jostakin, jonka se pitää vaarana. He reagoivat ensin riippumatta siitä, mitä turvallisuudemme vuoksi on huomioitu.\nVoimme opettaa hevosia kunnioittamaan ja kouluttamaan heitä kuuntelemaan vihjeitämme. Yksi asia, jota emme voi opettaa heille, on varoa turvallisuuttamme. Se on meidän tehtävämme.\nKäytä kypärää, ota kaikki mahdolliset turvatoimenpiteet ja opeta lapsillesi, että jaat hevosesi, turvallisuuskäytännön merkityksellä ja tietoisuudella näiden eläinten koosta ja vaistoista, joita rakastamme niin paljon.\nTunnisteet: Kissat jyrsijät Hevoset\nMitä ovat Toygers? Kotimaiset tiikeri-kissat kotieläiminä\nMyrskyvalmistelut hevosten omistajille\nKuinka liittyä Puppy Mills -taisteluun\n10 loogista syytä, miksi kissat ovat söpöjä (kuvilla)\nKoiran lentokoneet: syyt, oireet ja hoito\nTerveet jäämät koirasi rakastaa\nKaikki koiran oksennuksesta: Miksi koirani heittää?\nMerkkejä kissallasi voi olla silmäongelmia\nCopyright 2020 https://animalartists.net Hevosurvallisuusneuvonta TBI-potilaalta


43. luku: Järven rannalla\nLähettänyt Kaisa päiväys: huhtikuuta 10, 2014\nRuthin juhlia seuranneet alkukesän päivät etenivät arkisina. Stuart oppi avaamaan rantatielle vievän portin haan, ja Duncan joutui tekemään siihen salvan, ettei poika juoksisi suoraan järveen. Ystävä-pentu suljettiin vahingossa kellariin, kun se oli uteliaana seurannut rouva Wallacea. Ruth luki ankarasti viimeisiin kokeisiinsa, ja Betty kirjoitti niin paljon kuin suinkin kykeni.\nEräänä iltana Betty istui tutussa verannan korituolissa, jonka oli havainnut selälleen kaikista ystävällisimmäksi. Hän oli kirjoittanut siinä loppuun tarinansa ja hieroi nyt kivistävää rannettaan. Tuntui ylitsepääsemättömän rasittavalta ajatella tekstin läpikäyntiä ja korjaamista saati sen puhtaaksikirjoitusta.\nHän nojasi päätään tuolin selkänojaan ja hymyili vähän Stuartille, joka juoksi Ystävän edellä pitkin pihaa heilutellen Ruthin vanhaa vyötä kädessään. Ruth itse istui puutarhapöydän ääressä sormet korvissa ja luki. Tutkintoon oli enää pari viikkoa.\nPitkä ei ollut myöskään lapsen odotettuun syntymään. Betty sulki silmänsä. Hän tunsi itsensä toivottoman kömpelöksi, väsyneeksi, ikäväksi ja rumaksi. Niin sanoinkuvaamattoman kiitollinen kuin hän toisaalta olikin siitä, että he kaikki olivat kotona ja turvassa, elämä tuntui synkältä.\nMitä hän olikaan Marylle saarnannut kateudesta? Betty ei ollut hiiskahtanut Duncanille mitään siitä, että oli nähnyt tämän ihailevan Alicea. Mitä hän olisi voinut sanoa? Duncaninhan olisi pitänyt olla sokea, jottei hän…\nSamassa ovi avautui ja Duncan tuli ulos. Hän näytti väsyneeltä ja huokasi vähän istuessaan toiseen tuoliin.\n-Kävin tilit läpi, Duncan sanoi hiljaa.\nBetty tiesi, että hänen olisi pitänyt sanoa jotakin, mutta hän ei voinut. Viheliäinen raha! Aivan kuin koko elämä olisi pyörinyt sen ympärillä — niin kuin pyörikin. Hän vilkaisi vihkoa sylissään. Ei ollut monta vuotta siitä, kun hän oli kirjoittanut vain ja ainoastaan omasta luomisen halustaan, haaveenaan vain nimensä saaminen lehden sivuille tai kirjan kanteen. Ja nyt hän kirjoitti vain ja ainoastaan pystyäkseen ruokkimaan ja pukemaan perheensä.\n-Ei hyvältä vaikuta, Duncan jatkoi ja hieroi nenänpieliään. Hänen päätään alkoi nykyään särkeä paperitöiden jälkeen. -Peruutin kaksi tilausta, joita ei ollut vielä toimitettu.\nTavallisesti Betty olisi viimeistään nyt noussut, mennyt hieromaan Duncanin hartioita ja puhellut lohduttavasti. Mutta hän oli niin väsynyt ja niin onneton, että tuijotti ylös koivunlatvoihin ja yritti vain olla itkemättä.\n-Olen yrittänyt miettiä jotakin lisätuloa kaupan oheen, Duncan jatkoi, aivan kuin Bettyn vaikeneminen ei olisi lainkaan kummastuttanut häntä. -Se vain vaatisi lisää työvoimaa.\n-Pyydä Alicea! Sanat lipsahtivat kuuluviin ennen kuin Betty ehti edes ajatella mitä sanoi. -Hän houkuttelisi koko kaupungin miehet ostoksille. Ja hänellä on rahaa! Ehkä sinun olisi pitänyt olla vähän järkevämpi ja ottaa rikas vaimo! Vielähän sinä ehdit vaihtaa!\nJos Betty olisi lyönyt Duncania, tämä ei olisi voinut näyttää järkyttyneemmältä.\n-Hyvä ystävä, mitä ihmettä…\n”Hyvä ystävä”! Nytkö hän oli Duncanille vain ”hyvä ystävä”! Betty ei saanut kyyneliään enää pidätellyksi.\nHän kuuli korituolin narahtavan. Sitten askeleet rahisivat hiekkakäytävällä ja Duncan ja Ruth vaihtoivat muutaman sanan. Lopulta Duncan oli taas verannalla ja tarttui häntä käsipuolesta.\n-Tule, kävellään vähän. Ruth katsoo Stuartia.\n-En minä jaksa!\n-Kyllä sinä jaksat ja se tekee sinulle hyvää. Olet kyyhöttänyt tässä koko iltapäivän — luuletko, etten tiedä. Ylös nyt.\nBettyllä ei ollut pienintäkään halua lähteä kävelylle. Hänen olonsa oli nuhjuinen ja turvonnut, ja hänellä oli yllään ruma väljä puku. Mutta Duncan melkein nosti hänet pystyyn ja pakotti alas rappuja.\nHe menivät ulos portista, polun yli joutomaalle järven rantaan. Betty ei ollut käynyt siellä aikoihin, ja surkeutensa keskelläkin hän tajusi, miten sanoinkuvaamattoman kaunista siellä oli.\n-En minä pysty! hän huudahti, kun Duncan istuutui koivun juurelle ja veti häntä luokseen.\n-Minä autan sinut kyllä ylös, Duncan lupasi hymyillen. -Tule vain.\nKoivunjuurakoiden lomassa oli yllättävän mukava istua. Järveltä tuuli, linnut visersivät, rantaheinä huojui levollisesti.\nDuncan veti Bettyn kainaloonsa ja painoi poskensa tämän hiuksille.\n-Mikä nyt on, Sappho? hän kysyi lempeästi.\nBetty nyyhkäisi. Hän tunsi itsensä nyt paitsi kömpelöksi, väsyneeksi, ikäväksi ja rumaksi, myös toivottoman typeräksi ja lapselliseksi.\n-Minä tiedän, että sinun on vaikea olla, ja tiedän, että olet väsyttänyt itsesi työnteolla, Duncan jatkoi melkein kuiskaten. -Mutta mikä muu nyt on hätänä? Miksi sinä olet vihainen minulle?\nOlisi ollut helppoa vedota vaikeaan oloon ja väsymykseen. Mutta Betty ei ollut edelleenkään oppinut valehtelemaan Duncanille. Hänen oli pakko sanoa totuus.\n-Minä olen ruma, hän mutisi niin hiljaa, että Duncanin oli kumarruttava kuullakseen. -Ja Alice on niin kaunis.\n-Mistä sinä olet saanut päähäsi, että olet ruma? Duncan kysyi hämmästyneenä. Betty muisti hämärästi kysyneensä joskus samoin Ruthilta.\n-Minä olen kuin mikäkin — elefantti! Pyörtyilen ja… ja olen koko ajan romahtamaisillani… Ja Alice on niin suloinen ja viehkeä! Ja… ja… Bettyä alkoi taas itkettää. -Sinä katsoit häntä Ruthin juhlissa!\n-Kas niin! Betty tiuskaisi. Yhtäkkiä hän oli niin vihainen, että lakkasi itkemästä. -Sinä haluat katsella ennemmin häntä kuin minua! Ja hän on rikas, hän ratkaisisi sinun taloudelliset huolesi yhdellä iskulla!\nDuncan aukoi ja sulki suutaan vähän aikaa.\n-Onko sinulla kuumetta? hän lopulta kysyi. -Oletko syönyt jotakin sopimatonta?\n-Anna minun olla! Betty koetti nousta, mutta tajusi, ettei todellakaan pääsisi yksin pystyyn. Tämä nolostuttava tosiseikka sai hänet uudestaan itkemään, nyt raivosta. -Sinä haluat… ehkä päästä minusta eroon… ottaa kauniimman… ja rikkaamman!\nDuncan alkoi nauraa. Hän nauroi niin sydämellisesti, ettei Betty ollut kuullut sellaista aikoihin. Hän nauroi, kunnes alkoi yskiä ja joutui haukkomaan henkeään.\n-Sinun on paras lopettaa kirjoittaminen vähäksi aikaa, Duncan lopulta huohotti ja pyyhki vesiä silmistään. -Alat sekoittaa pahasti tosielämän ja mielikuvituksen!\n-Kyllä, minä katsoin Alicea. Myönnän sen täysin. Mutta haluatko sinä tietää, mitä minä silloin ajattelin?\nBetty ei ollut lainkaan varma, halusiko, joten hän murahti jotakin epämääräistä.\n-Minä katsoin hänen jälkeensä, Sappho, ja säälin häntä. Ajattelin, että hänellä on kaikki maallinen hyvä, mutta sinä iltana hän palaisi suureen komeaan taloonsa yksin. Hän ei voisi kertoa kenellekään päivän kokemuksistaan, vaihtaa mielipiteitä, pohtia asioita — sillä palvelusväkensä kanssa hän tuskin moista keskustelua käy. Duncan käänsi Bettyn kasvot itseään kohti. -Minä säälin häntä, koska hänellä olisi mahdollisuus siihen onneen, joka minulla on. Omaan puolisoon, perheeseen, mutta hän on torjunut sen. Aivan, minä en ymmärrä sen enempää kuin sinäkään, miksi hän torjuu Fergusin.\n-Sen jälkeen minä katsoin sinuun, Duncan jatkoi päättäväisesti. -Sitäkö sinä et huomannut, vaikka näyt seuranneen minua kovin tarkkaan? Katsoin sinua, omaa vaimoani, lasteni äitiä, naista jonka ansiosta minun elämälläni on tarkoitus. Ilman sinua ja lapsia minulla ei olisi syytä taistella, ei syytä pyrkiä parempaan. Ilman sinua minulla ei olisi kumppania, jonka tiedän kestävän rinnallani silloinkin, kun koko maailma tuntuu olevan minua vastaan. Katsoin sinuun ja olin niin onnellinen ja kiitollinen, että olisin julistanut sen koko maailmalle siinä paikassa — jos olisin saanut suunvuoron Neil Irvinen ja Ross Dunnin pikajuoksuväittelyltä.\n-M-mutta… Bettystä tuntui, että hänen piti sanoa jotakin, mutta hän ei voinut kuin painaa katseensa maahan.\n-Minä olen ollut vähällä menettää sinut muutaman kerran, Duncan jatkoi antamatta nyt hänelle suunvuoroa. -Ensiksi silloin, kun kihlauduit sen pikkukaverin kanssa — toistamiseen silloin, kun vauva kuoli ja sinä olit mennä perässä. Ja voin vakuuttaa sinulle, Beatrice Stewart Fleming, että… että jos olisit todella mennyt vihille Jerryn kanssa… tai ellei Fergus olisi Jumalan avulla tehnyt ihmettä ja pelastanut sinua… niin minä… minä…\nDuncan vaikeni niin äkisti, että Betty kääntyi katsomaan häntä. Mies tuijotti järvelle kasvot kivettyneinä, sitten hän ikään kuin heräsi muistoistaan ja hymyili vähän Bettylle.\n-Ja kaiken tämän jälkeenkö sinä epäilet, että minä tahtoisin vaihtaa sinut toiseen? Duncan kysyi. -Mitään yhtä mielipuolista en ole koskaan kuullut. Keneen minä voisin vaihtaa sinut? Eihän kukaan muu ole sinä!\nVuosien mittaan Duncan oli sanonut ja kirjoittanut kauniita, romanttisia, kujeilevia, intohimoisia sanoja, jotka olivat saaneet Bettyn nauramaan, punastumaan, säteilemään. Mutta koskaan ei mikään niistä ollut tehnyt häntä niin täydellisen onnelliseksi kuin tuo yksinkertainen lause. Bettystä tuntui, kuin Duncan olisi ottanut hänen silmiltään pois pahat silmälasit, jotka olivat vääristäneet kauniin maailman rumaksi ja kauheaksi.\n-Minua… pelotti, hän kuiskasi tajutessaan, että oli todellakin pelännyt.\n-Sappho kulta. Duncan puristi hänet lujasti itseään vasten, ja he olivat kauan aivan hiljaa. Vasta kun Bettyn olemus alkoi rentoutua, Duncan hellitti vähän otettaan, mutta ei päästänyt kokonaan irti. -Tiedän, että sinulla on ollut raskasta kaikin tavoin, ja uskothan, että antaisin sinulle vaikka kuun taivaalta, jos tietäisin sen helpottavan oloasi.\n-En minä tee kuulla mitään, Betty mumisi hänen liivinrintamukseensa. -Sinut minä haluan.\nDuncan naurahti matalasti.\n-Vähään sinä tyydyt. Minunhan tässä pitäisi olla huolissani — ellen aivan väärin muista, sinulla olisi ollut ottajia enemmän kuin tarpeeksi. Jonkun muun kanssa sinun ei olisi tarvinnut murehtia raha-asioita eikä supistaa talousmenoissa. Niin, kyllä minä tiedän. Luuletko, etten ole huomannut sinun säästävän kaikessa missä voit.\n-Mitä sillä on väliä, onko meillä rahaa vai ei, Betty puuskahti. -Tai tietysti sillä on, mutta kyllä sinä ymmärrät — siitä me kyllä aina selviämme!\n-Totta kai selviämme. Minulla ei ole pienintäkään aikomusta antaa periksi. Duncan suuteli Bettyä niin äkillisesti, että sai tämän tirskahtamaan. -Siitä itse asiassa äsken tulin verannalle kanssasi puhumaan, mutta en päässyt yksinpuhelussani vielä tarpeeksi pitkälle.\n-Anteeksi, Betty mumisi. -Anna anteeksi.\n-Ei ole anteeksi pyydettävää. Onhan se imartelevaa, että katsot minut vielä mustasukkaisuuden arvoiseksi. Duncan virnisti poikamaisesti.\n-Mistä sinä tulit puhumaan? Betty kysyi nopeasti vaihtaakseen puheenaihetta.\n-Niin kuin sanoin, kaupan myynti ei näytä hyvältä. Emme pääse sillä enää pitkälle — joudun kohta pyytämään pankista lyhennysvapaata kuukautta. Eikä niitä riitä edes yksi.\n-Niin? Betty puri huultaan.\n-Menoja en pysty enempää karsimaan, joten aloin miettiä, mistä saisimme lisää tuloja. Duncan rapsutti pudonneella oksanpätkällä multaa, kuin se olisi auttanut häntä ajattelemaan. -Itse asiassa mietin tätä jo keväällä, kun tajusin, mitä Fort Williamista puuttuu, mutta sitten tuli haaksirikko ja kaikki muu…\n-Sano nyt jo! Bettyä alkoi jännittää.\n-Sinä halusit, että meistä otetaan perhevalokuva, ennen kuin Ruth lähtee. Soitit enollesi, ja hän tuli Invernessistä asti kameransa kanssa ottamaan kuvan, palasi takaisin valmistamaan sen ja lähetti kopiot meille sitten postissa.\nBetty nyökkäsi. Tuo valokuva oli nykyään kunniapaikalla takanreunuksella heidän vihkikuvansa vieressä. Toinen kopio, jonka Ruth oli ottanut mukaansa ja joka oli palannut hänen myötään kotiin, oli tytön huoneessa.\n-Paitsi että äsken peruin pari tilausta, soitin myös Jim-enollesi ja sain häneltä hyviä neuvoja valokuvauskoneiden ja tarvikkeiden suhteen. Ajattelin, että kaupan yhteydessä voisi aloittaa kuvaamotoimintaa.\n-Epäiletkö kykyjäni? Duncan kysyi muka loukkaantuneena.\n-En tietenkään, mutta… Eivät kamerat ole ilmaisia. Ja sitten pitää olla valotuslaitteita ja taustoja ja…\n-Ota nyt rauhallisesti, Sappho. En minä todellakaan aio ryhtyä perustamaan täydellistä kuvaamoa tässä tilanteessa. Lähinnä ajattelin ensi hätiin nopeaa tienestiä täksi kesäksi. Muistatko, kun otatimme joskus Edinburghissa itsestämme valokuvat katukuvaajalla?\n-Muistan, Betty sanoi hiljaa. -Minä pidin sitä medaljongissani silloin, kun sinä olit Amerikassa enkä tiennyt, tuletko koskaan takaisin.\n-Ei se ole enää medaljongissasi vaan Raamattusi välissä.\n-Mistä sinä tiedät, mitä minulla siellä on? Betty kysyi moittien.\n-Sisar Ruskin pudotti Raamatun — ja aika paljon muutakin — yöpöydältäsi silloin, kun jouduit vuoteeseen Ruthin palattua. Autoin häntä kokoamaan tavarat ja näin kaikki salaisuutesi. Oman kuvani, Stuartin hiuskiharan ja miehen nenäliinan. Sitä en tosin tunnistanut. Vaimo, kerro heti, kenen se on!\n-Erään hurmaavan nuoren miehen, Betty sanoi härnäten. -Annettu erittäin romanttisessa tilanteessa.\n-Jos sinä vain sanot, että se on sen pikkukaverin… Duncan rypisti kulmiaan.\n-Ja sinäkö äsken nuhtelit minua epäilyksistä! Betty alkoi nauraa. -Sehän on sinun, tyhmeliini! Annoit sen minulle Morarissa kosiessasi, kun minua itketti. Etkö huomannut, etten koskaan palauttanut sitä?\n-En tainnut huomata. Sain tilalle jotakin niin paljon parempaa.\n-Mutta nyt sinä eksyt aiheesta. Mitä sillä pikakuvalla on meidän kauppamme kanssa tekemistä?\n-Tiedäthän sinä, että joka kesä Suureen Laaksoon tulee matkailijoita ihailemaan maisemia ja tutustumaan historiallisiin nähtävyyksiin. Mitä sinä arvelet, Sappho, olisivatko he valmiit maksamaan siitä, että saavat itsestään valokuvan vaikkapa Glenfinnanin muistomerkillä?\n-Jos hinta ei olisi liian korkea, niin varmasti, Betty vakuutti. -Vain harvoilla on oma kamera. Minä ainakin olisin halunnut kuvia muistoksi siltä Keski-Euroopan matkalta, jolle Somervillejen kanssa aikanaan pääsin. Nyt jouduin tyytymään postikortteihin.\n-Sepä se. Duncanin silmät loistivat innostuksesta. -Postikortissa on maisema tai muistomerkki — mutta saadapa kotiväelle esiteltäväksi kuva, jossa on itse mukana maisemassa tai muistomerkillä! Kun sesonki oikein alkaa, voisin kiertää lähiseudun nähtävyyksillä kameran kanssa.\n-Tässä on vain yksi ongelma, Betty huomautti. -Sinä et osaa kuvata. Vai opitko senkin Amerikassa?\nDuncan puisti päätään ja hymyili.\n-Ei, sitä en oppinut. Mutta Jim-enosi lupasi, että voisi tulla kouluttamaan minua sekä kuvaamisessa että kuvien valmistamisessa, jos tosissani asiasta kiinnostun. Hän jopa lupasi aluksi lainaan vanhan kameransa, jotta voisin kokeilla, kannattaako yritys. En tarvitsisi omaa pimiötäkään, jos saisin vuokrata sanomalehden pimiöhuonetta.\n-Kuka sitten hoitaisi kauppaa? Betty kysyi varoen. -Jos olet suunnitellut jotakin minun varaani…\n-En missään nimessä, Duncan sanoi lujasti. -Mutta Ruthin varaan kyllä. Niin mielelläni kuin soisinkin hänelle mahdollisuuden jatko-opintoihin koulun päätyttyä, meillä ei ole tällä hetkellä siihen varaa. Mutta ehkä joskus on, jos saamme liikkeen jaloilleen. Ruth on älykäs tyttö ja pärjäisi kyllä liikkeessä kun minä olen poissa.\n-Kunpa vain… Betty puri huultaan.\nHänen isänsä mukaan heillä ei ollut mahdollisuutta saada Ruthia kokonaan omakseen, ellei Jim Weilson suostuisi adoptioon, ja siihen kukaan ei uskonut. Sen sijaan heillä olisi mahdollisuus väliaikaiseen huoltajuuteen, jos Ruthin isä allekirjoittaisi valtakirjan. Asiaa oli lähdetty viemään eteenpäin, mutta vielä ei mitään ollut kuulunut.\n-Älä murehdi, Duncan sanoi lempeästi. -Nyt Ruth on joka tapauksessa täällä turvassa. Ja mikäli asia lakiteitse viipyy, niin sehän on vain hyvä. Jos tyttö ehtii tulla täysi-ikäiseksi, hän saa itse päättää elämästään.\nBetty nyökkäsi ja pyyhkäisi kyyneleen silmäkulmastaan. Hänen piti totisesti lakata vetistelemästä. Niinpä hän koetti hymyillä ja sanoi:\n-Kokeillaan ihmeessä valokuvausta. Ja minä tietysti autan missä voin. Mutta sitä ennen — voisitko kiskoa minut jaloilleni? En taida päästä tästä ylös yksin.\n43. Järven rannalla\nAnonyymi 10. huhtikuuta 2014 klo 11.48\nPohdit joskus, mitä tyttökirjassa sopii kirjoittaa ja mitä ei. Tästä luvusta tuli mieleen, että päähenkilön tuskin sopisi joutua todelliseen, vakavaan aviokriisiin, ainoastaan hupsut väärinkäsitykset ja niiden aiheuttama ahdistus ovat sallittuja.\nKaisa 10. huhtikuuta 2014 klo 16.37\nLuin joskus parikymppisenä englanniksi sen "myöhäisen Anna-kirjan", joka on nyt suomennettu muistaakseni nimellä Annan perhe. Siinä Anna epäilee ihan tosissaan, että Gilbert aikoo jättää hänet vanhan ihastuksensa Christina Stuartin takia. Tietysti (!) lopuksi selviää, että kyseessä on puhdas väärinkäsitys, mutta muistan miten hirveän ahdistavalta se tuntui - että "täydellisellä parilla" voi olla tällaista! Sen takia en halunnut pitkittää Bettyn huolta yhtään pidemmälle kuin oli täysin välttämätöntä. :)\nAnonyymi 10. huhtikuuta 2014 klo 21.15\nJuuri tuota Anna-kirjaa minäkin muistelin, ja ajattelin, että siinä mentiin jo aika lailla äärirajoille :)\nKaisa 10. huhtikuuta 2014 klo 21.19\nOlen samaa mieltä. Siitä kirjasta jäi paha maku, vaikka loppu toki olikin onnellinen. (En ole lukenut sitä suomennettuna, joten mietin, että ehkä sitä oli vähän pehmennetty - tai sitten ei?)\nJos tyttökirjoissakin ajauduttaisiin avioeroihin ja pettämisiin ja uusiin suhteisiin, mihin tässä maailmassa voisi enää luottaa!\nKaisa 10. huhtikuuta 2014 klo 21.22\nTämä koskee siis päähenkilöä. Sivuhenkilöille voi tapahtua (melkein) mitä vain, kunhan loppu on onnellinen.\nAnonyymi 10. huhtikuuta 2014 klo 22.09\nSulkuihin laittamastasi välihuomautuksesta muistui mieleeni todella kiinnostava gradu Anna-sarjan suomennoksista ja siitä, millaisia muutoksia niissä on tehty alkutekstiin nähden: https://tampub.uta.fi/bitstream/handle/10024/78061/gradu01846.pdf?sequence=1\nVanhemmissa kirjoissa on vedetty mutkia suoriksi melko tavalla, mutta käsittääkseni kahden uudemman kirjan käännökset ovat aika uskollisia alkutekstille. Varmaksi en mene vannomaan, kun olen itse lukenut kirjat vain suomeksi :)\nAnonyymi 10. huhtikuuta 2014 klo 22.16\nLisättäköön vielä, että Ruthin kuoleman olisin ollut valmis hyväksymään, kyllähän Pikku naisissakin kuoli Beth. Ja olisihan niin lahjakkaan tytön kuolema ollut erinomaisen traaginen lisä tarinaan.\nMutta toki olen iloinen siitä, että onnistuit pelastamaan hänet - ja vieläpä niin näppärällä tavalla! (Olisi ollut jotenkin halpa ratkaisu vain poimia hänet pelastusveneeseen.)\nKaisa 10. huhtikuuta 2014 klo 22.20\nSuurkiitos linkistä! Tuohan on todella mielenkiintoinen. Sen verran voin itse sanoa, että luettuani Kotikunnaan Rillan ensin suomeksi ja sitten englanniksi, olin aika lailla pöllämystynyt siitä, miten suomennoksesta oli karsittu enin osa pasifismin paheksuntaa. Vähän sitä täytyi jäädä - muuten ei olisi voitu selittää sitä, miksi Parta-Kuu ei ollut kyläläisten suosiossa - mutta mm. yksi kokonainen luku, jossa joku henkilöistä piti Parta-Kuuta ja tämän pasifismia vastaan palopuheen, oli jätetty pois! En muista enää, koska Rilla oli käännetty, mutta ilmeisesti siihen aikaan olisi jo ollut vaikea selittää nuorille lukijoille, mitä pahaa pasifismissa nähtiin Kanadassa vuosina 1914-18...\nKaisa 10. huhtikuuta 2014 klo 22.26\nMinulla ei ollut pienintäkään aikomusta - ei edes kiusausta - uhrata Ruthia. :) Mistäpä muuten kasvattaisin uuden sukupolven tekemään romanttisia typeryyksiä? Duncanista paljastuu vielä aivan uudenlaisia kasvatuksellisia puolia, kun Ruth alkaa tulla tiettyyn ikään!


Koulutusvinkit Archives - Page 2 of 11 - Eläinkoulutus\nJaana Hevoset,Hevostaito,Jäsenille,Jäsenmateriaalit,Koulutusvinkit\taggressiivinen hevonen,älykäs hevonen,hevonen ei pysy paikoillaan,hevosen motivaatio\t0 kommenttia\nMitä enemmän erilaisiin tilanteisiin törmää, sitä enemmän voi huomata, että vastaus löytyy usein perusteista. Perusteiden harjoittelu kuulostaa tylsältä, helpolta ja itsestäänselvältä, mutta se ei ole sitä. Perusteiden harjoittelulla voi luoda hyvää suhdetta ja ennen kaikkea, oppia tuntemaan oma hevonen paremmin.\nToinen perustyyli on se, että muistetaan paikoillaan seisovaa hevosta hyvällä. Toisin sanoen kun hevonen pysyy paikoillaan, keskitytään siihen. Annetaan porkkanaa tai rapsutetaan ja tällä tavoin tuetaan hevosen ajatusta paikoillaan pysymisestä. Tämä on tietenkin hevosen kannalta hyvä tapa, ja sillä on usein motivaatiota herkkuihin. Ongelmaksi muodostuu usein malttamattomuus sekä se, että hevonen ei ymmärrä, milloin kuuluu seistä ja milloin taas ei. Jos joskus samasta toiminnasta saa palkkaa ja joskus ei, turhautuminen nostaa päätään. Siksi pelkkien karkkien varassa ei kannata toimia, vaan ujuttaa monipuoliset palkkiot osaksi arkipäivää.\nVoit harjoitella paikoillaan pysymistä monissa tilanteissa\nKäyn läpi, mitä erilaisia palkkioita voit käyttää ja miten voit toimia, jos et halua kantaa mukanasi porkkanoita joka tilanteessa. Käyn myös läpi kolme erilaista tapaa palkita hevosta (suora palkka, vapautus ja näiden yhdistelmä). Jäsenenä näet myös kaikki aiemmin julkaistut materiaalit ja videot.\nJaana Hevosen käyttäytyminen,Hevoset,Jäsenmateriaalit,Koulutusvinkit,Videot\taito motivaatio,hallinnan tunne,hevonen pelkää,hevosen paniikki,hevosen stressinhallinta,pihattohevonen,valinnanvapaus\t0 kommenttia\n1. Miten hevoset reagoivat paukkeeseen? Kokeeko joku hevosista paniikkia? Hakeutuvatko ne esimerkiksi ukonilmalla sisälle vai pihalle? Onko porukassa joku, joka lietsoo juoksemaan?\n2. Mitkä edellisen kohdan reaktioista ovat potentiaalisesti vaaraksi? Stressitason nousu kuuluu hevosen elämään hetkittäisenä kokemuksena. Stressi tai pelko ei välttämättä johda vaaratilanteisiin joka kerta, ja silloin tilanne on hallinnassa. Vaaratilanteita ovat esimerkiksi hallitsematon juokseminen, josta saattaa seurata karkaaminen. Pelkäävä hevonen voi olla vaaraksi itselleen, muille hevosille tai ihmisille ja ympäristölle – kaikki toimenpiteet tähtäävät siihen, että vaaratilanteista ei tule.\n3. Mitä voi tehdä etukäteen vaaratilanteiden välttämiseksi? Kulkeeko aidoissa sähkö? Pysyvätkö hevoset aidoissa kiihtyneinäkin? Pystyykö hevosia sulkemaan makuuhalliin? Onko mahdollista, että sulkeminen vain lisää paniikkia vai rauhoittaako sulkeminen hevosia? Onko hevosilla kokemusta kovista äänistä ja rätinästä? Kaikki mahdolliset vaihtoehdot on hyvä käydä läpi ja testata ajoissa.\n4. Turva-ankkurit ja hevosen valmistelu. Olipa kyseessä iso stressi tai pieni stressi; uusivuosi tai kisareissu, hevosta kannattaa valmistella tilanteeseen. Valmisteluun kuuluvat oleellisena erilaiset turva-ankkurit ja perustarpeista huolehtiminen. Voit antaa hevoselle ajatuksia siitä, miten tilanne tulee menemään, vaikka aikaa olisi hyvin vähän.\nJatka lukemista liittymällä jäseneksi, niin näet videon jossa kerron, miten pihattohevosia voi valmistella stressaavaan tilanteeseen ja mitä kannattaa ottaa huomioon.\nJaana Hevoset,Hevostaito,Jäsenille,Jäsenmateriaalit,Koulutusvinkit,Tyytyväinen hevonen,Videot\thevonen ei anna kiinni,hevonen ei kunnioita,hevonen juoksee karkuun,hevoskoulutus,riimun pukeminen\t0 kommenttia\nKun puhutaan hevosen ja ihmisen välisestä suhteesta, niin usein puhutaan kunnioituksesta ja luottamuksesta. Nämä ovat suuria sanoja, ja ne eivät kovin helposti käänny käytännön harjoituksiksi tallin käytävällä. Suhde on side kahden yksilön välillä; hevosen ja ihmisen kohdalla on kyse lajienvälisestä suhteesta. Jo pitkään on tiedetty, että tie hevosenkin sydämeen lyhenee ruualla, mutta mitä muuta voi tehdä suhteen eteen?\nOnko suhde palkkio kovasta työstä?\nTavallaan on, jos tekee oikeita asioita. Luottamus joko rakentuu tai murentuu jokaisessa vuorovaikutustilanteessa. Hevosen kanssa neutraalia tilannetta ei ole – hevosella on aina asenne jokaista tilannetta kohtaan. Asenteeseen vaikuttaa sekä tilanne itsessään että aiemmat vastaavat tilanteet. Lisäksi asenteeseen vaikuttaa tilanteen seuraukset. Esimerkiksi niinkin yksinkertaiseen asiaan, kuin riimun pukemiseen hevosella on asenne. Tekijät, jotka vaikuttavat hevosen asenteeseen riimua kohtaan, ovat moninaiset. Niitä ovat esimerkiksi:\n– Kuka riimun pukee?\n– Missä riimu puetaan – tallissa vai tarhassa?\n– Mihin kellonaikaan riimu puetaan – aamulla vai iltapäivällä?\n– Mitä riimun pukemisesta seuraa – tarhaan vienti vai ratsastus?\n– Missä muissa tilanteissa kyseistä välinettä käytetään?\n– Mitä riimun pukeminen on aiemmin tarkoittanut?\nMitä suhteen rakentamiseksi voi tehdä?\nMikäli haluat parantaa suhdettasi hevoseen, aloita omasta asenteestasi. Mikäli päivittäiset välttämättömät asiat hevosen kanssa ovat pakkopullaa, muutut valitettavasti hevosen silmissä innostajasta ankeuttajaksi. Ankeuttajana et voi rakentaa hyvää suhdetta, koska hevonen ei halua yleensä viettää aikaa ankeiden ihmisten kanssa. Suhteen rakentaminen ei voi perustua siihen, että simputetaan ja vahditaan vaan hevosenkin pitää olla omaehtoisesti mukana ja kokea tilanteet mielekkäiksi.\nKun oma asenne on kunnossa, voi keskittyä hevosen asenteeseen. Sinulla on valta muuttaa hevosen asenne mitä tahansa tilannetta tai toimenpidettä kohtaan. Sinulla on myös vastuu siitä, miten hevonen tilanteet kokee.\nSuhteen rakentamisen kannalta oleellisia asioita ovat nämä:\n– esiinny aina hyvässä valossa\n– ole aina sankari\n– ole aina hyvä tyyppi\n– toimi aina ennakoitavalla tavalla\n– tee itsesi hevoselle hyödylliseksi\nJa miten se käytännössä tehdään?\nKäsikirjoittamalla pieniä näytelmiä, joissa meillä on hyvän tyypin rooli. Emme suinkaan halua olla pahiksia, vaan mahdollisimman hyviä hahmoja. Aloitetaan käsikirjoittamalla uusiksi ne tilanteet, joissa asenteessa on parantamisen varaa ja jotka toistuvat usein. Ne ovat arkipäivän roskaa, joka kuormittaa suhdetta turhaan.\nNäitä tilanteita voivat olla esimerkiksi satulointi, suitsiminen, riimun pukeminen, kiinni ottaminen, selkäännousu.. kaikki käsittelytilanteet. Toki hevosen asenteeseen vaikuttaa myös mahdollinen kipu, joka on hyvä sulkea pois mikäli mahdollista. Uusi käsikirjoitus ja sen harjoittelu kuitenkin paljastaa kivun jossain vaiheessa, koska kiputilanteissa asenne ei vaan muutu vaikka harjoittelu jatkuu.\nMiksi tässä ei ollut mitään mainintaa kunnioituksesta? Koska siitä tulee oma juttu!\nLiity jäseneksi niin näet videon, jonka avulla pääset opettamaan uusiksi luoksetulon ja riimun pukemisen. Voit edelleen pyydystää hevosen vanhalla tyylillä tai pukea riimun opitulla tavalla ja rinnalla kasvattaa uutta tapaa.\nJaana Hevoset,Hevostaito,Jäsenille,Jäsenmateriaalit,Käytösongelmat,Koulutusvinkit,Tyytyväinen hevonen,Videot\thaluaako hevonen loimen,hevonen ei anna pukea loimea,hevonen ei pysy paikallaan,hevonen puree,loimen sovitus,loimitus\t0 kommenttia\nMyös hevosten kanssa ajatellaan usein, että on erikseen arki ja sitten jos aikaa jää, niin jotain ekstraa. Oma unelmani olisi se, että arjessa olisi tiedostava ote, joka toteuttaisi omaa systeemiä. Silloin ei olisi irrallisia temppuja tai maastakäsittelyn tarvetta, kun nämä sulautuisivat osaksi hevosen käsittelyä. Vielä parempaa tämä olisi niin, että hevosellakin olisi ääni ja kaikki sujuisi vuoropuhelussa.\nOman ja hevosen hyvinvoinnin kannalta olisi hyvä hinkata pienet, usein toistuvat asiat niin, että niistä ei tulisi riitoja. On huomattavasti mukavampaa lähteä ratsastamaan, kun siihen johtava polku ei ole kivinen. Kivisyydellä tarkoitan yhteistyön kitkaa, joka näkyy vastusteluna ja tiuskimisena. Pahimmillaan ennen selkäännousua on koettu jo monta vastoinkäymistä, ja se taas voi (vaikkei saisi) vaikuttaa omaan mielialaamme.\nArjessa on monia pieniä kohtaamisia, joissa voisimme valmistella hevosta muihin vastaaviin tilanteisiin ja jopa ratsastuksellisiin asioihin. Kaikki tekemiset ja tehtävät ovat yksinkertaisia, mutta meille ihmisille on todella vaikeaa toimia johdonmukaisesti eli aina samalla tavalla. Tämä on varmaankin opeteltavissa oleva asia, joka helpottaisi arkipäivää huomattavasti.\nLoimitukseen liittyviä haasteita on monia: haluaako hevonen ylipäänsä loimea? Millä se saa sen halutessaan pois vai saako ilman hampaita tai lajitoverin avustusta? Entä jos se lähtee puoliksi avattu loimi päällään hipsuttelemaan pois paikalta?\nMikäli toimet, joita joka tapauksessa hevosen kanssa ja hevoselle tehdään, olisivat kehittäviä, ei tarvitsisi erikseen tehdä irrallisia harjoitteita tai tarjota aivopähkinää. Parhaimmillaan jopa lastauksen ongelmat pystytään ratkomaan arkipäivässä, ilman traileria – kunhan on olemassa tieto siitä, mitä kannattaa tehdä.\nLiity jäseneksi niin näet videon, jossa saat koulutusvinkin siihen, miten hevosen saa pysäytettyä ilman riimua loimitilanteessa ja mitä muuta kannattaa ottaa huomioon loimituksen kanssa.\nNäet myös aiemmin julkaistut jäsenmateriaalit!\nJaana Hevosen käyttäytyminen,Hevoset,Hevostaito,Jäsenmateriaalit,Käytösongelmat,Koulutusvinkit,Videot\theinäverkko,hevonen ei pysy tarhasssa,hevonen imppaa,hevonen karkaa,hevonen kutoo,hevonen masentuu,hevonen puree seiniä,hevonen tylsistyy,hevosen aktivointi,slow feeding,slowfeeder\t0 kommenttia\nVirike on huono sana, puhutaan mieluummin palautumisesta tai aivokarkista. Virike kuulostaa ostetulta laitteelta, joka hoitaa homman.\nPsyykkinen palautuminen ja mahdollisuudet lajityypilliseen toimintaan ovat luonnollisesti tärkeitä, mutta harvemmin niille tulee uhrattua ajatustakaan. Miksi? Koska eroa ennen ja jälkeen ei voi huomata, ennen kuin kokeilee. Ja jos ei kokeile, hevosessa ei mikään muutu ja kaikki pysyy ennallaan.\nHevosen vuorokausi sisältää 24 tuntia. Kuinka suuressa roolissa me itse olemme ajallisesti hevosen arjessa? Yleensä ajallisesti hyvin vähäisessä, mutta muuten merkityksellisessä roolissa. Saattaa olla, että hevosen sosiaalisista tilanteista 90 % tapahtuu meidän kanssamme ja jos olemme tallilla puolitoista tuntia, se muodostuu sosiaalisen toiminnan kannalta todella merkittäväksi.\nTarvitseeko hevonen sitten erikseen järjestettyjä virikkeitä ja ohjelmanumeroita? Eikö hevosen työ riitä virikkeeksi ja elämänsisällöksi?\nOma mielipiteeni on se, että hyvin harvoin työ riittää elämänsisällöksi, päin vastoin – tarvitaan oheistoimintaa, joka auttaa jaksamaan työssä. Aivan kuten meillä ihmisilläkin, vaikka olisimme kutsumusammatissa, kaipaamme jotain muutakin elämään kuin aina samaa työtä.\nMitä se joku muu sitten esimerkiksi on?\nHevosten kanssa huomio on kiinnittynyt viime vuosina enemmän ruokailuun ja erilaisia hidasruokkijoita on tullut yhä enemmän markkinoille. Onko se putte sitten tyytyväinen, kun se saa seistä verkkopussilla puoli päivää?\nKaikkien virikkeiden käytössä pitäisi lähteä siitä, mikä kyseiselle yksilölle on tarpeellista ja hyödyllistä. Kaikkia hevosia hidasruokkija ei tee onnelliseksi, vaan asioita pitäisi katsoa laajalla kulmalla. Virike ei myöskään kaikissa tapauksissa tarkoita sitä, että pankkitili vajenee merkittävästi – on paljon asioita, joita voit tehdä hevosen hyväksi ilman rahaakin! Uskomatonta!\nLiity jäseneksi niin näet videon, jossa käyn läpi mitä virikkeet ovat ja miten niitä kannattaa hevoselle järjestää. Näet myös kaikki aiemmin julkaistut videot yhdeksän euron kuukausihinnalla!\nJaana Hevosen käyttäytyminen,Hevoset,Hevostaito,Jäsenille,Jäsenmateriaalit,Käytösongelmat,Koulutusvinkit,Lastauskoulutus\thevonen ei anna koskea päähän,hevonen pelleilee,hevonen säikkyy,hevosen lastaaminen,hevosen lastausongelma,hevoskuiskaaja,huulipuristin,korvajarru\t0 kommenttia\n1. Käsittelijällä on valheellinen hallinnan tunne\n2. Hevonen on liian vaikeassa tilanteessa tai siltä odotetaan liikaa\n3. Hevonen säikähtää hyvästäkin ennakoinnista huolimatta\n4. Edellä mainittujen yhdistelmät\n1. Käytä turvavarusteita, äläkä vain puhu niistä.\n2. Opettele antamaan periksi ja ottamaan aikalisä.\n3. Ota huomioon realiteetit, äläkä kuvittele että tilanne tai hevonen olisi hallinnassa.\nLiity jäseneksi niin näet videon, jossa käyn läpi, mitkä kaikki asiat vaikuttavat hevosen säikähtämisherkkyyteen ja millä tavoin voit pysyä itse kartalla siitä, milloin tilanne on hevosellesi liian vaikea.\nJaana Hevoset,Hevostaito,Jäsenille,Jäsenmateriaalit,Käytösongelmat,Koulutusvinkit,Tyytyväinen hevonen,Videot\thevonen pelkää,hevonen ryntää,hevonen ryöstää,hevonen vastusta,ratsastus\t0 kommenttia\nLiity jäseneksi ja katso video, jossa käyn läpi, mitä erilaisia käteviä vihjeitä voit pysähtymiseen liittää. Näet myös kaikki aiemmin julkaistut videot!


Pääkirjoitus: Kaivoshanke nostattaa tunteita - Itä-Savo\nPääkirjoitus: Kaivoshanke nostattaa t...\nPääkirjoitus: Kaivoshanke nostattaa tunteita\nBrittiläisen Beowulf Miningin suomalaisen tytäryhtiön Fennoscandia Resourcesin suunnitelmissa on hakea loppuvuodesta kaivoslupaa Heinävedellä ja Leppävirralla.\nKysymyksessä olisi grafiittikaivos Saimaan vesistön pohjoispuolella ja sen välittömässä läheisyydessä. Grafiittia käytetään muun muassa sähköauton ja aurinkopaneelien akuissa.\nOsalle kunnan asukkaista, kesämökkiläisistä ja luonnonsuojelijoista kaivoshanke tuli täytenä yllätyksenä, vaikka yhtiö on tehnyt alueella tutkimuksiaan jo kahden vuoden ajan.\nHeinäveden vt. kunnanjohtaja Maarika Kasonen sen sijaan kiittelee yhtiötä hyvästä tiedottamisesta.\nOletettavaa kuitenkin on, että tietoa ei ole jaettu riittävästi tai ainakaan oikealla tavalla, joten törmäyskurssi yhtiön ja osan alueen asukkaiden välillä on mitä ilmeinen. Salaperäisyys ei ole hyvä tapa rakentaa luottamusta.\nKaivosteollisuudella on Suomessa kansan keskuudessa vähintäänkin arveluttava maine. Etenkin kun on kysymys avokaivostoiminnasta, jossa sivutuotteena pelätään syntyvän ympäristöä pilaavia aineita.\nKaivosteollisuudessa on kysymys myös työpaikoista, joita Itä-Suomessa kaivataan kipeästi. Vastakkainasettelu työn ja luontoarvojen välillä on siten hetkessä valmis. Luontoarvoja vaalivien pelko on, että kaivoksessa syntyvät jätevedet kulkeutuvat suoraan Saimaaseen ja pilaavat vesistön. Silloin vaarassa olisi tuhansien, etenkin matkailualalla työskentelevien, itäsuomalaisten työpaikat ja yritykset.\nFennoscandia Resourcesin kaivoslupapäätökseen tulisikin siksi osallistua kaikki Saimaan rannoilla olevat kunnat ja kaupungit, sillä kysymys on yhteisen Saimaan tulevaisuudesta.


Asianajaja, informaatikko, riidanhaastaja, sillanrakentaja vai ilveilijä? / Harri Jalonen\nAsianajaja, informaatikko, riidanhaastaja, sillanrakentaja vai ilveilijä?\nSomessa julkaiseminen on helppoa, sillä siellä ei ole perinteisestä mediasta tuttuja portinvartijoita, jotka sääntelevät, mitä julkaistaan ja mitä ei. Somessa sanottu löytää tiensä televisiouutisiin ja lehtien pääkirjoituksiin – ja päinvastoin. Varsinkin Twitteristä on kehkeytynyt media, joka toimii tiedonlähteenä ja väittelyfoorumina. Twitterissä äänessä ovat erityisesti toimittajat, poliitikot, yritysjohtajat sekä eri alojen asiantuntijat (ks. esim. Twitter viestintänä – Ilmiöt ja verkostot). Valitettavan usein seurauksena on ollut parhaan argumentin etsimisen sijaan keskustelujen ryvästyminen samanmielisten kupliin.\nTwitter on yhä useammalle yritykselle asiakaspalvelu-, palaute- ja markkinointikanava. Monet käyttävät Twitteriä myös yhteiskunnallisten trendien luotaamiseen ja innovaatioprosessiensa ruokkimiseen. Twitter on armoton ympäristö, sillä yritys ei voi päättää, mitä siitä, sen tuotteista ja palveluista Twitterissä puhutaan. Tämän sanominen ei tarkoita, että yritys olisi aseeton. Yritys voi parantaa onnistumisen todennäköisyyttä esimerkiksi twiittaajien profiloinnilla. Profilointi koostuu sisältöjen analysointiin pohjautuvasta arviosta somettajien viestintätyyleistä ja vaikuttimista, ja luo perustan twiittaajien luokitteluun ja toimintamallien kehittämiseen.\nProfilointia voi toteuttaa monin tavoin. Me toteutimme DEEVA-hankkeen puitteissa projektin, jonka aineisto koostui suomenkielisistä energia-aiheisista twiiteistä. Laadimme noin 40 avainsanan listan, jonka avulla haimme Futusomen tarjoamasta API:sta ajanjaksolta 2/2016–1/2017 kaikki avainsanoja sisältävät twiitit. Haaviin jääneiden 58 194 twiitin taustalta poimimme käyttäjät, jotka olivat twiitanneet vuoden aikana vähintään 10 kertaa. Kriteerit täyttäviä käyttäjiä oli kaikkiaan 357 ja twiittejä yhteensä 10 130. Valitsimme satunnaisotannalla profilointiaineistoksi 2 101 twiittiä. Luimme twiitit kiinnittäen huomiota seuraaviin asioihin: twiittaajan sukupuoli ja rooli, twiittaamisen funktio ja argumentointiperusta, twiittien kohdentaminen sekä linkkien ja aihetunnisteiden hyödyntäminen.\nProfiloinnin pohjalta muodostimme viisi twiittaajan arkkityyppiä: asianajaja (29 % twiittaajista), informaatikko (26 %), riidanhaastaja (22 %), sillanrakentaja (14 %) ja ilveilijä (9 %). Arkkityyppien profiilit on tiivistetty oheiseen taulukkoon.\nAnalysoinnin pohjalta laadimme arkkityypeistä lyhyet sanalliset kuvaukset.\nAsianajaja pyrkii informoinnin ohella vuorovaikutukseen, eikä epäröi ottaa kantaa puheena oleviin asioihin. Hän argumentoi enimmäkseen järkeen vetoamalla, mutta voi tapauskohtaisesti hyödyntää myös tunteisiin vetoavaa viestintää. Asianajaja nauttii asiaperustein käytävistä debateista. Informaatikko jakaa uutisia sekä tutkimuksissa ja selvityksissä syntynyttä tietoa. Hän välttää jyrkkiä mielipiteitä ja kiihkoilua. Informaatikko uskoo asioiden rationaalisiin perusteluihin. Riidanhaastaja on kannanotoissaan kärkäs, eikä arkaile vastakkainasettelujen tietoista rakentamista. Riidanhaastaja yhdistelee itselleen sopivalla tavalla rationaalisia ja emotionaalisia argumentteja. Riidanhaastaja vihjailee ja nauttii provosoinnista. Sillanrakentaja etsii yhteistyömahdollisuuksia. Sillanrakentaja välttää jyrkkiä vastakkainasetteluja ja pyrkii näkemään eri mieltä olevien argumenteissakin rakentavia elementtejä. Sillanrakentajalle on tyypillistä tasapainoilu rationaalisen ja emotionaalisen argumentoinnin välillä. Ilveilijä ironisoi ja kärjistää. Hän pyrkii yhdistämään omakohtaisia kokemuksia yleisiin puheenaiheisiin. Ilveilijä kaivaa mielellään puheena olevien asioiden taustoista yllättäviä näkökulmia. Faktat ovat ilveilijälle tunteisiin vetoavan argumentoinnin raaka-ainetta, joita hän jalostaa omiin tarpeisiinsa.\nSijoitimme arkkityypit nelikenttään sen perusteella, miten ne suhtautuvat toisiinsa, kun niitä verrataan kahdella viestintätyyliä kuvaavalla ulottuvuudella: kognitiivinen–affektiivinen ja erottaminen–yhdistäminen.\nProfiloinnin jälkeen laadimme arkkityyppien kohtaamiseen toimintaohjeet.\nAsianajajan kohtaamisessa on tärkeää asiantuntemuksen arvostaminen. Kun yritys haluaa haastaa asianajajan, se on syytä tehdä asiaperustein. Asianajaja saa lisää energiaa, jos hän huomaa, että vastapuolella on heikot tiedot puheena olevasta asiasta. Informaatikon kohdalla on olennaista tyydyttää informaatikon tarve välittää informaatiota puheena olevista asioista. Informaatikolle kannattaa tarjota materiaalia helposti jaettavassa muodossa. Riidanhaastajan kohtaamisessa on vältettävä provosoitumista. Nöyristely ei ole tarpeen, mutta jos on aihetta anteeksipyyntöön, yrityksen kannattaa tehdä se nopeasti. Sillanrakentaja arvostaa uusia yhteyksiä. Sillanrakentaja kannattaa sitoa osaksi yrityksen verkostoja, sillä sillanrakentajan itsetuntoa hivelee se, että hänellä on pääsy relevanttiin tietoon ja tapauskohtaisesti myös eksklusiiviseen materiaaliin. Ilveilijän kohtaamisessa on syytä pitää pää kylmänä ja muistaa, että ilveilijä ei pyri löytämään yhteyksiä vaan erottamaan. Ilveilijää ei kannata ärsyttää, mutta selkeät asiavirheet on syytä korjata. Rohkeat yritykset voivat kokeilla ilveilijän kanssa myös itseironiaa.\nViestintä on vaikea laji, jossa ei voi välttää epäonnistumisia. Todellisuus on aina malleja monimuotoisempaa. Tämä pätee myös twiittaajien profiloinnin pohjalta muodostettuihin toimintaohjeisiin. Ohjeiden kaavamaisen soveltamisen sijaan tarvitaan aina tapauskohtaista harkintaa.\nKirjoitus on julkaistu Futusomen blogissa 5.3.2017.\nKirjoitus perustuu Sanna Ketonen-Oksin ja Harri Jalosen laatimaan tutkimuspaperiin, joka esiteltiin International Forum on Knowledge Asset Dynamics -konferenssissa Pietarissa kesäkuussa 2017 otsikolla ”Advocator, Jester, Spokesperson, Provocateur or Boundary spanner? Exploring different communication styles at Twitter”.