maanantaina, kesäkuuta 20, 2022\nKahdessa aiemmassa postauksessa kirjoitin musiikista ja muista äänistä, joita olin teini-ikäisenä tekemässä. Toinen taiteenmuoto, jota koetin ikävuosina 15-18 harjoittaa, oli elokuva. Kuten varmaan kaikki tätä blogia tietävät (vieläkö on ihmisiä, jotka lukevat jotain blogia?), elokuva on elämäni kolmen tai neljän tärkeimmän asian joukossa. Minulle olisi periaatteessa voinut aueta aivan toisenlainen ura elokuvan parissa: käsikirjoittajana tai ehkä jopa ohjaajana. Se olisi vaatinut ainakin osaksi erilaisen urapolun ja rohkeutta hakea alan kouluihin, mutta mikään ei tietenkään ole täysin poissuljettua, vaikka olenkin jo 50. Yhtä ideaa mielessäni pyörittelen...\nEnsimmäiset elokuvat, joissa esiinnyin, olivat arkisia kaitafilmitallennuksia, joita setäni Jukka ja isäni Matti tekivät 1970-luvun alussa. Olen näissä pätkissä pienenä vauvana äitini sylissä tai hänen työntämissään vaunuissa, kuvissa näkyy Pormestarinluodon tuolloin vielä uutta ja ankeaa lähiötä, jota rakennettiin käsittääkseni ilman minkäänlaista kaavaa.\nNeuvostoliittolainen kaitafilmikamera oli Jukan, mutta hän antoi sen minulle ja isoveljelleni jossain vaiheessa 80-lukua, kun oli ostanut uudemman mallin. Kuvasimme joitain hassutteluja joskus 80-luvun alussa, mutta emme sen kummempaa. Yläasteella tai lukion ekalla (eli vuosina 1986-1987; en ole enää varma) sain päähäni, että tekisin yhdessä kaverini Teron kanssa kokonaisen elokuvan. Sen nimeksi tuli Tappajan kosto, ja siinä Tero esittää kaksoisroolia, ensiksi jotain satunnaista tyyppiä, toiseksi tappajaa, joka jostain syystä on hänen perässään. Tero ei juuri osannut näytellä ja hän purskahti kuvissa usein nauramaan, ja lisäksi hänen liikehdintänsä oli paikoin todella koomista eikä aina hyvällä tavalla. Muutama hyvä kohtaus elokuvaan sisältyi, vaikka siinä myös sää teki tepposet: kahden kuvauspäivän välillä satoi lunta. Teimme sitten välitekstin: "Ja sitten tuli talvi." Rajussa kohtauksessa Tero pakenee seitsenkerroksisen kerrostalon katolle ja hyppää siellä olevan huoltorakennuksen päältä varsinaiselle katolle ja kierähtää sivuun. Mietin aina välillä tätä kohtausta ja sitä, miten se olisi voinut mennä pieleen pahan kerran. Neuvostovalmisteinen kamera oli hankalakäyttöinen, objektiivi ei ollut samassa kohdassa kuin reikä, jonka läpi kuvaaja katsoo. En vieläkään tiedä, miten kameraa olisi pitänyt käyttää, että olisi saanut kuvan täsmälleen sen asian, jota haluaa kuvata.\nVuosi pari tuosta eteenpäin rupesimme tekemään elokuvia jo hiukan vakavammin. Olin ystäväni Arttu Mannisen kanssa jutellut pitkään hänen joistain ideoistaan; hän oli jo aiemmin ystäviensä Antti Huittisen ja Simo Saarisen kanssa tehnyt sangen mainion kaitafilmin Luolamiehen vuosi (1985 tai 1986), joka oli poikkeuksellisen huolellisesti ja kunnianhimoisesti tehty ollakseen lukion kuvaamataidon lopputyö. Artulla ja minulla oli idea laajasta lähitulevaisuuteen sijoittuvasta elokuvasta, jonka nimi olisi ollut Plaid Runner, alaotsikoltaan Manttelinperijät. Siinä USA on miehittänyt Suomen vuonna 1992 (!), ja amerikansuomalainen sotilas Simo tulee Suomeen miehittäjänä ja törmää sukujuuriinsa, joita edustavat oudot sieniä viljelevät puolivillit. Elokuvaan saatiin jopa Porin kaupungin kulttuurilautakunnan apurahaa, muistaakseni 2000 mk, ja sitä kuvasi puoliammattilainen Jere Kuusinen. Elokuva jäi kuitenkin kesken, kun aiheesta tuli jotain riitaa ja Jerekin muutti pois Porista. Viimeistelimme elokuvan jonkinlaiseen kuntoon Porin videopajalla 1987 tai 1988. Huonosti nauhoitettu ja epäselvästi leikattu Plaid Runner kannattaa katsoa kokeellisena elokuvana, joka käsittelee ihmisen muistia ja sen ongelmia. Aina välillä mietin, että käyttämättä jääneistä pätkistä voisi saada jotain aikaiseksi... Vuosia myöhemmin tein huvikseni pienen kirjasen, johon olin kirjoittanut jonkinlaisen proosaversion elokuvasta. Käytin siinä enemmänkin sellaisia ideoita, jotka eivät olleet päässeet elokuvaan asti. Plaid Runnerin lisäksi teimme myös parin minuutin sekoilun Häiriintynyttä toimintaa, jossa tapellaan potkukelkan omistuksesta.\nPlaid Runner -vihkoseni asiaansopimaton kansi.\nArttu muutti vuonna 1987 opiskelemaan Tampereelle, mutta minä rupesin tekemään toisen ystäväni, Petteri Evilammen kanssa muita elokuvia. Artun kanssa tehdyistä elokuvista meille tarttui näyttelijäksi mainio ja karismaattinen Simo, joka oli noihin aikoihin skinhead-punkkari ja lauloi Terve Päänahka -nimisessä hc-bändissä. Hän oli mukana niin puoli-improvisoiden tehdyssä länkkärissä Ponantsa (1988), dystopiassa Kohtauksia eräästä kuolemasta (1989) kuin historiallisessa seikkailussa Julmuuden ehdoillakin (1989). Kaikki tehtiin kuvaamataidon lopputöiksi, ja numeroni nousi kasista kymppiin ilman että piirsin käytännössä mitään koko vuonna, sanoin vain aina tekeväni käsikirjoitusta.\nNäistä Ponantsa on ollut minusta oikeasti hauskaa sekoilua, vaikka ehkä välillä vähän hidastempoista, kuten tällaiset usein tapaavat olla. Jotkut repliikit ovat kuolemattomia, kuten "Why the hell you put kill to my ass?" tai "You pay me well, I kill!" Elokuvassa käytettiin John Zornin Morricone-tulkintoja musiikkina. Kohtauksia eräästä kuolemasta taas perustui Artun ideaan siitä, että mies tulee Suomeen Ruotsin-laivalta ja huomaa, että kaikki suomalaiset ovat kadonneet tai kuolleet. Kalliolta hän löytää pienen hiiren ja tapahtuu jotain salaperäistä, minkä takia hän alkaa paeta. Matkallaan hän törmää venäläisen sotilaan (Simo) ja lopulta kuolee oudoissa olosuhteissa. Minä näyttelen pääosaa enkä varmasti ole täysin vakuuttava. Ehkä elokuvassa on jotain ennakointia myöhempien vuosien selittämättömistä art house -kauhuleffoista...\nJulmuuden ehdoilla (näitä väännösnimiä oli oikeasti hauska keksiä, vaikka hölmöiltähän ne nyt tuntuvat) taas kertoi Suur-Suomi-intoilijoista, jotka kaksistaan terrorisoivat maaseutua jossain Venäjän puoleisessa Karjalassa 1920-luvun alussa. Satakuntalaisia taitavat olla myös karjalaiset, puhutusta murteesta päätellen. Aika kunnianhimoisesti tehdyn elokuvan voi katsoa täällä (ja täällä; tämä on jostain syystä kahdessa osassa). Tässä on jotain samaa kuin myöhemmin tekemissäni proosateoksissa: päähenkilöt ovat kusipäitä, jotka lopussa kuolevat ja aiheuttavat samalla muutamien sivullisten kuoleman. Mitähän se kertoo minusta tai ympäristöstä, jossa olen kasvanut? Myös elokuvan alun turkkalainen mässäily on erikoista katsottavaa, vaikka enemmän revittelyä siinä saisi olla. Edelleen oikeasti pidän lopusta ja sen lohduttomuudesta.\nJulmuuden ehdoilla jäi joka tapauksessa elokuvaurani huipentumaksi, sillä sen jälkeen elokuvantekeminen jäin. Tosin sain 90-luvun lopussa Jukka-sedältä myös uudemman kaitafilmikameran, ja sillä kuvasin Artun kanssa Paneliassa olevaa hylättyä turvetyömaata, jonne oli unohtunut vanhoja työkoneita ja metsän keskelle myös kapearaiteista rataa. Siitä ei tullut kovin hyvää pätkää enkä ole keksinyt filmille mitään käyttöä. Olin kuvannut liikaa kävellessäni enkä ollut tajunnut, ettei se näytä lopullisessa kuvassa hyvältä. Muutamaa kohtausta voisi käyttää ehkä jossain unenomaisessa musavideossa tai vastaavassa.\nMiksi kirjoitan tästä? Koska sain 50-vuotisjuhlieni kunniaksi teetettyä koosteen kaikenlaisista kaitafilmikatkelmista: sen nimi on Kohtauksia nuoren Juri Nummelinin elämästä. "Elokuvan" tekemisessä auttoi oleellisesti Antti Aittokoski, mistä kiitos. Koosteen voi katsoa postauksen alusta, mutta myös täältä; se on äänetön, aivan viimeistä minuuttia lukuun ottamatta.\nEnsimmäiseksi koosteessa nähdään Jukka-sedän kuvaamia kaitafilmejä, joissa ollaan Pormestarinluodossa talvella 1972-1973 (isäni alussa käynnistelee autoa), sitten ollaan Porin torilla isoveljen ja äidin kanssa ja sen jälkeen pari vuotta myöhemmin pihalla leikkimässä, sitten tulee 80-luvun alussa (ehkä 1982-1983) kuvattua sekoilua, jossa olen isäni kanssa Porin urheilupuistossa puuhailemassa erilaisten urheilulajien parissa. Sitten nähdään vuonna 1987 Jere Kuusisen kuvaamaa harjoittelupätkää kaitafilmikameralla, jolla kuvattiin Plaid Runneria, soitan muun muassa jonkinlaista shamaanirumpua ja esitän kännistä. Lopussa tulee käyttämättä jääneitä pätkiä Plaid Runnerista, joissa kuulee hyvin kaurismäkeläistä dialogia, jos vain saa äänestä selvää. Lopputekstien alla nähtävän pätkän piti olla osa Plaid Runnerin loppukohtausta, jossa amerikkalaiset sotilaat ovat saamassa Simon esittämän kapinallisen kiinni. Näyttävä kalusto oli lainassa Artun tuntemalta sotaharrastajalta Matti Sävikarilta.\nKooste sai ensi-iltansa 50-vuotisjuhlillani 14.5. Siellä piti esittää Kohtauksia eräästä kuolemasta, mutta olen jo muutama vuosi sitten kadottanut siitä tehdyn dvd:n, ja toivoin, että ystäväni Petteri, joka sen kuvasi, äänitti ja leikkasi, olisi tehnyt siitä uuden version, mutta hänkään ei löytänyt sitä mistään! Vanhoilla videonauhoilla elokuvan materiaali kuitenkin edelleen on, ehkä joudumme leikkaamaan sen uudestaan. Samalla kadonneella dvd:llä olivat myös yllä mainituista Luolamiehen vuosi, Tappajan kosto, Plaid Runner, Häiriintynyttä toimintaa ja Ponantsa, mikä surettaa minua suuresti. Kannattaa aina tehdä varmuuskopiot!\nPS. Olen muuten aiemmin kirjoittanut samasta aiheesta jo täällä. Teksti on vanha ja näkemykset ja näkökulmat ehkä erilaisia.\nPS2. En ole tässä maininnut mitään elokuvista, joita tein pikkuveljeni Matiaksen kanssa. Niistä on tosin tuossa yllä olevassa linkissä jotain. Lisäksi olisin voinut mainita hassun kaitafilmin Drag ja Frank menopäällä, jonka isoveljeni teki luokkatovereidensa kanssa. Pelastin teknisesti täysin epäonnistuneen elokuvan Porin lyseon lukion kuvaamataidon opettajan "arkistosta" eli kaitafilmejä täynnä olevasta laatikosta. Senkin digitoin, mutta sekin oli kadonneella dvd:llä. Toivottavasti se vielä jostain löytyy.\nLähettänyt jurinummelin klo 10:07 ip. Ei kommentteja:\nTunnisteet: elokuvat, Julmuuden ehdoilla, kaitafilmi, Kohtauksia eräästä kuolemasta, omat elokuvat, Petteri Evilampi, Plaid Runner, Simo Saarinen\nkeskiviikkona, kesäkuuta 08, 2022\nÄäniä ja musiikkia elämäni varrelta, osa 2\nEdellisessä postauksessa kirjoitin enemmän rockiin liittyvistä puuhailuistani, vaikka ko. musiikki ei varmasti aina ollut oikeaa rockia. Tässä postauksessa kerron toisenlaisista äänikokeiluista, jotka ehkä lähestyvät jollain tavalla jazzia, mutta myös sittemmin suosituksi tullutta spoken wordia. Sellaisesta asiasta ei kukaan puhunut 1980-luvulla, jolloin olin lukiolaispoika, mutta niin vain sitä tulimme tehneeksi ystäväni Sami Sippolan kanssa. Meillä oli eräänlainen yhtye, jonka nimi oli Ex Cathedra; nimi tarkoittaa sitä kun paavi puhuu katederilta eli jutuissa on vähän jumalallinen meininki. Olin löytänyt fraasin muistaakseni vanhasta sivistyssanakirjasta, jota muutenkin selailin noihin aikoihin. Idea oli, että minä lausun runoja ja Sami soittaa saksofonia taustalla. Sami oli jo tuolloin kova fonisti, sittemminhän hän on tehnyt hienoa työtä tamperelaisten jazz-, rock- ja iskelmäbändien luottosoittajana sekä Black Motorin ja Hot Herosin tunteikkaana, mutta kaikkea sentimentaalisuutta kaihtavana nokkamiehenä.\nEx Cathedra ei koskaan esiintynyt (paitsi vuosia myöhemmin minun ja vaimoni häissä). Kerran kuitenkin nauhoitimme kirjoittamiani ja kirjoista löytämiäni runoja Porin Puuvillatehtaan tyhjässä tehdassalissa: minä lausuin, Sami improvisoi taustalla. Vuosi on ollut todennäköisesti 1988, mutta varma en voi olla. Kasetti on kulkenut mukanani kaikki nämä vuodet (tietenkin, koska säilytän lähes kaiken), ja olen siihen jossain vaiheessa tehnyt myös kansikuvan, jossa minä olen vasemmalla. En ole varma, onko kuva jo 80-luvun lopulta vai olenko tehnyt sen joskus myöhemmin. En muista, että kasettia olisi tuoreeltaan soitettu kenellekään, vaikka tunsimmekin paljon kaikenlaisia muusikoita ja muita, joita ääni kiinnosti. (Tässä muuten vanha teksti, jossa käyn läpi sitä, mitä kaikkea Porissa 80-luvun lopulla puuhailin eri porukoiden kanssa. Onkohan jollain tallella tekstissä mainittu vihko?)\nEx Cathedran kasetti on nyt joka tapauksessa digitoitu ja kuunneltavissa Soundcloudissa täällä. Nauhoitus alkaa huonosti, mutta minuutin jälkeen alkaa toimia paremmin. Runoista osa on tosiaan omiani, osa on muiden kirjoittamia, mukana on esimerkiksi unkarilaista László Nagya, jota olin tuolloin lukenut (mitä, ettekö te lukeneet unkarilaista nykyrunoutta 16-vuotiaana?). Pitkä runo, jossa valitan siitä, kuinka tympeitä ihmiset ovat (kai kaikki 16-vuotiaat teiniälyköt ovat myös misantrooppeja?), on omaa käsialaa.\nTätä kuunnellessani mietin, että turhaan hyljeksin ajatusta näyttelemisestä ammattina, vaikka olinkin ollut yläasteella ja vielä lukiossakin näytelmäkerhossa (yläasteella katastrofaalisin seurauksin, mutta en tiedä, muistaako asiaa kukaan muu kuin minä, lukiossa ei taidettu saada yhtään projektia valmiiksi). Aivan hyvin juuri tällaista hommaa olisi voinut tehdä enemmänkin. Runoutta baareihin! Yleisemminhän ajatus tuli Suomeen vasta kymmenisen vuotta myöhemmin.\nMeillä oli Samin ja yhteisen ystävämme Matti Laitisen kanssa myös idea kolmen miehen runoprojektiksi, jossa Matti olisi muistaakseni soittanut bongoja. Sen nimi olisi ollut Arne Mattsson & Funktionalistit, ja tein äidiltä perimilläni Letraseteillä meille jonkinlaisen julisteenkin. Haaveilimme, että voisimme esiintyä vaikka Kankaanpään torilla, mutta hommasta ei lopulta tullut mitään. Harmi sinänsä, yleensä olen sitä mieltä että kaikki ideat kannattaa toteuttaa. (Sikäli tuntuu oudolta, ettemme koskaan ängenneet esiintymään mihinkään runoinemme ja jazzeinemme. Ehkä meitä jännitti.)\nEkassa linkissä on valtaosa Ex Cathedran nauhoituksesta, mutta tässä vielä pieni häntä, joka oli tallennettu kasetin B-puolelle. En digitoitaessa älynnyt, että ne olisi voinut yhdistää yhdeksi tiedostoksi.\nLähettänyt jurinummelin klo 7:07 ip. Ei kommentteja:\nTunnisteet: Ex Cathedra, jazz, omat teokset, Pori, runot, runous, Sami Sippola, Soundcloud, spoken word\nLähettänyt jurinummelin klo 5:20 ip. Ei kommentteja:\nkeskiviikkona, toukokuuta 04, 2022\nKulttuurivihkot oli reilu vuosi sitten tekemässä pienkustantamoaiheista teemanumeroa, ja ehdotin, että voisin pitää jonkin aikaa päiväkirjaa siitä, mitä kaikkea teen oman kustantamoni Helmivyön eteen. Päätoimittaja Elias Krohn piti ehdotuksesta, ja rupesin tekemään päiväkirjaa ja kirjasin ylös kaikenlaista hyvin arkipäiväistä, mitä Helmivyön kirjoihin liittyi, niin ideointia kuin käytännön toteutustakin. Mutta niin vain kävi, että välillä unohdin pitää päiväkirjaa (ajattelin että täydennän sitä jälkeenpäin sen perusteella, mitä muistan kirjojen tekemisestä), mutta lopulta kävi niin, että homma unohtui. Deadline meni eikä Kulttuurivihkojen päätoimittajakaan jutun perään kysellyt.\nEn tiedä, kuinka hyvin tämä olisi toiminut lehdessä. Aika nopeasti kävi myös selväksi, ettei tämä olisi ollut aito päiväkirja (voiko keksitty päiväkirja olla koskaan aito?), vaan pikemminkin harkittuja tekstipätkiä, jotka on kirjoitettu lukija mielessä, ei vain itselle muistiinpanoiksi. Juttu myös alkaa keskeltä tapahtumia eikä pääty mihinkään - sitä olisi siis tarkemmin pitänyt rajata.\nMutta ehkä tänne blogiin tämä sopii hyvin, myös muistutuksena Helmivyön toiminnasta. Sinänsä viime vuoden kevät oli erikoista aikaa, koska julkaisin silloin kustantamoni kautta hirveän määrän kirjoja. Olen kutsunut sitä "Helmivyön hulluksi kevääksi"; silloin monet pitkään tekeillä olleet kirjat vain lopulta valmistuivat. Syksyllä toiminta hiljeni, koska keskityin kirjoittamaan paria muuta kirjaa muille kustantamoille, mutta silti viime vuoden aikana ilmestyi peräti 29 kirjaa, mikä on yhden miehen kustantamolle aikamoinen määrä! Toki en ole itse tehnyt kirjojen kansia (paitsi viimevuotisista yhden, Juhani Ahon rautatietarinoiden koosteen, ja pidänkin kantta aika huonona ja anakronistisena), mutta ideoinnin, kustannustoimittamisen, taiton ja muun teen usein itse. (Reijo Valta on käytännössä aina taittanut itse toimittamansa tai kääntämänsä opukset, samoin Timo Ronkainen taittoi itse Tintistä Fogeliin -kirjansa sekä Makaroonikirjan.)\nMarkkinointi jää tietysti aika vähäiseksi, mutta ainakin ennen inflaatiota ja Ukrainan sotaa sillä ei ollut kauheasti väliä - tänä keväänä on huomannut selvästi kirjamyynnin vähentyneen. Samaa ovat sanoneet muutkin pienkustantajat, mutta en tiedä, mikä on tilanne isoilla kustantamoilla tai kirjakaupoilla. Ilmeisesti verkkokauppa on hiljentynyt, ja Helmivyö taas ei ole pystynyt kunnolla panostamaan kivijalkakauppoihin (asia, johon aina vannon itsekseni, että kohta tulee muutos, samoin kuin siihen että Helmivyö viimeinkin saisi kunnon sivut).\nHelmivyön päiväkirja, kevät 2021\nParhaat projektit ovat helpoimpia. Timo Ronkainen taittoi ja teki kannet kirjaan Tintistä Fogeliin, johon hän oli kerännyt joukon erilaisia sarjakuva-arvosteluja uransa varrelta. Sarjakuva-aiheiset kirjat kiinnostavat sen verran intensiivisesti pientä porukkaa, että tällainenkin kannattaa julkaista.\nLainasin Gerstäckerin Kirouksen kirjastosta ja nyt huomaan, että minulla on sama kirja työpöytäni vieressä olevassa kasassa. [Liittyy tähän kirjaan.]\nJälleen kerran käyn läpi skannattua tekstiä Kumpulaisen Seksikoulusta. Huomaa kyllä, että teksti on nopeasti kirjoitettua, kun yksityisetsivä kiroaa, ettei muistanut pyytää valokuvaa tytöstä, jota häntä on pyydetty etsimään, vaikka tämän luulisi olevan edellytys löytämiselle. Kohtaus myös esiintyy käytännössä kaikissa yksityisetsivädekkareissa, joissa etsitään jotakuta kadonnutta (eli noin kolmanneksessa yksityisetsivädekkareista). Toisaalta hyvä, että kirjoittaja on sen edes tässä kohtaa tajunnut.\nLisäksi tein Ossi Kokon länkkäreihin alaviitteet loppuun. Eihän niitä ollutkaan kuin 127 kappaletta alle 60 sivun tekstissä.\nSisällysluettelon tekemisen ja oikoluennan jätän huomiselle.\nYritän vielä päivän viimeisenä työnä muuttaa Kumpulaisen Seksikoulua tekstiksi, mutta netin ilmaisohjelma menee joka kerta jumiin.\nSain viimeinkin Salme Setälän Arpalipun uusintapainoksen taiton valmiiksi. Kirja oli aikamoinen urakka muutenkin, jossa itse sähelsin koko ajan, hukkasin kirjasta yliopiston kirjastossa tekemäni valokopiot, sekoitin skannaukset toisen kirjan skannauksiin ja jouduin lopulta skannaamaan kymmeniä sivuja senkin jälkeen kun olin luullut jo koko kirjan selvittäneeni. Sitten lopulta huomasin, että kirja olisi koko ajan löytynyt kaupunginkirjastosta, josta olisin saanut sen kotilainaan. Parempi myöhään kuin ei milloinkaan...\nOdottelen enää Laura Honkasalon esipuhetta, sitten pitää tilata kirjaan kansi.\nLehdessä luki Sofia Belórfiin liittyvän huijauskirjan yhteydessä, että nyt markkinoidaan jo joulun kirjoja. En ikinä Helmivöineni pääse tähän systeemiin kiinni.\nTein listan Helmivyön keskeneräisistä kirjoista. Niitä tuli yhdeksän, enkä laskenut mukaan sellaisia kirjoja, jotka ovat passiivisessa teossa, ts. kirjoja, joita teen aina välillä, kun tulee joku sopiva teksti eteen. Näistä yksikään ei ole sellainen, jota voisin kuvitella näkeväni Prismassa. Ehkä Salme Setälän Arpalippu voisi juuri ja juuri toimia, samoin Elinan Makaroonikirja, mutta sekin on ollut sellainen savotta, että se ei olisi ehtinyt mihinkään joulumarkkinointiin.\nSain muutettua loputkin skannaukset Kumpulaisen Seksikoulusta tekstiksi. Vielä pitää etsiä tikuilta ja muilta pari Kumpulaisen seksinovellia, joita myös tulee kirjaan mukaan. Ei jaksaisi käydä yliopiston kirjastossa etsiä niitä enempää, vaikka tietysti kirjasta tulisi parempi ja tuhdimpi mitä enemmän novelleja olisi mukana. Seksikoulu on itsessään tosi lyhyt teksti, vähän päälle 13 000 sanaa, alle sata tuhatta merkkiä. Se on siitä jännä vanha seksikirja, että siinä ei ole käytännössä lainkaan pakottamista, saati raiskauksia. Nähdäkseni kaikki seksiaktit kirjassa ovat konsensuaalisia.\nEn oikein keksinyt mitä tänään tekisi. Kävin läpi useita keskeneräisiä kirjoja ja tein niihin pieniä lisäyksiä, kuten panin sivunumerot ja tietosivujen tiedot paikalleen. Yhdelle kirjalle keksin nimen. Latasin Pulpografia Eroticaa varten kirjoituskonefontin (en ole kauhean haka tällaisissa hommissa, mutta onnistui lopulta) ja vaihdoin otsikoiden fontin. Olisin kirjoittanut Jalmari Hahlin Haoma ja Anahita -romaanin (1900) uusintapainoksen esipuheen, mutta Kansalliskirjaston digitaalisista aineistoista puuttui jostain syystä Valvoja-lehden vuosikerran toinen puolisko, jossa kirjasta olisi ollut ilmeisesti ainoa julkaistu arvostelu!\nMinna Canthin sadut tulivat viimeinkin eilen. Kansi on erittäin hieno, mutta en ole kovin tyytyväinen omaan taittooni, se näyttää vähän amatöörimäiseltä. Henri Joelan kuvat ovat hienot, vaikka hän ei ole ihmisten kuvaajana parhaimmillaan. Toki kuvat ovat täysin epäajanmukaiset. Silti en ymmärrä, miten kirjaa on myyty niin vähän. Voimassa ollut mainos ja Turun Sanomien iso juttu eivät nostaneet myyntimääriä käytännössä lainkaan. Ja on ihan kuin kirjastotkaan eivät tätä olisi tilanneet. Hyvä esimerkki jälleen siitä, että jos jokin ei myy, sitä ei kannata mainostaakaan. Pätee moniin Helmivyön kirjoista.\nOnkohan jossain joku kuvittaja, joka nyt harmittelee, ettei voi kuvittaa Canthin satuja, koska ne on nyt julkaistu? Itse ajattelen usein tällä tavalla, se on jonkinlaista kateutta. Sadut olivat kuitenkin vapaata riistaa useiden vuosikymmenien ajan, toki niitä ei moni tuntenut.\nIltapäivällä makasin sohvalla ja luin seksipokkarin, josta kirjoitan Pulpografia Eroticaan. Innostuin samalla tekemään kirjaan liitteen, jossa luettelen omat suosikkini kirjassa käsitellyistä seksikirjoista. Älytöntä puuhaa, mutta hauskaa!\nKyse olikin jostain viiveestä, sillä Canthin satujen myyntimäärät ampaisivat käsittämättömään nousuun! Kirjoja on yhtäkkiä myyty useita kymmeniä kappaleita.\nRauman taidemuseo tilasi lisää Kosti Koskisen kirjaa. Valtava määrä! Pitänee opetella sähköinen laskutus - kun viimeksi laskutin heitä, en osannut tehdä sähköistä laskua ja sain erityisluvan laskuttaa kerran paperilaskulla.\nSain viimeinkin tehtyä kustantamon sivuille tekstin Susu Petalin Kolmannesta painoksesta. Siihen Timo Ronkainen teki hienon kannen, vaikka se ei kovin hyvin keskustelekaan kirjan nimen kanssa, mutta tekijä itse halusi tällaisen nimen. Hyviä novelleja 90-luvun Reginasta, osoitus siitä, että sekin on ollut moni-ilmeisempi julkaisu kuin on yleensä tajuttu.\nHuomaan BoD:n verkkokauppaa katsoessani, että James Reasonerin yksityisetsiväromaani Texasin tuuli on nostettu erityisen suosittujen kirjojen joukkoon. Hienoa! Myyntimäärät ovat kylläkin melko pieniä, vaikka omalla mittapuullani kirja on menestys. Sen eteen nähty työ ei tunnu turhalta, ja varmasti tällainen kirja, joka on ilmestynyt alun perin jo 40 vuotta sitten, jatkaa olemassaoloaan vielä pitkään.\nMyös Hyvää yötä! -antologia tuli painosta. Se vaikuttaa oikein mainiolta, kirja jollaista tutkisin pitkään ja hartaasti, jos joku muu sellaisen tekisi. Facebookissa paljastuu, että Nastamuumion Asmo Koste on itsekin miettinyt vastaavan opuksen tekemistä.\nRonkaisen Timo teki älyttömän hienon kannen Salme Setälän Arpalippuun! Todella tyylikäs 20-lukulainen art deco -pastissi.\nKun julkistan sen Facebookissa, kuvan alla oleva keskustelu menee nopeasti siihen, että aletaan toivoa Yrjön Jammu-pakinoiden omnibus-laitosta.\nHuomaan sattumalta, että joku (jota en välttämättä tunne) on arvostellut blogiinsa toimittamani käännösantologiat Kaikki valehtelevat ja Ajokortti helvettiin, joista jälkimmäinen on Helmivyön kirja, yksi ekoja. Blogisti kirjoittaa: "Tarkkaan määritelty pituus pitää novellit tuoreina ja koko ajan liikkeessä, ilman turhaa löysäilyä tai kuvailua. Dialogia on paljon. Kaikki novellit edustavat rikoskirjallisuutta ja monet lähenevät julman tunnelmansa puolesta kauhua. Lyhyys on etuna myös siinä, ettei lukijan mielenkiinto pääse herpaantumaan vaikka kohdalle sattuisikin epämieluisa novelli."\nPulpografia Erotica meni painoon! Noin 20 vuoden työ on viimeinkin ohi. Sanoin Facebookissa, että kun Kosmoksen Mikko Aarnen mukaan jokaisen Kosmoksen kirjan jälkeen maailma on vähän parempi paikka, niin tämän ilmestymisen jälkeen maailma on vähän pahempi paikka. Sen verran ärjyä on vanhojen seksipokkarien kuva maailmasta ja ihmisten välisistä suhteista. Välillä mietin, tulinko liiaksi hehkuttaneeksi tunkkaisia ja niljaisia kirjoja. Camp-henki tulee minulta luonnostaan, mutta samalla myös koetan arvostaa kirjoja teoksina sekä ajankuvina.\nSaa nähdä. Veikkaan, että kovin laajaa lukijakuntaa teos ei löydä. Ville Manninen teki sille kyllä tosi hienon kannen.\nSamana päivänä saataville verkkokauppoihin tulee myös Edgar Rice Burroughsin Caspak-sarjan toinen kirja, Ajan unohtamat ihmiset. Sarjan lievästi huono myynti on yllättänyt, mutta sitä menisi paremmin, jos sitä olisi kivijalkakaupassa myynnissä.\nVerkkokauppoihin tulivat saataville Salme Setälän Arpalippu ja Ville Hännisen essee Täyteen mittaan. Jälkimmäinen syntyi, kun chattasimme Villen kanssa valokuvasta, jossa Tapio Tapiovaara, Elvi Sinervo ja muutama muu katselee Raoul Palmgrenin uutta kirjaa Maksim Gorki. Tuli ilmi, että Villellä on kirja hyllyssään, mutta hän ei ole lukenut sitä. Olen joskus aiemminkin miettinyt kirjaa, jossa kirjoittaisi niistä kirjoista, jotka on hankkinut jostain syystä, mutta joita ei koskaan tule lukeneeksi tai millään muullakaan tavalla käyttäneeksi, ja nyt heitin, että voisi aloittaa Helmivyön esseesarjan, jonka Ville avaa Palmgrenia ja Maksim Gorkia käsittelevällä esseellä. Ja tuli hieno teksti!\nVielä pitäisi saada esseesarjaan lisää tekstejä, itse päätin kirjoittaa Tuulen viemästä. Joku arveli, että vinoilen sille muutaman kymmenen sivun verran kirjaa koskaan lukematta, mutta tästä ei ole kyse. Hahmottelin, että voin käsitellä ainakin naiskirjailijuutta, historiallisen romaanin historiaa, amerikkalaisen kirjallisuuden historiaa ja omaa suhdettani siihen, ja ylipäätään sitä, miksi joku unohtuu, mutta joku taas ei. Mutta tuleeko kahdesta kirjasta sarja? [Sain Tuulen viemää -esseeseen pienen apurahankin, mutta vielä en ole tekstiä kirjoittanut.]\nKäsittämättömästi koko ajan tökkinyt Elinan Makaroonikirja oikoluettu!\nKuriiri tuo Salme Setälän Arpalipun. Timo Ronkaisen kansi toimii erityisen hyvin pienessä koossa.\nKulttuuritoimitus julkaisi Ihmeellisestä kuherruskuukaudesta neljän tähden arvostelun! Kirjoittaja Aleksi Leskinen vertaa Koskista David Lynchiin ja William S. Burroughsiin! Toivottavasti tällä nyt on myynnillisesti jotain merkitystä, vaikka vanha totuushan on, että vain Hesarin arvostelu voi nostaa myyntiä.\nSamana päivänä tulee myös uusia kirjoja: Walkean miehen kosto, vuonna 2019 kuolleen Ossi Kokon toimitteita 1800-luvun länkkärisuomennoksista, Punasydän, jonka kokosin itse 1900-luvun alkupuolen lännentarinoista, ja Edgar Rice Burroughsin Ajan unohtamat ihmiset, joka on toinen osa Caspak-trilogiaan. Sitä on myyty yllättävän vähän, olisi tämäkin pitänyt saada marketeihin ja muualle.\nPulpografia Erotica tuli! Tietysti heti löydän kirjasta kirjoitus- ja muita virheitä.\nMakaroonikirja meni viimeinkin painoon! Aivan käsittämättömän vaikeaa, kun painon systeemi kerta toisensa jälkeen herjasi, että fonttia ei voi käyttää, vaikka luulisi fonttien kulkevan pdf:n mukana. Ja taittaja nimenomaan tarkisti, että ne on upotettu tiedostoon. Sovittiinkin jossain vaiheessa, että taittaja muuttaa tekstit vektorigrafiikaksi, ettei fonttia tarvitsisi vaihtaa ja tekstiä juoksuttaa uudestaan. Tämä ilmeisesti toimi. Nyt kirja tarvitsee vain kannet, toivottavasti niiden kanssa ei tule mitään ongelmia.\nMakaroonikirjan kannet solahtivat painoon suht ongelmitta, mutta kirjasta tuli niin kallis, että sitä tuskin paljon myydään: 32 euroa. Tästä saadaan ns. hyvitysmaksuina noin kaksi ja puoli euroa per myyty kirja. Tämä lienee tyypillisesti kirja, joka kannattaa kustantaa, jos sitä myydään marketeihin ja muualle useita tuhansia kappaleita. No, Elinan saama apuraha varmasti tuli silloin tarpeeseen, ja kirjakin on oikein kiva.\nJoku kysyi Facebookissa, tarjottiinko kirjaa isoille kustantajille, kun idea on kuitenkin hyvä. Elina vastasi: "Ei yritetty. Hopeapeilin joulun aikoinaan saama torjuva vastaanotto kustantajilta ei kannustanut toista kertaa yrittämään myydä ei-kaupallista genrehybridiä (kulttuurihistoria ja käytännön tietokirja samassa paketissa). Vaikka hyvä ja hauska kirja tämä on, tiedän kun olen lukenut!" Arvelen, että isot kustantamot olisivat vain torjuneet kirjan tai sitten sitä olisi pitänyt muuttaa niin paljon, että Elinan alkuperäinen idea ei olisi välittynyt.\nJalmari Hahlin Haoma ja Anahita tuli. Esipuhe on muuten hyvä, mutta jälleen kerran samaa toistoa kuin teksteissäni aina: samassa virkkeessä peräkkäin "kuitenkin" ja "kuitenkaan". Pitäisikö joskus ostaa oikolukijan palveluita?\nSain viimeinkin tehtyä Pulpografia Eroticalle sivun kustantamon sivuille. Tarjosin sitä yhdessä Facebook-ryhmässä tutuille 15 euron hintaan. Neljä tilausta tarttui haaviin. Verkkokaupan kautta sitä on myyty 17 kappaletta. Kaukana ollaan niistä ajoista, kun ekasta Pulpografiasta (2000) pääsi jopa aamutelkkariin!\nYhtään arvostelukappalepyyntöä ei ole tullut. Sen sijaan Voiman Tuomas Rantanen kysyi, haluanko mainostaa kirjaa. Otin mainoksen, vaikka en usko siitä olevan juuri hyötyä.\nPS. Kirjojen kannet Timo Ronkainen, J.T. Lindroos ja Ville Manninen. Helmivyön logo J.T. Lindroos.\nLähettänyt jurinummelin klo 8:04 ip. Ei kommentteja:\nTunnisteet: Elina Teerijoki, Helmivyö, Kulttuurivihkot, kustantaminen, Kustantamo Helmivyö, omat teokset, päiväkirja\nAntti Peipon elokuvista: Kulttuurivihkojen dvd-arvostelu\nSeuraava dvd-arvostelu julkaistiin viime vuoden puolella Kulttuurivihkoissa. Vihkot on klassikkojulkaisu, mutta juttujen näkyvyys varmaan aika pieni, joten jaetaan teksti vielä tänne. Arvostelu liittyi osittain siihen, että kirjoitin pyynnöstä Lähikuva-lehteen arvostelun laajasta ja hienosta Antti Peipon elokuvatuotantoa käsittelevästä kirjasta (juttu löytyy täältä - tai ainakin pitäisi löytyä, akateemisten nettijulkaisujen formaatit ovat minusta luvalla sanoen hankalakäyttöisiä), ja samalla sain kuulla, että Risto Jarva -seura on julkaisemassa dvd:tä Peipon tärkeimmistä lyhytelokuvista, joten pyysin senkin vielä arvosteltavaksi ja ehdotin juttua Kulttuurivihkoihin. (Kirjaa saa muuten ostaa täältä.)\nElokuvathan ovat hienoja, Suomen mittakaavassa poikkeuksellisia, mutta erityisesti olen huomannut miettiväni Peipon viimeistä elokuvaa Valtakunnan sydän, jossa kuvataan järjestelyjunia VR:n varikolla Helsingissä. Se on kuvattu 1980-luvun lopulla, ja siinä nähdään höyryveturi, kuten jutun lopussa mainitsen. Se lienee tosiaan viimeisiä kertoja, kun (työ)ajossa oleva höyryveturi on Suomessa kuvattu filmille. Muutenkin koko lyhyt dokumentti tuntuu kuvaavan maailmaa, joka on peruuttamattomasti takanapäin: missä edes on enää sellaista inhimillistä hyörinää kuin tuossa elokuvassa, jossa kuvataan pakettien saapumista, käsittelyä, lähtemistä ja rahtaamista? Ehkä jossain postikeskuksessa, jossa sielläkin varmaan robotit tekevät ison osan töistä. Mutta keskeistä tässä ihmettelyssäni on myös se, millaisessa paikassa tuo nyt vähän rähjäiseltä näyttävä "valtakunnan sydän" on: kuvissa näkyy muun muassa eduskuntatalo. Ollaan aivan vallan ytimessä, silti kyse on tavallisista ihmisistä, jotka pitävät pyörät pyörimässä. Kaikki ei ole niin vimpan päälle, mutta silti homma toimii. Lievä unohtuneisuus tekee paikasta kiehtovamman kuin se ehkä muuten olisi.\nTässä on toki sitäkin, että olen suuren osan elämästäni viettänyt juuri tuollaisissa paikoissa: tyhjentyneillä teollisuusalueilla, lakkautettuihin tehtaisiin tehdyissä kierrätyskeskuksissa, ratapihoilla, lakkautetuilla rataosuuksilla... Se on sekä nostalgiaa että surua siitä, että tällaisia paikkoja on aina vain vähemmän ja vähemmän. Kävelen usein Turun ratapihan ylittävää Humalistonsiltaa ja mietin, että ratapihaa ei kohta enää ole. Jäljelle jää vain pari kolme henkilöliikenteen raidetta, kun Saku Koivun elämyskeskus rakentuu aseman päälle. No, ehkei suurin osa ihmisistä tavoita sitä surun tunnetta, jota koen tällaisissa paikoissa. "Pois vanhat rotiskot!" kuten maaherra Paavo Aitio sanoi kuullessaan, että nykyisen Hansa-korttelin tilalla olleita taloja oli alettu laittomasti purkaa.\nUusi DVD-julkaisu paljastaa Antti Peipon olevan suomalaisen elokuvan visionäärejä\nSuomalaisessa elokuvassa muodon kehittäjät ovat olleet harvassa. Fiktioelokuvan puolella heitä on ollut vähän, mutta dokumenttielokuvan puolella enemmän. Jo Aho-Soldanin dokumentit olivat usein modernimpia kuin ajan näytelmäelokuvat. Peter von Bagh, Lasse Naukkarinen ja Pirjo Honkasalo ovat osoittaneet, miten dokumenttielokuva voi taipua yhteiskunnallisten asioiden käsittelyyn.\nTärkein innovaattori dokumenttielokuvan alalla on kuitenkin ollut Antti Peippo, jonka nimi taas on jäänyt suurelle yleisölle täysin tuntemattomaksi. Usein liikkumattomiin kuviin perustuvista essee-elokuvistaan tunnettu Peippo on ollut eräänlainen "tekijöiden tekijä", jonka muut elokuvantekijät ja kriitikot osaavat nostaa taiteenlajin kärkinimiin, mutta jonka teoksilla ei ole koskaan ollut laajaa levikkiä. Esimerkiksi Peipon yksi arvostetuimmista elokuvista, Suomenlinnan historiaa kuvaava Viapori (1973) on esitetty televisiossa vain kerran, vuonna 1981. Peipon toiseksi viimeiseksi jäänyt elokuva Sijainen oli vuoden 1989 festivaalivoittonsa jälkeen elokuvakerhosuosikki, mutta sen jälkeen sitä on ollut vaikeampi nähdä. Jos Elonetin tietoihin on uskominen, se on tullut televisiosta viimeksi vuonna 1991.\nPeippoa tekee tunnetummaksi Risto Jarva -seuran ja Aalto ARTS Booksin viime vuoden keväällä julkaisema artikkelikokoelma Dokumenttielokuvan suuri tuntematon sekä syksyllä ilmestynyt DVD, joka kokoaa yhteen Peipon keskeiset dokumentit.\nDokumenttielokuvan suuri tuntematon on laadukkaasti tehty laaja kokonaisuus, joka kattaa lähes koko Peipon elokuvatuotannon. Kirjassa tarkastellaan dokumenttin lisäksi Peipon ainoaa näytelmäelokuvaa Ihmemiestä (1979). Myös Peipon tunteneet ihmiset pääsevät ääneen, ja Peipon omiakin tekstejä on tarjolla.\nVLMedian julkaisema DVD Antti Peipon lyhytelokuvia tarjoaa kuitenkin konkreettisempaa todistusaineistoa Peipon lahjakkuudesta. Hänen ohjaamansa lyhyet dokumentit aina Viaporista Sijaiseen ja Valtakunnan sydämeen (kummatkin 1989) muodostavat komean sarjan, jollaista ei ole Suomessa kukaan muu tehnyt.\nSuomenlinnan väkivaltaista historiaa kuvaava Viapori nojasi vielä kertojan ääneen, mutta seuraavissa elokuvissaan Peippo luopui selostuksen käytöstä. Sellainen on esimerkiksi Graniittipoika (1979), joka on rakennettu kuville Wäinö Aaltosen lasta kuvaavan sankaripatsaasta. Mykkä, ilmeetön poika toimii itsenäisen Suomen verisen historian todistajana. Puheettomassa elokuvassa on valtavaa voimaa, mutta samalla se ei alistu helpoille tulkinnoille. Saman tyyppinen teos on Seinien silmät (1981), jonka perustana ovat TK-mies Niilo Helanderin talvisodan aikaisia Helsingin pommituksia kuvaavat filmit. Helanderin kuvien rinnalla elokuvassa näytetään pommitusten jälkiä Helsingin katukuvassa.\nPeipon tunnetuin elokuva Sijainen on häikäisevästi aikaansa edellä ollut henkilökohtainen dokumentti, joka kertoo Peipon vaikeasta suhteesta perheeseensä, sodassa kuolleen isäänsä, ankaraan äitiinsä ja mahdollisesti itsemurhan tehneeseen isoveljeensä. Elokuvan työnimi oli "Lapsi joka ei koskaan hymyillyt", ja sen taustalla oli terapia, jossa Peippo kävi. Psykologi Martti Siiralan kädenjälki on Sijaisessa merkittävä, sillä elokuva edustaa Siiralan kehittämää sosiaalipatologiaa, sitä miten ihminen on aina yhteisönsä osa ja kantaa psyykessään yhteisönsä historiaa. Sijainen laajeneekin yksilön trauman kuvauksesta koko itsenäisen Suomen historiaksi. Peipon perhe ei kohtaa tragedioitaan yksin, vaan he edustavat koko Suomen tarinaa ja kaikkia suomalaisia perheitä, joita 1900-luvun sodat koskettivat.\nSamantyyppisiä aiheita on myös psykiatri ja kirjailija Oscar Parlandin tekemiin muistiinpanoihin perustuvassa Kolmessa salaisuudessa (1984), jonka hurjat kuvat näyttävät eri aikoina mielenterveysongelmiin esimerkiksi sodassa ajautuneiden ihmisten kuvataidetta. Ulkopuolisuutta käsittelee myös tsaarin upseerin Timirjasewin ottamiin valokuviin perustuva Sivullisena Suomessa (1983). Timirjasewin ottamat kuvat ovat upeita ja ne tulisi digitoida tai saattaa kirjan muotoon. Ratsastus Aasian halki (1987) perustuu sekin tsaarin armeijan upseerin valokuviin, sen pohjalla ovat nimittäin Mannerheimin Kiinan-matkalla ottamat kuvat. Elokuva on muita Peipon elokuvia vähemmän henkilökohtainen, mutta hienosti sekin välittää tunnetta historiasta, todella tapahtuneesta.\nDVD:n viimeinen elokuva oli samalla Peipon viimeinen. Hän ohjasi Valtakunnan sydäntä (1989) ollessaan jo sairaalassa syövän takia. Se eroaa muista Peipon dokumenteista siinä, että sen kaikki kuvat on kuvattu elokuvaa varten. "Valtakunnan sydän" on VR:n varikko Helsingin ytimessä, nuhjuinen ja ruohottunut alue eduskuntatalon ja Finlandia-talon kupeessa. Hienosti valohämyä hyödyntäen kuvattu pieni elokuva osoittaa, että tällainenkin alue on oleellinen Suomelle. Lisäksi se on varmasti viimeisiä tallenteita, joissa Suomessa liikkuu höyryveturi muutenkin kuin nostalgiamatkalla.\nLähettänyt jurinummelin klo 9:41 ip. Ei kommentteja:\nTunnisteet: Antti Peippo, dokumenttielokuva, elokuva-arvostelu, Kulttuurivihkot, Risto Jarva -seura, Sijainen, suomalainen elokuva\ntiistaina, helmikuuta 08, 2022\nKirjoitin Helsingin Sanomiin jokin aika sitten pienen yleisönosastokirjoituksen, kun kulttuurisivuilla ollut kolumni puhutteli minua - siinä toimittaja paljasti, että häntä alkaa aina näytelmissä ja elokuvissa nukuttaa eikä hän voi sille mitään. Olen "kärsinyt" samasta viasta melkein koko ikäni, ja nyttemmin olen alkanut oppia, ettei sitä kannata yrittää vastustaa, vaan parasta on torkahtaa hetkeksi. Herättyään voi jatkaa elokuvaa virkein mielin.\nPakko sanoa, ettei aina tämä onnistu: viime syksynä näin valkokankaalla japanilaisen mykkäelokuvan Kurutta ippeiji (englanniksi tunnettu nimellä A Page of Madness), ja nukuin sen läpi, tajuamatta oikein mistään mitään missään vaiheessa. Parasta on, jos nukahtelun voi kokonaan välttää, esimerkiksi ottamalla nokoset ennen elokuvaa tai menemällä sellaiseen näytökseen, jolloin ei ole nukahtamisen vaaraa (aamukymmeneltä tai iltakahdeksalta ovat parhaat ajat). Eilen maanantaina KAVI:n Turun sarjassa nähty Punaiset kengät (Michael Powell ja Emeric Pressburger, 1948) oli sellainen: en kokenut missään kohtaa nukahtamisen tarvetta ja elokuva sentään kesti yli kaksi tuntia! Olinkin kotona torkahtanut hetkeksi ennen lähtöä esitykseen. Pakko vielä todeta, että nukahdan harvoin kotona television ääreen, ja silloinkin kyse on siitä, että on myöhä ilta ja pitäisi mennä nukkumaan. Cinénarkolepsia koskee ainoastaan teatterissa katsottuja elokuvia!\nKirjoitukseni julkaistiin Hesarissa viime lauantaina. Siitä oli poistettu yksi lause (se, jossa puhutaan pilkkimisestä) ja siinä oli käynyt niin, että yksi piste lähti samalla. Painetussa versiossa oli otsikkona "Elokuvissa nukkuminen rentouttaa", mutta nettiversiossa otsikko oli vähän klikkimäinen "En voi mitään sille, että nukahtelen elokuvissa", aivan kuin paikalle olisi haluttu lukijoita, joita kiinnostaa pakonomainen nukahtelu tai muu sairaus. Minua vähän vaivaa, että Hesarissa on toimittajia, joiden työpäivästä menee pitkiä aikoja siihen, että he miettivät vetäviä otsikoita. En näe mitään syytä, miksi alkuperäistä otsikkoani ei olisi voinut käyttää. Alla joka tapauksessa tekstini.\nElokuva kutsuu nukkumaan\nKiitos Riitta Koivurannalle mainiosta kolumnista (30.1.2022), joka käsitteli nukahtamista elokuvissa, konserteissa ja näytelmissä. Olen itse niitä, jotka nukahtelevat elokuvissa, enkä tosiaan voi asialle aina mitään, aivan samoin kuin Koivuranta kuvailee. Varsinkin työpäivän ja päivällisen jälkeen voi olla todella turhauttavaa yrittää pysyä elokuvissa hereillä, ja olenkin ottanut sen tavan, että mieluummin nukahdan viideksi tai kymmeneksi minuutiksi kuin yritän turhaan pysytellä hereillä. Silloin yleensä vain pilkin puoli tuntia enkä silti jaksa seurata loppuelokuvaa.\nMonet nauravat elokuvissa nukkujalle, mutta kyse lienee erilaisesta fysiikasta: jotkut vain eivät nukahda. Itse joskus oikein nautin elokuvissa nukkumisesta ja tiedän, miten se voi rentouttaa: pimeä sali, mukava penkki, josta ei voi nousta, kukaan ympärilläni ei puhu eikä vaadi huomiota, ei voi ajatella työasioita tai ihmissuhdesotkuja... Aina penkinkään ei tarvitse olla niin mukava.\nJoskus elokuva on sen verran tylsä, että alkaa nukuttaa. Nukahdin esimerkiksi Christopher Nolanin mahtipontisen Tenetin lopputaistelun aikana. Jotkut elokuvat kuitenkin suorastaan kutsuvat nukkumaan. Olemme ystävieni kanssa puhuneet erityisestä nukahtamisen koulukunnasta, johon kuuluvat ainakin Andrei Tarkovski, Victor Erice, Abbas Kiarostami ja Apichatpong Weerasethakul. Viime syksynä näin valkokankaalta Béla Tarrin yli seitsentuntisen mestariteoksen Saatanatango, ja olin onnellinen, kun elokuvan esittelijä sanoi, että Tarrin mukaan on täysin suotavaa ottaa nokoset elokuvan aikana. Nukahdin kaksi kertaa, muun ajan seurasin elokuvaa täysin herkeämättä ja valppaana.\nJos aihe kiinnostaa enemmän, tässä lisää tutustuttavaa: Tytti Rantasen mainio pieni essee "Unelias Orionissa: cinénarkoleptikon tunnustuksia" sekä Topias Tiheäsalon radioessee "Nukahtamisen koulukunta". Siinä mainitaan minutkin, tosin nimeämättä. Tässä myös unitutkijan elokuva-aiheinen kirjoitus, jossa siteerataan Rantasta.\nPS. Paikalla olleet huomauttivat, että elokuvan esittelijä ei sanonut, että Béla Tarrin mukaan Saatanatangon aikana saa nukahtaa, vaan sen sanoi yksi katsojista, joka istui vieressäni. Hän kertoi olleensa Sodankylän leffafestareilla, kun Tarr oli siellä vieraana ja sanoi tuolloin nukahtamisen sallivan kommentin. Pahoittelut väärästä informaatiosta, jota vieläpä tuli jaettua maan valtalehden sivuilla!\nPS2. Niin ja vielä Hesarissa kommentoineelle Ullalle: itse en tiettääkseni kuorsaa elokuvissa. On käynyt useammankin kerran, että olen kertonut elokuvan jälkeen nukahtaneeni, mutta vierustoverini on sanonut, ettei huomannut sitä. Tämä on taitolaji, jota kannattaa kehittää!\nLähettänyt jurinummelin klo 7:42 ip. Ei kommentteja:\nTunnisteet: Béla Tarr, elokuva, elokuvissa nukkuminen, Helsingin Sanomat, nukkuminen, Topias Tiheäsalo, Tytti Rantanen, yleisönosastokirjoitus\nÄitini Raija Ylinen (1946-2021)\nÄitini Raija Ylisen hautajaisia vietettiin viime viikon perjantaina. Häntä ei siunattu, sillä äitini ei ollut kuulunut kirkkoon yli 50 vuoteen eikä esimerkiksi minua ole kastettu. Tilaisuus pidettiin kuitenkin Porin hautausmaan siunauskappelin pienessä huoneessa, joka oli kaunis ja harmoninen tila. Paikalla olimme vain minä perheineni sekä isoveljeni kahden lapsensa kanssa. Puhujana oli papin virasta eronnut Pekka Aalto. Lyhyissä muistosanoissa kerroimme isoveljeni kanssa siitä, miten kutsuimme äitiämme Juskaksi, emmekä äidiksi (isäämme sanomme Matiksi), 60-lukulaisten tasa-arvoperiaatteiden mukaisesti: kukaan ei ole auktoriteetti. Juska-nimitys oli tullut siitä, että äiti kirjoitti 1960-luvulla juttuja turkulaiseen Uusi Päivä -sanomalehteen nimimerkillä Raijuska.\nÄiti oli päätynyt Turkuun Mäntästä Vaasan kautta. Mäntässä hän oli syntynyt vuonna 1946 Serlachius-tehtaan työntekijöiden perheeseen, ja hänellä oli yksi isoveli ja kaksi pikkuveljeä. Äitini perhe asui ruutukaavaan rakennetulla Tammikankaan alueella, joka oli vielä 1980-luvun alussa kuin minikaupunki kauppoineen, kioskeineen ja parturi-kampaamoineen. Lähellä olivat myös uimaranta ja seurakuntakeskus. Tammikangas oli minulle ja isoveljelleni jonkinlainen idylli, jonne äiti meidät aina välillä lähetti. Usein kuljimme lättähatulla Porista Haapamäelle, josta pappa meidät autolla haki. Olimme kaikki kolme mukana myös lättähatun viimeisellä reissulla vuonna 1981 – olimme ainoat matkustajat, jotka jatkoivat matkaa Haapamäelle saakka.\nÄiti lähti ylioppilaaksi tultuaan Vaasaan ja opiskeli siellä itsensä ylioppilasmerkonomiksi. Hän ei sen jälkeen kuitenkaan jatkanut opintojaan. Niin kauan kuin painettuja puhelinluetteloja tehtiin, hän oli aina sen sivuilla "yo. merkon". Jatko-opintojen puutteeseen saattoi vaikuttaa perinteinen syy: naisten koulutusta ei perheissä pidetty niin tärkeänä.\nÄiti oli hetken aikaa töissä myös Vaasassa Mustasaaren sairaalassa, joka nykyään tunnetaan Vanhan Vaasan sairaalana. Äitiä alkoivat tällöin kiinnostaa vankien ja mielisairaiden olot. Hänellä oli loppuun asti hyllyssään Marraskuun liikkeen pamfletti Vaatteet pois ja aatteet (1969), ja hänen valokuviaan setviessäni löysin kuvan Kakolan sairaalan ankeasta sellistä. Äiti sanoi, että oli tehnyt aiheesta lehtijutun – ja säilyttänyt kuvaa 50 vuotta! Yleensä äiti halusi päästä kaikesta ylimääräisestä tavarasta eroon, jopa niin että hän hävitti minun tai isoveljeni tavaroita kysymättä meiltä ensiksi.\nÄiti 60-luvun lopulla.\nVaasan jälkeen äiti lähti Turkuun ja asui Jarrumiehenkadulla puutalossa, samassa korttelissa, jossa Paavo Nurmen asunto on säilytetty museokunnossa. Äiti oli töissä SKDL:n Uusi Päivä -sanomalehdessä, ja lehden historiikista voi bongata äidistä kivan kuvan muun toimituksen seurassa. Toimituksessa hän tapasi myös isäni Matti Nummelinin, joka oli tullut Forssasta töihin samaan lehteen. Äiti kertoi joskus, että kun hän kävi isän luona ensimmäistä kertaa, tämä yritti keittää makaroneja paputölkin tomaattiliemessä. En tiedä, oliko kyse samasta asunnosta, mutta isä on kertonut asuneensa Puutorin varrella samassa kämpässä teatterimies Arvi Auvisen kanssa. Myöhemmin isä ja äiti asuivat Eerikinkadun päässä olevassa korkeassa kerrostalossa. Muistelen kuulleeni, että he asuivat alivuokralaisina Lehdistö-nimisen ihmisen asunnossa – toisin sanoen kaksi toimittajaa näin ilmoitti ammatinsa jo kättelyssä.\n2000- ja 2010-luvulla merkittäväksi työnantajakseni muodostuneen Turbatorin kustantaja Harri Kumpulainen väitti tavanneensa isäni ja äitini Turun Amnestyn tilaisuudessa Humalistonkadulla 60-luvun lopulla. Se on täysin mahdollista, varsinkin isäni on ollut mies, joka on ängennyt mukaan kaikenlaiseen toimintaan. Kotipaikkakunnallaan Forssassahan hän oli perustanut elokuvakerhon 1960-luvun puolivälissä.\nIsä ja äiti muuttivat Raumalle vuonna 1969, kun isä oli saanut työpaikan porilaisen Satakunnan Työn aluetoimittajana; aluetoimitus oli käsittääkseni jossain päin Vanhaa Raumaa. Isoveljeni syntyi joulupäivänä 1969. Perhe asui alivuokralaisena puutalossa lähellä Rauman vesitornia. Minäkin synnyin Raumalla, keväällä 1972. Olen käsittänyt, että isäni ja isoveljeni asuivat tällöin jo Porissa, josta isä oli saanut paremman työpaikan Satakunnan Työn varsinaisesta toimituksesta. Äiti ja minä tulimme sitten perässä. Monet luulevat, että olen syntynyt Porissa, mutta olen aina ylpeästi ilmoittanut, että olen syntynyt Raumalla, enkä ole voinut käsittää kahden kaupungin välistä typerää pottuilukisaa.\nPorissa asuimme Pormestarinluodon lähiössä, joka oli rakennettu ilman kaavaa 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Talojen summittainen asettelu on tehnyt alueesta lopulta ilmavan, mutta aluksi, puuttomana ja pensaattomana, se oli varmasti ankea paikka. Äiti ja isä olivatkin mukana asukasyhdistystoiminnassa. Äiti kokosi Pormestarilainen-nimistä asukaslehteä. Se oli kaksipuolinen A4, jossa oli ilmoituksia yhdistyksen toiminnasta ja paikallisten yritysten mainoksia. Jaoimme sitä isoveljen ja jonkun kaverinkin kanssa Pormestarinluodon eri taloissa. En tiedä, onko näitä lehtiä säilynyt missään, en usko äitini niitä säilyttäneen.\nVuonna 1978 pitkän riitelyjen täyttämän kauden jälkeen vanhempani kuitenkin erosivat. En ole aivan varma, minkälainen huoltajuussopimus tuolloin tehtiin, mutta olen nähnyt isääni hyvin paljon eronkin jälkeen eikä meillä ole ollut minkäänlaista katkosta suhteessamme. Äidille ero ja sen jälkeiset pitkät työttömyysjaksot eivät sen sijaan tehneet hyvää, ja hänellä oli mielenterveysongelmia, joiden luonne ei pienelle pojalle auennut. Ei meiltä kuitenkaan koskaan mitään puuttunut. Äiti teki aina ruokaa viikonloppuisin ja lomalla, vaikka koulupäivinä söimme kotona iltaisin vain voileipiä. Äiti teki usein iltapalaksi lämpimiä voileipiä tai lämmitti lihapiirakoita (pidin enemmän siivilässä höyryttämällä kuin uunissa lämmitetyistä), luistelemasta tullessa saimme kaakaota ja juustovoileipiä. Lauantaisin saatettiin hakea kioskilta paketti kallista jäätelöä tai irtokarkkeja (tosin usein vain markalla tai kahdella).\nÄiti 80-luvun lopulla, todennäköisesti Pori Jazzeilla. Pahoittelut huonosta kuvasta.\nVoi olla, että näissä ruokamuistoissa näkyy se, että äiti pääsi jossain vaiheessa 1980-lukua töihin, ensiksi oikeustalolle, sitten kaupungintalolle, muistaakseni apulaiskaupunginjohtajan sihteeriksi. Vuosikymmenen puolivälin jälkeen äiti kouluttautui graafiselle alalle ja opetteli käyttämään alan uusia laitteita, niin sanottuja valoladontalaitteita. Hän perusti oman yhden naisen firman, Mittelin ("mitteli" on 16 pisteen kirjasinkoko). Hän teki ladontaa alihankkijana porilaisille painoille ja oli käsittääkseni hyvin työllistetty ja arvostettu. 80-luvun loppu olikin hyvää aikaa, jota usein muistelen lämmöllä. Äiti myös seurusteli tuolloin, viimeisen kerran eläissään.\nÄiti teki myös grafiikalta hyvin pelkistettyjä julisteita ja ohjelmavihkojen kansia Porin elokuvakerholle, jossa olin alkanut huseerata vuonna 1986, vaikka olin tuolloin alle 16-vuotias eivätkä Suomen elokuvakerhojen liiton sääntöjen mukaan alle 16-vuotiaat voineet liittyä kerhojen jäseniksi. Äidin firma oli Finlaysonin isossa tehdasrakennuksessa, joka oli muutamia vuosia aiemmin sattuneen tulipalon jälkeen jäänyt osittain käyttämättömäksi. Nykyään se on yliopistokeskus ja mitä kaikkea muuta vielä (pahimmin palaneen osan päälle on rakennettu ostoskeskus), mutta 80-luvun lopulla tehdasrakennus oli yhdistelmä yksittäisiä pieniä firmoja ja valtavia tyhjiä halleja. Yhdessä hallissa kävimme ystäväni Sami Sippolan kanssa nauhoittamassa bändimme Ex Cathedran kasetteja: lausuin runoja ja Sami soitti saksofonia. Äiti myös kannusti tällaiseen toimintaan, ja hän jaksoi aina ihastella, jos oli tehnyt jotain taiteellista. Kun vuonna 1987 perustin runolehti Blinkity Blankin, äiti teki minulle syntymäpäivälahjaksi parikymmentä erilaista lehden nimiötä.\nToiseksi viimeinen Blinkity Blank vuodelta 1996 tai 1997.\nTässä pääsin vielä käyttämään yhtä äidin tekemistä nimiöistä.\nKun kymmenen vuotta myöhemmin ajoin pääni kaljuksi, äiti pelkäsi, että minua luullaan skinheadiksi, ja kehui samaan hengenvetoon porilaissyntyisen tv-juontajan Jussi-Pekka Rantasen lainehtivaa puolipitkää tukkaa. Äidin miesihanteisiin kuului myös Charles Bronson. Muistan, kun rupesin telkkarista katsomaan jotain Bronsonin tähdittämää länkkäriä ja äiti tuli ihastelemaan: "Onpas hyvännäköinen mies!" Mutta ei hän sitten itse elokuvaa jaksanut seurata. Toisen kerran katselin videolta isäni telkkarista nauhoittamaa pornoaiheista dokumenttia Tuote: nainen, ja seksikohtauksen ollessa päällä äitini tuli sisään parvekkeelta ja huudahti: "Mitä sää oikein katsot?!" Tuntui nololta selittää, että kyse oli feministisestä dokkarista. En tiedä, uskoiko äiti minua.\nMuutin Tampereelle vuonna 1990, isoveljeni asui Helsingissä, jossa hän oli töissä Kansan Uutisissa. Samaan aikaan Mittelin työt alkoivat loppua. Äiti ei suostunut opettelemaan alalle nopeasti tulleiden tietokoneiden käyttöä ja piti niillä tehtyjä töitä huonoina – mikä varmasti oli tottakin, valoladontalaitteilla tuli todella siistiä jälkeä. Samaan aikaan äidin terveys alkoi reistailla: hän sai ladontahommista tulehduksen olkavarteensa, jota myös hoidettiin väärin. Käsi ei koskaan tullut entiselleen. Äiti ehti kuitenkin vielä tehdä pieniä mainoksia elokuvakerho Monroelle, jota olin alkanut vetää Tampereelle muutettuani. En ole tosin aivan varma, käytettiinkö mainoksia lopulta. Viimeisiä töitään äiti teki niin että valoladontalaitteet ja niiden tulostin olivat hänen vessassaan.\nTöiden loppumista ja käsivarteen liittyviä ongelmia seurasi jokin, minkä olen tulkinnut masennukseksi. Äidistä tuli etäinen ja lopulta erakoitunut. Hän ei jaksanut pitää suhteita yllä, ja hänen luonaan käydessään ei välttämättä vaihtanut kuin muutamia lauseita. Viimeiseen asti äiti kuitenkin huolehti lapsistaan ja tarjosi rahaa, vaikka olin pärjännyt, ainakin jotenkuten, omalla työlläni jo 2000-luvun alusta saakka. Huolehtimisen kääntöpuolena näkyi selvästi pelko siitä, että rahani loppuvat ja kuolen nälkään. Se näkyi myös pienenä huomautteluna esimerkiksi siitä, ettei minusta ollut tullut kirjallisuuden professoria niin kuin eräästä opiskelukaveristani.\nÄiti oli tupakoinut 1960-luvulta saakka. Isä oli lopettanut tupakoinnin jo 1970-luvun alussa (vedettyään sitä ennen kaksi askia päivässä), kun hän oli lukenut aiheesta jutun, jossa oli varoitettu tupakanpolton epäterveellisyydestä. Isä kertoi, että he yrittivät yhdessä lopettaa, mutta äiti ei ollut siihen lopulta pystynyt. Isoveljeni jatkoi äidin painostamista ja lupasi muistaakseni maksaa tuhat markkaa, jos äiti lopettaa tupakoinnin. Tupakoinnin lisäksi äidin terveyttä heikensi ylipaino, jota yritettiin 80-luvun alussa hoitaa laihdutusleikkauksella. Isoveljen kanssa tekemässämme kaitaelokuvassa on väliteksti: EPÄTERVEELLISIÄ ELÄMÄNTAPOJA, minkä jälkeen nähdään äiti tupakoimassa parvekkeella. Tällaisen "sketsin" tekeminen kaduttaa minua syvästi, se oli käytännössä kiusaamista.\nÄiti onneksi pääsi tupakasta eroon joskus 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolella. Hän sai tämän ansiosta varmasti useita vuosia lisäaikaa. Hänen jaksamisensa oli tullut vuosi vuodelta heikommaksi eikä hän jaksanut esimerkiksi koskaan hoitaa poikaamme Kautoa, vaikka tämän isosiskoa Ottiliaa hän oli usein hoitanut, joskaan ei aina kovin mielellään eikä pitkiä aikoja. Ottilia kolmesta lapsestani oli kuitenkin varmasti äidille kaikkein läheisin. Louna, joka tätä kirjoitettaessa on seitsemän, ei oppinut muodostamaan oikein minkäänlaista tunnesidettä äitiini, mutta teimme silti vaimoni Elinan kanssa Lounan kuvista vuosikirjoja valokuvapalvelun kautta ja annoimme niitä joululahjoiksi. Kävimme melko säännöllisesti äitiä katsomassa, mutta äiti saattoi myös estellä meitä sanomalla, että tulkaa vasta myöhemmin, sitten kun on kesällä hyvä ilma.\nÄiti kaatui ensimmäisen kerran syyskuussa 2020. Hän mursi olkapäänsä ja joutui sairaalaan. Sain tiedon tästä, kun vetämäni Suomalaisen elokuvan festivaali oli käynnissä. Päätin kuitenkin, että hoidan festivaalin loppun asti ja lähden Poriin vasta viikonlopun jälkeen. Maanantaiaamuna nousin bussiin ja kirjoitin Facebookissa, että väsyttää ja itkettää. Äidiltä löytyi sairaalassa tutkimusten yhteydessä myös patti toisesta rinnasta. Kysyin äidiltä, eikö hän sitä ollut huomannut. Oli kuulemma, mutta ei vain ollut kertonut lääkärille.\nÄidin jaksaminen heikkeni pitkään ja jossain vaiheessa hän ei jaksanut käydä edes kaupassa, vaikka kaupassa käymisestä oli tullut vierailujeni vakiotapa. Äiti kaatui uudestaan syksyllä 2021, jälleen kerran samaan aikaan Suomalaisen elokuvan festivaalin kanssa. Sairaalaolon aikana tehtiin viimein päätös, että äiti pääsisi palvelutaloon. Kun kävimme siellä ensimmäisen kerran Elinan kanssa lokakuussa 2021, äiti istui pyörätuolissa ja vaikutti pitkästä aikaa hyväntuuliselta ja reippaalta. Olen miettinyt, että hänen oikea minänsä pilkahti silloin erakoituneen pinnan alta, se sama joka näkyy setäni kuvaamassa kaitafilmissä jostain vuoden 1970 paikkeilta.\nÄidin olo kuitenkin heikkeni nopeasti ja kun myöhemmin kävimme häntä katsomassa hän oli aina vuoteenomana. Kerran hoitaja kuitenkin kertoi äidin osallistuneen yhteislauluun. Viimeisellä vierailullamme 16.12. kävimme ostamassa äidille peilin, hän kun ei ollut nähnyt itseään pitkään aikaan. Hän katsoi itseään peilistä ja sanoi: "Olempa mää vanhentunut, hyvänen aika!" Ja hetken päästä: "Kuoleva ihminen."\nJonain toisena kertana hän sanoi, ettei olisi ikinä halunnut muuttaa Poriin. Siellä hän kuitenkin asui 50 vuotta, samassa lähiöasunnossa.\nMeidän piti käydä lasten kanssa katsomassa mummua heti joulunpyhien jälkeen, mutta niin vain kävi, että koko perhe sai koronatartunnan. Ehkä huonoimman olon päivän aamuna 27.12. palvelutalon hoitaja soitti ja kertoi, että äiti oli löytynyt aamulla kuolleena. Hän oli kuollut rauhassa nukkuessaan. Ajatus, että äiti ei ollut joutunut kärsimään kivuista pidempään, tietysti lohdutti, mutta en voi olla miettimättä, mitä olisin hänelle vielä sanonut tai mitä olisin häneltä kysynyt, mitä lapsenlapset olisivat hänelle sanoneet tai olisiko äitini edes enää tunnistanut heitä. Koronan vuoksi en voinut olla paikalla edes silloin, kun äiti siirrettiin palvelutalosta ruumishuoneelle. Kun lopulta sain soitetuksi hautaustoimistoon, kuulin, etten voi enää äitiä nähdä.\nIsoveljeni sanoi hautajaisissa perheellemme ominaisesti: "Hyvästi, Juska", minä taas sanoin, että tekee mieli käyttää sanaa "äiti". Se tuntui oikeammalta kuoleman edessä. Hyvästi, äiti.\nPS. Tekstiä on hiukan päivitetty 2.2.2022 n. klo 19. Lisäksi haluan esittää kiitoksen äidin serkulle Raisalle, jolta sain tarkistettua pari asiaa.\nLähettänyt jurinummelin klo 2:30 ip. Ei kommentteja:\nKohtauksia nuoren Juri Nummelinin elämästä ja muit...


vihjeitä Know Fake Online Casino - świat cheerleaderek\nvihjeitä Know Fake Online Casino\nWysłany: Wto 9:00, 11 Mar 2014 Temat postu: vihjeitä Know Fake Online Casino\nInternet Casino Spots Epäilemättä ovat Game Of Todennäköisyys ! Internet-kasino pokeripelikonetta voi mahdollisuus sijasta asiantuntemus mukana . Useimmat peli harrastajat tunne turvallisempaa ja luottavainen ymmärtävät todella pienempi määrä todennäköisyys kun nämä Pai Gow voisi olla toimivat. Tästä selitys , verkossa Pai Gow ovat osto tunnustaminen ja tunnustetusti huomattavasti paljon suuri verrattuna muille pelanneet vaihtoehdot koska ne on parempi komissio . Nämä line kasino paikkoja videopeli on paljon mahdollisuus kysymys mukana sijaan kielitaito näkökulma . Internet online-kasinot että puolesta PayPal yli muiden rahoitus vaihto strategioita ovat varmempi ja yleensä antaa parempi ylimääräisiä bonuksia ja markkinoinnin kampanjat koska heidän liiketoimet ovat turvallisempia . Joten, sinun pitäisi mennä nettikasinot kanssa Pay Pal vaihtoehtoja arvostavat suojattu riskitön pelanneet todellinen helppoutta ja mukavuutta niistä oman koti . Video pokeri koneita että tunnustavat Pay Pal aina paras valinta lähtien maksaa siirto seurauksena PayPal on turvallinen niin Näiden Internet-sivustot tarjoaa puolella ennen heidän vastustajat ja mieluummin myöntämään enemmän osingonjakoprosentti kertoimet verrattuna kasinot jotka eivät toimitus tämän valinnan. [link widoczny dla zalogowanych] Varmista, että Internet-sivusto on asianmukaiset tai muutoin , voit takertua virveli jos sivusto on avioton . Voit jopa tutkia suojaus in web sivu älä anna henkilökohtaisia ?? info get vuotanut ulos . Sinun ei tarvitse stressata ratkaisu kaava sitten on tilintarkastajien on palvelut jotka voivat auttaa sinua . Vakuutan Ensimmäinen että sinulla koulutettu Asiakaspalvelu . Kaikki luotettava ja luotettava verkossa kasinot pitäisi Apua järjestelmät takia ostajat . Tukipalvelut todella olisi antaa kaikista 12 kuukautta 24x7.\nTämä bonus budjetit myönsi Tietoa merkintäaika joitakin kuitenkin ovat annettu oman Ensimmäinen ensimmäinen talletus . Etsi online kasinot sivuston joka tarjoaa veloituksetta käteisellä . Kun voi alkaa pelata hyödyntämällä maksutta tai bonus rahastot , sinun ei pitäisi ottaa ne jos et hankkivat hyödyntäen maksutta käteisellä . Joten, ainoa käyttötarkoitus täysin ilmainen tuloja harjoittelemaan sinulle videopeli . Vaikka olet tällä hetkellä myönteistä, että aktiivisesti pelissä henkilökohtaisella käteisellä tulee olemaan hyötyä , niin maksettava tuloja sitten kun teet joitakin voittavan , se on mahdollista tällä hetkellä ottaa osa sitä. [link widoczny dla zalogowanych] Vanhemmat Uhkapeli perustaminen tölkki vakavia innostus ja uhkapeli perustaminen videopelit oikea on mukavuutta oman asunnon . Pelkkä saada käsiinsä Golden Internet-kasino tai suorittaa on teidän matkapuhelin selaimella . tulet varmasti nauttia teidän yöpyä Hehkuva Uhkapeli perustaminen Poiketen sen riskitön videopelit teknologioiden , palkkio säädetään , ja isompi valintoja kasino pelit .\nVerkossa hedelmäpeli uhkapelien : osallistuvat nautintoa kun urheilu kaikki ylellisiä Nautitaan klo online hedelmäpeli peli uhkapeli perustaminen on viihdyttävä koska voit kaikki ovat Edut sisäänkäynti ja on stressitön online-peli . olematta huolestuneet oman maalla line kasino vaatii ja ilman vaara kaikki lurker. säätiöt ja Reitti osallistumisesta Internetissä lähtö on tasavertaisia perinteinen hedelmäpeli uhkapeliluolat vielä online peliautomaatteihin ovat yhä onnekkaampi sinun Osallistujat . Huolimatta kiistaton tosiasia, että perinteinen Kasino talot antaa extra valinta hedelmäpeli pelejä kanssa määrä slot peli online-pelejä , netto hedelmäpeli internet kasino ovat kukoistava kuin koskaan ennen . Mitä houkutella jäsenet ja www hedelmäpeli pelejä ? Ei ole monta selityksiä miksi internet Pai Gow ovat luonnosteluun tällainen iso verkkosivujen liikenteen muutamia tarkoitus ovat seuraavat . [link widoczny dla zalogowanych] Ensimmäinen näkökohta on yleensä, että Web Casino ssa hyödynnetään tekniset parannuksia tämän tekemiseen ja hengissä. asian toisin että internet kasino hyödyntää tekniset Laitteet kuin tietokoneet ja monissa tapauksissa ylivoimainen kännyköiden . urheilu on erityisen elektronisten ja ilman tekniset menetelmät urheilu voi on kyky on suoritettu . Vain yksi näin on teknisesti Tarkennettu ja hyvin saatavilla . Mikä kyseisen ole vain hallita työ tekniset laitteet mutta hän on kyettävä geting ottamista niitä. Jokainen, joka ei tarvitse saatavuutta elektronisten menetelmät eikä ?? on kyvyt suorittaa tieteelliset vaihde pysty pystyä pelata vapaa .\nUhkapeli perustaminen on joukossa kaikkein pelattu videopeli otsikot joko Internetissä tai muutoin . Folks alkaen ympäri maailmaa ovat kiinni in tietoisena mitä on oikeastaan ?? uutta alkaen internet-kasino teollisuuden . Kaikki näyttää se vakavasti valmis kanssa mitä on net mutta löydät asioita, netizens, tai jopa ihmiset Internet , täytyy vakavasti Muista . Vuonna pelissä internet-kasino Internetissä olemassa paljon asioita, peluri on varastoivat kuin sosiaalinen ja merkittäviä ajattelu . Koska tämän joidenkin gurut epäilystäkään online-kasino pelaajien kyky osallistuvat aineellisiin uhkapeli perustaminen . Se ei ole asiantuntijat etsivät lasku näiden pelaajat , se on vain mahdollista varmista he haluavat ihmiset ja pohtia kun osallistuvien www . Jokainen peluri on hänen tunnettu erityisten osaaminen että kukaan ei voi todella ei lähellä kyseinen henkilö . Toisaalta , vain ominaisuudet että jokainen gamer oltava voi olla merkki ja koulutus. Sisällä digitaalinen uhkapeli perustaminen mitään, gamer on tehnyt on huomattava . [link widoczny dla zalogowanych] Make vaihtoehto kohteelle lenkkeily työ yksittäisen pelit alkaen erityisten pelipöytää. On oltava vakuutti että peli rakenteellisen puvut erikoinen. Ole tietoinen siitä, että perhe ja ystävät pitäisi tulla kautta juhlaan kasino yötä eikä koskaan kohteelle huolestuttava heidän aivot haastavia . Siksi , valitsevat mutkatonta pelejä auttaa pitämään vieraat huvittunut .\nKlo Kanada Online Casino , on urheilu se soveltuvat hyvin joku . Kanada Web Casino on fantastinen koska se tarkoittaa, että voit voitto rahaa käyttämällä vähän investointi - tämä on paljon erikoisin muiden online kasinot jossa hinta suuret kulut . Inter CasinoDo haluat sitoutumaan vuonna Kanada Online Casino joka oli sijoitettu alkuun ? Oikein , jos tämä on tilanne , sinun on harkita pelissä Inter Casino , olennaisesti kaikkein suosikki Canadian Nettikasinot jotka ovat olleet valita. On olemassa lukuisia lukemattomia etuja tämä online kasino Tarjouksia. Esimerkkinä , vaikka jotkut internet kasinot tekee olisit voinut erilliset kompensoi uhkapelien ja pokerihuoneet , Inter line kasino sallii sinun omaksua pankkitili osaksi vain . Luultavasti suurin bonuksia tämä Canadian Internet Casino tarjoukset se, että voit tehdä bonuksena tuotot lähes 5000 taalaa , tämä on paljon yli useimmat internet kasinot tarjous sinulle! Liikevoitto paras uhkapeli perustaminen pelejä saataville kohteelle pienet Palkkiot viettää , sinun täytyy ottaa huomioon Inter line kasino . [link widoczny dla zalogowanych] Prism kasino let us sen pelaajat ja tuntea muutos niin se avulla sen ihmiset ja tunne riskitön ja samanaikaisesti menestyä suurta määrä tuloja, saat kellon ympäri palvelut , ajoittain kulut ja lisäksi lähes kaikki , Prism auttaa sinua ja saada videopeli otsikot helposti yksinkertaisesti seuraava yksinkertainen toimenpiteet . Yleisin ja erittäin pelattu pelejä muistilista sisältää Berry Mania, line Black-jack , meistä Live jälleenmyyjä ruletti ja Advantage On line pokeria. Pelaajat joka saada koko pelin ja liittymään asti saa 350 Prosenttia Merkintä -Up Lisäbonuksena. Voit ladata line kasino klo Prism, sinun pitäisi do on kiinni muutamia yksinkertaisia ?? base tapoja jo mainittiin in prisman kasino .\nvideomateriaalia Casino - Mistään Vastustamaton Web Casino Käytännön tietoa\nTämä toimii sinun eduksesi ja tukea sinua saamaan kuluttajille . Myös lupa alue ei - hyöty yritykset oppia mahdollisuus käyttää tuki on maksaa -kasvattaja. Voit ansaita loistava line kasino tulo tilaisuus on fun sekä muita jotta esille käteisenä heidän hyväntekeväisyysjärjestölle tai aiheuttaa . Tahansa näistä ratkaisuja tai ne kaikki pystyy pitämään teidän internet-kasino liiketoimintamahdollisuus nopeatempoisessa. Tutki uhkapeli perustaminen strateginen suunnitelma Kerran vuodessa tehdä muutokset kuin olennaiset . Sinun Liity ilmoitukset ja Sanomalehdet markkinoilla auttaa pitämään tasalla ja Marketplace villityksiä. Se on ehdottomasti hyvä tapa ansaita elantonsa ja nauttia samaan aikaan . [link widoczny dla zalogowanych] Toista online kasino otsikot kuten Transformers ja Elvis Presley Parhaat 20. Tämän hilpeä vuosi tai niin. Kerching online-kasino jäsenet voivat nyt hyödyntää Dungeons myyttisiä petoja hedelmäpeli pelejä aktiivisuus. line peliautomaatteihin pelaajat voi alkaa pelata paljon jännittävä otsikot , kuin Secrets Of Troy ja Elvis Presley Ylös 20.


Lataa InstagramSaver (64-bit Portable) v1.7.0 (ilmainen ohjelma / open source) - download.fi\nDownload.fi > Lataustyökalut > InstagramSaver (64-bit Portable) v1.7.0\nInstagramSaver (64-bit Portable) v1.7.0\nInstagramSaver (64-bit Portable) on helppokäyttöinen sovellus, jolla voit ladata kuvia ja videoita Instagramista. Sinun tarvitsee vain valita Instagram-tunnus, jonka haluat ladata ja alkaa lataamaan. InstagramSaver tukee videoiden ja kuvien rinnakkaislatausta. Sinun tarvii vain asettaa rinnakkaislatausten lukumäärä asetuksista. Voit myös luoda suosikkilistan tunnuksille ja ladata tai päivittää ne kerralla.\nInstagramSaver (64-bit Portable) v1.7.0Tiedoston koko: 3,96 MB\ninstagram tallennus lataus kuva valokuva video 64-bittinen\nInstagramSaver (64-bit Portable) v1.7.0(Viimeisin vakaa versio) 24.4.2016\nInstagramSaver (64-bit Portable) v1.6.0 31.3.2015\nlinux mac os mp4 vlc player video codec mac piirustusohjelma ati ajurit startuplite rekisteri korjaus chrome realtek lataa youtubesta ffdshow windows 7 u torrent realtek hd manager x3 player torrent docx ilmainen virustorjunta win rar


PukkiParty jatkuu ja jatkuu – hallitseva mestari kaatui Norwichin käsittelyssä | Urheilu | Savon Sanomat\nUrheilu 14.9.2019 21:33\nTeemu Pukki karkasi Cityn puolustukselta läpiajoon ja syötti Todd Cantwellin tekemän maalin. LEHTIKUVA / AFP\nValinta jalkapallon Englannin Valioliigan elokuun kuukauden pelaajaksi ei häikäissyt Norwich-hyökkääjä Teemu Pukkia, mutta hallitseva mestari Manchester City ei kestänyt kirkkaasti tuikkivaa suomalaistähteä. Pukki teki maalin ja syötti toisen, kun loukkaantumisista kärsivä Norwich otti kotonaan yllätysvoiton maalein 3–2.\n– Näytimme samaa yhtenäisyyttä, jota osoitimme viime kaudella. Tämä näyttää, kuinka vahvoja olemme yhdessä, Norwichin Todd Cantwell sanoi BBC:lle.\nKenny McLean vei Norwichin johtoon 18. minuutilla ja kymmenen minuuttia myöhemmin jatkui aiemmilta viikoilta tuttu Pukki-show. Ensin suomalaishyökkääjä karkasi läpiajoon ja vapautti Cantwellin maalintekoon.\n– Yhteispelimme toimii hienosti. Tiesin, että hän jakaisi siitä paikasta pallon minulle. Hän on paljon enemmän kuin maalitykki, Cantwell ylisti.\nToisen jakson aluksi Emiliano Buendia riisti pallon Cityn puolustukselta ja Pukki viimeisteli varmasti rangaistusalueen sisältä kauden kuudennen osumansa.\n– Olisin voinut tehdä maalin jo kymmenen sekuntia aiemmin ja maalia edeltävä kosketuksenikin oli huono, Pukki vähätteli.\n– Meillä on laadukas joukkue ja tämä antaa itseluottamusta. On ilo pelata näiden jätkien kanssa, Pukki tunnelmoi.\nCityn Sergio Agüero osui myös ottelussa, joten maalipörssin kärkinimeä Pukki on yhden maalin perässä.\nMestarien liigan joukkueilta myrskyvaroitus\nCityä lukuun ottamatta muut tiistaina alkavaan Mestarien liigaan osallistuvat valioliigajoukkueet näyttivät tulivoimaansa. Lontoolaisjoukkueet Chelsea ja Tottenham murjoivat vastustajiaan rumasti. Tottenham takoi kotiottelussaan Crystal Palacea vastaan voittolukemat 4–0 jo ensimmäisellä jaksolla. Kolme ottelua voitoitta ennen maaottelutaukoa pelanneen Tottenhamin ykköstykki oli kahdesti osunut Heung-min Son.\nChelsea puolestaan haki vakuuttavan vierasvoiton nujertamalla Wolverhamptonin peräti 2–5. Ottelun hahmo oli hattutempun tehnyt Chelsea-hyökkääjä Tammy Abraham, joka nousi jakamaan maalipörssin kärkisijaa Agüeron kanssa.\nLiverpool ainoa puhtaan pelin joukkue\nHallitseva Mestarien liigan voittaja Liverpool vankisti asemaansa Valioliigan kärjessä 3–1-voitolla Newcastlesta ja jatkaa sarjassa ainoana puhtaan pelin joukkueena.\nNewcastle sysäsi Liverpoolin kotikentällään tappioasemaan ensi kertaa sitten maaliskuun. Sadio Manen kaksi maalia käänsivät kuitenkin edun Liverpoolille jo ennen taukoa, ja Mohamed Salahin kauden neljäs osuma sinetöi ottelun.\n– Liverpool pelasi ilmiömäisesti toisella jaksolla. Se oli vain hyökkäystä hyökkäyksen perään, kehui Newcastlen valmentaja Steve Bruce AFP:lle.\nMuissa otteluissa Manchester United voitti kotonaan Leicesterin 1–0 ja Southampton vieraskentällä Sheffield Unitedin 0–1. Brighton ja Burnley tasasivat pisteet maalein 1–1.\nLiverpool johtaa Valioliigaa viidellä pisteellä ennen Cityä. Kauden toisen voittonsa ottanut Norwich nousi 12:ksi.


Suru ja yksinäisyys | Tukinet\nSuru ja yksinäisyys\nKäyttäjä Minelli aloittanut aikaan 13.04.2007 klo 15:48 kohteessa Parisuhde, koti ja perhe\nViimeksi päivitetty 14 vuotta, 8 kuukautta sitten käyttäjän dahliakukka toimesta\nKäyttäjä Minelli kirjoittanut 13.04.2007 klo 15:48\nHei! Olen yhden ala-aste ikäisen lapsen äti. Takanani on ero, ex-mieheni asuu eri paikkakunnalla, erosta on jo vuosia aikaa ja lapseni isä asuu jo avoliitossa toisen naisen kanssa.. Enkä häntä enää ajattele, enkä kaipaa.. Lapsella ja isällä on hyvä suhde keskenään. Viime vuosina olen kokenut paljon menetyksiä, paljon surua ja joskus ollut kaveripiirikin on kadonnut. Kärsin yksinäisyydestä. Tuntuu että olen olemassa vain muita ihmisiä varten. Työskentelen auttamisammatissa, huolehdin tyttärestäni, kodista, laskuista, ruuasta.. Rakastan tytärtäni ja ajttelen, että minulla on kaikki hyvin. Nyt on jonkun aikaa ollut erilaisia ruumiillisia oireita, nivelten turpoamisia, pahoinvointia, voimattomuutta, sekä unohtelen usein tärkeitäkin asioita, joita periaatteessa kenenkään ei pitäisi unohtaa ja se aiheuttaa syyllisyyden tunnettakin.. Eli luultavasti uupuneisuutta ja käsittelemättömien asioiden pakkaantumista.. Reumalääkärin tutkimuksissa olen käynyt, jostain syystä minulla on soittoaika, mutta en vaan saa soitettua hänelle. Kävin tänään lääkärillä pahoinvoinnin ja voimattomuuden vuoksi, joka käski varaamaan hänelle pidemmän vastaanottoajan, jotta voidaan jutella.. Lääkärin aito kiinnostus voinnistani aiheutti sen, että minua itkettää.. mutta pelkään itkeä yksin.\nKaikki sanovat että olen vahva ihminen ja olenkin. Tiedän että elämässäni on kaikki hyvin ja pystyn olemaan iloinen, mutta jatkuva toisten tukeminen, saamatta itse mitään tukea, on rankkaa..\nLisäksi minulla oli aikomus lähteä jatko-opiskelemaan, mutta en ole saanut luettua pääsykokeisiin ja sekin aiheuttaa masennusta.. Uusi ura-unelma on hautunut pitkään ja sen siirtyminen tuntuu pahalle.\nLisäksi olen ollut ihastunut jo lähes 3v. ajan ihmiseen josta en tiedä paljoakaan. Työskentelimme joskus samassa työpaikassa ja hänessä oli jotain, joka loi täydellisen luottamuksen tunteen, enkä ole voinut häntä unohtaa. Hän oli varattu ja hän ilmoitti ettei ole kiinnostunut tutustumaan. Nyt olen kuullut että hän tällähetkellä luultavasti ainakin asuisi yksin. En oikein enää uskalla lähestyä häntä. Hän tiesi/tietää kiinnostukseni, ehkä ottaisi yhteyttä jos olisi kiinnostunut.? Vai uskallanko vielä laittaa viesti? Jos niin mitä vieraalle ihmiselle, jota ei ole nähnyt vuosiin ja joka on vielä ilmoittanut ettei ole kiinnostunut, voi kirjoittaa näyttämättä/kuulostamatta naurettavalta?\nKäyttäjä pajukukka kirjoittanut 14.04.2007 klo 00:24\nItse toivuin tuollaisesta tolkutttomasta taudista, jota kesti vuoden päivät. Paljon täytyi itse jaksaa, usko että tästä selviän on tärkein.\nKun kerroit oireilusta se tuntui jotenkin tutulta.\nMinulla oli surua, työpaikan menetys ym. Se vaan pahensi asiaa.\nKun koin etten saa sitä hoitoa ja apua jota olisin tarvinnut, turvauduin ulkopuoliseen ihmiseen, en terveydenhoitohenkilöön.\nMiesystäväni auttoi kannustamalla niihin asioihin joista olin kiinnostunut ja joista pidin. Nyt voin jo aika hyvin.\nItsekin yksinhuoltajana eläneenä tiedän hyvin tilanteesi. Lapseni on jo aikuinen ja oma perhe. Minulla on hyvä ystävä mutta emme asu yhdessä.\nTällähetkellä suurin pelkoni on että "se tauti" tulisi takaisin. Olen vahvempi ja viisaampi ja tiedän selviäväni. Olen lämpimin ajatuksin mukana.\nKäyttäjä Minelli kirjoittanut 17.05.2007 klo 13:59\nYksinäistä on edelleen, käyn psykiatrisella sairaanhoitajalla keskustelemassa. Käyntejä on ollut vasta yhden kerran..\nMinulla on aivan ihana lapsi, joka on nyt reissussa..\nTänään makasin sängyssä ja ajattelin kuinka ihanaa olisi vaan nukkua pois.. En suunnittele itsemurhaa, mutta minusta tuntuu etten minä jaksa..\nMinulla ei ole yhtään aikuista tuttavaa jolle voisin puhua asioistani tai ketään joka kävisi kylässä, kävisimme harrastuksissa.. Tuntuu että elän sosiaalisessa tyhjiössä ja minulla on sen vuoksi paha olla..\nLaitoin tuolle ihmiselle jota olen usein miettinyt tervehdyksen, mutta hän ei vastannut.. Joka lisää myös tätä ulkopuolisena olon ja tyhjyyden tunnetta..\nSoitin reumalääkärille ja minulle diagnoisiitiin lieväasteinen reuma.. Töissä en tällähetkellä ole, olen sairaslomalla..\nKäyttäjä dahliakukka kirjoittanut 18.05.2007 klo 21:31\net sinä kulta pieni ole yksin, me kaikki täällä vaikka näin virtuaalisesti, mutta kuitenkin seisomme rinnallasi ja jaamme surusi ja pahan olosi.\nitselle tuo kauhea yksinäisyys on todella jokapäiväistä ja tuttua. minulla ei ole lapsia, on vain kaksi pahankurista kissaa.\nosaisinpa antaa voimia sinulle ja luvata, että tulee vielä se parempi hetki, jolloin aurinko jälleen paistaa elämääsi.\nkoskettakoon enkeli sydäntäsi tänä iltana. olet ajatuksissani.🙂👍


Hyönteisruoka voi aiheuttaa allergisia reaktioita | Allergia, Iho & Astma\nKUVA: Timothy Rhyne\nAllergia-, iho- ja astmaliiton mukaan elintarvikkeeksi tarkoitetut hyönteiset saattavat aiheuttaa allergisia reaktioita.\nHyönteisillä on samoja allergeeneja kuin äyriäisillä, niveljalkaisilla ja hämähäkkieläimillä. Siksi hyönteisruoka saattaa aiheuttaa allergisen reaktion henkilöillä, jotka ovat allergisia esimerkiksi pölypunkille tai katkaravulle.\n- Äyriäisallergisen kannattaakin tarkistaa esimerkiksi leipien pakkausselosteet, sanoo asiantuntija Anne Vuorenmaa Allergia-, iho- ja astmaliitosta.\nAllergiariski tärkeää tuoda esille\nLue myös: Anne-Mari sai allergisen reaktion sirkkaleivonnaisesta\nLähde: Allergia-, iho- ja astmaliiton tiedote 14.6.2018


Suklaapossu: Jättimäinen laskiaispulla\nTämän vuoden laskiaspullakauteni alkoi tällä kiireisen (tai laiskan) leipurin helpolla, herkullisella, isolla laskiaispullalla. Tällaisen ison komistuksen voisi iskeä vaikka kahvipöytään kakun asemesta :)\nOlen aiemminkin blogissa maininnut, että vaikka rakastankin leipomista, sitä omaa pientä hetkeä, on pullataikinan vaivaaminen yksi inhottavimmista puuhista minkä tiedän. Siis ainakin jos se pitäisi hoitaa käsin. Onneksi yleiskoneen vatkainosalla (ei siis taikinakoukuilla!) tuo vaivaaminen käy parissa minuutissa, ja näpit voi pitää taikinasta erossa, kunnes se on sen verran sitkoista, ettei se enää tartu jokaiseen sormen väliin. Pullasta tulee tällä tavalla tehtynä myös ihanan pehmoista. Tarkempi tekotapa löytyy alempaa ohje-osiosta :)\nYleensä laskiaispullissa täyte meinaa pursuta ulos haukkausvaiheessa. Tälle kakulle meinasi leikkausvaiheessa käydä samoin, mutta luultavasti täytettä varten keskelle kaivamani kolo sai pidettyä suurimman osan täytteestä sisäpuolella. Tunnustan, tunnustan. Tuon kolon kaivaminen oli itseasiassa ihan vain vahinko, sillä nappasin pullan uunista pois 25 minuutin jälkeen, ja se jäi semisti raa'aksi keskeltä. Kaivoin tuon liian kostean osan pois ja heitin täytteen sen tilalle. Tuosta pienestä paistomokasta seurasi siis lopulta kuitenkin jotain hyvääkin :)\nTällaisen jättipullan voisi tehdä toki myös muotoilemalla pullalle erikseen pohjan ja hatun ja tekemällä niihin viillot jo ennen paistamista. Valmiin pullan leikkaaminen noita viiltoja pitkin on helpompaa ja luultavasti vielä vähemmän sottaavaa.\nYhdestä taikina-annoksesta saa kaksi tuollaista isohkoa, n. 20 cm halkaisijaltaan olevaa laskiaispullaa. Itse tein yhden ison pullan ja lopputaikinasta koitin vääntää korvapuusteja. Korvapuustit olivat niin räjähtäneen näköisiä, etten ottanut niistä edes kuvia. Syy löytyi siitä, että laitoin ahneuksissani liikaa täytettä niihin. Noh, ensi kerralla paremmalla taidolla/tuurilla. Mutta nyt tässä tulee ohje tähän kiireisen leipurin pelastukseen eli jättipullaan :)\nKiireisen/laiskan leipurin jättimäinen laskiaispulla\n2 isoa laskiaspullaa\n1 pkt (50g) tuorehiivaa\nn. 11-12 dl vehnäjauhoja\nLämmitä maito kädenlämpöiseksi. Murustele joukkoon huoneenlämpöinen hiiva. Sekoita joukkoon myös sokeri, kardemumma ja suola. Mittaa yli puolet jauhoista maitoon ja vatkaa voimakkaasti yleiskoneen vatkainosalla sekaisin n. 15 sekunnin ajan. Lisää melkein kaikki vehnäjauhot (ens alkuun yhteensä noin 11 dl) pikkuhiljaa lisää samaan aikaan suht pienellä teholla vatkaten, kunnes taikina kiinteytyy ja alkaa irrota kulhon reunoista. Jo tässä vaiheessa taikina on pehmeän ja sitkoisen tuntuinen. Mittaa joukkoon rasva ja sekoittele se käsin joukkoon.\nOta taikinamöykky jauhotetulle alustalle ja kääntele sitä kaksinkerroin, litistä, käännä kaksin kerroin, litistä jne. Lisää hieman jauhoja tarvittaessa, mutta pidä jauhojen määrä maltillisena. Taikinapallo kiinteytyy ja sitkon määrä lisääntyy melko nopeasti kääntelytaktiikalla. Kun taikinapallo ei enää kovin helposti litisty, vaan joustaa sitä painaessa, on taikina valmis. Laita taikinamöykky takaisin taikinakulhoon, laita päälle liina ja laita kulho lämpimään paikkaan nousemaan. Nosta taikina kaksinkertaiseksi.\nKun taikina on noussut, jaa se kahteen osaan. Jätä toinen taikinanpala syrjään odottamaan ja ala työstää toista. Painele taikinasta ilmakuplat pois ja taittele taikinaa jälleen kaksinkerroin välillä litistäen. Kun taikina pysyy hyvin pallon muodossa, muotoile siitä pyöreä pallo, litistä hieman ja laita leivinpaperin päälle nousemaan lämpimään paikkaan. Nostatuta kaksinkertaiseksi. (Jos teet kaksi isoa pullaa, ala muotoilemaan sitä kun ensimmäinen pallo on kohonnut varttin verran). Voitele noussut pullapallo munalla ja ripottele pinnalle raesokeria.\nPaista 200 asteessa n. 30 minuuttia, peitä tarvittaessa paiston loppupuolella. Valmis pulla on kevyehkön tuntuinen. Anna pullan jäähtyä kokonaan esim. leivinliinan alla.\nKun pulla on jäähtynyt, leikkaa sen yläosasta lakki pois. Kaiva hieman pullan keskustasta pois. Näin täyte pysyy paremmin paikallaan leikattaessa. Levitä pintaan mansikkahilloa.\nVatkaa kerma vaahdoksi ja mausta sokerilla. Levitä kermavaahto hillon päälle ja nosta leikattu lakki takaisin päälle. Ja eikun nauttimaan, nams!\n* Jos haluat vain yhden laskiaispullan, puolita ohje.\nLähettänyt Suklaapossu klo 8.20.00\nTunnisteet: Foodlover, Juhlat, Leivonta, Makeat leivonnaiset, Pullat\nTaru 3. helmikuuta 2017 klo 11.19\nWow! Mahtavan kokoinen pulla! ;D\nOot siis uskaltanut kokeilla pullataikinan vaivausta vatkainosalla? Vai kävikö ensin vahingossa? ;) Mulla yleiskoneen vatkain on sellaisista ohuista metallirenkaista koottu ja pelkäisin kyllä että ne taipuu taikinan sitkon takia. Millainen sulla on?\nSuklaapossu 4. helmikuuta 2017 klo 2.09\nTuon vatkainosalla vaivaaminen sattui vähän kuin vahingossa peltipullaa (https://suklaapossu.blogspot.fi/2015/05/helppo-peltipullapannupulla-marjoilla.html) tehdessäni melkein pari vuotta sitten. Peltipullassa sitkoa ei edes tarvita, mutta kun hurautin aineet sekaisin vatkainosalla, huomasin taikinaan muodostuvan sitkoa vähän kuin itsestään. Sen jälkeen oonkin käyttänyt vatkainosaa aina pullassa :) Munkin yleiskoneen vatkainosa on semmonen suht ohuista metallisuiruista koostuva (kuva löytyy esim. tämän uuden vuoden kakun ohje-osiosta https://suklaapossu.blogspot.fi/2015/01/ihana-uuden-vuoden-kakku.html), mutta kestänyt hyvin tuon "vaivaamisen". Tai vatkainosan käyttämisen lopetan heti kun taikinasta on tullut kiinteähkö mötti ja kääntelen taikinaa käsin vielä muutaman kerran. Eli ihan loppuun asti en käytä sitä vatkainosaa, mutta siitä on silti tosi mahtava apu. Melkein jo nautin pullanteosta niitä käyttämällä ;)\nAnonyymi 5. helmikuuta 2017 klo 3.06\nVoi naaaammms :) mä en yleensä makeista pidä muuttaaa tämä namii varmana :D voin kuvitella yksin tämän syövän :) tää oli paras jerkku aikoinaan "ootkos laskiaispullaa syöny? " mä vastaan "juu yhden" xD -iltatähti\nSuklaapossu 6. helmikuuta 2017 klo 22.27\nHeheh! Herkkua kyllä oli. Pitänee tehdä vielä yksi pulla ihan vain itselle :)\nPienet Herkkusuut - Maiju 5. helmikuuta 2017 klo 22.50\nNam, ihanan näköinen jättipulla! Itsellänikin oli tarkoitus viime vuonna tehdä, mutta se sitten jäi... Minäkin teen muuten pullataikinan aina nykyään koneella, mutta kylläkin taikinakoukuilla :)\nSuklaapossu 6. helmikuuta 2017 klo 22.30\nKiitos Maiju :) Mä kokeilin ennen tuota yleiskonetta pullataikinan tekoa pari kertaa, kunnes totesin ettei hermot riitä. Onneksi nyt on kone apuvälineenä, niin pääsee välillä herkuttelemaan pullallakin :P Ja kannattaa muuten ihmeessä kokeilla tuota vatkainosaakin taikinan tekoon, on niin paljon nopsempaa touhua kuin koukuilla! :)


CHOCOLATE BAR - erittäin maukas henkilökohtainen suklaapatukka YourSurprise\nKoristeltu iloisilla, syötävällä koristeet\nSuunnittele värikkäässä HD-tulostuksessa kääreessä\nKoko: 19x9 cm\nHerkullinen suklaapatukka, jossa on sokeria ja karkkia, ja valokuvasi ja tekstiäsi pakkauksessa!\nSano se suklaalla! Yllätä nyt perheellesi ja ystävillesi omalla suklaapatukullaan. Sijoita hienoimpia kuvia ja tekstiä suuriin suklaapatukkaan! Tämä suklaapatukka on koristeltu sokerilla ja karamellisilla sydämillä. Todellinen alkuperäinen lahja!\nBaari on valmistettu herkullisesta Callebaut-suklaasta. Valitse eri malleista ja lisää oma valokuva, kuva tai teksti, jolla voit tehdä henkilökohtaisen wrap-around-tarran. Todellinen alkuperäinen lahja! Eri maut!\nHaluatko tarjouksen: Suklaapatukka ?\nhttps://www.yoursurprise.fi/suklaa/suklaapatukka 89009 Suklaapatukka - Rakkaus (maito) https://yspimages-yoursurprisecom.netdna-ssl.com/articleimage/d8/d8deef172bc2643e23e8ede1ae45acc8.jpg 12.95 EUR uit voorraad


INDIANA -YLIOPISTON KAAKKOISPÄÄSYVAATIMUKSET - SAT / ACT PREP ONLINE -OPPAAT JA -VINKIT\nMitkä ovat Indiana University Southeastin pääsyvaatimukset? Vaikka yliopistosovellukseen tulee paljon kappaleita, sinun pitäisi keskittyä vain muutamaan kriittiseen asiaan:\nTässä oppaassa käsitellään mitä tarvitset päästäksesi Indianan yliopiston kaakkoisosaan ja rakentamaan vahvan sovelluksen.\nKoulun sijainti: New Albany, IN\nIndiana University Southeastin hyväksymisaste on 85,1% . Jokaista 100 hakijaa kohden otetaan 85.\nTämä tarkoittaa, että koulu on kevyesti valikoiva . Koululla on odotetut vaatimukset GPA- ja SAT/ACT -pisteille. Jos täytät heidän vaatimukset, olet melkein varma, että saat tarjouksen pääsystä. Mutta jos et täytä Indiana University Southeastin vaatimuksia, olet yksi harvoista epäonnisista ihmisistä, jotka hylätään.\nIndiana University Southeast GPA -vaatimukset\nkeskimääräinen GPA Indianan yliopistossa Kaakkois on 3.25 .\nGPA 3,25, Indiana University Southeast hyväksyy keskimääräistä alempia opiskelijoita . On OK olla B-keskiarvoinen opiskelija, johon on yhdistetty joitakin A: ta. Olisi parasta välttää C: tä ja D: tä, koska sovellusten lukijat saattavat epäillä, pystytkö kestämään korkeakouluopiskelijoiden stressiä.\nSinun on suoritettava joko SAT tai ACT lähettääksesi hakemuksen Indiana University Southeastille. Vielä tärkeämpää on, että sinun on toimittava hyvin, jotta sinulla on vahva sovellus.\nIndiana University Southeast SAT -vaatimukset\nkeskimääräinen SAT -pisteet komposiitti Indiana University Southeastissa on a 1060 1600 SAT -asteikolla.\nTämä pisteet tekee Indiana University Southeastista Kilpailukykyinen SAT -testituloksille.\nIndiana University Southeast SAT Score Analysis (uusi 1600 SAT)\nIndiana University Southeast ACT -vaatimukset\nAivan kuten SAT: ssä, Indiana University Southeastilla ei todennäköisesti ole kovaa ACT -raja -arvoa, mutta jos pisteet ovat liian alhaiset, hakemuksesi heitetään roskakoriin.\nkeskimääräinen ACT pisteet Indiana University Southeastissa on 20. Tämä pisteet tekevät Indiana University Southeastista Kohtalaisen kilpailukykyinen ACT -pisteitä varten.\nEmme löytäneet koulun tarkkaa ACT -käytäntöä, mikä todennäköisesti tarkoittaa sitä, että se ei ole Superscore. Siitä huolimatta voit valita parhaan ACT -pisteet, jotka lähetät Indiana University Southeastille, joten sinun on valmistauduttava, kunnes saavutat suositellun ACT -pisteet 17.\nIndiana University Southeast edellyttää, että otat SAT Essay/ACT Writing -osion . He käyttävät tätä toisena tekijänä sisäänpääsyharkintaansa.\nEmme löytäneet tietoja siitä, että Indianan yliopiston kaakkoisosa vaatii SAT -aineiden testejä ja niin edelleen todennäköisesti ei . Vähintään 6 kuukautta ennen hakemuksen tekemistä sinun on silti tarkistettava uudelleen varmistaaksesi, että sinulla on tarpeeksi aikaa testin tekemiseen.\nMitkä ovat mahdollisuutesi päästä Indiana University Southeastiin? Mahdollisuudet päästä näillä pisteillä:\nJokainen koulu vaatii hakemuksen, joka sisältää välttämättömät asiat - lukion transkription ja GPA: n, hakulomakkeen ja muut perustiedot. Kuten edellä selitettiin, monet koulut vaativat myös SAT- ja ACT -pisteitä sekä suosituskirjeitä, sovellusesseitä ja haastatteluja. Käsittelemme täällä Indiana University Southeastin tarkat vaatimukset.\nUusi Albany, IN 47150-6405\nPuhelin: (812) 941-2212\nJos olet kiinnostunut Indiana University Southeastista, olet todennäköisesti kiinnostunut myös näistä kouluista. Olemme jakaneet ne kolmeen luokkaan sen mukaan, kuinka vaikeaa heidän on päästä suhteessa Indiana University Southeastiin.\nNäillä kouluilla on korkeammat keskimääräiset SAT -pisteet kuin Indiana University Southeast. Jos parannat SAT -pisteitäsi, olet kilpailukykyinen näille kouluille.\nJos olet kilpailukykyinen Indianan yliopiston kaakkoisosassa, nämä koulut tarjoavat sinulle samanlaisen pääsymahdollisuuden.\nJos olet tällä hetkellä kilpailukykyinen Indianan yliopiston kaakkoisosassa, sinulla ei pitäisi olla ongelmia päästä näihin kouluihin. Jos Indiana University Southeast on tällä hetkellä ulottumattomissasi, saatat jo olla kilpailukykyinen näille kouluille.


Kattohuolto, Katon kuntotarkastus Päijät-Häme, Kymenlaakso, Uusimaa\nKattofirma PKR Hamari - kattotöiden ammattilainen\nKATON KUNTOTARKASTUS PÄIJÄT-HÄME, KYMENLAAKSO, UUSIMAA - SÄÄNNÖLLINEN KATTOHUOLTO PIDENTÄÄ KATON IKÄÄ\nKattohuolto & katon kuntotarkastus Päijät-Häme, Kymenlaakso & Uusimaa\nKaton kuntotarkastus, säännöllinen puhdistaminen ja huoltaminen kannattaa tehdä pari kertaa vuodessa. Katon huolto ja puhdistaminen pidentää katon ikää sekä vähentää myös suurten kattoremonttien tarvetta.\nKaton perushuolto, eli katon puhdistaminen roskista ja lehdistä sekä sadevesijärjestelmien, saumojen, läpivientipellitysten sekä kattoturvatuotteiden tarkastus kannattaa tehdä keväällä lumen sulamisen jälkeen sekä syksyllä lehtien pudottua puista. Perushuollon aikana kannattaa harjata roskat ja lehdet alas, poistaa mahdolliset sammaleet sekä tyhjentää vesikourut.\nKaton kuntotarkastuksen ja perushuollon pystyy tekemään itse, mutta mikäli jokin katon kunnossa arveluttaa tai epäilyttää kannattaa paikalle kutsua kattotöiden ammattilainen. PKR Hamarilta saat katon kuntotarkastuksen veloituksetta ja ilman sitoutumista sekä aina rehellisen mielipiteen katon kunnosta ja mahdollisista korjaustarpeista.\nKattohuolto ja katon kuntotarkastus kahdesti vuodessa\nKaton kunto kannattaa tarkistaa säännöllisesti, näin vältyt mahdollisilta ikäviltä yllätyksiltä. Suositeltavaa on tarkastaa katon kunto keväällä lumen sulamisen jälkeen sekä syksyllä lehtien pudottua puista. Kattohuollon aikana kannattaa harjata roskat ja lehdet alas, poistaa mahdolliset sammaleet sekä tyhjentää vesikourut.\nPKR Hamarilta katon kuntotarkastus Päijät-Häme, Kymenlaakso sekä Itä-Uusimaa alue veloituksetta ja ilman sitoutumista!


Amon Amarth "With Oden on our side" CD, Jewelcase Tilaa nyt @ EMP.fi\nTakaisinEMP.fiMediaMusiikkiCD:tWith Oden on our side\nWith Oden on our side Amon AmarthCD\nGenre Melodinen Death Metal\nHarva metallibändi on viime aikoina kokenut vastaavanlaista nousua suosiossa kuin AMON AMARTH. Todisteita? Menestyksekkäät pääesiintyjäkiertueet Euroopassa ja huippupaikat festivaaleilla kuten Summer Breeze, Wacken Open Air ja PartySan. Lisäksi levy "Fate Of Norns" kiipesi uskomattomasti sijalle 31 Saksan listalla, sijalle 56 Itävallassa ja kotimaansa metallilistalla sijalle 7 ja viralliselle listalle paikkaan 77.\nSeuraaja "With Oden On Our Side" nostaa bändin uusille tasoille. Koskaan ennen ei AMON AMARTH ole kuulostanut yhtä monipuoliselta, melodiselta, tasapainoiselta ja tiukalta kuin uudella mestariteoksellaan. Jokainen kappale on kuin hymni, joka saa kaikki fanit, niin vanhat kuin nuoretkin nostamaan juomasarvensa kohti pohjoista yötaivasta.\nJohan Hegg tekee parhaan laulusuorituksensa koskaan ja duon Mikkonen/Söderberg kitarointi on mykistyttävää. Kaiken lisäksi Jens Bogren on loihtinut bändille massiivisen soundin joka tukee täydellisesti levyn jokaista hetkeä.\nValmistaudu yhä nuoren vuosituhannen parhaaseen Viking Death Metal -levyyn. Tämän jälkeen AMON AMARTHiin ei voi olla törmäämättä, sillä he ovat laajentaneet ja vakaannuttaneet onnistuneesti asemaansa koko death metal genren tärkeimpinä artisteina.\nLP:t & slipcaset\nKappalelista - With Oden on our side\n1.Valhalle awaits me\n2.Runes to my memory\n4.Hermod's ride to hell - Lokes treachery Part 1\n5.Gods of war arise\n6.With oden on our side\n7.Cry of the blackbirds\n8.Under the northern star\n9.Prediction of warfare\nKaikki "Amon Amarth" -tuotteet\nAsiakkaiden arviot tuotteesta "With Oden on our side"\nØ 5 tähteä 1 arvio\nKerro meille mitä mieltä olet tuotteesta "With Oden on our side", niin saat 24 tunnin sisällä 10% alennuskoodin.\n1 - 1 / 1 Lajittele hakua: Päivämäärä | Hyödyllisyys\nTasaisen varmaa Amon Amarthia, erittäin toimiva levy! Asatorissa yksi bändin kovimmista riffeistä. \_m/\nJo 95.120 tykkääjää. Liity mukaan!


RB Leipzig v Hoffenheim - jalkapallon vedonlyöntivinkit\nKoti › Ennusteet › Jalkapallo › Saksa › Bundesliiga › RB Leipzig – Hoffenheim\n2021-04-16 – Bundesliiga\nRB Leipzig – Hoffenheim -ottelun esikatselut\nRB Leipzig ja Hoffenheim välinen ottelu pelataan 2021-04-16. Tämä Bundesliiga ottelu alkaa 18:30 GMT. Valmentaja J. Nagelsmann luotsaama joukkue on napannut 2 voittoa viidestä viime pelistä, kun taas Hoffenheim on voittanut 1 pelin viidestä.\nEdellisissä RB Leipzig ja Hoffenheim kohtaamisissa RB Leipzig on saanut 1 kotivoittoa, kun taas Hoffenheim voittanut 0 pois peleistä.\nRB Leipzig – Hoffenheim keskinäiset tulokset\nSeuraavasta taulukosta voit tarkistaa neljän edellisen RB Leipzig and Hoffenheim -tapaamisen tulokset::\n2020-12-16 Hoffenheim 0 – 1 RB Leipzig\n2020-06-12 Hoffenheim 0 – 2 RB Leipzig\nJos olet kiinnostunutjokaisen joukkueen keskinäisistä tuloksista ja liigatilastoista, suosittelemme katsomaan RB Leipzig vs Hoffenheim H2H -sivua.\nRB Leipzig vs Hoffenheim ennusteet & todennnäköisyydet\nRB Leipzig vastaan Hoffenheim — Vedonlyöntivinkit\nOEnnusteemme Bundesliigassa 2021-04-16 pelattuun RB Leipzig vastaan Hoffenheim -otteluun perustuu kutakin joukkuetta koskeviin tilastoihin sekä H2H-tietoihin. Napsauttamalla Paljasta Ennuste -painiketta näet tuoreimmat vedonlyöntivinkkimme.\n1.38 5.00 7.50 Pelaa Nyt\n1.40 5.00 8.00 Pelaa Nyt\n*Otathan huomioon, että ylläolevat todennäköisyydet olivat voimassa tämän artikkelin julkaisuajankohtana. Todennäköisyydet saattavat vaihtua artikkelin kirjoittamisesta siihen, kun RB Leipzig – Hoffenheim -peli alkaa. Jos jonkun vedonlyöntipaikan kohdalla ei ole todennäköisyyksiä, tiedon keräämisessä on ollut ongelma. Klikkaa ”Bonus Button” -painiketta vieraillaksesi operaattorin sivuilla, josta saat ajankohtaiset todennäköisyydet RB Leipzig – Hoffenheim -peliin. Sopimusehdot pätevät. Ikäraja: 18+. Panosta vaastuullisesti!\nMitkä ovat kommenttisi ja ennustuksesi RB Leipzig vs Hoffenheim -peliin?\nNewcastle United – West Ham United ›\nJulkaistu kohteessa Bundesliiga Merkitty: Hoffenheim, RB Leipzig


Escort Nsanglii 35 yo, Suonenjoki escorts\nNsanglii (35), Suonenjoki, escort tyttö\nNsanglii (35), Suonenjoki, eskort tyttö\n"Are my boobs growing? in Suonenjoki"\nPalvelut: S/M - Sadomasochism,Kissing,Handicapped,Facesitting (queening),CIM (komma i munnen),Panties Mpegs,Shaved Naked,Rim Job/Riming/Svarta kyssar.,69,Bondage (BDSM),Exstrem Ladyboy\nJoly on VIP-kumppani Lontoossa, joka tarjoaa korkeatasoisia VIP-saattajapalveluita herrasmiehille ja pariskunnille.\nJoly on nuori upea nainen, jolla on monia puolia. Erittäin leikkisä ja intohimoinen, onnellinen ja flirttaileva, suloinen ja aistillinen. Joly toteaa nauttivan olla kokopäiväinen saattaja Lontoossa, koska hän vain rakastaa tavata uusia ihmisiä, olla tuhma ja rakastaa ehdottomasti seksiä, hauskaa ja juhlia varhaisiin aikoihin asti. Nukkuminen ja samppanjan juominen, ennen kuin hän lähtee yön seikkailuihin.\nJoly tarjoaa DUO-saattajapalveluja mlat-kaverinsa Julian kanssa\nJoly's on saatavana kaikkiin saattajapalveluihin Earl's Courtissa, Kensington, SW5, Lontoon keskusta.\nHarraste: crazed is my id on site tangotime[dot]com my name is Jamie and I live in Boston, interests includes photography, music, and having fun working on modeling/adult site at vipvoyeurthongs[dot]com\nTapaus elämästäni: tahdikkuutta. Yritin sivuuttaa hänet ja katsoa televisiota. Periaatteessa onnistuin, joten tunne perseestä ei tunnu koskettavan Slavikia. Olin juuri nousemassa kiinnittämättä huomiota kusipääni. Ja Slavikin kannalta oli tärkeää nähdä minut ja koskettaa minua, joten hänen ahneet hikiset kämmenensä rypistivät ylipainosta turvonnut rintani ja turvonnut vatsan, unohtamatta kivespussia. Kivespussit herättivät Slavikin peräti pojallisena pappina ja hän yritti aina koskettaa minua hänen puolestaan, mutta en antanut hänen koskettaa penistä, koska pelkäsin päätyä, ja yleensä haluan luopua itsestäni perseeni ja katsella penikseni, turvonnut, melkein violetti, täynnä verta ja siemennestettä, mutta ei cumming. Viimeinkin tämä ase väsytti meidät ja vierin selälleni nostamalla jalkojani. Slavik alkoi työskennellä kanssani tässä tehtävässä. Hänen pallonsa löi rasvaa persettäni vastaan, hänen kuolema tippui rintaan ja minä tahriin ne hymyillen turmeltuneena. Aistimukset olivat epämuodollisia, paksu, vahva penis meni edestakaisin minussa ja suoleni vain nyyhkytti onnesta. Klo kolme Slavik pani sen perseeseen. Menimme heti illalliselle, ja Slavik oli samassa paidassa, märällä ja roikkuvalla jäsenellä, ja minä olin kaapussani avaamattomana. Kun hän istui pöydässä, keitin pastaa. Samaan aikaan hän näki valkoisia virtoja virtaavan perseestäni. Katsoin olkapääni yli ja huomasin, että aasista tippuneen spermani silmistä hänen peniksensä alkoi turvota. Hymyilin ja polvistuin hänen eteensä. Kun pasta kiehui, onnistuin antamaan hänelle hyvän suihin, josta hänen kukko taas seisoi kuin kivi. Kun Slavik oli illallisella, en antanut hänen peniksensä rentoutua, polvistua hänen edessään ja imee ahneesti ja järjestelmällisesti. Slavik lopetti suussa lopettamatta pastan syömistä. Söin hänen siemennesteen parilla voileipiä ja palasimme huoneeseen. Slavik riisui alasti ja makasi sängyssä, kello oli jo viisi illalla. Kytkin jonkinlaisen paukutuksen ja laskeuduin siten katsomaan elokuvaa ja samalla imemään Slavkinin pudonneen munaa. Slavik voihki hiljaa ja silitti minua, ilmaista yllätyksen hänen naisellisuudestaan. Viiden minuutin rauhallisen ja lempeän suihinoton jälkeen hänen kukko oli jälleen kovaa kuin keppi. Istuin heti hänen perseeseen ja aloin hypätä ylös ja alas, kuten elokuvassa on esitetty. Kuinka mukavaa on, kun paksu kova mulkku hieroo persettäsi ja kaikki livahtaa siellä runsaasta voitelusta. Sitten jalkani väsyivät ja laskeuduin kyljelleni nostamalla täyttä jalkaa. Slavik alkoi heti lyödä mielipiteeni. Peilissä näin hänen kukon ryömyvän sisään ja ulos aukostani, ja tämä näkymä innoitti minua niin paljon, että tunsin lämmin aalto nousevan takapuolestani ja leviävän koko kehooni. Se oli vain sietämätön jännitys, ja voihkasin kuin tyttö, josta Slavik huusi ja täytti perseeni siittiöillä. Panimme tunnin ja ikkunan ulkopuolella oli pimeää. Se ei kuitenkaan riittänyt minulle, ja minä, heti kun kusipääni ryömi poispäin minusta, indeksoin hänen haaroihinsa ja aloin imeä. Onnistuin nostamaan hänen instrumentinsa, mutta hän oli liian hidas laittaakseen sen takaisin. Naurahdin, että tilanne on melko hauska, mies (eli poika Slava) makaa alasti riippuvalla peniksellä, ja hänen vaimollaan (eli minulla) on hyvin pieni kone.\n15.04.2022 sisään 08:58 | +1 |\n15.04.2022 sisään 19:44 | +1 |\n18.04.2022 sisään 08:22 | +1 |\nskilful_handjob sushmita_sex BigTits_Suonenjoki naked_vlog milf_swapping blode_xxx unexpected_cum pornstar_techniques lesbian_dares tits_burning Suonenjoki_audition_nude sex_han abnormal_pussy egyptian_xxx addidas_skirt furry_boob tatto_latin vintage_rifle teen_beuty_Suonenjoki korean_erotica betty_schoolgirlcreampies tmz_naked milf_key girl_touched sweetira_posted moldova_porn penn_sex sleazy_girl sexual_chicks boot_bondage