Eat & Joy Maatilatori ja pirusti kuvia\n« Spam 2\nVoita Kure Bazaarin kynsilakka! »\nJanuary 13th, 2012 | Author: jlkm\nKulutin palkkapäivän jälkeisen vapaapäiväni ja rahani jälleen kerran Helsingissä, jopa melkein suunnitellusti. To do -listalla oli yhden lahjakortin kulutus, uudistunut Kluuvi ja sen maatilatori ja muutama ostettava tavara. Maatilatorilla mun on pitäny käydä jo pitkään, viime viikolla olin jo lähdössä, mutta ulkona satoi lunta, sänky kutsui ja NYT-liitekin suositteli pysymään kotosalla. Nyt kuitenkin sain itteni perille asti (missattuani ensin pari suoran linjan bussia ja päädyttyäni junamatkaan) ja suuntasin ensinnä sinne Kluuviin. Tori oli alimmassa kerroksessa, joten tutkin ensin muut. Pieniä (suomalaisten) riepuputiikkeja oli paljon, ketjuliikkeitä ei yhtään, applekauppa, pari ravintolaa ja kahvilaa. Ylin kerros oli niin modernin valkoinen ja skandinaavisen designin täyttämä, että huhheijaa. Siellä oli myös jokunen ravintola (Senaatin Hiili, Hankosushi ja salaattibaari), joissa oli kunnolla populaakin lounasaikaan.\nMaatilatorille mennään lyhkäisillä liukuportailla, joiden alla vastaan hyökkää kasa lampaantaljoja. Myymälä on kirkkaasti valaistu ja hyllyt pursuavat kimmeltäviä lasipulloja ja siistejä paperipusseja suomalaisilta pientuottajilta.\nVihannekset ja kuivatut sienet löytyvät lasisen liukuoven takaa puisissa maalaislaatikoissa ja koreissa.\nLihatiskin takana (osittain katseilta suojassa) roikkuu ruhoja ja tiskissä killuu muutama hyvännäköinen kasa useaa sorttia lihaa, kyytöstä porsaaseen. Kylmälaarissa on vakuumipakattua karhua.\nJuustotiskillä oli maistiaisia, mustapippurijuustoa ja valkosipulilla maustettua juustoa öljyssä.\nKalatiskillä sen pitäjä renssasi vaalealihaista kalaa (ahven?) nenä melkein siinä kiinni vanhemman miesasiakkaan jäädessä kurkkimaan tiskin yli tämän työtä. Toisin kuin oisi voinut luulla, tämä ei ärähtänyt huonosta palvelusta, kun myyjä ei reagoinut tähän mitenkään, vaan kuikuili aikansa ja kysyi jotain väliin.\nKassan vieressä on kiviuuni, tuoreet leivät ja leivokset, maitobaari ja kahvila, ja siinä se sitten olikin. Mitään Stockan herkkua vastaava tila ei ole, vaan kohtuullisen pieni ja tiivistunnelmainen.\nJatkoin matkaani takaisin ylempiin kerroksiin ja päätin poistua eri ovesta kuin tulin, mikä osoittautui varsin loistavaksi ideaksi, sillä löysin pienen teekaupan kököttämästä kauppakeskuksen nurkasta! Paikan nimi on Chaya, ja siellä teet näytteineen ovat esillä asiakkaan itse nuuhkittavissa, toisin kuin muissa teeputiikeissa, joissa olen käynyt. Myyjä nojaili hermostuneen oloisena seinään siemaillessani tarjottua pientä kupillista mango-oolongteetä ja näperrellessäni lasipurkkeja. Sain luvan kuvata (en kehdannut kaivaa kameraa esiin valvovan silmän alla, toisin kuin torilla) ja onneksi tunnelmaa keventämään saapui pari ennenkin käynytta asiakasta.\nSeuraavaksi vietin tunnin Backstreetissa pakkoshoppaamassa jotain lahjakortin arvosta ja pyörähdin syömässä kampin kiinalaisessa lounaan viimeminuuteilla. Käväisin viimeisenä Tokyokanissa hamstraamassa misojauhetta, jotta tulee käytettyä jääkaapissa killuvat tofukuutiot.\nPosted in Blaablaablaablaa, Kuvia, Pikakertaus


Futsal-Ykkönen, länsilohko - FutisForum2\n06.06.2020 klo 05:09:00\nFutisForum2 > Suomi > Muut sarjat > Futsal > Aihe: Futsal-Ykkönen, länsilohko\nKirjoittaja Aihe: Futsal-Ykkönen, länsilohko (Luettu 2812 kertaa)\n: 09.12.2006 klo 21:40:36\nFutsalin Ykkösen länsilohko näyttää jakaantuvan tuloksellisesti kahteen osaan. Liigakarsintapaikasta taistelevat MHP, PiPS, KaaPo, Kuninkaat ja Zyklon. MHP näistä on pelannut selkeästi parhaiten, kun takana tappiota on vasta yksi. Kaksi parasta pääsee karsimaan paikasta liigaan, joten vaikka yksi joukkue karkaisikin, muillakin on vielä pelattavaa.\nSarjan häntäpäässä on neljä joukkuetta kahden pisteen sisällä: I-Kissat, WFT, Ylöjärven Ryhti sekä AC Estudiantes. Tässä vaiheessa kautta on vaikea ennustaa, mitä joukkuetta odottaa putoaminen.\nKeskustelu länsilohkon osalta on avattu. Eiköhän täältäkin(FF2) löydy näiden joukkueiden seuraajia ja/tai pelaajia.\nVs: Futsal-Ykkönen, länsilohko\nVastaus #1 : 18.01.2007 klo 14:41:58\nVastaus #2 : 30.01.2007 klo 13:04:09\nPiPSin viimeinen ottelu oli Piikkiössä viime sunnuntaina Kuninkaita vastaan. Vierasjoukkue oli matkassa kuudella pelaajalla, joista neljällä oli PiPS -tausta juniorivuosilta. Viimeisen kolmen ja puolen minuutin aikana PiPSin Tero Tammenlaakso teki 7 maalia ja PiPS voitti 20-2.


Toiveita ensiasunnolle – Rahalla saa ja pyörällä pääsee\nEnsiasunnon hankkiminen lähestyy päivä päivältä, ja ajattelin että olisi hyvä vähän jäsennellä kriteerejä, joita olen sille asettanut. Kriteerit ovat jokseenkinki tärkeysjärjestyksessä.\nAsunnon koko. Olen pitänyt neliöiden alarajana 33. Miksi juuri 33? Olen kerran asunut 32-neliöisessä, ja se alkoi loppua kohden tuntua ahtaalta – ja tavaraa on tullut vain lisää sen jälkeen. 33 on ihan passelin kokoinen yksiö, ja vaikka rahaakin on rajallisesti käytössä, niin omalla budjetillani voi saada jo ihan hyväkuntoiset 33 neliötä hyvällä sijainnilla.\nSijainti. Olen mieltynyt Turkuun, työpaikkani ja perheeni ovat täällä, en ole lähdössä ainakaan pariin vuoteen. Ei ole niinkään väliä mil pual jokke (turkulaiset tietää 😉 ) asunto itseasiassa on, mutta sen pitää sijaita 2 kilometrin säteellä tai saman bussilinjan varrella kuin työpaikkani ja iso ruokakauppa (prisma/cittari/lidl). Arjen pitää säilyä sujuvana ilman autoa. Olen erittäin joustava kaupunginosien suhteen, mutta sanotaanko nyt niin, että Varissuon ja Halisen olen skipannut, vaikka ne muuten täyttäisivätkin kriteerit.\nPutkiremontti tehty. Ei haittaa vaikka tästä olisi vielä erillistä lainaa, kunhan pöly on laskeutunut ja putkiremontti ei siinnä 20 vuoden horisontissa. Kylpyhuoneen pitäisi olla myös katseenkestävä; pitäisi riittää että kiinnittää suihkuverhot, pesukoneen ja ripustaa parin söpöjä käsipyyhkeitä niin voilà.\nTästä kätevästi seuraavaan kriteeriin eli pesukoneliitäntä. Se voi olla kylpyhuoneessa tai keittiössä, jopa kodinhoitohuoneessa mutta sitä pidän epätodennäköisenä 😀 En ole tottunut, että joudun suunnitelemaan pyykkivuorojani ja varaamaan ajan etukäteen. Puolet ajasta varmaan unohtaisin mennä vuorollani tai menisin väärällä vuorolla. Ennustan, että se olisi kaoottista. Lisäksi monissa taloyhtiöissä pyykkivuoro maksaa vähintään euron, ja laskin että jos tuo uusi kone kestää yli 7,6 vuotta niin pesutahdillani (n. 75 koneellista vuodessa) oma kone tulee halvemmaksi. Säästö se on pienikin säästö 😀\nSiinä olivat kriteerit, joista en käytännössä ole valmis joustamaan ollenkaan. Seuraavaksi ominaisuuksia, joihin pyrin, mutta ovat pohjimmiltaan järjestelykysymyksiä.\nRunsaasti säilytystilaa. Helpottaa siistinä pitämistä, kun kaikella on oma paikkansa. Parasta olisi, jos asunnossa olisi reilusti kaappeja sekä makuuhuoneessa että keittiössä ja lisäksi siivouskaappi. Vaihtoehtoisesti makuuhuoneessa voisi olla vaatehuone. Plussaa olisi myös häkkikomero.\nParveke. Lasitettu parveke sisäpihalle (tms ei vilkkaalle autotielle) päin on mielestäni huippujuttu. Nykyisessä asunnossani tilanne on tämä, ja tänne muuttaessani haaveilin makoilevani kesät lepolassessa parvekkeella ruskettuen. Ensimmäiset päiväkahvit parvekkeella kesäaikaan opettivat, että parveke on aivan sietämätön pätsi vaikka avaisi lasejakin vähän. Kuitenkin loppukeväästä, alkusyksystä ja kesäiltoina joskus yhdeksän jälkeen se on toiminut lähes kolmannen huoneen tavoin. Vaatimaton parvekekalustuskin on jo valmiina.\nValmiiksi hyväkuntoinen. Parasta olisi, jos ei tarvitsisi edes yhtä seinää maalata. Muuttaminen itsessään on jo stressaava projekti, en erityisesti kaipaa siihen kylkeen urakoitsijoiden ja materiaalien kilpailutusta enkä ole varautunut tähän myöskään taloudellisesti. Tämä on kuitenkin syystä viimeinen kriteeri: jos muuten ihastun korviani myöten asuntoon, niin kyllä budjetoin, tapetoin ja asennan laminaattia vaikka omin pikkukätösin.\nHinta puuttuu, koska noihin kriteereihin mahtuu monenhintaisia luukkuja. Luonnollisen ylärajan asettaa myös ASP-laina, jota on mahdollista saada Turussa 9 kertaa omarahaosuuden verran 115t euroon asti. Kiinnostaisi myös kuulla, mitä kriteereitä teillä on/oli omalle ensiasunnolle, ja miten ne ovat muuttuneet sittemmin?\nPrevious: Previous post: Vararahaston tärkeydestä\nNext: Next post: Kuukausikatsaus elokuu 2017\n10 thoughts on “Toiveita ensiasunnolle”\nSulla jo selvät sävelet hankintaan 🙂 onko sopivia näkyny?\nItse ostin asunnon pari vuotta sitten, kriteerit oli seuraavat:\n– rivitalo tai okt\n– vähintään kaksio (50 neliöö)\n– sauna ja kunnollinen keittiö\n– rauhallinen ympäristö, luonnon lähellä\n– max 30 km töistä\n– ei suuria remppatarpeita (pintaremppa ok)\n– matala vastike\n– suojaisa (taka)piha\n– max 50 000 euroa\nOstin sit rivarikaksion kivalla pihalla 25 km töistä. Budjetti ylittyi 2500 eurolla, ei paha.\nKiitos, kun jaoit oman listasi, hyviä pointteja! Siitä tuli mieleeni, että matala vastike kuuluisi ehdottomasti omallekin listalle ja vielä aika ylöskin 😀 150 euron vastike kaksiolla on mielestäni vielä ok, mutta olenpa nähnyt kaksioita myös yli 200 euron hoitovastikkeella (eikä siis mitään alun perin neliöksi rakennettuja joista on seiniä kaadeltu), ja on vaikea perustella itselle miksi moista suostuisin maksamaan, kun tarkotus on saada asumisen kulut minimiin.\nAina silloin tällöin innostun tietyistä kohteista, mutta vielä toistaiseksi ei ole rahoitus järjestynyt niin että olisin päässyt tarjouksia tekemään. Seuraavan puolen vuoden aikana olisi kyllä tarkoitus ostaa.\nYksiöiden hinnat ovat tällä hetkellä mielestäni melko korkeat. Harkitsisin itse mielummin pientä kaksiota. Mielestäni hyviä alueita, joista on tulossa vielä parempia: Pohjola, Portsa, Nummenmäki ja Patterihaka.\nTuttu ilmiö ja katson toki yhtä innokkaasti kaksioita, tuo 33 oli vain klaustrofobisten taipumusteni sanelema ehdoton alaraja pinta-alalle 🙂 Kiitos aluesuosituksista, olen ehdottomasti samaa mieltä! Lisäisin ehkä listaan vielä Kähärin ja Vähä-Heikkilä-Luolavuori -akselin.\nKomppaan edellistä. Osta suosiolla kaksio, niin saat paremman hinta-laatusuhteen Turusta. Eri asia, jos ajattelit jättää asunnon myöhemmin (asp-tuen päätyttyä) sijoitusasunnoksi – silloin yksiö voisi olla hyvä valinta. Mikäli taas olet ostamassa “ainaiseen” omaan käyttöön asuntoa läheltä keskustaa, kannattaa tutkia ne harvat vanhat yhtiöt, joiden yhtiöjärjestyksissä on vuokrauskieltopykälä. Niistä voi saada yksiönkin edullisemmin, kun sijoittajakysyntä ei nosta hintoja. Varaudu kuitenkin ehdottomasti pintaremonttiin, nimittäin ostamalla valmiiksi remontoidun asunnon maksat helposti remontin tuoman mielikuvatasoisen arvonnousun vuoksi asunnosta enemmän, kuin remontin hinta ikinä olisi (etenkin, jos periaatteessa pystyisit itse remontin tekemään). Sen sijaan ajatus siitä, että putkiremontti pitäisi vanhemmassa asunnossa olla tehtynä, on hyvä. Jos kuitenkin kriteerinä on, ettei putkiremppaa 20 vuoteen (eli asp-laina-aikana), niin minä ehkä katsoisin juuri sen ikäisiä taloja, eli noin 90-luvulla rakennettuja. Ne ovat juuri nyt suhteessa mielestäni halpoja, koska alkavat näyttää sisustuksen suhteen epämuodikkailta alkuperäiskunnossaan, mutta talon tila saattaa silti olla edelleen erittäinkin hyvä ja isot remontit edessä. Toki taloyhtiön kunto on aina syytä tutkia tarkkaan.\nKiitos mielipiteestäsi! Tämä ensiasunto ei todennäköisesti olisi “ainaiseen” omaan käyttöön kuten muotoilit, vaan olen jaotellut mielessäni asunnot 2 kategoriaan: jos löydän sellaisen asunnon, joka olisi siinä kunnossa että pystyisin siinä asumaan pienellä pintaremontilla niin voisin jättää sen sijoitukseen muuttaessani isompaan JOS rahoitus järjestyy. Jos taas joudun tekemään isomman remontin, niin varmaankin muuttaessani myisin sen, ja näin ehkä pääsisin itse nauttimaan vähän tosta mielikuvatasoisesta arvonnoususta.\nTunnistan siis tuon ilmiön mitä kutsumme nyt tässä mielikuvatasoiseksi arvonnousuksi, mutta olen miettinyt sitä myös siltä kantilta että jos asunto mahtuu silti kokonaisuudessaan ASP-lainaan, niin se saattaa silti tulla mulle halvemmaksi kuin ottaa kulutusluotto keittiötä ja asennusta varten vaikka jälkimmäisen kustannuksista puolet saa kotitalousvähennyksiinkin. Etenkin vanhoissa taloissa joissa osan saattaa joutua tekemään asbestityönä.\nOlen itseasiassa iskenyt silmäni yhteen 90-luvun taloon, mutta siitä ei ole ollut myynnissä yhtään asuntoa yli vuoteen. Mutta toivo elää 🙂\nTörmäsin sinun blogiin aiemmin tällä viikolla ja oli hauska huomata, kuinka samankaltaisessa tilanteessa ollaan. Lähes sama määrä opintolainaa, saman suuruiset tulot ja asunnon hankinta mielessä 😀 Itsellä talouden seuranta kuitenkin melko lapsenkengissä, eikä ole tullut vielä pahemmin kriteereitä asunnolle mietittyä, mutta tässä nyt tuli ilmi muutama mieleenpainettava asia. Jatkan lukemista!\nJee, aina on kiva löytää uutta luettavaa etenkin kun on näin paljon samastumispintaa! 🙂 jään odottamaan uusia postauksiasi.\nOmat kriteerit kun vasta asuntoa ostin oli:\n-paikka pesutornille. Treenivaatteita tarvii pyykätä paljon ja kuivausrumpuun kun kerran tottuu, niin se vaan on pakko olla\n-ei saunaa. En tykkää käydä saunassa ja en halua maksaa yhdestäkään turhasta epäkäytännöllisestä neliöstä kallista hintaa.\n-hyvä pohja, ilman hukkaneliöitä. monessa kaksiossa saattaa olla jopa yli 10 neliötä tilaa “eteiskäytävänä” joka on mielestäni ihan turhaa ja kallista tilaa.\n-omalla tontilla. halvempi vastike.\n-ei betonihelvettiä. eli puistonäköalaa kiitos.\nlöysinkin täydellisen 40 neliön tehokaksion.\nHuh unohdin täysin vastata tähän! Kuulostaa erittäin hyvältä, voin allekirjoittaa kaikki paitsi kuivausrumpuun ja autopaikkaan en ole vielä totuttautunut.\nHenkilökohtaista Härifrån tvättas Kuluttaminen Kuukausikatsaus Nettovarallisuus Sijoittaminen Säästäminen Tavoitteet Tulot & menot Työ


Koti › Artikkelit Itävallasta › Koulutus Itävallassa. Opiskelu Itävallassa - koulutus ulkomailla\nItävalta on kuuluisa Wienin pallojen, oopperoiden, kakkujen lisäksi myös korkeatasoista koulutustaan. Mitä hyötyä itävaltalaisesta koulutuksesta on??\nMahdollisuus saada tutkintotodistus kansainvälisestä eurooppalaisesta standardista;\nHarjoittelujaksot ja opiskelijoiden palkkaaminen paitsi Itävallassa, myös muissa eurooppalaisissa ja saksankielisissä maissa, kuten Sveitsissä, Saksassa ja Luxemburgissa.\nKyky hallita saksan kieli täydellisesti;\nItävallan yliopistojen opiskelijoilla on oikeus valita, milloin suorittaa tentit ja mistä aiheista kirjoittaa opinnäytetyöt ja kurssikirjat.\nJoissakin Itävallan korkeakoulut tarjoavat ilmaisen koulutuksen kandidaatin, maisterin tai tohtorin tutkinto. Voit päästä Itävallan yliopistoon ohjelman mukaan “Erasmus”, ansiosta opiskelijoilla on oikeus saada 300-600 euron suuruinen kuukausittainen stipendi.\nItävallan yliopistoon pääsyä varten sinun ei tarvitse tehdä päästökokeita ja osata saksan kieltä (voit oppia sen oppimisprosessissa) - sinulla on vain lukion tutkintotodistus.\nKeskimäärin opiskelijat opiskelevat Itävallan yliopistoissa 3–6 vuotta.\nHuolimatta siitä, että opiskelijat itse päättävät milloin ja mihin luentoihin heidän tulee osallistua, sekä asettavat tenttien määräajat, yliopistoihin opiskelu vaatii opiskelijoilta maksimaalista itsekuria ja organisointia (jatkuvasti siirtämällä tenttejä voi tulla iankaikkinen opiskelija).\nTenttien suorittamiseen on valmistauduttava huolellisesti: venäläisille ei ole tavanomaisia lippuja ja vastauksia niihin. Itävallan yliopistoissa järjestelmä kirjoitettaessa kehitykseen ja suojeluun hankkeiden vallitsee. Lisäksi sinun täytyy rekisteröityä tentit etukäteen (joissakin jopa kuukauden).\nItävallan yliopistojen valmistuneet arvostetaan maailmanmarkkinoilla siitä syystä, että arviointijärjestelmä ei toimi oppilaitoksissa “Automaattinen” - heillä ei ole täällä koulutusta “sakkaa”, mutta tiedon vuoksi.\nAntamalla luvan, opiskelijat voivat työskennellä enintään 10 tuntia viikossa (aikana opetuksen yhteydessä) ja enintään 3 kuukautta vuodessa (lomien aikana)!\nSaatuaan koulutuksen Itävallassa voit hakea oleskelulupaa korkealaatuisena “avainhenkilö” tai harjoittaa työllisyyttä muissa eurooppalaisissa yrityksissä.\nKuvia Oppilaitosten Itävallassa


2h, kt, kph, las.parveke, Hopeakanavankatu 9, Sulkola, Lempäälä - Kiinteistömaailma\n35,5 m² / 35,5 m²2h, kt, kph, las.parveke\nHopeakanavankatu 9, Sulkola, Lempäälä\n59 300,90 €Myyntihinta\n35.5 m²Hopeakanavankatu 9, Sulkola, Lempäälä\nNyt tarjolla tämä 2019 valmistunut, eli lähes uusi 7/12 kerroksen kaksio Lempäälän Kanavanrannassa - kivenheiton päässä keskustasta ja aivan veden äärellä. Pohjaratkaisu on tehokas ja lasitettu parveke tuo mukavan lisän asumiseen. Lempäälän palvelut löytyvät aivan läheltä. Tervetuloa tutustumaan kohteeseen!\nSijaintiHopeakanavankatu 9, 37500 Lempäälä\nHuoneluku2h, kt, kph, las.parveke\nAutopaikkaMyyjän omistama autokatospaikka mahdollista myydä erillisenä kauppana.\nVapautuminenVuokrattu. Vapautuminen viimeistään 31.7.2022.\nKeittiöJääkaappi/pakastin, erillis-uuni, astianpesukone, keraaminen liesi, liesikupu, mikrolle tilavaraus\nSaniteettitilatSuihku, wc, peilikaappi, allaskaappi, pesukoneliitäntä, lattialämmitys huoneiston sähköstä, lasinen suihkuseinä, kiinteät valaisimet\nMyyntihinta59 300,90 €\nVelkaosuus85 699,10 €\nYhtiövastike yhteensä486,07 €/kk\nVesimaksuOma mittari, laskutus kulutuksen mukaan.\nLisätietoja kustannuksistaErityisvastikkeella tarkoitetaan tontinvuokravastikeetta, joka on 41,71 €/kk. Taloyhtiön tontti on valinnainen vuokratontti, josta voi maksaa taloyhtiölle huoneistokohtaisen osuuden lunastushinnasta ja näin vapautua tontinvuokravastikkeen maksamisesta. Kysely tontin osan lunastuksesta tulee varsinaisen yhtiökokouskutsun mukana kerran vuodessa. Tontin lunastushinta oli vuonna 2020 317,24€/m2 ilman kuluja.\nTaloyhtiön nimiAsunto Oy Lempäälän Pohjoisviitta\nTontin pinta-ala3659 m²\nTontin vuokra41573.74 €/vuosi\nTontin vuokrasopimus päättyy23.01.2068\nTaloyhtiössä onHissi, sauna, urheiluvälinevarasto, kaapeli-TV, laajakaista, kellarikomero, lastenvaunuvarasto\nRakennukseen tehdyt korjaukset2020: Vieraspaikkojen toteutus ja asfaltointi (2 kpl), vuositarkastuksen ennakkotarkastus (Pamis Oy) 2020 - 2021: Rakennusliikkeen vuosikorjaukset. 2021: Nurmialueen laajentaminen kanavan puolella, Parkkipaikan reunalle metalliaita kulun estämiseksi, Aurinkosähköselvitys.\nTiedossa olevat korjauksetKunnossapitotarveselvityksen 2022 mukaan: Yhtiö on uudehko, eikä varsinaisia korjaushankkeita ole tiedossa. 2022: Kameravalvonta ulko-oville ja pyörävaraston ovelle, Aurinkosähköselvityksen jatkaminen, Pihan istutuksien uudistaminen, pajujen vaihto toisiin pensaisiin, Hissien seinien teippaus, Kiinteiden parvekelasien pesu ulkopuolelta.\nMuutaTaloyhtiöllä on internetsopimus Elisa Oyj:n kanssa. Internetliittymän käyttöön kytkemisestä tulee olla yhteydessä Elisaan. Yhtiö ei ole vielä siirtänyt osakeluetteloa huoneistotietojärjestelmään. Osakkeenomistajalla on korjaus ja kunnossapitovastuu huoneistoihin tehdyistä muutostöistä, samoin mahdollisesta autopaikkaan asennetusta sähköauton latauslaitteesta.\nHuoneistot yhteensä86 kpl\nAsuinhuoneistojen kokonaispinta-ala3376.5 m²\nKoulutKanavan koulu (n. 0.85 km), Lempäälän lukio (n. 2.1 km)\nPäiväkotiLempoisten päiväkoti (n. 0.75 km)\nLiikenneyhteydetBussipysäkki, linjat 50 ja 55 (n. 0.35 km)\nRuokakaupatS-Market Lempäälä (n. 1.6 km)\nVälittäjäOma välittäjäsi tai Aki Hangasmaa - 0400 472 538 aki.hangasmaa@kiinteistomaailma.fi


Joulu meni juuri niissä merkeissä kuin toivoinkin, eli rauhallisesti perheen kesken. Varsinaista joululomaa minulla ei ollut ollenkaan, mutta sompailin maanantaina suoraan töistä junalla Seinäjoelle. Meinasi hieman naurattaa, kun lahjakassi + muut viemiset painoivat yhtä paljon, kuin vaatetta ja läppärin sisältävä pikkumatkalaukku... Tuli ehkä vähän innostuttua, mutta kerrankin oli kaikille tärkeille lahjat hankittuna jo hyvissä ajoin! Ottaen huomioon, että olen tänä vuonna lahjonut ihmisiä synttäreiden johdosta jopa 3 kk jälkikäteen...\nNappasin kuvan meidän piskuisesta joulukuusesta ja sen alle kerätyistä lahjoista. Pieni on kaunista. ^_^\nVanhempien luona tuli lähinnä röhnötettyä elokuvien ja tv-sarjojen parissa, kuvailtua kissoja ja syötyä. Joulupäivän iltana kävin vielä ihanaisen DCF:n luona viemässä joululahjan, ja tulipa sitten streamattua netistä Doctor Whon joulujaksokin, kun ei vaan jaksettu odottaa sunnuntaihin! ♥\nPupuhypyn kanssa oltiin nähty jo edellisellä viikolla kahvittelun merkeissä, jolloin vaihdettiin omat lahjamme. Ei voi taas muuta kuin todeta, että tunnetaan kyllä toisemme hyvin! Olin meinaan itse hankkinut Pupuhypylle pienet somat pääkallohiusklipsut, kun taas itse sain tuommoisen vähän suuremman linnunkalloklipsin. Oltiin vieläpä hankittu nämä samalta etsy-myyjältä!\nMoustache socks, self-decorated spine candle, moustache belt, bird skull hair clip and a birdcage necklace. ♥\nXmas presents from the lovely Pupuhyppy.\nCloser look of the hair clip and necklace, love! ♥\nEn ollut toivonut mitään sen erikoisempaa lahjaa, ja sainkin pääasiallisesti kaikkea tarpeellista. Suklaatakin tuli vain yksi levy ja kaksi erilaista rasiaa, eikä onneksi yhtään peruskonvehteja, victory! Äiti oli hankkinut Cittarin kampanjaleimoilla nätin Pentikin pussilakanasetin. Sain myös pienempiä Iittalan valkoisia Teema-lautasia ja kaksi mustaa Teema-mukia. Muina pikkuylläreinä oli Yves Rocherin eyeliner sekä kylpykuutio, tulee varmasti käytettyä. Iskä oli laittanut meille pienet rahalahjat, jotta voi sitten itse katsoa jotain mieluista.\nHalf-opened presents ^_~ The red baggie held self-made woollen socks for me & Mr. J ♥\nVillasukilla voittaa aina, vilukissa kiittää! ♥\nTapaninpäivänä tuli äitille kutsu käydä kummieni luona kahvilla, joten lähdin sitten vanhempien seuraksi "ylläriksi" mukaan. En ollut hirveästi mainostanut olevani kotopuolessa, jotta saisin rauhassa rentoutua työrupeaman keskellä. Kummitäti olikin iloisesti yllättynyt vierailusta, oli mukava vaihtaa kuulumisia ja nähdä omaakin kummipoikaa pitkästä aikaa. ^_^\nSeinäjoelta suuntasin takaisin koto-Tampereelle Tapaninpäivän iltana, koska perjantaina piti jälleen töihin. Yllättäen onnistuin olemaan varsin tehokas töissä kaiken löhöilyn jälkeen, joten sainkin sitten lähteä ajoissa - hammaslääkäriin viisaudenhampaita poistattamaan! Alunperin kyseinen aika olisi ollut marraskuun lopulla, mutta jouduin sitä siirtämään, koska se osui pahasti työpaikan pikkujoulujen alle. Ajanvarauksesta sanottiin, että siirtyy ensi vuoden puolelle, mutta eiköhän heti seuraavalla viikolla tullut kirje, jossa ilmoitettiin ajaksi varattu 27.12.2013. En viitsinyt lähteä enää uudelleen siirtelemään, onhan nuo nyt hyvä saada hoidettua poies.\nOperaatio meni onneksi varsin nopeasti ja kivuttomasti. Jännitin poistoa ihan hirmuisesti, koska muutama vuosi aiemmin poistetut alaleuan viisaudenhampaat eivät olleet vielä puhjenneet ja ne jouduttiin poistaa kirurgisesti. Senpä vuoksi nuo yläleuan mörököllit napattiinkin nyt irti, kun olivat aikansa päässeet riehumaan ilman vastakappaleita, niin olivat melkoisen pitkällä esillä. Pyysin saada hirviöhampaat mukaan, josko niistä askarrellapaskartelisi jonkun makaaberin koruntekeleen. Ideat ovat tervetulleita! :P\nIcky wisdom teeth, eww.\nHerra J saapui Tampereelle minua hoivailemaan operaation jälkeen. Naama puudutettuna ja väsytokkuraisena nukuin kaivattuja päiväunia, jonka aikana Kodin Hengetär J oli siivoillut keittiössä. Huomaavainen herrasmies. ♥ Sain myös varsin kivoja lahjoja Herra J:ltä, joka vietti joulun oman perheensä parissa. Vaikka juonkin nykyään myös kahvia, on tee silti enemmän omaan makuuni. Olen myös kohtalaisen kofeiiniherkkä, joten kahvit tulee juotua aamulla tai viimeistään iltapäivän mittaan. Senpä vuoksi varsinkin iltapalateelle hyvä vaihtoehto on kofeiiniton rooibostee, jota äitikin on kaappiini kiikuttanut. Nyt sainkin chai rooibosta purkin (testattiin tätä eilen illalla, oli hyvää!) sekä kolmen herkullisen maun yhdistelmän suklaata, kirsikoita ja kookosta. Tätä en ole vielä avannut, mutta kuulostaa lupaavalta! :) Sain myös pullon BrewDogin Tokyo-olutta, johon ihastuin ensimaistelulla pari kuukautta takaperin sekä ihanan TARDIS-pyyhkeen! ♥ Malttaakohan pyyhettä edes käyttääkään, täytyy ainakin hiusvärisotkuilta se varjella...\nHerra J tietää mistä tykkään: teetä...\nlimppari piti kuulemma hankkia kuvauksen "suvenhehkuinen" vuoksi ;)\n...ja TARDIS-pyyhe! ♥\nHiuksista puheenollen, pyysin Pupuhyppyä vähän tasoittamaan kaiken vaalentamisen jäljiltä katkeilleita ja haarottuineita latvoja. Kymmenisen senttiä lähti pituutta pois, ja kuontalo tuntuu heti paljon eloisammalta! Harkitsen vieläkö näistä napsaisisi viitisen senttiä, oli tarkoitus pyytää äitiä saksimaan joulun aikaan, mutta niinhän siinä sitten kävi, että se jäi kaiken "kiireisen" löhöilyn lomassa. ;) Hiukset ovat muuten pysyneet samanlaisina, otsatukka pääsee aina kasvamaan liian pitkäksi, minkä jälkeen saksin sen liian lyhyeksi, tuntuu ettei se ole koskaan järkevän mittainen. Juuret olen pitänyt edelleen vaaleana ja latvan enemmän tai vähemmän sinertävänä. Alaosio on yhä mustaa, koska en halua lähteä sitä vaalennuksella tappamaan. Vuoden alusta on kuitenkin luvassa hiusvärin uudistusta. ^_^\nTyöpaikan pikkujouluissa oli luvassa palkinto parhaasta asusta, ja koska meikkileikit rules, päätin esiintyä peurana/porona. Sarvet olin alunperin suunnitellut tekeväni rautalangasta, mutta koska mokomat muotoutuivat liian painaviksi, otin käyttöön suunnitelman B ja väsäilin ne foliosta. Päällä on parit pätkät ohuenohutta valkoista cyberloxia, koko komeus on väsätty ohuen hiuspannan ympärille ja pysyvyyttä saatu hiuspinnien avulla. Ensimmäinen palkinto tästä sitten napsahti, sain suuren, pehmoisen ja erittäin lämpimän torkkupeiton. ♥ Kuvaa on tuunattu upeasti Paintin avulla vähän jouluisemmaksi, oikeasti en ole vielä haluamaani vinyylistä mustaa tonttulakkia saanut. :P\nPosted by Misantrella at 23:24 1 notes Links to this post\nTags: lahjat, poikaystävä, pupuhyppy, seurustelu\nPitkä hiljaisuus ollut jälleen, työt on jotenkin vieneet kaiken energian viime aikoina. Lähes päivittäin on ollut tarkoitus jotain kirjoitella, mutta useimmiten on tullut vaan nukahdettua sohvalle. Tässä kuitenkin koosteena syksyn tapahtumia.\nLokakuun lopulla olin Herra J:n avecina Suomen Mallaswhiskyseuran 15-vuotisjuhlakemuissa Panimoravintola Bryggerissä Helsingissä. Tarjolla oli hyvä ruokaa, talon oluita sekä tietenkin niitä viskejä. Noms!\nHerkullinen lakritsi-creme brulee (joka kaipasi kipeästi lisää lakritsia)\nNäitä tisleitä jäi meidän pöydästä yksi ylimääräinen, joten tottakai nyysittiin se talteen.\nHerra J ja onnellinen naamakala\nKeilaamassa on tullut myös käytyä muutaman kerran, jopa töistä oli varattu porukalle virkistysilta tuonne Space Bowlingiin. Edelleen omat taidot vaihtelee hurjasti, mutta keilaaminen on kyllä mukavaa touhua! :)\nHerra J keskittyy\nHalloweenia vietettiin Tampereella Bella Morten & Underworldin Samhain-pippaloissa. Asuja tai niiden elementtejä tuli etsittyä useammastakin liikkeestä. Tarkoitukseni oli alunperin olla aristokraattinen undead lady, mutta koska en pitänyt yhdestäkään tarjolla olevasta aatelisperuukista, muotoutui asu lopulta epämääräiseksi hämisladyksi. Asusta sekä hame että toppi ovat kirppikseltä ostettuja, peruukki, korppi, seitit ja ruttonaamio ovat joko Punanaamiosta tai Marakatista. Pieniä muovihämiksiä löytyi jemmasta jo valmiiksi, ja ripottelinkin niitä peruukkiin sekä muutamalla ompeleella hameeseen kiinni. Mukana liehui myös pari albiinolepakkoa, joiden piti hohtaa pimeässä, mutta totaalisena pettymyksenä ne eivät sitä tehneet edes kunnon valohoitokäsittelyn jälkeen.\nAsukokonaisuus ilman ruttonaamiota\nTarkoitus oli näyttää siltä, että olisin haukkaamassa Zombie-gangsteri J:tä, mutta lopputulos näyttääkin vihaiselta nalkutukselta :D\nOlen viettänyt joulua kotona vanhempien luona, mutta siitä enemmän erillisessä postauksessa. :)\nPosted by Misantrella at 13:54 1 notes Links to this post


Hollannin kuninkaalliset ilmavoimat saavutti IOC-kyvyn Lockheed Martin F-35A -hävittäjillä | lentoposti.fi\n28.12.2021 - 13:29\nHollannin kuninkaalliset ilmavoimat on saavuttanut alustavan operatiivisen suorituskyvyn (IOC, Initial Operational Capability) uusilla Lockheed Martin F-35A -hävittäjillä. Alankomaat on yhdeksäs valtio, joka saavuttaa IOC-kyvyn F-35 -hävittäjillä.\nAlustavan operatiivisen suorituskyvyn saavuttaminen tarkoittaa käytännössä sitä, että Hollannin ilmavoimat on valmis käyttämään uusia suorituskykyjään nopeallakin aikataululla eri puolilla maailmaa. IOC-kyvyn saavuttamiseksi tulee suoriutua tietyistä vaadituista asioista kuten IOT&E -arvioinneista (Initial Operational Test & Evaluation) ja toteuttaa erinäinen määrä harjoituksia kotimaassa ja ulkomailla.\nHollannin ilmavoimat kertoi IOC:n saavuttamisesta 27. joulukuuta 2021. Alankomaat on nyt yhdeksäs valtio, joka on saavuttanut IOC-kyvyn Lockheed Martin F-35 -hävittäjillä. Aiemmin tähän joukkoon ovat kuuluneet Yhdysvallat, Iso-Britannia, Italia, Norja, Australia, Israel, Japani ja Etelä-Korea.\nHollannin kuninkaalliset ilmavoimat vastaanotti ensimmäiset F-35 -hävittäjät vuoden 2019 lopulla. Uusi suorituskyky korvaa aiemmat F-16 -hävittäjät, jotka korvataan vuoden 2024 loppuun mennessä yhteenstä 46 Lockheed Martin F-35A -hävittäjällä.\nJoulukuussa 2021 Hollannin ilmavoimilla on käytössä jo 24 F-35A -hävittäjää, joilla se on lentänyt jo yli 9000 lentotuntia. Koulutettuja hävittäjälentäjiä on 55 ja tukitoimintoihin on koulutettu 262 henkilöä.\nHollannin puolustusteollisuus on vahvasti mukana F-35 -hävittäjäohjelmassa, sillä yli 25 yritystä on mukana alihankintaketjussa. Jokaisessa valmistuneessa F-35 -hävittäjässä on hollantilaisvalmistajien osia. Niitä tulee kaikkiaan yli 3000 hävittäjään koko ohjelman elinkaaren aikana.\nLokakuussa 2021 aikana Alankomaiden Woensdrechtin lentotukikohtaan avattiin F-35 -hävittäjien F135 -moottoreiden huoltovarikko. Se huoltaa Hollannin ilmavoimien hävittäjämoottoreiden lisäksi myös muiden kansainvälisten kumppaneiden ja FMS-kauppoja toteuttavien maiden F-35 -hävittäjien moottoreita. Alankomaiden huoltovarikko jakaa työkuormaa Euroopassa Norjan moottorikorjausvarikon kanssa.\nLockheed Martin on toimittanut asiakkaillaan jo yli 730 F-35 -hävittäjää, jotka toimivat jo 29 eri tukikohdassa tai lentotukialuksilla ympäri maailmaa. Yhdeksän valtion toimijat operoimat hävittäjillä omalla maaperällään. Kuvassa vasemmalla hollantilaishävittäjät ensimmäistä kertaa Euroopassa toukokuussa 2016.\nMyös Suomi valitsi Lockheed Martin F-35A -hävittäjät joulukuussa 2021 ilmavoimien HX-hankkeessa korvaamaan nykyiset F/A-18 Hornet -hävittäjät. MH


Tietoyritysten muuttuvat työkulttuurit. Mikko Ruohonen, Antti Kasvio, Timo Kultanen, Maarit Lahtonen, Jarmo Lehtonen ja Tarja Vanne - PDF\nTietoyritysten muuttuvat työkulttuurit. Mikko Ruohonen, Antti Kasvio, Timo Kultanen, Maarit Lahtonen, Jarmo Lehtonen ja Tarja Vanne\nDownload "Tietoyritysten muuttuvat työkulttuurit. Mikko Ruohonen, Antti Kasvio, Timo Kultanen, Maarit Lahtonen, Jarmo Lehtonen ja Tarja Vanne"\nAnne Tarja Hänninen\n1 Tietoyritysten muuttuvat työkulttuurit Mikko Ruohonen, Antti Kasvio, Timo Kultanen, Maarit Lahtonen, Jarmo Lehtonen ja Tarja Vanne 1\n2 Studies in Information Sciences Toimituskunta: Frans Mäyrä, puheenjohtaja Jaana Kekäläinen Erkki Mäkinen Simo Puntanen Tere Vadén Sarjan yhteystiedot: Informaatiotieteiden tiedekunta Tampereen yliopisto sähköposti: Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projekti on toteutettu Työsuojelurahaston ja Työelämän kehittämisohjelman tuella. Kirjoittajat ja Tampere University Press 2004 Myynti: Tampereen yliopisto Kirjakauppa TAJU PL Tampereen yliopisto puhelin (03) fax (03) sähköposti: ISBN painettu julkaisu: sähköinen julkaisu: Klingendahl Paino Oy, Tampere\n3 SISÄLLYSLUETTELO Alkusanat ANTTI KASVIO 5 Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projektin lähtökohdat, menetelmät ja tulokset MIKKO RUOHONEN JA MAARIT LAHTONEN 13 Johtamiskulttuurien muutos ICT-yrityksissä: hypestä todellisuuteen MIKKO RUOHONEN 21 Dialogia ja yhdessä oppimista: osallistava kehittäminen ICT-palveluyrityksissä MAARIT LAHTONEN 39 Henkisesti kasvattava kokemus? Tapaustutkimus esimiestyön ryhmätyönohjauksesta ICT-alalla TARJA VANNE 73 Esimiestyön kehittäminen ICT-alalla: esimiesten tunneälytaidot, temperamentti ja henkinen valmennus TIMO KULTANEN 113 Työaikojen kehittäminen ICT-palveluyrityksissä: 24/7-palvelu- ja toimintakonsepti JARMO LEHTONEN JA MAARIT LAHTONEN 153 Yhteenveto ja loppupäätelmät TUTKIMUSRYHMÄ 177 3\n5 Alkusanat: tutkimus muutoksen keskellä Antti Kasvio Teollisuusmaat etenivät 1990-luvulla kohti merkittävää erästä merkittävää muutosvaihetta nykyaikaisten työkulttuurien kehittymisessä. Sen keskeisenä liikevoimana oli tietotekninen kumous ja tämän teknologisen murroksen vauhdittamana tapahtunut uuden talouden yritystoiminnan kasvu. Teollisuusmaiden talouskasvu kulminoitui niissä valtaosaltaan hyvin nuorissa yrityksissä, jotka lähtivät ennakkoluulottomasti hyödyntämään Internetin ja langattoman viestinnän tarjoamia uusia liiketoimintamahdollisuuksia. Jotkut korkeakouluopiskelijat onnistuivat kohoamaan muutamassa vuodessa miljonääreiksi perustamalla uusien tietoteknisten sovellusten kaupallistamiseen tähtääviä yrityksiä sekä listaamalla yrityksensä oikeaan aikaan pörssiin. Yahoon, Netscapen ja Amazon.comin kaltaiset menestystarinat olivat kuitenkin vain kehityksen terävintä kärkeä: starttiyritykset tarvitsivat palvelukseensa myös kasvavan määrän tietotekniikkaosaajia, jotka ymmärsivät uutta tieto- ja viestintätekniikkaa ja jotka kykenivät soveltamaan tätä tietämystä eri asiakasryhmien tarpeisiin. Samankaltaista osaamista tarvittiin entistä laajemmin myös perinteisissä yrityksissä, jotka pyrkivät uudistamaan omat toimintatapansa uusien kilpailuolosuhteiden edellyttämälle tasolle. Näissä oloissa etenkin tietotekniikkainsinööreistä ja ohjelmoinnin ammattilaisista kilpailtiin eri työnantajien kesken hyvin ankarasti. Heidän ohellaan työelämään tuli uuden talouden laajentumisen imussa myös nuoria nörttejä, joilla ei välttämättä ollut mitään erityistä muodollista koulutusta, vaan jotka olivat hankkineet osaamisensa aktiivisen tietokoneharrastuksen kautta. Tuloksena oli stereotyyppinen kuva hyvin menestyvistä tietotekniikkaalan yrityksistä, joiden ydinhenkilökunta saattoi koostua suureksi osaksi teekkareista tai jopa vielä lukiotaan käyvistä nuorista. He saattoivat tulla töihin rullalauta kainalossaan sekä kirjoittaa koodia valtavalla innolla tyhjien virvoitusjuomatölkkien ja pitsalaatikoiden ympäröiminä vaikka vuorokauden ympäri, jos tilanne niin vaati. 5\n6 Kilpailun logiikka nosti hyvien osaajien palkat etenkin heidän ikäänsä nähden varsin kohtuulliselle tasolle. Myös optio-oikeudet muodostuivat tärkeäksi houkuttimeksi yrityksissä, joiden osakekurssien kasvulla ei menestyksen auetessa näyttänyt olevan mitään ylärajaa. Hyvät osaajat oppivat vaihtamaan ilman erityisiä tunnontuskia työpaikkaa, jos aiempi työnantaja ei pystynyt tarjoamaan kaikilta osiltaan tyydyttäviä olosuhteita tai jos jossakin muualla vain tuntui olevan kivempaa. Talouden kasvu eteni puolestaan voimakkaimmin sellaisissa dynaamisissa keskuksissa, joissa koulutettiin runsaasti tietoteollisuuden tarvitsemaa työvoimaa ja jotka kulttuurisen kiinnostavuutensa ansiosta kykenivät vetämään piiriinsä uusia osaajia myös muualta. Yritykset olivat tämänkaltaisissa oloissa luonnollisesti huolestuneita työvoiman saannista, ja niin Yhdysvalloissa kuin Länsi-Euroopassa koulutusviranomaisia vaadittiin lisäämään tietoteollisuusalan koulutusta niin pian kuin mahdollista. Myös maahanmuuttosäädöksiä helpotettiin elinkeinoelämän aloitteesta niin, että esimerkiksi intialaiset tietotekniikkaosaajat saattoivat muuttaa aiempaa joustavammin Kaliforniaan tai Saksaan siellä toimivien yritysten palvelukseen. Yhteiskunnan kannalta tarkasteltuna näytti siltä, että meneillään oleva teknis-taloudellinen murros oli johtamassa uuden työkulttuurin, ehkä jopa kokonaan uudenlaisen työntekijätyypin kehittymiseen. Niin kutsutut uuden polven tietotyöntekijät lukeutuivat selvästi murroksen voittajien joukkoon: heillä oli muita paremmat mahdollisuudet päästä mielenkiintoisten ja haastavien työtehtävien pariin, kehittää osaamistaan, edetä urallaan sekä päästä nauttimaan kasvun mukanaan tuomasta aineellisesta vauraudesta. He eivät myöskään joutuneet kärsimään sellaisista byrokraattisista rajoitteista ja autoritaarisista käskyvaltasuhteista, jotka vielä sävyttivät monien perinteisemmissä työorganisaatioissa työskentelevien elämää. Toki uuden talouden työelämämuutosten tarkastelussa kuultiin luvulla myös kriittisempiä äänenpainoja. Työ kasvuyrityksissä ei välttämättä ollut aina yhtä haastavaa, vaan jotkut joutuivat puurtamaan melko rutiiniluontoisten koodaustehtävien parissa ilman mahdollisuutta edetä ajan myötä vaativampiin tehtäviin. Kaikki eivät saaneet yhtä hyviä palkkoja ja luontaisetuja kuin julkisuudessa oletettiin, ja joskus työtä kertyi yli jaksamiskynnysten. Työtä saatettiin tehdä myös muun elämän kustannuksella, jolloin muiden ihmisten oli pakko joustaa. Peruskuva uudesta tietotyön kulttuurista oli kuitenkin selkeän myönteinen, ja tietotyöntekijät näyttivät olevan raivaamassa tietä sellaiselle jälkibyrokraattiselle muutokselle, joka jatkossa tulisi ehkä laajemminkin sävyttämään työelämän kehitystä teollistuneen maailman piirissä. Antti Kasvio: Alkusanat Suomi nousi 1990-luvulla Nokian antaman vetoavun turvin maailmanlaajuisesti tietoteknisen kehityksen eturintamaan. Myös tietoteollisuus ja sen työpaikat kasvoivat Suomessa noina vuosina hyvin voimakkaasti. Nokian ohella Suomen uuden talouden kärkiyrityksiin lukeutuivat muun muassa maan suurimmat teleoperaattorit sekä Tietoenatorin ja Fujitsun 6\n7 Antti Kasvio: Alkusanat kaltaiset tietotekniikkapalveluja ja ohjelmistotuotteita valmistavat yritykset. Suomeen syntyi myös koko joukko muun muassa tietoturvan, uusmedian, Internet-palvelujen ja mobiililiiketoiminnan piirissä toimivia starttiyrityksiä. Suomi sai tämän kehityksen mukana omat nettimiljonäärinsä, sopivan koulutuksen saaneet ihmiset pääsivät vauhdilla kiinni työelämään, ja viranomaiset yrittivät helpottaa työvoiman tarjontakapeikkoja niin koulutuksen yleisen rakenteen kehittämisen kuin laajamittaisen poikkeuskoulutuksenkin avulla. Nokia laajensi rekrytointipohjaansa Internetin avulla, ja sen palvelukseen tuli runsaasti lisää työvoimaa myös ulkomailta. Käytännössä uuden talouden dynaaminen kasvu veti Suomen irti 1990-luvun alun syvästä lamasta, ja myöhempinä vuosina kasvun jatkuminen antoi keskeisen elvyttävän ruiskeen koko suomalaiselle yhteiskunnalle. Vaikutukset näkyivät selvimmin pääkaupunkiseudun, Tampereen ja Oulun kaltaisilla kasvukeskusalueilla, joissa tietoteollisuusalojen kasvu ja niiden synnyttämä nuorten koulutettujen ihmisten muuttoliike stimuloi voimakkaasti myös erilaisten palvelujen kysyntää. Uuden talouden kasvun tärkeimpänä liikevoimana oli luonnollisesti se työ, jota yritysten piirissä tehtiin. Oleellinen rooli oli myös sillä tutkimus- ja kehitystoiminnalla, jota yritykset tekivät monesti yhteistyössä korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten sekä niissä työskentelevien tutkijoiden kanssa. Juuri uusien tuotteiden ja palvelujen kehittelyyn tähtäävä työ on edustanut suomalaisen työn ehkä kaikkein tietointensiivisintä aluetta. Suomalaiselle yhteiskunnalle ominaiset laajat panostukset tietoon ja osaamiseen heijastuivat työelämän rakennemuutokseen niin, että juuri korkean osaamistason työtehtävät lisääntyivät 1990-luvulla selvästi työvoiman kysynnän keskimääräistä kasvua nopeammin. Tätä taustaa vasten on hyvin ymmärrettävää, että uuden talouden synnyttämien työelämämuutosten problematiikka nousi keskeisesti esille myös suomalaisen tutkimuksen piirissä. Osana kansallista tietoyhteiskuntastrategiaa Suomessa toteutettiin Työterveyslaitoksen koordinoimana ja Sitran tuella ns. tietointensiivisen työn kärkihanke, ja myös Suomen Akatemian ja Työsuojelurahaston rahoituksella tutkittiin laajasti tietotyön kehittymistä. Kansallinen työelämän kehittämisohjelma pyrki omalta osaltaan tukemaan suomalaisten uuden talouden yritysten piirissä tapahtuvaa työpaikkojen kehittämistyötä, kun taas liiketaloustieteen ja kasvatustieteiden piirissä pohdittiin laajalti organisaatioiden tietojohtamisen problematiikkaa. Myös uusien työkulttuurien kehittymiseen liittyvät ongelmat ja ristiriidat nousivat muun maailman tapaan esille 1990-luvulla käydyssä suomalaisessa keskustelussa. Monet työterveyden asiantuntijat toivat esille huolensa nuorten tietotyön ammattilaisten kokemista stressioireista, jotka pahimmillaan saattoivat johtaa työkyvyn menetykseen. Uuden talouden yrityksissä vallitsevat johtamiskulttuurit ja toimintatavat eivät välttämättä aina olleet kovin kehittyneitä, mikä osaltaan lisäsi ihmisten kokemaa kuormitusta. Samalla ihmiset saattoivat tuntea tulleensa kohdelluksi vähemmän oikeudenmukaisesti. Työn ja perheen yhteensovittamisen 7\n8 ongelmat olivat ilmeisiä varsinkin silloin, kun työ edellytti runsaasti matkustamista tai kun työt kulkeutuivat kotiin myös iltaisin ja viikonloppuisin. Tosin kansainvälisesti vertaillen saatettiin havaita, ettei työaikojen venyminen ollut suomalaisissa uuden talouden yrityksissä edennyt ehkä vielä aivan amerikkalaiselle tasolle. Palkitsemisen erotkaan eivät olleet Suomessa kasvaneet niin suuriksi kuin monissa muissa teollisuusmaissa. Uuden talouden kasvu saavutti kulminaatiopisteensä vuosituhannen vaihteessa, jolloin esimerkiksi teknologiaosakkeiden arvoa kuvaava Nasdaq-indeksi kohosi yli pisteen tasolle. Vähitellen sijoittajat menettivät kuitenkin kärsivällisyytensä pelkästään tappioita aiheuttaneita dotcom-yrityksiä kohtaan, jolloin eräät niistä kaatuivat kun taas toisten oli ryhdyttävä karsimaan kustannuksiaan. Ennen pitkää myös perinteisempien tietoteollisuusalan yritysten osakkeet kääntyivät laskuun, samalla kun niiden markkinat alkoivat pienentyä IT-investointien vähenemisen seurauksena. Erittäin raju käänne jouduttiin kokemaan telekommunikaatioalalla sen jälkeen kun suurimmat operaattorit olivat ajautuneet ylisuuriin investointeihin niin Pohjois-Amerikassa kuin Länsi-Euroopassa. Yhdysvalloissa investoinnit olivat suuntautuneet tiedonsiirtoverkkoihin, kun taas Länsi-Euroopassa rahat oli sidottu UMTS-huutokauppoihin. Tämä merkitsi sitä, että tietoteollisuuden rekrytointibuumi vaihtui yhtäkkiä jatkuvaksi sarjaksi irtisanomisia ja henkilöstövähennyksiä. Tietoteollisuuden ammattilaiset eivät voineet enää olla varmoja työpaikkojensa säilymisestä, eivätkä nopean rikastumisen näköalatkaan olleet entisellään riskipääoman tarjoajien kaikottua muualle ja optiovoittojen haihduttua osakkeiden kurssilaskun myötä olemattomiin. Työpaikkansa säilyttäneet tietoteollisuusammattilaiset joutuivat huomaamaan, ettei työ ollut enää vain mitä tahansa mukavaa puuhastelua vaan ankaraa tuloksen tekemistä yhä vaikeammaksi muuttuvassa markkinatilanteessa. Kaikki ylimääräinen glooria kaikkosi suhteellisen nopeasti uuden talouden yritystoiminnan ympäriltä, eikä yleisen taloustilanteen eteneminen kohti taantumaa muuttanut oloja lainkaan helpommiksi. Moni uuden polven tietotyöntekijä joutui tässä vaiheessa miettimään uudelleen tekemiään valintoja sekä niihin mahdollisesti liittyneitä uhrauksia, eivätkä kaikki välttämättä jaksaneet selvitä kasvaneista suorituspaineista. Toki itse tietotekninen kumous on jatkanut koko ajan etenemistään, ja monet uuden tieto- ja viestintätekniikan sovellukset ovat itse asiassa vasta alkaneet levitä todella laajassa mittakaavassa. Tietoteollisuus on kääntymässä finanssikuplan puhkeamisen jälkeisen sopeutusvaiheen päätyttyä jälleen uuteen nousuun, ja tämä kehitys on noteerattu myös sijoittajien keskuudessa. Suurin osa tietotyön ammattilaisista on jatkanut työtään läpi kaikkien turbulenssien kutakuinkin normaalisti. Heidän työkulttuurinsa on niinikään säilyttänyt omat erityispiirteensä, vaikka kyse ei enää olekaan 1990-luvun tapaan vain nuorten nörttien maailmasta. Monissa uuden talouden yrityksissä on päinvastoin alettu Antti Kasvio: Alkusanat 8\n9 jälleen arvostaa iän mukanaan tuomaa kokemusta sekä eri aloihin kohdistuvaa substanssiosaamista. Mutta yritykset myös uudistavat jatkuvasti henkilöstöään, ja siten myös tietoteknisen kumouksen synnyttämä uusi työntekijätyyppi on olemassa ja kehittyy edelleen uudenlaisten mahdollisuuksien, ristiriitojen ja niiden ratkaisujen kautta. Antti Kasvio: Alkusanat Talouskasvun taittuessa vuosituhannen vaihteessa Suomen toivottiin selviytyvän suhdannenotkahduksesta selvästi vähäisemmin vaurioin kuin edellisen vuosikymmenen alussa. Toiveita perusteltiin muun muassa sillä, että niin koko kansantalouden kuin yritystenkin taseet olivat tällä kertaa paljon paremmassa kunnossa ja Suomi oli matkan varrella myös vahvistanut huimasti omaa kilpailukykyään. Todellisuudessa Nokia kykenikin säilyttämään 2000-luvun alkuvuosina kannattavuutensa poikkeuksellisen hyvänä telekommunikaatioalan yleiseen kehitykseen verrattuna, ja samaan aikaan yritys vahvisti edelleen asemaansa maailman suurimpana matkapuhelinten valmistajana. Toisaalta 2000-luvun alun taloudelliset vaikeudet kohdistuivat poikkeuksellisen voimakkaina nimenomaan telekommunikaatioalaan, jonka rooli oli muodostunut Suomen kansantaloudessa erittäin keskeiseksi. Niinpä myös Nokian liiketoimintojen kasvu hidastui selvästi vuosikymmenen alkuvuosina, yrityksen osakekurssit laskivat selvästi aiempiin huippunoteerauksiin verrattuna, ja Nokia on joutunut vähentämään henkilökuntaansa erityisesti verkkoliiketoiminnan piiristä. Sonera joutui ennen muuta UMTS-investointien vuoksi suuriin taloudellisiin vaikeuksiin, joiden seurauksena se fuusioitiin Telian kanssa. Samoin monet pienemmät suomalaiset uuden talouden yritykset joutuivat saneeraamaan toimintojaan. Eräät 1990-luvulla paljon mediajulkisuutta saaneet starttiyritykset, kuten uudentyyppisiä mobiilipalveluja kehittämään perustettu WapIT, ovat kaatuneet. Vaikka viime aikoina pahin saneerausvaihe on ehkä jo ohitettu, suomalaisten uuden talouden yritysten kasvun painopiste on suuntautunut kysynnän ja kustannuspaineiden ohjaamana entistä selvemmin ulkomaille. Tämä on heijastunut vahvasti myös suomalaiseen työelämään. Kaikki suomalaiset tietoteollisuusalan yritykset joutuvat parantamaan tuloskuntoaan, mikä näkyy kutakuinkin jokaisen tietotyöntekijän arjessa entistä tiukempina tulosvaatimuksina. Uutta työvoimaa palkataan Suomessa vain erittäin harkiten, mikä heikentää koulutuksesta valmistuvien työhönsijoittumisvalmiuksia. Työttömyys onkin alkanut kasvaa muuta maata voimakkaammin uuden talouden kasvukeskuksissa, ja työttömien joukossa on entistä enemmän myös tietoteollisuusaloille koulutettua tai niiden piirissä kokemusta hankkinutta väkeä. Tietoteollisuuden ammattilaiset eivät siten enää kuulu automaattisesti meneillään olevan työelämän rakennemuutoksen voittajien joukkoon, ja monet uuden tietotyön kulttuurin kehittymiseen aiemmin liitetyt oletukset joudutaan tämän päivän Suomessa varustamaan kysymysmerkillä. Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -tutkimushanke lähti 1990-luvun lopulla liikkeelle paljolti intellektuaalisen mie- 9\n10 lenkiinnon ohjaamana. Tietoteollisuusalojen voimakas kasvu näytti johtaneen myös Suomessa uudenlaisten työkulttuurien ja työkäyttäytymisen muotojen kehittymiseen, jolloin tutkijat halusivat luonnollisesti ymmärtää lähemmin, millaisesta ilmiöstä itse asiassa oli kyse. Samalla haluttiin tuottaa sellaista tietoa, jota suomalaiset uuden talouden yritykset voisivat hyödyntää omassa henkilöstöpolitiikassaan ja itse palvelutoimintojen kehittämisessä. Tutkimuksen varsinaisten kysymyksenasettelujen muotoutumiseen vaikutti ratkaisevasti kesällä 1999 useiden tietoteollisuusalan yritysten edustajien ja asiantuntijoiden kanssa järjestetty aivoriihi, jossa kartoitettiin uutta ilmiökenttää ja jäsennettiin yritysten keskeisiksi kokemia ongelmia. Näiden keskustelujen pohjalta valikoituivat sekä tutkimuksen fokukseksi otetut teemat että tutkimusyhteistyöhön osallistuvat yritykset. Jossakin määrin tutkimusteemojen muotoutumiseen ovat luonnollisesti vaikuttaneet myös tutkimusryhmän jäsenten asiantuntemus ja heidän erityiset mielenkiinnon kohteensa, jotka ovat kokeneet tiettyjä muutoksia ryhmän kokoonpanossa tapahtuneiden vaihdosten mukana. Tutkimusta on viety eteenpäin toimintatutkimuksen menetelmin, jolloin tutkijat ovat etsineet yhdessä työpaikkojen edustajien kanssa konkreettisia keinoja olemassa olevien toimintatapojen kehittämiseksi ja niiden yhteydessä esiin nousseiden ongelmien ratkaisemiseksi. Tutkimushanke on etenemisensä kuluessa pyrkinyt verkottumaan muiden samojen teemojen parissa työskentelevien projektien kanssa; keskeinen merkitys on ollut erityisesti niillä yhteyksillä, joita on voitu rakentaa Työterveyslaitoksen koordinoiman tietointensiivisen työn kärkihankkeen avulla. Tämä kirja vetää yhteen monivuotisen tutkimus- ja kehittämisyhteistyön tulokset. Työtä on jouduttu tekemään hyvin haastavissa olosuhteissa juuri sen vuoksi, että itse uuden talouden yritystoiminta ja tietotyön työkulttuurit ovat joutuneet läpikäymään tutkimuksen edetessä niin rajuja muutoksia. Karrikoiden voidaan ehkä sanoa, että juuri mitkään uuden polven tietotyöntekijöistä ja heidän työkulttuuriensa kehittymisestä tutkimuksen alkaessa esitetyt oletukset eivät enää pidä kirjaimellisesti paikkaansa vaan kaikki lähtökohta-asettamukset on jouduttu määrittelemään uudelleen sitä mukaa kun itse todellisuuden kehitys on saanut uusia piirteitä. Samaan aikaan tutkimusyhteistyöhön eri vaiheissa osallistuneet yritykset ja niiden kohteiksi valitut yksiköt ovat joutuneet läpikäymään monia uudelleenjärjestelyjä. Joitakin alkuvaiheen yrityksiä ei ole enää olemassa, toiset ovat vaihtaneet niin nimeä kuin omistajaakin ehkä useamminkin kuin kerran, ja tutkimukseen osallistuneiden henkilöiden työnkuvat ovat vaihdelleet joskus melko rajustikin. Tällainen turbulenssi ei tietenkään tee tutkimuksen tekemistä erityisen helpoksi, varsinkaan jos tutkimus nähdään suoraviivaisesti alkuun nimettyinä tutkimuskysymyksinä ja ennalta määrättyinä askelina, joiden kautta niihin pyritään etsimään ratkaisuja. Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -hanke ei ole päässyt nauttimaan sellaisista etuuksista, vaan tutkimus on todella joutunut elämään muuttuvien tilanteiden mukana. Toisaalta tutkimuksen arvoa lisää huomattavasti se, Antti Kasvio: Alkusanat 10\n11 Antti Kasvio: Alkusanat että tutkijat ovat päässeet sen avulla seuraamaan reaaliaikaisesti ja osin sisältä käsin hyvin merkittävää muutosvaihetta suomalaisen työelämän kehittymisessä. Tätä kautta välittyvä kuva ei välttämättä käy aina yksiin niiden stereotyyppisten käsitysten kanssa, joita media välittää esimerkiksi tietoteollisuusalan henkilöstöjärjestelyistä ja niiden synnyttämistä reaktioista tiedottaessaan. Median antaman kuvan ei tarvitse olla väärä, mutta se ei myöskään kerro kehityksen kaikkia puolia niin monimuotoisesti kuin muutoksen keskellä työtään tekevät ihmiset sen itse hahmottavat. Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -hankkeen piirissä yritysten kanssa tehdyt kehityshankkeet saatiin suureksi osaksi päätökseen vuoden 2003 alkupuolella, minkä jälkeen tutkimusryhmä on keskittynyt analysoimaan sen yhteydessä kertyneitä aineistoja ja reflektoimaan niiden merkitystä. Yritysten kanssa käydyissä keskusteluissa on kuitenkin tullut selvästi esille, että tietotyön kehitystä sävyttävät muutosprosessit ovat monilta osin vasta alussa ja että yritykset tarvitsevat uusien toimintatapojen kehittelyssä asiantuntijatukea myös jatkossa. Tutkimusyhteisö pyrkii luonnollisesti reagoimaan myönteisesti tällaisiin haasteisiin. Tietotyön kulttuureissa tapahtuneet muutosprosessit huomioon ottaen tuntuisi varsin mielenkiintoiselta esimerkiksi toistaa muodossa tai toisessa se ongelmakartoitus, joka yritysten kanssa suoritettiin vuonna 1999 eli nyt valmiiksi saatetun tutkimushankkeen liikkeellelähtövaiheessa. Uusi tutkimus voitaisiin tällöin pyrkiä fokusoimaan sellaisiin ongelmiin, jotka ovat yritysten ja niiden henkilöstön tämän päivän agendalla nousemassa kaikkein keskeisimmiksi. Tämä ongelmien profiili ei välttämättä mene enää kovin pitkälle yksiin viisi vuotta sitten suoritetun ongelmakartoituksen kanssa, vaikka tiettyjä jatkuvuuksiakin voi löytyä joko helpommin ennakoitavissa olevilta tai ehkä vähän yllättäviltäkin tahoilta. Tamperelaisen yliopistomaailman piirissä on tehty viime aikoina laajapohjaista valmistelutyötä tietoyhteiskunnan työelämän sosiaalisia innovaatioita käsittelevän tutkimus-, tutkijakoulutus- ja kehittämisohjelman liikkeelle saattamiseksi (Kolehmainen 2004). Mikäli ohjelma saadaan käyntiin edes osapuilleen suunnitellussa laajuudessaan, se kykenee omalta osaltaan tarjoamaan luontevat puitteet tällaisen yhteistyön jatkamiselle. Itsestään selvää joka tapauksessa on, että kaikki käytettävissä oleva osaaminen on kyettävä mobilisoimaan suomalaisten tietotyön kulttuurien kehittämiseksi, mikäli alan työpaikkojen halutaan säilyvän ja menestyvän maamme rajojen sisäpuolella myös tulevaisuudessa. LÄHDE: Kolehmainen, J Tietoyhteiskunnan työelämän mahdollisuudet ja haasteet: avauksia tutkimuksen, opetuksen ja palvelutoiminnan kehittämiseen. Tampereen yliopisto. Tietoyhteiskuntainstituutin raportteja 1/\n13 Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projektin lähtökohdat, menetelmät ja tulokset Mikko Ruohonen Maarit Lahtonen Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projekti (jatkossa Tietotyö-projekti) on vuosina ICT-palveluyrityksissä toteutettu toiminta- ja kehittämistutkimus. Projektia valmisteltiin vuosituhannen vaihteessa esitutkimuksella, josta on julkaistu oma raporttinsa otsikolla Joustavat työjärjestelyt (Kasvio ym. 2000). Hankkeen lähtökohdiksi nimettiin tuolloin keskustelu Suomesta eturivin tietoyhteiskuntana, jossa kehitetään uusia ratkaisuja joustavaan ja verkottuvaan työhön, meneillään oleva tietoteollisuustoimialan murros, uusi talous ja sen synnyttämät työvoimatarpeet sekä ICT-alan nuoret tietotyön ammattilaiset uudenlaisen työkulttuurin edelläkävijöinä. Projektin valmisteluvaiheesta vuosituhannen vaihteessa toimialan tilanne on kuitenkin muuttunut oleellisesti. Talousnäkymien heikentyminen ja liiketoimintaympäristön kilpailun kiristyminen ovat leimanneet viime vuodet yritysten ilmapiiriä. Rekrytoinnin kilpailu hyvistä osaajista on rauhoittunut ja irtisanomiset yleistyneet. Alalla on tapahtunut paljon rakenteellisia muutoksia, mm. fuusioita ja yritysostoja, ja hype-kasvuhuuman jälkeen edessä on ollut paluu arkeen. Keskeiseksi haasteeksi uudessa tilanteessa ovat muodostuneet toiminnan tehostaminen, laadun valvonta, hyvän työskentelyilmapiirin säilyttäminen sekä johdon ja henkilöstön jaksaminen epävarmuuksienkin keskellä. ICT-yritykset etsivät nyt uusia henkilöstöjohtamisen käytäntöjä. Tietotyö-projektin tavoitteena on ollut löytää tietoalan yritysten ja tutkijoiden yhteistyönä uusia toimintatapoja, joiden avulla yritykset kykenevät palvelemaan asiakkaitaan entistä paremmin ja tehokkaammin samalla, kun myös henkilöstö voi kokea työnsä muuttuvan mielekkäämpään suuntaan. Projektin ajoittuminen alan voimakkaan kasvun jälkei- 13\n14 seen murrosvaiheeseen on tarjonnut tutkijoille lisäksi näköalapaikan seurata tämän muutoksen vaikutuksia yrityksissä. Toimintatutkimuksena projekti lähti liikkeelle kontekstuaalisesti siihen osallistuneiden yritysten muutostilanteista ja pyrki tukemaan esimiestyön ja toiminnan kehittämistä yrityksissä. Projektiin osallistuneista kolmesta yrityksestä kaksi tuottaa ulkoistettuja ICT-palveluja asiakkailleen. Niistä toisen keskeisenä kehittämishaasteena on palvelu- ja työaikojen muutos kohti jatkuvaa ympärivuorokautista palvelua seitsemänä päivänä viikossa (24/7-malli), ja projekti keskittyi tukemaan tämän muutoksen valmisteluja. Toinen, eri sektorilla ICT-palveluja tarjoava yritys etsi projektin avulla keinoja parantaa esimiestyötä, tuottavuutta ja henkilöstön hyvinvointia asiakastuessa kasvavan kilpailun tilanteessa. Kolmas projektiin osallistunut yritys oli Internet-palveluoperaattori, jossa projekti keskittyi erityisesti esimiestyön tukemiseen sekä strategiatyön uudistamiseen monien muutosten keskellä. Lisäksi yrityksessä kehitettiin toimintatapoja asiakaspalvelussa. Mikko Ruohonen - Maarit Lahtonen: Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projektin... TUTKIMUSKOHTEENA TIETOINTENSIIVINEN ORGANISAATIO JA SEN KEHITTÄMINEN Tässä tutkimuksessa käsitteitä tietointensiivinen, asiantuntija- ja tietoorganisaatio käytetään toistensa synonyymeinä vaikkakin tietointensiivistä organisaatiota voidaan myös pitää yläkäsitteenä tieto- ja asiantuntijaorganisaatioille: Tietointensiivisissä organisaatioissa tieto ja erityisosaaminen muodostavat samanaikaisesti joko päätuotteen, sen oleellisen osan tai keskeisen tuotannontekijän samalla kun asiantuntijuuden ja asiantuntijatyön luonteen huomioonottaminen nousee johtamisen ja organisoinnin kriittiseksi menestystekijäksi. (Viitanen, 1993, 7 14.) Tutkimus on luokiteltavissa laadulliseksi organisaatiotutkimukseksi. Sen tavoitteena ei ole vain pyrkiä ratkomaan tieteellisiä tutkimusongelmia tässä tapauksessa etsiä ja luoda uusia henkilöstöjohtamisen käytäntöjä ja malleja ICT-yrityksille vaan myös auttaa osallistuvia yrityksiä ratkomaan niiden päivittäisessä johtamisessa esiin nousevia ongelmia. Organisaatiotutkimuksessa olemme pyrkineet oppimaan myös organisaatioiden omista paikallisista käytännöistä (local) ja mahdollisista innovatiivisista, esiin pyrkivistä malleista (emergent). Deetzin (1996) mukaan tutkimusotteemme on joko dialoginen tai tulkinnallinen (interpretative) riippuen siitä, pyritäänkö organisaatioissa kehityksen yksimielisyyteen (consensus) vai ristiriitojen ja erimielisyyksien sovitteluun (dissensus). Yli kolme vuotta kestäneen pitkittäisen tutkimusjakson aikana konsensusorientaatio oli hallitseva etenkin työskentelyn alkuvaiheessa, kun taas myöhemmin ICT-alan toimintaympäristön vaikeutuessa tutkijat sovelsivat myös dialogista otetta ja kehitysmenetelmiä orastavassa dissensus-tilanteessa. 14\n15 Tietojärjestelmätieteen näkökulmasta tarkasteltuna kyseessä on myös tiedon ja osaamisen johtamisen (knowledge management) tutkimus, jonka kohteena ovat kolmen alan yrityksen palvelutoiminnan ja henkilöstöjohtamisen käytännöt ja niiden kehittäminen. Mikko Ruohonen - Maarit Lahtonen: Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projektin... MENETELMÄNÄ TOIMINTATUTKIMUS Tutkimuksen ja kehittämisen vuoropuhelu Menetelmällisiltä lähtökohdiltaan Tietotyö-projekti oli toimintatutkimus, jossa työorganisaatioiden kehittäminen ja tutkimus tukivat toisiaan ja olivat jatkuvassa vuoropuhelussa keskenään. Toimintatutkimuksesta on olemassa monenlaisia luonnehdintoja. Heikkinen ja Jyrkämä (1999) ovat nimenneet yhteenvetona useista määritelmistä toimintatutkimuksen avainsanoiksi: - Reflektiivisyyden: Reflektoidessaan ihminen tarkastelee itseään, ajatuksiaan ja kokemuksiaan uudesta näkökulmasta, ikään kuin ulkoa päin, ja pyrkii sitä kautta ymmärtämään, miksi ajattelee niin kuin ajattelee ja miksi toimii niin kuin toimii. Reflektointi voi kohdistua myös yhteisön toimintaan tai kehittämisprosessiin. Toimintatutkimus hahmotetaan usein reflektiivisenä kehänä, jossa toiminta, sen havainnointi, reflektointi ja uudelleensuunnittelu seuraavat toisiaan. - Käytännönläheisyyden: Toimintatutkimukselle on tyypillistä pyrkiä tekemään tutkimusta mahdollisimman lähellä käytäntöä. Toimintatutkija osallistuu tutkimansa yhteisön toimintaan ja pyrkii aktivoimaan ja kehittämään sitä. - Muutosintervention: Toimintaan pyritään vaikuttamaan interventioilla, kehittämistoimenpiteillä. Interventiossa tehdään jotain toisin kuin on ennen tehty ja tutkitaan, mitä siitä seuraa. Tavoitteena on jatkuva toiminnan ja sen tavoitteiden pohdinta ja kehittäminen. Uusikin toimintatapa on aina vain tilapäinen siihen saakka, kunnes keksitään vielä parempi tapa toimia. - Ihmisten osallistumisen: Toimintatutkimuksessa korostuvat yhteisön ja yhteistoiminnallisuuden näkökulmat sekä yksilöiden aktiivinen toiminta yhteisönsä kehittämiseksi ja osallistuminen tutkimukseen. Muita tyypillisiä piirteitä toimintatutkimukselle ovat tutkimusaineiston kerääminen nimenomaan muutoksesta ja sen tulkinta, sekä usein myös arvosidonnaisuus: pyrkimys demokraattisiin ja humanistisiin arvoihin perustuvaan myönteiseen muutokseen (Elden & Chisholm 1993). Keskeinen tavoite on organisaation oppimis- ja uudistuskyvyn tukeminen, 15\n16 missä kommunikaatiolla ja reflektoinnilla on tärkeä rooli (vrt. Heiskanen ym. 1998). Toulmin (1996) on verrannut toimintatutkimusta kliiniseen lääketieteeseen. Molemmat keskittyvät konkreettisiin tapauksiin tiettynä aikana tietyssä paikassa ja yrittävät muuttaa toimintatapoja tms. noissa tilanteissa, eivät luoda yhtä yleistä teoriaa työpaikasta tai sairaudesta. Toimintatutkimusta ei voida varsinaisesti pitää omana koulukuntanaan, vaan pikemminkin se on erityinen tapa hahmottaa tutkimuksen ja tutkittavan todellisuuden välinen suhde (Kuula 1999, 10). Tutkittavien yhteisöjen ihmisten omat kokemukset ja tulkinnat heidän käytännön toimia ohjaavista niin sanotuista paikallisista teorioistaan tuottavat tärkeää tietoa kohteena olevasta ilmiöstä (Kasvio 2000, 132). Niitä voidaan käyttää tutkimuksen viitekehyksen määrittelyssä yhtä hyvin kuin tieteellisiä käsitteitä tai tutkijan analyyseja (Elden & Chisholm 1993). Toimintatutkimuksen lopputuloksissa onkin yleensä nähtävissä niin yhteisön, tutkijan kuin myös heidän yhteistyönsä anti. Haasteelliseksi ja samalla erittäin tärkeäksi osaksi toimintatutkimusta on monissa menetelmäteksteissä todettu kehittämisprosessien raportointivaiheessa tapahtuva kokemusten luonnehdinta, käsitteellistäminen ja suhteuttaminen tieteelliseen keskusteluun, mikä palvelee tiedon levittämistä ja soveltamista myös muihin konteksteihin (Eden & Huxham 1996; Elden & Chisholm 1993). Toimintatutkimusta on käytetty paljon erityisesti kasvatustieteissä ja työorganisaatioiden tutkimuksessa ja kehittämisessä, ja sen kenttään sisältyy useita erilaisia suuntauksia. Tietotyö-projektissa keskeisenä viitekehyksenä oli pohjoismaiseen työelämän tutkimukseen perustuva kommunikatiivinen toimintatutkimus (esim. Gustavsen 1992) ja siitä edelleen kehitetty konseptiohjautunut kehittämisote (esim. Gustavsen ym. 1996). Kommunikatiivisen toimintatutkimuksen keskeisenä tavoitteena on uusien kommunikaatiorakenteiden luominen ja muutosprosessin generoiminen laajan osallistumisen ja erilaisilla foorumeilla käytävän dialogin avulla. Konseptiohjautuneen kehittämismallin mukaisesti kehittämistoiminnan suunnittelua ja prosessin hallintaa pyrittiin kuitenkin lisäämään selkeän kehittämistavoitteiston ja strategiakytkennän sekä johdon ja tutkijoiden aktiivisemman roolin kautta. Lisäksi kehittämisprosessia tuettiin eri vaiheissa prosessia tehtyjen tutkimusten ja raportoinnin avulla. (Osallistavista kehittämismenetelmistä enemmän luvussa 3.) Merkittävin panostus Tietotyö-projektissa oli kuitenkin esimiestyön kehittämisessä. Sekin toteutettiin toimintatutkimuksen hengessä (Järvinen & Järvinen 2004) yritysten ajankohtaisiin haasteisiin paneutuen ja niitä reflektoiden, tutkimuksen ja kehittämisen vuoropuhelua painottaen ja tiiviissä yhteistyössä esimiesten ja tutkijoiden kesken. (Esimiestyön kehittämisestä ja työnohjauksesta enemmän luvuissa 4 ja 5.) Mikko Ruohonen - Maarit Lahtonen: Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projektin... 16\n17 Toimintatutkimus prosessina Mikko Ruohonen - Maarit Lahtonen: Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projektin... Tietotyö-projektissa käytettiin erilaisia toisiaan täydentäviä tutkimus- ja kehittämismenetelmiä, jotka on mahdollista liittää yhteen niin sanotuksi kehittämisen kehäksi. Mallia sovellettiin joustavasti yritysten kehittämisprosesseissa: 1. Alkuneuvottelut. Prosessi alkoi neuvotteluilla yritysjohdon ja tutkijoiden kesken yhteisten intressien löytämiseksi. Yhdessä yrityksessä projekti käynnistyi pääluottamusmiehen aloitteesta, joten myös hän on ollut keskusteluissa mukana alusta alkaen. Projektin alkuvaiheessa (syksy 1999 kevät 2000) järjestetyissä info-seminaareissa hankkeeseen osoitettiin suurta mielenkiintoa ja esitettiin useita yritysten kannalta mielenkiintoisia kehittämiskohteita. Nopean kasvun vuosina oli lopulta kuitenkin vaikea löytää ICT-yrityksiä, jotka olisivat halunneet sitoutua pitkäkestoiseen tutkimusprojektiin. Mielenkiintoista on, että projektiin mukaan lähteneet yritykset kiittelivät projektin lopussa nimenomaan projektin pitkäjänteisyyttä ja laaja-alaisuutta. Projekti eli yritysten rinnalla vaikeina murrosvuosina ja tuki osaltaan yrityksiä tutkimuksilla ja kehittämistoiminnalla. 2. Perusanalyysi. Ensimmäinen tutkimusvaihe oli perusanalyysin tekeminen yrityksistä ja niiden kehittämistarpeista, perustuen lähinnä johdon ja eri tehtävissä toimivien henkilöstön edustajien haastatteluihin. Haastattelututkimuksen avulla tutkijat oppivat tuntemaan yritykset ja niiden avainhenkilöitä ja päinvastoin. Yritys sai perusanalyysissa myös palautetta nykytilastaan ja kehittämistarpeistaan. 3. Työkonferenssi. Seuraavaksi järjestettiin yrityskohtainen työkonferenssi tulevaisuuden vision ja alustavien kehitysohjelmien koostamiseksi. Työkonferenssiin kutsuttiin osanottajia eri osastoilta ja tehtävistä mahdollisimman edustavasti. Yhdessä yrityksessä työkonferensseja 17\n18 järjestettiin kolme, jotta koko henkilöstöllä oli mahdollisuus osallistua niihin. (Työkonferensseista enemmän luvussa 3.) Kehittämisinterventiot. Varsinaisten kehittämistoimenpiteiden suunnittelu ja toteutus oli keskeisin vaihe prosessissa. Menetelminä tässä vaiheessa olivat prosessi-intensiivinen esimiestyön kehitysohjelma ja siihen liittyvä ryhmätyönohjaus sekä kehitysryhmätyöskentely. (Näitä menetelmiä esitellään tarkemmin luvuissa 3 5). Yhdessä yrityksessä projekti tuki myös uudenlaisen strategiatyöskentelyn kehittämistä; tätä prosessia ei kuitenkaan raportoida erillisenä osahankkeena vaan osana kokonaismuutosta. Kehittämisen kehässä interventiot on esitetty yksittäisinä vaiheina projektia. Ne muodostivat itse kukin kuitenkin myös oman moniulotteisen prosessinsa, jossa nykytilan havainnointi ja reflektointi, kehittämistoimien suunnittelu, toteutus, arviointi ja uudelleensuuntaaminen seurasivat toisiaan. Mikko Ruohonen - Maarit Lahtonen: Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projektin Seuranta ja kehittämisen tukitoimet sisälsivät mm. konsultointia sekä kehittämisprosessin ja yritysten muiden muutosten väliarviointia. Arviointi. Kehittämisinterventioita ja niiden tuloksia arvioitiin useana ajankohtana ja eri näkökulmista kyselyin, haastatteluin ja keskusteluin. Projektin lopussa arvioitiin myös koko projektia ja yritysten toiminnan yleisempiä muutoksia parin vuoden aikana mm. haastatteluissa ja lopputyökonferenssissa. 7. Jatkon suunnittelu. Lopputyökonferenssissa ei tyydytty ainoastaan arvioimaan mennyttä kehitystä vaan suuntauduttiin myös eteenpäin ja suunniteltiin kehitystyön jatkamista yrityksessä projektin jälkeen. PROJEKTIN TULOKSET LYHYESTI Tietotyö-projektin tuloksina luotiin runsaasti uutta tietoa, lähestymistapoja ja menetelmiä, joista kerromme enemmän myöhemmissä luvuissa. Hankkeen päätulokset ovat kuitenkin hyvin tiivistetysti ilmaistuina olleet seuraavanlaisia: Syvällinen perehtyminen ja mallinnus ICT-palveluyritysten palvelu- ja henkilöstöjohtamisen käytäntöihin ja niiden muutostarpeisiin. Hankkeen aikana ICT-yritysten henkilökunta ja johto loivat yhteistyössä tutkijoiden kanssa uuden tarkastelukehikon ICT-yritysten johtajuuden muutosvoimista ja niihin liittyvistä haasteista. (Ruohonen) Työkonferenssi ja moniammatilliset kehitysryhmät ICT-palveluyritysten yhteistoiminnallisen kehittämisen menetelminä. Hankkeen aikana kehitettiin kommunikatiivista ja dialogista lähestymistapaa ja tähän liittyvää työkonferenssimenetelmää. Lisäksi rakennettiin 18\n19 ja arvioitiin moniammatillisten kehittämisryhmien lähestymistapaa sovitettuna turbulentissa ympäristössä toimiviin ICT-palveluyrityksiin. (Lahtonen) Mikko Ruohonen - Maarit Lahtonen: Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projektin... Työnohjausmenetelmän käyttö ICT-palveluyrityksissä. Hankkeen aikana luotiin ja sovellettiin aikaisemmin sosiaali- ja terveysalalla käytettyä menetelmää yritysten johdon työnohjaukseen. Työnohjaus toteutettiin ryhmätyönohjauksena ja arvioitiin hankkeen aikana. (Vanne) Prosessi-intensiivinen johtajuuden kehittämisohjelma. Hankkeen aikana luotiin ja arvioitiin uusi johtajuuskoulutuksen malli, joka perustuu henkilökohtaisten voimavarojen tunnistamiseen ja niiden käyttöön erilaisissa johtamistilanteissa. (Kultanen) 24/7-palvelu- ja toimintakonsepti ICT-palveluyrityksissä. Hankkeessa rakennettiin strategiseen lähestymistapaan ja yhteistoimintaan perustuvaa mallia palvelu- ja työaikojen kehittämiseen, kontekstina haastava muutos kohti ympärivuorokautista toimintaa seitsemänä päivänä viikossa. Lisäksi arvioitiin 24/7-muutosprosessia yhdessä projektin yrityksistä. (Lehtonen ja Lahtonen) LÄHTEET Deetz, S Describing differences in approaches to organization science - Rethinking Burrell and Morgan and their legacy. Organization Science 7 (2), Eden, C. & Huxham, C Action research for the study of organizations. Teoksessa S. Clegg, C. Hardy & W. Nord (toim.) Handbook of organization studies. London: SAGE. Elden, M. & Chisholm, R Emerging varieties of action research: Introduction to the special issue. Human Relations 26 (2), Gustavsen, B Dialogue and development. Social science for social action: toward organizational renewal. Vol. 1. Stockholm: Arbetslivscentrum & Assen: Van Gorcum. Gustavsen, B., Ekman-Philips, M., Hofmaier, B., & Riegler, C Concept-driven change: The core element in National Workplace Development Program. Concepts and Transformation 2 (3). Amsterdam/Philadelphia: John Benjamins. Heikkinen, H. & Jyrkämä, J Mitä on toimintatutkimus? Teoksessa H. Heikkinen, R. Huttunen, P. Moilanen (toim.) Siinä tutkija missä tekijä: toimintatutkimuksen perusteita ja näköaloja. Juva: ATENA Kustannus. Heiskanen, T., Lavikka, R., Piispa, L., Tuuli, P Joustamisen monet muodot pukineteollisuus etsimässä tietä huomiseen: Kulta-projektin raportti. Tampereen yliopisto. Yhteiskuntatieteiden tutkimuslaitos, Työelämän tutkimuskeskus, sarja T17/1998. Järvinen, P. & Järvinen, A Tutkimustyön metodeista. Tampere: Opinpaja. Kasvio, A Toimintatutkimus hankkeen metodologisena lähtökohtana. Teoksessa A. Kasvio, A. Haapakorpi, M. Ruohonen (toim.) Joustavat työjärjestelyt: esitutkimusraportti. 19\n20 Tampereen yliopiston tietoyhteiskunnan tutkimuskeskuksen työraportteja 12/2000. Kasvio, A., Haapakorpi, A. & Ruohonen, M Joustavat työjärjestelyt. Esitutkimusraportti. Tampereen yliopiston tietoyhteiskunnan tutkimuskeskuksen työraportteja 12/2000. Kuula, A Toimintatutkimus. Kenttätyötä ja muutospyrkimyksiä. Tampere: Vastapaino. Toulmin, S Concluding methodological reflections: Elitism and democracy among the sciences. Teoksessa S. Toulmin, B. Gustavsen (toim.) Beyond theory Changing organizations through participation. Dialogues on work and innovation. Amsterdam: John Benjamins. Viitanen, P Strategian muotoutumisprosessi ja strategiset muutokset tietointensiivisissä organisaatioissa. Turun kauppakorkeakoulun julkaisuja. Sarja D-2. Mikko Ruohonen - Maarit Lahtonen: Tietotyön muuttuvat työkulttuurit ja yritysten strategiat -projektin... 20


Nettimartan pihapiiri: Huovilan puisto ja Laatikkokauppa\nBetween 15. elokuuta 2015 klo 21.09\nJännästi Huovilasta uutisoidaan nyt monella saralla. Sen verran lähellä, että sinne voisikin tehdä päiväreissun.\nNettimartta 15. elokuuta 2015 klo 21.19\nBetween, kannattaa mennä ja samalla piletillä pääsee kotiseutumuseoon ja Helvi Sipilän 100-vuotisnäyttelyyn. Kukat eivät ole enää loistossaan, mutta käytävillä mukava vaellella. Ehkä kiinnostavinta kuitenkin oli kuunnella oppaan kertomusta insinööri Collinista ja hänen elämästään.\nIlona Winebridge 16. elokuuta 2015 klo 22.50\nkiitti vinkistä, täytyykin hommata käsiin tuo uusin Oma piha. tykkään sun värien käytöstä puutarhas, punaiset nupit, mustat pinnat ja tuo juur laittamasi punasävyinen nurkkaus upeita katseenvangitsijoita!\nNettimartta 17. elokuuta 2015 klo 5.41\nOle hyvä, Ilona Winebridge, ja kiitos palautteestasi! Valitsin piharakennuksiin mustan värin, näin ne eivät riitelisi punatiilisen talon kanssa. Punaiset pirskahdukset puutarhassa ovat pirteitä.


Olen Ruokolahdella 1946 syntynyt ja paperiteollisuuden taloushallinnossa leipätyöni tehnyt reissumies ja henkinen kullankaivaja. Harrastan matkailua, maalaamista, valokuvausta ja kirjoittamista, jota olen tehnyt koko ikäni jossakin muodossa. Luovan kirjoittamisen opiskelu Jyväskylän avoimessa yliopistossa antoi uutta näkökulmaa sanataiteeseen ja ilmaisuun laajemminkin. Olen myös kirjoittajayhdistys Palttan ja Aforismiyhdistyksen jäsen.\nOlen toiminut vajaat 20 vuotta erilaisten ryhmien vetäjänä sekä luennoitsijana aviopari- ja seurakuntatyössä vaimoni kanssa. Olen oppinut kohtaamiltani ihmisiltä paljon ihmissuhdeasioista ja elämän rosoisuudesta. Pidän sieltä saamaani ymmärrystä ja koulutusta suuressa arvossa ja pohjana sille mitä haluan sanoa, mikä on mielestäni tärkeää, ja mikä ei sitä ole.\nOlen aina ollut äärettömän utelias näkemään tekojen ja valintojen motiiveja, ja mitä sipulin seuraavan kuorikerroksen alta löytyy kun sitä kuorii. On myös kiinnostavaa nousta välillä katsomaan karttaa mahdollisimman ylhäältä kokonaisuuden hahmottamiseksi ja sukeltaa taas takaisin sisälle yksityiskohtiin. Aforismien kehittely on verrattavissa kastikkeen kokoon keittämiseen tai sipulin kuorimiseen, jossa lopulta jäljelle jää vain tiivistetty ydin, josta voi löytää useita eri makuja ja tulkintoja. Tärkeimmät asiat löytyvät useasti tauoista ja riviväleistä. Toivon, että lukija löytää teksteistäni oman tulkintansa ja rakentaa mielessään omat uudet kuoret sipulin ytimen ympärille.


Peda.net > Kouvola > Kouvolan lukiokoulutus > Valkealan lukio > Opiskelijalle > Oppiaineet > Ohjeita sähköisiin kurssikokeisiin > Opettajille > Virtuaalinen palvelin\nVirtuaalipalvelimen voi asentaa koneelle vasta sitten, kun koneella on ohjelmat Virtualbox ja Vagrant.\nJos opiskelijoita on kokeessa paljon ja koe sisältää videoita ja äänitteitä, kannattaa käyttää tikulta käynnistettyä palvelinta, koska virtuaalipalvelin kuormittaa konetta enemmän ja vasteajat voivat kasvaa liian suuriksi.\nKokeen aloittaminen virtuaalipalvelimella\nKirjaudutaan koneen paikalliselle tilille .\_palvelin.\nJos koetta ei ole vielä ladattu Abitista, avataan selain, kirjaudutaan Abittiin ja ladataan koe (nämä ohjeet voivat olla esillä toisessa välilehdessä).\nSiirretään/kopioidaan koe kansioon ktp-jako, jonka pikakuvake voi olla työpöydällä. Kansio ktp-jako toimii virtuaalisena usb-tikkuna palvelimelle.\nEnnen palvelimen käynnistystä käynnistetään reititin ja yhdistetään koneeseen (valvojan kone voi olla verkossa myös langattomasti).\nKäynnistetään palvelin esim. Naksu-ohjelman avulla.\nJos ensiksi avautuvassa ikkunassa tapahtumat keskeytyvät ennen toisen ikkunan avautumista, siellä saatetaan kysyä käytettävää verkkoa. Valitaan Ethernet kirjoittamalla sitä vastaavan vaihtoehdon numero ja painamalla Enter.\nValitaan toisena esiin tulevan ikkunan valikosta Koetilan palvelin tai Valvojan kone ja painetaan Enter.\nKun Kernel-valinta ilmestyy, painetaan Enter.\nOdotetaan kunnes tulee valmista ja tuodaan normaaliin tapaan uudet koetehtävät palvelimelle kohteesta usb1, joka Windowsin puolella näkyy kansiona ktp-jako.\nKoetehtävät on mahdollista tuoda palvelimelle jo edellisenä päivänä, jotta koepäivänä ei tarvitse muuta kuin käynnistää reititin ja palvelin sekä aloittaa koe. Näin nopeimmatkaan opiskelijat eivät pääse kirjautumaan palvelimella olevaan vanhaan kokeeseen ennen uuden kokeen tuomista.\nPalvelimella kehotetaan siirtämään vastaukset usb-muistille, mutta usb-tikkua ei käytetä oikeasti vaan vastaukset menevät ko. napista kansioon usb1, joka on sama kansio kuin ktp-jako, jonne tuotiin koekysymykset.\nSiirretään vastaukset kansioon usb1, jossa koekysymyksetkin ovat.\nSammutetaan palvelin ikkunan oikean yläkulman sammutusnapista. Tässä "väärin sammutettu" saattaa oikeasti johtaa ongelmiin seuraavassa kokeessa.\nVastaukset voi nyt siirtää kansiosta ktp-jako omalle tikulle tai kirjautua Abittiin ja tuoda koesuoritukset suoraan sinne.\nJos reititin ei ole käynnissä ja kiinni koneessa, palvelin kytkeytyy väärään verkkoon. Tällöin opiskelijat eivät pääse kirjautumaan kokeeseen. Tämä on korjattavissa asetuksista:\nvirtuaalikoneen asetuksista (Machine > Settings > Network) tarkastetaan, että valinnat ovat: Attached to: Bridged Adapter ja Name: Ethernet (+jotain)\nJos ongelmat eivät selviä, käynnistetään koe usb-tikulta.\nPalvelin on yleensä yhteensopiva uudempienkin oppilastikkupäivitysten kanssa. Päivityksen saa tehtyä Naksu-ohjelman avulla. Jos uusi versio on tullut, päivitys kestää jonkin aikaa, joten sitä ei kannata jättää koetilaisuuden alkuun.\nVirtualboxin ja Vagrantin päivittäminen ei yleensä ole tarpeen, vaikka uudesta versiosta tulisi ilmoitus.


Yleinen lukukuntaseula - Unionpedia\nMatematiikassa yleinen lukukuntaseula (GNFS) on tehokkain tunnettu algoritmi suurten kokonaislukujen jakamiseen alkutekijöidensä tuloksi.\n13 suhteet: Algebrallinen luku, Alkuluku, Erityinen lukukuntaseula, Gaussin algoritmi, GNU General Public License, Homomorfismi, Kertaluku, Lukukunta, Neliöseula, Normi, Polynomi, Rengas (matematiikka), Suurin yhteinen tekijä.\nAlgebrallinen luku tarkoittaa sellaista reaali- tai kompleksilukua a, joka on kokonaislukukertoimisen polynomin P(x) nollakohta eli toteuttaa yhtälön P(a).\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Algebrallinen luku · Katso lisää »\n12 esinettä voidaan asettaa kolmeen yhtä suureen pinoon, joten luku 12 ei ole alkuluku. 11 esineellä tämä ei ole mahdollista millään pinojen määrällä, joten luku 11 on alkuluku. Alkuluku on lukua 1 suurempi luonnollinen luku, joka ei ole jaollinen muilla positiivisilla kokonaisluvuilla kuin yhdellä ja itsellään.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Alkuluku · Katso lisää »\nErityinen lukukuntaseula (SNFS) on menetelmä, jolla saadaan nopeasti jaettua tekijöihinsä suuri kokonaisluku, jonka muoto on esimerkiksi 2x+1.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Erityinen lukukuntaseula · Katso lisää »\nGaussin algoritmi eli Gaussin eliminointimenetelmä on ensisijaisesti lineaarialgebran menetelmä, algoritmi, jolla voidaan ratkaista lineaarinen yhtälöryhmä matriisimuodossa.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Gaussin algoritmi · Katso lisää »\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja GNU General Public License · Katso lisää »\nHomomorfismi on yksi abstraktin algebran peruskäsitteitä.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Homomorfismi · Katso lisää »\nMatematiikassa kertaluku voi viitata.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Kertaluku · Katso lisää »\nMatematiikassa lukukunta on äärellinen (ja siten algebrallinen) rationaalilukujen \_mathbb Q kuntalaajennus.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Lukukunta · Katso lisää »\nNeliöseula (QS) on algoritmi, jolla luku voidaan jakaa tekijöihinsä.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Neliöseula · Katso lisää »\nNormi ('kulmamitta, ohje, sääntö') tarkoittaa mm.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Normi · Katso lisää »\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Polynomi · Katso lisää »\nRengas on keskeinen algebrassa käytetty matemaattinen käsite, joka sijoittuu rakenteellisesti ryhmän ja kunnan väliin.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Rengas (matematiikka) · Katso lisää »\nMatematiikassa kahden kokonaisluvun a ja b suurin yhteinen tekijä, merkitään syt(a, b) tai pelkästään (a, b), tarkoittaa suurinta sellaista lukua, joka jakaa molemmat luvut a ja b niin, että lopputulos on kokonaisluku.\nUusi!!: Yleinen lukukuntaseula ja Suurin yhteinen tekijä · Katso lisää »


Mikko Alatalo vuonna 2019. Kuva: Jani Aarnio / Yle\n27.4.2021 • Päivitetty 27.4.2021 12:37\nKulttuurialan Suomi-palkinto annetaan tänä vuonna muun muassa rock-festivaalille, lastenmusiikille ja tanssitaiteelle. Kukin palkittu saa 17 100 euroa, ja palkinnoista päättää tiede- ja kulttuuriministeri Annika Saarikko (kesk.).\nPalkintoperustelujen mukaan laulaja-lauluntekijä Mikko Alatalon lastenlauluista kantriin ulottuva monipuolinen tuotanto kertoo ihmiselämästä luontevan koskettavasti. Lisäksi yhteiskunnan murroksesta ja muuttoliikkeestä kertova Siirtomaasuomen laulut -trilogia on keskeinen osa populaarimusiikkimme historiaa. Keskustan poliitikkona Alatalo taas on puolustanut sinnikkäästi tekijänoikeuksia.\nJohannes Holopainen (Kariluoto) ja Eero Aho (Rokka) Tuntemattomassa sotilaassa (2017). Kuva: Juuli Aschan\nNäyttelijä Eero Ahon uraa kuvataan palkintoperusteluissa vaikuttavaksi. Hän on saanut roolitöistään lukuisia koti- ja ulkomaisia palkintoja sekä teatterissa että elokuvissa. Rokan rooli Aku Louhimiehen Tuntemattomassa sotilaassa (2017) on jäänyt historiaan.\nMuun muassa Aalto-dokumentistaan tunnettu elokuvaohjaaja Virpi Suutari on nähnyt kuvattavaa siellä, missä sitä ei aina nähdä. Palkintoperusteissa kiitetään sieä, että hän on antanut äänen erilaisille yhteiskunnan ryhmille ja yksilöille, silmän tasalta ja suurella lämmöllä – ilman ivaa tai arvottamista.\nHiljainen kansa -teoksen heinäseiväshahmoja. Kuva: Yle / Harri Anttila\nHiljainen kansa -teos on esimerkki yhteisöllisyydestä\nKustantaja Anna-Riikka Carlson kuuluu kotimaisen kirja-alan vaikuttajiin, ja hän on dynaamisen kiinnostunut kirjallisuuden uusista muodoista, digitaalisuudesta ja äänikirjoista. Carlson on elänyt kirjoille vuosikymmeniä, ensin perustamansa kustantamo Avaimen heittäytyvänä luotsina, sittemmin WSOY:n kustantajana.\nIlosaarirockin yleisöä vuonna 2018. Kuva: Nelli Kenttä / Yle\nPalkittujen joukosta löytyy myös Ilosaarirock. Sitä kuvaillaan pitkäaikaiseksi kulttuuritapahtumaksi, joka on säilyttänyt persoonallisen tunnelmansa vuosikymmenestä toiseen. Joensuun popmuusikot ry on tuonut Suomeen merkittäviä artistivieraita ja samalla tukenut paikallista musiikkitoimintaa.\nPalkintoperustelujen mukaan Fröbelin Palikoiden musiikki on rytmikästä, mukaansatempaavaa, liikuttavaa ja pedagogisesti oivaltavaa. Lisäksi yhtyeen visuaalinen viestintä on raikasta ja kekseliästä.\nTanssitaiteilija Reijo Kela loi vuonna 1988 tanssiesitystään varten ympäristötaideteoksen Hiljainen kansa, joka on jatkanut omaa elämäänsä vuodesta 1994 lähtien Suomussalmella, viitostien varrella. Palkintoperustelujen mukaan teos on hyvä esimerkki elävästä talkooperinteestä ja aktiivisesta yhteisöllisyydestä. Suomussalmen kunnan Työpaja Hanslankarit huolehtii 900 hahmon kunnostamisesta.\nPalkinnoista päättänyt ministeri Saarikko kertoo kiitospuheessaan pitävänsä arvokkaana sitä, että palkituista huokuu halu vuorovaikutukseen ja inhimillisen elämän ymmärtämiseen.\nLisää aihepiiristä Yle Areenassa:\nVirpi Suutarin Aalto-dokumentti:https://areena.yle.fi/1-4586720\nJuttu Hiljainen kansa -ympäristötaideteoksesta: https://areena.yle.fi/1-4446268\nKaksituntinen suora lähetys, joka juhlistaa Mikko Alatalon 70-vuotissyntymäpäiviä, ja joka tulee katsottavaksi 30.4.: https://areena.yle.fi/1-50788392\nPalkinnotPohjois-KarjalaMikko AlataloFröbelin palikatIlosaarirockAnnika SaarikkoKulttuuriEero AhoSuomiSuomussalmiLastenmusiikkiViihdemusiikkiSuomalaiset näyttelijätTuntematon sotilas (romaani)Pohjoismaat


Kirjava kammari: helmikuuta 2015\nIijoki-kimppaluku: Miinoitettu rauha\nKalle Päätalo: Miinoitettu rauha.\nKustantaja: Gummerus, 1978.\nNiin tässä nyt kävi, että Kirjavan kammarin paluu alkulähteilleen, eli vanhaan tuttuun Blogger-osoitteeseen, tapahtuu Iijoki-postauksen myötä, vaikka tarkoitus oli kirjoittaa ihan erillinen aloituspostaus tänne uusvanhalle saitille. Mutta viikot vierivät ihan huomaamatta, ja ei kait siinä; kirjoittelen muuta yleisempää bloggaukseen liittyvää sitten ensi kerralla, ja korkkaan nyt tämän blogin kahden vuoden "tauon" jälkeen komeasti Kalle Päätalolla, josta tuli viime vuonna niin oleellinen osa bloggaamistani.\nAlkuperäinen Iijoki-kimppalukupostaus löytyy täältä, ja vuoden 2015 suunniteltu aikataulu täältä. (En osaa sanoa vielä varmaksi, siirränkö kimppalukupostaukset tuolta vanhasta osoitteesta tänne, vai linkkailenko sinne arkistoon jatkossakin. Katsotaan.)\nKimppalukutahtia on siis nyt kiristetty, ja esittelen joka kuukausi yhden osan Iijoki-sarjasta. Tänään on vuorossa Miinoitettu rauha, joka on sarjan kahdeksas osa ja sijoittuu välirauhan aikaan, 1940-luvun alkuhetkiin. Valitin edeltävän osan, Ahdistetun maan, kohdalla Jokijärvi-ikävää ja tylsää armeijakuvausta, ja Miinoitettu rauhakin taisi alkaa kohdallani suhteellisen tervaisesti. Lukemisesta on tosin useita kuukausia, joten yksityskohdat ovat jo kadonneet mielestäni, mutta muistelen kuitenkin päässeeni kunnolla tarinan imuun vasta, kun Kallen komppania siirrettiin Ouluun, ja elinpiiri laajeni sen myötä käsittämään muutakin kuin armeijan pienet piirit ja ympyrät.\nLuonnollisesti henkilöihin tai henkilöhahmoihin -- kuten tässä tapauksessa vaikkapa Törmäseen tai Vouvilaan -- kiintyy sitä voimakkaammin mitä enemmän heistä lukee, ja siksikin Miinoitettu rauha maistui tuota Ahdistettua maata paremmin, mutta kyllä siinä oli muutenkin mielenkiintoisempia tapahtumia ja vetävämpää kerrontaa. Silti vielä tämänkin kirjan kohdalla kaihosin vähän Kallen aiempia vuosia ja asumista Kallioniemessä. Se on ollut kyllä mukava kuulla, että pari kaveria, jotka ovat nyt lukeneet Kallen armeijavuosista, ovat kokeneet kirjat kuvailuineen paljon minua mielenkiintoisimmiksi, joten tässä lienee kyse eniten subjektiivisesti maustani ja kiinnostuksen kohteistani -- ei siitä, että Kalle olisi oikeasti kirjoittanut äkkiä huonommin tai armeija-aika tapahtumineen olisi erityisen tylsää luettavaa kaikille.\nVaikka Miinoitetun rauhan alku ei suoranaisesti tempaissut minua mukaansa, on tässä kirjassa mukana monia hyviä ja mieleenjääneitä kohtauksia. Kalle pääsee sentään käymään jo kotona ja hellustelemassa Turpeisenjärvellä Annin kanssa. Lomaltapaluu viinan kanssa läträämisineen herätti minussa taas runsain mitoin myötähäpeää, mutta oli kyllä elävästi kerrottu. Loppua kohti Kalle tapaa armeijan kamppeissa itsensä Hiltu-Jakin, mutta samoihin aikoihin, juuri hetkeä ennen kuin Kallen on määrä päästä armeijasta vihdoin siviiliin, tulee tieto, että palvelusaikaa pidennetäänkin ja armeijaan on jäätävä vielä ylimääräiseksi puoleksi vuodeksi. Pettymys on hirveä, ja lukijanakin asia tuntuu kauhealta. Palvelushan jatkui tosiasiassa tuosta vielä vuosien ajan sodan vuoksi, mutta kuvatulla hetkellä siitä ei ole vielä tietoa, ja niin lähelle jo tulleen siviiliinpääsyn lykkäytyminen tuntuu kyllä tuskaiselta ja epäreilulta.\nMuuten Kallen elämä tuntuu armeijassa usein melko leppoisalta ja mukavalta, ja hän on siinä porukassa eri tavalla arvostettukin kuin kotipitäjässään. Naisten kanssa tapahtuu munauksiakin, mutta silti sillä rintamalla alkaa tapahtua runsain mitoin, ja tämä seuraelämän vilkastuminen toi minusta kyllä uutta väriä ja ns. naisellistakin mielenkiintoa muuten niin miehiseen kuvaukseen. Seuraava osa, Ukkosen ääni, alkaakin sitten Kallen toistaiseksi kiinnostavimmalla ja kauhistuttavimmalla parisuhdekuvauksella, kun siirrytään Iin Haminaan, jonka parakkeihin tulee työskentelemään myös muuan Enni...\nMutta siitä lisää kuukauden päästä!\nMiinoitetusta rauhasta on blogannut aiemmin Kai Hirvasnoro.\nLähettänyt Karoliina / Kirjava kammari klo 22.23 4 kommenttia\nTunnisteet: 4, 4.25/5, Eurooppa, Gummerus, Iijoki, kimppaluku, kotimainen kaunokirjallisuus, Pohjois-Eurooppa, Päätalo Kalle, Suomi


Video paljastaa, miten poskettomalla paineella sitrushedelmät ampuvat mehua aina suoraan silmään - Tekniikanmaailma.fi\nVideo paljastaa, miten poskettomalla paineella sitrushedelmät ampuvat mehua aina suoraan silmään\nMoni meistä on huomannut sitrushedelmää kuoriessaan tai syödessään, että niillä on kiusallinen taipumus ruiskauttaa nestettään milloin minnekin niitä puristellessa.\nPahimmillaan sitrushedelmä voi ruiskauttaa mehuaan suoraan ihmisen silmään, ja se tulee kiusallisen kovalla paineella.\nUniversity of Central Floridan tutkijat ovat selvittäneet, mitä sitrushedelmissä oikeastaan tapahtuu, kun niitä puristellaan, kertoo Science-lehti.\nTutkijat kuvasivat suurnopeuskameralla hidastettuja videoita, joissa näkyy, mitä tapahtuu, kun esimerkiksi sitruunoita ja appelsiineja puristetaan. Tutkijat myös mittasivat, millaisella paineella hedelmät ampuvat nestettä ulos.\nTutkimuksissa kävi ilmeni, että painetta hedelmien sisällä on niin paljon, että pisarat saavuttavat jopa 10,5 metrin sekuntinopeuden, mikä on esimerkiksi vesipisaran putoamista nopeampaa.\nHämmästyttävämpää on, että pisarat saavuttavat huippunopeutensa alle millimetrissä. Toisin sanoen pisarat kokevat jopa 1000 kertaa kovempaa kiihdytystä kuin avaruuteen raketeissa lähtevät astronautit.\nTutkimus julkaistiin Society for Integrative and Comparative Biologyn vuosikokouksessa.\nTutkijat yrittävät edelleen selvittää, miten pisarat saavuttavat niin suuren nopeuden ja miksi neste hajoaa pieniksi pisaroiksi.\nTällä kaikella on tietysti myös käytännön sovellutuksia. Tulokset saattavat auttaa tutkijoita kehittämään astmahengittimen, joka ampuisi lääkepisaroita potilaiden suuhun.


PA/3W, PAH/3W kapasitiiviset anturit - Labkotec.fi\nLabkotec.fi » Tuotteet » PA/3W, PAH/3W kapasitiiviset anturit\n- Valitse - PA/3W ja PAH/3W Käyttö- ja asennusohje POP-22 EXI -esite PA/3W, PAH/3W EU Declaration of Conformity PA/3W, PAH/3W ATEX certificate\nPA/3W, (PAH/3W) on kompakti, kapasitiivinen pinnankorkeusanturi, jonka tyypillinen sovelluskohde on polttonesteen pinnanmittaus.\nKolmejohdintekniikalla toteutettu anturi voidaan liittää suoraan monipuoliseen POP-22 EXI -näyttö- ja ohjauslaitteeseen.\nPA/3W -anturi on hyväksytty käytettäväksi räjähdysvaarallisessa 0-tilassa.\nAnturin ainetta koskettavat osat ovat terästä ja FEP:tä.\nTunto-osan ainutlaatuinen putkirakenne mahdollistaa anturin lyhentämisen määrämittaiseksi asennuspaikalla. Anturin putki toimitetaan 1 m mittaisina osina. Myös 0,5 m pitkiä putkia on saatavilla.\nKäyttökohteet: Huonosti sähköä johtavat nesteet esim. öljyt, polttoaineet, alkoholit ja liuottimet. Myös puhtaalle vedelle (PAH).\nMateriaali: FEP/Teräs (PA), FEP/AISI 316 (PAH)\nLähetinkotelo: Alumiinivalu, IP65\nKeskusosa: POP-22 EXI\nMittausalue: 0…6 m\nKäyttölämpötila: -40 °C…+150 °C, lähetin -25 °C…+60 °C\nEx-luokitus: Ex II 1 G, Ex ia II B T5, VTT 03 ATEX 067X


Treenikisoja - Muut lajit - Juoksufoorumi.fi\n18. tammikuuta , 2007 in Muut lajit\nLaitetaan tänne myös, jos joku onneton ei ole vielä tuolla seuran sivuilla käynyt. Tervetuloa mukaan kaikki !\nAlustava harjoituskilpailu aikataulu. Osallistumismaksu: Kaikille 0 €. Pakkasraja -15Â°C. Myös muiden seurojen ja lajien harrastajat ovat lämpimästi tervetulleita testaamaan päivän kunto, ja tekemään samalla hyvä treeni.\nIronman juoksureitin 10km ja 5km päivät\nReittiin tutustuminen klo. 17:00, ilmoittautuminen klo. 18:00. Juoksun lähtö ja maali Nokian jäähallin p-alueelta, ilmoittautuminen jäähallin kahvilassa.\nke 10.1.2007 klo. 18:30\nti 6.2.2007 klo. 18:30\nti 13.3.2007 klo. 18:30\nDuathlonit: 3-10-3 ja 6-20-3 päivät\nti 3.4.2007 (lyhyt)\nti 17.4.2007 (pitkä)\nti 8.5.2007 (lyhyt)\nti 22.5.2007 (pitkä)\nTriathlonit: 300-10-3 ja 600-20-6\nti 26.6.2007 (pitkä)\nti 10.7.2007 (lyhyt)\nti 24.7.2007 (pitkä) TT226 avoimet Mestaruuskilpailut\nti 14.8.2007 (lyhyt)\nsaukko 3 posts\nLähetetty 19. tammikuuta , 2007\nHelsinki Triathlon järjestää kesäisin vapaamuotoisia 'Rykäsyjä' Vantaan Kuusijärvellä aina tiistaisin klo 18. Matkana 750->20->5,5.\nOhjelmaan kuuluu myös järjestettyjä Cupin osakilpailuja (osallistumismaksu seuran ulkopuolisilta pari euroa). Vuoden 2007 kalenteria ei ole vielä julkaistu, mutta laitan tänne näkyville kunhan valmistuu.\nNyt talvella ohjelmassa on myös juoksulenkki aina Ma iltaisin klo 18 alkaen Auroran sairaalan portilta. Lenkki on kai useimmiten reilu kymppi Pirkkolaan etc ja takaisin 4.30-5.30 vauhtia osanottajien tasoon sovitettuna.\nOlisiko tämä hyvä paikka keräillä tietoja kesän harjoitus / vapaamuotoisista kisoista?\nHämeestä löytyy ainakin KukkiaTriathlon-tapahtuma heinäkuun lopulla(Luopioisissa eli nyt vuodenvaihteen jälkeen Pälkäneellä).\nHauhon Sisu järjestää kisat myös koulujen alkamista edeltävänä keskiviikkona elokuussa.\nNämä siis edeltävinä ja toivottavasti myös tänä ja tulevina vuosina.\nKaikki tämäntyyppiset kilpailut eivät tule kalentereihin, joten niihin on hankala hakeutua, vaikka kiinnostusta löytyisikin.\nNäyttää vahvasti siltä että pakkasraja (-15 astetta) ylittyy komeesti tänä iltana, joten Nokian tämänpäiväinen testijuoksu jäänee juoksematta.\nTaidan kuitenkin käydä paikan päällä, josko joku noita painatuksia haluaa tuoda...voihan sitä pk-lenkin tempaista, mutta tosiaan kilpajuoksuun ei varmaan kannata ryhtyä.\nLähetetty 7. helmikuuta , 2007\nMainitaan nyt sen verran, että voitin täysin ylivoimaisesti tämän treenikisan.\nYlivoimani oli niin musertavaa, että juoksin jopa 14km (matka oli kymppi) ja siltikään missään vaiheessa kukaan ei ollut edes näköetäisyydellä!\n(Olosuhteista johtuen n.25 c pakkasta, osallistujalista oli kyllä melko lyhyt... tai siis oikeastaan osallistujia oli .... 1 .... )\nEn haluaisi JiiVee masentaa, mutta ne kisat oli pakkasrajan johdosta peruttu...\n...Toivottamasti kuitenkin kestät tämän\nKunnia, voitto, maineteko....niin lähellä mutta niin saavuttamattomissa...:undecided:\nHelTri Cupin kisakalenteri on nyt julkaistu.\n6.3 Ti Uinti 400m, Jakomäki\n31.3 La Talvitriathlon 4->10->6, Hakunila\n14.4. La Juoksu 6km Pirkkola\n12.5 La Tempo 10km, Kuusijärvi\n5.6 Ti Rykäsy 750->20->5,5, Kuusijärvi\n10.7 Ti Rykäsy 750->20->5,5, Kuusijärvi\n17.7 Avovesiuinti 1500m, Kuusijärvi\n28.7 Ti Rykäsy 750->20->5,5, Solvalla\n14.8 Ti Tempo 20km, Solvalla\n25.8 La Duathlon 3->20->6, Solvalla\n8.9 La Juoksu 11km, Kuusijärvi\nTarkemmat aikataulut ja sarjat näkyvät varmaan seuran sivuilta http://www.heltri.net/ lähiaikoina (en jaksanut kirjoittaa kaikkea)\nOsallistuminen näihin maksaa kai pari euroa? seuran ulkopuolisilta. Jäsenille kuuluu jäsenmaksuun.\nNäiden lisäksi Kuusiksella on aina tiistaisin klo 18 vapaamuotoista Rykäsyä (750->20->5,5) tai treeniä.\nNo nyt saatiin tuo ironmanin reitti juostua, joskin osallistujia olisi toivonut enemmänkin. En nyt ollut kuitenkaan ainoa tällä kertaa:038: .\nJa pienestä osallistujamäärästä huolimatta järjestelyt hoituivat hienosti, ajanotto ja pyöräopastus oli kuin kunnon kisoissa konsanaan, kiitos siitä asianomaisille!!!\nReitti on kyllä todella hyvä ja tasainen! Lenkin alkupuoli on kevyttä nousuosuutta ja takaisinpäin lasketellaan. Ei oikeastaan juurikaan isompia mäkiä kuten viime vuonna. Treenikisan reitti oli vähän lyhyempi, koska urheilukenttä oli lumen peitossa. Pituus taisi olla treenikisassa n. 9,1km.\nOma juoksuni kulki ihan mukavasti (3.30-3.35) vauhtia kääntöpaikalle asti, jossa vedin siten kunnon lipat jäisellä alustalla. Takaisin tullessa pikkasen joutui himmailemaan, kun takareidessä tuntui pientä kireyttä/kipua kaatumisen jäljiltä... 33,51 tuli käytettyä aikaa ks. ollessa 168.\nMutta tosiaan, erinomainen reitti!!!\nKiva kuulla analyysia ironmanjuoksu reitistä, kovaa kyytiä sä jiivee painat menee, et huh huh.\nHarmi, ku mulla on noi tiistait huonoi päiviä, mut kyl täs käydään reittiin tutustuun joku päivä, kartan kanssa.\nDuathloneihin on pakko päästä mukaan.\nSiinä on pari kinkkistä kohtaa, jos ei ole opastusta mm. puistojen läpi surffailua ja omakoti-alueella seikkailua.\nJos oot lähössä, niin pistä vaikkka yks. viesti, jos sattuisi oleen lenkki-ilta. Voin lähtee vaikka mukaan hölkkäileen jos tuntuu hankalalta tuon kartan kanssa...\nJiivee, kuulostaa hyvältä. Ja parempi, että sä sit vaan hölkkäilet, että en eksy sinne nokiacityyn. Laittelen sit infoa sulle, ku olis hyvä sauma tulla sinnepäin.


HILMA: Pihojen hoitourakka Helsingin kaupungin asunnot Oy:n erityisasumiskohteet (Helsingin kaupungin asunnot Oy)\nHelsingin kaupungin asunnot Oy : Pihojen hoitourakka Helsingin kaupungin asunnot Oy:n erityisasumiskohteet\nIlmoituksen numero HILMA:ssa: 2018-021192\nIlmoituksen numero EUVL:ssä: 2018/S 197-445858\nYhteyshenkilö: Tarja Närvänen\nPuhelin: +358 207640440\nsähköisesti osoitteessa: (URL) https://tarjouspalvelu.fi/hekaoy?id=193146&tpk=63d4536a-b7c7-46de-8b14-85058d8f0663\nHelsingin kaupungin tytäryhtiö\nPihojen hoitourakka Helsingin kaupungin asunnot Oy:n erityisasumiskohteet\nHankinta koskee Helsingin kaupungin asunnot Oy :n erityisasumiskohteiden pihojen hoitourakkaa kahdelle vuodelle. Sopimusta voidaan jatkaa varsinaisen sopimuskauden jälkeen kahdella optiovuodella. Tarjoukset pyydetään kokonaishintaurakkana sisältäen optiovuodet. Sopimukseen sovelletaan YSE 1998 yleisiä sopimusehtoja. Urakkasopimus laaditaan (RT-80260) urakkalomakkeelle. Urakkaan kuuluu pihojen viherhoito tarjouspyyntöasiakirjojen mukaisesti. Viherhoitokohteiden määrä voi muuttua sopimuskauden aikana johtuen kiinteistökannan muutoksista.\nKohteet sijaitsevat eri puolilla Helsinkiä (kts. liitteenä oleva kohteiden sijaintikartta)\nHoitourakka sisältää erityisasumiskohteiden pihojen hoidon tarjouspyyntöasiakirjojen mukaisesti esimerkiksi nurmikoiden, kausikasvien, perennoiden, pensaiden ja puiden hoidon. Hankinta on tarkemmin kuvattu tarjouspyynnön liitteissä. Pihapiirustukset ovat tasoltaan vaihtelevia ja ne eivät ole tilaajaa sitovia. Urakoitsijaksi valitaan soveltuvuusvaatimukset täyttävä ja kokonaishinnaltaan (sisältäen myös optiovuodet) halvin urakoitsija.\nLaatuperuste (jos käytetään parasta hinta-/laatusuhdetta): Laatukriteerit on huomioitu vähimmäisvaatimuksissa. 0\ntai Alkamispäivä / päättymispäivä: 1.4.2019 - 30.11.2020\nUrakka on kahden vuoden pihojen hoitourakka vuosille 2019 – 2020. Varsinainen urakka-aika on 1.4.2019 - 30.11.2019 ja 1.4.2020 - 30.11.2020. Sopimusta voidaan jatkaa varsinaisen sopimuskauden jälkeen kahdella optiovuodella vuosille 2021 – 2022, urakka-aika on 1.4.2021-30.11.2021 ja 1.4.2022 - 30.11.2022.\nUrakoitsijan on varauduttava erikseen tilattaviin lisätöihin, joihin sovelletaan lisä- ja muutostöiden yksikköhintoja.\nTarjoajan tulee täyttää ESPD-lomakkeessa esitetyt vaatimukset sekä tarjouspyynnön muut ehdot ja hankinnan kohteen kriteerit - kohdassa esitetyt vaatimukset, joita on mm. tarjoajan ja sen mahdollisesti käyttämät alihankkijat täyttävät tilaajavastuulain (1233/2006) 5§ (22.5.2015/678) mukaiset velvoitteet sekä tarjoajan soveltuvuuteen liittyvät hankintayksikön kestävän kehityksen minimivaatimukset.\nPäivämäärä: 20.11.2018 12:00\nSeuraava kilpailutus puitesopimuskauden päätyttyä.