Shtolle | Viipurin Koirat ry\nHome » Shtolle\nSuureksi suruksemme Shtollelta löydettiin vaikea rakenteellinen ongelma ja siitä seurannut kivulias nivelrikko. Shtollea ei olisi pystynyt hoitamaan kivuttomaksi, joten jouduimme tekemään raskaan päätöksen ja annoimme Shtollen nukkua pois.\nKotihoitaja kertoo, että Shtollella on sujunut hoitopaikassa Espoossa hienosti. Reippaasta Shtollesta löytyy vielä virtaa.\nShtolle on pärjännyt hyvin myös hoitajan ollessa poissa kotoa ja palatessa on Shtolle noussut sohvalta sen näköisenä, että päiväunet ovat maistuneet. Hoitopaikan nuorempaa narttua Shtolle päsmäröi innostuksissaan niin paljon, että poikakaveri olisi sille varmastikin sopivampi kaveri. Shtolle pärjäisi luultavasti hyvin myös ainoana koirana. Koiriin tottuneisiin kissoihin se tutustui Olgan luona vietettyjen kuukausien aikana, joten tulevassa kodissa voisi olla myös kissakaveri.\nShtollen alkuperäisestä ikäarviosta vähennettiin pari vuotta, kun se kuntoutui Olgan luona ja leikkikin alkoi maistua. Arvioitu ikä onkin nyt 5-6 vuotta.\nShtolle on ravistellut päätään, minkä vuoksi se vietiin lääkäriin. Vaivan syyksi paljastui korvatulehdus ja Shtolle aloitti korvatippakuurin.\nShtolle löysi vihdoin hoitopaikan ja odottaa omaa kotia pääkaupunkiseudulla.\nShtolle jäi juuri kodittomaksi ja meinasi päästä hengestään. Nyt tyttö on onneksi päässyt Olgan luokse turvaan ja toivoo kovasti, että uusi koti löytyisi pian!\nShtolle vaikuttaa ensikohtaamisella hieman häkeltyneeltä ja varovaiselta. Ei mikään ihme. Se on kokenut lyhyessä ajassa paljon muutoksia ja ikäviä asioita. Olgaan Shtolle on kuitenkin jo kovin kiintynyt ja pysyttelee visusti uuden, turvallisen ihmisen lähettyvillä. Useasti Shtolle nostaa sirot tassunsa vasten ja kurottautuu muutaman pusun verran kohti Olgan kasvoja. Suuressa koiralaumassa Shtolle tuntuu pärjäävän ja antaa vieraidenkin vähän rapsutella itseään.\nShtolle on arviolta noin 7-8-vuotias, mutta todellista ikää on mahdotonta tietää. Roikkuvista nisistä päätellen sillä on ollut useampia pentueita elämänsä aikana. Shtollella on ollut omistaja, mutta emme tiedä millaista kotikoiran elämää se on saanut viettää. Voikin olla, että jotkin kotikoiran taidot vaativat harjoitusta. Shtolle vaikuttaa ystävälliseltä ja rauhalliselta tytöltä, mutta tietysti kun tyttö on kotiutunut kunnolla ja elämä tasoittunut, voi uusia piirteitä tulla esiin.\nShtolle on joutunut elämässään kestämään jo tarpeeksi, ja toivookin löytävänsä rakastavan ja sitoutuneen kodin, joka pitää huolta ja rakastaa tyttöä sen viimeiseen henkäykseen saakka.\nViipurin koirat - Shtolle 24.9.2017\nVideo of Viipurin koirat - Shtolle 24.9.2017


Suhteet ja hiljainen tieto ovat rahanarvoisia – silti yritykset eivät tunnista aineetonta omaisuuttaan | Yle Uutiset | yle.fi\n4.4.2017 klo 14.21päivitetty 4.4.2017 klo 14.21\nSuhdeverkostoilla on suuri rooli yrityksissä, mutta niiden arvoa on vaikea käsittää.Niko Mannonen / Yle\nAineettomalla omaisuudella tarkoitetaan kolmenlaista organisaation pääomaa: inhimillinen pääoma, suhdepääoma ja rakennepääoma.\nAineettoman pääoman käsite tunnistetaan, mutta sitä ei välttämättä osata hyödyntää.\nKajaaniPrometec Oy on tuore, viitisen vuotta vanha yritys. Kajaaniin ja Kuopioon toimintansa keskittänyt yritys kehittää ratkaisuja biomassan laadunvalvontaan. 15 henkilöä työllistävän yrityksen innovaatiot ovat uniikkeja ja niistä osa on patentoitu. Näin yrityksen aineeton omaisuus, idea, on saanut arvon, joka on suojattu.\nHelpoimmin organisaation aineeton omaisuus käsitetään juurikin ideana tai innovaationa, joka suojataan immateriaalisuojin eli aineettoman omaisuuden oikeuksin (siirryt toiseen palveluun) (Patentti- ja rekisterihallitus).\n– Ensimmäisenä aineettomasta omaisuudesta tulee itselle mieleen patenttiasiat. Mutta nyt kun tässä on menty 1,5 vuotta eteenpäin yrityksen elämässä, siihen on tullut mukaan asiakassuhteita, henkilöstöasioita ja osaamista sekä liikesuhteet, miettii Prometecin toimitusjohtaja Juha Huotari.\n– Työntekijöiden olosuhteet pitää pyrkiä pitämään niin hyvällä tasolla kuin se kulloinkin on mahdollista, mutta sitä on vaan hankala sanoa, että mistä elementeistä tyytyväisyys koostuu. Toistaiseksi on onnistuttu hyvin, mutta on ehkä hankala sanoa, mitä se konkreettisesti on, Huotari jatkaa.\nJuha Huotarille aineettomasta omaisuudesta tulee ensimmäisenä mieleen innovaatiot ja patentit.Elisa Kinnunen / Yle\nPrometecilla ajatellaan kuten monessa muussakin suomalaisessa yrityksessä tai organisaatiossa: aineeton omaisuus kyllä tunnistetaan. Tiedetään, että se koostuu ihmisten osaamisesta, suhdeverkostoista, toimitusketjuista ja yrityskulttuurista – mutta tätä omaisuutta ei välttämättä osata hyödyntää kokonaan.\nTässä organisaatiot tekevät virheen, sillä niillä on aineetonta omaisuutta enemmän kuin aineellista, kuten esimerkiksi koneita ja tiloja.\n– Siitä on tehty jonkinlaisia mittauksia Maailmanpankin taholta, niissä aineettoman omaisuuden osuudeksi on saatu 75 prosenttia, huomauttaa tutkijatohtori Henri Inkinen Lappeenrannan yliopistosta.\n– Lähtisin purkamaan merkitystä siltä kannalta, että mitä yritys olisi ilman työntekijöitään, toimitusketjujaan, ulkoisia verkostoja tai sisäistä yhteistyötä. Silloin päästään siihen, että se on kaikki kaikessa – se on 100 prosenttia yrityksen tulonhankkimis- ja menestyspotentiaalista, Inkinen jatkaa.\nTieto lähemmäs käytäntöä\nViitekehyksiä, teorioita ja johtamisen malleja aineettomalle omaisuudelle ja sen hyödyntämiseen on useita. Syytä aineettoman omaisuuden puutteelliselle hoitamiselle ei voikaan etsiä tiedon puutteesta, vaan ennemminkin asian abstraktisuudesta.\n– On äärimmäisen hankalaa yritykselle, kun ei voi esimerkiksi osoittaa osakkaanomistajille selkeillä numeroilla tiettyjä asioita. Esimerkiksi miljoona ei näy yrityksen taseessa omaisuuseränä, kun sijoitetaan miljoona työntekijöiden hyvinvointiin tai koulutukseen, huomauttaa tutkijatohtori Henri Inkinen.\nTutkimusjohtaja Harri Laihonen Tampereen ylipiston johtamiskorkeakoulusta puolestaan huomauttaa, että tietoisuus on tavallaan olemassa, mutta aiheen vaikeuden takia se ei välttämättä saa tarvitsemaansa huomiota arjessa.\n– Ehkä tutkijoillakin olisi tekemistä, että koetettaisiin jotenkin viedä käytäntöön aihepiirin tutkimusta, Laihonen pohtii.\nAineetonta omaisuutta ja siihen panostamisen hyötyä on vaikea laskea, siksi sitä ei osatakaan hyödyntää kokonaan. AOP\nHenri Inkinen arvelee, että aineettoman omaisuuden osa-alueista vaikeimmin on käsitettävissä suhdepääoman ja toimitusketjujen tuoma arvo.\n– Se on kuitenkin pääomaa, joka sijaitsee yrityksen ulkopuolella ja sen kanssa ei olla ehkä päivittäin tekemisissä. Ehkä sitä ei koskaan määritellä, että mikä on suhdeverkoston arvo.\nNimenomaan ymmärrys suhdepääomasta olisi tärkeää, koska ulkoisilla verkostoilla on suuri rooli innovoinnissa ja tietämyksen uuden perspektiivin hakemisessa.\n– On kuitenkin tosi asia, että mikään yritys ei voi tietää enempää kuin yrityksen ulkoiset ihmiset ja verkostot yhteensä, Inkinen kiteyttää.\nKansalliset patenttihakemukset vähentyneet\nYleensä aineeton omaisuus liitetään juuri patentteihin ja tavaramerkkeihin. Kajaanilainen patenttiasiamies, yrittäjä ja opettaja Mikko Heikkinen on seurannut huolestuneena viime vuosien kehitystä kansallisten patenttihakemusten suhteen.\n– Jos katsotaan jätettyjen patenttihakemusten määrää noin viimeisen 15 vuoden aikana, ne ovat vähentyneet noin viidellä tuhannella. En keksi sille yhtä syytä, Heikkinen kertoo summaten yhteen sekä patentti- että hyödyllisyysmallihakemukset.\nHeikkisen mielestä tilanne on vakava.\n– Olen huolestunut siitä. Meidän kilpailukykymme ei kyllä tykkää tästä yhtään. Sama koskee tavaramerkkejä, niidenkin määrä on vähentynyt.\nMikko Heikkinen on huolestunut patenttihakemusten määrän vähenemisestä.Elisa Kinnunen / Yle\nPatentti- ja rekisterihallituksen johtava neuvontainsinööri Olli Sievänen kertoo, että patenttihakemusten kokonaismäärä on tosiaankin ollut laskusuuntaista viimeisen viiden vuoden ajan, mutta toisaalta hakemusten painopiste on siirtynyt ulkomaille. Kansallisia patenttihakemuksia jätettiin vuonna 2000 noin 2 900 ja viime vuonna vajaa 1 400.\n– Jos katsotaan kaiken kaikkiaan suomalaisten yritysten hakemia patenttimääriä, on laskua ollut Eurooppa-patenttien ja kansainvälisten patenttihakemusten määrässä. Toisaalta joissakin tietyissä maissa, kuten USA:ssa hakemusten määrä on kasvanut.\nVaikka laskua on, ei Sievänen olisi vielä kovin huolissaan tilanteesta.\n– Suomalaiset ovat asukaslukuun verrattuna edelleen hyvin aktiivisia patentoijia. Edelleenkin ollaan Euroopassa kärkisijoilla, mutta ei enää aivan kärjessä.\nSilloin päästään siihen, että se on kaikki kaikessa – se on 100 prosenttia yrityksen tulonhankkimis- ja menestyspotentiaalista.\nMyöskään Prometecille ei ollut itsestäänselvyys patentoida ideoitaan, vaan asiaa piti tarkastella omassa piirissä ja kysyä vinkkejä muiltakin.\n– Siinä on kahdenalaista koulukuntaa. Ei meille oikein kukaan osannut kertoa, mikä on oikea ratkaisu. Olemme nyt valitsemassa sitä tietä, että tietyt asiat patentoidaan ja osaa yrityssalaisuuksista ei haluta tehdä patenteilla tiettäväksi, valottaa Prometec Oy:n liiketoimintajohtaja Henna Karlsson.\nPatentoinnin puolesta Karlssonin mukaan vaakakupissa painoi eniten halu suojella yrityksen keksintöjä, mutta patentit ovat myös imagollinen tekijä.\nDigitalisaatiota ja uudenlaisia palvelukonsepteja\nVaikka aineettoman omaisuuden hyödyntämistä ei vielä kaikissa organisaatioissa osata tehdä täysimääräisesti, on kokonaisnäkymä tutkimusjohtaja Harri Laihosen mielestä valoisa.\n– Meidän pienissä ja innovatiivisissa it-taloissa tapahtuu tällä hetkellä tosi paljon. Niissä ollaan ottamassa käyttöön erilaisia, usein todella henkilöstölähtöisiä johtamismalleja. Henkilöstöjäseniä esimerkiksi tuodaan hallituksiin.\nLaihonen ei olekaan huolissaan siitä, että aineettoman omaisuuden potentiaalia ei osata tunnistaa, vaan siitä, että asioita katsotaan vain oman liiketoiminnan tai palveluprosessin kehittämisen kannalta.\n– Jos asiaa katsoo asiakkaan näkökulmasta, voi löytyä ihan uudenlaisia tapoja tehdä yhteistyötä naapurifirman kanssa ja luoda ihan uudenlainen palvelukonsepti, Laihonen huomauttaa.\nDigitalisaatio kietoo erilaiset aineettoman omaisuuden muodot tiiviimmin yhteen ja luo uudenlaisia mahdollisuuksia. Laihonen nostaakin ekosysteemit ja organisaatioiden uudenlaisen suhdepääoman hankkimisen lähitulevaisuuden arvonluonnin kärkeen. Esimerkkinä hän käyttää taannoista VR:n ilmoitusta alkaa tarjota ovelta ovelle -paketteja liikkumiseen.\n– Se ei olekaan enää VR, joka digitalisoi palveluita. Vaan se on aidosti joku ihan uudenlainen kokonaisuus, jossa yhdistetään Helsingin kaupungin liikennelaitoksen, VR:n ja mahdollisesti jonkun autovuokraamon dataa ja ymmärrystä siitä, mikä sille asiakkaalle luo arvoa.\nHenri Inkinen puolestaan näkee, että suurin digitalisaatiosta saatava hyöty kulminoituu data-analytiikkaan ja koneoppimiseen.\n– Kehittyneet tietojärjestelmät auttavat hahmottamaan ymmärrettäviä kokonaisuuksia valtavan datamassan joukosta ja siten mahdollistavat todelliseen tietoon perustuvan päätöksenteon verrattuna oletuksiin ja tuntumaan perustuva päätöksenteko.\nDiges ry: Osaatko suojata aineettoman omaisuutesi?\nPatenttihakemusten määrä laskussa – PRH: Selvää selitystä ei ole 27.2.2015


Projektimyynti jalkautui arkkitehtitoimistoihin Lumon kaiteen kanssa\nLumonin projektimyyjät kiersivät vuoden vaihteessa arkkitehtitoimistoja ja suunnittelutoimistoja esittelemässä uutta, pystypuitteetonta kaideratkaisua sekä Prodlib-suunnitteluohjelmistoa. Toimistot ottivat myyjät vastaan mielellään ja Lumon sai todella lämpimän vastaanoton joka paikassa....\nKempeleessä vietettiin 9. helmikuuta Lumonin tytäryhtiön, Suomen Visorin uuden tehtaan avajaisia. Vastavalmistuneen tehtaan avulla Visor pystyy vastaamaan paremmin lasituksen aurinkosuojien kysynnän kasvuun. Yhteensä noin 150 asiakasta, tavarantoimittajaa, yhteistyökumppania ja konsernin...\nLumonilla on takana Suomen mittakaavassa merkittävät 6,5 miljoonan euron investoinnit uusiin tuotantotiloihin, laitteisiin ja toimitiloihin. Kempeleessä sekä Kouvolassa tehdyt investoinnit ovat kriittisiä yhtiön strategisen kasvutavoitteen toteutumiseksi. Lumon tähtää lähes kaksinkertaistamaan...\nAs. Oy Pölkintie Jyväskylässä sai kunnian olla ensimmäinen Lumonin uuden kaidejärjestelmän asennuskohde. Talon suunnitellut arkkitehti Ari Kautto on tyytyväinen ilmavaan ilmeeseen ja parvekkeilta avautuviin näkymiin. Tuotekehitysprojekti lähti liikkeelle kuuntelemalla arkkitehteja ja...\nMoni yritys on viime vuosina keskittynyt vain säästämään. Nyt on taas aukeamassa aika, jolloin uskalletaan puhua kasvusta. Lumonilla kasvu on elämäntapa, Lumonin Antti Vänskä totesi Aalto-yliopiston johtamiskoulutusyksikön Aalto EE:n seminaarissa. Eri alojen johtajille suunnatussa seminaarissa...\nLumon on mukana Made by Finland -kampanjassa, joka on Suomalaisen Työn Liiton, sen jäsenten ja yhteistyöorganisaatioiden yhteinen Suomi 100 -juhlavuoden kampanja. Made by Finland juhlii Suomen satavuotista taivalta, rohkaisee olemaan ylpeä monimuotoisesta suomalaisesta työstä ja kertoo, millaisella...\nKuopion Puijonlaaksoon valmistui viime kesänä kolme uutta YIT:n rakentamaa vuokrataloa. Asunto Oy Kuopion Villa Puijossa on yhteensä 47 asuntoa, joista 44 asennettiin Lumon lasitukset. Kohteen kaidetuotteeksi valikoitui vuoden vaihteessa markkinoille tullut tolpaton Lumon kaide ja parvekelaseiksi...\nLumon muistaa jouluna Hyvä joulumieli -keräystä\nToivotamme kaikille asiakkaillemme ja yhteistyökumppaneillemme hyvää joulua! Olemme lahjoittaneet joulumuistamisiin tänä vuonna varaamamme rahat Mannerheimin Lastensuojeluliiton ja Suomen Punaisen Ristin Hyvä Joulumieli -keräykseen, jolla tuetaan vähävaraisten perheiden joulunviettoa.\nLumonin yrityskulttuuriin kuuluvat innovaatiot, teknologia ja ratkaisujen jatkuva parantaminen. Niiden kautta perustehtävää, terassien ja parvekkeiden lasittamista, on lähestytty kerta toisensa jälkeen. Lumonin alkuperäinen tuoteratkaisu on uudistettu säännöllisesti muutaman vuoden välein. Meille...\nSuomen olosuhteissa ajatus säänsuojasta ja lisähuoneesta viehättää, mutta lasitukset tukevat myös ympäristöystävällistä, energiatehokasta ajattelua. Itse asiassa ne ovat yksi parhaita keinoja, joilla voi omalla päätöksellään parantaa asumisensa vihreyttä, sanoo tohtorikoulutettava Kimmo Hilliaho...


Niinpä sitten kolmaskin vauva lähti uuteen kottiinsa. Unelma, joka sai nimen Fiona, on Sannan ja perheensä ihanassa huomassa ja aivan upiasti sielä omat ihmisensä löytäny. Fionalla on myös koirakaveri, ihana Ringa. Ringa on sekarotuinen, collien ja sakemannin yhdistelmä. Aivan ihana luonteeltaan ja kaunis ku mikä!\nFiona meni sijoitukseen eli yhesä Sannan kans viemmä häntä etteenpäin ja toivomme suurta menestystä kaikessa, mitä Fiona tekeekin :) Kiitos Sanna etukäteen kaikesta <3 Fionan kasvua voi seurata Sannan blogissa Veturitien viikarit.\nKotona meillä siis vielä on Selma ja Valma. Selmalle jouduin kuitenki antamaan uuden nimen. Kun yritin Selmalle nimeään opettaa, Alma tuli joka kerta paikalle :) On siis nimi liian lähellä Alma-nimeä. No, mietittiin Vilman kans vaikka ja mitä nimiä. Aakkoset käytiin läpi moneen kertaan. Lopulta se vaan natsas ku nenä päähän: Ippu! Ippu-Ilonen on tuo meijän "Selma". Se on kaikesta innossaan. Häntä heiluu koko ajan. Perässä tepastelee aina ja ku sitä kattoo, alkaa häntä vipattaan. Se on niiiiin ihanan reipaski! Jotenki mulle tulee siitä Alma mieleen, eikä vain ulkonäkönsä vuoksi.\nJa Ippu uudelleen :)\nValma ilostuttaa meitä vielä perjantaihin saakka. Nimensä muuttuu, sen ilmottelen myöhemmin. Ipulla ja "Valmalla" menee lujaa. Vierekkäin nukkuvat ja yhesä leikkivät aivan mahottomasti. Onneksi on vielä tämä yks viikko aikaa noita seurailla. On tämä niin haikeaa aikaa, ku pennut lähtevät.\nIpun kans käytiin jo pikku hihnalenkki. Ihan reippaasti tuli mukana. Välillä kyllä kuulosteli ääniä, ku naapuri käynnisteli autoaan, mutta eipä yhtään sitä pelästyny. "Valma" pääsee huomenna myös kokeilemaan suurempaa maailmaa. Tuli niin pimeä, etten ehtiny molempia käyttää.\nNestorilla ja Vihtorilla menee uudessa kodissaan lujaa, ainakin Jennin lähettämien kuvien perusteella. Oskariki ihmettelee noitten kahen vouhkaamista, mutta vanhana herrana varmaan ajattelee, että lapset on lapsia ja antaa heijän touhottaa rauhassa. Ihana Oskari <3


Olbia Harbor: läheiset hotellit, valokuvat, osoite, Italia kartta, lähellä, varaus\nOlbia Harbor (Italia)\nKaupunki: Olbia Harbor\nEtäisyys keskustasta autolla on 35 minuuttia, ja hotellin sijainti on Panoramic to Golfo Aranci Km 3, etelä-Murta Maria, mikä sopii loistavasti kaupungin ja sen ympäristön tutkimiseen.Luksus-tyylinen Lue lisääPozzo Sacro Hotel-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: Televisio.Terassi on mukava lisä hotellin palveluihin. Matka lentokentälle (Olbia) kestää autolla noin 8 minuuttia (etäisyys lentokentästä on 4 km ).Piilota teksti\nBudjetti-tyylinen Bed&Breakfast Ciro's House-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: n.a..Sijaintina on Via Aspromonte 7, länsi-Olbia, ja etäisyys keskustasta autollLue lisääa vain 4 minuuttia.Matka Olbia-lentokentälle vie autolla noin 8 minuuttia (4 km ).Piilota teksti\nRanta-tyylinen HOTEL STEFANIA-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: Ilmainen pysäköinti.Hotellin sijaintina on Strada Panoramica Olbia, lounais-Olbia. Matka autollLue lisääa kaupungin keskustaan vie vain 5 minuuttia.Hotellissa on uima-allas, jossa voit virkistäytyä. Matka lentokentälle (Olbia) kestää autolla noin 8 minuuttia (etäisyys lentokentästä on 4 km ).Hotelli on osa YX-ketjua.Käytännön tietoa:Hotellissa on ilmainen pysäköinti.Piilota teksti\nLuksus-tyylinen Luna Lughente Hotel-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: Baari, 24h vastaanotto, Pesula, Satelliitti TV.Keskus-Murta Maria on helposti saavutettaLue lisäävissasi, sillä matka vie autolla vain 34 minuuttia. Osoitteessa Localita Pittulongu SP 82 sijaitseva hotelli on ihanteellinen tukikohta, kun haluat nauttia kaikista kaupungin antimista, viivyitpä sitten vain muutaman päivän tai kauemmin. Terassi on mukava lisä hotellin palveluihin. Kun haluat rentoutua, hotellin uima-allas on käytössäsi.Hotelli tarjoaa käyttöösi laajakaista-Internetin.Lentokentälle menijöille tiedoksi, että Olbia-lentokentän etäisyys hotellista on 4 km . Matka vie autolla noin 8 minuuttia.Piilota teksti\nBudjetti-tyylinen Olbia Domus Inn-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: n.a..Sijaintina on Via Liguria 24, luoteis-Olbia, ja etäisyys keskustasta jalan vain 10 minLue lisääuuttia.Matka lentokentälle (Olbia) kestää autolla noin 8 minuuttia (etäisyys lentokentästä on 4 km ).Piilota teksti


Lakkaushaaste: Tuplasti leimaten | Dioriina\nTämän kertainen haaste meinasi jäädä mult aihan kokonaan väliin. Olen ollut todella väsynyt ja hyvä kun olen saanut työt tehtyä. Mutta tässä sitä nyt kuitenkin ollaan haasteen äärellä.\nTällä kertaa meillä on aiheena tuplaleimaus. Siitä on aikaa kun viimeksi olen leimannut eikä se silloinkaan onnistunut kunnolla, joten hieman kauhun sekaisin tuntein lähdin tätä tekemään silmät ristissä.\nEn todellakaan lähtenyt tekemään mitään vaikeaa juttua vaan nyt mentiin todella helpolla. Lopputuloksesta tuli kyllä tosi kiva.\nNyt taas muistin minkä takia en ole pitkään aikaan leimannut. Ensin sen oikeinlaisen leimalakan löytyminen. Toiseksi, että saat sen leiman ylös ja kolmanneksi onnistut saamaan sen kohdilleen. Nytkin aikaa meni kaikkiin noihin kohtiin ja meinasin luovuttaakin yhdessä vaiheessa.\nLakkasin kynnet ensin essien tangoed in love -lakalla.\nAlimmaisen leiman otin Whats Up nails- leimalaatasta B002 Water Marble to Perfection. Tähän käytin China Glazen lakkaa nimeltä Thistle do nicely.\nPäälimmäisen leiman tein Moyran 115 Happily ever after -leimalaattaa käyttäen ja lakkana essencen valkoista wild white way -lakkaa.\nNäistä tulee jotenkin salamointi mieleen. :D\nTuttuun tapaan, käy ihmeessä katsomassa muiden haasteeseen osallistuneiden lakkaukset alla olevista linkeistä.\nTänään meillä onkin juhlapäivä, Milo täyttää jo 8-vuotta! Hänestä ei kyllä sitä uskoisi, on meinaan sen verran koffeli. :D Eikä sitä usko kyllä vieraatkaan ihmiset, kaikki luulevat Milon olevan pentu ja eivät meinaa uskoa, kun kerromme oikean iän. :D\nTunnisteet: kynnet , lakkaus , lakkaushaaste , leimaus\nOuti Krimou/Outi's life 20. toukokuuta 2021 klo 15.04\nTosi kiva lakkaushaaste ja onnistuit kyllä hienosti.\nOikein isot onnittelut Milolle ja kivaa loppuviikkoa sinulle Marina!\nMarina / Dioriina 24. toukokuuta 2021 klo 16.51\nKiitti Outi! Viikonloppu meni vauhdilla kun siskon viiden lapsen kera :)\nJonnaH. 21. toukokuuta 2021 klo 11.44\nNätit kynnet ja onnea Milolle! <3\nMarina / Dioriina 24. toukokuuta 2021 klo 16.52\nMilba 25. toukokuuta 2021 klo 19.01\nToi vesimarmorointileima on kyl kätevä, pitäs itellekki hommata toi laatta :-D pääsisi helpommalla. Söps!


16.01.2009 klo 14:06 (muokattu 16.01.2009 klo 14:14 )\nAarne Arvonen syntyi vuonna 1897. JOHN PALMEN\nArvonen tunnettiin poikkeuksellisen virkeänä vanhuksena. Kuva vuodelta 2003. JOHN PALMEN\n– Elämä, jota minä vietin, ei kuvaa Suomen muuttumista, enkä osaa selostaa sitä, sillä en ota yhteiskunnalliseen elämään osaa, Arvonen puntaroi STT:n haastattelussa joulukuussa 2007.\n”Arska” Arvonen oli katupoika Kallion kaupunginosasta. Nukkumasija löytyi usein Pelastusarmeijan yömajasta.\n– Ei ollut mitään pankkitiliä tai käyttövaraa. Nukuin yömajassa sellaisessa huoneessa, jossa oli 71 sänkyä, kullakin omansa, Arska muisteli.


Toukokuun puheenjohtajakirje | Yrittajat.fi\nHuh, mikä viikonloppu olikaan! Eurovaalit ja Suomen jääkiekon maailmanmestaruus! Kanavalta toiselle siirtyilin sunnuntai-iltana televisiota katsoessani… olipa jännää! Mutta hyvin kävi sekä pelissä että vaaleissa. Vielä kun saadaan maalle hallitus, niin ollaan valmiita Suomen EU-puheenjohtajakauteen! On tulevalla pääministerillä reipas aloitus kaudelleen. Uskomme että kaikki sujuu hienosti.\nMerikarvialla on jo startattu kesään: mökkiläisiä näkee katukuvassa ja varmasti myös liikkeissä asioimassa. Kunhan ensi viikolla ilmatkin lämpenevät, alkaa oikeasti tuntua kesältä!\nMe Merikarvian Yrittäjät hankimme varoja vuokraamalla Yrittäjämökkiä (siellä on nyt tehty remonttia ja suursiivous) sekä Yrittäjämarkkinoiden tuotolla. Yrittäjien jäsenmaksusta saamme myös hyvän osamme.\nSatakunnan Yrittäjien kevätkokous pidettiin Karviassa 8. toukokuuta. Saimme tutustua Anne Mattilan taidekahvilaan, hänen taiteeseensa ja omin sanoin hän kertoi, miten taidekahvila on saanut alkunsa. Suosittelen piipahtamaan siellä, kun lähimatkailupäivä on asialistallanne! Satakunnan Yrittäjien tulos ja tilit olivat hyväksyttävissä ja hallitukselle myönnettiin vastuuvapaus yksimielisesti.\nOmat Aamukaffeemme juotiin viimeisen kerran tänä keväänä kunnanvirastolla 14. toukokuuta. Satakunnan Yrittäjien toimistolta Kati Mäenpää ja Pia Österlund olivat kertomassa Yrittäjien Mentori-toiminnasta ja sukupolven- ja omistajanvaihdoksesta. Hyvin kerrottua asiaa, kiitos heille!\n15.–16. toukokuuta piipahdimme noin 40 hengen joukolla Kunnallisjohdon seminaarissa Lappeenrannassa. 1100 kuntapäättäjää ja yrittäjien edustajaa oli koolla. Hyviä puheenvuoroja yrittäjiltä ja arvokasta tietoa kunnan päättäjille. Ja tietysti verkostoitumista! Rankka yhden yön reissu Suomen toiselle laidalle, mutta oli antoisaa.\nTänään saapuvat Satakunnan paikallisyhdistysten puheenjohtajat Merikarvialle kokoukseen, ja viemme heitä melomaan kauniille Merikarvian joelle. Onneksi näyttää aurinkokin pilkistelevän, vaikkei nyt ihan hellelukemia olekaan!\nKesä alkaa, kun koulut lauantaina päättyvät. 7. kesäkuuta on Siikainen Summer – mennään joukolla katsomaan, mitä naapurikunnassa tapahtuu! Ilmoittelemme alkukesästä, mitä vapaa-aikatoimikunta suunnittelee kesäretkeen ja syysretkeen, pysykää kuulolla!


GMBN poisto | Miten poistaa\nMukaan analyysit suoritti turvallisuus tutkijat, ns .GMBN tiedostot virus kuuluu Matriisi uhka perheelle. Se on vielä toinen data locker ransomware vaivaavan tietojärjestelmien yrittää korruptoitunut arvokasta käyttäjän tiedostot ja kiristää lunnaita maksu.\nAktivointi .GMBN tiedostot virus laitteeseen, hakkerit yrittää huijata sinua lataamalla huomaamattomasti. Joten jakelu sen hyötykuorma-tiedosto voisi olla tajusi avulla eri varjoisa tekniikoita. Kaikki nämä tekniikat pyritään peittämään esiintyminen haittaohjelmia koodia niin, että olet alttiimpia ajaa sen laitteeseen.\nEnsisijainen levinnyt tekniikka uskotaan olevan malwspam. Malspam joka on lajitella sähköposteja, jotka tuottavat haitallisen ohjelmiston avulla hakkerit aiheuttaa edustajina laillisten yritysten sivustot, palvelut, ja jopa valtion laitokset. Tämän tempun tarkoituksena on harhauttaa sinua, että olet menossa vuorovaikutuksessa turvallista ja laillista sisältöä. Kuitenkin, siinä tapauksessa, että olet laiminlyödä tehdä check epäilyttäviä yksityiskohtia ja suoraan seuraa ohjeita esitetty tekstissä viestin voit huomaamattomasti ajaa tämän ransomware laitteeseen.\nTekstiviestit sisältävät yleensä vahva call-to-action, joka kehottaa sinua tarkistamaan sisältöä liitetiedoston tai esitetty linkki niin pian kuin mahdollista.\nNs .GMBN tiedostot virus, joka on tunnistettu kanta Matriisi uhka perheelle on vielä toinen data locker ransomware vaivaavan tietojärjestelmien yrittää korruptoitunut arvokasta käyttäjän tiedostot ja kiristää lunnaita maksu.\nInfektio prosessi .GMBN cryptovirus laukaisee suorittamisen sen hyötykuorma-tiedosto järjestelmään. Kun alkoi tämä tiedosto käynnistää sarjan haitallisen toiminnan. Jotkin näistä toiminnoista vaikuttavat asetukset välttämättömiä järjestelmän osia. Kun taas toiset manipuloida toiminnot laillisten prosessien\nVarten hyökkäys, .GMBN ransomware on todennäköisesti luoda useita muita vahingollisia tiedostoja. On olemassa useita kansioita, jotka voi tallentaa ransomware tiedostot:\nVarma piirre, että järjestelmä on tartunnan kanssa .GMBN Matriisi ransomware on ulkonäkö tiedosto nimeltä !README_GMBN!.rtf tahansa kansio, joka sisältää salattuja tiedostoja.\nTämä tiedosto on lunnasvaatimuksen, jotka liittyvät tämän Matriisin rasitusta. Sen tarkoitus on saada sinut maksamaan hakkerit a vaati lunnaita, jotta voidaan palauttaa salattuja tiedostoja. Vuoksi turvallisuutta, suosittelemme voit välttää niiden ohjeet ja yrittää käsitellä ongelmaa turvallisella tavalla.\nAikana tietojen salaus ransomware muuttaa osia alkuperäisestä koodi kohde-tiedostoja, jotta voit jättää ne käyttökelvottomaksi. Tämän jälkeen prosessi, hakkerit vaativat lunnaita maksu tietojen salauksen. Valitettavasti, voit löytää kaikki arvokkaat tiedostot salataan tämä Matriisi variantti mukaan lukien mutta ei rajoittuen:\nKaikki vioittuneet tiedostot näkyvät tiedostotunnistetta .GMBN liitetään niiden nimet. Yhdessä tämän laajennuksen, kaksi muuta voi näkyä myös lopussa tiedostojen nimet. Ainutlaatuinen ID-numero ja sähköpostiosoite ([email protected])yhteyttä kanssa hakkereilta.\nRansomware liittyvät .GMBN laajennus on uhka erittäin monimutkainen koodi, joka rasittaa paitsi tiedostoja, vaan koko järjestelmän. Joten sinun pitäisi oikein puhdistaa ja suojata tartunnan järjestelmä ennen kuin voit säännöllisesti käyttää sitä uudelleen. Alla löydät askel-askeleelta poisto opas, joka voi olla hyödyllistä yrittää poistaa tämän ransomware. Valitse manuaalinen poisto lähestymistapa, jos sinulla on aikaisempaa kokemusta haittaohjelmien tiedostot. Jos et tunne mukava kanssa manuaaliset vaiheet valitse automaattinen-osio opas. Vaiheet on avulla voit tarkistaa tartunnan järjestelmä ransomware tiedostot ja poista ne muutamalla hiiren napsautuksella.\nJotta pitää järjestelmän turvassa ransomware ja muita haittaohjelmia tulevaisuudessa, sinun pitäisi harkita asentamista luotettava anti-malware ohjelma. Koska lisäturvaa kerros, joka voi estää esiintyminen ransomware hyökkäyksiä voit asentaa anti-ransomware työkalu.\nJos haluat ymmärtää, miten mahdollisesti korjata salattuja tiedostoja, joiden avulla vaihtoehtoisten tietojen hyödyntämistä lähestymistapoja, varmista, että luet huolellisesti kaikki tiedot mainittu askel ”Palauta tiedostot”. Muistutamme, että ennen kuin aloitat tietojen toipuminen, sinun pitäisi varmuuskopioida kaikki salattuja tiedostoja ulkoisen aseman, koska tämä auttaa sinua estää niiden peruuttamaton menetys.\nVaroitus, useita anti-virus skannereita on havaittu mahdollinen haittaohjelma GMBN.\nGMBN osoittaa kaupalliset ilmoitukset\nIntegroi selaimen kautta GMBN selainlaajennus\nGMBN yhteys Internetiin ilman lupaa\nYhteinen GMBN käyttäytymistä ja muita tekstin emplaining som info liittyvät käyttäytymistä\nGMBN poistaa asettaa arvopaperi pehmo.\nImuroi poistotyökalupoistaa GMBN\nGMBN suorittaa Windows OS-versiolla\nPoistaa GMBN Windows\nPoista GMBN Windows XP:\nPoista GMBN sinun Windows 7 ja Vista:\nPoista GMBN Windows 8 ja 8.1:\nPoista GMBN Your selaimilta\nGMBN Varastosta Internet Explorer\nPoistaa GMBN Mozilla Firefox\nLopettaa GMBN Chrome\n« DUNIHI Trojan poisto\nLifecontext.me poisto »


Laiton Lehti? – Sivu 100 – Sananvapauden puolella loppuun asti!\nPääseekö SKE EU-päivänä vaalikujalle Narinkkatorille?\nMarco de Wit 7 toukokuun, 2019\nSuomen Kansa Ensin puolue haluaa myös päästä Eurooppa-päivänä vaalikujalle, mutta miten mahtaa käydä.\nPamela Andersson vieraili Assangen luona vankilassa\nTV-tähti Pamela Andersson vieraili vankilassa olevan kansalaisvapaustaistelija Julian Assangen luona. Andersson kertoi, että Assangea pidetään terroristeille tarkoitetussa supermax-vankilassa eikä hän ole saanut tavata edes lapsiaan. Assange ei saa käyttää tietokonetta eikä edes kirjastoa, vaan hänet pyritään täysin eristämään. Andersson pyytää ihmisiä osoittamaan tukensa Assangelle, jotta häntä ei luovutettaisi Amerikkaan. […]\nSKE-iltalähetys: Epäilty eliittipoliitikkojen ilotyttörinki. Presidentti mukana?\nSKE-väki keskustelee päivän suuresta oikeusjutusta, johon on mahdollisesti sotkeentunut myös presidentti Sauli Niinistö.\nTalkradio: Microsoft tarjoaa työkaluja vaalien turvalliseksi järjestämiseksi\nMarco de Wit 6 toukokuun, 2019\nNick Griffin: We were offered money to stop criticizing Zionists and bankers\nOlli Juntunen: Mitä on sionismi ja miksi vastustaa sitä?\nEurovaaleissa ehdokkaansa oleva SKE:n puoluesihteeri Olli Juntunen (nro. 4) analysoi rauhalliseen tapaansa vaikeita kysymyksiä.\nAntiikin seitsemän ihmettä videolla rekonstroituna\nSami Salosen livelähetys prostituutiorinkiväitteitä käsittelevästä oikeudenkäynnistä\nTämän hetken kuumin oikeudenkäynti liittyy vanhoihin Kokoomuksen entisen puoluesihteerin prostituutiorinkiepäilyihin. Erityisen kuumaksi aiheen tekee se, että siihen on mahdollisesti liittynyt myös presidenttin Sauli Niinistö. Poliisit, jotka ovat asiaa yrittäneet syvällisemmin tutkia on pidätetty virastaan ja nyt myös syytteessä. Eurovaaleissa SKE:n listoilla oleva Sami Salonen (nro. 17) on jo […]\nHaminassa ainoa reilu ja demokraattinen vaalitelinejärjestelmä\nSuomessa joka kunnassa on erilainen vaalitelinejärjestelmä. Useimmissa kaikki maksaa eli vain rahakkaat puolueet saavat nimensä näkyviin. Haminassa toimitaan kuitenkin demokraattisemmin. Vaalitelineissä ensimmäisellä paikalla on aina yhteislista, josta jokainen voi katsoa mitkä puolueet ja ehdokkaat osallistuvat europarlamenttivaaleihin. Yhteislistaan saa nimensä, vaikka puolueella ei olisi rahaa. Tällainen ehdokaslista on tärkeä varsinkin vanhuksilla […]\nRT-video: Moskovassa lentokone syttyy liekkeihin\nAinakin 41 ihmistä kuoli.\nMoskovassa lentokone palaa. Matkustajat pakenevat liekkejä!\nSKE-iltalähetys: Homoista ja vaalikoneista\nMarco de Wit 5 toukokuun, 2019\nSKE-ehdokkaat puhuvat homoista, homotuksesta ja vastaavat Ilta-Sanomien vaalikoneeseen.\npic.twitter.com/wOX1LTnJpv — Doctor Honkler🏳🌈 (@doctorhonkler) May 3, 2019\nKeltaliivit vs. poliisi Ranskan Nantesissa\nBritannian suosituimmaksi nousseen Brexit-puolueen yleisötapahtuma\nPäivän video: Lasten kidnappaaminen\nMaailmalla lasten kidnappaaminen on yleistä. Avoimien rajojen takia se tulee yleistymään myös Suomessa.\nSyy Venezuelan ongelmiin\nÖljyn hinnan aleneminen ja USA:n talouspakotteet ovat heikentäneet Venezuelan taloutta. Ne eivät kuitenkaan ole perussyy. Perussyy Venezuelan ongelmiin on sosialismissa. Se ei ole koskaan toiminut missään, vaan helposti johtaa hyperinflaatioon. Yllä oleva kuva on otettu viime vuodelta, joten nykyään tarvitaan vielä suurempi rahakasa. Tosin tämä kaikki ei tarkoita […]\nSuvakit kauhistuneita Espanjan neekeripoika-perinteestä\nEspanjassa elää vielä vahvana neekeripoika-perinne, jossa pikimustiksi neekeripojiksi pukeutuneet nuoret vievät lapsille lahjoja. Suvakit ovat tästä traditiosta raivoissaan ja haluavat lopettaa koko perinteen.\nMarco de Wit 4 toukokuun, 2019\nSKE-väki keskustelee eurovaalikoneista ja suunnittelee ensi viikon kampanjaa.\nAikapommi tikittää: Nigerian väkiluku nyt 200 miljoonaa!\nVäestönkasvu on radikaalisti vähentynyt kaikissa maanosissa – paitsi Afrikassa. Afrikan väkirikkaimman maan, Nigerian väkiluku nousi tänä vuonna 200 miljoonaan. Nigeriassakin syntyvyys on toki vähentynyt, mutta vain kuudesta viiteen lapseen per nainen. Lisäksi väestö on niin nuorta, että sekin takaa väestön nopean lisääntymisen. Joka vuosi Nigerian väestö lisääntyy vähintään Suomen väkiluvun […]\nAssangen puolesta mielenosoitus New Yorkissa\nBritannian Amerikan suurlähetystön edessä aktivistit järjestivät mielenosoituksen Assangen Amerikkaan luovuttamista vastaan.\nJösse: Niin vaan se on\nIlmastohysteerikko-autisti Greta Thunberg väittää näkevänsä hiilidioksidin nousevan savupiipusta!\nRuotsalainen, mm. aspergerista kärsivä 16-vuotias koululainen Greta Thurnberg on tullut tunnettu ilmastolakkoilijana. Ilmastohysteerikot ja valtamedia ovat hyväksikäyttäneet tätä lasta tekemällä hänestä ilmastouskovaisten maskotin. Nyt Greta on yhdessä äitinsä kanssa julkaisemassa kirjan ilmastonmuutoksesta. Kirjan mukaan Greta näkee hiilidoksidia! Greta kuulemma näkee ”kuinka hiilidioksidi nousee savupiipuista”. Luonnollisesti se on täysin […]\nLIVE: Keltaliivit vs. Ranskan poliisi. Erä XXV\nHelsinki Tabloid: Vieraskielisten osuudet Helsingin kaupunginosissa\nYllä oleva taulukko näyttää kuin uskomattoman nopeasti ulkomaalaistaustaisten määrä lisääntyy. Eikä vain Itäkeskuksessa, vaan monessa muussakin Helsingin kaupunginosassa vieraskielisten osuus on jo yli kolmannes. Kouluissa ja päivätarhoissa tämä tarkoittaa sitä, että vieraskieliset lapset ovat valtaenemmistönä.\nPäivän kuva: Pridetystä\nMarco de Wit 3 toukokuun, 2019\n100 aitokonservatiivisen (alt-right) elokuvan lista\nKäytännössä valtaenemmistö ennen kulttuurivallankumouksen alkua eli ennen 1965 tehdyt elokuvat ovat konservatiivisia. Sen jälkeen mädätys on lisääntynyt vuosi vuodelta. Tosin vasta 2000-luvulla valtaenemmistö elokuvista alkoi olla läpimädätettyjä.\nTalkradio: Eurovaaleista ilmastovaalit. Taas!\n« 1 … 98 99 100 101 102 … 153 »


Toinen todellisuus: 2016\nLähettänyt Nadia klo 13.33 1 kommentti:\nSjöqvist, Suzanne (toim.): Hän on kanssani kumminkin. Vanhempansa menettäneet lapset ja nuoret kertovat\nSuzanne Sjöqvist on menettänyt nuorena isänsä ja huomannut vasta aikuisena, millaista surua on kantanut siitä lähtien mukanaan. Sjöqvist on ruotsalainen toimittaja, joka on saanut oman kokemuksensa myötä ajatuksen koota yksien kansien väliin muidenkin lapsena tai nuorena vanhempansa menettäneiden henkilöiden kirjoituksia. Teoksessa Hän on kanssani kumminkin - Vanhempansa menettäneet lapset ja nuoret kertovat on noin kolmenkymmenen eri-ikäisen lapsen ja nuoren kertomus siitä, millaista on menettää vanhempansa joko sairauden, onnettomuuden, alkoholismin tai itsemurhan vuoksi. Teoksessa on mukana myös jonkin verran sisaruksia, joista kumpikin on saanut kertoa oman versionsa tapahtumista. Lapset ja nuoret myös pohtivat sitä, miten muut ovat suhtautuneet suru-uutiseen ja miten elämää on ollut mahdollista jatkaa vanhemman kuoleman jälkeen, vaikkei se ensin tuntunut mahdolliselta.\nKirjassa esiintyvien lasten ikäjakauma on suuri alkaen 1-vuotiaasta aina teini-ikäisiin saakka. Yhdistävänä tekijä on se, että kaikki lapset ja nuoret ovat ruotsalaisia, mutta muilta osin kertomukset ovat keskenään hyvin erilaisia niin pituuden kuin sisällönkin puolesta. Osalle tuntuu olleen tärkeää kertoa ajasta ennen vanhemman kuolemaa, kun taas toiset kirjoittavat hautajaistunnelmista tai siitä, kun sukulaiset tulivat auttamaan surun keskellä. Selvää on, että jokaiselle näistä lapsista ja nuorista oma menehtynyt vanhempi on ollut rakas ja tämän menettäminen suuri ja vaikea asia, josta on kuitenkin tavalla tai toisella päässyt eteenpäin. Parhaimmillaan tämä teos voi toimia vertaistukena samassa asemassa oleville nuorille (lapsille teos voinee olla liian rankka) tai lukijoille, joiden lähipiirissä on vanhempansa menettänyt lapsi tai nuori, jonka suruun lukija toivoo voivansa ottaa osaa oikealla tavalla.\nSidottu, 267 s.\nLähettänyt Nadia klo 11.24 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kirjoituskokoelmat, lapset ja nuoret, psykologia\nBurroughs, Augusten: Mahdolliset sivuvaikutukset. Muistelma\nAugusten Burroughs, minulle ennestään tuntematon, aikaisemmin mainosalallakin työskennellyt kirjailija on kirjoittanut nyt arvioitavana olevan omaelämäkertamaisen teoksen Mahdolliset sivuvaikutukset - muistelma. Burroughs ei tunnu ottavan itseään turhan vakavasti, ja tämän kirjan takakansitekstin perusteella luvassa on sanallista ilotulitusta ja muistelmia kirjailijan nuoruus- ja aikuisvuosilta kirjoituskokoelman muodossa.\nBurroughsin teoksessa on ainakin näennäisen sekalaisessa järjestyksessä sisällöltään vaihtelevia tekstejä hänen elämänsä eri vaiheista. Aikuisuuden kynnyksellä New Yorkiin muuttanut Burroughs on elättänyt itseään erilaisilla töillä ennen kirjailijanuraansa. Kirjoituksissa puhutaan arkielämän sattumuksista, pienistä asioista pääasiassa humoristiseen sävyyn.\nTämä kirja on kepeä välipala, vaikkakaan minuun se ei tehnyt mitään erityistä vaikutusta enkä voi sanoa sen kuuluvan ainakaan niiden teosten joukkoon, jotka haluaisin lukea uudelleen. Teos itsessään on varsin harmiton, mutta samalla mielestäni myös mitään sanomaton. Todennäköisesti en vain kuulu tämän kirjan optimaalisimpaan lukijakuntaan.\nSuomentaja: Onerva Ollila ja Seppo Lahtinen\nSidottu, 270 s.\nRaisa Porrasmaa, japanin kieltä opettanut sekä Japanin kulttuuurista ja tapakulttuurista luennoinut japanologi on kirjoittanut vuosien kokemuksistaan yleistajuisen teoksen Japani pintaa syvemmältä - muutakin kuin sake, sushi ja samurait. Monen mielikuvissa Japani näyttäytyy eksoottisena itämaisena maana, jossa on kuitenkin samalla hämmentävä sekoitus länsimaista arvomaailmaa. Japania ei ole helppo selittää sanalla tai kahdella; tässä teoksessa Porrasmaa pyrkii avamaan näkökulmia Japanin eri puoliin.\nAnime ja manga, rituaali-itsemurhat, elämääkin tärkeämpi työ, kirsikankukat ja teeseremonia. Porrasmaa käsittelee kirjassaan tavalla tai toisella näitä kaikkia. Hän vie lukija salariimanin, tappotahtista työtä tekevän palkollisen arkeen, sakura-kirsikankukkajuhlaan ja Fuji-vuoren juurelle, viitisen vuotta sitten tapahtunutta Fukushiman ydinreaktorionnettomuutta unohtamatta. Japanilaisen tapakulttuurin asiantuntijana myös nämä piirteet tulevat kirjassa käsitellyksi. Japanissa tietynlainen kohteliaisuuus ja kaavamaisuus on kaiken A ja O, ja sen peruspiirteet hallitsemalla pääsee länsimainen ihminenkin jo alkuun. Maanjäristyksen koettelemassa maassa yleinen asenne on se, että ihminen on tasaveroinen osa luontoa. Kirjassa käsitellään myös keisarin roolia ja nationalismia.\nPorrasmaa vie kirjallaan syvälle japanilaiseen ajattelumaailmaan, joka oli minulle pääpiirteittäin jo ennestään tuttu. Samalla teoksessa on kuitenkin myös paljon uutta, ja vielä vuosienkin jälkeen myös Porrasmaalla on opittavaa. Tämän kirjan myötä lukija pääsee todelliselle hybridi-nojatuolimatkalle maahan, joka tuntuu tarjoavan aina jotakin uutta.\nSidottu, 345 s.\nLähettänyt Nadia klo 10.54 Ei kommentteja:\nJulia Bickwilke on viettämässä aikaa Valamon luostarissa, lataamassa akkuja ja miettimässä elämälleen suuntaa. Luostariin hän on päättänyt mennä mummonsa ohjeistuksesta. Mummo on aina kannustanut Juliaa elämään oman sydämensä mukaan. Niinpä kun Julia tapaa luostarissa kiinnostavan tuntuisen munkin, joka lupaa tulla siunaamaan hänet Santiagoon suuntautuvaa pyhiinvaellusta varten, on Julia valmis lähtemään. Samaan tapaan hän oli aikaisemmin valmis lähtemään reppureissaamaan Aasiaan ja Hollantiin kotirouvaksi. Mutta ne ovat entistä elämää ne.\nJulia tapaa Santiagon pyhiinvaelluksen aikana muita matkustajia, joiden kanssa tutustuu ja ystävystyy. Matka taittuu mukavammin tutuksi käyneessä seurassa eväitä jakaen, vaikkei Julia heidän kanssaan koko matkaa yhdessä kuljekaan. Sattumalta mukana matkalla on myös Valamon luostarista lähtenyt munkki, joka on ohjeistuksen vastaisesti jättänyt palaamatta kotiluostariinsa Kreikkaan. Munkista tulee esiin reissun aikana maallisempiakin puolia.\nSantiagoon suuntautuvasta pyhiinvaelluksesta on kirjoitettu useitakin kirjoja, useimmat omaelämäkerrallisia. Mirja Karnan teoksessakin on omakohtaista taustaa siltä osin, että Karna on ollut mukana monella pitkällä vaelluksella, joita hän on alkanut sittemmin järjestää myös itse. Julia itsessään on kuitenkin keksitty hahmo, vaikka hänessä on todellisen tuntuisia piirteitä. Teos sukeltaa perimmäisten kysymysten äärelle samalla kun siinä on tiettyä kepeyttä. Luin tämän kirjan muutamassa illassa, niin mukaansa tempaavasti se on kirjoitettu.\nLähettänyt Nadia klo 11.01 Ei kommentteja:\nTunnisteet: elämäntaito, henkisyys\nJäntti, Essi (toim.): Täyttä elämää ADHD:n kanssa\nADHD on aktiivisuuden ja tarkkaavaisuuden häiriö, neuropsykiatrinen oireyhtymä, joka arvioidaan olevan noin yhdellä oppilaalla jokaista koululuokkaa kohti. ADHD-oireita ovat tarkkaamattomuus, yliaktiivisuus ja impulsiivisuus, jotka voivat esiintyä erilaisina yhdistelminä henkilöstä riippuen. Tämän vuoksi ADHD-oireiset tuntuvat olevan aina menossa ja tekevän asioita ennen niiden harkitsemista.\nTeoksessa Täyttä elämää ADHD:n kanssa pääsevät ääneen tätä oireyhtymää sairastavat henkilöt sekä heidän vanhempansa. Teoksen pääosa on käytetty aikuisten ADHD-oireisten omakohtaisille kertomuksille, jossa kukin kertoja on saanut omin sanoin kertoa elämästään ADHD:n kanssa siinä laajuudessa kuin on itse halunnut. Kirjoitusten taso onkin vaihteleva; jotkut tarinat ovat jäsenneltyjä ja kirjakielellä kirjoitettuja, kun taas osa on puhekielisempiä ja suppeampia. Lähes joka tarinassa käsitellään kuitenkin henkilön lapsuutta, nuoruutta ja aikuisuutta ADHD:n kanssa. Tämän osuuden jälkeen vanhemmat ovat saaneet kertoa ADHD-oireisista lapsistaan ja usein varsin värikkäästä ja tapahtumarikkaasta arjesta näiden kanssa. Vielä viimeiseksi kouluikäiset lapset ovat päässet tämän kirjan sivuille omine lyhyine lainauksineen.\nADHD on oireyhtymänä ollut minulle tähän saakka melko etäinen tuttavuus. Termi on ollut minulle aikaisemminkin tuttu ja tuonut mielikuvan jatkuvasti liikkuvasta, rauhattomasta henkilöstä. Tässä teoksessa tosiaankin sattuu ja tapahtuu, mikä vahvistaa aikaisempaa mielikuvaani. Monelle kirjoittajalle on ollut vaikeaa ymmärtää itseään ja erilaisuuttaan suhteessa muihin, joten diagnoosin saaminen ja lääkityksen aloittaminen on ollut useimmissa tapauksissa helpottavaa. Moni on tosin sinnitellyt aikuisikään saakka saamatta apua ongelmiinsa, sillä diagnosoimattomia henkilöitä on joukossa paljon. Samalla selviää, että oikean diagnoosin saaminen voi olla vaikeaa ja että ongelmien tiedostaminen ei läheskään aina tarkoita sitä, että niihin saisi ajoissa apua. Teos sopii vertaistueksi muille ADHD-oireisille ja heidän läheisilleen sekä lukemistoksi kasvatus-, sosiaali- ja terveysalan ammattilaisille.\nNidottu, 307 s.\nLähettänyt Nadia klo 10.38 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kirjoituskokoelmat, terveys ja sairaus\nToivio, Marja: Kuka lasta varjelee\nAsianajaja Katariina Elosalo on saanut tarpeekseen Helsingin ympyröistä ja on muuttanut Kuusamoon. Sinne hänet on houkutellut Jukka, paikallinen apulaispoliisipäällikkö, joka on avioeronsa jälkeen aloittanut lupaavasti orastavan suhteen Katariinan kanssa.\nKuusamossa kaikki ei ole kuitenkaan aivan niin kuin Katariina on toivonut. Jukka vaikuttaa etäiseltä ja Katariina saa kuulla hänen pyörittävän samanaikaisesti muitakin naissuhteita. Ammattillisessa mielessä piirit ovat pienet ja ne vaikuttavat myös työkuvioihin: Katariina saa asiakkkaakseen Kirsi Vaarasen, jonka lapsen epäiltyyn pahoinpitelytapaukseen paikallinen lastensuojelu ei uskalla puuttua, sillä lapsen isä on merkittävä paikallinen liikemies. Tarvitaan Katariinan järkkymätöntä tahdonlujuutta asioiden eteenpäin viemiseksi. Samaan aikaan Katariina saa niskoilleen perintökiistan, jonka yhtenä osapuolena hän itse on.\nMarja Toivio on itsekin asianajaja, joten hän tietää mistä kirjoittaa. Katariina on henkilöhahmona varsin uskottava ja teos nostaa esiin monia lastensuojelun nykytilaan liittyviä ongelmia ja asianajajana toimimisen haasteita. Teos on itsenäinen jatko-osa Lastani et tapaa- ja Lain yläpuolella -teoksille, joita en ole lukenut mutta joita ilmankin tämä teos avautui ongelmitta. Teos on sopivan kantaaottava ja kevyt samaan aikaan.\nSidottu, 283 s.\nLähettänyt Nadia klo 10.15 Ei kommentteja:\nTunnisteet: jännitys, lapset ja nuoret\nNieminen, Tommi: Vastaus on Intia\nMikä maa on maailman suurin demokratia? Missä maassa puhutaan satoja eri kieliä? Mikä maa on harppaamassa seuraavaksi supervallaksi? Vastaus on tietenkin Intia. Monien vastakohtien ja rikkaan historian kokeneessa valtiossa riittää ihmeteltävää vielä senkin jälkeen, kun siitä on luullut tietävänsä lähes kaiken. Näiden asioiden äärelle lukijan vie Tommi Nieminen teoksellaan Vastaus on Intia. Nieminen on toiminut Helsingin Sanomien Intian-kirjeenvaihtajana Delhissä vuosina 2010-2011, minkä lisäksi hän on tehnyt maahan useita eri raportointimatkoja vuosien 2004-2014 välillä.\nNieminen on koonnut teokseensa aiheita vähän sieltä sun täältä, tai sellaisen ensivaikutelman teos antaa. Hän käy läpi Intian 29 osavaltiota niiden erityispiirteiden mukaan, kertaa pääpiirteittäin maan historiaa ajalta ennen itsenäistymistä ja sen jälkeen, kertoo hindunationalismista, kastilaitoksesta, tuloeroista, valtavasta väetönkasvusta ja uusrikkaiden elämästä. Kerronnassa on mukana miellyttävä omakohtaisuuden tuntu, sillä Nieminen on saanut ujutettua mukaan omia arjen kokemuksiaan ja kohtaamisiaan eri ammateissa ja yhteiskuntaluokissa toimivien intialaisten kanssa. Niitä hänellä toimittajana riittää, vaikka hän ammattinsa vuoksi on myös saanut kokea sen varjopuolet.\nVastaus on Intia tuo Intian nykypäivään, taustoja unohtamatta. Lukija pääsee kurkistamaan lähes 1,25 miljardin ihmisen valtion arkeen pintaraapaisun verran. Ehkä tärkein havainto on se, että monessa suhteessa kyse on monenkirjavasta maasta, jossa ei ole olemassa yhtä intialaista tapaa olla, elää ja ajatella. Nieminen on tuonut ansiokkaasti esille Intian monimuotoisuuden eikä pyrikään vastaamaan kaikenkattavasti. Uusia näkökulmia ja nykyajan ilmiöitä hän onnistuu tuomaan esiin, mitä pidän tämän kirjan tärkeimpänä antina.\nTunnisteet: Intia, yhteiskunta\nTuuri, Antti: Ameriikan raitilla. Matkoja, muistoja\nAntti Tuuri on kirjoittanut erityisesti Yhdysvaltoihin ja Kanadaan kohdistuneesta siirtolaisuudesta jo 1980-luvulla. Aina siitä lähtien hän on matkustanut myös Yhdysvalloissa ja Kanadassa saadakseen kirjoihinsa autenttista materiaalia: suomalaisten siirtolaisten kertomuksia, tunnelmia, maisemia. Teoksessaan Ameriikan raitilla - matkoja, muistoja hän kertaa näiden aineistonkeruumatkojensa antia. Teokseen on koottu matkakirjanomaisesti muistoja 1980-luvulta aina 2000-luvulle saakka.\nTuurilla on omiakin sukulaisia ja saman kylän tuttuja Yhdysvalloissa ja Kanadassa, joten aivan tyhjästä hänen ei ole tarvinnut aineistonkeruutaan aloittaa. Rapakon takaa on löytynyt joka matkalle opas oman kylän puolesta. Matkoilla tapahtuukin yhtä ja toista ja uusia tuttavuuksia syntyy. Tuurilla on matkallakin oma aikataulu, jonka mukaan hän saa aineistoa kokoon. Maisemat vaihtuvat ja matka taittuu yleensä useamman viikon ajan kerralla. Usea matka perustuu myös hänen teostensa pohjalta sovitettujen näytelmien tai esitelmien varaan, joiden ensi-iltaan hän on saanut kutsun. Vanhemmiten Tuuri pysähtyy matkalla Islantiin tasaamaan aikaeroa muutamaksi päiväksi. Samalla hän kypsyttelee ajatusta siitä, että lentomatkustaminen saa riittää ja jatkossa hän matkustaa vain paikkoihin, joihin pääsee lentämättä.\nOlen lukenut Tuurilta muutaman aikaisemman matkakirjatyyppisen teoksen ja tämä jatkaa samaan tutuksi käyneeseen tyyliin. Tuuri on mitä ilmeisimmin tehnyt tarkkoja muistiinpanoja matkansa aikana ja hän käyttää matkustamisaikaa myös kirjoittamiseen, sillä kerronta on varsin yksityiskohtaista. Mitään dramaattista kirjassa ei tapahdu, mutta matkakirjoista pitävälle tämä teos lienee mieleen.\nLähettänyt Nadia klo 18.50 2 kommenttia:\nTunnisteet: Kanada, matkakirjat, Yhdysvallat\nSatri, Janna: Herkkyys ja kiusaaminen\nErityisherkkyydestä julkaistaan yhä enenevässä määrin kirjoja, ja nyt arvioitavana oleva Janna Satrin teos Herkyys ja kiusaaminen keskittyy erityisesti erityisherkkyyden ja kiusaamisen väliseen suhteeseen. Koulu-, koti- ja työpaikkakiusaamisesta on julkaistu jo aikaisemmin suuri määrä teoksia, mutta tämä lienee ensimmäinen, joka huomioi erityisherkkyyden merkityksen kiusaamisen synty- ja ylläpitomekanismeissa.\nErityisherkät reagoivat usein voimakkaammin ympäristöönsä ja he kokevat asioita eri tavoin kuin valtaosa väestöstä. Päällisin puolin heistä voi saada ujon tai pelokkaan vaikutelman, mikä luo otollisen maaperän kiusatuksi tulemiselle. Usein erityisherkät eivät myöskään osaa puolustautua kiusaamista vastaan, mikä ylläpitää kierrettä. Toisaalta erityisherkillä voi olla myös ominaisuuksia, jotka vähentävät kiusaamisen psyykkisiä ja fyysisiä vaikutuksia. Kiusatuksi tuleminen on usein kuitenkin myös erityisherkille traumatisoivaa, ja pahimmillaan kiusaaminen voi jatkua lapsuudesta aikuisuuteen saakka.\nTeoksessaan Satri käy läpi vuorotellen sekä erityisherkkyyttä että kiusaamista, esimerkiksi kummankin ominaispiirteitä ja vaikutuksia toisiinsa ja henkilökemian merkitystä. Teoksessa on mukana myös monen erityisherkän kuvauksia kiusaamiskokemuksistaan. Kiusaamista voi tapahtua koulussa, työpaikalla tai kotona ja niillä jokaisella on omat piirteensä. Satri on koonnut myös listoja apukeinoiksi kiusaamiseen puuttumiseen. Vielä lopuksi hän on kerännyt keinoja kiusaamisesta eheytymiseen. Teos avaa kiusaamista uudesta näkökulmasta ja on omiaan auttamaan ymmärtämään ilmiötä erityisherkkyyden näkökulmasta.\nNidottu, 200 s.\nLähettänyt Nadia klo 11.02 Ei kommentteja:\nTunnisteet: elämäntaito, psykologia\nHayden, Torey: Viattomat\nViattomat-romaanin tapahtumat sijoittuvat montanalaiseen pikkukaupunkiin Abundanceen ja sitä ympäröivään vuoristoon. Kuuluisa elokuvatähti Spencer Scott on ostanut oman maatilan vuoristosta, jossa hän viettää aikaansa henkilökohtaisen assistenttinsa (tai rakastajatterensa) kanssa. Maatilalla kelpaa ladata akkuja ja unohtaa lehdistö ja muut huolet - aina siihen saakka, kunnes Spencer saa muistutuksen arjestaan entisen tyttöystävänsä lähetettyä heidän yhteisen yhdeksänvuotiaan poikansa tämän huolehdittavaksi. Poika, Tennesee, on pullukanpuoleinen ja saanut itsekin sen kuvan, että on molemmille vanhemmilleen vain ylimääräinen taakka.\nSamaan aikaan Abundancen laidalla asuu Dixie, yksinhuoltajaäiti jonka pieni poika on kuollut synnynnäisiin vikoihin. Dixiellä ja tämän uudella miehellä Billyllä on vaikeuksia saada rahaa hautajaiskulujen kattamiseen ja elämän muihin kuluihin. Eräänä päivänä Billie saa idean siepata Spencer Scottin poika Tennesee ja lunnasrahojen turvin aloittaa uusi elämä. Kaikki ei kuitenkaan etene kuten elokuvissa, eikä joka tarinalla ole onnellista loppua.\nHaydenin romaanissa on monia hänen aikaisemmista tosielämään perustuvista teoksista tuttuja teemoja: hyväksikäytettyjä lapsia, ajattelemattomia aikuisia, köyhyyttä, dramaattisia käänteitä. Tämäntyyppistä romaania Haydenilta voi odottaa hänen ammatillisen taustansa tuntien. Tarina kulkee todentuntuisesti ja siitä suorastaan paistaa läpi Billien ja Dixien epätoivo ja toisaalta myös Spencer Scottin reaktio tapahtumiin. Loppu jättää monia kysymyksiä avoimeksi; ehkä jonkinlainen epilogi olisi täydentänyt tarinan.\nLähettänyt Nadia klo 10.40 2 kommenttia:\nTunnisteet: jännitys, lapset ja nuoret, psykologia\nOlimme ihan suunniltamme on kieltämättä oiva nimi kuvaamaan tätä kirjaa ja sen sisältöä. Kirjan päähenkilö Rosemary, tai lyhyemmin Rose, kun tuntuu ajautuvan tilanteesta toiseen tai sellaisen kuvan hänen kerronnastaan ainakin saa. Perheen lapset Rosemary, Fern ja Lowell muodostivat aikoinaan kiinteän kolmikon, kunnes Fern ja Lowell katosivat. Nuorelle Roselle jää epäselväksi, mitä hänen sisaruksilleen on tapahtunut. Rose tuntee olevansa muutenkin poikkeava koulutovereidensa joukossa nyt, kun kiusaamiselta suojaava isoveli Lowellkin on poissa.\nVasta vuosia myöhemmin Rose tapaa isoveljensä uudelleen ja saa vastauksia kysymyksiinsä. Rose elää tuolloin täysi-ikäinen ja aloittanut opintonsa yliopistossa. Rosen taipumus ajautua erinäisiin tilanteisiin ei kuitenkaan ole kadonnut minnekään, ja Lowellin tapaamisen myötä lukijakin alkaa ymmärtää Rosen käyttäytymismallia paremmin. Ilmenee nimittäin, että Fern olekaan ihan perinteinen pikkusisko ja Lowelillakin on ollut omat pakottavat syynsä lähteä aikoinaan kotoa. Samalla selviää, miksi sisarusten kotona on ollut aikoinaan vierailevia yliopisto-opiskelijoita heidän professori-isänsä kutsumana ja miksi perhe on joutunut pohtimaan paljon ihmisen suhdetta muuhun luomakuntaan.\nTeos on kirjoitettu Rosen näkökulmasta ja koska Rose on kirjan eri vaiheissa toisinaan viisivuotias, toisinaan yliopisto-opiskelija, on kerronta aika hyppelehtivää. Selvää on, että kirjassa ollaan monin paikoin suunniltaan, varsinkin jos perheen tapahtumia ajattelee nuoren Rosen näkökulmasta. Kysymykset saavat kuitenkin lopussa vastauksensa ja sisaruksetkin vielä mahdollisuuden nähdä toisensa. Kirjan juoniyllätys on varsin omalaatuinen, vaikkakin tarkemmin ajatellen lukija ei voi oikein muuta tältä perheeltä odottaakaan.\nSidottu, 363 s.\nTunnisteet: kasvukertomukset, lapset ja nuoret\nRämö, Matti: Polkupyörällä Jäämerelle. Tupasvillaa, poroja ja tuntemattomia sotilaita\nMatti Rämö on jälleen satulan päällä; tällä kertaa hän suunnistaa Suomen ja Venäjän pohjoisosien kautta Jäämerelle Norjaan. Sieltä matka jatkuu Norjan ja Suomen Lapin kautta Ruotsin pohjoisosiin ja Uumajasta lautalla takaisin Suomeen ja lopulta Helsinkiin.\nKuuden viikon urakan aikana Rämö polkee yhteensä yli 4 500 kilometriä. Jo tutuksi käyneeseen tapaan Rämö on kirjannut havaintojaan ylös yksityiskohtaisella tarkkuudella ja hän on pitänyt matkan varrella myös samansisältöistä blogia YLE:n sivuilla. Rämö on kirjannut joka matkapäivän osalta poljetut kilometrit ja paikkakunnat sekä kulutetut eurot. Päiväkirjan sivuilta selviävät myös pyöräilyolosuhteet, tässä tapauksessa pohjoiseen kohti koko ajan viilenevät sellaiset. Jäämerelle tullessa on varsinkin öisin jo niin koleaa, että Rämö joutuu turvautumaan sisämajoitukseen useammankin kerran. Päivälämpötiloissakaan ei ole usein hurraamista ja hyvät varusteet tulevat tarpeeseen.\nRämölle yksin polkeminen on terapeuttista ja sosiaalisen kanssakäymisen tarvetta hän saa tyydytettyä yöpyessään sisämajoituksessa ja tavatessaan muita pyöräilijöitä. Parhaimmillaan Rämö ajautuu pyöräillessään elämän olemusta mietiskelevään mielentilaan. Pyöräillessä luontokin tulee lähelle aivan eri tavalla kuin vaikkapa auton ratista käsin; Nikelin tai Kiirunan kaivosalueen kovia kokenut ympäristö ja Lapin hakkuuaukeat luovta synkän kuvan ihmisluonnosta. Onneksi matkan varrelle mahtuu myös paljon huikaisevia maisemia. Tämän kirjan luettuaan tuntee käyneensä Jäämeren rannalla itsekin.\nMinerva Kustannus 2012\nSidottu, 375 s.\nTunnisteet: luonto ja ympäristö, matkakirjat, Norja, Ruotsi, Suomi ja suomalaisuus, Venäjä\nEnsiksi täytyy ihmetellä kirjaston päätöstä sijoittaa Anna-Kaisa Hakkaraisen Ihmeet tapahtuvat muille - lapsettomuuspäiväkirja luokkaan 1.4 eli kertomakirjallisuus. Kyseessä ei mitä ilmeisimmin ole fiktiivinen kertomus lapsettomuudesta, vaan tottakin todempi tilitys siitä, mitä on odottaa vuosien ajan perheenlisäystä tietämättä syytä sille, miksi ei vain tärppää, vaikka kaiken pitäisi olla kunnossa. Tämän kirjan paikka olisi mielestäni luokassa 99.1 eli elämäkerrat ja muistelmat.\nHakkarainen on piirun alle kolmekymppinen alkaessaan vakavasti harkita oman lapsen hankkimista puolisonsa kanssa. Opinnot ovat takana ja työurakin siinä vaiheessa, että vauvalle olisi sopiva hetki tulla. Pian pariskuntaan aletaankin odottaa lasta, joka menee kuitenkin kesken jo alkuviikkoina. Vajaan vuoden yrityksen jälkeen pariskunta hakeutuu lapsettomuustutkimuksiin, joissa kummastakaan osapuolesta ei löydetä selittävää syytä lapsettomuudelle. Muutaman inseminaation jälkeen vuorossa ovat yhä rankemmat hoidot aina useampaa koeputkihedelmöitystä myöten. Kaikki tuloksettomia, kaikki yhtä raastavia. Kuukautisten alkaminen on aina yhtä rankkaa ja Hakkarainen joutuu hakeutumaan hoitoon myös lapsettomuuden aiheuttamien mielenterveydellisten ongelmien vuoksi. Siinä missä pariskunnan lähipiirissä muut saavat esikoisen, toisen ja kolmannenkin lapsen, ei Hakkaraisilla ole edes sitä ensimmäistä - ja se aiheuttaa tuskaa enemmän kuin perheellistymisessä onnistuneet voivat kuvitella. Pariskunta alkaa miettiä myös adoption mahdollisuutta, mutta sekin pojekti venyy Hakkaraisen ulkomaankomennuksen vuoksi ja byrokraattisten kuvioiden vuoksi. Seitsemän vuotta ilman kaivattua lasta on enemmän kuin kenellekään soisi.\nHakkarainen on ollut rohkea uskaltaessaan avata rehellisesti tuntojaan tämän kirjan sivuilla ja lähipiirissään ennen kirjan syntymistä. Lapsettomuus on edelleen vaiettu aihe ja monella on ajatus, että lapsia vain hankitaan silloin kun pariskunta on itse niin suunnitellut. Matkalla voi olla monta mutkaa eikä lopputulos ole silti toivottu, kuten Hakkaraisen esimerkki osoittaa. Tämä kirja sopii vertaistueksi lapsettomuudesta kärsiville, mutta yhtä hyvin se sopii lapsellisillekin lisäämään ymmärrystä ja hienotunteisempaa suhtautumistapaa niitä mahdollisia lähipiirin tuttavia kohtaan, jotka eivät ole olleet yhtä onnekkaita lapsihaaveidensa toteutumisen kanssa.\nSidottu, 176 s.\nTunnisteet: elämäkerrat ja muistelmat, psykologia, vanhemmuus\nPaholaisen juna kuljettaa keskiamerikkalaisia siirtolaisia kohti toivetta paremmasta elämästä Yhdysvalloissa. Kidnappauksia ja raiskauksia, lahjuksia ja lunnaita - näistä ja monista muista epätoivon aineksista on tämä junamatka tehty. Suurin osa junan matkustajista ei enää nykyään pääse perille, sillä siirtolaisviranomaiset ovat lisänneet valvontaa. Nekin jotka pääsevät laittomasti Yhdysvaltojen rajan yli, voivat tulla oleskeluluvan saatuaankin karkotetuksi kotimaahansa minkä tahansa pikkurikkeen vuoksi. Elämässä on jatkuva väliaikaisuuden tuntu, jonka kanssa on vain pakko oppia elämään.\nNäitä tunnelmia kuvaa toimittaja Maija Salmi teoksessaan Paholaisen juna - matkalla kohti amerikkalaista unelmaa. Salmi on matkustanut siirtolaisten mukana laittomasti Guatemalasta Meksikoon, josta hän jatkaa matkaa aina Yhdysvaltojen rajan tuntumaan saakka. Matkan aikana hän yöpyy siirtolaisille perustetuissa ja vapaaehtoisten ylläpitämissä turvakodeissa ja haastattelee lähes paria sataa siirtolaista.\nSalmen teoksesta paistaa epätoivo. Siirtolaisia ajaa matkaan köyhyys, töiden puute, Yhdysvaltoihin jääneet perheenjäsenet, toive paremmasta elintasosta tai jokin muu pakottava syy. Nykyään yhä useammalle riittää sekin, että he pääsevät Pohjois-Meksikoon, josta yhteydenpito Yhdysvaltoihin on helpompaa. Elämä Meksikossakaan ei tosin ole yksinkertaista rikollisjengien vuoksi. Moni eläää alituisessa epävarmuudessa laittoman asemansa vuoksi. Paholaisen juna auttaa ymmärtämään siirtolaisuuden lainalaisuuksia korruptoituneiden viranomaisten, rikollisjengien mutta myös monien hyvää tahtovien vapaaehtoistyöntekijöiden viitekehyksessä.\nNidottu, 222 s.\nLähettänyt Nadia klo 11.28 Ei kommentteja:\nTunnisteet: maahanmuutto, Meksiko, siirtolaisuus ja pakolaisuus, Yhdysvallat\nJunttila, Niina: Kavereita nolla. Lasten ja nuorten yksinäisyys\nSuomi on yksinäisten ihmisten luvattu maa, ainakin mitä uutisiin ja tutkimuksiin on uskominen. Useissa tapauksissa yksinäisyys juontaa juurensa jo lapsuudesta: kun kavereita ei ole syystä tai toisesta saanut, jää malli ystävyyssuhteiden solmimiseksi omaksumatta, mikä voi vaikeuttaa ystävien ja elämänkumppanin saamista aikuisena.\nLasten ja nuorten keskuudessa yksinäiseksi itsensä kokevia on jopa joka viides. Junttilan teoksen sivuilta selviää lasten ja nuorten omakohtaisesti kertomana, millaista on joutua pysyvästi joukon ulkopuolelle, kun kukaan ei huomaa tai soita, kun ei ole ketään jonka kanssa jakaa ajatuksia ja asioita. Suuren prosenttiosuuden vuoksi yksinäisiä löytyy joka koulusta, ehkä jopa joka luokasta. Yksinäisyys voi olla luonteeltaan sosiaalista tai emotionaalista tai eräänlaista irrallisuuden tunnetta; yksinäisyyden tunnetta suurenkin joukon keskellä. Teoksessa pohditaan myös, miksi yksinäisyydestä on niin vaikea päästä eroon ja mitä kaikkia lieveilmiöitä yksinäisyyteen liittyy; yleimpinä näistä lienevät erilaiset sosiaaliset fobiat ja masennus. Voiko yksinäisyys periytyä ja mistä yksinäisyys ylipäätään johtuu? Kuinka yksinäisyyteen voisi puuttua? Mitä on tehtävissä? Junttila tarjoaa erilaisia näkökulmia myös näihin kysymyksiin.\nJunttilan teos on yleistajuinen versio hänen samaa aihetta sivuavasta väitöskirjastaan. Aihe on ajankohtainen ja Junttila käsittelee sitä helposti omaksuttavalla tavalla. Ilmiön raadollisuus ja traagisuus nousee esille lukemattomissa lainauksissa, joissa lapset ja nuoret itse kirjoittavat siitä, millaista on olla yksinäinen ja miten se heidän elämässään näyttäytyy. Suositukseni tälle kirjalle!\nSidottu, 189 s.\nLähettänyt Nadia klo 15.08 Ei kommentteja:\nTunnisteet: lapset ja nuoret, psykologia, yksinäisyys\nLähettänyt Nadia klo 10.45 Ei kommentteja:\nSinisalo, Johanna: Salattuja voimia. Opas valoisille ja pimeille poluille\nSalattuja voimia - opas valoisille ja pimeille poluille on monitasoinen teos vaeltamisen ja patikoimisen maailmasta. Johanna Sinisalo, kokenut maailman eri kolkissa pitkiä matkoja patikoinut vaeltaja, on yhdistänyt teoksessaan faktaa ja fiktiota hyödyntäen omaa yli toistakymmentä vuotta kertynyttä kokemustaan eri patikapoluilta. Tuloksena on jännittäviä tarinoita patikkapolkujen varrelta, joista suurin osa on keksittyjä, mutta saaneet inspiraationsa Sinisalon omista kokemuksista.\nSinisalo on jakanut teoksensa maantieteellisiin alueisiin. Hän lähtee liikkeelle helpoimmista patikkakohteista Brittein saarilla ja etenee sieltä vaativimpiin kohteisiin Alpeille, Appalakeille ja lopulta Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Kunkin luvun aluksi hän esittelee kutakin aluetta patikointikohteena, kertoo paikallisista käytännöistä, reittivaihtoehdoista ja omista kokemuksistaan. Sen jälkeen on vuorossa fiktiivinen tarina, joka edustaa useimmissa tapauksissa jännitysgenreä, vaikkakin jotkut tarinoista ovat myös luonteeltaan historiallisia. Sinisalo myös avaa tarinavalintojaan kunkin tarinan lopuksi, sillä moni tarina pohjautuu hänen omiin sattumuksiinsa vaellusvuosien varrelta. Aivan kirjan loppuun on koottu vielä opaskirjanomaisesti käytännön vinkkejä patikkamatkaa suunnitteleville.\nSalattuja voimia on ainutlaatuinen tekstikokoelma faktaa ja fiktiota ja minunlaiselleni luonnon ystävälle oikea löytö. Jännitystarinat luovat kohteistaan omanlaisen leiman, joita Sinisalo tosin lieventää omilla jälkiteksteillään. Järkeä käyttämällä moni patikointikohde on hyvinkin turvallinen ja psykopaatteihin polulla törmää oikeasti onneksi vain harvoin.\nSidottu, 360 s.\nTunnisteet: jännitys, luonto ja ympäristö, oppaat\nBesace, Daniel: Valtameri\nDaniel Besace, äärimmäisen köyhyyden rajoilla sinnittelevä nuori ranskalaismies, on menettänyt isänsä ja lähtee sen seurauksena selvittämään ajatuksiaan pitkälle kävelylle pitkin Ranskan tullimiespolkuja maan rannikkoseudulla. Noin puolentoista kuukauden aikana heinä-elokuussa Besace matkaa pääasiassa kävellen yli 1 100 kilometrin matkan yöpyen pääasiassa tienvierustoilla, asemilla ja puiden alla. Besace syö matkansa aikana halvinta mahdollista ruokaa, jota hän saa toisinaan kerjäläismäiseksi matkan aikana muuttuneen olemuksensa vuoksi lahjoituksenakin, käyttäen matkansa aikana yhteensä vain noin 60 euroa.\nBesace on koonnut ajatuksiaan ja kokemuksiaan päiväkirjamaiseen muotoon, jossa hän on kunkin päivän kohdalle merkinnyt kulkemansa kilometrimäärän ja paikkakuntien nimet. Varsinaisen päiväohjelman kuvaus onkin sitten hyvin vapaamuotoista, paikoittain jopa tajunnanvirtamaista. Besace tapaa matkansa aikana paljon ihmisiä ja pysähtyy arkisten näkymien ja tapahtumien äärelle, jotka kaikessa tavanomaisuudessaankin auttavat häntä palaamaan elämän perimmäisten arvojen äärelle.Elämä on yksinkertaista ja hyvää, ja hän muistaa lähettää postikortteja useille ystävilleen matkan eri etapeilta.\nValtameri kuvaa elämän yksinkertaisuutta ja rahan vallasta luopumista, joka samalla vapauttaa kokemaan asioita ilman kiirettä ja jatkuvaa painetta. Besacea voisi kuvata nykyajan nomadiksi, joka on tosin nykyään asettunut aloilleen perustettuaan pienkustantamon yhdessä avovaimonsa kanssa. Olisin kaivannut kirjaan jonkinlaista karttaa hänen matkareitistään, joka jää nyt Ranskaa tuntemattomana epäselväksi. Teos pursuaa ranskalaisia paikannimiä, jotka olisi ollut mukava sijoittaa kartalle.\nNidottu, 171 s.\nLähettänyt Nadia klo 10.29 Ei kommentteja:\nTunnisteet: elämän yksinkertaistaminen, Ranska\nLähettänyt Nadia klo 10.10 1 kommentti:\nLähettänyt Nadia klo 13.42 Ei kommentteja:\nRämö, Matti: Polkupyörällä Islannissa. Tuulen tiellä laavakenttien poikki\nYLE:n teksti-tv:n toimittaja Matti Rämön viidennessä matkakirjassa lukija pääsee Rämön mukana kuukauden matkalle Islantiin. Jo tutuksi tulleseen tapaan Rämö on matkalla yksin jo monta pitempää reissua kokeneen polkupyöränsä kanssa ja on varustautunut erämaavarustein pitkää polkaisua varten. Ne ovatkin tarpeen, sillä Rämö yöpyy maastossa muutamaa yötä lukuun ottamatta koko reissun ajan.\nRämö on liikkeellä keskikesällä, vaikka sitä on joskus kirjasta vaikea muistaa. Islannissa sää on parhaimmillaan 15 asteen lämpöistä, mutta usemmiten paljon vähemmän. Alle viiden asteen päivälämpötilaan ei kuitenkaan onneksi päästä. Rämö päättää kiertää saaren vastapäivään tuuliolosuhteiden optimoimiseksi, mutta tuulta riittää silti enemmän kuin tarpeeksi. Moneen kertaan Rämö päivitteleekin, onko polkupyöräilyssä Islannissa mitään järkeä; etenemisvauhti kun vaikuttaisi joskus nopeammalta kävellen, ja sulamisvesiä ylittäessä pääsee ilmoille ärräpää jos toinenkin. Matka kuitenkin taittuu välipäiviä pitämättä Rämölle tutulla täsmällisyydellä: päiväkirjamainen teos on hyvin yksityiskohtaisilla kuvauksilla täytetty aina päivää kohti poljettuja kilometrejä ja käytettyjä euroja myöten.\nRämö on valinnut rohkean pyöräilykohteen ja herättää helposti lukijassa matkakuumeen Islantiin, vaikkakaan järkevä matkustaja valinnee jonkin toisen matkustustavan kuin polkupyöräilyn. Maa vaikuttaa olevan varsinkin luontomatkailusta kiinnostuneelle näkemistä pullollaan, ja tätä kirjaa sopiikin suositella kaikille aiheesta kiinnostuneille.\nMinerva Kustannus 2013\nSidottu, 327 s.\nLähettänyt Nadia klo 13.24 2 kommenttia:\nTunnisteet: Islanti, matkakirjat\nJansson, Tove: Taikurin hattu\nMuumilaaksoon on saapunut kevät ja sen myötä Muumilaakson väki herää kevätpuuhiinsa. Muumipeikko lähtee ystävineen retkelle vuorille, josta he tekevät erikoisen löydön: tyylikkään silinterihatun. He kuljettavat sen kotiinsa tietämättä, että hatun myötä alkaa tapahtua paljon odottamattomia asioita: hattu ei nimittäin oikein sovellu roskakoriksi, joksi Muumilaakson väki on sen laittanut. Siihen laitetut roskat saavat täysin uudenlaisen olomuodon, eivätkä aina kovin miellyttävän sellaisen.\nOmia haasteita aiheuttavat hattivatit, jotka latautuvat ukkosen aiheuttamasta sähkövirrasta. Hattivattien luokse eksynyt Hemuli joutuu kapuamaan turvaan tolpan päähän, sillä ilmanpaine on parhaillaan laskemassa ja hattivatit aktivoitumassa. Entäpä mitä tuovat mukanaan Muumilaaksson saapuvat pienet kaverukset Tiuhti ja Viuhti? Silläkin jo jotakin tekemistä silinterihatun kanssa, jonka salaperäinen omistaja saapuu paikalle punaisen hehkun johdattamana.\nTaikurin hattu saa lukijan huomaamaan enemmän yksityiskohtia kuin televisio-ohjelmana katsottuna. Lukija saa esimerkiksi tietää, että muumit syövät havunneulasia pärjätäkseen talviunessa kylmän vuodenajan yli ja että Tiuhti ja Viuhti puhuvat omaa kieltä, joka on kuitenkin varsin helppo oppia. Muumilaaksossa sattuu ja tapahtuu entiseen tapaan ja elämä on anarkistisen vapaata. Muumien ystäville Taikurin hattu tarjoaa yhtä laadukkaan lukuelämyksen kuin sarjan muutkin teokset ja suosiosta päätellen (kyseessä on teoksen 16. painos) teokselle löytyy viidenkymmenen vuoden iästä huolimatta vielä oma lukijakuntansa.\nNidottu, 146 s.\nLähettänyt Nadia klo 9.52 Ei kommentteja:\nVirtanen, Rauli: Reissukirja. Matkalla kaikissa maailman maissa\nUlkomaantoimittaja Rauli Virtanen lienee suomalaisille sen verran tuttu, ettei hän esittelyjä kaipaa. Moni tuntee hänet siitä, etä hän on vieraillut kaikissa maailman itsenäisissä valtioissa. Harvempi kuitenkaan tuntee hänen yli neljä vuosikymmentä jatkuneen uransa kaikkia vaiheita, joita hän käy läpi teoksessaan Reissukirja - matkalla kaikissa maailman maissa. Siinä Virtanen kertoo uransa alkuvaiheista aina nykypäivään saakka, mitä kaikkea on kokenut ja mitä kaikesta siitä kenties oppinut.\nVirtanen aloitti ulkomaanseikkailunsa 1970-luvulla, jolloin hän aikoi ensin opiskella maantiedon opettajaksi, mutta päätyikin pian lukemaan journalismia ja kansainvälistä politiikkaa. Yliopisto-opinnot jäivät kesken Virtasen hakeuduttua Uuden Suomen ja sittemmen Suomen Kuvalehden ulkomaantoimittajaksi. Hän pääsi matkustamaan Etelä-Amerikkaan, jolle hän menetti heti sydämensä. Vähävarainen Virtanen matkusti sinne rahtilaivalla ja liikkui paikallisilla kulkuneuvoilla nukkuen missä milloinkin. Tuohon aikaan hän elätti itsensä kirjoittamalla ja myymällä juttujaan eri lehdille, joista hän sai vaihtelevan palkkion osoitettuna shekkinä siihen paikkaan, jossa sattui kulloinkin olemaan. Virtasen elintaso oli erittäin vaatimaton ja nälkä usein tuttuna vieraana. Kuin ihmeen kaupalla hän kuitenkin selviytyi matkustaessaan aina Pohjois-Amerikkaan saakka.\nTämän ensimmäisen matkakokonaisuuden jälkeen vuorossa ovat toiset maanosat, joista tehdyistä matkoista Virtanen ei raportoi samalla tarkkuudella kuin työuransa alkuvuosista. Selvää kuitenkin on, että Virtanen on vuodesta enemmän ulkomailla kuin kotimaassa ja hän hakeutuu erityisesti paikkoihin, joista muut yleensä pyrkivät pois. Journalistien tehtävä on raportoida erityisesti epäkohdista ja vaietuista aiheista sekä tyydytttää yleisön tiedonjano päivänpolttavista aiheista, joten Virtanen matkustaakin usein esimerkiksi sissijoukkojen mukana ja pääsee kontaktiensa avulla moniin paikkoihin, joihin tavallisilla ihmisillä ei ole asiaa. Teoksen keskivaiheilla hän kertookin löyhästi aikajärjestyksessä näistä kokemuksista. Teoksen loppupuolella hän kertoo puolestaan kootusti eri aiheista, joita hänen pitämillään luennoilla on noussut esiin. Niistä hänellä riittääkin sanottavaa ja näkemyksiä. Tämä teos on hyvinkin lukemisen arvoinen ja uskon, että Virtasta seuranneet ovat odottaneet tätä elämäkertamaista teosta jo hyvän tovin.\nSidottu, 404 s.\nLähettänyt Nadia klo 9.36 Ei kommentteja:\nAustwick, Julian ja Tracy: Amber's Donkey\nAmber's Donkey -teoksen tapahtumat sijoittuvat 2010-luvun Irlantiin ja Englantiin. Toinen teoksen päähahmoista, Shocks, on irlantilaiselle maatilalle kuoleman kieliin jätetty aasi. Kun eläinsuojeluryhmä löytää sen kaula täynnä liian tiukasta lieasta johtuvia haavaumia, se otetaan huostaan välittömästi ja toimitetaan englantilaiselle aasitilalle. Tilan muut aasit ovat hyväkuntoisia ja tilalla lähinnä orvoksi jäämisen seurauksena, joten pelokas Shocks tuntee olonsa ulkopuoliseksi ja siihen on haastavaa rakentaa uudestaan luottamuksellista suhdetta.\nToinen teoksen päähahmoista - tai pikemminkin päähenkilöistä - on Amber, kaksossisaruksensa Hopen kanssa etuajassa syntynyt pieni tyttö. Sekä Hope että Amber joutuvat olemaan 26. raskausviikolla tapahtuneen syntymänsä vuoksi kauan keskosten teho-osastolta, mutta siinä missä Hope kotiutuu puolen vuoden sairaalajakson jälkeen, näyttää Amberin tilanne toivottomammalta. Lääkärien mukaan Amber kärsii aivohalvauksesta eikä sen vuoksi mahdollisesti koskaan tule kävelemään tai puhumaan. Hope kehittyy kovaa vauhtia ja jättää sisaruksensa jälkeensä, jolloin Amber tuntuu jättäytyvän yhä enemmän omiin oloihinsa. Kunnes eräänä päivänä perhe eksyy paikalliselle aasitilalle, jossa Amber ystävystyy välittömästi syrjässä viihtyvän Shocksin kanssa. Siitä alkaa sekä Shocksin että Amberin toipumisprosessi, joka hakee vertaistaan.\nAmber's Donkey kertoo hyvin inhimillisestä näkökulmasta englantilaisperheen taistelusta pikkukeskostensa kehittymisen puolesta ja siitä, kuinka sisarukset kasvavat hyvin eri tahtiin toisen jäädessä sairauden jalkoihin. Ennen kaikkea teos on kuitenkin osoitus ihmisen ja eläimen ystävyyssuhteen parantavasta voimasta, johon Austwickitkaan eivät ole ensin uskoa. Teos herättää inhimillistä toivoa ja on hieno toipumistarina.\nSidottu, 310 s.\nLähettänyt Nadia klo 9.11 Ei kommentteja:\nTunnisteet: lapset ja nuoret, terveys ja sairaus\nMuumilaakson juhannus uhkaa muuttua täysin uudenlaiseksi, kun laaksoon saapuu myrsky ja sen myötä vedenpaisumus. Muumitalon asukkaat joutuvat kuivina pysyäkseen ensin kiipeämään talonsa katolle, sitten pelastautumaan paikalle ajelehtineeseen taloa muistuttavaan rakennelmaan. Pian selviää, että kyseessä on teatteri, muumeille uusi tuttavuus. Entä miten käy, kun Muumipeikko ja Niiskuneiti päättävät yöpyä ankkuroidun teatterin lähelle puihin ja teatteri lähteekin yön kuluessa jatkamaan matkaansa?\nOma haasteensa on vielä laaksoon saapumista lykkäävällä Nuuskamuikkusella, joka ei tiedä ystäviään piinaavasta myrskystä mitään. Nuuskamuikkusen tehtävänä on nimittäin pelastaa puistonhoitajien kynsistä 24 orpolasta, joiden elämää rajoittaa kielto toisensa perään. Tämä johtaa muutaman mutkan kautta Muumipeikon, Niiskuneidin ja Vilijaanan päätymiseen vankilaan. Kuin ihmeen kaupalla koko joukon onnistuu kuitenkin päästä juhannuksena teatteriin, jonne Muumipappa on kirjoittanut esitystä varten uuden käsikirjoituksen.\nVaarallinen juhannus on aito muumiklassikko 1950-luvulta. Janssonin kieli ja ajatusmaailma ovat niin iättömiä, että tarina on kestänyt hyvin aikaa ja sopii aikuiseenkin makuun. Janssonin tuotantoa on tulossa enemmänkin esiteltäväkseni; tämä oli mainio aloituskohta.\nLähettänyt Nadia klo 13.32 Ei kommentteja:\nTunnisteet: elämäntaito, lapset ja nuoret\nLähettänyt Nadia klo 13.16 Ei kommentteja:\nLähettänyt Nadia klo 10.25 Ei kommentteja:\nSnellman, Anja: Antautuminen\nAnja on erityisherkkä tyttö, mutta sen hän ymmärtää vasta aikuisiällä. Lapsuus jotenkin poikkeavan oloisena, joukosta erottuvana on haastavaa aikaa. Ei sillä että Anja kovin paljon olisi ollut kiinnostunut olemaan muiden tyttöjen kaveri, mutta se, ettei ymmärrä omaa erityisluonnettaan, vaikuttaa tietysti itsetuntoon. Anja pitää rutiineista ja käyttää mieluiten samoja pehmeän kuluneita vaatteita päivästä ja viikosta toiseen.\nNiin kuluu lapsuus ja nuoruus. Anja kiinnostuu pojista ja saakin ensikokemuksia heidän kanssaan. Mitään kovin pysyvää ei kuitenkaan ole luvassa; pojat ja myöhemmin miehet vaihtuvat ja myöhemmin avioliitossa saadut kaksi lastakaan eivät vaikuta siihen, että Anjan ihastuttua uuteen mieheen hän on valmis vaihtamaan lapsensa häneen. Elämä toimittajana ja kirjoittajana on kuitenkin tyydyttävää, sitä mihin Anja on halunnutkin pyrkiä.\nSnellmanin romaani Antautuminen on joidenkin arvioiden mukaan omaelämäkerrallinen. Viitteitä siihen suuntaan antaa ainakin se, että Snellman käyttää romaanin päähenkilöstä nimeä Anja. Snellmania sen paremmin tuntematta en voi kuitenkaan itse ottaa väitteeseen enempää kantaa. Romaani on kirjoitettu elämäkertamaiseen tyyliin; tarina etenee lapsuudesta aikuisuuteen. Se on kirjoitettu minä-muodossa ja paljastaa päähenkilön piinallisimmatkin piirteet. On toisinaan raskasta elää, kun ei ymmärrä omaa erilaisuuttaan; teoksen päähenkilölle se paljastaa hänen ollessaan jo aikuinen. Erityisherkkyydestä onkin tullut päivän sana, joten siinä mielessä Snellman on osunut ajankohtaiseen aiheeseen, jonka vuoksi tähän kirjaan päätin myös tarttua. Kerronta on minun makuuni melko hajanaista, joskin kronologisesti etenevää.\nSidottu, 325 s.\nLähettänyt Nadia klo 11.00 2 kommenttia:\nHelsingin Sanomien pitkäaikainen toimittaja Kimmo Oksanen kertoo teoksessaan Kasvonsa menettänyt mies niistä tuntemuksista ja kokemuksista, joita hänellä liittyy aivan konkreettiseen kasvojen menettämiseen. Kausittain koko elämänsä ajan ihosairauksista kärsineenä Oksanen joutuu aikaisempaa rajumman herpes- ja bakteerihyökkäyksen seurauksena pitkäaikaiseen lääkäri- ja sairaalakierteeseen, josta moni lääkärikään ei usko hänen selviävän. Hengen sijaan hän menettää "vain" kasvonsa. Oksanen kertoo, kuinka siitä on mahdollista selvitä.\nOksasen teos kulkee osiin jaettuna helvetin ja kiirastulen kautta paratiisiin. Aina aikaisempien tulehduskierteiden jälkeen Oksasen kasvot ovat palautuneet ennalleen, mutta toisin käy tällä kerralla, jolloin hän kiertää neuvottomalta lääkäriltä toiselle ja viettää viikkokausia sairaalassa, pitkiäkin aikoja silmät kiinni muurautuneina ja kuulo heikentyneenä. Teos kertoo noin kuuden vuoden ajanjaksosta, jolloin Oksanen on ollut parissakymmenessä sairaalassa, terveysasemalla tai klinikalla ja käy toipumisvaiheessa läpi viisitoista plastiikkakirurgista leikkausta. Oman sairaushistorian ohella Oksanen perkaa lapsuuttaan ja suhteellisen nuorina menehtyneiden vanhempiensa elämäntarinaa sekä sitä, millaista elämä on ollut toipumisvaiheessa, kun kasvojen puolesta on mahdollista kulkea taas ihmisten ilmoilla, vaikka moni asia ei olekaan enää ennallaan.\nOksasen teoksessa huomaa tämän toimittajahistorian, sillä kieli soljuu vaivattomasti. Toipumisvaiheessa saamiensa sairauskertomusten avulla hänen on ollut mahdollista koota sairautensa vaiheet aukottomaksi myös niistä vaiheista, kun omat voimat ovat olleet liian vähissä muistiinpanojen tekemiseen. Toipumisvaiheessa Oksanen työstääkin nyt arvioitavana olevaa teostaan sen lisäksi, että hän palaa töihin yhteiskunnan heikko-osaisten ääneksi. Teoksen voikin ajatella olla olevan osa Oksasen itseterapiaa kaikkine tunnemyrskyineen ja epätoivon hetkineen, jotka johtavat kuin ihmeen kautta selviytymiseen.\nNidottu, 268 s.\nTorgeby, Markus: Juoksijan sydän\nMarkus Torgeby oli teini-ikäisenä suuri ruotsalainen juoksijalupaus pitkänmatkan saralla. Syrjäisellä Öckerön saarella perheensä kanssa varttunut Torgeby itse asiassa oman elementtinsä sen myötä, kun hän huomasi olevansa lahjakas juoksija. Juostessaan luonnon keskellä hän tunsi voivansa olla oma itsensä ja levottomat jalat saivat kaipaamaansa toimintaa. Ennen pitkää Torgeby saakin itselleen valmentajan, jonka tarkoituksena on valmentaa hänet Euroopan huipulle.\nJuoksijan sydämessä Torgeby kertoo omin sanoin elämästään juoksun ja oman itsensä löytämisen parissa. Lupaava ura katkesi vakavaan onnettomuuteen, ja Torgebyllä oli huolenaan myös nopeasti etenevää MS-tautia sairastava äitinsä, joka joutui pyörätuoliin ollessaan vasta kolmekymppinen. Torgeby eli kuitenkin myös omaa elämäänsä: hän lähti etsimään itseään asettumalla asumaan ympärivuotisesti itse rakentamaansa kotaan keskelle luontoa neljäksi vuodeksi. Sieltä käsin hän eli erittäin vaatimatonta elämää käyden hakemassa ruokatarvikkeita viikottain varsin kaukana sijaitsevasta kyläkaupasta. Torgeby kuvaa näitä vuosia elämänsä parhaiksi. Välillä hän käy hiihtovaelluksella ystävänsä kanssa ja päätyypä myös puolen vuoden valmennusleirille Tansaniaan. Silti juuri ruotsalaisessa luonnossa on jotakin, joka vetää häntä puoleensa. Samanhenkisen puolison löydettyään Torgeby rakentaa kasvavalle perheelleen metsään vaatimattoman mökin, jossa luonnonmukainen elämä on mahdollista.\nMarkus Torgeby oli minulle aikaisemmin henkilönä tuntematon, mutta hänen elämäntarinansa vankkumattomine arvoineen on kyllä kiehtova. Tarina itsessään on hieman poikkoileva ja tuntuu kuin siihen olisi koottu paloja sieltä sun täältä. Torgebyn itsensä kertomana hänen kehittymisensä kuvaus vaikuttaa kuitenkin autenttiselta ja hän voi seisoa häpeilemättä valintojensa takana. Tämä elämäkerta on varmasti tutustumisen arvoinen, vaikkei intohimoinen juoksun ystävä olisikaan. Yksinkertaista elämää kaipaavalle tämä teos on omiaan.\nSuomentaja: Veikko Ahola\nSidottu, 194 s.\nTunnisteet: elämäntaito, Helmet-lukuhaaste 2016, kasvukertomukset\nEhrenreich, Barbara: Nälkäpalkalla\nMillaista on tehdä kahta tai jopa kolmea työtä ja tulla silti hädin tuskin toimeen? Kun sairausvakuutusta ei ole palkka riittää jotenkuten halpaan ja huonolaatuiseen ruokaan, voi sairastuminen kaataa koko talouden. Nälkäpalkalla on yhdysvaltalaisen tohtorin tutkinnon suorittaneen tutkija Barbara Ehrenreichin teos, joka on syntynyt hänen päätettyään elää tutkimusluontoisesti nälkäpalkalla kolmessa eri Yhdysvaltojen osavaltiossa ja kuvata selviytymiskamppailuaan huonopalkkaisimpien ammattien parissa.\nTeoksessa Ehrenreich työskentelee tarjoilijana Floridassa, siivoojana Mainessa ja myyjänä Minnesotassa. Ehrenreich on valkoihoinen, joten hänelle tarjotaan mielellään työtehtäviä tarjoilijana ja muissa asiakaspalvelutehtävissä. Hän salaa akateemisen taustansa ja on varustautunut alkukassalla, joka auttaa häntä hätätilanteissa - vaihtoehto, jota vuosia tai jopa vuosikymmeniä minimipalkalla eläneillä ei ole käytettävissään. Kussakin osavaltiossa hänen tehtävänään on löytää sellainen asunto, johon minimipalkalla on varaa - usein se tarkoittaa viikkoveloitteista halpaa motellia. Sitten vain työnhakuun paikallisten ilmoitusten kautta tai useimmiten suoraan paikan päälle kävelemällä. Ehrenreichilla on myös käytetävissään auto, mikä laajentaa hieman työmahdollisuuksia.\nNälkäpalkalla kuvaa nykyajan minimipalkkaista työväenluokkaa ja sen selviytymiskamppailua viikosta, kuukaudesta ja vuodesta toiseen. Suoraan sanottuna teos on melko masentava; rahanpuute rajoittaa monia mahdollisuuksia ja ajatukset pyörivät jokapäiväisen selviytymisen ympärillä. Samalla teos on tärkeä kannanotto työläisten oikeuksien puolesta, jotka vaikuttavat jääneen Yhdysvalloissa vähälle huomiolle.\nNidottu, 224 s.\nLähettänyt Nadia klo 11.16 Ei kommentteja:\nTunnisteet: työelämä, Yhdysvallat


Aja tai matkusta Uberilla kaupungissa Mar del Plata | Uber\nUber liikuttaa kaupunkia Mar del Plata\nAja Uberilla kaupungissa Mar del Plata\nTienaa rahaa omin ehdoin. Kaupungissa Mar del Plata on itsenäisille urakoitsijoille tarjolla koko- ja osa-aikaisia töitä, joissa olet vapaa työskentelemään niin vähän tai paljon kuin itse haluat. Uber huolehtii kaikista yksityiskohdista, niin että voit keskittyä ajamaan autoasi silloin, kun se sinulle sopii.\nUber haluaa intohimoisesti parantaa kaupunkiasi. Sen vuoksi teemme yhteistyötä tuhansien paikallisten kanssa, jotka pitävät kaupungin Mar del Plata liikkeellä. Yhdessä tuomme eloa paikalliseen talouteen, autamme tekemään kaduista turvallisempia ja luomme ruuhkattomampaa kaupunkiympäristöä.\nHaluatko tehdä meillä töitä kohteessa Mar del Plata?


Coronaria Vivante avaa vastaanottokodin Kuusamoon - ePressi\nCoronaria Vivante avaa vastaanottokodin Kuusamoon\nMaahanmuuttovirasto on käynyt neuvotteluita sopimuksesta kuusamolaisen Coronaria Vivanten kanssa vastaanottokeskustoiminnan aloittamisesta Kuusamossa marraskuussa 2015. Nyt avattavan vastaanottokeskuksen päätehtävänä on järjestää kansainvälistä suojelua hakeville ja tilapäistä suojelua saaville henkilöille monipuolisia vastaanottopalveluja. Kuusamon kaupungin toiveena on ollut auttaa erityisesti Suomeen saapuvia lapsiperheitä.\nCoronaria Vivanten tilat Kuusingintiellä tulevat olemaan lapsiperheiden tarpeisiin sopivia pieniä asuntoja (2-3h +k) ja majoitustilaa tulee olemaan yhteensä reilulle sadalle hengelle. Coronaria Vivanten laaja palvelutarjonta tulee kattamaan mm. välttämättömät sosiaali- ja terveyspalvelut, ateria- ja siivouspalvelut, tulkkipalvelut sekä työ- ja opintotoiminnan järjestämisen.\nCoronaria Vivante on täysin suomalainen yritys ja Vivanten toiminta on aloitettu Kuusamossa jo vuonna 1992.\n- Olemme pitkään tarjonneet hoiva- ja asumispalveluita koillismaalla eri asiakasryhmille. Kuusamossa meillä on hoivakotien lisäksi myös erilaisia kotipalveluita, joten nyt aloittava Kuusingintien Vastaanottokoti on luonteva lisä Vivanten kattaviin palveluihin.\nTulemme auttamaan tulevia turvapaikanhakijoita erityisesti nopean kotouttamisen parissa sekä tarjoamaan myös monipuolista kerhotoimintaa yleisiä varhaiskasvatuksen tavoitteita tukemaan, kertoo Coronaria Vivante Oy:n toimitusjohtaja Arto Lamberg.\nCoronaria Vivante tj,\nCoronaria, liiketoimintajohtaja, hoivapalvelut


Koirat.com - Liian raju koiranpentu\nKOULUTUS JA KäYTTäYTYMINEN - Keskiviikkona, 15.11.2017 klo 12:59\nLiian raju koiranpentu\nLIIAN RAJU KOIRANPENTU - Keskiviikkona, 15.11.2017 klo 12:59\n20 viikkoinen koiranpentu on osoittautunut liian rajuksi leikkiäkseen muiden pentujen kanssa. Olemme käyneet alusta asti paljon leikkimässä erilaisten koirien kanssa. Voiko pentutreffeillä käydä liikaa?\nEnsinnäkin, pennun kanssa saa olla sydän sykkyrällä jottei vahingoita toista koiraa. Painaa nyt 10 kg, leikki oman kokoisensa kanssa, mutta juoksee päälle, käy kaulaan kiinni ja jopa retuuttaa, alistaa toisen maahan ja välillä tarttuu toista poskesta tai korvasta kiinni eikä päästä irti vaikka toinen vinkaisee. Tässä tilanteessa joudun vääntämään leuat auki koska ei muuten irroita otettaan. Tänäänkin oli tarkoitus pitää mukava yhteislenkki metsässä vapaana, mutta eihän tuota voinut hetkeksikään päästää vapaaksi kun heti sai toisen vinkaisemaan. Ei jätä toista koiraa hetkeksikään rauhaan, vaikka toinen ottaa etäisyyttä niin tämä syöksyy kahta kauheammin päälle. Kulki sitten hihnassa koko lenkin joka oli yhtä tuskaa. Veti jatkuvasti syöksyen toista koiraa kohti.\nVoiko olla että pentu on saanut vaikutteita toiselta hyvin riehakkaalta koiralta jonka kanssa leikki, käyttäytyy nyt hyvin samalla tavalla. Emme ole kyseistä koiraa nähneet n. Kuukauteen tämän vuoksi.\nKannattako pitää taukoa muiden koirien näkemisestä, ja kuinka tällaista käytöstä saadaan vähennettyä. Olen tähän asti ottanut koiran aina jäähylle, mutta ei näytä menevän viesti perille.\nVS: LIIAN RAJU KOIRANPENTU - Keskiviikkona, 15.11.2017 klo 14:45\nVS: LIIAN RAJU KOIRANPENTU - Keskiviikkona, 15.11.2017 klo 14:56\nHyvä olisi jos pentu pääsisi viettämään aikaa varman napakan aikuisen koiran seurassa, joka ei salli pennulta liian riehakasta käytöstä ja osoittaa sille sen paikan.\nVaadi pennulta myös napakasti, ettei se saa vetää hihnassa. Kun koira on kovin kiihtyneessä tilassa sitä on vaikeampi hallita.\nEn usko, että jäähy varsinaisesti opettaa koiralle mitään. Se vain katkaisee toiminnan sillä hetkellä, kun muu ei auta.\nVS: LIIAN RAJU KOIRANPENTU - Perjantaina, 17.11.2017 klo 12:32\nJäähy kuuluu selkeästi oppimisen perusteisiin. Koira leikkii liian rajusti -> jäähy (negatiivinen rankaisu) eli hauskuus (leikki) loppuu. Useilla koirilla jäähy auttaa, koska leikki on niin mukavaa. Sitä vain saattaa joutua toistamaan.


Easy Living Moottorisänky Bloomsbury 90x200 cm musta | Netrauta.fi\n/ Moottorisänky Bloomsbury 90x200 cm musta\nMoottorisänky Bloomsbury 90x200 cm musta\nKatso kaikki tuotteet: Easy LivingKatso kaikki tuotteet: MoottorisängytEasy LivingMoottorisängyt Bloomsbury sänky on säädettävä sänky korkealla rungolla. Yhdellä napinpainalluksella saat säädettyä sängyn esimerkiksi kirjanlukemisasentoon tai parhaaseen televisionkatseluasentoon. Bloomsbury sängyssä on erittäin hyvä makuumukavuus. Sängyssä nuk...\n1 374,00 €804,90 € Kpl\nTuotteen Moottorisänky Bloomsbury 90x200 cm musta kuvaus\nBloomsbury sänky on säädettävä sänky korkealla rungolla. Yhdellä napinpainalluksella saat säädettyä sängyn esimerkiksi kirjanlukemisasentoon tai parhaaseen televisionkatseluasentoon. Bloomsbury sängyssä on erittäin hyvä makuumukavuus. Sängyssä nukut hyvin koko yön. Täydennä sängynpäädyllä ja niskatyynyillä, ja saat makuuhuoneeseen kodikkaan ja kutsuvan ilmeen. Sängynpääty ja niskatyynyt myydään erikseen. Tekniset tiedotPetauspatja: 8 cm paksu, hyvin muotoutuva petauspatja.Joustinpatja (17 cm): Käännettävä, pussijousitettu. Jousen paksuus 1,8 mm, jonka ansiosta patjan kovuusaste on medium. 13 cm korkeat pussijouset on päällystetty 2 cm paksulla polyeteerivaahtomuovilla sekä ala- että yläpuolelta. Patja tukee vartaloa hyvin ja siinä on miellyttävä maata.Säätöpohja moottorilla (18 cm): 8 cm korkea, massiivipuinen runko, jossa 16 cm korkeat metallijalat.Moottorisänky Bloomsbury 90x200 cm mustaVäri: MustaKorkeus: 43 cmLeveys: 90 cmPaksuus: 43 cmPituus: 200 cm\tArvostelut


Imatra-päivän pääesiintyjä on Dark Ride Brothers | Imatra\nDark Ride Brothers on perustettu Imatralla.\nImatralaislähtöinen bändi on parhaillaan kesäkiertueella Saksassa.\nLauantaina 24.8. vietettävä Imatra-päivä huipentuu iltakonserttiin Koskenpartaalla, kun pääesiintyjänä lavalle nousee imatralaislähtöinen bändi Dark Ride Brothers. Yhtye julkaisi uusimman, Join The Ride -nimisen albuminsa huhtikuussa 2019.\nSuomalais-saksalainen bändi on perustettu Imatralla Sven Langbeinin ja Vesa Winbergin toimesta noin viisi vuotta sitten. Musiikki on kansainvälisestikin pätevää pop-rock-countrya; yhtye tekee kesällä 13 keikan mittaisen kiertueen Saksaan ja Sveitsiin. Dark Ride Brothers on ennenkin ollut kiertueella Saksassa, ja tällä kertaa tien päällä vierähtää tiiviit kaksi viikkoa.\nKitaristi-laulaja Langbein on innoissaan kesästä:\n– Kiertue tulee olemaan intensiivinen, sillä lähes joka päivä on keikka. Onneksi meillä on todella ammattitaitoinen henkilöstö mukana, ja tietenkin iso Dark Ride -perhe paikan päällä. Saksassa keikoilla vallitsee ainutlaatuinen tunnelma, enkä ole malttanut odottaa siellä esiintymistä.\n– Keikkalipuista jaetaan jopa kuvia sosiaalisessa mediassa, Langbein kuvailee kansainvälisen fanikunnan innostusta.\nBändin omien kappaleiden soittokerratkin puhuvat menestyksen puolesta: suoratoistopalvelu Spotifyssa Jetplane -niminen kappale on kerännyt yli 128 000 kuuntelua.\nKesällä Dark Ride Brothers palaa syntymäkaupunkiinsa viihdyttääkseen Imatra-päivän osallistujia. Imatra-päivä on kesän huipennus, koko kansan tapahtuma.\n– On aivan supersiistiä päästä Saksan kiertueen jälkeen soittamaan mahtavalle Imatran Dark Ride -perheelle, joka on ollut meidän matkassa alusta saakka vahvasti mukana. Kun katsoo taaksepäin, niin vauhtia tulee koko ajan lisää, keikat kasvavat ja matkat pitenevät, mutta aina välillä palaamme Koskenpartaan lavalle, Imatralle – ja joka kerta meillä on kotiyleisöllemme lisää tarinoita kerrottavana ja repullinen uusia yllätyksiä mukana, Langbein kuvailee.\n– Muutin seitsemän vuotta sitten Saksasta Imatralle ihastuttuani tähän paikkaan – ja onhan tästä ehdottomasti tullut toinen koti. Nyt on siinäkin mielessä mainio kesä luvassa, että esiinnymme DRB:n kanssa Saksan, Sveitsin, Suomen ja Italian keikkojen lisäksi ensimmäistä kertaa myös kummassakin kotikaupungissani. Tuntuu upealta, että meidät kutsuttiin kaiken lisäksi vielä Imatra-päivään. Se on yksi tämän kaupungin tärkeimmistä päivistä vuodessa, Langbein sanoo.\nElokuun 24. päivä voi Koskenpartaalla kokea, mitä Dark Ride Brothersin matkaan on tarttunut värikkään keikkakesän myötä. Sven Langbein lähettää terveiset kaikille Imatran-päivän osallistujille:\n– Koko bändi toivottaa teille aurinkoista Imatra-päivää. Nauttikaa monipuolisesta ohjelmasta, illalla nähdään Koskenpartaan lavalla! Join The Ride!\nTapahtuma-asiantuntija Sari Saarinen, p. 020 617 2213, sari.saarinen@imatra.fi (lomalla 30.6. asti)\nTeemana Virtaava Imatra\nPäivä alkaa perinteisesti Kahvia ja Kohtaamisia -tapahtumaosilla klo 10:30 Inkerinaukiolla\nVärikäs ja mielenkiintoinen ohjelmisto\nKuohuva koski on yksi päivän kohokohdista, koskinäytös klo 18\nKoskenpartaan lavalla esiintyjiä pian koskinäytöksen jälkeen klo 22 asti


Liittymän data laskenut yllättäen - Telia Yhteisö\nLiittymän data laskenut yllättäen\nViestejä 113 kpl\nHuomasin että liittymäni dataraja on laskenut rajattomasta 5 GT/kk\nJos et itse ole päivittänyt liittymää mihinkään suuntaan, voihan olla, että jokin määräaikainen etu on päättynyt? Kuullostaa oudolta, että itsestään olisi liittymät muuttuneet. En osaa sanoa, olisko tuo Sonera/TeleFinland -> Telia muutos voinut vaikuttaa? Mielestäni ei.\nAinakin viimeisimmältä laskulta saat tarkistettua, mitä palveluita ja mahdollisia määräaikoja on ollut käytössä ja vertaat vaikka edelliseen laskuun.\nMyös asiakaspalvelu osaa kertoa tuosta tarkemmin, täällä Yhteisössä ei valitettavasti voida käsitellä asiakkaan tunnistamista vaativia juttuja, enkä esim. minä edes pystyisikään, kun olen vain asiakas siinä missä sinäkin.\nAspan yhteystiedot löytyvät täältä, ehkä kätevimmin apua saat chatin puolelta tai jos olet reissussa, niin käväise vaikka Telia Kaupassa, niin tsekkaavat mikä on homman nimi. Kyllä jokin selitys tuohon on saatava.\nYhteystiedot täällä: https://www.telia.fi/asiakastuki/yhteystiedot\nJoo. En ole koskenut liittymän asetuksiin. Ja vielä aamulla Nettini oli rajaton mutta nyt rajallinen\nMuokattu 20-04-2017 13:07\nPerin erikoista .Kannattaa tosiaan kysyä, mitä on tapahtunut.\nEli laitan asiakaspalveluun viestiä\nJoo laita toki.\nOnko varmasti noin että on rajattomasta laskenut 5 GT/kk vai onko kysymys tästä uudistuksesta jossa näkyy käytetty datan määrä tähän mennessä? Laitan esimerkkinä screenshotin rajattomasta liittymästäni, jossa näkyy että dataa on käytetty tähän mennessä 4 GT 😉\nMuokattu 20-04-2017 18:11\nMinulla on näin.\nEnkä haluaisi maksaa hirveästi enemmän kuin nyt.\nNo tuo kyllä kannattaa selvittää aspan kanssa, vaikka chatilla tai yhteydenottopyynnöllä : https://www.telia.fi/asiakastuki/lomakkeet/yhteydenottopyynto\nSelvästi tuossa on kyllä tapahtunut jokin virhe, jos et itse ole liittymää päivittänyt tuollaiseksi.\nMikäli liittymän ominaisuuksia muutetaan meidän toimesta, infotaan siinä tapauksessa asiakasta aina hyvissä ajoin. Olisiko tässä sellainen mahdollista että olisit käynyt tekemässä muutoksen itse? Entä oletko aiemmin ollut Tele Finlandin asiakas ja liittymä olisi päivitetty nyt meidän uuteen tarjoomaan? Jos olet laittanut palvelupyynnön niin toki sitä kautta saat sitten tarkemman vastauksen mitä liittymälle on tapahtunut.\nKaikista päivityksistä tulee vahvistus telia.fi -sivustolle kohtaan Laskut ja viestit. Sieltäkin voit käydä kurkkaamassa oletko saanut vahvistusta muutoksesta. Viesti löytyy kun kirjaudut ensin sivustolle Telia-tunnukselle tai pankkitunnuksellasi.


La Plus Douce: I'm counting it down, four minutes of sound, it's always a rush when you're around\nkirjoitti Duussi klo 20.09\nTaru 28. tammikuuta 2012 klo 19.38\nVoihan kääpiö! Mulla meni aika kauan, että totuin Markin ääneen, kun se on niin outo, enkä ole siksi aiemmin pahemmin kuunnellut Markin soolojuttuja (paitsi näitä sun linkittämiä videoita oon kattonut). Mutta nyt oikein kuuntelemalla kuuntelin Spotifysta ja oon sanaton. Nää levyt saa paikan mun levyhyllyssä pian! :)\nThe Garden on mulle tosi tärkeä biisi, ja mulla menee aina kylmät väreet kun kuulen sen. Mulla oli vähän vaikea loppuvuosi, ja sain itteni hymyilemään aamuisin lukemalla herätyskellon vieressä olevalta lapulta sanat "This is the life we've been given / so open your mind and start living". (Ja mulla on muuten semmonen fiksaatio, että jos vahingossa esim. avaan hanan tai muuten kolistelen Jasonin osuuden aikana, niin mun on pakko kelata taaksepäin niin että kuulen sen :D)