Pronssin metsästys – Hurrikaani\nTiistaina Loimaalta käynnistyy kahden kotimaisen Mestaruusliigan suurseuran välinen taistelu pronssimitalien kohtalosta. Ennen kautta varsinkin savolaisia ennustettiin finaaliin. Toisin kuitenkin kävi ja Savo Volley taistelee Hurrikaanin kanssa kolmannesta sijasta.\nSavo Volley tuli ensimmäiseen liigakauteensa savolaisella raikkaudella. Se otti ensimmäisestä päivästä alkaen sosiaalisen median haltuun. Hyvin suomalaiselle urheiluelämälle epätyypillisesti, se julkaisi pelaajasopimukset tavalla, jossa ne perinteisimmätkin savolaiskannattajat hieraisivat silmiään kerran jos toisenkin. Kaikessa seuran tekemisessä mentiin isosti ja näyttävästi. Kun joukkueen runko hahmottui kesän aikana kivikovaksi ja nimivahvaksi, sopi se täysin seuran strategiaan. Melkein viikoittain joukkueeseen liittyi maajoukkuetason pelaajia. Tuli Antti Siltalaa, Lelu Ojansivua, japanilaista ihmeliberoa (Taichi Kawaguchi), Miro Määttästä ja Andrus Raadikia. Joukkuetta kohti vääjäämätöntä Suomen Mestaruutta palkattiin johdattamaan meritoituneet valmentajat Jukka Tuovinen ja Timo Tolvanen. Kaikki oli kunnossa, ainakin ulospäin. Kausi on kuitenkin osoittanut, että vastoinkäymisiä on riittänyt. Loukkaantumiset ovat olleet joukkueen kompastuskivi ja loppukauden pudotusepeleissä Tuovisella ja Tolvasella on riittänyt ongelmia niin yleispelaaja- ja passarin tontilla. Siltala on kärsinyt loukkaantumisesta ja Määttänenkin on puuttunut kokoonpanosta. Kun runkosarjassa Fedor Ivanov oli vielä Tuovisen luottopassari, on pudotuspeleissä kokenut Petteri Penttinen ottanut kapellimestarin viitan itselleen.\nRunkosarjan kolmassija on savolaisille pettymys. Panostuksiin nähden sijoitus on vaatimaton. Valmennusduo olisi varmasti halunnut nähdä kentällä huomattavasti useammin joukkueen ykköshakkuriksi hankitun Ojansivun. Fakta iski kuitenkin valmennusduon kasvoille kuin syksyinen räntäsade. Maajoukkueen ykköshakkuri ei jalkavamman takia ehtinyt kauden aikana kuntoon. Miestä on käytetty kentällä, mutta pelaaminen on näyttänyt vajaakuntoisen hakkurin toiminnalta. Tässä tilanteessa ”kakkoshakkuri” Eetu Häyrinen on ollut joukkueelleen tärkein yksittäinen pelaaja. Häyrisestä on kasvamassa Savoon luottopelaaja, jonka pelin taso ei ailahtele enää takavuosien tapaan.\nSavo Volleyn tekemistä on Loimaallakin seurattu mielenkiinnolla. Kaukaa katsottuna on näyttänyt siltä, että seura on pitänyt kaasujalkaa suoranan koko sesongin ajan. Välillä liika ”tilannenopeus” on tuottanut ongelmia, mutta kurssi on ollut määrätietoisesti eteenpäin.\nSunnuntaina sitten Savo Volleyn puolelta tippui melkoinen uutispommi, kun joukkueen yleispelaajan Raadikin sopimus purettiin. Raadik oli antanut eestiläiselle lehdelle haastattelun, jossa mies ei säästellyt sanojaan arvostellessaan työnantajaansa. Kommentit nostivat savolaismyrskyn, jonka seurauksena Raadikin sopimus purettiin sunnuntain aikana. On mielenkiintoista tiistaina nähdä, miten muu joukkue on suhtautunut Raadikin ”potkuihin”. Jos joukkue osaa käsitellä asian oikein, saa se tästä tapauksesta lisävirtaa.\nHurrikaanin tippuminen finaalista ei ollut niin suuri pettymys kuin vastustajalla. Vaikka Hurrikaani voitti runkosarjan, se on joutunut viimeiset pari kuukautta pelaamaan melkoisen kapealla materiaalilla. Edelleen sivussa on Eemeli Kouki, mutta Karri Kutinlahden toipuminen on siinä pisteessä, että mies saatetaan nähdä tiistaina jopa avauksessa. On todennäköistä, että ainakin loimaalaisia mitali kiinnostaa, koska koko seuraorganisaatio haluaa kapteeni Matti Oivasen uran päättyvän mitalijuhliin.\nKaudella Hurrikaani voitti kolme kertaa Savo Volleyn, mutta jokainen ottelu oli tiukka. Tasaisuuden lisäksi joukkueiden välisissä kamppailuissa mentiin kaverin iholle ihan kunnolla, joten lämminhenkistä tappelua voidaan odottaa nytkin. Pronssimitali vaatii kaksi voittoa.


FODMAP-ruokavaliosta apua herkkävatsaisille | Terve.fi\nHerkästä vatsasta kärsii jopa joka viides meistä. Elämää vaikeuttavat suolisto-oireet ovat usein pitkäaikaisia. Useilla ne ovat jatkuneet kuukausia tai vuosia. Joillain oireet alkavat äkillisesti esimerkiksi useamman antibioottikuurin jälkeen tai erittäin kuormittavan elämäntilanteen seurauksena. Toisilla oireet ovat voineet alkaa jo lapsuudessa ja muillakin sukulaisilla on erilaisia suolistovaivoja.\nOireilu on yksilöllistä, mutta tyypillisesti oireet aaltoilevat ja vaihtelevat joko päivän, viikkojen tai kuukausien sykleissä. Ikävimmiksi oireiksi niin tutkimuksissa kuin vastaanotolla nimetään turvotus, ilmavaivat ja kipu. Suoli tyhjenee milloin usein ja milloin niin, että vessakäyntien välillä on useampiakin päiviä. Osalla saattaa olla lisäksi mielialaoireita, kuten väsymystä, ahdistuneisuutta ja alakuloisuutta. Yhteyttä selittää suoliston ja aivojen välinen yhteys, joka on tällä hetkellä aktiivisen tutkimuksen kohde. Ylävatsaoireet, kuten närästys ja röyhtäily, ovat nekin yleisiä vaivoja.\nOireiden hillintään on viimeisen reilun kymmenen vuoden aikana saatu oiva apu herkän vatsan hallintaan räätälöidystä ruokavaliosta. Tässä FODMAP-ruokavaliossa pyritään yksilöllisesti vähentämään suolisto-oireita aiheuttavien huonosti imeytyvien hiilihydraattien määrää. FODMAP on lyhenne, joka tulee englanninkielisistä sanoista Fermentable Oligo-, Di- and Monosaccharides And Polyols. Herkässä suolistossa bakteerien tuottamien kaasujen aiheuttama suolen venytys aiheuttaa tukalaa oloa ja kivun tuntemuksia, vaikka reaktio sinällään on normaali. Kaasun määräkin on suurin piirtein sama terve- ja herkkäsuolistoisilla.\nRuokavaliota rajoitetaan tiukasti vain 4–6 viikon ajan. Tämän suoliston rauhoituksen jälkeen testataan yksilöllisesti kukin FODMAP-ryhmä kerrallaan, mikä niistä todella on oireiden taustalla. FODMAP-yhdisteisiin kuuluvat fruktaanit (päälähteet ruokavaliossa ruis, vehnä, ohra, sipulin valkoinen osa), galakto-oligosakkaridit (pavut, linssit, herneet), sokerialkoholit (kivelliset hedelmät, omenat, päärynät, ksylitoli-, sorbitoli- ja mannitolituotteet), laktoosi (maitotuotteet, joissa laktoosia) sekä ylimääräfruktoosi (mehut, fruktoosilla makeutetut vedet).\nRuokavaliokokeilun tulee tuottaa hyvää oloa ja helpotusta, ei stressiä siitä, noudattaako sitä täysin oikein. FODMAP-ruokavalio ei ole ehdoton, vaan tiukimmankin vaiheen aikana saa sukujuhlilla syödä rauhassa mitä haluaa. Yksittäiset poikkeuspäivät eivät romuta kokeilua. Kokeiluun kannattaa suhtautua enemmän elintarvikevalintoina kuin ehdottomina ruokasääntöinä. Ennen ruokakoriin valikoitui pussillinen omenoita, nyt mandariineja.\nKuidut ravitsevat suolistobakteereita\nKokeilu on hyvä pitää tiiviinä, sillä FODMAP-yhdisteet ovat prebioottisia, eli ne ravitsevat ja ruokkivat suolistomikrobistoa. Tutkimuksissa FODMAP-rajoitteinen ruokavalio on vähentänyt hyviksi tiedettyjen bifidobakteerien määrää suolistossa. Erityisesti viljojen kuidut, fruktaanit ja palkokasvien galakto-oligosakkaridit, ovat mieluista ruokaa suoliston hyville bakteereille. Tietyt bifidobakteerit näyttävät hillitsevän kivun aistimuksia. Myös hapatetuissa ruoissa on hyödyllisiä probioottisia bakteereja. Siksi suoliston rauhoittelussa voi ruokavalion lisäksi olla lisähyötyä probiooteista. Monesti nämä antavat puskuria ruokavalion laajennusvaiheeseen ja auttavat hillitsemään oireita.\nJos ruokavalio on pitkään ollut rajoittunut, kannattaa uusia ruokia aloittaa hitaasti, sillä ne voivat muuten lisätä ilmavaivoja ja turvotusta. Suolistobakteereille kannattaa kuitenkin antaa aikaa sopeutua uuteen ruokavalioon eikä heti antaa periksi. Herkkävatsaisten kannattaa hyödyntää FODMAP-ruokavalion tuomaa helpotusta, mutta muistaa laajentaa ruokavaliota alun karsinnan jälkeen.\nSuolistoystävällinen ruokavalio sisältää paljon kasviksia, hedelmiä ja marjoja, joista saadaan antioksidantteja, vitamiineja ja kivennäisaineita. Kuidun lähteiksi ne eivät kuitenkaan yksistään riitä, vaan on hyvä syödä myös viljatuotteita (itselle sopivia), pähkinöitä ja siemeniä sekä mielellään myös papuja ja linssejä (ilmavaivoja voi helpottaa apteekista saatavalla alfagalaktosidaasi-entsyymillä).\nHyvät kasvi- ja kalarasvat vaikuttavat suolistoa hellivien lyhytketjuisten rasvahappojen määrään. Luonnollisesti tarvitaan myös sopivasti proteiinipitoisia ruokia, kuten kasviproteiineja (tofu, tempe, pavut, linssit, herneet), kalaa, siipikarjaa tai maltilla punaista lihaa. Toisin sanoen, samat valinnat ovat hyväksi niin suolistolle kuin kehollekin!


lokakuu | 2012 | Capo ja Loru\nJulkaistu 21.10.2012 , kirjoittanut admin.\nKiirettä on viime aikoina pitänyt ja blogin päivittely on sattuneesta syystä jäänyt vähän vähemmälle. Tiivistetysti ollaan viime viikkoina treenattu Capon kanssa raunioita, tottista, agilitya ja rakennusetsintää, Xenan kanssa tottista, agilitya, hakua ja järjenkäyttöä. Viimeiseksi mainittu ei ole varsinaisesti vielä oikein ottanut tuulta alleen.\nCapo on vissiin itsekseen vähän opiskellut noita paikannushommia, se on ollut rakennusetsintä- ja rauniotreeneissä ihan uskomaton. Olen lähinnä kulkenut sen perässä silmät teevadin kokoisina ja ihmetellyt että mistä toi koira on ton kaiken oppinut… Nyt olisi Capon kanssa katsottu vähän tottisvalmennusta ja ryhmätreenejä talvelle ja otettu BH-koe tavoitteeksi keväälle. Ja se, että saatais ilmaisu kuntoon raunioille niin päästäis sitten silläkin puolella kokeisiin. Agilitysta Capo on ollut nyt tauolla, viime treeneissä pari viikkoa sitten se oli vähän haluton hyppäämään, samoin seuraavan päivän vapaatreeneissä. Niinpä päätin että turha sitä sitten on hyppyyttää, ja sen sijaan varasin sille ajan osteopaatille. Lääkärissä ei nimittäin löydy syytä tälle, ja hierojakin on käynyt säännöllisin väliajoin, joten käydään osteopaatilla katsomassa josko ratkaisu löytyisi sieltä ja katsotaan sitten sitä agilitya uudelleen.\nKoska Capoa en sitten viitsinyt kyseisellä vapaatreenivuorolla enempää rasittaa kun se kerran oli haluton, pääsi Xena hommiin. Xena sai ensimmäistä kertaa tehdä pientä ratatreeniä, aiemmin se on tehnyt max. kahta estettä peräkkäin (eli lähinnä putki-putki tai puomi-putki). Siihen nähden meni mielestäni tosi hyvin, joskin kun tuo video on kuvattu alkoi se olla hieman väsynyt. Oikeanpuoleinen ohjaus ei vielä ihan auennut Xenalle, kun kaikessa muussa kaikki lähtee aina vasemmalta. Niinpä nyt ekaa kertaa tuollasta pikku rataa tehdessä ohjasin koko ajan vasemmalta jottei Xena turhaan hämmenny. Täytyy ensin vahvistaa oikean puolen ohjausta yksittäisillä esteillä.\nVideo löytyy täältä, jostain syystä en saa niitä enää upotettua tähän tekstin sekaan.\nLisäksi Xena aloitti hakutreenit, ja on niin ilmeisen kivaa ja hauskaa ettei se edes muistanut mörköillä, mitä se muuten on vähän tehnyt vieraiden ihmisten kanssa. Tänään treeneihin mentäessä se ei olisi millään malttanut pysyä nahoissaan ja erinomaisen tehokkaat, nopeat ja suorat pistot teki vaikkei tietysti syvyyttä ollut vielä paljon. Ja ihanasti kääntyy korvat ihan luimuun ja alkaa häntä kovasti heilua kun saa hajun, ainakin on helppo lukea. 😀\nTottiksesta nyt taas ei ole juuri sen enempää sanottavaa kuin että keskittymiskykyä saisi olla neidillä vähän enemmän, järjen valo ei aina loista ihan kirkkaimmillaan. Mutta ollaan me toki jo paljon juttuja opittukin!\nMuulla kuin harrastusrintamalla ei ole sitten paljon sattunutkaan, lenkkeilty ollaan ehkä normaalia enemmän ja käyty koirauimalassa uimassa. Mutta sitten meitä saapui viime torstaina riemastuttamaan nelihenkinen käppänäpentue, kuusiviikkoisia epeleitä. Ihanan reippaita pentuja, jos ois narttupennun paikka auki niin tuosta nappaisin itselle yhden, kasvattajaltahan ei tietty kysytä. Ja tässä heistä kuvia:\nJulkaistu 21.10.2012 kategoriassa Treenijutut, kirjoittanut admin.


Uraanin poisto - Aqua Nova\nIoninvaihtomassaa käyttävä suodatin uraanin poistamiseksi juomavedestä.\nUraani on terveydelle haitallista joutuessaan elimistöön juomaveden mukana. Uraanin poisto juomavedestä onnistuu ioninvaihtomassaa käyttävällä suodattimella. Tämä massa soveltuu erityisesti pienten ja keskisuurien pitoisuuksien poistamiseen. Suodattimen massa sitoo uraania tehokkaasti ja sillä voidaan poistaa uraanista yli 95 prosenttia.\nSuuren vesimäärän puhdistukseen voidaan käyttää suolaelvytteistä, automaattisella ohjainkeskuksella varustettua uraaninpoistosuodatinta. Ohjain huolehtii suodatinmassan elvyttämisestä ennalta määrättynä ajankohtana. Tämä 25-33 litraa minuutissa vettä puhdistava suodatin soveltuu uraanin poistamiseen kokonaisen asuinkiinteistön käyttövedestä.\nPienen vesimäärän puhdistukseen voidaan käyttää tiskipöydän alle asennettavaa suodatinpulloa, jossa on määräajoin vaihdettava massa. Tämä on sopiva ratkaisu silloin, kun halutaan poistaa uraani vain keittiön hanasta tulevasta vedestä, esimerkiksi kesäasunnolla. Laite mitoitetaan uraanin määrän ja veden kulutuksen mukaan tapauskohtaisesti.\nUraaninpoistosuodatin mitoitetaan aina käyttökohteen vaatimusten mukaan. Soita 020 741 2010 ja pyydä tarjous.\nEsite Aqua Uraaninpoisto


Hassutellen: lokakuuta 2018\nPakkaus- ja ruokalista Norjan roadtripille\nViimeinen Norja-postaus uunista ulos! Mietimme aika tarkkaan mitä pakkaisimme Norjan roadtripille ja laadimme listaa sitä mukaan kun mieleen tuli asioita. Lopulta emme unohtaneet muuta kuin hiustenkuivaimen ja pyykinpesuaineen (vain käsinpesuun sopiva sappisaippua oli mukana), nekin jäi oikeastaan vaan siksi kun ajattelin ettei niitä tarvita. Auto oli aika piukassa, mutta toisaalta paljoa ylimääräistä ei kyllä ollut mukana. Lähinnä kesäiset vaatteet olivat aivan turhaan mukana, mutta vaikea tuota säätä oli ennustaa kun lähtiessämme sekä Suomessa että Norjassa oli superhelteet.\nExpedin ilmapatjat pakkautuivat pieneen tilaan ja olivat supernäppärät täyttää\nMuutamia juttuja hankimme, ja ne olivat kyllä joka euron arvoisia. Esimerkiksi Expedin pieneen pakkautuvat ilmapatjat ovat olleet pitkään hankintalistalla ja nyt saimme oivan "tekosyyn" hankkia ne. Tavallisilla vaahtomuovialustoilla olisi kyllä tullut todella kylmä (ja märkää, sillä teltan pohjaan tiivistyi yllättävän paljon kosteutta). Hankin myös vihdoin kunnon vaelluskengät – onneksi, sillä vanhat kenkäni olisivat olleet liian heppoiset ja vähintään kastuneet takuuvarmasti. Ostimme myös halvat retkituolit, ja olihan niissä aika paljon mukavampi istua kuin kyhnöttää maassa, vaikka loppujen lopuksi ulkona tuli istuttua oikeastaan vain iltaruokailujen ajan.\nRuuat ostimme Suomesta, vaikka ei elintarvikkeiden hinta ihan hirveän paljon korkeampi ole Norjassa. Suomessa ostoskorin hinnaksi tuli vähän päälle 100 euroa. Ruokien hankinta osoittautui viisaaksi valinnaksi, sillä kauppoja ei ole aivan joka kulmalla eikä pikkuisista kyläkaupoista välttämättä löydy sitä mitä etsii. Esimerkiksi UHT-maitoa emme olleet ostaneet kuin pari pikkupurkkia (lähinnä kahvia varten), eikä sitä löytynyt enempää Norjasta, joten mustaan kahviin oli tyytyminen loppureissusta. Ehkä jokin maito- tai kermajauhe olisi toiminut myös. Myös pussiruokia ja proteiinipatukoita löytyi aika heikosti retkimuonasta puhumattakaan, joten niitä kannatta ostaa varastoon. Ruisleivän tapaista, pitkään hyvänä pysyvää leipääkään emme löytäneet, vaan lähinnä pehmeitä sämpylöitä. Hedelmiä ja kasviksia löytyy toki hyvin, joten niitä ei tarvitse ostaa kuin ensi hätään.\nSuomen päästä esimerkiksi Citymarketista löytyy todella hyvät valikoimat erilaisia pussiruokia, mutta niitäkin kannattaa vertailla ravintoarvojen ja valmistustapojen suhteen. Osaan kun ohjeistetaan lisäämään esimerkiksi kermaa, ja vähintäänkin jauhelihaa tms proteiinipitoista. Me tosin lisäsimme lähes kaikkeen ruokaan soijarouhetta ja papuja, sillä usein esimerkiksi kinkkusattumia on tosi vähän. Pidemmille vaelluksille puolestaan kannattaa ostaa ihan oikeaa retkimuonaa, joka on kevyttä kantaa mutta kuitenkin sellaisenaan ravitsevaa, eikä kokkauspuuhia tarvitse sen tarkemmin miettiä kun lisää vain kiehuvan veden pussiin.\nAlla on kutakuinkin täydellinen pakkauslista ja ruokasuunnitelma, suluissa on asiat jotka jätimme lopulta viime hetkellä pois tai joita ei tarvittu ollenkaan. Toivottavasti tästä on iloa jollekin reissua suunnittelevalle!\nkartta ja leirintäalueopas\npassi, (matkavakuutuskortti, EU/ETA-alueen Kela-kortti)\nkamera latureineen + piuha läppäriin ja adapteri, (kolmijalka)\nPuhelin latureineen + autoteline puhelimelle helpottamaan navigaattorin vilkuilua\nInvertteri, jolla saa tupakansytyttimestä sähköä esim. läppärille\n(CEE-pistoke eli ”karavaanisovitin”)\n(ensiapupakkaus, renkaan paikkaussetti)\nmuut lääketarvikkeet: särkylääkettä, Imodiumia, Samarinia, Finrexiniä, laastareita, rakkolaastareita, käsidesi, punkkipihdit\n(pari jätesäkkiä mm. siltä varalta että teltan joutuu sullomaan märkänä autoon)\nKirjoja/lehtiä, äänikirjoja autoiluun\nAlusvaatteita ja sukkia noin viikon tarpeisiin\npipo, hanskat, buffi/kaulahuivi\nfleece tms välikerrasto\nvillapaita tms lämmintä\nkaupunkikelpoisia vaatteita eli farkut ja muutama siistimpi yläosa\nvaelluskengät, kaupunkilenkkarit, goretex-lenkkarit kevyempään kävelyyn, crocsit/flipflopit suihkua jne varten\nRuuanlaitto ja retkeily\ntarppi eli pressu naruineen, kiiloineen ja keppeineen(! harvoin oli lähistöllä puita joten kepit tulivat tarpeeseen)\nTulenteko: Trangia, kaasua, sytytyspalat, tulitikut, tulukset\nastiat 2 hengelle: lautaset, kahvikupit, juomalasit, ruokailuvälineet\nruuanlaittovälineet: desimitta, (paistolasta), (lettupannu), veitsi+leikkuulauta\npuukko, (retkisaha, retkikirves)\n(pesuvati tiskaamista jne varten)\ntiskiharja, ympäristöystävällistä tiskiainetta\nsappisaippua ja/tai pyykinpesuainetta, pyykkinaru, pyykkipoikia\n(pullon ja viinipullonavaaja)\nkylmiin olosuhteisiin soveltuvat makuupussit, tyynyt\nkylmiin olosuhteisiin tarkoitettu makuualusta (Expedin ilmapatjalle iso suositus!)\npieneen taittuvat retkituolit ja -pöytä\n(kalavehkeet, perkausveitsi, halsteri tms)\npyyhkeet, suihkutarvikkeet ja muut hygieniavälineet, (hiustenkuivain)\notsalamput ja retkilamppu telttalampuiksi\n(mausteet: suola, sokeri)\nÖljyä paistamiseen pikkupullossa\nPussiruokia, säilykkeitä, leipää, pikakahvia, teetä, tuoremehua, mehutiivistettä, pikkupurkkeja UHT-maitoa, hyvin säilyviä vihanneksia, Koskenlaskijaa/sulatejuustoa leivälle (säilyy melko hyvin lämpimässäkin), proteiinipatukoita ja pähkinöitä\nRetkiruoka on hyvää vaelluksilla kun repun painoa joutuu optimoimaan\nKanaa hapanimeläkastikkeessa ja riisiä (Uncle Bens -valmiskastiketta, säilykekanaa, säilykeananasta, pikariisiä)\nKookoscurry + riisi (currytahnaa, kookoskermaa, soijasuikaleita/säilykekanaa, paprikaa, porkkanaa, pikariisiä)\nSoijarouhebolognese (valmista pastakastiketta, soijarouhetta, tomaattia, pastaa)\nIntialainen kastike + riisi (valmiskastiketta, linssejä, porkkanaa ja/tai paprikaa, riisiä)\nTortillat (papuja, toltillalätyt, salsaa, paprika, tomaatti, salaattia jne)\nMeksikonpata pussista, tölkkipapuja ja soijarouhetta\nItalianpata pussista + soijarouhetta\nTölkkilihapullia + valmismuusia jauheesta\nVaativille vaelluksille kevyttä ja ravinnerikasta retkimuonaa\nValmis kermainen savuporokeitto\nMinestronekeitto + linssejä\nValmis juustoinen pasta + soijarouhetta/tonnikalaa\nValmis kantarellirisotto + soijarouhetta\nNachot + valmis papusalsa\nannospikapuuroa + pähkinöitä ja siemeniä\nUna lista completa de empacar para un viaje a Noruega en coche\nMeillä on ollut varsin erikoista arkea tässä viime viikot. Nimittäin Peppi on ollut hoidossa yli viikon, ja kyllä on ollut outoa olla kotona ilman koiraa. Iltaisin olemme ihmetelleet, mitä kuuluu tehdä kun ei ole koiraa lenkitettävänä. Käytimme tilaisuuden hyödyksi, ja ajattelimme lähteä viikonlopuksi metsään kun oli luvattu mitä täydellisintä keliä. Olisi ollut vielä mukavan lämmin nukkuakin teltassa, mutta lauantaina illalla meillä oli menoa, niin metsäreissu jäi vain päiväretkeksi – tosin aikataulut pettivät sen verran pahasti, että lopulta emme edes päässeet sinne sovittuun tapaamiseen ja olisimme aivan hyvin voineet jäädä metsäänkin...\nKohteen valinta oli vaikea, kun samalla halusimme ihastella ruskaa ja kuitenkin kävellä pidemmän lenkin. Valtaosa isoista metsistä täälläpäin kun on kuitenkin havumetsiä, niin eipä siellä varsinaisesti ruskaa ihastella. Ruissalon luontopolut taas on tunnissa tai parissa kierretty. Google löysi meille kuitenkin vähän Ruissaloa vastaavan lehtipuisen Ramsholmenin ulkoilualueen Tammisaaresta. Tämäkin alue tosin oli varsin pieni koko päivän retkelle. Raaseporissa oli kuitenkin isompikin Västerbyn ulkoilualue, joten päätimme lyödä kaksi kärpästä samalla iskulla, ja käydä kävelemässä sekä Ramsholmenissa että Peikkometsän kierroksen. Kesän todo-listalla oli myös Tammisaaressa käynti, niin saimme senkin yhdistettyä samaan reissuun.\nRamsholmen oli kyllä maagisen hieno paikka, vaikka keli ei ihan niin aurinkoinen ollutkaan kuin aluksi luvattiin. Lämmintä oli kyllä silti, ja pelkässä pitkähihaisessa paidassa tuli hiki. Ramsholmenissa pitää ehdottomasti käydä uudestaan vielä kesäaikaan, kun saniaiset ovat vihreänä. Myös Tammisaaren keskusta oli juuri niin söpö kuin uskalsin odottaa (kävin jo vilkuilemassa puutalotarjontaa Oikotieltä, heh). Itsehän olen viettänyt kaikki lapsuuden juhannukseni Tammisaaren saaristossa, ja jo pitkään olen pohtinut että pitäisi käydä piipahtamassa noilla seuduilla. Pitänee kyllä tehdä parempi piipahdus vielä kesäaikaan.\nTäydellisen kelin lisäksi mieli muutenkin huusi luontoon rauhoittumaan. Kotikin on kuin pommin jäljiltä, sillä meillä on ollut meneillään putkiremontti, jonka vuoksi Peppikin siis on hoidossa ollut. Esimerkiksi pyykkiä ei ole voinut pestä, ja yläkerran vaatekaappit on nyt raahattu pois paikoiltaan vesiputken edestä, ja puolet kaappien sisällöstä on hujanhajan siellä täällä. Jo monta vuotta taloyhtiössämme on puhuttu putkiremontista, ja ainakaan viime yhtiökokouksessa sen tilanne ei ollut yhtään sen ajankohtaisempi kuin aiemminkaan. Kuitenkin viime viikolla kahden päivän varoitusajalla ilmoitettiin, että putkiremontti alkaa yhtäkkiä rytinällä. Meidän talon osaltahan homma on melko simppeli, vain yhden päävesiputken vaihtaminen katonrajasta. Mutta tokihan näillä on taipumus venyä, eikä homma ilmeisesti ollutkaan aivan niin suoraviivainen. Huoneistojen putkiin ei toistaiseksi koskettu, ja meillä kuten valtaosalla muissakin asunnoissa putket on jo remonttien yhteydessä vaihdettu. Paitsi enää on vaihtamatta päävesiputkesta meidän asuntoon tuleva tuloputki (koska syistä X ja Y se jäi vaihtamatta remontin yhteydessä) ja ellei sitä vaihdeta nyt, sitä tuskin vaihdettaisi koskaan. Sen suhteen asiat eivät ilmeisesti olleetkaan ihan niin virtaviivaisia, ja uuden putken saaminen venyy ilmeisesti ensi viikkoon. Äh. No mutta kohta olemme aivan muissa maisemissa, ja saavat remonttimiehet temmeltää keskenään jos urakka vielä venyy...\nColores del otoño en Raasepori.\nKaupunkitunnelmia Norjasta: Trondheim\nTrondheim oli ikään kuin reissumme päätepysäkki, jonka jälkeen suunnitelmat pysyivät koko ajan melko avoinna. Trondheimiin saavuimme juuri ennen seuraavan myrskyn tuloa, ja lähtöaamunamme satoikin jo hieman. Illalla onneksi oli mitä loistavin ilma, ja haahuilimme ympäri kaupunkia huokaillen ihastuksesta. Meillä ei ollut minkäänlaisia ennakkokäsityksiä tai odotuksia kaupungista, joten yllätyimme todella positiivisesti. Trondheim on Norjan kolmanneksi suurin kaupunki, ja yliopistokaupunkina pullollaan elämää ja tapahtumia. Tuonakin iltana kuppilat olivat pullollaan juuri opiskelunsa aloittaneita opiskelijoita. Kaupungissa tuntui olevan tosi kiva tunnelma, ja arkkitehtuuri oli kaikkialla tosi kaunista: löytyi niin vanhoja kivitaloja kuin jännää modernia arkkitehtuuriakin – ei-niin-hehkeä funkkistyylinen betonikuutiorakennuskanta tuntui puuttuvan kokonaan. Toki vanhat puutalokorttelit olivat supersöpöjä ja jokivarren värikkäät, suoraan joen päällä olevat hauskan näköiset talot kivan omaleimaisia.\nJo matkalla kaupunkiin olin päättänyt missä illallistaisimme. Löysin nimittäin ravintola-alan opiskelijoiden pyörittämän ravintolan, jossa kauniit ja kehutut annokset maksaisivat huomattavasti normaalia vähemmän (eli saman verran kuin Suomessa vastaavat ruoat, noin 25 euron luokkaa). Pelkäsin kuitenkin, että jos ravintola olisi täynnä, joutuisimme haahuilemaan kaupungilla nälkäisinä – pussiruokalounaasta oli jo ikuisuus. Onneksi hotellissamme olikin tarjoilla ilmainen iltapalabuffet, niin saimme samantien mahat täyteen ja pääsimme nopeasti tutkimaan kaupunkia. Buffetissa oli kaiken lisäksi tarjoilla myös kuuluisia kalakakkuja, niin sainpa niitäkin maistaa ilman että olisi pitänyt ostaa niitä iso pussi kaupasta. En kylläkään tykännyt kalakakuista, vaikka yleensä kaikki kalajutut uppoavatkin hyvin. Koostumus oli jotenkin vääränlainen ja sivumakukin vähän liian turskaisa. Hotelli oli kaikin puolin tosi kiva ja se oli hiljattain uudelleen kalustettu. Paikan historiakin oli kiehtova, sillä ennen muinoin paikalla oli ollut leipomo. Entisajoista kertovia juttuja oli siellä täällä: vanhoja mainosjulisteita käytävillä, vanhoja valokuvia huoneissa, vanha leivinuuni aulassa...\nSeuraavan aamun olimme ajatelleet pyhittää shoppailulle, sillä Trondheimissa oli todella paljon erilaisia norjalaisia sisustus- ja vaateputiikkeja, joista en ollut ennen kuullutkaan. Harmiksemme suurin osa liikkeistä aukesi vasta kymmeneltä, emmekä viitsineet odottaa niin kauan kun kadunvarsipysäköintikin maksoi joka tunnilta useita euroja, ja matkaakin pitäisi jatkaa ajoissa. Muutamissa yhdeksältä aukeavissa putiikeissa ehdimme sentään käydä. Haahuilimme ympäri lähes autiota keskustaa ja pikkuhiljaa sää synkkeni synkkenemistään. Siinä haahuilessamme törmäsimme SpareBank 1:een, ja totesin Eerolle, että olin näkevinäni netissä, että eräs taideinstallaatio olisi sijainnut tuon nimisessä pankissa. Tripadvisoria selatessa ohitin moisen nähtävyyden, kun en ymmärtänyt miten se voisi sijaita pankissa ja voisiko sinne noin vain lampsia. Tuossa pankissa oli kuitenkin aika paljon taidetta esillä jo aulassa. Aloin googlettamaan asiaa, mutta sillä välin Eero oli jo astunut sisään pankkiin ja puolessa välissä portaita matkalla kellariin. Juoksin perään, ja samassa näinkin mystisen mustan verhon, jonka yläpuolella luki "Salamandernatten" ja tunnistin sen tuoksi kyseiseksi taideinstallaatioksi. Tiesin netistä lukemani perusteella, että verhon takana olisi suuri pimeä huone, jonka reunoilla seisoisi kymmeniä kolmimetrisiä hahmoja, joten pimeään huoneeseen astuminen oli yllättävän pelottavaa. Irrationaalisesti tuntui kuin jokin voisi pimeydestä minä hetkenä koskettaa tai jokin tuijottaisi. Siinä hetken kuumottelimme pimeässä, kunnes rohkenin alkaa osoittelemaan nurkkia puhelimen taskulampulla sekä kameran salamavalolla. Huiii, ja siellä ne hahmot olivat! Ehkä hienoin ja jännittävin taideteos ikinä! Niin ja olihan tuolla pankin kellarissa muutakin jännää: puuarkussa pötkötti luuranko, ja seinällä luki norjaksi jotakin sen suuntaista, että pankin paikalla on sijainnut kirkko ja maasta on kaivettu useita luurankoja esiin. Että semmoinen pankki!\nSalamandernatter (Kjell Erik Kille Olson)\nSade alkoi yltyä, joten starttasimme auton ja jatkoimme matkaa. Säätiedotus näytti jälleen karmaisevalta, joten suosiolla otimme suunnaksi Ruotsin. Norjan kaupunkikattaus jäi siis melko pieneksi ja piipahdukset varsin lyhyiksi, mutta sitäkin ikimuistoisimmiksi.\nTrondheim, una ciudad muy bonita en Noruega\nLähettänyt Hansu klo 13:24 Kommentit\nTänään tuli tarkalleen vuosi kuluneeksi siitä päivästä, kun lähetin yrityksen perustamisilmoituksen. Kirjoitinkin keväällä havaintojani yrittäjyydestä sekä siitä, miten alku oli vähän takkuisa, kun en oikein ollut varma, halusinko sittenkään yrittäjäksi ja kauanko sitä jatkaisin. Jos kokeilu jäisi vain muutaman kuukauden pituiseksi, ei olisi järkeä alkaa tehdä omaa markkinointia, myyntiä tai mitään investointeja. Heiluin kahden vaiheilla: hakeako avoimia työpaikkoja vai panostaako yrittämiseen. Lopulta päätin, että katsotaan yrittäjyys-kortti ja yritetään ainakin vuosi, ja tässä sitä nyt ollaan.\nTällä hetkellä tuntuu, että ihan viime aikoina vasta olen saanut homman oikeasti käyntiin. Keskusteluyhteys on avattu pariin potentiaaliseen yhteistyökumppaniin ja muutenkin mielenkiintoisia palloja on ilmassa. Tähän mennessä mulla on ollut viisi asiakasta, joista osa on ollut kertaluontoisempia tapauksia ja osa taas pidempiaikaisia. Pari uutta asiakkuutta kun saisi hankittua, niin olisin kyllä aivan supertyytyväinen.\nTämän hetken eniten kipuilua aiheuttava asia tuntuu olevan ympäristön odotukset. Tuntuu, että osa lähipiiristä ajattelee, että tämä on jonkin sortin lomailua ja ihmettelevät, koska oikein ajattelin mennä oikeisiin töihin. Toisaalta olen myös törmännyt yllätyksekseni moniin ihaileviin kommentteihin – olen kuulemma saavuttanut sen mihin monet pyrkivät, ja monilla yrittäjyys tai yrittäjämäinen elintapa on vain kaukainen unelma. Ei tietenkään pitäisi välittää siitä, mitä muut ajattelevat, mutta se on helpommin sanottu kuin tehty. Ehkä ajattelen sisimmässäni vielä itsekin, että onko tämä oikeaa työntekoa. Esimerkiksi vihaan laskujen lähettämistä, kun edelleen tuntuu siltä, että voiko tästä ihan rahaakin pyytää kun ei tämä aina työltä tunnu...\nAlussa mielialani vaihteli aivan hurjasti. Yhtenä päivänä saatoin iloita yrittäjyyden iloista, ja toisena päivänä rypeä aivan pohjamudissa pienenkin takaiskun takia – tai ihan ilman takaiskujakin. Tätä tapahtuu edelleen, mutta aika paljon harvemmin. Tarkoitan siis, että yleensä olen innoissani kaikesta, arki rullaa mallikkaasti ja vain silloin tällöin masentelen jonkin tyhmän pikkuasian takia ja virittelen kauhuskenaarioita päässäni. Mikä on täysin typerää, kun en kovin korkealta pääsisi putoamaan vaikka kaikki romahtaisi, sillä enhän esimerkiksi ole tehnyt mitään kovin kalliita investointeja. Päin vastoin, tässä on koko ajan solmittu suhteita sinne ja tänne, joten mistä sen tietää vaikka työllistyisin palkkatyöhön johonkin asiakasyrityksistäni tiukan paikan tullessa!\nLisäksi tällä hetkellä pientä rauhattomuutta tuo suunnittelemattomuus. Haluaisin laatia strategian, valita päämäärään ja pyrkiä sitten sitä kohti. Yleensähän se on kannattavampaa kuin viritellä kaikenlaista pientä joka suuntaan. Toistaiseksi olen tahallaan himmaillut ja päättänyt rauhassa pyöritellä eri vaihtoehtoja ja suuntia, kokeilla yhtä sun toista ja oppia niistä – ihan vain koska just nyt mä voin niin tehdä. Ehkä strategiani siis on tällä hetkellä suunnata 15% työpanoksesta itseni ja taitojeni kehittämiseen, toiset 15% markkinoinnille, uusien suhteiden solmimiselle ja mahdollisuuksien kartoittamiselle, ja loput ajasta varsinaiselle työlle. Parasta on, että kaikki on sallittua. Ajoittaisesta epävarmuudesta huolimatta tuntuu, että tämä tie voisi kuljettaa aivan odottamattomiin paikkoihin, kun vain annan sille mahdollisuuden.\nPensamientos después de un año de ser un empresario individual.\nLähettänyt Hansu klo 15:08 Kommentit\nNorjan kaupunkikohteista listallamme oli alunperin Bergen, Stavanger, Ålesund ja Trondheim, tosin oli selvää että tuskin ehtisimme kaikissa käymään. Stavangerin tunsin entuudestaan lähinnä sen vanhan kaupungin ansiosta, se kun näkyy melko tiuhaan Instagramissa. Olimme joka tapauksessa lähistöllä, koska olimme suuntaamassa Preikestolenille, ja kun tuli hurja myrskyvaroitus, päätimme siirtyä hotelliin kaupungin suojaan. Stavanger on Norjan neljänneksi suurin kaupunki sekä Norjan "öljypääkaupunki". Turisteja se houkuttaa lähinnä siksi, koska se sijaitsee lähellä Norjan ehkä kuuluisinta nähtävyyttä Preikestolenia sekä hurjaa Krejagboltenia. Myös söpö vanha kaupunki sekä runsas katutaide houkuttelevat turisteja.\nKivan näköinen asuinalue\nHotellimme oli hieman keskustasta syrjässä, ja keskustaan piti kävellä jonkin asuinalueen läpi. Tuo alue oli kyllä aivan todella söpö – vierivieressä valkoisia puutaloja vähän samaan tapaan kuin vanhassa kaupungissa, vaikka alue oli selvästi paljon uudempi. Olin bongannut Tripadvisorista erään kehutun ja edullisen (n.15€/annos) ruokapaikan, joka tarjosi fuusioruokaa aasialaiseen tyyliin, ja tätä etsiessämme kävelimme ydinkeskustasta hieman eri suuntaan ja ehdimme nähdä vähän eri kulmia. Tässä vaiheessa ei onneksi satanut, niin oli ihan mukava kävellä ja tutkia paikkoja. Fortoun ruoka oli ihan mukiinmenevää, ei superkehuttavaa mutta varmasti parempaa kuin muut Tripadvisorin edulliset paikat eli kebabbilat, joita näkyikin laitakaupungilla runsaasti. Fortoussa ei ollut erikseen tilaa ruokailulle, vaan meidät ohjattiin viereiseen tunnelmalliseen pubiin odottelemaan ja syömään.\nBahn mi -vietnamilaistyylinen patonki (125kr)\nSyötyämme suuntasimme keskustaan ja vanhaan kaupunkiin. Mielestäni keskusta sekä ranta-alue oli tosi kivan näköinen ja tunnelmallinen, mutta Eeroon kaupunki ei tehnyt suurta vaikutusta. Syy saattoi olla isossa määrässä turisteja, sillä rannassa oli iso risteilijä ja terassit täynnä kertakäyttösadetakkiin pukeutuneita humalaisia turisteja. Rannassa oli myös esiintymislava, jossa myöhemmin illalla esiintyi paikallinen Jari Sillanpää, joten kyseessä ei varmaankaan ollut ihan tavallinen torstai-ilta. Ja kyllähän tuo harmaa sääkin vähän söi tunnelmaa. Sateen ripotellessa ja illan jo alkaessa hämärtää teimme vielä kierroksen vanhassa kaupungissa, joka mielestäni oli kyllä todella sympaattinen. Toisaalta Instagramin supersöpöt otokset paikasta olivat ehkä asettaneet riman vähän turhan korkealle, ja odotin vanhalta kaupungilta vieläkin enemmän.\nAamulla olimme ajatelleet vielä käydä kuuluisassa öljymuseossa, mutta lopulta totesimme ettei se ehkä kiinnostanut niin paljon, että olisimme halunneet pulittaa korkean sisäänpääsymaksun (20€/hlö) ja kävellä kaupungin halki kaatosateessa. Herkuttelimme sen sijaan pitkän kaavan mukaan aamupalabuffetissa, jossa saimme myös maistaa mesjuustoa eli tuota ruskeaa, karamellisoitunutta juustoa (en tykännyt). Toinen hauska juttu aamupalabuffetissa oli kylmä kaakao, jota sai nappia painamalla samaan tapaan kuin tuoremehujakin. Ähky oli jälleen taattu. Miten aamupalabuffeteissa ähky onnistuukin aina yllättämään? Vatsat pulleina suuntasimme kohti Preikestolenia. Hyvä vain, että tuli syötyä kunnolla, sillä seuraavan kunnon aterian saimme vasta myöhään illalla kun kaatosateessa emme meinanneet löytää seuraavaa majapaikkaa.\nStavanger – una ciudad bastante bonita cerca de Prekestolen\nLähettänyt Hansu klo 14:04 Kommentit


Kuva 8910 - Suuria seisovia pylväitä\n110 kV Etualan linja jatkuu edellisestä kuvasta, kääntyen kulmapylvään kautta tuohon: http://calm.iki.fi/tolpat/kuva/575 Eteenpäin Järvenpään suuntaan jatkava linja on paljon uudempi, jostain vuosituhannen vaihteesta.\nAinakin kulmapylväiden harukset ovat melkoisen erilaiset. Vanhemmassa on kolminkertainen paksu vaijeri ja uudemmassa normaalin oloiset harukset.\nTässä on myös valaistus erikoisella metallipylväät ja ilmajohdot- yhdistelmällä. Vastaavia asennuksia on lähiseudulla muutamia. Valaisin on SLO tai Idman 8512 150- wattisella suurpainenatriumilla . Valojen vuosimalli lienee 1993. Kerava 02.03.2016\n09.04.2016 22:20 <RicuP.> Onkohan tuon ensimmäisen valaisimen kuvun sisällä vettä? Olen ainakin Hämeenlinnassa ja Tuusulassa nähnyt asennuksia, joissa on käytetty metallipylväitä ja Amkaa. Kai siihen joku hyvä syy on. Tuusulassa ja Järvenpäässä on erikoisia varhaista mallia olevia Kapu -tyyppisiä kulmikkaita alumiinipylväitä myös.\n10.04.2016 08:30 <Koomikko> Lappeenrannassakin oli käytössä samaa yhdistelmää ennen kuutostien remonttia https://goo.gl/maps/3C2fyBmUWo72\n10.04.2016 20:42 <Make> Taitaa siellä vettä olla, aina välillä noissa sitä näkee. Lieneekö syy tuo päällipuolen jotenkin vuotava luukku? http://www.lighting-gallery.net/gallery/displayimage.php?album=2533&pos=6&pid=110036\nNoissa pylväissä lienee valaisimille myös sulakkeet, ainakin luukut on.\nNe kulmikkaat pylväät ovat 90-luvun lopulta, en tiennyt, että ovat erikoisia.\nLappeenrannan malli on kai vähän korkeampi, johdon ja varren väli näyttää pidemmältä.\n10.04.2016 22:51 <RicuP.> Sen päälipuolen luukun alla on vaahtomuovitiiviste. Kyllä sen periaatteessa pitäisi pitää, ellei sitten ole huonosti paikallaan. Voi myös olla, että tikka on nakuttanut lasikuidun läpi, sellaisiakin on tullut vastaan :) Lahden moottoritielläkin on joitain varhaisia Kapu -tyyppisiä pylväitä.\n11.04.2016 21:34 <Make> Erityisesti vanhemmat yksilöt tuntuvat vuotavan, 2000- lukuisissa en ole juuri ko. ongelmaa huomannut.\nMoottoritien pylväät lienevät samaa sarjaa. Ainakin niitä kai tehdään yhä, kun kolaroitujen tilalle on tullut samanlaiset.\n19.01.2018 21:15 <Make> Tälle osuudelle on tullut pari Siteco SC:tä ja yksi joku ledivalo. Jälkimmäinen pistää aikalailla silmään natikoiden välissä.\n31.08.2021 18:52 <Make> Em. kulmikkaat pylväät ovat Vialumine- merkkisiä. Tuo joku ledivalo on Philips LumiStreet. Mikään ei ole muuttunut, 8512:sta tulvii vaan osa... Yhdessä oli kupu ihan musta, lieneekö jotenkin likaista vettä mennyt...