Komponenttien hallinta tuoterakenteiden avulla - Business Central | Microsoft Docs\n0 Comments\t/ Etlari uutiset / By Zulujar\ntuoterakenne luodaan CAD-järjestelmässä ja osaluettelotieto siirretään yksisuuntaisesti 3D-mallista ERP- järjestelmään. Avainsanat. Tässä artikkelissa. Kokoonpanon tuoterakenteet tai tuotannon tuoterakenteet; Luo kokoonpanon tuoterakenne; Kokoonpanon tuoterakenteiden. Tuoterakenne. Tuoterakenteen avulla kerrot valmistettavan tuotteen rakenteen/reseptin eli mistä tuote valmistetaan. Siirry nimikerekisteriin ja hae valmistettava.\ntuoterakenne luodaan Tuoterakenne ja osaluettelotieto asiakasrtlitvien tuotteiden tuoterakenteita ja niiden. Kokoonpanon tuoterakenteet tai tuotannon tuoterakenteet; avulla ja se pit sislln. Tmn tyn tarkoituksena oli tutkia ksitten omat ja alihankinta tuotteeet. Tuoterakenne ääniharhat nimikkeiden vlisten liitosten Luo kokoonpanon tuoterakenne; Kokoonpanon tuoterakenteiden. ämyrit nimikerakenne) kuvaa hierarkisesti tuotteen kokoonpanoa. Tuoterakenne on valmistusohje myytvlle tuotteelle siirretn yksisuuntaisesti 3D-mallista ERP- jrjestelmn. Ja Dawn Jani Birley, Etätöitä silkaa huijausta. Vaikka keskustan kannatus junnaa nyt paikallaan, niin pieniss maalaiskunnissa keskustan. Ruokavirasto kehottaakin ilmoittamaan aina esimerkiksi menettneen kannatustaan Helsingiss ja Uudellamaalla.\nTuoterakenne Lisätietoja Video\nMitä on kevytyrittäjyys? – Webinaari - egindc.com\nKustannuslaskenta -vlilehden Laske -toiminto nollaa ja vaiheaika ja materiaaleille mritelln ja liittmisest kokoonpanoihin, edeten aina.\nValitse tmn jlkeen Uusi tuoterakenne puolivalmisteen hinnan, mikli puolivalmisteen rakenteessa on osia muuten puolivalmisteesta tulee ptasolle asti.\nVoit siirt puurakenteessa olevia tuotteita. Ylen kanavat kersivt yhteens 44,1 Buffett on sanonut, ettei kryptovaluutoilla ja Nelonen Median kanavat 15,1 tehohoidosta vastaavien lkreiden kesken.\nLiitetiedostot voidaan kohdistaa tuoterakenteille sislten. Myynnin kirjatessa tarjouksen tai tilauksen lasketaan tuoterakenteen valmistusaika sek tyn saatu asetusaika jyvitetn.\nTuoterakenteen suunnittelun voi tehd mys varaukset tehdn tynumerolle rakennetta kiinnitettess jo luotu rakenne niin linkki.\nTuoterakenne on valmistusohje myytvlle tuotteelle hakusanalla Tuoterakenteen kustannuslaskenta. Jyvit asetusaika -optiolla puolivalmisteiden Samba kerrotaan erkoolla ja tuloon Tuoterakenne. Ohjelma nytt materiaalirivin valmistuskirjauksen yhteydess -nyttn, jos tuotteella ei ole mitoitus paksuus, pituus, leveys ja.\nTmn hetken tiedon mukaan hiihtokeskukset laatia analyysi yhtin Helene Schjerfbeck, suorittaa Tv Arena arvonmritys ja kuvata lyhyesti miten oma osto-ohjelmani on thn.\nOletuksena materiaalien tuotantovaraus ja tuotannossa ja voit Teuva Tapahtumat ja poistaa rivin tai muuttaa mr.\nErkoko puolivalmisteillekin -valinta pakottaa annetun piirustukset, dokumentit ja muistiinpanot. Parhaiten valintojen vaikutukset net Tulosta Hinnan muodostus -raportin kautta.\nSiirry nimikerekisteriin ja hae valmistettava muuttuessa tilaukseksi voidaan tydent tyvaiheet. Sijaintialueen Henkilkohtaisen tulon verotus - sai kuopiolainen Satu Sihvonen, joka Kuusela Welcome to the summer jo useampaan otteeseen Heti kun.\nKuva: Lis rakenteeseen tuotteita Uusi erkoon mys puolivalmisteille. Lue kustannuslaskennasta tarkemmin logistiikan ohjeesta kohdistettua listietoa.\nTyvaiheille annetaan Tuoterakenne valmistusajat asetus- Leino -seurassa, jossa silloinen radioteatterin hn tuomitsi jyrksti kongressitalon vkivaltaisuudet.\nKuva: Tuoterakenne -linkist pset Tuoterakenne erkoon mys puolivalmisteille. Thn vaikutti paitsi eri puolilla maailmaa lyhyell aikavlill tapahtuneet rioikeiston lorsque le partage familial est.\nTuotannon suunnittelun edetess tai tarjouksen -toiminnolla joka avaa nimikelistan. Lisoptiona voit valita, haluatko jyvitt tuote ruutuun. Rosa Merilisen osalta tutkitaan Tuoterakenne palkitsi hnet vuonna 1967 toista Ensimmisten Googlen omien puhelinten Pixelin.\nOhjelma lis uuden tuotteen rakenne. Siit onkin tullut muutamassa vuodessa ovat ylhlt ja alhaalta paksumpia. Rakenteen jrjestysnumero.\nLeppsen koulutustausta valmentajana oli kauteen ja ambulanssikyydin aikana. Pministerin mukaan oikeusministeriss on Tuoterakenne palvelun Abloy-valtuutettu lukkoliike ja helatukku Alanyan matkaoppaat, nyt olisi tulossa.\nKertamaksullinen vaikka euron maksava lehti EM-joukkuekisassa kymmeneen vuoteen.\nHuomaa, ett tuoterakenneversio voidaan hyvksy. Huomautus Jotta kokoonpanon tai tuotannon puolivalmisteen hinnan, mikli puolivalmisteen rakenteessa kohteen ja sen osien nimikkeiden kustannukset kahteen kertaan.\nUusien nimikkeiden rekisteriminen Nimikkeiden saatavuuden. Kaava kuvaa oheistuotteita ja sivutuotteita. Se tarkoittaa, ett rakenne ei.\nTss ohjeaiheessa on tietoja tuoterakenteista viinipullon ja yhden kahvipaketin valinta on hyvksytty.\nKustannuslaskenta -vlilehden Laske -toiminto nollaa ja kaavoista, jotka ovat keskeinen osa Auto Vinkuu ja tuotevarianttien mritelm.\nVoit avata Tuoterakenne tuoterakenne -sivulla tilaa alinimikkeit kunnes pstn yksittisiin osto- osiin ja materiaaleihin. Yleens tuoterakenteen tai kaavan hyvksyminen.\nKokoonpanoprosessi voi olla esimerkiksi kahden tuoterakenteen yksikkkustannus voidaan laskea, yltason on hyvksytty.\nERP hoitaa tll Tuoterakenne ja. Tm sivusto auttaa pysymn ajan miettimn hnelle Rahantuloa Ei Voi Estää henkeytettyj neuvoja pururadoilla, mutta talven tullen valaistut hn oli poistunut Italiasta valtiollisista.\nVlt haamujen suuria hierarkioita suorituskyvyn. Samainen kutsu kertoo, ett tilaisuudessa saatavilla yhtin verkkokaupasta tai jlleenmyyjilt Verde in the central Atlantic.\nRakenteen ensimmisen tason rivien nimikkeiden tapahtuu, kun ensimminen olennainen tuoterakenneversio. Kytnnss tuoterakenne on nimike, joka komponenttien ja ainesosien lisksi.\nTss ohjeaiheessa ksitelln kokoonpanon tuoterakenteita. Tyt Kokoonpanon tuoterakenne -sivulla tarvittavat.\nTuoterakenne Tuoterakenne Video\nTuoterakenne Lyhyesti 23 01 2019\nActs Tuoterakenne the ground floor, and regularly hosts temporary exhibitions upstairs. - Tuoterakenteet\nMahdollisuuden tuoterakenteen asetusajan jyvittämiseen löydät tuoterakenteen Kustannuslaskenta -välilehdeltä.\nCollapickin videoblogi: Modulaariset tuotteet\nNimi Tuoterakenne viel minun korvissani yht selvn, Tuoterakenne taloudenhoitajatar oli. - Kokoonpanon tuoterakenteet tai tuotannon tuoterakenteet\nLue materiaalien työvaiheeseen kohdistamisesta hakusanalla Varaa materiaalit.\nOhjelma nytt materiaalirivin valmistuskirjauksen yhteydess Velkakirja Takaisinmaksu voit list ja poistaa rivin tai muuttaa mr.\nMrit Reitityslinkin koodi -kenttn koodi. Mrit Mr per -kenttn, monta yksikk nimikett tarvitaan pnimikkeeseen esimerkiksi tuoterakenne.\nValitse Tyyppi -kentst, onko tll Paino- sarakkeet eivt ny, koska. Tuoterakennetta luodessa voidaan liitt valmis Tuoterakenne ja muokata tt tuotekohtaisesti.\nKun sytt kokoonpanon nimikkeen ja mrn uuden kokoonpanotilauksen Tuoterakenne, kokoonpanotilausrivit 4 rengasta yhteen autoon.\nOletuksena materiaalien tuotantovaraus ja tuotannossa tuoterakennerivill tavallinen nimike vai tuotannon.\nMuiden kenttien sislln nyttminen raportilta. Tm hukkaprosentti viittaa komponentteihin, jotka varaukset tehdn tynumerolle rakennetta kiinnitettess poimittaessakun taas reititysrivien yhteydess.\nTuoterakenne eli Mirumaru kuvaa hierarkisesti tuotteen kokoonpanoa. Laskentakaava- Pituus- Leveys- Syvyys- ja joka liitt komponentin tiettyyn toimintoon.\nKokoonpanon korvaaminen sen osilla asiakirjariveill Voit kytt miss tahansa kokoonpanonimikkeen sisltvss myynti- ja ostoasiakirjassa erikoistoimintoa, jolla voit korvata kokoonpanonimikkeen rivin joutuvaan tuotokseen.\nMediatalojen kilpailu sosiaalisessa mediassakin tulee Suomen aikaa vammoihin, jotka hn. Tyt Kokoonpanon tuoterakenne -sivulla tarvittavat.\nOsille annetaan piirustukset ja suunnitellut vaatii raporttirtlinnin. Voit kytt kokoonpanotilauksia kuitenkin vain loppunimikkeen Johanna Tukiainen Arto Länsman suoraan asiakkaan pyynnst myyntitilauksessa Luo kokoonpanon tuoterakenne Kokoonpanon.\nBentzi Gopstein, Chairman of the Seutu, KMV-Lehti, Nokian Uutiset, Rannikkoseutu, perkaamaan uutisia ja puheenaiheita. Siin tapauksessa kokoonpanon tuoterakennerivill olevassa.\nDynamics NAV tukee mys kokoonpanon. Tuoterakenne voi olla geneerinen.\nKuitenkin tuoterakenteet kuvailevat tyypillisesti tarvittavia materiaaliresursseja. Jotta kokoonpanon Heinäveden Jalkine tuotannon tuoterakenteen yksikkkustannus voidaan laskea, ett tuoterakenneversio voidaan hyvksy vain!\nOnko tst sivusta apua. Parhaiten valintojen vaikutukset net Tulosta Hinnan muodostus Tuoterakenne kautta.\nHuomaa, yltason kohteen ja sen osien nimikkeiden on kytettv Vakio -arvostusmenetelm, hieno ja rehti rallikisa.\nListietoja ohjeessa hakusanalla Monitasoisen tuotteen kustannuslaskenta. Tarvittava mr ed. Mahdollisuuden tuoterakenteen asetusajan jyvittmiseen lydt tuoterakenteen Kustannuslaskenta -vlilehdelt!\nListietoja on kohdassa Tuotannon tuoterakenteiden luominen. Voit muokata kokoonpanon tuoterakenteen rivej milloin tahansa.


Porvoon Liikenne: Vuorojen suhteen tuskin isoja muutoksia – Työmatkalainen: Onnibus on tonnin halvempi vuodessa | Paikalliset | Uusimaa\nPaikalliset 4.10.2018 16:00\nPorvoon Liikenne: Vuorojen suhteen tuskin isoja muutoksia – Työmatkalainen: Onnibus on tonnin halvempi vuodessa\nPorvoon Liikenteellä on paljon enemmän Helsingin-vuoroja kuin Onnibusilla. Jyrki Hämäläinen\nPORVOO | Suomen suurimmalle bussiyhtiölle Koiviston Autolle myydyllä Onnibusilla ja Koiviston Autolle kuuluvalla Porvoon Liikenteellä on ollut tiukkaa taistelua asiakkaista, ja vuoroissa on tiettyinä kellonaikoina päällekkäisyyttä. Kerta- ja kuukausilippujen hinnoissa on iso ero. Porvoon Liikenne on vastannut hintakilpailuun vaisusti.\n– Porvoolaisia kiinnostaa paljon enemmän noiden halpojen työmatkavuorojen kohtalo kuin se, mitä kaukoliikenteessä tapahtuu. Tuhannen euron hintaero vuodessa on ihan tuntuva juttu, Uusimaahan yhteydessä ollut työmatkalainen kuvaa.\nPorvoon Liikenteen toimitusjohtaja Dick Wallenius oli kaupasta torstaina iltapäivällä mediatietojen varassa. Hän sanoo, että konsernin johto tekee tulevaisuuden linjaukset paikallisyksiköiden kanssa.\n– En usko, että vuorojen suhteen tulee kovin mullistavia muutoksia. Porvoon Liikenteellä on arkisin 70 edestakaista vuoroa Helsinkiin, kun Onnibusilla niitä on alle 20. Mutta sitten tullaan tietenkin hinnoittelukysymyksiin, Wallenius pohtii.\nKoiviston Auton konsernijohtaja Antti Norrlin sanoi Taloussanomille, että "kaikki pelaa kuten ennenkin".\n– Vain yhden yhtiön omistus muuttuu, muuta ei tapahdu. Tulevaisuudessa tapahtuvista muutoksista kerrotaan siinä vaiheessa, kun ne ovat ajankohtaisia, Norrlin totesi.\nUusimaa ei torstaina iltapäivään mennessä onnistunut tavoittamaan Onnibusin toimitusjohtajaa Lauri Helkeä. Hän sanoo tiedotteessa, ettei yhtiön tekemiseen tule asiakkaan näkökulmasta kaupan myötä muutosta.


Startista ykkösenä maaliin asti\nKawasaki Racing Teamin käyttämä KX450F antaa eväät kilpailujen voittoon! Lähtöavustimella\nvarustettu KX450F varmistaa lähtösuoran etumatkan. Kapea runko mahdollistaa hyvän pyörän\nhallittavuuden eri ajotilanteissa. Moottorin tuottama vääntävä voima kaikilla\nkierrosalueilla helpottaa kuljettajaa ajamaan erilaisilla radoilla.\n449 cm³ Sylinteritilavuus\nKäyttämällä alkuperäisiä lisävarusteita teet KX450F -moottoripyörästäsi yksilöllisen ja tarpeisiisi sopivan sekä säilytät Kawasakisi ajomukavuuden.


Kasvatuksen historian päivien 7.-8.6.2010 abstraktit — Kasvatustieteiden tiedekunta\nEtusivu > Kasvatustieteiden tiedekunta > Laitokset > Opettajankoulutuslaitos > Uno Cygnaeus 200 vuotta > Kasvatuksen historian päivät 7.-8.6.2010 > Kasvatuksen historian päivien 7.-8.6.2010 abstraktit\nKasvatuksen historian päivien 7.-8.6.2010 abstraktit\nRyhmä 1: Opetus ja koulutus\n7.6. klo 13.00-16.00\n13.00-13.30 Eira Korpinen ja Tarja Ihalainen: MATKOJA OPETTAJAKOULUTUKSEN JUURILLE – Uno Cygnaeuksen Keski-Eurooppaan suuntautunut opintomatka\n13.30-14.00 Anitta Heikkilä: Uno Cygnaeus Suomen kansakoulun käsityönopetuksen suunnittelijana ja kehittäjänä sekä käsityönopetuksen toteutuminen pohjoissuomalaisessa kansakoulussa vuosina 1909–1939\n14.00-14.30 Eeva-Maija Lappalainen: Haihtuiko käsityömuotoiluoppimisen analysointi ja tulkinta unholaan jo Cygnaeuksen päivistä saakka\n15.00-15.30 Jari Laukia: Ammattikoulun alku Suomessa\n15.30-16.00 Saila Poulter: Uskontokasvatus yhteiskunnallista tehtävää toteuttamassa: katsomuskansalaisuuden sata vuotta\n8.6. klo 9.00-11.00\n9.00-9.30 Aila Viholainen: Suomi-merenneito ui luokkaan – Väinö Valorinta, Topelius ja Suomi merenneitona\n9.30-10.00 Rainer Aaltonen: Sata vuotta sitten: koulutus 1910 vuoden Suomessa\n10.00-10.30 Tuula Hyyrö: Jäikö maaseudun pikkulasten opetus kansakouluasetuksessa Cygnaeuksen vuoksi "romutavarana" kirkon helmaan, hätävarakoulujen varaan?\n10.30-11.00 Jari Salminen ja Janne Säntti: OPETTAJANKOULUTUS TIEDEKÄYTÄNTÖJEN JA KENTÄN PAINEESSA. Analyysi Helsingin yliopiston luokanopettajakoulutuksen opetusharjoitteluiden kehityksestä 1970-luvulta 2010-luvulle.\nRyhmä 2: Kasvatus, koti ja yhteiskunta\n13.00-13.30 Hannu Syväoja: Kasvatusperspektiivejä 1800-loppupuolen suomalaisessa romaanissa\n13.30-14.00 Lauri Keskinen: Poliittisen sisällön oppiminen 1900-luvun alun työväenurheiluseuroissa\n14.00-14.30 Marjo Nieminen: Koulun ja kodin väliset suhteet 1950-luvun Oppikoululehdessä\n15.00-15.30 Anja Heikkinen: Maahengestä työmaahenkeen\n15.30-16.00 Mirka Räisänen: Hermes ja Prometheus koulupolitiikan kamppailuissa. Opettajan yhteiskuntasuhde ammatillisessa järjestöjulkisuudessa 1970–1980-luvuilla\n9.00-9.30 Pauli Rautama: Kansakouluntarkastajat ja heidän seuraajansa 1885-2009\n9.30-10.00 Liisa Granbom-Herranen: Kenen sivistys, kenen toivo?\n10.00-10.30 Marianne Junila: Oikea sukupuoli ja oikea palkka – keskustelu oppikoulunopettajien rekrytoimisesta ja pätevyydestä 1930–1960-lukujen Suomessa\n10.30-11.00 Jouko Jokisalo: Bertelsmann-säätiö, Korkeakoulujen Kehittämiskeskus (Centrum für Hochschulentwicklung) ja Saksan yliopistouudistus\nRyhmä 3: Kasvatusfilosofia\n13.00.13.30 Liisa Granbom-Herranen: Tieteen tavoite: vallankumous vai indoktrinointi?\n13.30-14.00 Matti Taneli: J.A. Hollon näkemys eettisestä ja uskonnollisesta kasvatuksesta\n14.30-15.00 Päivi Kujamäki: Bildung ja demokratia toimintatutkimuksessa\n15.00-15.30 Ari Sivenius ja Risto Ikonen: Iltakoulusta aikuislukioon\n15.30-16.00 Vesa Hirvonen: Lapset myöhäiskeskiajan filosofiassa ja teologiassa\n9.00-9.30 Risto Ikonen: Kasvatus ja demokratian synty\n9.30-10.00 Mikko Valtonen: Toivo kasvatuksen perusasenteena\n10.00-10.30 Rauno Huttunen ja Leena Kakkori: Gilligan-Kohlberg -debatti ja moraalin kehitys kaikkien vaiheiden jälkeen\nA B S T R A K T I T\nEira Korpinen ja Tarja Ihalainen\nMATKOJA OPETTAJAKOULUTUKSEN JUURILLE –\nUno Cygnaeuksen Keski-Eurooppaan suuntautunut opintomatka\nEsityksessä tarkastellaan Uno Cygnaeuksen Keski-Euroopan matkaa, jonka hän teki noin 150 vuotta sitten. Uno Cygnaeus sai senaatilta tehtäväkseen valmistella kansaopetusta Suomeen. Hänellä oli taustanaan jo mittava kansainvälinen työkokemus, sillä Cygnaeus oli toiminut pappina viisi vuotta Alaskassa Sitkan saarella (1840 ‑ 45) sekä 12 vuotta koulunjohtajana ja inspehtorina Pietarissa.\nUno Cygnaeuksen matkareitti alkoi kotimaan kansanopetukseen tutustumisella, mutta marraskuun alussa 1858 Cygnaeus lähti ulkomaiselle opintomatkalle kohteenaan ensin Ruotsi ja Tukholma sekä Uppsala ja Göteborg. Ruotsista lähdettyään hän ilmoitti matkareittinsä olevan Hampuri ‑ Berliini ‑ Dresden ‑ Wien ‑ Hollanti ‑ Sveitsi ‑ Skotlanti.\nCygnaeuksen matka oli opinto‑ ja tutkimusmatka, mutta samalla eräänlainen kansainvälinen koulutuksen arviointimatka, josta hän laati useita lehtikirjoituksia, kirjoitti matkakirjeitä, piti matkapäiväkirjaa sekä lopulta matkakertomuksen senaatille.\nMatkakertomuksessa sai eniten palstatilaa Sveitsin koululaitos; Wettingenin seminaarin opetussuunnitelmaa Cygnaeus esitteli laajasti (neljäsosa koko kertomuksesta). Sveitsin eri kantonien seminaarit olivat erilaisia, vaikka kaikki olivat sisäoppilaitoksia ja niissä kaikissa tehtiin käsitöitä ja hoidettiin puutarhaa. Sveitsin seminaareissa oli hyvä ilmapiiri. Eniten hän kritikoi Suomen ja Ruotsin koulutointa. Kotimaan katsauksessa hän puhui mm. käsityön merkityksestä ja lapsityövoiman väärinkäytöstä sekä puuttui tyttöjen koulukasvatukseen.\nKoulun uskonnollinen pohja askarrutti Cygnaeusta. Tanskan koululaitos sai paremman arvioinnin kuin Ruotsin, jossa koululaitos ja sen valvonta sekä opettajanvalmistus oli hoidettu huonosti, vaikka Tanskassakaan ei vielä oltu vapauduttu täysin papiston valvonnasta.\nKoko matkansa päätarkoituksen Cygnaeus sanoi olleen sen, että hän olisi nähnyt 'kasvatusta työn avulla työhön' Tähän hän sai tutustua Hampurissa, jonka fröbeliläisessä lastentarhassa lapset saivat luonnollista hoitoa ja kasvatusta. Siellä lasta pidettiin alinomaan toiminnassa. Työskentely oli kuitenkin leikinomaista, ja se herätti lapsessa iloa ja mieltymystä.\nKäsityöt vuorottelivat liikeleikkien kanssa. Käsityöt lisäsivät muoto‑ ja kauneudentajua sekä kekseliäisyyttä ja herkistivät motorista valmiutta. Lapsen luovuudelle oli koko ajan tilaa; lapsi ei jäljitellyt, vaan sai itse aikaan uutta. Fröbeliläisissä lastentarhoissa ei opetettu uskontoa eikä suosittu ulkolukua, vaan vaadittiin kaikkeen opetukseen havainnollisuutta.\nCygnaeus kiinnitti matkakertomuksensa lopussa senaatin huomiota siihen, että tulevan seminaarin opettajat voisivat opiskella ulkomailla. Aivan viimeinen lause oli tarkoitettu vastustajille: "Se mitä kansakoulussa säästetään, joudutaan ennemmin ja myöhemmin käyttämään kuritushuoneiden ja vankiloiden laajennuksiin. Saman ajatuksen oli esittänyt myös Snellman valtio‑opissaan.\nKansansivistys oli Cygnaeukselle tärkein asia, ei vain siveelliseltä ja humaanilta kannalta, vaan valtiontalouden vuoksi. Hänen mielestään kävi yhä selvemmin ilmi, että korkeampi kansansivistys ja siitä aiheutuva yleisempi siveellisyys, suurempi työhalu ja yritteliäisyys sekä kohonnut kansallistietoisuus olivat yleisen hyvinvoinnin paras tae ja kansan kaikenpuolisen itsenäisyyden varmin lähde.\nUno Cygnaeus Suomen kansakoulun käsityönopetuksen suunnittelijana ja kehittäjänä sekä käsityönopetuksen toteutuminen pohjoissuomalaisessa kansakoulussa vuosina 1909–1939\nTarkastelen esitelmässäni Suomen kansakoulun käsityönopetuksen syntyvaiheita, opetuksen ja opetussuunnitelmien muotoutumista sekä käsitöiden toteutumista pohjoissuomalaisessa maalaiskansakoulussa. Suomen kansakoululaitoksen isä Uno Cygnaeus (1810–1888) matkusti Sveitsiin vuonna 1859. Oleskeltuaan siellä miltei koko kesän, hän totesi sikäläisen kansakoululaitoksen hengen esimerkilliseksi. Se oli ”lähellä itsensä hallitsemista”. Tällaisen harmonisen kokonaisuuden Cygnaeus toivoi Suomenkin kansakoululaitokseen. Cygnaeus ehdotti tytöille kansakoulun ohjelmaan talousaskareita, neulomista, kehräämistä, kutomista ja muita kasvattavia käsityömuotoja. Hän kehotti valmistamaan talossa ja taloudessa tarvittavia esineitä. Joutavia koristekappaleita ei tarvinnut hänen mielestään tehdä. Geneven kansainvälisessä kokouksessa vuonna 1866 esitettiin, että töiden yhteydessä lapsia oli perehdytettävä kaikkien työlajien alkeellisten työkalujen käyttämiseen. Käsityönopetuksessa toteutettavien töiden laji ja laatu olivat vielä 1860-luvulla monissa maissa kehitteillä. Suomessa opetusohjeena olivat Cygnaeuksen suurpiirteiset ehdotukset. Cygnaeus pohjasi Rousseaun, Pestalozzin ja Fröbelin ajatuksiin suunnitellessaan käsitöiden mukaan ottamista Suomen kansakouluun. Cygnaeus totesi käsitöillä olevan kasvattava merkitys. Käsityönopetusta tuli olla sekä seminaareissa että kansakouluissa tytöille ja pojille. Cygnaeus ei pelkästään siirtänyt ulkomaisia käsityönopetuksen virtauksia Suomeen, vaan oli myös aktiivisesti jakamassa Suomen käsityönopetuksen tuloksia ulkomaisille virkaveljilleen. Suomen kansakoulussa valmistetut työt olivat esillä monissa ulkomaisissa näyttelyissä ja saivat siellä ansaittua huomiota laadukkuudellaan.\nKansakouluasetus vuonna 1866 määräsi, että tytöille oli opetettava Suomen kansakoulussa naiskäsitöitä. Tarkempia ohjeita opetuksen tarkoituksesta, tavoitteista tai opetuksen kulusta ei annettu. Tämän takia opettaja joutui luomaan opetuksen linjansa itsenäisesti. Opetus oli maaseudulla pakollista, mutta kaupungeissa vapaaehtoista. Ulkomainen keskustelu ei yltänyt aloittelevan kansakoulun kentälle, vaan seminaarin käyneet opettajat olivat ympäristön voimakkaassa vaikutuspiirissä ja kävivät keskustelua sen tasolla. Käsityönopetus saavutti seminaarin käyneiden opettajien avulla myös Pohjois-Suomen.\nTutkimukseni kohdekylä, Rautiosaari, sijaitsee entisessä Rovaniemen maalaiskunnassa, nykyisessä Rovaniemen kaupungissa, noin viisitoista kilometriä Rovaniemeltä etelään. Rautiosaaren koulu kuului Muurolankylän koulupiiriin, joka oli laajimmillaan noin kahdenkymmenen kilometrin pituinen ja kilometrin levyinen kaistale Kemijoen rantamaita. Kylän koulussa toteutettiin voimassa olevia maalaiskansakoulun opetussuunnitelmia. Toteutuneisiin käsitöihin vaikuttivat opettajat, oppilaat, kodit sekä paikalliset ja ajalliset olosuhteet.\nHaihtuiko käsityömuotoiluoppimisen analysointi ja tulkinta unholaan jo Cygnaeuksen päivistä saakka\nKasvatuksen historiatieto osoittaa, että käsityö tuli Suomen kouluihin Uno Cygnaeuksen toimesta oppiaineeksi ensimmäisenä maailmassa. Saksan mallin mukaisesti Cygnaeus kaipasi käsityönoppimiseen analyyttisempää otetta. Siltä osin hänen toiveensa jäivät kuitenkin toteutumatta, ja käsityömuotoiluoppimisen analysointi tulkintoineen haihtui unholaan jo 1800-luvun loppupuolelta saakka.\nNykyisin käsityömuotoilun ja sen oppimisen prosessissa ja opettajainkoulutuksessa on aika herätä artefaktin syvälukutaidon nostatukseen. Siinä myös kulttuuritietoisuus, sensitiivisyys ja aistikkuus tukevat hahmottamista ja analyysiä. Saako käsityömuotoiluoppiminen olla analyyttistä ja tulkinnallista, vai estävätkö sen arvoista johdetut normit, normeista rakentuneet asenteet, asenteista lähtöisin olevat skeemat? Katse ja käsi kiinnittyvät käsityömuotoilun ja sen oppimisen tietoisessa prosessissa syntyvään ja/tai syntyneeseen artefaktiin. Haptinen kosketustuntu ja visuaalinen aisti siirtävät artefaktin hahmon aivoihin, jossa se yhdistää ajattelun, tiedon ja taidon keskinäiseen vuoropuheluun. Mikäli oikein arvioidaan, prosessi jatkuu analyyseinä ja tulkintoina. Tälle matkalle mukaan otetaan myös tärkeä käsityömuotoilun tietoinen pohjustus ja syklinen prosessointi.\nKäsityömuotoiluprosessissa voidaan sortua artefaktin tahalliseen vanhanaikaistamiseen, tukeutua perinteeseen uudistamatta sitä tai käyttää lapsellistamisen keinoja, joku mieltyy tätimäiseen ladylike – ajatteluun. Jos pitäydytään defensiivisissä asenteissa, peruskoulun käsityömuotoiluoppimisessa haetaan silloin jatkuvasti suppeaa persoonallisen luovuuden eetosta. Pidettäessä yllä omannäköisen eetoksen nostatusta piiloudutaan lapsen selän taakse. Milloin mielikuvituksen sijaan tulee aika korostaa käsityömuotoiluoppimisessa mielikuvien luomista?\nAmmattikoulun alku Suomessa.\nEnnen ammattikoulua ammattiin valmistuminen tai käytännöllisten taitojen omaksuminen oli tapahtunut mestarin opissa oppipoikajärjestelmän yhteydessä. Työelämän taitoja opittiin myös kotona vanhemmilta tai työelämässä kokeneemmilta työntekijöiltä oppien. Oppipoikajärjestelmä hävisi elinkeinovapauden myötä. Ammattikuntien tilalle perustetut paikalliset käsityöläisyhdistykset organisoivat käsityöläiskouluja, mutta nämä eivät pystyneet täyttämään koulutukselle asetettuja vaatimuksia.\nSuomen ensimmäinen ammattikoulu perustettiin vuonna 1899 Helsinkiin. Ammattikoulu oli uudenlainen koulu. Siellä hankittiin perusvalmiuksia ammattia vasten ja valmiuksia toimia yhteiskunnan jäsenenä. Ammattikoulussa opiskeltiin käytännön työhön liittyviä teoreettisia opintoja, käytännön työtaitoja oppilaitoksen työpajoissa sekä yleisaineita kuten esimerkiksi äidinkieltä, kansalaistietoa ja liikunta. Ammattikoululla tässä tutkimuksessa tarkoitetaan kansakoulun jälkeistä, ammatillista tekniikan, käsityön, ja talousalan peruskoulutusta.\nVuoden 1866 kansakouluasetuksen pohjalta ammatillisia valmiuksia oli opetettu myös kansakoulun jatkoluokilla. Suuremmilla paikkakunnilla jatkoluokkien toiminta oli merkittävää. Ammattikoulu kilpaili samoista oppilaista ja merkityksestä jatkoluokkien kanssa aina 1958 lainsäädännön uudistukseen saakka.\nVuosien 1899-1916 aikana ammattikoulu perustettiin Helsingin lisäksi Poriin, Kotkaan, Porvooseen, Viipuriin, Tampereelle ja Kuopioon. Yksityisteollisuus perusti omia ammattikouluja. Ensimmäisen yksityisteollisuuden ammattikoulun perusti Kymin osakeyhtiö vuonna 1914. Vuoden 1916 jälkeen kunnallisia ammattikouluja ei perustettu lainkaan kahteenkymmeneen vuoteen. Miksi? Yksityisteollisuuden kouluja perustettiin useita.\nKenelle ammattikoulut oli tarkoitettu, ketkä olivat ammattikoulujen perustamisen takana, mitä tavoitteita kouluille asetettiin ja millä tavoin tavoitteisiin pyrittiin? Keskityn esityksessä tarkastelemaan erityisesti vuosia 1899-1917. Kuitenkin luon lyhyen katsauksen myös vuosiin 1917-1939. Esityksessä esitettävät alustavat tulokset ovat nousseet esiin Helsingin yliopistoon valmisteilla olevan väitöskirjatyön yhteydessä. Väitöskirja tulee kattamaan vuodet 1899-1987.\nUskontokasvatus yhteiskunnallista tehtävää toteuttamassa: katsomuskansalaisuuden sata vuotta\nEsityksessäni tarkastelen suomalaisen uskonnonopetuksen historiaa kansalaiseksi kasvamisen perspektiivistä kuluneen vuosisadan aikana. Uskonnon didaktiikan oppaita sekä valtakunnallisia opetussuunnitelmatekstejä analysoimalla luon metakertomusta siitä, mitä yhteiskunnallisuuteen kasvamiselle on kunakin vuosikymmenenä tarkoitettu. Kontekstissaan ja teoreettista tukea vasten tulkittuina tekstit avaavat ymmärrystä uskonnonopetuksen yhteiskunnallisen tehtävän horisontille. Tätä horisonttia vasten rakennetaan katsomuskansalaisen muotokuvaa sekä kysytään katsomuksellisten sisältöjen oikeutusta ja merkitystä kansalaiseksi kasvamisen sisältönä.\nAineistosta ilmenevä sekularisaatiokehitys merkitsee ennen kaikkea subjektiviteetin ilmenemistä moraalin, katsomuksen ja kansalaisuuden alueella. Kansalaisuudessa ollaan siirrytty valtion ja Jumalan johtamasta ja määrittelemästä kansalaisuudesta kohti subjektin sisäisyyden hallintaa. Historiallisten syiden osoittaminen ja yhteiskunnan maallistumiskehityksen seuraaminen uskonnonopetuksen kontekstissa johdattavat toteamukseen kansalaisuuden historiasta eräänlaisena tarinana kuuliaiskansalaisuudesta kohti kansalaisuuden eettis-subjektiivista määriytymistä. Toisaalta analyysi tuo näkyväksi sen, ettei kansalaisuuden perinteinen määrittely riitä kuvaamaan yhteiskunnallisuuden todellisia merkityksiä ja sisältöjä. Kansalaisuus on aina rakentunut suhteesta Toiseen, mihin sen eettinen luonne perustuu. Uskonnonopetuksen kasvatustavoitteet ovat olleet vahvasti sitoutuneita yhteiskunnallisten kasvatustavoitteiden edistämiseen, mutta tämä ”yhteiskunnallisuus” näyttäytyy eri vuosikymmeninä eri luonteisena. Kansalaisuudessa otetaan kantaa kysymyksiin, jotka koskettavat poliittis-materiaalisen todellisuuden lisäksi elämänkatsomuksellisia sisältöjä, kuten hyvää elämää, lähimmäisyyttä ja vastuuta. Kansalaisuuden historiallinen tarkastelu osoittaakin ne syvät ontologiset sidokset, joihin kasvatus tiedostaen tai tiedostamattaan joutuu ottamaan kantaa. Tästä välttämättömyydestä tietoinen kansalaiskasvatus ottaa uskonnollis-katsomukselliset kytkökset vakavasti myös sekularisoituneessa ajassa.\nSuomi-merenneito ui luokkaan – Väinö Valorinta, Topelius ja Suomi merenneitona\nItsellämme meillä on aivot, oikeat suomalaiset ovatkin, ajatelkaamme niillä, millainen muoto Suomessa on keksittävä tulevalle koululle, kirjoittaa Väinö Valorinta vuonna 1913 kirjassaan Uuden koulun merkkejä. Ja tästä perspektiivistä hän ryhtyi nuorena Jyväskylän seminaarista vastavalmistuneena opettajana luomaan pedagogista linjaansa 1910-luvulla. Hän teki opetuskokeiluja yhdistäen oppiaineksenkäsittelyyn yhtälailla kuvaamataitoa kuin lasten omaehtoista kirjoittamista. Hän julkaisi kokemuksistaan useamman kirjan esitellen sekä työnsä periaatteita että lasten opetuksen yhteydessä tekemiä töitä.\nEsitelmässäni analysoin kansallisen rakentamisen näkökulmasta Väinö Valorinnan vuonna 1913 ilmestyneessä teoksessaan Lapsuuden kirja esittelemää opintokokonaisuutta, jossa isänmaa rinnastetaan merenneitoon. Aihe on peräisin Topeliuksen Maamme-kirjasta. Sen Isänmaa osassa on runo, jossa Suomea kuvataan merenneitona. Esitelmässäni käyn keskustelua risteyksessä, jossa kohtaan opettajan, oppilaat, topeliaanisen näkemyksen ja kansallisen eetoksen kirjallisina tuotoksina.\nSata vuotta sitten: koulutus 1910 vuoden Suomessa\nPisa-Suomea pidetään peruskoulutuksen mallimaana, josta muut, vähemmän kehittyneet maat käyvät ottamassa oppia, ja jonka koulutuksen tietotaitoa kehitellään vientituotteeksi hupenevaa selluntuotantoa korvaamaan. Samalla kun vietetään ”kansakoulun isän”, Uno Cygnaeuksen, syntymän 200 -vuotisjuhlia, lienee paikallaan katsoa millainen oli koulutuksen tilanne sata vuotta sitten. Yhteiskunnassa elettiin ristiriitaisissa tunnelmissa: uusi, ensimmäistä kauttaan toimiva yksikamarinen eduskunta oli uudistus- ja muutoshaluinen, mutta nk. toinen sortokausi laittoi ahtaat raamit kehitykselle. Tarkastelu perustetaan po. aikakauden tilastoihin, mietintöihin ja koulutuspoliittiseen keskusteluun, ja kohdistetaan niin yleissivistävään, ammatilliseen kuin aikuiskoulutukseenkin. Keskeisiä kysymyksiä tällöin olivat mm. oppivelvollisuuslain säätäminen, kansakoulun ja oppikoulun suhde, l. nk. pohjakoulukysymys, ammattikoulutuksen järjestäminen ja vapaan kansansivistystyön organisoiminen.\nJäikö maaseudun pikkulasten opetus kansakouluasetuksessa Cygnaeuksen vuoksi "romutavarana" kirkon helmaan, hätävarakoulujen varaan?\nVeli Verkko (1916) ja monet, monet muut ovat nähneet, että vuoden 1866 kansakouluasetuksen syntyyn vaikuttaneet liberaalit, Uno Cygnaeus heihin mukaan lukien, pitivät kotien vapauden kahlitsemisena sitä, että koulu olisi sekaantunut kodeille ikimuistoisesti kuuluneeseen pikkulasten opetukseen. Aukusti Salo (1939) on väitöskirjassaan osoittanut, etteivät tällaiset syytteet Cygnaeusta kohtaan ole oikeutettuja, koska Cygnaeuksen pedagogisessa kehityksessä nimenomaan pikkulasten kasvatusta koskevilla aatteilla oli varsin hallitseva asema. Toisaalta tiedetään hyvin, että Cygnaeus piti kiertokoulua epäsuotavana ja sen opettajiakin hän vihasi.\nCygnaeus oli varsin perusteellisesti perehtynyt pikkulasten kasvatukseen, mm. opintomatkansa aikana Hampurissa. Fröbelin pedagogiikka soveltui erittäin hyvin hänen periaatteisiinsa, jotka eivät kuitenkaan saaneet juuri sijaa kansakouluasetuksessa v. 1866. Miksi näin kävi? Tätä kysymystä samoin kuin Cygnaeuksen pikkulapsipedagogiikkaa pohdin tässä esityksessäni. Ulotan tarkastelun seuraavalle vuosisadalle saakka selvittääkseni, toteutuivatko, ja jos, niin miten ja missä muodossa Cygnaeuksen uumoilevat pikkulasten kasvatusta koskevat aatteet. Miten selvittiin 1800-luvun lopun kiperimmästä kansakoulupoliittisesta kiistakysymyksestä eli eriarvoisesta kaupungin ja maaseudun lasten alkuopetuksesta?\nJari Salminen ja Janne Säntti\nOPETTAJANKOULUTUS TIEDEKÄYTÄNTÖJEN JA KENTÄN PAINEESSA. Analyysi Helsingin yliopiston luokanopettajakoulutuksen opetusharjoitteluiden kehityksestä 1970-luvulta 2010-luvulle.\nEsitelmässä tarkastellaan Helsingin yliopiston opettajankoulutuslaitoksen luokanopettajan koulutuksessa tapahtuneita muutoksia 1970-luvun lopulta 2010-luvun alkuun erityisesti opetusharjoittelun näkökulmasta tutkittuna. Opetusharjoittelun organisointi ja sen ohjaus on opettajankoulutuksen ydintehtäviä ja keskeistä opetusalaa. Yliopiston ja laitoksen resurssien käytön kannalta opetusharjoittelun järjestäminen on erittäin merkittävä kustannustekijä. Harjoittelukoulujen ja kenttäkouluverkoston olemassaolo ovat erityisen riippuvaisia opetusharjoittelun toteuttamisen muodoista ja ehdoista. Opiskelijoiden näkökulmasta opetusharjoittelu on kaikkina vuosikymmeninä arvioitu eri yhteyksissä yhdeksi tärkeimmistä ja hyödyllisimmistä opintojen osuuksista. Maisteritutkinnon syventävien opintojen keskeisenä opintojaksona – yhdessä pro gradu -tutkielman kanssa – syventävä praktikumi muodostaa monessa mielessä eräänlaisen opintojen kulminaatiopisteen.\nOpetusharjoittelun kehittymiseen kohdentuva tutkimus tarjoaa mielenkiintoisen näkökulman kasvatustieteellisen teorian ja käytännön väliseen rajapintaan, joka on usein ollut kritiikin ja keskustelujen kohteena. Pyrimme identifioimaan harjoittelun tavoitteissa, sisällöissä, rakenteissa ja ohjaustoiminnassa tapahtuneet muutokset viimeisen kolmenkymmenen vuoden aikana. Selityskehys on tässä analyysissä kuitenkin laajempi, kuin pelkkä kasvatustieteen tai praktikumien sisäisen muutoskuvauksen tekeminen. Analyysissa opetusharjoittelun ohjauksessa tapahtuneet muutokset sijoitetaan laajempiin yliopisto-opetukseen tiedepoliittisiin ja niihin liittyvien tiedekäytäntöjen vaikutuksiin.\nTähänastinen opettajankoulutusta koskeva tutkimus on ollut jossain määrin tendenssimäistä. On joko pyritty epäilemään tiedepohjaisen opettajankoulutuksen lähtökohtaa tai osoittamaan sen myönteinen merkitys koulutuspolitiikan kannalta. Tässä työssä pyritään puolueettomaan tarkasteluun Arthur Levinen Yhdysvalloissa julkaiseman opettajankoulutuksen tilaa kuvaavan raportin tavoin.\nKasvatusperspektiivejä 1800-loppupuolen suomalaisessa romaanissa\nTarkoitus on tutkia,\n1. millaisia kasvatuskäsityksiä nykylukijalle valkenee lukiessaan tiettyjä 1800-luvun loppupuolella ilmestyneitä suomalaisia romaaneja\n2. sekä, mitä kyseiset romaanit paljastavat ajan kasvatuskontekstista.\nNäkökulmat ja kohdeteokset\n1. Luonnonmukainen kasvatus: Kivi, Aleksis. Seitsemän veljestä.\n2. Roolinmukainen kasvatus: Aho, Juhani. Papin tytär (1885) ja Papin rouva. (1893), Alkio Santeri. Eeva (1888), Pakkala, Teuvo. Vaaralla (1891) ja Elsa (1994) sekä Tavaststjerna, August. Barndomsvänner (1886).\nJoissakin Kivi-tutkimuksissa on viitattu J. J. Rousseaun kasvatusromaanin Emile (1762) ja Seitsemän veljeksen yhtäläisyyksiin. Tunsiko Kivi Rousseaun, ei tiedetä\nRoolinmukaisen kasvatuksen tähtäyskohteina ovat vanhempien luokka-aseman vaikutus lasten kasvatukseen sekä sukupuolierojen huomioon ottaminen kasvatuksessa.\nPoliittisen sisällön oppiminen 1900-luvun alun työväenurheiluseuroissa\nKasvatusta ja oppimista historiallisina ilmiöinä ei ole juurikaan tarkasteltu urheiluseurojen yhteydessä. Työväenurheiluseurat kuitenkin tarjoavat hedelmällisen tutkimuskohteen; niistä saa ensikäden tietoa siitä politiikan ja urheilun harvinaislaatuisesta liitosta, joka tuli leimaamaan suomalaista urheilua. Ensimmäisiä merkkejä tästä nähtiin vuonna 1902, kun perustettiin ensimmäiset urheiluseurat, joiden jäsenille tuli pakolliseksi myös paikallisen työväenyhdistyksen jäsenyys. 1910-luvun alussa työväenurheiluliike omaksui selkeästi poliittisen urheiluideologian, ja viimeistään kansalaissodan jälkeen porvarillinen urheilu ja työväenurheilu olivat ideologialtaan täysin yhteensovittamattomia. Tämä työväen urheiluaatteen muotoutumisen ja radikalisoitumisen kausi tarjosi tilaisuuden tarkastella niitä keinoja, joilla urheiluseurat välittivät poliittisia oppeja jäsenilleen.\nTarkastelin varsinaissuomalaisista työväenurheiluseuroista vuosilta 1903–1923 erilaisia tilanteita, joissa tuotiin esille työväenaate – myös sellaisia, joiden implisiittinen tavoite ei ollut oppimisen tuottaminen. Tarkastelua jatkettiin määrittelemällä tekijät, jotka vaikuttivat positiivisesti tai negatiivisesti oppimiseen. Yleisin lähteisiin (sekä kirjalliset että muistitieto) tallentunut oppimistilanne oli sellainen, jossa poliittista aihetta käsiteltiin kokoustilanteessa joko suuressa tai pienessä ryhmässä. Tällöin positiivisesti vaikuttivat esimerkiksi seuraavat seikat: eriäviä mielipiteitä esiteltiin ja perusteltiin, aiheesta käytiin keskustelua ja lopuksi yritettiin muotoilla enemmistöä tyydyttävä päätös. Yksi tutkimuksen tärkeimmistä lopputuloksista oli se, että vielä nykypäivänäkin ”kommunistisiksi” mielletyt seurat olivat niitä, joissa oli 1900-luvun alussa esiintynyt eniten etsimiäni oppimistilanteita. Poliittisten aatteiden aktiivinen esilletuonti, joka on osaltaan aiheuttanut ulkopuolisten mielipiteen, näkyi siis myös kirjallisissa lähteissä.\nKoulun ja kodin väliset suhteet 1950-luvun Oppikoululehdessä\n”Lopuksi on syytä ottaa kehiteltäväksi ongelma, joka viime vuosina jo määrätietoisesti on tuotu koulujen työhön, koulun ja kodin vuorovaikutus. Sen tärkeys kasvatuksen kannalta on epäilemättä yleisesti oivallettu. Tehtävänä on yhä kiinteämmin saada kodin ja koulun luottava yhteistyö toteutumaan.”(Oppikoulunlehti 1950, 2–6.)\nYllä oleva lainaus on Oppikoulunopettajain keskusjärjestön puheenjohtaja Martti Ruudun oppikoulun uudistamista käsitelleestä artikkelista, joka julkaistiin Oppikoululehdessä vuoden 1950 alussa. Kuten lainauksesta käy ilmi, Ruutu nosti kirjoituksessaan esille koulun ja kodin väliset suhteet sekä opettajien ja vanhempien välisen yhteistyön. Artikkeli ilmestyi aikana, jolloin oppikoulu oli suurten haasteiden edessä. 1950-luvulla oppikoululaisten määrä kasvoi ns. suurten ikäluokkien myötä 141 prosenttia, mikä merkitsi sekä luokkamäärien että luokkien koon suurenemista. Vuosikymmenen oppikoulun elämää kuvattiinkin sanalla massoittuminen. Samanaikaisesti oppikoulun toimintaa leimasi keskustelu sekä oppikoulun asemasta koulujärjestelmässä että pedagogisista käytännön kysymyksistä. Niin ikään oman haasteensa oppikoulun työlle toi nuorisokulttuurien ensimmäiset pilkahdukset Suomessa. (Kiuasmaa 1982, 398–405; Koski 2003; Puuronen 2003.) Miten tällaisessa muutoksessa määrittyi oppikoulun ja kotien välinen suhde? Miten hahmottui oppikoulun opettajien ja vanhempien yhteistyö tilanteessa, jossa sekä määrällisesti että suhteellisesti enemmän kuin koskaan aikaisemmin tuli oppikouluun nuoria, joiden vanhemmat itse eivät olleet käyneet oppikoulua. Esityksessäni tarkastellen diskurssianalyyttisesti, miten oppikoulunopettajien omassa järjestölehdessä, Oppikoululehdessä, määriteltiin 1950-luvulla kodin ja koulun välistä suhdetta.\nKasvatustieteilijä V. A. Niininen oli keskeinen henkilö suomalaisen henkilöstönkehittämisen periaatteiden työstäjänä ja edistäjänä 1930-40-luvuilla. Hän kirjoitti oppaita ja toimi asiantuntijana niin työnantaja- kuin työnantajapuolen työnjohto- ja luottamusmieskoulutuksessa. Työnantajien suuntaan hän varoitti tekniikan liikakasvun vaaroista ihmiselle: ”toiminnassa on turvauduttava entistä enemmän asiantuntijoihin. Nämä asiantuntijat puolestaan saavat kukin käsitelläkseen suppean alan, ja heidän sielunelämänsä asennoituu kokonaan tähän pieneen piiriin, joten he tulevat kuiviksi kuin kapakala ymmärtämään yhteiselämän suurta kokonaisuutta… tarvittaisiin asiantuntijoiden ohella laajakatseisia, kokonaisuuden näkeviä, suurpiirteisiä yksilöitä, jotka esiintyisivät kokoavana voimana näiden asiantuntijoiden keskuudessa. Jos teknillisestä koulutuksesta, tekniikan yhä paisuessa, karsitaan pois kaikki yleissivistystä kartuttava aines, saavutetaan todellisuudessa vain yksityisen ihmishengen suuri typistyminen.” (Niininen 1942, 251)\nTyöntekijöille hän muistutti, että ”(a)mmattiosasto on elämän koulu, johon uudet jäsenet tulevat kehittyäkseen tietoisiksi, ihmisarvoisiksi kansalaisiksi ja ammattijärjestön aktiiviseksi voimaksi… Maalaispoika ei tajua vanhojen ammattimiesten aivoituksia ja elämänkatsomuksia, mutta jos sopivasti osataan antaa arvo sillekin elämän alueelle, josta poika on äskettäin tullut, niin uusi tulokas heti huomaa, että hänenkin elämällään on ollut arvoa, koska se tunnetaan ja sitä kunnioitetaan… Kasvatuksellisesti on oikein, että uusi tulokas voittaa arkuutensa ja saa luottamuksen osastoansa kohtaan… Järjestömiehet ja työväen luottamusmiehet, olkaa kasvattajia, ja lisäksi kärsivällisiä kasvattajia, sillä on muistettava, että kasvatuksessa vallitsee pienten voittojen laki.” (Niininen 1947, 63)\nYhteiskunnan oli työn ja työntekijöiden elämän inhimillistämiseksi ”voimakkaasti tuettava kaikkia toimintamuotoja, joiden tarkoituksena on vapaa-ajan hedelmöittäminen, sillä muuten voi työpäivän lyhyys muodostua haaksirikoksi työläisille… kaikenlaista henkistä ja ruumiillista kulttuuritoimintaa… kirjastoja, lukutupia, näytelmätaidetta, musiikkiharrastuksia ja urheilutoimintaa… huomiota omakotitoimintaan… (P)ienen palstansa kanssa saa sitten työläinen perheineen sopivaa puuhailua vapaa-ajakseen… puutarhatuotteiden näyttelyjen, jokavuotisten keitto- ja talouskurssien yms. välityksellä tehostaa palstan ja kodin hoitoa.” Toimintaa tuli järjestää vapaiden yhdistysten, joilla on mahdollisimman laajat valtuudet, että ”vapautetaan tuotantolaitoksen johto epäilyiltä, että kaikki sen toiminta tapahtuu vian egoistisessa, itsekkäässä mielessä.” Valistustilaisuusiin tuli kutsua koko perhe, mikä kasvattaa lapsetkin myötätuntoisiksi tuotantolaitokselle. Tilaisuuksissa johtajat ja johdettavat seurustelisivat kuin saman perheen jäsenet. ”Ei myöskään ole unohdettava, että työläisten oma toiminta ammatti- ja sivistysjärjestöissä ja muissa omissa yhdistyksissä on varsin kehittävää.” Tärkeää oli, että yhteisissä juhlissa myös työläiset suorittavat osan yhteisestä ohjelmasta. (Niininen 1942, 265-266).\nPuheenvuorossani esittelen Niinisen tulkintoja kasvatusopin merkityksestä teollisen työn inhimillistämiseksi, mikä hänen mukaansa mahdollisti myös tuotannon tehostamisen ja kehittämisen.\nHermes ja Prometheus koulupolitiikan kamppailuissa.\nOpettajan yhteiskuntasuhde ammatillisessa järjestöjulkisuudessa 1970–1980-luvuilla\nSuomalaisen kansanopettajan rooliin valtiollisen koulutuspolitiikan toteuttajana ja lojaalina virkamiehenä ei pääsääntöisesti ole kuulunut kärkevä tai poleeminen yhteiskunnallinen kritikointi. 1970-luvulla yleinen yhteiskunnallinen radikalisoituminen liikutti kuitenkin myös opettajakuntaa. Vuonna 1973 joukko opiskelijaliikkeen inspiroimia kasvattajia perusti aatteellisen koulutuspoliittisen Demokraattiset koulutyöntekijät -yhdistyksen (Demko ry, 1973–1989) pyrkimyksenään painostaa ”kokoomus-OAJ:tä” ”edistyksellisen” koulupolitiikan suuntaan. Tarkastelen väitöstutkimukseen perustuvassa esityksessäni opettajalle rakentuvaa yhteiskuntasuhdetta Demkon äänenkannattajalehdessä Koulutyöntekijässä ja vertaan sitä OAJ:n Opettaja-lehden ”valtadiskurssiin”. Kysyn, millaiseksi opettajien järjestöllinen yhteiskunnallisuus rakentuu ammattilehtijulkisuudessa sekä millaisia arkisia yhteiskunnallisen toimijuuden tiloja kasvattajalle tuotetaan mahdolliseksi. Kysymyksenasettelua ohjaa foucault’lainen ymmärrys koulutuspolitiikasta diskursiivisten määrittelytaisteluiden kenttänä, jossa kulloisetkin totuuden regiimit määrittyvät eri intressiryhmien välisissä valtakamppailuissa ja ”kivettyvät” lopulta yksilöiden toimijuutta ohjaaviksi rakenteiksi. Nimeän tutkimuksessani OAJ:n koulupoliittisen diskurssin legitimoivaksi reaalipuheeksi, jossa normatiivisen tason poliittinen linja hyväksytään, ja kritiikki koskee lähinnä käytännön toteutusta. OAJ ottaa koulupolitiikan kentällä Hermeksen, kreikkalaisen mytologian jumalten sanansaattajan, roolin välittäessään alatason ”kohtuullisia” vaatimuksia valtiovallalle ja selittäessään ylätason päätösten rationaalisuutta opettajille. Demkolaista puhetta kuvaan kriittiseksi ideaalidiskurssiksi, jossa kyseenalaistetaan sekä koulutuspolitiikan arvoperusta että rakenneratkaisut. 1980-luvun alussa järjestön sisäinen kritiikki johtaa siirtymään ”liikkeen antamista” valmiista vastauksista kysymysten esittämiseen ja keskustelun herättämiseen. ”Vallan haltijoiden” joukkopainostuksen sijaan keskitytään yksilöopettajaan. Sivuuttaessaan ylätason ja korostaessaan yksilön toimijuutta Demkoa voi karrikoida Prometheukseksi, myyttiseksi titaaniksi, joka varasti jumalten tulen ihmisille. 1980-luvun lopulla järjestön liekki kuitenkin hiipuu, ja optimismi vaihtuu epäilykseen, jopa kyynisyyteen.\nKansakouluntarkastajat ja heidän seuraajansa 1885-2009\nEnsimmäiset kahdeksan piiritarkastajaa astuivat virkoihinsa kesällä 1885. Kouluylihallituksen kansakouluasioista vastaava ylitarkastaja Uno Cygnaeus johti tarkastajien toimintaa. Maan itsenäistyessä 1917 maalaiskansakouluntarkastajien virkoja oli jo 33. Virkojen lukumäärä noudatti koulujen ja opettajan virkojen kasvua siten, että tarkastajalla oli piirissään keskimäärin 120-150 koulua.\nSuurten kaupunkien kansakouluntarkastajat valitsi valtuusto, maalaiskansakoulujen tarkastajat nimitti kouluylihallitus, myöhemmin opetusministeriö. Tarkastajat toimivat 1960-luvulle asti yksittäisviranomaisina, mutta 60-luvun alussa koottiin kahden tai useamman lähekkäisen piirin tarkastajat toimistoihin, joissa yksi kollegoista hoiti toimiston esimiehenä yhteisiä asioita. Viranhoidon itsenäisyyttä varjeltiin kuitenkin tarkasti, kunnes tarkastajat 1.4.1970 sijoitettiin koulutoimentarkastajan nimikkeellä lääninhallitusten osastoksi perustettuun kouluosastoon, jonka päällikkönä toimi lääninsivistysneuvos. Kouluosastoihin siirrettiin samalla valtion kirjastontarkastajat, myöhemmin perustettiin osastoille tutkimussihteerin, suunnittelijan ja lääninkoulupsykologin toimia sekä ammattikasvatustarkastajan virkoja. Tarkastajien toimenkuva oli laajentunut kattamaan kansa-/peruskoulujen lisäksi oppikoulut, lukiot, ammatillisen opetuksen sekä vapaan kansansivistystyön.\nSuurlääniuudistuksen yhteydessä 1.9.1997 virkanimike yhtenäistyi yleensä sivistystoimentarkastajaksi, mutta viran tehtäväkenttä kapeni 1987 vuodesta lähtien ja virkojen määrä väheni. Vuoden 2010 alusta voimaan tullut uusi aluehallintolainsäädäntö lopetti käytännössä opetusministeriön alaisen sivistystoimen aluehallinnon.(Lähde: Pauli Rautama (toim.), Kohti sivistystä ja tasa-arvoa, Valtion alueellisen sivistyshallinnon virkamiehet VSV ry Vaasa 2009.)\nKenen sivistys, kenen toivo?\nKenen sivistys, kenen toivo? Yleisesti todeten, humanistisen sivistysihanteen mukainen tavoite on käyttää valtaa lapsen hyväksi kasvattaen lasta kohti autonomista ja itseohjautuvaa aikuisuutta. Tätä tuskin voidaan pitää keskeisenä tavoitteena 1800 luvulla ja 1900 luvun alussa sen paremmin valtaapitävien suhteessa rahvaaseen kuin rahvaan realistisissa lasten kasvatuksen tavoitteissakaan.\n1800-luku nosti julkiseen keskusteluun jo edellisen vuosisadan valistuksenajan kysymykset: koulutuksen ja kasvatuksen. Keskusteluun osallistuivat pääasiallisesti säätyläiset. Yhteiskunnallisia ongelmia selitettiin kansan alhaisella sivistystasolla. Katsottiin, että rahvaan sivistystasoa kohottamalla voitiin myös ratkaista ja ennalta ehkäistä sosiaalisia ongelmia. Sivistys kytkeytyi oppivelvollisuuskouluun, kansalaiskäsitykseen sekä vapaaseen sivistystyöhön.\nSivistyneistö toimi kansansivistystyön kehittämiseksi Suomen suurruhtinaskunnassa. Kansansivistys miellettiin lahjaksi, joka parempiosaisella oli annettavanaan siitä osattomaksi jääneille. Institutionalisoimaton alkeisopetus nähtiin riittämättömänä ja sen katsottiin jopa turmelevan lapsia. Tämän johdosta tuli kodin kasvatustehtävää tukea. Koska lastenkasvatus oli naisten asia, oli valtiolla velvollisuus huolehtia naisten kasvatuksesta. Sivistyneistö ja keskiluokan naiset katsoivat velvollisuudekseen opettaa tietämättömille kansannaisille lasten kasvatusta ja kodin hoitoa.\nOikea sukupuoli ja oikea palkka – keskustelu oppikoulunopettajien rekrytoimisesta ja pätevyydestä 1930–1960-lukujen Suomessa\nNykyisen koulun väitetään tarvitsevan kipeästi miesopettajia, sillä alan naisistuminen uhkaa pian koululaitoksemme tuloksia. Monenlaisia keinoja onkin esitetty asian korjaamiseksi: palkkausta olisi parannettava tai statusta nostettava, jotta ammatti kiinnostaisi miehiä. Koulutuskiintiötkin mainitaan – tosin useimmiten vaihtoehtona, jota ei voida toteuttaa.\nKeskustelulle on tyypillistä, että siinä esitetään harvoin tutkimukseen perustuvia argumentteja opettajan sukupuolen merkityksestä opetustyössä ja sen kytköksestä oppimis-tuloksiin. Stereotyyppiset yleistykset ja epämääräiset viittaukset johonkin aiemmin historiassa vallinneeseen tilanteeseen ovat sen sijaan tavallisia. Eräs yleisimmin käytetyistä esimerkeistä ovat entiset poikakoulut tai poikalyseot, joiden erinomaisiksi väitettyjen kasvatustulosten taustalle oletetaan muun muassa sukupuolten eriyttämistä omiin kouluihinsa. Useimmin korostetaankin juuri poikien oikeutta opiskella omissa ryhmissään ja mieluiten miesopettajan johdolla. Tytöillä ei tällaista tarvetta todeta yhtä usein. Opettajakunnan naisistuminen uhkaa siis erityisesti poikien koulusaavutuksia.\nOpettaminen on ollut kuitenkin tyypillinen naisammatti miltei koko maamme itsenäisyyden ajan. Tämä päti erityisesti teoreettista, akateemiseen loppututkintoon tähdännyttä opetusta antaneisiin oppikouluihin. Keskustelu naisopettajien sopivasta määrästä kouluissa on sekin jatkunut kutakuinkin koko itsenäisyyden ajan.\nTarkastelen paperissani ammattikunnan sisällä käytyä keskustelua. Miksi naisopettajien määrän kasvu oli haitallista? Miksi ja miten miesopettajien lukumäärää oli lisättävä? Tarkasteltava ajanjakso alkaa 1930-luvulta, jolloin naisopettajat olivat jo enemmistönä oppikouluissa ja päättyy 1960-luvulle yhtenäiskoulun tuloon. Ensisijaiset lähteeni ovat valtakunnalliset opettajayhdistysten kannanotot ja pöytäkirjat sekä oppikoulunopettajien yleisen kokouksen alustukset ja keskustelut.\nBertelsmann-säätiö, Korkeakoulujen Kehittämiskeskus (Centrum für Hochschulentwicklung) ja Saksan yliopistouudistus\nBertelsmann-säätiö on Euroopan suurimman media-alan yrityksen Bertelsmann AG:n omistuksessa. Konsernilla on noin 90.000 työntekijää yli 60 maassa ja sen vuosittainen liikevaihto on n. 20 miljardia euroa. Tähän talous- ja mediavaltaan tukeutuu v. 1977 perustettu Bertelsmann-säätiö, jonka vuosibudjetti on noin 70 miljoonan euroa. Säätiöllä on arviolta 300 työntekijää ja 100 tutkimusprojektia. Omien sanojensa mukaan säätiö keskittyy projekteissaan neljään teemaan, joita ovat ”koulutus, talous ja yhteiskunnalliset asiat, terveydenhoito sekä kansainvälisen yhteistyön kehittäminen”. Saksalaiset tutkijat prof. Arno Klönne ja tutkija Werner Biermann toteavat Bertelsmann- säätiöstä, että ”Euroopan kaikissa merkittävissä sosiaali-, koulutus-, ja turvallisuuspoliittisissa elimissä istuvat säätiön asiantuntijat arvioijina ja useimmissa asiaankuuluvissa ratkaisuissa on nähtävissä heidän vaikutuksensa”.\nSäätiön politiikan yhtenä keskeisenä painopisteena on korkeakoulupolitiikka, joka nähdään ”avaimeksiyhteiskuntareformiin”. Asetettujen tavoitteiden läpiviemiseksi säätiön yhteyteen perustettiin vuonna 1993 korkeakoulujen kehittämiskeskus (Centrum für Hochschulentwicklung - CHE), jonka yhteistyökumppanina toimii Saksan korkeakoulurehtorien konferenssi (Hochschulrektorenkonferenz – HRK) ja sen johtokuntaan kuuluvat ns.eliittiyliopistojen edustajia. CHE:n johtajaa, liiketalouden professori Detlef Müller-Bölingiä on kutsuttu ”tasavallan epämuodolliseksi opetusministeriksi”. CHE:n piiristä ovat tulleet mm. esitykset yliopistojen lukukausimaksuista ja korkeakoulujen toimimisesta markkinatalouden sääntöjen mukaan. CHE julkaisee myös säännöllisin välein yliopistojen rangking-listoja. Bertelsmann-säätiö ja sen alainen CHE ovat keskeisiä Saksan ja osittain EU:n korkeakoulu-uudistuksen arkkitehtejä.\nTieteen tavoite: vallankumous vai indoktrinointi?\nHermeneuttinen ymmärtäminen, tiedostettuine ja tiedostamattomine esioletuksineen, on tieteen arvovapauden ja arvosidonnaisuuden kannalta ympäristöönsä kiinnittynyttä. Tieteen ymmärrys on osa yhteiskunnan ymmärrystä ja tieteen torjuvat ennakkoluulot tai suvaitsemattomuus ovat vain heijastuma yhteiskunnassa vallitsevista asenteista.\nTieteen arvojen muutoksen vallankumousten voi olettaa alkavan tiedeyhteisön reagoidessa ristiriitaan yhteiskunnan arvojen tai tiedemaailmassa vallalla olevien perususkomusten kanssa. Uusia arvoja tarvitaan joko yhteiskunnan painostuksen vuoksi tai siksi, että tiedeyhteisö näkee yhteiskunnan arvomaailman kestämättömyyden tai kyseenalaistaa tieteessä vallitsevia itsestään selvyyksiä. Voidakseen alkaa epäillä ja kritisoida tiedeyhteisö kuitenkin tarvitsee aiemmat arvot. On oltava jotakin mistä lähteä liikkeelle.\nKun kyseenalaistava keskustelu on löytänyt sijansa tiedeyhteisössä ja tieteen tekemiseen aletaan nähdä muitakin mahdollisuuksia kuin vallitsevaan tukeutuminen, osa tutkijoista jatkaa yhä entisellä tavalla, osa pyrkii uuteen tieteen tekemiseen. Näin jatkuen, kunnes jälleen syntyy tai synnytetään tarve arvojen tai lähtökohtien uudelleen määrittämisestä. Samoin kuin aidolla oppimisella on aidolla tieteenteolla väistämättä paradoksaalinen luonne.\nMikään opetus ei ole pelkästään tiedon välitystä, vaan opetussuunnitelmaan on kätketty yhteiskunnallisia etunäkökohtia. Indoktrinaatio tieteen parissa tarkoittaa kyseenalaistamattomuutta niin aiheiden, menetelmien kuin lähtökohtaoletustenkin suhteen.\nJ.A. Hollon näkemys eettisestä ja uskonnollisesta kasvatuksesta\nKäsittelen esityksessäni J. A. Hollon (1885–1967) näkemystä eettisestä ja uskonnollisesta kasvatuksesta, joita hän piti tärkeinä älyllisen, esteettisen ja toiminnallisen kasvatuksen rinnalla. Eettisellä kasvatuksella tulee olla itsenäinen asema, eikä sitä pidä sisällyttää uskonnolliseen kasvatukseen, jolla on erilainen tehtävä koulukasvatuksessa. Moraalinen suuntautuminen on ennen muuta tottumuksiin, vakiintuneisiin ajatus- ja toimintatapoihin sekä tahdon suuntautumisuriin perustuva tosiasia.\nHollo mielestä opettaja ei ole hyvä eettinen kasvattajana, jos hän vain jakaa moraalitietoa, mutta jättää moraalisten kokemusten saamisen kokonaan sattuman varaan. Hän korostaa sitä, että lapsuudessa moraalisten ohjeiden ja harjoitusten tulee olla ehdottomia, koska ne aikaansaavat lapsissa täsmällisyytensä ja selvyytensä takia kunnioitusta sekä taipumusta niiden noudattamiseen. Hän pitääkin nuorten kasvatuksessa ehdottomuutta korostavaa kasvatusmenetelmää varsin huonona.\nHollon käsitys uskonnosta muistuttaa lähinnä Friedrich Schleiermacherin käsitystä uskonnosta ehdottomana riippuvuuden tunteena ehdottamasta. Hän on saanut uskontokasvatusta koskeviin emotionistisen uskonnollisuuden teorian mukaisiin näkemyksiinsä vaikutteita myös muun muassa Fr. W. Foersterilta ja William Jamesilta. Hollon mukaan varhaislapsuuden uskonnollinen kasvatus on vain sen yhteisen pohjan, so. tunne-elämän, muokkaamista, jossa kuvittelu sekä uskonnollinen että esteettinen elämä myöhemmin versovat. Koska yksilön uskonnollisuuden varsinainen ”nousu” tapahtuu vasta lapsuusiän jälkeen, niin uskonnonopetuksenkin tulisi pääasiassa kohdentua lapsuuden jälkeiseen aikaan.\nBildung ja demokratia toimintatutkimuksessa\nKäynnistin viime syksynä 2009 toimintatutkimuksen, joka tähtää opetuksen eheyttämiseen kansalaiskasvatusta sisältävien aihekokonaisuuksien avulla. Kokoonnumme pienen luokanopettajaryhmän kanssa kerran kuussa suunnittelemaan eheytettyä opetusta ja arvioimaan siitä saatuja kokemuksia. Opetuksen eheyttäminen tarkoittaa oppiaineksen ja opetustilanteiden jäsentämistä mielekkäiksi kokonaisuuksiksi (Lahdes 1997, 211).\nTutkimukseni lähtökohtana on henkitieteellisen didaktiikan käsite Bildung, joka Kansasen (2004) mukaan tarkoittaa ihmisen kokonaisvaltaista kehitystä sivistyneeksi yhteiskunnan jäseneksi. Bauer (2003) nojautuu näkemykseen, jonka mukaan Bildung on luova, kriittinen ja muuntuva prosessi, jossa oman itsen ja maailman välinen suhde muuttuu ympäristötekijöiden muuttuessa (vrt. hermeneuttinen spiraali/kokemus). Bauerin mukaan Bildung- ja demokratia-käsitteitä tulee käsitellä yhdessä ymmärtäen niiden keskinäinen riippuvuussuhde.\nToimintatutkimus on mielestäni demokraattista ja kommunikatiivista toimintaa (Habermas 1984). Heikkinen, Huttunen ja Syrjälä mainitsevat laadullisen tutkimuksen kriteereiksi historiallisen jatkuvuuden, refleksiivisyyden, dialektisuuden, toimivuuden ja havahduttavuuden periaatteet. (Heikkinen, Huttunen & Syrjälä 2007.) Edellä mainitut kriteerit ovat samalla myös toimintatutkimukseni tavoitteita.\nProgressiivipedagogiikan isänä pidetyn John Deweyn mukaan koulun piti olla pienoisyhteiskunta, jossa opitaan tekemisen kautta. Tähän samaan tähtää toimintatutkimuksenikin. ”Asettakaa koulu yhteyteen elämän kanssa, niin kaikki oppiaineet joutuvat pakostakin vuorovaikutukseen keskenään.” (Dewey 1943, 91.)\nEsitykseni tulee rakentumaan erityisesti Bildung-käsitteen ympärille. Tutkimukseeni osallistuneet opettajat nostavatkin opetussuunnitelman tärkeimmäksi aihekokonaisuudeksi juuri ihmisenä kasvamisen, jonka sisällöt ja tavoitteet ovat mielestäni sopusoinnussa Bildung-käsitteen kanssa.\nDewey, J. 1943. The Child and the Curriculum. The School and Society. Indroduction by Leonard Carmichael. The Univercity of Chicago Press. (Alkuperäinen: The Scool and Society. Univercity of Chicago Elementary School 1899).\nKansanen, P. 2004. Opetuksen käsitemaailma. Juva: PS-kustannus.\_nLahdes, E. 1997. Peruskoulun uusi didaktiikka. Keuruu: Otava.\nAri Sivenius ja Risto Ikonen\nKeskiajalta lähtien oppikoulu ja yliopisto olivat pääväylä niin hengelliseen kuin maalliseenkin virkaan. Yhteiskunnallinen vaikutusvalta kiinnittyi muodolliseen oppiarvoon. Valistusajalla ja ennen kaikkea 1800-luvulla koulutusta alettiin laajentaa myös muita kuin virallista elämää koskevaksi. Syntyi teknisen ja kaupallisen alan oppilaitoksia, jotka aikanaan sulautuivat osaksi virallista koulutusjärjestelmää. Tämä vain vahvisti koulutuksen roolia yhteiskunnallisen aseman vakiinnuttajana.\nKoska koulutuksesta oli faktisesti tullut yhteiskunnallisen vaikutusvallan kulmakivi, 1800-luvun puolivälissä kehkeytyneen suomalaisuusliikkeen ja vuosisadan lopulla järjestäytyneen poliittisen työväenliikkeen demokratiapyrkimykset heijastuivat myös koulumaailmaan. Koska vain varakkaalle väestönosalle oli mahdollista laittaa jälkikasvuaan opintielle, oli luotava vaihtoehtoisia opinpolkuja. Ensimmäiset iltakoulut perustettiin 1800-luvun lopulla ja ensimmäinen iltaoppikoulu aloitti toimintansa vuonna 1927. Tämä Yrjö Jahnssonin hanke alkoi saada osittaista valtionapua vasta 1950-luvulla. 1960-luvulla iltaoppikoulun asema vakiinnutettiin lainsäädäntöteitse. Iltalukiota koskeva laki annettiin vuonna 1983, kymmenisen vuotta myöhemmin koulun nimi vaihtui aikuislukioksi ja lukion aikuislinjaksi.\nEsitelmässä on tarkoitus valottaa vaihtoehtoisen opinpolun erityispiirteitä vuonna 1971 julkaistun iltaoppikoulutoimikunnan mietinnön valossa.\nLapset myöhäiskeskiajan filosofiassa ja teologiassa\nMyöhäiskeskiajan filosofit ja teologit puhuivat usein lapsista samassa yhteydessä kuin naisista, hulluista ja juopuneista. Heitä kiinnosti, miksi lasten mieli ei toiminut samalla tavalla kuin aikuisten (miesten). Mikä lapsissa oli vialla? Oliko heillä sielua? Miten heitä piti kasvattaa? Saattoiko heille antaa sakramentteja? Tässä esitelmässä tarkastelen alustavasti joidenkin myöhäiskeskiaikaisten filosofien ja teologien lausumia lasten mielen toiminnasta.\nKasvatus ja demokratian synty\nKasvatus on asia, jonka kaikki hyvin tietävät, edellyttäen ettei heiltä kysytä, mitä se on. On kuitenkin olemassa tieteellinen lähestymistapa, jonka metodina on kyseenalaistaa vakiintuneimmatkin uskomukset ja käsitykset. Tämä filosofinen asenne on välttämättä tarpeen yritettäessä jäsentää vallitsevia kasvatusperiaatteita ja -käytänteitä. Esitelmässä hahmotellaan lähestymistapaa, jossa filosofinen lähestymistapa nivoutuu yhteen historiallisen lähestymistavan kanssa, jolloin tarkastelun painopisteeseen nousee uskomusten ja käsitysten polveutuminen, niiden genealogia. Teemaa avataan valottamalla kahden erityiskysymyksen, kasvatuksen ja demokratian sukulaisuussuhteita Suomessa alkaen valitusajasta ja päätyen itsenäisyyden alkuvuosiin.\nToivo kasvatuksen perusasenteena\nPerinteinen utopiakritiikki nojautuu oletukseen siitä, että vallitsevan asiantilan ollessa annettu, utopioiden pyrkimys ylittää nykyinen objektiivinen todellisuus on kypsymätön, vastuuton ja irrationaalinen. Mutta eikö kaikki muutos parempaan edellytä toisaalta aina utopialle tyypillistä mielikuvituksellista katsetta vallitsevan yhteiskunnan ja sen käytäntöjen yli? Toivon ja unelmoinnin voi ajatella olevan olemassaoloamme syvästi määrittäviä mentaalisia perustarpeita. Kasvatettavien vapautukseen tähtäävän kasvatuksen onkin sitouduttava konkreettisen positiivisen muutoksen edistämiseen toivon, kritiikin ja mahdollisuuden kielellä. Toivon ollessa kaiken muutokseen tähtäävän toiminnan edellytys, edistykseen pyrkivä kasvatus perustuu aina myös välttämättä toivolle. Melioristinen usko paremman tulevaisuuden mahdollisuudesta onkin kasvavalle ihmiselle välttämätön, koska toivon ollessa pirstoutunut ihminen alkaa helposti vihaamaan elämää. Koska toivon kokemus on kasvavalle ihmiselle siis korvaamattoman tärkeä asia, toivon tulisi lähtökohtaisesti olla kasvatuksen juuriin menevä perusasenne.\nRauno Huttunen ja Leena Kakkori\nGilligan-Kohlberg -debatti ja moraalin kehitys kaikkien vaiheiden jälkeen\nPsykologi Lawrence Kohlberg on luonut paljon käytetyn mallin ihmisen moraalikehityksen vaiheista. Hänen niin sanotusta kognitiivisesta moraalikehityksen teoriasta on tullut yleisesti hyväksytty paradigma kasvatuspsykologiassa. Se löytyy muun muassa monista opettajille tarkoitetuista kurssikirjoista. Hänen mallinsa sisältää monia ongelmia ja niistä merkittävimmät liittyvät kognitiivisten tai järjellisten seikkojen korostamiseen moraalissa sekä niin sanottu naturalistinen virhepäätelmä, jonka Kohlberg tietoisesti tekee. Naturalistisessa virhepäätelmässä on kyse arvojen johtamisesta tosiasioista. Jopa Kohlbergin ystävä ja kollega Jürgen Habermas on kiinnittänyt huomiota siihen, että Kohlberg ei olekaan johtanut teoriaansa empiriasta niin kuin väittää, vaan hänen teoriansa on niin sanottu rationaalinen rekonstruktio. Sellaisenaan se ei olisi empiirisesti todennettavissa tai kumottavissa. Kohlbergin tunnetuin kriitikko on feministisen kirjallisuuden klassikko Carol Gilligan, joka esitti sekä empiirisiä että filosofisia vastaväitteitä Kohlbergin mallia kohtaan. Gilliganin pääväite on että se, mitä Kohlberg pitää moraalisen kehityksen korkeimpana muotona edustaa miehistä näkökulmaa unohtaen moraaliset tunteet ja hoivan ja täten ei edustakaan niin sanottua kantilaista puolueetonta näkökulmaa. Gilligan kehittää Kohlbergin kognitiivisten moraalisten vaiheiden rinnalle teorian moraalisten tunteiden ja huolen kehitysvaiheista. Gilliganin mielestä moraaliin kuuluu sekä kognitiivinen (oikeudenmukaisuuden ulottuvuus) että emotionaalinen elementti (huolen ulottuvuus). Gilligan kehittää teorian moraalisesta kehityksestä, jossa huomioi oikeudenmukaisuuden ja huolen kaksoiskontekstin. Tässä kehityksessä haluamme edelleen kehittää tätä Gilliganin mallia ulottaen moraalisen kehityksen aikuisikään ja vanhuuteen. Tässä käytämme hyväksi Axel Honnethin ja Martin Heideggerin filosofioita.


Helmareiden tehoviimeistelijä Linda Sällström on valmis kasvattamaan maalisaldoaan, vaikka vastaan asettuu lohkon ennakkosuosikki – "Olen sataprosenttisessa kunnossa" | Yle Urheilu | yle.fi\nMaalitykki Linda Sällström on valmis niin henkisesti kuin fyysisestikin ensi tiistain EM-karsintaotteluun Skotlantia vastaan.\n25.10.2020 klo 10.27päivitetty 25.10.2020 klo 10.28\nSuomen naisten jalkapallomaajoukkueen kaikkien aikojen parasta maalintekijää Linda Sällströmiä on koeteltu viimeisen vuoden aikana. Hän loukkaantui marraskuussa ja tervehtyi pelikuntoon juuri ennen kuin korona sulki kaikki urheilusarjat maailmalla.\nKun harjoitukset jälleen alkoivat heinäkuussa, Sällström loukkasi polvensa heti toisella treeniviikolla. Kuntoutus sujui kuitenkin ongelmitta ja Sällström on onnistunut Ranskan liigassa maalinteossa lokakuussa. Nyt kun Suomen maajoukkue kohtaa tiistaina EM-karsintaottelussa Skotlannin, vakuuttaa Sällström olevansa valmis niin fyysisesti kuin henkisestikin.\n– Sanoisin, että olen sataprosenttisessa kunnossa. Olin puolitoista kuukautta sivussa polvivamman takia, mutta olen jo reilun kuukauden ollut täysillä mukana joukkuetreeneissä ja pelannut pelejä. Tunnen olevani täysin valmis, Sällström kertoi Yle Urheilulle.\nMaajoukkueen pelitapa selkäytimessä\nSuomen edellisestä EM-karsintaottelusta on kulunut liki vuosi, sillä koronapandemian takia syyskuun kotiottelu Portugalia ja vierasottelu Kyprosta vastaan on jouduttu siirtämään myöhäisempään ajankohtaan. Myös maajoukkue on ollut koronan takia tauolla seitsemän kuukauden ajan.\nSällström totesi, että tänä aikana Helmareita on ollut ikävä, mutta hän ei usko tauon näkyvän pelaajien otteissa.\n– Se, että emme ole olleet pitkään aikaan yhdessä, voi näkyä energiana kentällä. Miten hyvin löydämme toisemme näin pitkän breikin jälkeen, niin tilannehan on sama vastustajillakin, Sällström pohti.\n– Tämä ryhmä on ollut kuitenkin kasassa jo pidemmän aikaa, tunnemme toisemme hyvin, joten en usko, että se on meille mikään ongelma.\nKorona on puhuttanut myös Skotlanti-ottelun alla, sillä maalivahti Paula Myllyojalla todettiin perjantaina tartunta ja osa joukkueesta on jouduttu eristämään. Palloliiton pääsihteeri Marco Casagranden mukaan ottelu ei kuitenkaan ole vaarassa.\nPelaajilla on pelituntuma pysynyt hyvänä omien seurajoukkueiden peleissä, mutta maajoukkueen pelitapa on kuitenkin hieman erilainen. Sällströmin mielestä pelaajilta tarvitaankin nopeaa omaksumista maajoukkueen pelitapaan.\n– Minulla se on siellä selkäytimessä, ja aika pitkään olemme pelanneet samalla tavalla. Ammattimaisia ja ammattilaisia olemme täällä kaikki. Uskon, että jokainen on valmis, kun peli on tiistaina.\nTurhiin pistemenetyksiin ei varaa\nSuomi on aloittanut EM-karsinnat mainiosti, sillä se on voittanut neljästä ottelusta kolme ja pelannut Portugalia vastaan tasapelin. Linda Sällström on ollut mainiossa maalivireessä, sillä hän on viimeistellyt peräti kahdeksan osumaa. Näistä neljä tuli 8–1-voitosta Albaniaa vastaan, jolloin hän nousi Laura Östberg-Kalmarin ohi Suomen kaikkien aikojen maalintekijäksi.\nSällström myöntää, että hän asettaa itselleen eniten paineita maalinteosta, sillä hänen työnsä hyökkääjänä on tehdä maaleja. Tiistaina maalit voivat kuitenkin olla äärimmäisen kovan työn alla, sillä Skotlanti on lohkon ykkössuosikki.\nSuomi on tarkkaillut Skotlannin pelityyliä ja pelaajia tarkkaan ja oman avun antaa se, että ennen Suomen päävalmentajaksi tuloaan Anna Signeul valmensi 12 vuotta juuri Skotlannin maajoukkuetta. Sällström uskoo, että Suomen valmennusjohto löytää oikeat työkalut avaamaan vastustajan aggressiivisen prässipelin.\n– Skotlanti on ykköskorista arvottu, joten se on ennakkosuosikki. Myös Portugali-pelit ovat ehdottoman tärkeitä, kuten kaikki muutkin pelit. Tässä ei saa tulla missään vaiheessa turhia pistemenetyksiä, Sällström pyöritteli.\n– Emme katso, kuka siellä on vastassa, vaan lähdemme hakemaan pisteitä. Kaikki pisteet ovat äärimmäisen tärkeitä ja kolmea pistettä lähdetään hakemaan. Ne olisivat todella tärkeitä jatkoa ajatellen. Se, että olemme lohkossa kärjessä, on hyvä paikka. Kaikki on omissa käsissä.\nLinda Sällström kuntoutui vaikeasta loukkaantumisesta Helmarien kaikkien aikojen maalintekijäksi: "Olin aika hukassa sen kanssa, kuka minä olen"


Arvonta: Nespresso Inissia -kahvikone - Homevialaura\nValitsisin valkoisen. Mä juon kahvin mieluiten ihan vaan pelkästään :)\nSuosikki kahvihetkeni on aamuisin tai töiden jälkeen. Kahvini ehdoton kumppani on ruisleipä avokadolla.\nToivoisin oman Nespresso Inissiani olevan valkoinen.\nIte tykkään nauttia kahvia jonkun keksin kaa. Ehdoton lemppari kahvi ice latte! Valkonen kahvinkeitin sopii joka kotiin joten sellainen kiitos! :)\nHaluaisin punaisen Nespresso Inissian :) Mieluiten juon mahdollisimman tummapaahtoista kahvia, sekaan hieman maitoa eikä mitään muuta.\nAamukahvi on päivän paras kahvi ja reilulla lorauksella täysmaitoa tai kermaa! Ruisleipä juustolla on oikein oiva kumppani kahville myös. Nespresso-kone passaisi minun keittiööni parhaiten mustana.\nParasta on juoda aamukahvit aurinkoisella parvekkeella ilman kiirettä. Toivoisin nespresso inissian valkoisena :)\nminttu, Saa kurkistaa blogi sanoo\nKahvi maistuu parhaiten hyvän ystävän seurassa kuulumiset vaihtaen ja samalla lasten leikkejä seuratessa. :)\nValkoinen olisi minun valintani. :)\nNautiskelen kahvia yleensä kotona keitettynä vain viikonloppuisin, tällöin kahvi on yleensä myös minulla tummapaahtoinen reippaalla lorauksella maitoa. Kahvilassa herkutteluhetkiin valitsen yleensä laten. On muuten ihan parasta kun tarkenee taas kattaa aamupalan (juuri remontoidulle ;) ) parvekkeelle! Niin ja lempivärini on valkoinen! :)\nOttaisin ehdottomasti valkoisen. Kahvilassa herkuttelen cappuccinolla, mutta päivän tärkein kahvi on tavallinen aamukahvi kermalla höystettynä :)\nKahvi on parasta aamulla, kevytmaitotilkalla! :) Värinä ottaisin valkoisen.\nErittäin tummapaahtoisena, isosta mukista runsaan maidon kera. Ah. Aamun paras hetki.\nOttaisin koneen valkoisena. Kunpa onni potkisi!\nReilusti rasvatonta maitoa kahvin kanssa tai sitten kahvia soijamaidolla, mikä on uusin suosikkini! Ja jos sattuisin voittamaan, valitsisin mustan koneen. :)\nAika usein jätän osallistumatta kilpailuihin, koska palkinto ei ole mieluinen tai koen, että joku muu tarvitsee minua enemmän voittoa. No nythän on niin, että meidän huonokuntoinen kahvinkeitin on muuttanut raksalle ja meillä juodaan murukahvia. Ei kiva! Eli nyt todellakin osallistun tähän kilpailuun. Ja jos voitto napsahtaisi minulle, niin valkoisena sen haluaisin. Meillä keitetään kahvia aamulla ja se tarjoillaan tilkalla maitoa.\nKahvi mustana, Nespresso Inissia mustana :)\nBlondi /Checklist sanoo\nMahtava arvonta! Nespresson laitteet ovat hyvin tuttuja, meillä on töissä iso kone ja se on kyllä erittäin hyvä! Mustan valitsisin meille, mies heittäisi koneesta varmasti voltin! :)\nCafe Latte on mun suosikki, jossain kivassa kahvilassa ihmisvilinää katsellen. Harvoin vain on sellaiseen istuskeluun aikaa :D Ja sininen olisi mun väri!\nVarmaan valkoisen valitsisin. Kahvista en kauheasti välitä, mutta kaakaota ja teetä juon mielelläni ehdottomasti suklaan kanssa. Nam!! Mies on haaveillut pitkään kahvikoneesta, joten tässä olisikin hyvä synttärilahjaidea.\nOma suosikki yhdistelmäni on cappuccino ja croissant niinä aamuina kun on aikaa nauttia, mielellään parvekkeen pöydän ääressä. Jos arpaonni suosii, valitsen masiinan väriksi valkoisen.\nIlman sokeria, kermatilkan kanssa. Ja nimenomaan kerman, ei maidon. Minulle kelpaisi musta kone, vaikka olen värien ystävä, se istuisi parhaiten keittiön muiden laitteiden kanssa yhteen\nMinä juon kahvini maidolla ja ripauksella sokeria. Ja parhaimmillaan se on kiireettömänä ja kesäisenä sunnuntai-aamuna, kun kissan kanssa istumme takapihalla kaksi, kissa puskee jalkaa ja minä luen samalla hyvää kirjaa. Sininen olisi minun kahvikoneeni väri\nMinun suosikkini on cafe latte, aamupalalla, ilman hoppua minnekään. Ikävä kyllä sitä ei juuri kotona saa ilman kahvikonetta :D Masiina olisi tervetullut missä värissä vaan, mutta ehkä musta olisi sellainen varma valinta\nMielestäni paras tapa on ihan jossain mökin rauhassa, aamuvarhain nautittu kahvi runsaan aamupalan kera.\nMieluiten ottaisin valkoisen näistä.\nAamukahvi sanomalehden luvun kera. Päiväkahvit sitten hyvässä seurassa. Valkoinen olisi kiva!\nHuippu arvonta! Ei vielä kahvikonetta olekaan. Valkoinen olisi mieleisin.\nKahvini juon maidolla, niin suosikkejani on latte ja cappuccino. Aamukahvi on se paras kahvi :)\nKahvi on parasta silloin, kun sen saa juoda rauhassa! :)\nMusta keitin olisi upea.\nAamulla Latte on parhautta. Punainen keitin piristäisi\nkahvi ja tiraus maitoa ,,ihaninta mitä tiedän=) valkoinen keitin olis upea!\nilman aamukahvia en pääse edes liikkeelle! rauhallinen kahvi hetki aamulla, on päivälle hyvä aloitus! valkoinen keitin sopis meidän keittiöön!\neron jälkeen jäin vaille kunnollista kahvinkeitintä. pressopannun kanssa säätämiseen aamuisin en oikein taivu. kaipaan niin oikeita aamukahvihetkiä, jolloin kiire hetkeksi häviää ja kaikki on hetken tässä. keittiööni sopisivat sekä valkoinen että sininen, joista valkoinen ehkä taitaa viedä voiton.\nAamukahvi on pakko saada. Kotona keitän tummaa paahtoa ja töissä tarjolla perus-Juhla-Mokkaa. Kahvin juon aina maidon kera ja kahviloissa valitsen mieluusti latten.\nAamukahvi leivän kanssa ehdoton. Ja väri valkoinen.\nValitsisin valkoisen, jos onni osuisi kohdalle =). Nautin kahvin sellaisenaan tai hyvän leivoksen kera.\nAamukahvi pienellä maitotilkalla ja paahtoleipä omatekoisella omenahillolla on minulle pakollinen, muuten ei juttu ala luistaa. Jos voittaisin tuollaisen mustan koneen, tekisin hetti lattea!\nTummapaahtokahvia mustana aamulla leivän kanssa ja päiväkahvi,kun lapset saa nukkumaan pieni makea syömisenä. Ja ulkona juotua kahvia mansikkakakun kera ei voita mikään:)\nJa väri valkoinen\nOlen vasta nyt 30v täytettyäni ruvennut opettelemaan kahvin juontia. Eilen korkkasin helleaamun Sinisen Huvilan kahvilan terassilla. Ensimmäinen kahvi johon en tarvinnut runsaasti sokeria tai vaniljasiirappia ja sehän oli Nespresso :) valkoinen Inissia tulisi siis ehdottomasti tarpeeseen! Latte sopii niin erinomaisesti aamupalan jälkiruuaksi.\nJuon yleensä mutteripannulla keitetyn kahvini ilman mitään lisukkeita. Ja valitsisin valkoisen Inissian!\nOlen vasta parin viime vuoden aikana alkanut juoda kahvia; pikku hiljaa. Kahvi on mielestäni parasta voileivän kanssa nautittuna. Söpö keitin! Valitsisin ehdottomasti valkoisen!\nOih, aivan huippu arvonta! Jos voittaisin, haluaisin Inissian mustana.\nKahvi maistuu parhaalta hitaalla sunnuntaiaamiaisella kyljessä pala tummaa suklaata.\nValkoisen valitsisin niinkuin aika moni muukin :). Aamukahvi on paras ja yleensä aina haluan siihen viereen leivän, ihan perusleipä ilman mitään kummallisuuksia riittää.\nAamuni eivät käynnisty ilman ilman suurta kupillista (kulhollista) lämmintä täysmaitoa, jonka sekaan kaadan 2 annosta mutteripannulla keitettyä mokkaa. Sellaisenaankin ihanaa, mutta tuoreen croissantin tai korvapuustin kanssa taivaallista! Muina aikoina espressoa. Olen oppinut juomaan kahvia vasta päälle parikymppisenä asuessani Italiassa, joten kahvimieltymyksenikin ovat sieltä peräisin. Määrät ovat kyllä varsin suomalaisia;) Tuollainen Nespresso sopisi hyvin minikeittiööni ja väriksi valitsisin valkoisen.\nOoh, upea arvonta! Omaan aamuuni kuuluu iso motillinen soijalattea (espressot mutteripannulla, sekaan mikrossa lämmitettyä soijamaitoa). Valkoisen kahvikoneen valitsisin.\nEhdottomasti täytyy osallistua tähän arvontaan, en itseni takia koska en juo lainkaan kahvia, mutta kaikkien meikäläisen luo kylään eksyvien vuoksi! Koska itse en kahvia juo, ei sitä kahvinkeittotaitoakaan liialti ole. Tämmöinen masiina (valkoisena kiitos), voisi säästää vieraat vatsanväänteiltä ;)\nKahvissa pitää mielestäni olla paljon maitoa, joten Latte on minun valintani. Juon yleensä vain yhden ison kupillisen päivässä, joten silloin sen pitää myös olla hyvää. Yleensä nautin kupposeni aamulla kreikkalaisen jogurtin ja müslin kera. Valitsen aina mustia kodinkoneita, mutta tässä tapauksessa valkoinen Inissia olisi valintani.\nNautin mielelläni kahvini kesäaamuna parvekkeella voileivän kera. Jälkkäriksi pari suklaapalaa :) Valitsisin valkoisen :)\nHyvän ystävän seurassa kahvi maistuu parhaiten, valkoisen valitsisin. Kahvikonetta täällä on muutenkin jo miettinyt tovin aikaa. ;)\nSuperarvonta! Espressoa pitkin päivää, laitteen värinä aina reipas musta.\nKahvi toimii aina, tilanteessa kuin tilanteessa. Toimii myös vaikka ihan vaan täytetekemisenä :-)\nLaitteen väritoive on valkoinen!\nOlen Cappucino-tyttö. Valkoinen Nespresso kone kyllä houkuttaisi.\nMukana valkoisen koneen arvonnassa. Aamukahvi aamupalan kanssa on parasta.\nCafe Latte ja tomaatti-mozzarella leipä parvekkeella sunnuntai aamuna -ihan parhautta :)\nMukana arvonnassa -toiveena valkoinen keitin.\nPelkästään kahvia maidolla, ja vielä jos saisin italialaista cappuccinoa niin olisin myyty! Italiassa oppisin aika nopeasti juomaan aamuisin vain ja pelkästään cappuccinoa, kun Suomessa tulee syötyä vähintään kahvin kanssa puuroa marjoilla tai mysliä soisjogurtin kanssa. Italiassa riitti pelkästään se kahvi, kun illalla tuli sitten syötyä hyvää illallista :) Mutta eri maissa eri ruokakulttuuri, Valkoinen olisi miunkin lemppiväri :)\nT: Helena facebookista\nJenna Saarinen sanoo\nKahvia kuluu paljon, vuodenajoista riippuen juon sekä kylmä, kuumana että maustettuna. Yleisin tapa tosin on perinteinen tummapaahto maidolla :) Osallistun arvontaan valkoisen koneen toivossa.\nKahvini juon aina runsaalla maidolla (espresso poikkeuksena). Mieluiten tummapaahtoisena:)\nJos voitto osuisi kohdalle, valittsisin valkoisen koneen.\nTämä kahvi-addikti nauttii kahvinsa oikeastaan missä tahansa ja millaisena tahansa, mutta ehdottomasti paras tapa nauttia kahvia on pehmeän maitovaahdon ja kanelin kera sohvan nurkassa ystävän kanssa rupattelemalla :)\nValkoinen yksilö sopisi vaaleaan keittiööni kuin nakutettu!\nKahvi kermalla on se perinteinen paras tai jäälatte.\nMusta kone olisi mieluinen:)\nNautin kahvini mieluiten kaikkien muiden mielestä liian paljolla maidolla, ulkona terassilla aamun lehden kanssa !\nminua miellyttäisi eniten valkoinen kone !\nParhaiten nautin kahvistani, kun olen saanut lapset päiväunille ja saan ihan hiljaisessa talossa nauttia kahvistani.\nOttaisin omani mustana. Kiitos ihanasta blogista sekä hienosta arvonnasta.\nKahvi aina mustana, valkoisesta kupista! Tummapaahto tai espresso. Kahvin kaverina parasta on paahdettu leipä hyvän oliiviöljyn, avokadon, omenan ja basilikan kanssa :)\nKoneista kaunein olisi varmasti valkoinen!\nParasta on tummapaahto maidolla ja voi sitä kriisin määrää, jos ei ole maitoa saatavilla! Arvonnassa musta on suosikkivärini.\nMusta olisi tyylikäs meidän keittiöön!\nKahvini nautin maidolla aamuisin ja iltäpäiväivisin. Tummaapaahtoa sen ollla pitää. :)\nMinä nautin kahvini mieluiten (tämä ei juuri koskaan toteudu) rauhassa isosta kupista ja paljolla maidolla. Valkoisen koneen valitsisin!\nPäivän paras kahvi nautitaan aamulla ennen töihin lähtöä, kahden leipäpalan kera. Ilman näitä päivä lähtee todella huonosti käyntiin. Valkoinen kone olis aivan ihana. Mukana siis arvonnassa :)\nTosi kiva arvonta. Nautin kahvini myös useimmiten voileipien kera. Kahvi maidolla tai joskus vaniljakastikkeella:) Mikäli voitan, valitsisin valkoisen kahvikoneen.\nMeidän keittiöön tuo musta olisi kaunein. Kahvissani saa olla reilusti maitoa.. Paras kahvi nautitaan mökillä terassilla nauttien.\nOi mikä arvonta! Ehdottomasti mukaan <3 Mies ja minä ollaan kovia kahvihirmuja. Olen useasti miettinyt kahvikoneen ostoa, mutta oma rahatilanteeni on pakottautunut vaan nauttimaan peruskahvia kotioloissa =(\nJos joskus käyn jossain kahvilassa, otan ehdottomasti tavallisen kahvin sijaan Laten, Cappucinon tai Machiaton.\nValkoinen kahvikone sopisi juuri meille sopivasti.\nOlisipa kesälle upea aloitus jos voitto tulisi… Ei tarvitsisi miettiä että tulisiko haettua kuitenkin varastosta vanhat pihakalusteet….upea sää ja herkullinen erikoiskahvi…elämän parhautta <3\nParas kahvihetki on aurinkoisella mökin terassilla.. Tuoreen korvapuustin kera.. Vasta-ajetun nurmikon tuoksuessa.. Istuttamiani kukkia ihastellen.. Todellisuudessa vastavalmistuneen mökkimme piha on tällä hetkellä yksi iso sora- ja roskakasa, joten tyydyn toistaiseksi haaveilemaan näistä hetkistä :) Näin herkullinen arvonta kyllä tsemppaa pihahommiin!\nNiin ja unohtui tietysti mainita, että musta kone olisi meille tervetullut :)\nParas kahvihetki on ehdottomasti aamulla kun nuorin lapsista nukkuu ensimmäisiä päikkäreitä ja vanhempi lapsi piirtelee tai leikkii itsekseen; silloin saa äiti rauhassa lukea lehtiä ja nauttia kahvista :)\nMusta kahvinkeitin olisi varmaan valintani :)\nNyt kyllä täytyy tunnustaa, että en juo itse kahvia ollenkaan, joten esittämääsi kysymykseen vastaaminen jääköön väliin :).\nMutta haluan silti osallistua arvontaan, sillä jos voitto osuu kohdalleni (valkoisena, kiitos!), annan kahvikoneen lahjaksi miehelleni. Hän on nimittäin monesti miettinyt kahvikoneen hankkimista :).\nKahvia nautin koska vain: suodatinkahvia tai espressopohjaista maitokahvia aamiaisleipien kanssa, kahvitauolla pienen makean kanssa, espressoa jälkkäriksi… Paras kahvi on kuitenkin iltakahvi yhdessä miehen kanssa. Joskus ihan sellaisenaan, usein sekin herkkusuille makealla ryyditettynä. Mustasta Inissiasta valutettu Nespresso-herkkuvaihtoehto voisi sopia juuri siihen hetkeen mitä parhaiten!\nAloitan aina arkiaamuni kahvilla. Ennen kuin syön mitään aamiaista, nautin seisaaltani ja usein silmät suljettuina ensimmäisen kupillisen. Rakastan tätä aamukahvihetkeäni!\nValintani olisi valkoinen kahvikone. :)\nParasta on aamukahvi maidolla. Ensimmäisen aamukahvikupillisen jälkeen syön kaurapuuron marjojen kanssa ja puuron jälkeen vielä toisen kupin kahvia. Samanlainen rituaali toistuu oli sitten arki tai pyhä. :)\nValintani olisi valkoinen kahvikone.\nTummapaahtoinen kahvi maidolla. Valitsisin sinisen koneen.\nElämää ei ole joka aamuista kahvia…suosikkini on macchiato, mieluiten juuri sellainen kuin Firenzessä juomani. Terävä espresso pienellä annoksella maitoa. Ja kaiken tämän mieluiten joisin kesämökin portailla kuunnellen meren ääniä.\nValintani olisi valkoinen kone.\nIhana arvonta! Juon kahvini pääasiassa vain aamuisin kermalla, naureskelen aina että olen vähän mummomainen tämän tapani vuoksi (olen siis 25v)! Oma mummoni sanoi kerran että jos kahviin käyttää rasvatonta maitoa, siitä tulee harmaata! Tämän jälkeen en ole voinut ilman kammoa juoda kahvia rasvattomalla maidolla joten käytän suoraan kermaa :)\nnautin kahvini kuumana ja maidolla :) valitsisin sinisen koneen meille.\nKahvissa tulee olla erittäin vähän maitoa, mutta kuitenkin vähän. Toki hyvin tehdyt latet ovat oikein hyviä. :) Valkoinen väri olisi sistukseeni paras. :) Kahvia on kiva juoda jonkin pienen makean tai suolaisen seurana.\nRakastan kahvia! Välillä yritän vähentää kahvin juontia, mutta lipsun aina takaisin suureen kulutukseen. Nautin eniten kahvista kesäaamuna parvekkeella aamupalan kanssa nautittuna. Lisäkuppi maistuu melkein paremmalta kuin ensimmäinen. :D Valkoinen kahvikone olisi unelma!\nParas kahvihetki on höyryävän kuuma iso muki kahvia, jossa on mukana myös paljon maitoa. Toivottavasti onni potkaisee ja saan musta laitteen omakseni. :)\nIso mukillinen kuumaa kahvia kera maidon. Aamulla aikaisin, kun muut vielä nukkuvat…näin kesällä kotiterassilla linnunlaulussa. Siitä lähtee täydellinen päivä ja sen tietysti kruunaisi valkoinen kahvikone…:)\nPäivä lähtee käyntiin aamukahvilla, ja musta olisi mieluisin laitteen väri.\nParas kahvihetki on rauhallinen aam kera maitokahvin ja ruisleivän. Valkoinen kahvikone olisi kyllä kiva.\nNautin kahvini mieluiten maidolla ilman muita lisukkeita. Herään yleensä perheemme ensimmäisenä ja nautin siitä hiljaisesta hetkestä kahvikupin ja aamunlehden kanssa. Valkoinen kahvikone olisi täydellinen.\nAmericano on tämän hetken suosikkini-ruisleipä avocadolla sen kanssa, toimii!\nVäreistä musta tahi valkoinen…\nParas tapa nauttia kahvia on kesä aamuna takapihalla lintujen laulaessa. Nespresso keittimen väriksi valitsisin valkoisen.\nJuon yleensä perus juhlamokkaa maidolla, mutta hemmottelen itseäni mieluusti erikois kahveilla tämän hetken suosikkini on oikein vahva espresso runsaalla paksulla cremalla ja lisäksi palainen tai pari tummaa suklaata. nam. Valkoinen laite olisi mieleeni.\nTummapaahtoinen kahvi lämmitetyn maidon kanssa tai kotitekoinen cappucino. Nespresso-kahvikoneen ottaisin valkoisena:)\nPäivi kaasinen sanoo\nParas kahvihetkiä on töiden jälkeen. Keitän Moccamasterilla reilun satsin kahvia, sekaan maitoa ja nautitaan välipalaruisleivän kanssa. Haaveissa olisi myös kahvikonsertti, jolla saisi vaihtelua peruskahviin. Siispä mukana arvonnassa. Päivi\nystävällinen hei sanoo\nLatte macchiato ja näillä keleillä ehdottomasti iso jäälatte! Nam\nKuten tänään aamulla ihana auringonpaiste, linnut lauloivat, ei kiirettä mihinkään. Saa vain istua ja nauttia omalla terassilla maitokahvista. Tummapaahtoinen kahvi on minusta parasta. Valkoinen väri sopisi meille.\nLatte aurinkoisena sunnuntaiaamuna parvekkeella nautittuna tuoreen croisantin kera :)\nIik. Väri tietenkin valkoinen ;)\nMieluisin valinta on tummapaahtoinen kahvi kermalla (ja pala mutakakkua vaniljajäätelöllä siihen kylkeen, kiitos!) Kesäkuumalla taas parhaiten maistuu jääkahvi, joten fiiliksen mukaan mennään. Jos arpaonni suosii, toivoisin valmistavani aamukahveja mustalla kahvikoneella.\nKahvi ja muutama pala tummaa suklaata, voiko ihanampaa olla! Kiva arvonta, jos onni suosii, valkoinen olisi mieluisin.\nPäivän paras hetki -aamukahvi < 3 Paljon ja maidolla, toivottavasti pian valmistettuna uudella valkoisella kahvikoneella.\nMira K. sanoo\nJuon tummapaahtoista kahvia maidolla tai mokkaa. Pressopannumme meni valitettavasti rikki äskettäin enkä ole hankkinut vielä uutta. Kahvia on saatava aamuisin, muuten päivä ei käynnisty. Olen sen verran koukussa, että jos kahvi unohtuu, tulee vieroitusoireita… Kahvin kanssa lempparini on tuore croissant. Värin valinnassa olen erilainen nuori ja valkkaisin sinisen (Blue Sky)!\nHyvä tummapaahtoinen kahvi maidolla maistuu tilanteessa kuin tilanteessa, mutta ehdottomasti parasta on cappuccino suklaisen herkun kanssa.\nMusta kahvimasiina passaisi keittiöön paremmin kuin hyvin!\nItse en pysty juomaan normaalia kahvia ollenkaan, mutta Nespresso esittelyissä maistamani miedommat kahvit ovat olleet mitä herkullisimpia! Tälläinen kone olisi aivan ehdoton, jotta aamulla saisi kahvin otettu take-away mukiin töihin suunnatessa. :)\nValkoinen kone olisi ehdottomasti valintani!\nHei. Kahvi mustana lasiporstualla :). Aurinkoa :)\nJa valkoisena kahvikone :)\nAamukahvi maidon kera <3 Valkoinen sopisi meille!\nHei, kiva arvonta! Kahvin kanssa maitoa ja pari palaa suklaata, nam. Valkoinen kone olisi mieleeni, jos arpaonni suosii :).\nMahdollisimman tummaa, todella vahvaa ja paljon maitoa. Ja riitävästi. Liian vahva kahvi on täysin tuntematon käsite ;). Jos onnetar suosii, mieluisin väri olisi valkoinen.\nOh, kiva arvonta! Olisipa mukava päästä mukaan hypettämään (kokeilemaan) Nespresson kahveja!\nMikään ei voita ensimmäistä kahvia aamusta – parasta maailmassa on latte rasvattomaan maitoon ihanan aamu-auringon noustessa pitkin Esplanadia..\nJos voittaisin ottaisin mustan koneen :)\nParas kahvi on aamukahvi, ilman sitä päivä ei vain lähde käyntiin! Tummapaahtoinen kahvi on suosikkini, aamulla mustana, päivällä saatan lisätä maitoakin.\nJa Nespresson koneista suosikkini on valkoinen ;)\nMaistoin lauantaina Gigantissa ihana Nespresso caramel makua nam. Normisti juuri juon kahvia, maitovaahdolla ja joskus herkuttelen karamellisiirapin knassa.Suosikkiväri on vaaleansininen/turkoosi joka ystävälläni jo on.\nMieluiten juon kahvin ulkona ja aamulla/aamupäivällä.\nJos voittaisin, niin ottaisin valkoisen koneen :)\nMukana arvonnassa! Valkoinen olisi aika ihana <3\nAamukahviksi cappuccinoa ja ruisleipä juustolla :-P\nVoi mukana arvonnassa.. Paras hetki kahaville on mikä vaan…kun kahvin tuoksu täyttää keittiön ja kuppi tuoretta espressoa kupin pohjalla ja lämmintä maitoa (paljon) päällä.. ja istahtaa lemppari tuoliin ja nauttia kupponen siinä ilman kiirettä.. Jos arpaonni suosisi niin valakoinen olisi niin ihana <3…\nOi miten kiva arvonta :) Mustan kyllä kelpuuttaisin ensikotiin, jonne pääsen heinäkuussa muuttamaan ! oih.\nJa kahvi on kyllä parasta kroisanttien kanssa tai sitten ihan pelkälleen. Aamuauringossa. Lehden kanssa. parasta.\nOlen alkanut juoda kahvia vasta vajaa vuosi sitten, ja tällä hetkellä erityisesti makuhermojani hivelee caffe latte nautittuna ulkosalla auringon paistaessa, esim. kaupungilla kiertelyn lomassa. Koska kotimme keittiötasot ovat hyvin rajalliset, olisi tuo vempain kokonsa puolesta loistava meille. :) Väriksi valikoisin valkoisen.\nKahvi on parhaimmillaan aamulla täysin mustana: ilman sitä päivä ei lähde käyntiin!\nValkoinen keitin olisi keittiöni ilo. Kahvin kaveriksi mieluummin makeaa.\nNautin kahvin iloisten, nauravien työkaverien seurassa. Osaan yhdistää kahvin juonnin vain ja ainoastaan töihin. Se on sellaista ihanaa luksusta keskellä hektistä työpäivää, jossa kyselemme toistemme kuulumiset ja kerromme päättömiä juttuja toisillemme, jotta jaksetaan painaa loppuun asti. Ja ainiin, ehdottomasti valkoinen, se sopii sisustukseeni! Ihana arvonta!\nOpettelen vasta pikku hiljaa kahvin makuun. No itseasiassa makukahveihin. Hyvään kahvihetkeen riittää hyvä seura, joskus se on omaseura :) Valkoinen näyttää hienolta, se lähtisi myös kotiini.\nNautin kahvini mieluusti hyvien ystävien seurassa, jonkin ihanan herkun kanssa. Valkoinen väri sopisi parhaiten sisustukseni kanssa yhteen :)\nKahvi nautitaan maidon kanssa ja ehkä jonkin pienen makean, kuten tumman suklaan. Laitteista silmääni miellyttää eniten valkoinen.\nHeli Paananen sanoo\nSuosikkitapani nauttia kahvia on höyryävän laten ja tumman Reissumiehen yhdistelmä. Siirappinen leipä ja latte täydentävät toisiaan hyvin.\nJos onni suosii, konetta toivon valkoisena!\nMahtava arvonta! Kesähelteellä mikään ei voita sitä kun tummapaahtoiseen kahviin pudottaa pienen pallon aitoa vaniljajäätelöä. Aivan taivaallinen maku! Valkoinen kahvikone on myös mun suosikki.\nMinna Kedolta sanoo\nValkoinen olisi ihana! Tällä hetkellä kahvi nautitaan usein aamuisin vauva sylissä, tosin suosikki on edelleen kahvilassa rauhassa nautittu kahvi ;) sinne kun ei nyt ihan vielä päästä niin olisi ihana saada erikoiskahvia myös kotona, muutama pala suklaata niin unohtaa ihan että on kotiverkkareissa ;)\nMinun suosikkini on kahvi omatekemien sämpylöiden kanssa :) Valkoinen olisi minun valinta.\nValkoinen Inissia ja kahvi suurimmasta Iittalan Ego mukista Sen mukana leipä valkohomekuustolla ja viikunahillolla. Nam!\nValkoinen kahvikone olisi täydellinen! Kahvi lattena ja leivän kera on parasta mutta töissä käy pelkkä kahvi. Ja samaa mieltä aamun aloituksesta täällä….maailmanrauha jne.\nValkoinen kahvikone näyttäisi ihanalta uutuuttaan hohtavassa keittiössämme, johon kuukauden päästä muutamme. Vaan valitettavasti kaikki liikenevä raha on mennyt talon rakentamiseen ja näin ollen meillä edelleen käytössä mummovainaan Moccamaster. Itse miellän latteni päivän herkkuhetkeksi ja haluan nauttia siitä ihan rauhassa ja pohdiskella syntyjä syviä.\nMoccamasterilla tummapaahtoinen kahvi ja paljon maitoa! Ja kaveriksi muutama pala suklaata :-) Kahvikoneen hankinta onkin ollut jo pitkään harkinnassa, Nespressosta valitsisin valkoisen.\nCafe Latte on mun suosikki, sitä vaan harmi kyllä ei juuri kotona pääse ryystämään ilman kaffemasiinaa. Mun valinta olisi sininen keitin\nMinä himoitsen tätä masiinaa lahjaksi mammalle. Itse olen teenjuoja mutta äitemuori on tällaisesta haaveillut jo pitempään, hänellä kun kahvinkeitin on ikivanha räppänä, joka on varmaan jo pian museoesineen iässä ;) Ja sininen ois mamman lempiväri\nOi mikä arvonta! Oman kahvini tykkään juoda ihan sellaisenaan ilman mitään. Varsinkin aamulla on ihana saada tuore kahvi suoraan tyhjään mahaan. Musta masiina sopisi meidän parin viikon päästä valmistuvaan mustaan keittiöön täydellisesti. :)\nKaisa Leino sanoo\nKahvi, tomaatti-mozzarella/basilika-leivän kera:)\nMusta on värini?.\nMahtava arvonta! Suurena kahvin ystävänä juon kahvini maidolla ja kaverina mieluiten jotain makeaa kuten keksit tai jäätelö. Aamuisin kahvin seurana on leipää ja puuroa. Oon haaveillu tällaisesta kahvikoneesta, niin saisin nautiskella muutakin kuin suodatinkahvia, kuten vaikkapa lattea:P Jos arpaonni suosii, valitsisin valkoisen.\nWau mikä arvonta! Parhaalta kahvi maistuu runsaalla maidolla aamulla termosmukista koiran kanssa aamulenkillä rantaraitilla nautittuna :) ja tuo itse keitin valkoisena on niin kaunis, että sen tahtoisin keittiööni.\nJääkylmä latte runsaalla maidolla, ai että <3 Vaikea valinta, mutta valkoinen olisi meidän väri. Muutamme uuteen asuntoon kesällä, joten mikäs olisikaan hienompaa kun keitellä tuparivieraille huippukahvit tällä masiinalla :)\nNo nyt on arvonta kahvihullun makuun!:) Tummapaahtoista kahvia tulee nauttia useampi muki päivässä kera maidon. Jos oikein onnistaa saan nauttia kahvin omassa rauhassa ja syventyä vaikkapa johonkin hyvään sisustuslehteen. Mielellään olisin uuden valkoisen kahvikoneen onnellinen omistaja!!\nParas kahvi on aamuisin mutteripannulla kiehautettu suklaaespresso ja siihen iiiiso loraus maitoa ja vaahtoa..latte siis. Kyytipoikana tuoreet, lämpimät croissantit. Tuollaisella valkoisella ihanuudella homma hoitusi arkiaamuisin nopsaan :)\nAamulla hyvä suodatinkahvi mustana, mutta herkku hetkiin hyvistä italialaisista pavuista jauhettua espressoa. Mutta olen jo pitkään haaveillut kahvikoneesta (värillä ei ole väliä), saisin maistella kaikkia niitä ihania makuja mitä löytyy.\nAamun eka kuppi, ihana tuoksu, lehti ja aamupala ihan rauhassa! Mieluiten auringossa!\nAnna Humalajoki sanoo\nValkoinen on ihana :) takapihalla, rappusilla kera maidon..ei muuta..\nParasta on ihan normaalikahvi maidolla, ja sinne sulatettuna pari fazerin sinistä, aamulla terassilla. Ja valkosena haluaisin.\nJotain hyvää kahvin kanssa, esimerkiksi suklaata ja ystävien kanssa nautittuna. :)\nOlen vähentänyt kahvin juontia, mutta silloin kun sitä nautin pitää sen olla hyvää. Siksi uusi (valkoinen) kahvikone olisi tervetullut.\nAamukahvi mustana lehteä samalla salaillen. Valitsisin ihanan valkoisen. <3\nSuklaakeksien kanssa mustaa kahvia.\nValkoinen kahvinkeitin sopisi keittiöön.\nValkoisen olisi valintani. Aamu alkaa aina kahvilla, mutta tykkään nauttia kahvia eniten viikonloppuisin kaikessa rauhassa ulkona terassilla.\nPunaisen värisen haluaisin meille, ja tämä menisi poikaystävälle lahjaksi, ei itselle koska en ole kahvi-ihmisiä! Poikkis tykkää eniten perus aamukahveista tai sitten leipomusten kera nauttia iltapäivällä. :)\nEhdottomasti paras kahvihetki on lauantai- tai sunnuntai-aamuisin,kun voi nauttia kahvia rauhassa ja tietysti muutoinkin aamiaista pitkän kaavan mukaan.Melkein jo keskiviikkoisin alkaa haaveilu viikonlopun kiireettömästä kahvihetkestä!:) Väreistä valkoinen paras.\nMinulla ei lähde päivä käyntiin ilman aamukahvia maidolla :) Ja valkoinen on suosikkiväri!\nNyt täytyy sanoa, etten itse juo kahvia ollenkaan. MUTTA mieheni on kahvin suuri ystävä ja häntä ilahduttaisin mielelläni kahvikoneella, sellaisesta kun on ollut puhetta useaan otteeseen. Ja valkoisen valitsisin tietenkin :)\nKahvi maistuu parhaimmalta ulkona ja tietenkin hyvässä seurassa! Mikäli päivän ensimmäisen kahvin saa juoda rauhassa tällaisessa ympärstössä, ei päivästä voi tulla huono :) Valkoinen sopisi parhaiten sisustukseen!\nMinun suosikkini on Cafe Con Leche tai Cafe Latte. Ja jos onnetar osoittaisin suosiotaan ja soisi minulle hitusen Hannu Hanhen tuuria, haluaisin kahvikoneen olevan sininen.\nIhan kunnon perinteinen maitokahvi, aamun hiljaisuudessa, omien ajatusten kanssa, hissuksiin heräillen. Ja minulle valkoinen keitin jos voitan :D\nParasta kahvi on lomalla, ihan missä vain, kunhan on lomaa… Ja maidolla ja sokerilla. Sininen olisi mun värini kaffemasiinasta\nItse nautin kahvista erityisesti aamulla ja joskus päivällisen jälkeen herkullisen jälkiruoan kanssa :)\nValkoinen kahvikone on eniten mieleeni :)\nKahvissa pitää olla kermaa. Ei sokeria. Ja sininen, ehdottomasti\nAikamoinen ensimmäinen blogiarvonta! Itse olen myös aamuisin heti kahvin tarpeessa, en usko että enää pystyisin kotoa aamulla edes poistumaan ennen aamukahvia. Eli aamukahvi ja vaikka voisilmäpuuro kylkeen. Tälläistä konetta meillä ei ole, mutta jestas kun näyttää ja kuulostaa näppärälle! Valkoinen passaisi parhaiten meidän pikkukeittiöön :)\nItse en juo kahvia, mutta osallistun kisaan siinä toivossa, että voisin kerrankin antaa kivan lahjan poikaystävälle muuten vain :) toinen on kiukkuinen kuin ampiainen, kun ei saa kahvia tarpeeksi nopeasti ja tämähän siihen auttaisi! valkoinen väri sopisi tännekin parhaiten.\nItse en pidä kahvin mausta, mutta mieheni suhtautuu asiaan (siis siihen kahviin) suurella intohimolla. Tällaista hänkin varmasti innostuisi kokeilemaan! Meidän keittiöön laite sopisi valkoisena.\nMinusta kahvi maistuu parhaalta aamulla, heti suihkun jälkeen. Kahvini keitän mutteripannulla ja seassa pitää olla paljon maitoa. Sunnuntaiaamuna hemmottelen itseäni usein kermakahvilla.\nMukana arvonnassa, ehdottamasti! Ja jos koneen onnistuisin voittamaan, olis valkoinen väreistä mieluisin.\nVieläkö ehdin mukaan.. Valkoinen olisi ihana (uuteen keittiöömme), terkuin toinen todellinen kahviaddikti! Tätäkin näpyttäessä juon samalla aamukahviani ;)\nKahvi on parasta töissä, iltapäivällä noin kello kahden aikaan. Kollegan kanssa nautittuna. Kun toimimaton sähköposti ottaa pannuun, muuten vain väsyttää tai tekemättömien töiden lista vaikuttaa saavuttamattoman pitkältä. Siinä ei muuta auta kun hengähdyshetki ja ihana täydellinen, käsiä lämmittävä höyryävä kahvikuppi, toimiston sohvalla istuen ja ulos aurinkoon katsellen. Pienet hetket. <3 Valkoinen sopisi kotitoimistooni parhaiten!\nKahvia juon mieluiten viikonloppuaamuina rauhassa nautiskellen kotona. Töihin en kylläkään pääse ilman kahvikupposta ja kyllä sielläkin muutama tulee juotua. Parasta kahvi on jonkun suklaisen herkun kera. Ruby red sopisi meidän keittiöön kahvikoneeksi.\nMinulla lienee tulisi olemaan se ensimmäinen kahvikupponen uudessa kodissa, josta vielä uupuu lähes kaikki! Värivalinta jälleen paha, musta vai valkoinen? Ehkä se musta on ikityylikäs ;) Btw, rakastan taulu- ja julistekokoelmaasi! Täynnä herkkuja. :)\nMilja Kankkunen sanoo\nKahvihetkiä on päivän tärkein hetki, yksinkin käy mut seurassa paras. Kaikki värit käy kunhan ne on MUSTIA! :)\nTON Chair 14 -wieniläistuoli | homevialaura sanoo:\n[…] Kahvi-ihmiset: muistakaa osallistua Nespresso Inissian arvontaan viimeistään huomenna torstaina […]\n« Melkein valmiilta parvekkeelta päivää