case 845-885 XL\nVieraili lähetetty To Tammi 08 2009, 18:18\nkerro omakohtaisia kokemuksia case 845XL:tä. plussat ja miinukset. onko sopinut hyvin hommiisi ja mitä soisit olevan siinä parempaa, ja mitä muuta tiedät siitä ja haluaisit kertoa.\nlisäys: velimhan tuossa jo kirjoittelikin vähän toisaalla.\nViimeinen muokkaaja, blackhawk pvm Ke Tammi 28 2009, 17:45, muokattu 1 kertaa\nVs: case 845-885 XL\nRiku lähetetty La Tammi 24 2009, 18:54\nMinusta hyvää Case 845 XL sitkeä kone,hyvä hydrauliikka ja melko hyvä hytti. Minulla Case 845 vm. -90 turbolla terästettynä tunteja traktorissa on noin 4000 h ja ollut minulla n. 10 vuotta. Vuodessa minulla tulee Caseen n. 100 h ja pienestä ajomäärästä johtuen Case on mielestäni pelannut hyvin. Case on etukuormaajalla varustettu ja siinä hommassa annankin hieman kritiikkiä vaihteistolle, eli jos halua sopivat vaihteet eteen- ja taaksepäin joutuu vaihtamaan kahdesta kepistä. Ilmettelen vain kun juuri Case 845 on paljon etukuormaajalla varustettuna.\nmassikka_mies lähetetty La Tammi 24 2009, 20:37\nnaapurilla paukahti muistaakseni viime talvena perästä jotain 845 casesta Muuten kuulemma ollu hyvä kone.\nRuopsa lähetetty Ma Tammi 26 2009, 13:36\nMinulla se on 885XL. Ollut muutaman vuoden .Olen semmonen harrastelija , ajelen vähän metsästä puita ja perunoita viljelen omiksi tarpeiksi. Leipätyö on ihan muualla kuin raktoreissa mutta on se aina mukava koneilla pelata ,nytkin on tuota lunta tullu että on päässy pihoja putsailemaan. Ei se taija tuo minun olla oikee Taavetti ,liekö niitä myöhäisherrännäisiä kun vm 90. Hyvin se on pelannu mitä nyt startin kanssa vähän on ollu semmosta kun meinaa jäätyä mutta sitäkin on esiintyny vaan talvella. Nyt on alkanu kiinnostamaan että jos ottaisi siitä välillä sen etukuormaajan irti niin ei kolhisi kaikkia pystyynjääviä puita tuolla korvessa ,oiskohan se paha homma ja mahtasiko sen saaha vielä joskus takasin ;se on semmonen Quicke 640.\nVieraili lähetetty Ke Tammi 28 2009, 17:48\nei ole taavetti ei. natikka pohjainen Casehan tuo on. mitä oot pitänyt vaihteiden välityksistä, kun olet tuolla etukuormaajalla lykkinyt.\nkyllä se kuormaaja varmaan vähän tiellä tuolla metsässä on.\nRuopsa lähetetty To Tammi 29 2009, 18:54\nOn siitä aina sopiva pykälä löytyny ja siinä kun on se powersiftikin niin silläkin saapi vielä soviteltua. Varovaisestihan minä sillä tuuppailen kun on niin kiviset tienreunatkin että meinaa vähän väliä otsalumpio aueta kun törmäilee eikä ole etes turvavöitä. Ostin tässä syksyllä siihen semmosen oisko juontokoura ja vinssi ,sillä oon rankoja ajannu ,mutta nyt on pitäny niin kirpeitä pakkasia että oon enempi tupaukkona ollu. Vähän olen jälkiä ajellu tuonne suolle niin jäätyy tienpohjiksi , saapi sitten ajelluksi puut märemmistäkin paikoista.\nVieraili lähetetty To Tammi 29 2009, 19:04\nkyllähän toi 640 pitäis aika näppärästi lähteä irti.Onko siinä alkuperäiset tukijalat tallessa.Jos on niin eiku tasaselle maalle ja irti.Ei pitäs monta minuuttia tuhlaantua.\nTIKO lähetetty Pe Tammi 30 2009, 21:00\nCase1594 kirjoitti: kyllähän toi 640 pitäis aika näppärästi lähteä irti.Onko siinä alkuperäiset tukijalat tallessa.Jos on niin eiku tasaselle maalle ja irti.Ei pitäs monta minuuttia tuhlaantua.\nTosi on, iso kauha vaikka kiinni, vakauttaa aisastoa, ja irti vain. Omasta kotimaisesta otan etukuormaajan irti 5-6 kertaa vuodessa. Metsään/pellolle kun asiaa tulee niin pois vain.\nAiemmin äestin tuolla koneella niin ikävästi kuormaaja hytkyi ja nitkui kynnöksillä ekalla kokeilulla. Ei ole paineakkua. Toisaalta nyt ei kotimaisella enää äestetä, joutaa kiinni olemaan etukuormaaja.\nVieraili lähetetty Pe Tammi 30 2009, 22:58\nTuosta englannin mallin natikan vaihteiden porrastuksesta,siinä on hyvin porrastettu vaihteet,ajoin soraa 685 mallilla kerran,sehän on tosi pieni mopo,Kouvan vaaroihin ajoin mökkiläisille maata,piti olla käsi koko ajan vaihekepillä,ja isontaa ja pienentää pykälää jatkuvasti,siinähän ei ole pikavaihetta,oli puhetta illalla koneen omistajan kanssa,että ei tulis mitään,jos olis loikkivat vaihteenvälit,se vielä,että ne menee siinä kevyesti päälle.\nTaavetin synkromesh laatikkoa on osa sanonu,että siinä 11 ja 12 vaihteen väli on turhan pitkän tuntoinen,kun eka kertoja ajaa,kun esim. fiatin lootaan vertaa,mutta siihen kyllä tottuu,ei se kuitenkaa niin suuri loikka ole.\nKuuspyttyisissä sitä ei edes huomaa.\nvanhemmissa Setoreissa se oli jotenki metässä se porrastus,varsinki pakki suhteessa eteenpäin,hommasin yhdelle vanhemmalle maanviljelijälle sellaisen kakkoskoneeksi,se oli lingonnu sillä naapureiden pihoja,sanoi,että pikkupakilla ei mene minnekään,ja hän alkoi käyttää isoa pakkia,niin sitten se pökäisi isoon pihakoivuun pahki,kun ei kerinny ohjata ja linkohan on perästä tosi löyhä,ja aivan solmuun meni puhuri siinä rytäkässä.\nSiinä samassa koneessa oli myös toinen erikoisuus,kun sen käynnisti kylmästä,niin se raivosi niin kauheilla ylikierroksilla,että pakoputkiki lensi paineesta pois paikaltaan,ja kierrokset sitten laski,kun kone vähän lämpesi.\nSe oli yrittäny jarrulla sitä sammuttaa,mutta kun setori on muutenki vääntävä peli,niin kun se huuti ylikierroksilla,ei ollu jaksanu jarrut sitä pidättää.\nSe oli vähän hupanen peli,mutta setori on silti näkemäänsä parempi traktori,niillä ajaa pois tiehesä,jos pikkuvinkeet hyväksyy,ja vieläpä edullisesti ajaaki.\nUrsus ja Zetor oli aikanaan urakointirintamalla kovia sanoja.\nOli kerran Näätäaavalla painunu lavettiauto tiehen,viidellä turvetraktorilla sitä siitä vetivät,ei tohtineet fiiujenkaa miehet lähteä ekaksi,että runko menee poikki,mutta urkit ekaksi,ja sitten menoksi,kauhea rynkytys,kun suttasivat ja hyppivät tiellä,urkki oli hyppiny ilmassa,mutta kesti.\nEi ollut idän ihme patarautaa.\nVieraili lähetetty La Tammi 31 2009, 21:57\nminkälaiseksi olette kokeneet tuon kylmäkäynnistettävyyden, noissa 845-885 Caseissa. tuolla muualla Fordia jo moitittiinkin siitä, vaikka muuten traktorista tulikin paljon positiivista.\nVieraili lähetetty La Tammi 31 2009, 22:29\nJoo,siinä kylmäkäynnistyvyydessä ne ei ole nuo mallit kunnostautunu,ei tahdo edes jaksaa pyöriä,syttymisestä puhumattakaan,oli aika kova pettymys maajusseille,jotka vaihto taavettipohjaisia noihin,nimenomaan tuo käynnistyvyys,oikein kovilla pakkasilla ei lähteny roikastakaa käyntiin,olin itse laittamassa joihinki termostart laitteita setäni kanssa,kun ei pärjänny maajussit sillä alkuperäisellä kuumalankahehkulla.\nEnglannin malleissa niissä oli jo polttoainehehku,mutta kyllä 10 astetta pakkasta oli maksimi,mistä neki käynnisty ilman lämmitystä.\nStarttimoottoreita niistä englanninmalleista meni tosi paljon,sillain ne kesti pitempään,kun uuteen starttiin heti teki huollon,laittoi sikafleksiä solenoidin ja tartin väliin,niin vesi ei päässy niin sisään,purettiin joskus niitä tartteja,oli niinkuin merestä olis nostanu.\nTuota tarttihommaa ei tahtonu isännät sulattaa kanssa,entinen taavi oli saattanu mennä 20 vuotta samalla startilla,mutta se on intikassa eri kohin se tartti.\nSiitä saksanmallin voimansiirrosta ,ajovoimanotolla peruuttaessa ne jonkun niitä särki,esim. joku kone menee jumiin,kanto tai kivi välissä,,pyöräytetään pakilla vastapäivään konetta,jotta saatas se tyhjäksi,kauhea paukaus,oho miten kävi,ajatelkaapa mikä vääntö sinne noin tulee.\nNäin paikallisessa Valmetin huollossa täällä vapon suolta tuodun 8400 valtterin,siellä oli ojajyrsimeen menny puu,ja ajovoimanotolla pakkia,siitä laatikosta piti tutkia niin päin,että mitä on ehyttä,eikä mitä särky,oli hirvittävä tuho,jotain 100 000 mummonmarkkaa sinne meni,koneen väärinkäyttö voi maksaa tosi paljon.\nRiku lähetetty Su Helmi 01 2009, 10:39\nKylmästä käyntiin lähtö ainakin minun ( toivottavasti pankinjohtaja ei lue tätä ) Case 845 on heikkoa. Mutta en ole oppinutkaan hyvin kylmästä käyntiin lähteviin kun hallissa Case 845, Ford 5000 ja DB 880 ilman hehkua. Parhain taitaa kolla minun koneista kylmästä käynnistymään DB 885 kun siinä on jo hehku ja se on Taavetti . Mutta miksi pitäisi käynnistyä ilman lämmitystä ? DB 880 minulla on letkulämmitin ja kun se on 1/2 tuntia päällä heilahtaa jo lämpömittarinkin viisari kun virran laittaa päälle ja lähtee paremmin käyntiin kun kesällä. Tietysti joskus kun on kova kiire ja hakee hallista esim. hevosmiehille kauroja ja pitäisi saada traktorit pois edestä hieman närästää traktorien huono käyntiinlähtö, mutta eihän hätäilemällä tule kuin k..... päisiä kakaroita.\nMinusta Case 845 ja Ford 5000 ongelma on moottorin kokoon nähden liian tehoton starttimoottori. Koska molemmat koneet ovat jakajapumpulla ja sehän tarvitsee huomattavasti suuremman nopeuden, kuin rivipumppu, saadakseen aijalliseksi kunnon paineen suuttimelle. Jotkun laittaneet Case 845 tehokkaamman startin ja näin saaneet nekin lähtemään paremmin kylmästä käyntiin.\nVieraili lähetetty Su Helmi 01 2009, 16:56\nolen samaa mieltä ettei ole mitään järkeä ilman lämmittämättä pakkasella konetta kurittaa, joskus on vaan pakko laittaa käyntiin ilman roikkaa. siinä mielessä tuo kylmäkäynnistys on aika tärkeäkin ominaisuus ettei aivan 0 kelissä jo roikkaa tarvitse.\nuusi Case mallisto\nVieraili lähetetty Pe Helmi 20 2009, 22:04\nei hirveen yhdenmukaisia mallimerkintöjä näillä uusimmilla Caseille suraavat: QUANTUM,JX, JXU, MAXXUM, CVX, MAGNUM, PUMA. jokainen voi sitten vetää omat johtopäätökset tuosta.\nmissähän maassa näitä valmistetaan nykyään. olen saanut sellaisen käsityksen että nämä olisi Ranskalaisia ja Englannissa valmistettu olisi sitten jo Mc Cormick nimellä, ja se olisi tehdaskaupan takia jouduttu nimittämään tällä historiallisella nimellä.\nCasemies lähetetty Ma Maalis 09 2009, 18:40\nblackhawk kirjoitti: ei hirveen yhdenmukaisia mallimerkintöjä näillä uusimmilla Caseille suraavat: QUANTUM,JX, JXU, MAXXUM, CVX, MAGNUM, PUMA. jokainen voi sitten vetää omat johtopäätökset tuosta.\nNykyäänhän Case IH:n emoyhtiö on Fiat joka jo ennestään omisti Fordin traktorituotannon josta 90-luvulla synty New Holland tuotemerkki ja kun New Holland osti sitten Case IH:n tuossa vuosituhannen vaihteen tienoolla niin EU:n viranomaiset määräsi Englannin tehtaat jätettäväksi kaupan ulkopuolelle eli pienemmät Internationaliin pohjautuvat MX:t ja vanhat kunnon Maxxumit joista sitten tuli legendaarinen McCormick joka on huipputuote tämän päivän traktorimarkkinoilla ja on kasvattanut traktorimallistoaan yli 200-heppaisiin, eli nämähän oikeastaan on aitoja Caseja. Case IH:n merkillä olevat Qantumit, JX:t ja JXU:t on ikäänkuin Fiatteja ja ellen väärin muista ne valmistetaankin Italiassa Maxxumit ja Pumat valmistetaan Itävallassa josta Case IH osti Steyrin traktoritehtaat 90-luvun puolenvälin tienoilla sieltä tulivat aikaisemmin CS- ja CVX(aito portaaton voimansiirto ja muistaakseni valmistetaan edelleen)-sarjat jotka pohjautu Steyreihin ja jossain vaiheessa CS-malleissa käytettiin Sisu-dieseleitä, eli Case IH on 90-luvulla tehnyt yhteistyötä Suomalaisen moottorivalmistajan kanssa ja oli ostajaehdokas Valtran traktoritehtaille sillon kun ne myytiin AGCO:lle joka on kolmanneksi suurin maatalouskonevalmistaja(Fendt, Massey Ferguson ja Valtra) Magnum on aito Amerikkalainen Case jota tehdäänkin Racinessa Wisconsinissa alkuperäisellä Case-tehtaalla ja muistaakseni Jenkeille tehdään siellä Pumaakin tästä en oo satavarma mutta suunnilleen näin se nyky Case menee, korjaillaan tietoja sitten kun sitä tulee hankittua lisää... New Hollandin sarjat vastaavat Caseja on eri varusteita ja jotaki muuta pientä. Aikamoinen sekasikiö se nykyään on, muuten Casehan on tiettävästi vanhin olemassa oleva traktorimerkki ja sillä on mahtava historia että sinänsä harmi etteivät ole enää Case IH vaan jonku hemmetin makaroonien omistuksessa, mutta se on Amerikassa Deeren kans suurin, kilpailevat markkinoista hyvin tasasesti jostakin syystä John Deere taitaa olla se myydyin.\nVieraili lähetetty Ma Maalis 09 2009, 20:59\nmelkoista sekasotkua tämä traktorin valmistus nykyään, kertakaikkiaan.\nJohn Deereen pätee varmaan vähän sama homma kuin Valmetteihinkin, se tunne, se tunne siitä että, onhan jontikka se varma amerikkalainen.\nihan hyvää historiikkaa/tietoa tuossa. sitä en olisi kyllä arvannut että Case IH eri mallit tehdään noin levällään ympäri maapallon.\nWau tai huh, lukiasta riippuen.\nViimeinen muokkaaja, blackhawk pvm Ma Maalis 16 2009, 22:23, muokattu 1 kertaa\nVieraili lähetetty To Maalis 12 2009, 20:37\ntuossa hieno Mc Cormick F85 2007. oli myynnissä Etelä-Afrikassa hintaan 16000e\ntuossa Suomen jälleenmyyjän yhteydet:\npienemmissä sarjoissa näyttää olevan moottorina Cat-Perkins ja isoimmissa Cummins moottorit, elikkä aika varman päälle on tuo moottori asia otettu.\nTIKO lähetetty To Maalis 12 2009, 23:20\nJuuh, noi JX casethan on melkolailla jotain -90-94-sarjan fiukujen peruja. Se klikklak nostolaitesysteemi niissä kanssa. Onhan niissäkin muuttunu tietysti muualtakin.\nVieraili lähetetty Ma Maalis 16 2009, 22:23\npaikallisessa valtalehdessä oli tänään JX 90 tarjous, hintaan 33 900e. varmaan aivan näppärä kokoinen pikku nelikko tuo.\ncase90 lähetetty Ti Helmi 08 2011, 12:37\nitellä on sellanen ollunna jo kolme vuotta, eikä ole tarvinnut kun yksi syöttöpumppu uusia, muuten on ollut hyvä ja varmatoiminen kone, yleensä käytän sitä kyntöhommissa ja rehunteossa.


Mielipide: Olisiko yrittäjyys polku, jota kannattaa seurata opiskelujen jälkeen? – Hämeen Sanomat\nMielipide: Olisiko yrittäjyys polku, jota kannattaa seurata opiskelujen jälkeen?\n17.6.2022 07:00 Esko Heikura\nYritystoiminnan alussa voi saada muun muassa julkisia tukia ja avustuksia. Myös toiminnan kehittämiseen yrityksen myöhemmissä vaiheissa on mahdollista saada tukea. Kuvituskuva. Kuva: 123RF\nVärikäs ja moniulotteinen kouluvuosi on päätöksessään. Opiskelujen jälkeen töihin meno on kaikkien unelma, joka usean kohdalla toivottavasti onnistuu.\nSe on unelma, joka viime aikoina on ollut monelle pelkkä haave, sillä työvoiman kohtaavuus suhteessa työpaikkoihin ei aina ole kohdallaan. Samanaikaisesti on työvoimapula ja korkea työttömyys, erityisesti vastavalmistuneiden kohdalla.\nTyö sinänsä on arvo, jonka jokaisen tulisi kokea rahanarvoiseksi asiaksi, sillä työpaikkaa haettaessa ei kysytä työttömänä oloaikaa tai päivärahan suuruutta, vaan työssäoloaikaa, laatua ja kestoa. Vaikka työtä olisi tarjolla, usein nirsoillaaan sen vastaanottamisessa vedoten mitä ihmeellisimpiin syihin.\nTulevaisuudessa turvallisten ja vakituisten työpaikkojen määrä tulee edelleen vähenemään huomattavasti. Tilalle tulee toimintatapa, jossa ihminen tekee työtä useille eri työnantajille, tekee keikkahommia, välillä opiskelee, välillä on työttömänä, perustaa oman yrityksen tai kaverien kanssa kimppayrityksen, osuuskunnan ja niin edelleen.\nVarautumalla tällaiseen muutokseen ennakolta voidaan siihen liittyvä epävarmuus poistaa ja luoda aivan uudenlaista osaamista ja valmiuksia. Tähän onkin myös valtiovallan toimesta puututtu yrittämällä poistaa työllistämisen ja yrittäjyyden esteitä.\nYritys voi saada muun muassa julkisia tukia ja avustuksia toimintansa eri vaiheissa useista eri lähteistä. Tukea voi hakea yrityksen perustamiseen, investointeihin ja kehittämiseen. Haettavissa on tutkimus-, osaamis- ja innovaatiotukia sekä avustuksia erilaisiin kokeiluihin. Tukia ja avustuksia ei yleensä tarvitse maksaa takaisin, mutta niihin tarvitaan usein omarahoitusta.\nKeskeisiä rahoituspalveluja suomi.fin mukaan yrityksen perustajille ja yrityksille ovat:\n1. Starttiraha on aloittavalle yrittäjälle suunnattu yleisin harkinnanvarainen tuki.\n2. Yrityksen kehittämisavustus on harkinnanvarainen tuki ja tarkoitettu rahoitustyökaluksi silloin, kun yritys on käynnistämässä sen normaalista toiminnasta poikkeavaa kehittämishanketta.\n3. Business Finland tarjoaa rahoitusta tutkimukseen, tuotekehitykseen ja monenlaisiin liiketoiminnan kehittämisen tarpeisiin erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille.\n4. Palkkatuki on taloudellinen tuki, jota TE-toimisto voi myöntää työnantajalle työttömän työnhakijan palkkauskustannuksiin ja korvauksena työnohjaukseen käytetystä ajasta.\nYksi varteenotettava itsensä työllistämisen keino onkin nyt yrittäminen ja yritystoiminnan käynnistäminen. Yhteiskunta suhtautuu yrittämiseen nykyisellään varsin suopeasti, vaikka esteitäkin yrittämiselle on.\nEsteistä huolimatta yrittäjä on tyyppinä ihminen, joka haluaa kulkea omia latujaan ja toteuttaa itseään, kun muut tulevat perässä, kiroilevat, epäilevät ja ivailevat. Yrittäjyyden aika on nyt ja sitä kannattaa harkita vakavasti itsensä elättämisen muotona joko yksin tai kavereiden kanssa kimpassa.\nYrittäminen kannattaa aloittaa harkiten ja tarkasti suunnitellen käyttäen hyväksi kaikkia mahdollisia tuki- ja sidosryhmiä. Yrittäjyys on nyt aiempaa halutumpaa, sillä usein yrittämisen aloittaminen toisen palvelukseen menemisen sijasta voi olla sekä motivoivampaa että tuloksekkaampaa.\nValtio onkin virittänyt monia hankkeita yrittämisen aloittamisen helpottamiseksi kaikin käytettävissä olevin keinoin. Kannustakaamme siis valmistuvia nuoria ja myös aikuisia valitsemaan rohkeasti yrittäjyyden tien.\nEx-yrittäjä, yrittäjyyden dosentti


TRH-Palvelu - MyHuittinen\nYmpäristövastuu kuuluu kattavasti jokapäiväiseen työskentelyymme mm. kiinteistöhuollon ympäristöystävällisten polttoaineiden käyttönä pienkoneissa sekä siivoustoiminnassa ympäristöystävällisten aineiden käyttönä ja tarkkana annosteluna.\nTRH-Palvelu Oy:n visio on olla asiakkaille ylivoimainen kumppani palveluissamme. Ajatuksemme mukaan haluamme vapauttaa asiakkaamme toteuttamaan omaa toimintaansa tuottamalla luotettavaa ja laadukasta siivousta, kiinteistö ja ympäristönhoito palvelua. Olemme asiakasta varten.


Graafin erillisten kaariparien laskeminen – Membolic Sythod\nGraafin erillisten kaariparien laskeminen\nmembolic\tYleinen\t 17.6.2019 1 Minute\nOlkoon yksinkertainen suuntaamaton, äärellinen graafi. Haluamme laskea kuinka monella tapaa :stä voidaan valita kaksi kaarta ja siten että näiden päätepisteiden joukot ja ovat pistevieraat. (Suuntaamaton kaarihan itse asiassa on päätepisteidensä joukko, joten asian voisi ilmaista myös niin, että kaaret ovat pistevieraat.)\nHalutunlaisten kaariparien laskeminen voidaan tehdä käymällä läpi kaikki kaaret ja summaamalla kullekin kaarelle sen pariksi sopivien kaarien lukumäärä. Tämä lukumäärä kaarelle on .\nSumman sieventämiseksi voidaan yhdistää saman lukumäärän antavat kaaret. Tätä varten muodostetaan graafista polynomi asettamalla jokaista kaarta vastaamaan termi , jossa eksponentti siis laskee kaaren päätepisteisiin liittyvien kaarien lukumäärän. Nämä summataan yhteen. Esimerkki:\nMerkitään (huom. vakiotermi on , sillä jokaiseen kaareen liittyy ainakin yksi kaari nimittäin se itse). Nyt haluttu lukumäärä saadaan kätevästi:\nYlläolevalle esimerkille saadaan ( )\nTämä erillisten kaariparien lukumäärä on itse asiassa verkon ”2-paritusten” lukumäärä https://en.wikipedia.org/wiki/Matching_(graph_theory)\nOlisi voitu määritellä myös polynomi , asettamalla jokaiseen kaareen suoraan termi eli siihen liittymättömien kaarien lukumäärä. Tällöin haluttu summa saa helposti ilmaistavan muodon: .\nJa koska yleensä vielä halutaan että derivaatta pitää ottaa nollassa, olisi voitu tehdä siirto . Tällöin esimerkin polynomi olisi ollut ja kuten huomataan, tämän derivaatta nollassa eli ensimmäisen asteen kerroin on .\nPrevious Post Vangin pasianssin voittotodennäköisyys\nNext Post Graafin naapuruus-polynomeja\nYksi vastaus artikkeliiin “Graafin erillisten kaariparien laskeminen”\nPäivitysilmoitus: Rauhalliset ratsut – Membolic Sythod


Toinen Virsta Jälkitarkastelussa – Ajatuksia Boulderin Kokeilusta\nHome > Toinen Virsta Jälkitarkastelussa – Ajatuksia Boulderin Kokeilusta\nChris Wood, New York, USA\nToimituksen huomautus: Nettiuutisten viime numerossa (vsk. 3, numero 2, kesäkuu 2009) Chris Wood, joka on Urantia-kirjan lukija New Yorkin osavaltion pohjoisesta, kirjoitti artikkelin otsikkona Toinen virsta yhteisökokemuksena. Hän organisoi Coloradon Boulderissa konferenssin yhdessä pitkäaikaisten ystäviensä Shane C:n (Colorado, USA) ja Michael MacIsaacin (Nacka, Ruotsi) kanssa. Johtokunnan jäsenet Mo Siegel, Richard Keeler ja Marilynn Kulieke osallistuivat konferenssiin.\nBoulderin konferenssi oli yhteisökokeilu. Kykenisivätkö newyorkilainen kundi, ruotsalainen kaveri ja boulderilainen juippi löytämään yhteisen sävelen ja orkestroimaan konferenssin eväinään tuskin muuta kuin pikkuisen aloitekykyä korvaamassa puuttuvaa kokemustamme? Meitä tyyräilivät kaikkien hyvää tarkoittavien tolvanoiden opit: Jos me kykenisimme siihen, silloin kuka tahansa pystyisi samaan. Meidän eli järjestäjien mielessä oli koko joukko odotuksia, joista päällimmäisenä oli halu luoda tilaisuuteen sellainen käsin koskettelemattomissa oleva ilmapiiri, joka kyllästäisi osanottajien muistot ja pysyisi siellä heidän koko loppuelämänsä ajan. Tavoitteenamme oli eloonjäämisarvojen saavuttaminen. Konferenssivalmistelujamme ohjasi kolme filosofiaa, joiden viisaus näin jälkikäteen tarkasteltuna oikeuttaa tekemään lyhyen arvioinnin hyödyttämään ketä hyvänsä, joka haluaisi toimia samoin.\nEnsiksikin konferenssijärjestäjänä toimimiseen on monta hyvää syytä. Konferenssi soveltuu jonkin asia-aloitteen julkituomiseen, houkuttelemaan tarvittavat osapuolet tapaamiseen tai jopa auttamaan muutoin hajanaisen yhteisön kokoamisessa. Jäsenyyteen perustuvilla järjestöillämme on konferenssiaikataulut, jotka tarjoavat lukijoille säännöllisesti tilaisuuden kokoontumiseen. Oma ehdotuksemme sen sijaan oli järjestää konferenssi sen itsensä takia. Emme ole järjestö, meillä ei ollut mitään ajettavaa asiaa, emmekä tavoitelleet mitään suurisuuntaista kokousta. Me vain yksinkertaisesti pidämme konferensseista ja haluamme niitä lisää.\nVaikka ilmaantui muutama skeptikko räpyttelemään silmiään ja kysymään ”keitä te luulette olevanne ja miksi te tällaista teette”, ihmiset olivat ylisummaan kuitenkin erittäin myötämielisiä ja ilmaantuivat tilaisuuteen. Sadastakahdestakymmenestä osallistujasta 60 ei arvioni mukaan olisi tänä kesänä osallistunut mihinkään konferenssiin, ellei Boulderia olisi ollut tarjolla. Oikea paikka ja oikea viikonloppu olivat pureva yhdistelmä. Osallistujat antoivat tukensa ajatukselle, että välivuosina, jolloin Pohjois-Amerikan Urantia-yhteisö ei toimi minkään kansainvälisen konferenssin isäntänä, se tukee moniaita alueellisia konferensseja.\nToisekseen en voi sanoa, huomasiko yleisö sitä vai ei, mutta päätimme, että Boulderin konferenssi olisi paikka, jossa standardin mukainen konferenssirakenne pannaan koetteille. Jotkin täysistuntopuheet jatkuivat 10, toiset 20 ja muutamat 30 minuuttia. Suunnitelmissamme oli varattu aika sunnuntaiaamun hartaushetkelle, mutta täytimme tuon ajan nimenomaan vasta lauantai-iltapäivänä, sitten kun konferenssi oli täydessä menossa ja ”konferenssin muistaerottuvuus” oli luotu. Pienryhmiimme kuului kävelyjä luonnon helmassa, opintoryhmiä, ja viimeinen iltapäivä oli varattu ”yleisön toistuvista pyynnöistä” -työpajoille. Monen mielestä ylivertaisia olivat pienet keskusteluryhmät perjantai-iltapäivänä, ne kun tekivät omakohtaiseksi ohjelman, joka liian usein näyttäytyy luoksepääsemättömältä. Yleisesti sanottuna Boulderin kaltainen alueellinen konferenssi oli täydellinen paikka näille variaatioille. Osallemme tuli sekä menestystä että epäonnistumista, terveellinen sekoitus odottamattomia iloja ja pakokauhua, mutta alueelliset konferenssit ovat nimenomaan tämänkaltaisten kokemusten paikkoja.\nKolmanneksi, ihmisiä aliarvioidessaan ei voi koskaan kärsiä vararikkoa, mutta Urantia-yhteisöön luottaessaan voi vain rikastua. Vuosi sitten ojensin auttavan käteni Kansasin kaupunkikonferenssissa, ja silloin ja siellä päätimme valmistaa omat aamiaisemme ja lounaamme. Suunnitelmamme oli kokonaan sen varassa, että ilmaantuu ihmisiä auttamaan, ja kas kummaa, ei tarvittu paljonkaan tyrkkimistä, kun alkoi ilmaantua väkeä pesemään hedelmiä, pienimään vihanneksia ja paistamaan munia. Boulderissa tarjosimme ateriapalvelut, mutta pidimme yllä uskoamme siihen, että Urantia-kirjan lukijat astuisivat esiin ja tekisivät konferenssista paremman. Kun suunnitelmamme musiikin osalta menivät myttyyn, niin ei aikaakaan kun väki otti esille banjonsa ja kitaransa. Kun perjantain illanviettopaikkamme osoittautui hankalaksi, muuan paikallinen pariskunta tarjosi meille tähän tarkoitukseen oman kotinsa. Jos Urantia-kirjan lukijoille annetaan tilaisuus tehdä konferenssista parempi, he tulevat heti mukaan, ja tällainen käytännöllinen osallistuminen tekeekin konferenssikokemuksesta selvästi paremman. Mikäli heille annetaan siihen tilaisuus, sata Urantia-kirjan lukijaa osaa omatoimisen viihtymisen, mikäli et ole itse heidän tiellään.\nBoulderin konferenssi lähti liikkeelle yksittäisestä ideasta, mutta jokaisen idean seuralaisena on vastuu. Kokoisessamme yhteisössä hyvätkin aikomukset haihtuvat, elleivät ne johda toimiin. Meillä oli hyvä idea: rakastamme konferensseja ja haluamme lisää konferensseja. Siitä seurasi pakostakin vastuu tuoda konferenssiluetteloon – ainakin yhtenä kesänä – vähän lisää. Muuan Jeesuksen elämään kuuluva seikka oli, että hänkin teki joskus virheitä, mutta hän hengellisti kaikki kömmähdyksensä. Hänen koko elämällään oli selviytymisarvo. Jokainen keskimääräisestä viikostani tehty rehellinen arviointi paljastaisi suuren määrän tuhlausta – ei ehkä aineellisessa mielessä tuhlausta – mutta tuhlausta Korkeimman valtakunnassa. Mutta muutaman päivän aikana, Boulderin kukkuloilla, kokemuksillamme oli paljon suurempi universumiarvo. Joten siinä merkityksessä arvelen sen olleen menestyksellinen konferenssi.\nSource URL: https://www.urantia.org/fi/news/2009-09/toinen-virsta-jalkitarkastelussa-ajatuksia-boulderin-kokeilusta


Ellivuori nousemassa Sastamalan aktiivimatkailun kärkikohteeksi - Radio SUN\nNyt äänessä RIKI SORSA - JOKI\nUutiset • 13.6.2017 • Kaisu Lämsä\nEllivuori nousemassa Sastamalan aktiivimatkailun kärkikohteeksi\n13.6.2017 Kaisu Lämsä\nEllivuoren matkailukohteiden kehittäminen ja investoinnit ovat nostamassa Ellivuorta Sastamalan aktiivimatkailun kärkikohteeksi.\nPirkanmaan ELY-keskus on myöntänyt rahoituksen Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta Ellivuori tunnetuksi -yritysryhmähankkeelle. Hankkeen tavoitteena on tehdä tunnetuksi hankkeeseen osallistuvia Ellivuoren matkailuyrityksiä ja niiden aktiivimatkailutuotteita. Hankkeessa toteutetaan pääasiassa erilaisia markkinointitoimenpiteitä.\nHankkeeseen osallistuvat Ellivuori Ski Center Oy, Aquaplus Oy ja Rautaveden kivilinnat Oy. Hankkeen kustannusarvio on noin 169 000 euroa, josta maatalousrahaston osuus on 75 % ja yksityisen rahoituksen osuus 25%. Hankkeen kesto on kaksi ja puoli vuotta, ja hanke päättyy vuoden 2019 lopussa.\nSastamalan kaupungin elinkeinopalvelut on valmistellut hanketta yhdessä matkailuyritysten kanssa ja vastaa hankkeen hallinnoinnista. Kaupunki odottaa hankkeen tuovan lisää näkyvyyttä koko Sastamalalle ja vahvistavan kaupungin mainetta kehittyvänä ja monipuolisena matkailukaupunkina.\nLue lisää aiheesta: ellivuori


Josban B-pojat saavuttivat paikan SM-sarjassa\nUrheilu 16.9. 17:10\nEnsi viikonloppuna alkava miesten Salibandyliiga haluaa hyödyntää maajoukkueen menestyksen ja saada lajille näkyvyyttä myös arjessa...\nUrheilu 16.9. 15:52\nLauantaina Oulussa pelatun jääkiekon Liigan Kärpät–Sport-ottelun toisella erätauolla tapahtui välikohtaus, jossa järjestyksenvalvoja löi päänsä jäähallin...\nUrheilu 16.9. 13:11\nSuomen maajoukkuekärki Teemu Pukki jatkoi huimaa vauhtiaan jalkapallon Englannin Valioliigan alkukaudella, kun hän teki lauantaina...\nPesäpallo 16.9. 12:26 TILAAJILLE\nJoensuun Mailan myymät liput miesten Superpesiksen neljänteen loppuotteluun menivät maanantaina kuin kuumille kiville. Stadionrakennuksessa katoksen alla olevat...\nJääkiekko 16.9. 11:44 TILAAJILLE\nNHL-seura Vancouver Canucksin joensuulaishyökkääjää, Petrus Palmua, 22, ei nähdä tulevalla kaudella Pohjois-Amerikan kiekkokaukaloissa.


Lukka, Joel; Hankonen, Henri (2014)\nHankonen_Henri - Lukka_Joel.pdf (725.3Kt)\nOpinnäytetyö tehtiin käsittelemään työhyvinvointia ja sen kehittämisestä saatavaa hyötyä kohdeyrityksessä. Toimeksiantajana on keskisuuri teollisuusalan yritys Pohjois-Suomesta. Kohdeyritykseen liittyvät tarkemmat tiedot on salattu. Tutkimus rajattiin koskemaan vain tuotannon työntekijöitä. Tavoitteena oli lisätä kohdeyrityksen työhyvinvointia sekä mahdollisesti vähentää sairauspoissaoloja.\nTämä tutkimus toteutettiin laadullisena tapaustutkimuksena eli case-tutkimuksena. Tutkimusmenetelminä käytettiin tilastollisen aineiston analyysiä, teemahaastatteluina tehtyjä yksilöhaastatteluja ja ryhmähaastattelua. Haastatteluiden tuloksia analysoitiin eri tavoin, jotta niiden pohjalta pystyttiin luomaan työhyvinvointiin liittyviä kehitysehdotuksia kohdeyritykselle. Kehitysehdotukset suunniteltiin niin, että niitä voi hyödyntää myös muissa yrityksissä.\nTyön tietoperustaan on kerätty monipuolisesti tietoa suomen- ja englanninkielisistä lähteistä, jotka koostuvat sekä kirjallisuudesta että Internet-aineistoista. Teoreettinen viitekehys sisältää osa-alueita työhyvinvoinnista, työhyvinvoinnin johtamisesta, työkyvyn ylläpidosta sekä työhyvinvoinnin vaikuttavuudesta tulokseen. Työssä käytetty teoriaosuus on kirjoitettu vetoketjumallin avulla, jossa työn teoriaosat sovitetaan yhteen käytännön tulosten kanssa, osa kerrallaan.\nTutkimuksen avulla saatiin paljon tietoa työhyvinvoinnin kehittämiskohteista. Niiden pohjalta voidaan todeta, että erityisesti työkiertoa, viestimistä ja perehdyttämistä täytyy kehittää, sillä ne nousivat eniten esille haastateltujen työntekijöiden vastauksissa. Tutkimuksen johtopäätöksenä voidaan todeta, että toimeksiantajan kannattaa aloittaa työhyvinvoinnin kehittäminen kehittämiskalenterin avulla, joka on yhteenveto keskeisimmistä kehittämisehdotuksista. Työhyvinvoinnin vaikutuksia käytäntöön on hyvä seurata myös sen mittaamiseen kehitetyn kvantitatiivisen mallin avulla.


Rahkasammal: Mökin aikaa\nLähettänyt Rahkasammal klo 19.55\nIhana tuo ötökkätalo, minunkin ystävällä on pihassa puussa tuollainen. Oli se kova myrsky täälläkin, pyöräilylenkkini poikki oli kaatunut iso puu. Ihania syksyisiä päiviä teille sinne mökille toivottelen!\n7. syyskuuta 2016 klo 12.55\nKiitos toivotuksista. Puolukoita tulee tälle syksylle, joka paikka punaisena. Ei muuta kuin metsään :) :)\n9. syyskuuta 2016 klo 1.09


Ksylitolimyrkytys - TEAM RAMOS\nViime viikko oli yksi kauheimmista koskaan, ja nyt kun ajatukset on vähän selvinneet on kai hyvä kirjoitella siitä tännekin...\nLähdin siis viime tiistaina töihin ihan normaalisti puoli kymmenen aikoihin, ja tullessani takaisin viiden jälkeen kotona odotti kaksi riehakasta koiraa ja yksi syöty\nd -vitamiinipurkki. Sami oli myös ollut poissa koko päivän, enkä ollut varma kumpi tytöistä oli purkin syönyt. En myöskään ollut nähnyt purkkia ennen (sen alkuperä on edelleen arvoitus) enkä osannut sanoa oliko purkki tyhjä vai täynnä... Vaikka koirat molemmat voivat hyvin, soitin Tuhatjalan päivystykseen. Onneksi päivystyksessä tällaisia tapauksia oli sattunut ennenkin, ja he neuvoivat tarkastamaan oliko vitamiineihin lisätty ksylitolia. D -vitamiinihan ei ole koirille kovinkaan vaarallista, mutta voi aiheuttaa ripulin. Vaikka tässä purkissa ksylitolia oli käytetty makeutusaineena, ei mistään löytynyt tietoa siitä miten paljon. Päivystyksessä ohjeistettiin ainoastaan antamaan koirille ruokaa, ja soittamaan jos oireita ilmaantuu...\nMelkein heti puhelun jälkeen Tarto meni etuovelle seisomaan ja alkoi heijaamaan itseään edestakaisin. Luulin ensin että se oksentaa, mutten saanut siihen mitään kontaktia ja lopulta se lyyhistyi lattialle. Onneksi olin kotiin tullessani puhunut puhelimessa äidin kanssa ja kertonut jo hänelle tapahtuneesta, joten äiti oli lähtövalmiudessa ja lähti siis heti ajamaan meillepäin. Tarto oli jo aivan eloton, mutta sain kannettua sen sylissäni pihalla kyytiä odottamaan. En kyllä ikinä unohda sitä tunnetta, kun oma pentukoira on aivan vetelänä sylissä, ja aloin itse mennä paniikkiin kun tajusin Tarton olevan kuolemaisillaan. Pihalla se tyhjensi rakkonsa ja anaalirauhasensa syliini ja kouristeli, se sai käytännössä epilepsiakohtauksen. Kun äiti sitten tuli, tunsin Tarton hengityksen enää vain heikkoina puhalluksina sen kirsusta. Onneksi Tuhatjalkaan on vain lyhyt matka, vaikka sekin tuntui pitkältä. En myöskään automatkan aikana päässyt puhelinpäivystyksen läpi, joten en voinut ilmoittaa tulostamme. Hyppäsin siis heti päivystyksen ovella autosta ulos Tarto sylissäni ja vaan marssin tiskin ohi huutaen ksylitolikoiran tulleen. Ja samantien Tarton ympärille ilmeistyi eläinlääkäri ja useita hoitajia, jotka kanyloivat molemmat etutassut glukoositiputusta varten ja hieroivat ravintogeeliä sen ikeniin. Eläinlääkäri oli mahdottoman taitava ja rauhallinen, otti tilanteen haltuun oli selvää, että Tarto sai niin hyvää hoitoa kuin mahdollista. Minut jopa komennettiin lattialle istumaan, koska olin pyörtymäisilläni kauhusta.\nKun Tarton hoito oli saatu kunnolla käyntiin, lähdimme eläinlääkärin käskystä hetkeksi ulos kävelemään. Palasimme takaisin parin tunnin päästä, ja sainkin viedä Tarton pissalle. Vaikka tyttöparka oli ihan tokkurassa, yhtäkkiä se tunnisti meidät ja alkoi heiluttaa häntää ihan innoissaan :) Nopeasti se kuitenkin väsähti entiselleen, mutta sain istuskella sen vieressä rauhassa samalla kun odottelin Samia töistä.\nKun sitten myöhemmin lähdimme kotiin, sovimme, että saan tulla hakemaan Tarton kotiin aamukahdeksalta. Siihen mennessä eivät Tarton glukoosiarvot olleet nousseet tarpeeksi, joten uusi aika sovittiin kahdeltatoista. Vielä silloinkaan eivät arvot olleet tarpeeksi hyvät, mutta sain kuitenkin käydä taas katsomassa Tartoa. Tässä vaiheessa se olikin jo paljon pirteämpi, ja tuntui aivan sanoinkuvaamattoman hyvältä nähdä se virkeänä häkissään. Se ei ollut aamulla suostunut syömään ja sitä oltiin "pakkoruokittu" ruiskulla, vaan heti kun olin sen vieressä se vetäisi (eläinlääkärin ihmetykseksi) ruokakuppinsa tyhjäksi :D Hassu tyttö! Kaiken lisäksi sille oli tehty sideharsosta ponnari, ja sain kuulla eläinlääkärin nukkuneen sen vierellä! Tartosta siis todella pidettiin niin hyvää huolta kuin mahdollista <3\nLopulta pääsin hakemaan Tartoa kotiin vasta iltakymmeneltä, vaan se ei haitannut kun tärkeintä oli saada se kotiin. Heti kun pääsimme eläinlääkäriin, Tarto tunnisti äänemme ja alkoi pitää aivan käsittämätöntä meteliä häkissään, enkä kyllä ole ikinä ollut niin onnellinen kuullessani sen haukkuvan. Hoitajien mukaan se oli koko ajan käyttäytynyt nätisti, ollut hiljaa ja antanut hoitaa itseään kauniisti, eivätkä he ennen häkkiin vilkaisua uskoneet, että ulina lähti "heidän Tartostaan" :)\nLähdin melkein heti kotiin päästyämme hakemaan vielä vanhempieni luota kauluria Tartolle, mutta kun tulimme takaisin kotiin se oli saanut toisesta tassustaan siteen pois ja haava oli auennut. Rättiväsyneenä ja lievästi stressaantuneena en voinut uskoa, että pitäisi vielä uudestaan lähteä lääkäriin, mutta onneksi sain vuodon tyrehdytettyä ja haavan sidottua uudelleen, eikä seurauksena sitten ollutkaan kuin kuivuneet verilätäköt eteisen lattialla... Ensimmäisen yön Sami ja minä nukuimmekin Tarton kanssa lattialla, ja heräsin tunnin välein antamaan sille pienen kourallisen ruokaa, sekä hieromaan ravintolisää sen ikeniin. Yö sujui kuitenkin hyvin ja ruoka pysyi sisällä.\nPari päivää siis ruokin Tartoa parin tunnin välein, mutta jo perjantaina sen vointi oli selkeästi tasaantunut eikä se enää ollut kovin väsynytkään. Viikonlopun aikana se oli jo aivan oma itsensä ja nyt on vaikea kuvitella sen missään tiputuksessa ikinä olleenkaan kun katsoo sen riehumista. Toistaiseksi sen kanssa pitää kuitenkin vielä ottaa rauhallisesti, ja vaikka kriittisin vaihe on ohi, mahdollisen maksavaurion vuoksi meille on varattu aika verikontrolliin ensi viikolle. Pikkuhiljaa tuntuu siltä, että omakin ahdistus alkaa hiljalleen laueta, mutta on vaikea edes käsittää miten läheltä-piti -tilanne tuo oikeasti oli. Fetan kohdalla jouduin seuraamaan sitä, miten elämä pikkuhiljaa katosi koirastani pois, nyt näin miten kaikki meinasi olla ohi aivan silmänräpäyksessä. Kumpaakaan en halua kokea uudestaan, enkä osaa kuvailla miltä se tuntuu kun kaikki kääntyikin parhain päin. Kaiken lisäksi Lolalla alkoi loppuviikosta varmaankin helteistä johtuen ripuli, joka ei ottanut loppuakseen millään. Kotona siis riittää tekemistä kakka-aromien tuulettamisessa ja veriläikkien moppaamisessa, vaan ovatpahan kaikki ainakin hengissä <3\nLähettänyt Laura klo 22.21\nPia 10. kesäkuuta 2013 klo 22.30\nVoi Laura! Kylmät väreet kulki kun luin tätä! Voin vain kuvitella, miten järkyttävää tuo on ollut! Onneksi kaikki kääntyi parhain päin <3 Tsemppiä Tartolle toipumiseen ja hyvää kesää sinulle :)\nHanna-Kaisa 20. heinäkuuta 2013 klo 1.54\nHyvä että kaikki kääntyi hyvin. Meillä kanssa Haltin kanssa vissiin oisko siitä nyt liki pari kuukautta niin käytiin päivystävällä kun neiti oli päättänyt repiä kidesoda pussin nurmikolle ja tietoa ei ollut oliko paljon syönyt. Ei onneksi missään kohtaa tullut oireita ja silti voin kertoa olevani paniikissa, että kohta se kuukahtaa tohon silmien eteen! Sitten oli tunnin verran tiputuksessa ja seuraava yö nesteytystystä, ruokaa ja ulkona ravaamista ja Halti oli vaan että mitä ihmettä sä ämmä touhuat mä haluun nukkua mutta silti oli tyytyväinen saamastaan runsaasta huomiosta. Meillä kanssa maksa munuais arvot piti käydä tarkistamassa ja niissä ei ollut mitään luojan kiitos. Eli ilmeisesti ei ollut yhtään syönyt ONNEKSI!


The Bletchley Circle - Lilou's Crush | Lily.fi\nAisha J\tAisha 8.8.2017 08:29\nOi jee, kiitos vinkistä! Lisäsin heti omalle listalleni! Rakastan katsoa Poirot'ia ja muita samankaltaisia, ne vievät jotenkin hellästi muihin maailmoihin, kun sellaista välillä tarvitsee. Saa ratkoa mysteerejä, mutta vähemmän väkivaltaisesti. Ja puvustus, meikki sun muut kiinnostavat aina. Ens viikolla tuleekin koulussa periodimeikit, joten täytyy katsella tätä ihan sitäkin silmällä pitäen. ;)\nHertta\tLilou's Crush\t 11.8.2017 10:00\nMuistinkin, että meillä on ihan sama maku -ja iha samoista syistä!\nKuulostaapa muuten harvinaisen ihanalta koulukurssilta, tulikohan tehtyä väärä uravalinta :)\nsmagardi\tastu harhaan\t 8.8.2017 09:58\nSatuin sattumalta näkemään YLEltä tästä ensimmäisen jakson ja kiinnostuin niin, että olihan katsomista jatkettava seuraavalla viikolla. Ihana sarja ja todellakin ihana puvustus! :)\nHertta\tLilou's Crush\t 11.8.2017 10:02\nIhan sattuman kauppaa minullakin tämän löytyminen! Ja huolella tehty puvustus ilahdutti alusta saakka, vei heti oikeaan aikaan!\nuukki (Ei varmistettu)\t 8.8.2017 19:32\nOlenko ainut kenen mielestä tämä sarja kuitenkin pidemmälle ehtiessään, jo ekassa kaudessa, menee vähän alaspäin? :(\nHertta\tLilou's Crush\t 11.8.2017 10:03\nVoi iiik! minä oon vasta siinä ekassa kaudessa, ja jotenkin niin lapsellisen innoissani kun löytyi uusi sarja :)\nLeenaslii (Ei varmistettu)\t 8.8.2017 20:02\nYritin katsoa tämän sarjan ensimmäistä osaa ei-niin-fiksusta televisiostani YLE Areena -sovelluksesta, mutta sovellus ei suostunut toimimaan. Onneksi Netflixistä löytyi koko sarja ja se sovellus toimikin.\nJaksoilla on kolme eri ohjaajaa, mikä taitaa vaikuttaa lopputulokseen.\nHertta\tLilou's Crush\t 11.8.2017 10:04\nAh tuota en katsonutkaan, että ohjaajia on eri! Nyt katsoo ihan eri silmin!\nanumari\tMix Aina Minä\t 8.8.2017 21:22\nTämä oli tosi hyvä. Kiitos Netflix vinkistä, enpä tajunnut sieltä katsoakaan, pääsee nopeammin eteenpäin! Täällä myös vannoutunut brittisarjojen ystävä. esim. Midsomerin murhat, komisario Morse, komisario Lewis muutamia mainitakseni. Ne tosin sijoittuvat enemmän nykypäivään kuin nämä ja Christiet. Ja Downton Abbey tietysti ehdoton suosikki.\nn.i.a\tI love mondays\t 8.8.2017 22:21\nKiitos vinkistä, täytyykin laittaa muistiin. Vaikuttaa hyvältä silityssarjalta ;) netflixin the crown oli hienosti toteutettu jos et ole vielä tutustunut.\nt.Susse (Ei varmistettu)\t 9.8.2017 10:09\nTätä en oo vielä ehtinytkään katsoa, mutta yleisesti ottaen miten britit osaavatkin?? Suurin osa heidän tekemistä sarjoista vaan on ylittämättömän laadukkaita, pieteetillä tehtyjä alkaen lavastuksesta, puvustuksesta pikkutarkkaan näyttelijätyöhön. <3\nTuo on myös niin tuttua etten enää halua katsoa mitään avoimen väkivaltaista, kauhuakaan. Uutisten ym. kuvasto tulvii kaikkea järkyttävää vaikka vasiten koittaisi vältelläkin, joten viihtymistarkoituksessa tehty lukeminen tai elokuvien/sarjojen katsominen omalla kohdalla keskittyy säilyttämään hyvä(hkö)n mielen. ;)\nPitääpä alkaa seuraamaan, Hakekaa kätilöihin mahdollisia jatko-osia odotellessa. Voi että miten siinä sarjassa rakastankaan kaikkea mutta erityisesti lempeän pehmeää Vanessa Redgraven ääntä! Perjantai-ilta kätilöiden seurassa oli lähestulkoon viikon kohokohta, en edes ikinä tallentanut jaksoja vaan idea nimenomaisesti oli katsoa ne lähetysaikaan. :D\nt.Susse (Ei varmistettu)\t 9.8.2017 10:11\nps. Ei tietystikään ole Anumarin mainitsemien komisario Lewiksen, Downton Abbeyn saati Auf Wiedersehen, Pet!:n voittaneita, koko maailmassa! ;D\nMarja_ (Ei varmistettu)\t 13.8.2017 17:41\nEn tiedä löytyykö näitä Netflixistä, mutta muita hyviä brittiläisiä epookkidekkareita ovat esim. Foylen sota ja Grantchester. Aivan ihania molemmat. Yhtä hyvä on nykyaikaan sijoittuva Vera Stanhope. Yle on näitä näyttänyt, mutta tällä hetkellä niitä ei ole Areenassa katsottavissa.\nsuman koyo (Ei varmistettu)\t 7.2.2019 13:31


2016 - Yön Kaspar - Karkkilan Työväen Näyttämö ry\nSirkusseurue kertoo jännittäviä tarinoita vanhassa myllytuvassa\nDramatisointi ja ohjaus Mika Nikander\nValimomuseon vieressä sijaisevassa Bremerin myllytuvassa koetaan jännittäviä hetkiä, kun Aloysius Bertrandin Yön Kaspar – tekstikokoelmaan perustuva esitys saa ensi-iltansa. Vanha myllytupa sijaitsee Bremerin puistossa, kosken partaalla, aivan Suomen valimomuseon ja vanhan masuunin vieressä. Yön Kaspar on julkaistu ensimmäisen kerran 1842, eikä siihen pohjautuvia esityksiä ole tiettävästi aikaisemmin nähty Suomessa.\nKarkkilan ensimmäiselle markkinatorille, Bremerin puistoon, on jonakin menneenä aikana saapunut Myllyn Rouvan kutsumana outo sirkusseurue. Dekadentti rouva haluaa viihdykettä itselleen, mutta sirkuslaisilla ei ole kaikki aivan kunnossa. Heitä vainoavat oudot ilmiöt ja yksi on joukosta poissa. Onko mitään mahdollisuutta murtaa myllyn taikapiiri?\nYön Kasparin tarinanpätkät kertovat munkeista, kääpiöistä, alkemisteista, sotilaista ja kreiveistä goottilaisissa, romanttisissa maisemissa. Niissä ei usein ole päätä eikä häntää. Ne alkavat ja loppuvat miten sattuu, selittämättä ja mystisesti. Levotonta komiikkaa ja outoja, vinksahtaneita hahmoja sisältävän esityksen on dramatisoinnut ja ohjannut Mika Nikander.\nNäyttämöläiset ovat käyttäneet tällä kertaa tekniikkaa, jossa esitys ja sen käänteet luodaan työryhmän kesken harjoituksissa, perustuen kuitenkin Bertrandin teksteihin ja niiden herättämiin mielikuviin. Roolihahmoissa nähdään paljon viitteitä italialaiseen commedia dell`arteen.\nYön Kasparissa näyttelevät Kirsi Kahela, Antti Lehtonen, Emilia Taimen, Reijo Riuttanen, Toni Trogen ja Hanne Laakso.\nBremerin vanha myllytupa sijaisee Suomen valimomuseon takana, aivan Högforsin vanhan masuunin läheisyydessä. Myllynä aikanaan toiminut vanha rakennus on siirtynyt kulttuurikäyttöön tänä vuonna. Karkkilan Työväen Näyttämö on hankkinut takaisin omistukseensa Tarmon työväentalon tulipalosta 1932 säilyneitä puupenkkejä, jotka nyt jälleen palvelevat katsomon penkkeinä myllytuvassa. Myllytupaan mahtuu kerralla noin 50 katsojaa, joten paikat kannattaa varata etukäteen. Parkkipaikkana toimivat Bremerin talon, Tehtaan hotellin ja valimon vapaat parkkipaikat ja loppumatka tunnelmalliseen myllytupaan taittuu kävellen historiallisen Bremerin puiston läpi. Voit saapua myllytuvalle myös kävellen esim. pitkin Bremerin koivukujaa. Kosken äärellä tavataan!


Oikeus kutsuu - Digitoday - Ilta-Sanomat\nStreamCast suuttui Skypelle\nJulkaistu: 29.3.2006 16:50\nMorpheus-p2p-softan kehittänyt StreamCast Networks vie internet-puheluita tarjoavan Skypen oikeuteen. StreamCast katsoo omistavansa sen teknologian, joka on Skypen softan perustana.\nVastaajina on myös Skypen kaksi perustajaa Niklas Zennström ja Janus Friis sekä yhdeksän muuta tahoa, mukana muun muassa Kazaa ja sen omistaja Sharman Networks.\nZennström ja Friis kehittivät Kazaan vertaisverkkoteknologian, ja StreamCast on aiemmin riidellyt Kazaan kanssa softan lisenssimaksuista.\nKanne jätettiin kalifornialaiselle oikeusistuimelle. Kanne ei koske Skypen omistavaa eBayta.\nBlue Coat lupaa suodattaa Skypen\nYhdysvaltalainen Blue Coat Systems on julkaissut Skype-liikenteen suodatukseen pystyvän lisukkeen ProxySG-tietoturvalaitteisiin. Yhtiön mukaan Skype on ongelma useille yritykselle. Lue lisää ›\nYahoo aloittaa palvelun, jolla tietokoneesta voi soittaa puhelimeen ja päinvastoin Yhdysvalloissa. Palvelu kilpailee etenkin Skypen kanssa. Lue lisää ›


Kolumni: Työssä jaksamista | Epari\nKevätaurinko paistaa harmaan ikkunalasin läpi ja paljastaa talven aikana kertyneen pölyn ja kalpeat kasvot. Kevätväsymystä vai pidempään kestänyttä uupumusta?\nJoka puolelta kuuluu uutisia eri alojen julkisuuden henkilöistä, jotka jäävät sivuun joksikin aikaa koettuaan vakavaa uupumusta. Asian saama julkisuus auttaa tavallista työntekijääkin tarvittaessa myöntämään ääneen, ettei hänkään jaksa. Monet kertovat, että uupumus tuli niin yllättäen. Vaikka se oli seurausta pidemmältä ajalta, siihen oli tottunut ja eteenpäin vaan mentiin. Sitten tuli päivä, jolloin oli vain pakko myöntää, ettei enää jaksa.\nTyöpaikoilla on tärkeää edistää työhyvinvointia jatkuvasti. Työkykyongelmien ehkäisy, niiden varhainen havaitseminen ja niihin reagoiminen mahdollistavat työntekijöiden työssä selviytymisen ja jaksamisen.\nSama työ voi eri elämäntilanteissa kuormittaa eri tavoin. Työn ei saa olla niin raskasta, etteivät voimat riitä enää tavanomaisten, elämään kuuluvien vastoinkäymisten vuoksi työstä suoriutumiseen. Välillä perheen vauva valvottaa tai lähisukulainen sairastaa, ja silti on herättävä aamulla töihin ja suoriuduttava siitä. Joka päivä ei voi olla skarpeimmillaan, mutta työstä pitäisi silti olla mahdollisuus selviytyä.\nJos on valmiiksi työstä niin väsynyt, että nämä yksityiselämän vastoinkäymiset katkaisevat kamelin selän, on työ liian uuvuttavaa jo valmiiksi. Henkilöstömitoitusta on tarkasteltava ja työnkuva pohdittava tarkasti. Työpaikan ilmapiirin vuorovaikutuskäytännöilläkin on merkitystä.\nVastuunsa on työntekijällä itselläänkin. Onko vapaa-aika työstä palauttavaa? Miten työntekijä huolehtii kunnostaan ja ihmissuhteistaan? Oma kysymyksensä on sekin, onko työntekijällä olemassa selkeät rajat työntekoonsa ja sen vastuisiin.\nNäitä kysymyksiä on kunnissa pohdittava tarkasti, sillä veronmaksajille ei liene samantekevää, kuinka hyvin kunnan palvelut toimivat. Palvelut kun ovat tekijöidensä summa.


Bollé Shifter 12659\nKehysväri: Matte Crystal Navy\nLinssi: Phantom Vermillon Gun Photochromic\nTämä Bollé Shifter on punaisen Phantom -linssinsä ansiosta todella monipuolinen aurinkolasi! Iso pleksi toimii sekä pyöräilyssä että golfissa ja myös lumella. Jos haluat omistaa vain yhdet aurinkolasit, valitse nämä!\nPyöräilyssä tämä Shifter suojaa silmiä auringolta ja viimalta. Punapohjainen linssi toimii erinomaisesti vihreässä ympäristössä, eli soveltuu täydellisesti maastopyöräilyyn metsässä. Linssin kontrasti korostaa maaston muotoja, jolloin erotat paremmin kuopat, kivet ja kannot. Linssi on omiaan myös lumella, eli soveltuu talvipyöräilyyn sekä lasketteluun. Parasta tässä Phantom-linssissä on, että se tummuu kategorioiden 1-3 välillä, eli toimii tumman pilvisestä aurinkoiseen säähän. Samalla linssillä pärjää siis vaikka koko päivän fillarireissulla sään vaihdellessa.\nMalli soveltuu hyvin myös golfiin. Iso linssi takaa, ettei kehyksen reuna häiritse lyönnissä näkemistä. Punapohjainen linssi toimii erinomaisesti golf-kentän vihreässä ympäristössä. Kontrasti korostaa kentän muotoja ja parantaa syvyysnäkemistä.\nPhantom vermillon gun -linssi antaa aina optimaalisen suojan sekä kontrastin. Kun aurinko menee pilveen, linssi vaalenee eikä aurinkolaseja tarvitsee ottaa pois silmiltä. Linssissä on lisäksi kosteutta ja likaa hylkivä pinta sekä hopeinen hieman peilaava pinta. Trivex-linssimateriaali on optiikaltaan erittäin laadukas ja tarkka, eikä linssissä ole vääristymiä. Trivex on kevyt sekä turvallinen linssimateriaali ja sopii vauhtilajeihin.\nIlmastoitu linssi ehkäisee huurtumista. Nenäosan ja aisanpäiden kumimateriaali pitää lasit kasvoilla myös hikoillessa. Monipuolisen sporttaajan nappivalinta!\nLinssin leveys 136mm, korkeus 55mm. Aisan pituus 116mm.


Päiväni murmelina – perusperjantai | Welcome to Kyoto\nPäiväni murmelina – perusperjantai\nJune 15, 2014 June 15, 2014 / welcometokyoto\nEn ole koskaan nähnyt Päiväni murmelina -leffaa, mutta luulen että olen ymmärtänyt sen ideasta riittävästi (mies herää joka aamu samaan päivään) kirjoittaakseni omasta murmelipäivästäni. Reissussaolo seikkailulomalla on aika sama juttu, joten ajattelin kertoa millainen on tyypillinen päivä, case mennyt perjantai – täällä kun viikonpäivillä ei juurikaan ole väliä.\nHeräsin aamulla herätyskelloon klo 8.15. Herätyskello pitää laittaa soimaan jos aikoo herätä ns. ihmisten aikaan. Myönnän, että lomasuunnitelmissani oli nukkua niin pitkään kuin huvittaa, mutta tähän mennessä olen tehnyt niin vain kerran. Jotenkin vaan ei raaski käyttää päivää nukkumiseen kun tarjolla on maailman kulttuurihistorian aarreaitta kunhan vaan ovesta astuu ulos. Luin tänään ainokaisesta matkaoppaastani, että Kyotossa on 14 Unesco World Heritage kohdetta, 1600 temppeliä, 400 pyhäkköä ja puutarhojen lukumäärästä kukaan ei tiedä. Oppaan mukaan Kyotossa asuu 1,2% Japanin asukkaista, mutta siellä sijaitsee 20% ns. kansallisaarteista! Kiirettä siis voi ihan hyvällä omallatunnolla piisata….\nHyvässä murmelihengessä syön aamulla mysliä, mustikkajogurttia ja banaanin ennen kuin lähden jumppaan. Klo 9.45 pitää olla ulkona, jos aikoo ehtiä ajoissa. Olin joko lähtenyt vähän normaalia aikaisemmin tai kävellyt nopeammin, koska kun päädyin InSpan hisseille, oli hissien edessä ryhmä paikallisia ja lappu, jossa sanotaan että hissi kerroksiin aukeaa vasta klo 11. Muutama kirosana kävi mielessä (mutten tajunnut ihmetellä miten muina aamuina olen aina päässyt hissillä ylös asti…), kysyin heiltä että olisin InSpaan menossa mutta mikäs juttu noiden hissien kanssa on. He sitten valistamaan lukutaidotonta (kanjit!) että hissi alkaa toimia klo 10 ja vielä on muutama minuutti vaille. Äh, niin tietysti. Siinä oli päivän ensimmäinen mokailu heti aamutuimaan.\nOlin samalla zumba-tunnilla kuin aiemmin, joten osa kuvioista oli semi-tuttuja, eli ei tarvinnut hävetä täysin silmiä päästä. Ennen zumba-tuntia yksi edellisviikon osallistujista tuli kysymään englanniksi että mistä maasta olen kotoisin, kerroin että Suomesta. Hän sanoi että on käynyt Suomessa kolme kertaa ja tiesi Helsingin, joten kysyin että tykkääkö hän Suomesta. Hän siihen selittämään, että tykkää Pariisista, Lontoosta ja Barcelonasta – eli oli siis lentänyt Finnairilla Helsinki-Vantaan kautta muualle Eurooppaan, kuten muut japanilaiset. Oh well. No, olisin minäkin valinnut Pariisin Helsingin sijaan. Tunnin jälkeen herttainen rouva halusi vielä esittäytyä nimellään, mikä oli yllättävä kohteliaisuus. Muistelin, että olin edellisellä viikolla jäänyt zumban jälkeen tehokkaalle weight training-tunnille, ja tuntiohjelman tsekattuani päätin että sille tunnille voisi vielä mennä. Virhe. Ohjelmassa luki faitingutreiningu (fighting training), ei weitotreiningu (weight training). Oma syy kun en vieläkään muista kaikkia katakanoja (lainasanat kirjoitetaan katakana-tavuilla). Olin autuaan pihalla koukuista ja suorista ja muista, mutta ymmärrän sentään sanat hisa (polvi) ja kikku (ts. kick, potku), sekä appu (up, ylös) ja sen, kun lasketaan yon, san, ni, ichi (neljä, kolme, kaksi, yksi) ja sitten tehdään jotain lyöntejä, ja sitten on yasumi (loma, eli tässä tarkoittaa lepoa), joka oli aina lempihetkeni tällä tunnilla. Onneksi tunnilla oli muitakin (paikallisia) jotka eivät olleet ihan täysin messissä, harmitti vaan että ohjaaja oli aika kivan ja coolin näköinen mies, jonka tunnilla olen ollut aikaisemmin. No, fighting training tai ei, tyhmältä olisin näyttänyt joka tapauksessa.\nKello oli jo yli 13 kun olin valmis suihkun ja meikin jäljiltä. Jumpan jälkeen tarvitsee ruokaa ja helpoin vaihtoehto on mennä kuntokeskuksen lähistöllä sijaitsevaan kaiten-sushipaikkaan, eli paikkaan jossa sushit pyörivät hihnalla. Tässä paikassa tosin susheja ei noin vain kerätä hihnalta, vaan jokaisella asiakkaalla on edessään ruutu, josta tehdään tilaukset. Kokit valmistavat ruuat tilauksesta ja kun tilattu annos on valmis, laitetaan se hihnalle ja kohdalle saapuessa alkaa summeri soida merkiksi siitä, että kyseessä on minun tilaukseni. Helppoa ja halpaa! Söin ebitempurasoban, avokadokatkissalaatin, tonnikalasushisetin ja vielä lohenmätinigirin, hinta yhteensä 1100 jeniä, eli alle 8 euroa.\nPäivittäisen puutarhavisiitin aika! Suuntasin Arashiyamaan (Arashima-vuorille) käymään Tenryu-ji:ssa, joka on yksi Japanin vanhimpia puutarhoja, arvellaan että se on jopa 1300-luvulta, joskaan puutarha ei ole alkuperäisessä asussaan. Tenryu-jille pääsisi bussillakin, mutta otin lähistöltä metro ja juna -kombon. Perillä odotti aikamoinen meininki/mayhe , ilmeisesti puolet Kyoton asukkaista ja kaikki Kyoton turistit olivat myös päättäneet tulla ihailemaan Tenryu-jin puutarhaa. Kaduin – taas – että lähdin käymään tunnettuun turistikohteeseen, mutta puolustuksekseni voi kai sanoa, että käydessäni siellä helmikuussa vuonna 2011, oli paikka totaalisen zenin ilmentymä ja koko puutarhassa olimme J:n kanssa kutakuinkin kahden. Puutarhan zenistä oli perjantaina vain rippeet jäljellä ja ehkä jopa preferoisin tämän puutarhan talviasua. Hauskuus oli se, että paikalla oli paljon koululaisia ja selvisi, että yksi ryhmistä oli saanut tehtäväkseen haastatella turisteja englanniksi (fiksu opettaja kun antoi tällaisen tehtävän!). Lapsoset pysäyttivät minutkin ja kysyivät saavatko haastatella. Tottakai. Kysyttiin miksi olen tullut Japaniin lomalle), mikä on japanilainen lempiruokani (yakitori, edamamelle naurettiin :)), olenko käynyt muualla kuin Kyotossa (tuli aika pitkä lista, kiitos 9/2013 reissun) ja mitä terveisiä haluaisin sanoa japanilaisille opiskelijoille. Vastaukseni tähän viimeiseen kysymykseen jäi harmittamaan, koska sanoin että kaikkien maailman opiskelijoiden kannattaa opiskella kovasti (ja opiskella kieliä). Ehkä olisi pitänyt sanoa, että opiskelkaa reippaasti, mutta nauttikaa myös harrastuksista. Otettiin ryhmäkuva heille ja minulle – omani on kamerassa, joten en voi sitä tässä jakaa, pahoittelut!\nTenryu-jin jälkeen palasin kaupunkiin, eksyin taas vaikka luulin tienneeni missä olen. Löysin sattumalta rakkaan Lisn-kaupan, jossa siis myydään tuoksutikkuja. Ne jotka eivät ole vielä kuulleet saarnaani aiheesta niin heille tiedoksi: Lisn ei ole intialaisia yliähkysuitsukkeita, vaan kuten slogan kuuluu, “sophisticated incense for listeners” – hienostuneita (sanoisin hienovaraisia) tuoksuja siis “kuunnellaan”, ei niinkään haistella. Vietin kaupassa pitkän tovin tehden ostoksia ja tapasin samalla kaksi aivan ihastuttavaa superystävällistä myyjätärtä. Nyt tuliaisena on kotiin Yamazakin viskien lisäksi Lisn-varastoihin täydennystä.\nLisnin jälkeen päivä jatkui tuttuun murmelityyliin Starbucksiin, jossa join jäälaten, istuin ja kirjoittelin. Löysin itselleni täysin uuden Starbucksin josta saattaa jopa tulla suosikkini (eli vähän murmelimaailmasta poiketen kun sentään paikka vaihtuu, vaikka kahvijuoma pysyy…) Istuskelun aikana oli alkanut jo sataa, kuten iltaisin yleensä käy. Otin metron kotiin, kävin Fresco-supermarketissa ostamssa iltapalaa ja vettä ja tulin kämpille. Suihkun ja surffailun jälkeen kello olikin jo aika paljon, joten muutaman sivun matkakirjastani (Haruki Murakamia)\nEn ole koskaan nähnyt Päiväni murmelina -leffaa, mutta luulen että olen ymmärtänyt sen ideasta riittävästi (mies herää joka aamu samaan päivään) kirjoittaakseni omasta murmelipäivästäni. Reissussaolo seikkailulomalla on aika sama juttu, joten ajattelin kertoa millainen on tyypillinen päivä, case tämän viikon perjantai – täällä kun viikonpäivillä ei juurikaan ole väliä.\nHeräsin aamulla herätyskelloon klo 8.15. Herätyskello pitää laittaa soimaan jos aikoo herätä ns. ihmisten aikaan. Myönnän, että lomasuunnitelmissani oli nukkua niin pitkään kuin huvittaa, mutta tähän mennessä olen tehnyt niin vain kerran. Jotenkin vaan ei raaski käyttää päivää nukkumiseen kun tarjolla on maailman kulttuurihistorian aarreaitta kunhan vaan ovesta astuu ulos. Luin tänään ainokaisesta matkaoppaastani, että Kyotossa on 14 Unesco World Heritage kohdetta, 1600 temppeliä, 400 pyhäkköä ja puutarhojen lukumäärästä kukaan ei tiedä. Oppaan mukaan Kyotossa asuu 1,2% Japanin asukkaista, mutta siellä sijaitsee 20% ns. kansallisaarteista! Kiirettä siis piisaa…\nHyvässä murmelihengessä syön aamulla aina mysliä, mustikkajogurttia ja banaanin ennen kuin lähden jumppaan. Klo 9.45 pitää olla ulkona, jos aikoo ehtiä ajoissa. Olin joko lähtenyt vähän normaalia aikaisemmin tai kävellyt nopeammin, koska kun päädyin InSpan hisseille, oli hissien edessä ryhmä paikallisia ja lappu, jossa sanotaan että hissi kerroksiin aukeaa vasta klo 11. Muutama kirosana kävi mielessä (mutten tajunnut ihmetellä miten muina aamuina olen aina päässyt hissillä ylös asti…), kysyin porukalta että olisin InSpaan menossa mutta mikäs juttu noiden hissien kanssa on. He valistamaan että hissi alkaa toimia klo 10 ja vielä on muutama minuutti vaille. Äh, niin tietysti. Siinä oli päivän ensimmäinen mokailu heti aamutuimaan.\nOlin samalla zumba-tunnilla kuin aiemmin, joten osa kuvioista oli semi-tuttuja, eli ei tarvinnut hävetä täysin silmiä päästä. Ennen zumba-tuntia yksi edellisviikon osallistujista tuli kysymään englanniksi että mistä maasta olen kotoisin, kerroin että Suomesta. Hän sanoi että on käynyt Suomessa kolme kertaa ja tiesi Helsingin, joten kysyin että tykkääkö hän Suomesta. Hän siihen selittämään, että tykkää Pariisista, Lontoosta ja Barcelonasta – eli oli siis lentänyt Finnairilla Helsinki-Vantaan kautta muualle Eurooppaan, kuten muut japanilaiset. Oh well. Tunnin jälkeen hän muuten halusi tulla esittäytymään nimellään, mikä oli yllättävä kohteliaisuus. Nyt vaan vielä ensi viikolla kun muistaisi minkä näköinen se vanhempi rouva oli, niin voisin tervehtiä… Muistelin, että olin edellisellä viikolla jäänyt zumban jälkeen tehokkaalle weight training-tunnille, ja tuntiohjelman tsekattuani päätin että sille tunnille voisi vielä mennä. Virhe. Ohjelmassa luki faitingutreiningu (fighting training), ei weitotreiningu (weight training). Oma syy kun en vieläkään muista kaikkia katakanoja (lainasanat kirjoitetaan katakana-tavuilla). Olin autuaan pihalla koukuista ja suorista ja muista, mutta ymmärrän sentään sanat hisa (polvi) ja kikku (ts. kick, potku), sekä appu (up, ylös) ja sen, kun lasketaan yon, san, ni, ichi (neljä, kolme, kaksi, yksi) ja sitten tehdään jotain lyöntejä, ja sitten on yasumi (loma, eli tässä tarkoittaa lepoa), joka oli aina lempihetkeni sillä tunnilla. Onneksi tunnilla oli muitakin (paikallisia) jotka eivät olleet ihan täysin messissä, harmitti vaan että ohjaaja oli aika kivan ja coolin näköinen mies, jonka tunnilla olen ollut aikaisemmin. No, fighting training tai ei, tyhmältä olisin näyttänyt joka tapauksessa.\nKello oli jo yli 13 kun olin valmis suihkun ja meikin jäljiltä. Jumpan jälkeen tarvitsee ruokaa ja helpoin vaihtoehto on mennä kuntokeskuksen lähistöllä sijaitsevaan kaiten-sushipaikkaan, eli paikkaan jossa sushit pyörivät hihnalla. Tässä paikassa tosin susheja ei noin vain kerätä hihnalta, vaan jokaisella on edessään ruutu, josta tehdään tilaukset. Kokit valmistavat ruuat tilauksesta ja kun tilaamani sushi on valmis, tulee se lautasella kohdallani ja kello alkaa soida merkiksi että se minun tilaukseni. Helppoa ja halpaa! Söin ebitempurasoban, avokadokatkissalaatin, tonnikalasushisetin ja vielä lohenmätinigirin, hinta yhteensä 1100 jeniä, eli alle 8 euroa.\nPäivittäisen puutarhavisiitin aika! Suuntasin Arashiyamaan (Arashima-vuorille) käymään Tenryu-ji:ssa, joka on yksi Japanin vanhimpia puutarhoja, arvellaan että se on jopa xx ajalta. Tenryu-jille pääsisi bussillakin, mutta otin lähistöltä metro ja juna -kombon. Perillä odotti aikamoinen meininki, ilmeisesti puolet Kyoton asukkaista ja kaikki Kyoton turistit olivat myös päättäneet tulla ihailemaan Tenryu-jin puutarhaa. Kaduin – taas – että lähdin käymään tunnettuun turistikohteeseen, mutta puolustuksekseni voi kai sanoa, että käydessäni siellä helmikuussa vuonna 2011, oli paikka totaalisen zenin ilmentymä ja koko puutarhassa olimme siellä J:n kanssa kutakuinkin kahden. Puutarhan zenistä oli perjantaina vain rippeet jäljellä ja ehkä jopa preferoin tämän puutarhan talviasuakin. Hauskuus oli se, että paikalla oli paljon koululaisia ja selvisi, että yksi ryhmistä oli saanut tehtäväkseen haastatella turisteja englanniksi (fiksu opettaja kun antoi tällaisen tehtävän!). Lapsoset pysäyttivät minutkin ja kysyivät saavatko haastatella. Tottakai. Kysyttiin miksi olen tullut Japaniin lomalle), mikä on japanilainen lempiruokani (yakitori, edamamelle naurettiin :)), olenko käynyt muualla kuin Kyotossa (tuli aika pitkä lista, kiitos 9/2013 reissun) ja mitä terveisiä haluaisin sanoa japanilaisille opiskelijoille. Vastaukseni tähän viimeiseen kysymykseen jäi harmittamaan, koska sanoin että kaikkien maailman opiskelijoiden kannattaa opiskella kovasti (ja opiskella kieliä). Ehkä olisi pitänyt sanoa, että opiskelkaa reippaasti, mutta nauttikaa myös harrastuksista. Otettiin ryhmäkuva heille ja minulle – omani on kamerassa, joten en voi sitä tässä jakaa, pahoittelut!\nLisnin jälkeen päivä jatkui tuttuun murmelityyliin Starbucksiin, jossa join jäälaten, istuin ja kirjoittelin. Löysin itselleni täysin uuden Starbucksin josta saattaa jopa tulla suosikkini. Istuskelun aikana oli alkanut jo sataa, kuten iltaisin yleensä käy.\nOtin metron kotiin, kävin Fresco-supermarketissa ostamssa iltapalaa ja vettä ja tulin kämpille. Suihkun ja surffailun jälkeen kello olikin jo aika paljon, joten luettuani muutaman sivun matkakirjastani (Haruki Murakamia) kutsuivat unimaailmat. Aivot käyvät selvästi ylikierroksilla, näin unia joissa puhuttiin japania. :)\nAika murmelia vai mitä? Aamiainen, jumpat, lounas, puutarhat, Starbucks, kämpille, unta. Joskus jos oikein villiksi heittäytyy, niin menee aamulla puutarhoihin ja vasta jumppaan, tai ei mene jumppaan ollenkaan.\nKohti uusia seikkailuja,\n← Kivat, tyhmät ja mokat\nKamogawa eli joki joka itkettää aina →


Vesikiikku - löylynheiton nautintoihin luksus löylykauha jatkovarrella - Kellopuoti.fi\nKellopuoti Lahjat Vesikiikku - löylynheiton nautintoihin luksus löylykauha jatkovarrella\nVesikiikku - löylynheiton nautintoihin luksus löylykauha jatkovarrella\nEtsitkö erilaista uutta löylykauhaa, joka sopii lahjaksi uuteen saunaan tai kotiin ja tietenkin saunomisesta tykkäävälle suomalaiselle? Erikoinen vesikiikku auttaa sinua kiikuttamaan löylyveden kiukaalle, koska se on epäkesko ja sillä veden heittely ei ole mahdollista, koska siinä oleva kuppi, ”pallokalotti” on liikkuvasti kiinnitetty varteen.\nVesikiikku siis lasketaan lepäämään kiuaskiville ja nautitaan löylyn tuomasta nautinnosta.\nVesikiikku on suunniteltu ja valmistettu Suomessa.\nVarren materiaali on visakoivua ja vartena toimii teleskooppivarsi, jota on helppo säätää sopivan mittaiseksi.\nLöylyveden vieminen kiuaskiville on voidaan myös ajatella toisin kuin tähän asti; miksi?\nVesi höyrystyessään laajenee tilavuuteensa nähden monisatakertaisesti ja aiheuttaa suuren painevaihtelun löylytilaan ja saunojille. Löylyn heittämiseen onkin tullut nyt vaihtoehtoinen vedenannosteluväline, joka on VESIKIIKKU.\nMiellyttävien löylyhetkien saavuttamiseksi, löylyvesi tulee valuttaa/luoda kiuaskiville, eikä heittää kuten on ollut tapana tähän saakka.\nMyös saunankiukaiden mallien kehittymiset puoltavat löylyvälineen uudistumista.\nMarkkinoille tulleisiin uutuuksiin kuten pystykiukaat, hormikiviladonnat, jatkuvalämmitteiset (pieni suuaukko), kaltevapintakiukaat, pallokiukaat ja varsinkin savusauna ym. löylyveden heittäminen ei ole paras mahdollinen tapa löylyn lisäämiseksi. Erityisesti näissä tapauksissa löylyveden valuttaminen/luominen kivien päälle on huomattavasti helpompaa ja tuottaa myös tasaisemman löylyn. Savusauna kulttuurissa on varsinkin oltava tarkkana veden saattamisessa/luomisessa kiville, koska liian suuri vesimäärä nopeasti aiheuttaa ensimmäisille saunojille epämiellyttäviä löylyhetkiä.\nLisäksi on mainittava, että saunaympäristöt ovat muuttuneet todella luksusluokkaan, joissa esim. kiuas on usein keskellä saunaa. Löylyveden pärskähtely ja räiskyminen ei ole miellyttävää, etenkin jos löylyveteen lisätään yrttejä niitä ei ole suotavaa räiskytellä erikoispinnoille.\nSaunassa löylyn lisääminen on tuntuvin ja merkittävin rituaali ”ohjelmanumero”. Miltä löylyn lisääminen tuntuu, riippuu siitä, miten löylyvesi saatetaan kiville tai kivipinnalle.\nNyt saavutetaan nautinnollinen löylyveden lisäämiseen, kun käytetään Vesikiikkua eli uudenlaista löylykauhaa.\nVesikiikku lasketaan kiuaskiville ja joko vetämällä tai työntämällä tai vesi saadaan kohdistettua tarkasti haluamaan kohtaan kiuaskiville Vesikiikun painon levätessä koko ajan kiuaskivillä.\nVesikiikku täyttyy automaattisesti (pyöräyttää itsensä vettä täyteen) kun sen laskee vesiastiaan. Eli sillä saadaan vesi nousemaan vaikka kohti suoraan alapuolelta. Tämä mahdollistaa löylyvesiastian pitämisen vaikka lattia tasossa, koska vesi saadaan aina hallitusti kuppiin ja kuljetettua kiukaalle.\nLöylyvesi voidaan nostaa vaikka pystysuorassa katon rajaan sen läikkymättä, koska pallokalotti / kuppi asettuu aina vaakatasoon. Tälläinen on uudenlainen erilainen "löylykauha", joka tarjoaa uudenlaista nautintoa saunomisen ystävälle.\nErityisen helppoa on myös valuttaa vettä vaikka pystysuoralle kivipinnalle ja veden kuljettaminen onnistuu jokaiselta, myös ensikertalaiselta, eikä muiden saunassa olijat tarvitse pelätä veden räiskymistä löylyä lisättäessä.\nSuunnitellut ja valmistanut Antti Ticklen\nVoit katsoa MTV-uutisten vesikiikku kokeilusta täältä:\nSelaa myös nämä tuoteryhmät: Lahjat, Uutuudet


Herkullinen suklaakahvi\tHome\nWhite Trash Diseasewtd.fiJanuary 29, 2016Herkullinen suklaakahvi January 29, 2016Kaupallinen yhteistyö: Almond Breeze\nSuklaa ja kahvi, täydellinen yhdistelmä! Herkuttelu on silloin tällöin paikallaan, varsinkin viikonloppuisin. Itse rakastan viikonloppuaamuina keittää kunnon sumpit ja istua pöydän ääressä lukemassa lehteä tuntitolkulla. Arkiaamut menevät ohi niin huomaamatta, että hyvä jos perässä pysyy. Siksi viikonloppuaamut ovatkin niin erityisiä.\nTestailin viimeksi Blue Diamond Almonds -merkin Almond Breeze -mantelijuomaa smoothien tekoon. Tällä kertaa testiin pääsivät vanhat tutut Original sekä Unsweetened -juomat, joiden lisäksi testailin Barista Blend -mantelijuomaa. Viimeinen on nimensäkin mukaan suunnattu erityisesti ihaniin kahvijuomiin ja sen avulla cappucinot, latet ja muut perinteisesti maitopohjaiset juomat valmistuvat maidottomina. Barista Blend on täyteläinen ja vaahtoutuva, sopii myös kuumennettavaksi. Täydellinen kaveri viikonloppuaamuun.\nTäyteläisyydestä ja mausta inspiroituneena päätin valmistaa The Kaikkien Aikojen Suklaakahvin. Viimeistelin kahvin kermavaahdolla, mutta se on vapaaehtoinen, mikäli maitotuotteet ovat kokonaan pannassa syystä tai toisesta. Makuun kermavaahto ei juurikaan vaikuta, vain kuvauksellisiin ominaisuuksiin heh. Suklaakahvi\nAlmond Breeze -mantelijuomaa\nespressoa tai muuta vahvaa kahvia\nPilko suklaa hienoksi veitsellä. Kuumenna mantelijuoma kattilassa koko ajan hämmentäen. Sulata suklaahiput mantelijuoman joukkoon. Keitä kupillinen espressoa tai muuta tummapaahtoista kahvia. Rakenna korkeaan, kuumuutta kestävään lasiin suklaajuoma sekoittamalla kahvi mantelijuoman joukkoon. Lisää päälle kermavaahto ja raasta koristeeksi suklaata. Loput suklaasta voit napsia pois kuljeksimasta.\nVoin kertoa, että oli ihan törkeän hyvää! Jos en tietäisi, niin en olisi ikinä arvannut tämän juoman olevan maidoton kermavaahtoa lukuunottamatta. Seuraavaksi täytyy testata mantelijuomaa myös ruoanlaitossa. Tästähän avautuu ihan uusi mahdollisuuksien maailma..\nEi muuta kuin ihanaa viikonloppua kaikille! Nauttikaa!\nTranslation: Mmm, coffee.. Mmmm, chocolate… Mmmm, both together..\n10 Comments Categories: Kaupallinen yhteistyöComments\nfrejski says\tJanuary 29, 2016 at 14:51\tOhoo!Pitääpä koittaa. Kokeilin joskus mantelimaitoa (sokerilla ja ilman) kahvin kanssa ja hyi saakeli että oli pahan makusta :O Ehkä tää uus juoma on parempaa. Silloin meni kyllä kahvit suoraan viemäriin.\nNata - White Trash Disease says\tJanuary 29, 2016 at 20:18\taijaa! tää oli kyllä todella herkullista! antaisin uuden tilaisuuden\nFindingFutureFood says\tJanuary 29, 2016 at 16:29\tKahvimaitona just mantelijuomat on oikeen jees, mut ruuanlaittoon suosittelen kasvikermoista ehdottomasti kaurakermaa, siitä saa esim. loistavan pippurisoosin 🙂 Reply\nNata - White Trash Disease says\tJanuary 29, 2016 at 20:18\ttäytyy pitää mielessä, eipä mulla mitään ole ihan oikeaa kermaa vastaan. oikein kiva kuitenkin testailla uusia juttuja!\nMia K. says\tJanuary 29, 2016 at 19:14\tSiis, oliko oikeesti hyvän makuista?! Erottiko maun ns oikeasta maitokahvista? Oon niin miljoona kertaa joutunut pettymään, että en oo enää aikoihin ees viittiny kokeilla 😀\nNata - White Trash Disease says\tJanuary 29, 2016 at 20:20\thaha en kai mä ny puhuisi herkullisesta suklaakahvista, jos lopputulos olisi jotakin muuta 😀 keitin mutteripannulla kunnon espressot, sinne suklaata sekaan ja mantelijuomaa perään. oli ihan törkeen hyvää! kahvin laadullakin on varmasti merkitystä. Reply\nVierailija says\tJanuary 29, 2016 at 20:24\tPakko kommentoida jos joku muu kärsii tästä samasta ensimmäisen maailman ongelmasta kun mä. Vuosia ettisin hyvän makusta vaihtoehtoa kahvimaidolle. Päätysin siihen ettei sellasta vaan oo olemassa ja lopetinkin kahvin juonnin ja siirryin teehen kunnes eräänä kauniina päivänä osuin kultasuoneen: Alpron soya for professionals. Se on ihan oikeesti parempaa kun maito, ei sakkaannu inhottavasti niin kun melkein kaikki muut “maidottomat maidot” ja se vaahtoutuu tosi hyvin cappucciinoihin. Tän näkönen putelli siis: http://www.alpro.com/uk/foodservice/products/drink-plain/soya-plain/for-professionals. Vois luulla et oon Alpron työntekijä kun tuli niin kauhee mainospuhe mut en, tää vaan on niin hyvää. :p\nNata - White Trash Disease says\tJanuary 29, 2016 at 20:29\talpron markkinointipäällikkö pikemminkin ;D\ntämä almond breeze ei sakkautunut, vaahtoutui ja tätä pystyi lämmittämään. tää oli mun eka kerta ku testasin maidolle vaihtoehtoja, niin luulin että näin on kaikkien vastaavien tuotteiden kohdalla. ilmeisesti ei, näitä kommentteja kun lukee 😀 join tätä unsweetend-juomaa ihan sellaisenaan, minusta se oli tosi hyvänmakuista\niidak says\tJanuary 29, 2016 at 21:19\tKoin kovan kolauksen kun en löytänyt koko Vaasasta sitä barista blondit. Olis ollu kiva testata sitä, pitää ehkä ottaa asia puheeksi lähikaupan kanssa niin ehkä onnistua 🙂\niidak says\tJanuary 29, 2016 at 21:20\tPiti jopa olla blend 😀


New in - My Thing\nBy Hemppe - 8.8.13\nNoni nyt on uus sohva täällä mun kämpässä, ja tykkään melkosen paljon tästä jo ! Okei tää haju ei oo mikään paras mahdollinen (ootan vaan sitä huomista hajua, kun meen hakemaan sen sohvansuojasuihkeen ja suihkuttelen sitä sitten tähän, taitaa pikkasen aikaa olla ikkunat auki sen jälkee), mut ei tää aina tältä haise. Anyway, nappasin sitten muutaman kuvankin tosta kivasta.\nVanha sohva näytti tältä, melko kaamee. :D\nEkaks näytti tältä, ei-koottu vielä ! Alempana kuvaa koottuna.\nÄiti ja isi tän tänne ylös raahas (sain jopa kantaa noi käsinojat ylös sekä sohvatyynyt, melko avulias taas ollu), ja pakko sanoo et melkosen nopeesti ja vaivattomasti se kävi. Ei kumpikaan ees kironnu mitää ! Ja tää kokoominen oli paaaaaljon helpompaa ku jonkun Ikean sohvan kokoominen (veikkaan ainaki, mut perus Ikea). Hihi mä tykkään kovasti tästä !\nTänään oli hassu työpäivä (ja meni ihanan nopeesti<3), mun kollega tarjos meille kaikille semmosta uutta Lidlin suklaata (Bellona), joka maistuu ihan siltä Kinder-suklaapatukalta. Semmonen ihanan keksinen ja suklainen, namii. Ja joo, hyvin alko nää terveelliset elämäntavat, kattellaan lisää tos myöhemmin sit... :D Nukuin muuten viime yönä semmoset rapiat 11h, melkosesti oli tota univelkaa kerääntyny ilmeisesti !\nHuomenna vapaapäivän kunniaks meen kattomaan ihania pentuja vielä vikan kerran, ens maanantaina ne sitten jo lähtevät tahoilleen. Lauantaina sitten onkin kaverin synttärijuhlat, ei ainakaan menoa puutu tästä viikonlopusta ! :)\nReetta 8. elokuuta 2013 klo 22.01\nTosi kivalta näyttää tuo uusi sohva! :)\nHemppe 9. elokuuta 2013 klo 10.31\nKiitos paljon, niin minustakin ! :)


Varustuksen kehittymien sotien jälkeen\nPerinnejoukot | Komentajat | Pohjan Prikaatin Kilta | Linkit\nVarustuksen kehittyminen sotien jälkeen\nKranaatinheittimet | Panssarintorjunta-aseet\n1950-luvun jälkipuoliskolla rupesi varustus ja kalusto uusiutumaan sodan jälkeen. Tuli uusi ruskea kenttäpuku, taisteluvyö ja kenttälapio. Viestikomppania sai uutta radiokalustoa, ensin amerikkalaiset HT-radiot. Vuosikymmenen lopulla, jolloin uudet kotimaiset Panu- ja Topi-radiot tulivat, lopetettiin prikaatissa sähkötyskoulutus tarpeettomana. Ehkä huomattavin uudistus oli parikaapelin tulo. Se nopeutti yhteyksien rakentamista ja edisti heittimistön tulenjohdon kehitystä.\nAseistus pysyi kokonaisuutena katsoen yli kymmenen vuotta sodanajan tasolla; tosin prikaatissa vaihtui ajoittain kalusto, kun kulutus korvattiin toisilla välineillä. Vuonna 1954 määrättiin panssarintorjuntakomppanian koulutusammunta-aseiksi 37 JVK 36 ja 45 JVK 38 sekä taisteluammunta-aseiksi 75 JVK 40 ja 76 JVK 27.\nSodanajan lähitorjuntavälineistä ammuttiin panssarinyrkit loppuun, mutta panssarikauhut olivat koulutuskäytössä vielä vuosikymmenen loppupuolella. Modernisoituminen oli kuitenkin jo alkamassa ja vuonna 1958 sai prikaati kokeilukäyttöön uusia raskaita sinkoja m/56.\n7,62 pikakivääri m/26 L-S otettiin takaisin koulutuskäyttöön harjoitus- ja ampuma-aseena, mutta Degtarjev-pikakivääri jäi vielä toistaiseksi käyttöön sen rinnalle. Miehillä oli muutaman vuoden ajan käytössä kaksinkertainen aseistus. Kivääri m/91 otettiin vuonna 1954 uudelleen käyttöön harjoituskiväärinä, mutta ammunnat suoritettiin m/39:llä. Eräänlaisena esiasteena siirtymiseen rynnäkkökiväärikaudelle oli 7,62 puoliautomaattikivääri m/40 jakaminen joukoille. Jonkin aikaa ehti kivääriryhmässä olla peräti neljä asetta: kivääri, konepistooli, puoliautomaattikivääri ja pikakivääri.\nKonekivääriaseistusta ryhdyttiin myös uusimaan. Vuonna 1958 tulivat ensimmäiset kevyet konekiväärit korvaamaan siihen saakka käytössä ollutta konekivääri m/09-32.\n1960-luku oli käänteentekevä sikäli, että aseistus muuttui asteittain lähes täysin. Vuonna 1961 jaettiin aliupseerikoululle neuvostoliittolaisvalmisteinen 7,62 rynnäkkökivääri 54, ja sitä mukaa, kun aseita tuli varikoilta, laajennettiin niiden käyttöä kiväärikomppanioista alkaen. Samana vuonna tuli kokeilukäyttöön vähäinen määrä uusia kotimaisia aseita, rynnäkkökivääri 60 ja kevyt konekivääri 60.\nMuutaman vuoden kestävän ylimenokauden aikana oli koulutuksessa sekä vanha että uusi aseistus, mutta vuosikymmenen puolivälissä voitiin siirtyä ryhmissä kaksiasejärjestelmään, rynnäkkökivääriin ja kevyeen konekivääriin. Vuonna 1969 tapahtui lopullinen uudistus, sillä silloin vaihdettiin prikaatille kokonaan uusi kotimainen kiväärikaliiperinen aseistus: 7,62 rynnäkkökivääri 62 sekä 7,62 konekivääri 62.\nPanssarintorjuntakalusto uusiutui nopeammin. Kevyet singot 55 S 55 tulivat vuonna 1960, ja kaksi vuotta myöhemmin vaihdettiin aikaisemmat kokeilusingot uusiin 95 S 58-61 tyyppisiin. Samalla poistettiin prikaatin panssarintorjuntakomppaniasta tykkikalusto.


Edu.fi - Suomentamisen historiaa\nSuomentamisen historia alkaa Agricolasta, mutta siihen mahtuu paljon muutakin. Humanismin aatteet, käyttäytymisoppaat, työväenkirjallisuus ja raittiusliike, sonetit ja salapoliisiromaanit – kaikki nämä ovat tulleet Suomeen ja suomeksi kääntäjien työn kautta. Kaksi- ja monikielisyys Suomessa on vielä lisännyt kääntämisen tarvetta. Sana suomentaminen syntyi 1800-luvun alkupuolella, kun haluttiin korostaa suomen kielen ja suomenkielisen kirjallisuuden merkitystä senhetkisessä poliittisessa ja kulttuurisessa tilanteessa, ja se heijastaa kääntäjien tärkeää asemaa kielen ja kulttuurin kehittäjinä. Sana jäi elämään, ja sitä käytetään nykyisin useimmiten kaunokirjallisuuden kääntämisestä mutta myös tietokirjallisuudesta.\nMikael Agricola – kaikkien suomentajien isä\nTuskin Mikael Agricola itse aavistikaan, mille kaikelle hän laski perustan työllään Raamatun ja uskonnollisten tekstien kääntäjänä. Koko suomenkielisen kirjallisuuden historia – ja samalla kääntämisen ja kirjakielen historia Suomessa – alkaa Agricolasta ja hänen valtavasta urakastaan.\nKun käännetään kielelle, jolla ei ole vielä kirjoitettu juuri mitään, on pohdittava ja päätettävä monia asioita. Mikä murre valitaan kirjakielen pohjaksi, vai pyritäänkö luomaan jonkinlainen kompromissi? Entä miten eri äänteitä ilmaistaan kirjakielessä? Mistä saadaan sanat, joita kielessä ei aiemmin ole tarvittu? Agricola joutui käännöstyössään ratkomaan näitä asioita melko yksin, mutta monet hänen ratkaisuistaan ovat edelleen jäljellä siinä suomessa, jota tänä päivänä käytämme – esimerkiksi monet uskonnollisen kielen sanat. Työsarkaa riitti silti myös myöhemmille kääntäjille, jotka täydensivät ja osin korjailivat Agricolan käyttämiä muotoja ja sanoja. Pikku hiljaa, ensin uskonnollisten ja lakitekstien myötä, sitten 1800-luvulta alkaen myös kaunokirjallisuuden suomentamisen kautta, kirjakielemme ja kirjallinen ilmaisumme on hioutunut nykyisenlaiseksi. Kieli ei kuitenkaan koskaan ole ”valmis”, ja me nykykäyttäjät omilla valinnoillamme, niin tietoisilla kuin tiedostamattomilla, vaikutamme omalta osaltamme siihen, minkälaiselta kieli näyttää.\nKääntäjien merkitys yhteiskunnassa\nKääntäjät ovat kielenkäyttäjien joukossa iso ja vaikutusvaltainen ryhmä. Vuosittain meillä julkaistavasta suomenkielisestä kaunokirjallisuudesta noin puolet on käännettyä, puolet suomeksi kirjoitettua. Asiaproosasta suurin osa on käännettyä. Varhemmin oli kääntäjillä vielä paljon enemmän vaikutusta kirjakieleen. Ruotsin vallan aikana suomenkielisestä tekstistä miltei kaikki oli kulkenut kääntäjien käsien kautta, ja kesti vielä miltei koko 1800-luvun ajan, ennen kuin alun perin suomenkielisiä tekstejä alkoi olla yhtä paljon kuin suomeksi käännettyjä. Koko tuon ajan oli kirjakieli voimakkaassa muutosvaiheessa, ja kääntäjien kielelliset ja tyylilliset ratkaisut olivat osaltaan luomassa ja vakiinnuttamassa kirjakieltä.\nRaamatun kääntäjästä Yläkielenkääntäjään\nAgricola oli työssään sekä luova että tarkka, hänellä oli herkkä korva suomen kielelle ja kielitaitoa käyttää monenkielisiä lähteitä apunaan. Hänen seuraajissaan on ollut sekä samanlaisia hienovireisiä kielentaitajia että kielitaidoltaan jopa ummikkoja, ja niinpä kääntämisen historiaan Suomessa mahtuu monenlaista suomennosta ja suomentajaa. Ruotsin vallan aikana käännettiin uskonnollisten tekstien lisäksi myös lakitekstejä ja muun muassa suomalaisten talonpoikien asioita käsitteleviä kirjelmiä. Koska käännösten taso usein oli surkea, tekivät talonpojat 1700-luvulla aloitteen suomenkielisen translaattorin palkkaamiseksi Tukholmaan. Virka perustettiinkin lopulta, mutta sen täyttö oli usein hankalaa: ei ollut selvää käsitystä esimerkiksi siitä, minkälainen oli hyvä kielitaito ja miten sitä mitattiin. Palkkausasioistakin tuli kiistaa. Translaattorin virka kuitenkin säilyi, ja Suomen siirryttyä osaksi Venäjää tarvittiin käännöstöitä edelleen, nyt suomen ja ruotsin kielten lisäksi venäjään ja venäjästä tehtyjä käännöksiä. Asiatekstien kääntämisen historiassa 1800-luku olikin merkittävä, koska se toi virallisten tekstien kääntäjät Suomeen ja vakiinnutti näiden aseman. Senaatin kääntäjäkonttori sijaitsi Helsingissä, ja vuosisadan loppupuolella sen palveluksessa oli jo useita kääntäjiä (mm. ”Yläkielenkääntäjä” ja ”Alakielenkääntäjä”).\nTulkkaus eli suullinen kääntäminen on kääntämisen vanhimpia muotoja. Tulkkeja on Suomessa toiminut sekä rauhanomaisissa tehtävissä että sotaretkillä; Ruotsin vallan aikana venäjäntulkkeina toimi yleensä itseoppineita, rajan tuntumassa kasvaneita ja sillä tavoin kielitaitonsa hankkineita henkilöitä. Tulkkeja tarvittiin edelleen myös 1800-luvulla. Legendaarisen maineen sai tuolloin Antti Jalava, joka kaunokirjallisen suomentamisen ja Senaatin kääntäjäkonttorin virkansa ohessa toimi tulkkina talonpoikaissäädyssä ”herättäen kuulijoissa suorastaan ihailevaa ihmettelyä: useinkin kömpelön ja jaarittelevan lausunnon hänen tulkintansa esitti selkeässä, keskitetyssä asussa ja sisälsi samalla kaiken olennaisen, mitä puhuja oli sanonut” (Kansallinen elämäkerrasto).\n”Maanmiehilleni huwitusta ja hyödytystä”\nKaunokirjallisuuden suomentaminen alkoi oikeastaan vasta 1800-luvun alkupuolella, kun suomen kielen käyttöalaa haluttiin laajentaa ja samalla antaa kansalle sekä hyödyllistä että huvittavaa lukemista. Ensimmäiset kaunokirjalliset suomennokset heijastivat monenlaisia pyrkimyksiä: niissä oli opettavaisia kertomuksia, mutta myös eksoottisia tarinoita, klassikoita ja päivänkirjallisuutta. Tuon ajan ”lukuromaani” oli usein uskonnollisesti sävyttynyt ja korosti työnteon ja kristillisten hyveiden merkitystä. Tällaisia monen lukijan käsissä kuluneita käännösromaaneja olivat mm. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ensimmäinen julkaisu, Heinrich Zschokken Kultala (suom. Carl Niclas Keckman) ja koko Euroopassa valtavan suosion saanut Genoveva. Lajien rajat eivät olleet tiukkoja: uskonnollisen kirjallisuuden kuuluisimpiin kuuluva teos Kristityn vaelluskin laskettiin klassikkokirjallisuudeksi. Teokset olivat usein suurestikin Suomen oloihin sopeutettuja, kuten Ruunulinna, ensimmäinen Shakespeare-suomennos, joka oli sijoitettu Karjalaan.\nKääntäjien yksi yhteinen pyrkimys 1800-luvulla oli nostaa suomen kielen asemaa ja arvostusta ja kehittää kirjakieltä, mutta keinot tähän tavoitteeseen pääsemiseksi olivat monet, ja kirjakielestäkin vallitsi hyvin erilaisia näkemyksiä. Niinpä suomennoksista tapaa sekä murteella kirjoitettuja että vanhan kirjasuomen mukaisia teoksia. Kirjakielen kehittäjät pitivät kääntämistä arvokkaana eikä sitä suitsittu tiukkoihin sääntöihin: vasta 1800-luvun loppupuoliskolla alettiin kiinnittää huomiota sellaisiin seikkoihin kuin suomen kielen puhtaus, kääntäminen suoraan alkutekstistä, ja kääntäjien strategiat. Ihanteeksi nousi tuolloin kääntäjä, joka ”tutkii ja ottaa ajatuksen alkukielestä ja pukee sen sitte toiseen kieleen, hän onnistuu työssänsä, jos muuten on kumpaisessaki kielessä taitawa”. Toisen kielen muotoja ei siis pitänyt orjallisesti noudattaa. Tällaisia kääntäjiä olikin jo 1800-luvun lopulla useita, ja klassikkokääntäjän maineen on saanut varsinkin Paavo Cajander, joka tunnetaan Shakespeare-suomennoksistaan ja Vänrikki Stoolin tarinoista. Muita taitavia suomentajia olivat esimerkiksi Samuli Suomalainen eli Samuli S., jonka humoristinen tyyli ja luova käännöstyö sai paljon kiitosta (hänen käännöksistään on vielä sata vuotta myöhemmin otettu uusintapainoksia), ja Helmi Krohn, joka oli eräs tuotteliaimpia suomentajiamme: pitkän elämänsä aikana hän teki satakunta käännöstä. Hän on myös esimerkki siitä, miten naiset 1800-luvun lopun Suomessa etsivät ja löysivät omia teitään kirjoittamisen pariin ja saivat myös suomentamisesta luovaa tyydytystä.\nOmaa ja vierasta\nSuomennosten tavoite on tänään paljolti toinen kuin vielä puolitoista vuosisataa sitten. Aiemmin kääntäjien pyrkimyksenä saattoi maailmankirjallisuuden levittämisen lisäksi tai sijasta olla kotimaisen kirjakielen kehittäminen tai kansan valistaminen (vaikkapa raittiusaatteellista kirjallisuutta suomentamalla). Toki suomentajien intohimona on aina ollut myös kielen uudistaminen, nyansseilla leikkiminen ja tien löytäminen kirjailijan sielunmaisemaan. Suomentaminen ei pelkisty vain kielen sanojen korvaamiseen toisen kielen sanoilla: suomentaja luo alkuteoksen uudella kielellä. Näin lukijat saavat nauttia sekä maailmankirjallisuudesta että äidinkielestään. B. F. Godenhjelm, 1800-luvun loppupuolen kulttuurivaikuttaja, totesi eräästä Samuli S:n suomennoksesta: ”Kun sanomme, että käännös tuntuu yht’aikaa ranskalaiselta ja suomalaiselta, on se paras kiitos, minkä tämänkaltaisesta teoksesta voi lausua.” Harvoin on suomentajan taitoa näin osuvasti kehuttu.\nOuti Paloposki | Materiaali on tuotettu Agricola 2007 -juhlavuoden yhteydessä.


Festo Quick Star QSC-6 153263 8mm pistotulppa letkujen sulkemiseen\nKorkki sulkemaan käyttämättömät letkut paineilmajärjestelmässä. Tämä tapa on paljon helpompi, siistimpi, nopeampi ja laadukkaampi kuin taiteilla letkujen / ruuvien / nippusiteiden kanssa tee-se-itse tulppa. Tällainen korkki tunnetaan myös nimellä: Sokea korkki Sulkutulppa Korkki Peitekorkki Lataa Festo Quick Star QSM, QSM-B, QS, QS-B, QS-F, CRQS, ja QS-V0 sarjan..\nFesto Quick Star QSC-8 153264 8mm pistotulppa letkujen sulkemiseen\nFesto Quick Star QSC-4H 153267 4mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nTulppa sulkemaan käyttämättömät pikaliitinpaikat paineilmajärjestelmässä. Tämä tapa on paljon helpompi, siistimpi, nopeampi ja laadukkaampi kuin taiteilla letkujen / ruuvien / nippusiteiden kanssa tee-se-itse tulppa. Tällainen tulppa tunnetaan myös nimellä: Sokea tulppa Sulkutulppa Plugi Peitetulppa Lataa Festo Quick Star QSM, QSM-B, QS, QS-B, QS-F, CRQS, ja QS-..\nFesto Quick Star QSC-8H 153269 8mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nSistem P 120042 4mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nTulppa sulkemaan käyttämättömät pikaliitinpaikat paineilmajärjestelmässä. Tämä tapa on paljon helpompi, siistimpi, nopeampi ja laadukkaampi kuin taiteilla letkujen / ruuvien / nippusiteiden kanssa tee-se-itse tulppa. Tälläinen tulppa tunnetaan myös nimellä: Sokea tulppa Sulkutulppa Plugi Peitetulppa..\nVerollinen hinta: 0,51€ Veroton hinta: 0,41€\nSMC KQP-04 4mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nSMC KQ2P-04 4mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nFesto Quick Star QSC-6H 153268 6mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nSistem P 120062 6mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nSMC KQP-06 6mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nSMC KQ2P-06 6mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nSistem P 120082 8mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nSMC KQ2P-08 8mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nSMC KQP-10 10mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nJG John Guest Speedfit PM0822E 22mm sokeatulppa / sulkutulppa liitäntöjen sulkemiseen\nNäytetään 1 - 15 tulosta / 15 tuloksesta (1 sivua)


-58 - Page 3 - Varios Projectos - Volkkaripalsta.com\nEn muista kenen tekemä tuo on, neoretrolta tuli tuokin hommattua.\n57 minutes ago, DOODAH said:\nKato gersonia pikkupoju 😉 siellä parhaat\nTehdään noita lähempänäkin:\nEteenpäin on menty, niinkuin takalasin tarrassa lukee 😆\nHitsaushommat ois nyt korista tehty ja koppa nostettu takaisin telineeseen...\nNo niin, epoksilla sutasin sisälokasuojat ja por-15 maalilla korista etuosan ja takaosan. Lämpökoteloiden pohjat täytyy vielä porrilla maalata ja sisälokasuojiin laitan vielä kiveniskumassan suojaksi niin eiköhän se siitä.\nPakkelointihommia aloitin ja onhan se syvältä kun sitä(kään) ei osaa kunnolla... sivupaneelit ja a-pilarin alaosista saumat täytyy hiplailla tasaisemmaksi, no eihän tuosta muutenkaan tule mikään näyttelykampe niin jospa se välttäisi.. 😆\nMaalaus/feikkaus homman annan suosiolla sille joka sen osaa tehdä.\nEdited January 25, 2019 by Pasi\nEdistyy kovaa tahtia ja hyvän näköistä jälkeä syntyy. Päästään kesällä baanalle 😎.\n-58 tonttiin ja 2332 stroukkeri konttiin. 200 rikki remmi kiinni kuten "Metolla" ja Pudikselle kiusaamaan isompiaan....\nNyt on uudemman mallin vaihdelaatikon kiinnike vaihdettu, samalla hitsasin keskikannakkeelle kiinnitysraudat. Hieman sai tuota kiinnikettä modata, että sai sopimaan.\nPari iltaa vierähti pohjalevyn maalaukseen, siihenhän pääsisi laittamaan kohta osia paikoilleen 💪\nTarkoitus olisi vaihtaa tiivisteet yms alkuperäiseen ohjaussimpukkaan, se kun tuntui olevan ihan hyvässä kunnossa. Mistähän siihen löytyisi räjäytyskuva ja tarvittavat tiivisteet yms.\nOnkohan siihen saatavilla jonkinlainen korjaussarja?\nKattelin jo netistä mutten löytänyt.\nOhjaussimpukkaan sain vaihdettua stefat yms. Eipä tuo nyt niin kummoinen homma ollutkaan.\nAiemmassa kuplassa ei ollut ollenkaan pohjalevyssä äänieristettä, niin ajattelin nyt laittaa tähän, jospa se ois hieman hiljaisempi ajella.\nEversti Sandelsin kans kasattiin etuakselia, mukavaa hommaa 😀\nPäädyin sitten kuitenkin uuteen 2" kavennettuun cb:n akseliin, tuossa itsetehdyssä akselissa minkä ostin niin ei ollut ihan mitat kohillaan.\nNäyttäisi vähän siltä, että aika matalalle menee keula kun säädöt on ihan alimmassa asennossa..\nJaa sullakin Eversti Sandels käyny kylässä.. tuossa iltapäivästä sen kanssa mietittiin ja tehtiin laskelmia ku puhuri pyyhkäs pikku osan yöllä terassin lärpäkellä huitsin vittuun että minkälainen homma se uus katos on ja millälailla se tulee tehdä.. Eversti oli sitä mieltä että turha sitä sen enempää suunnitella, värkit tontille ja tekemään.. sano että ku ottaa pikkuosaston Sandelsin poikia mukaan niin varmaan tulloo hyvö\nTuosta ruorista puuttuu joitain osia tyytin painikkeesta, ei hajuakaan millaisia kun tuo oli osina autossa.. minkälaisia osia tuosta puuttuu?\nYritin jo googletella mutten löytänyt oikein selvää vastausta, jos jollain on tuollainen ehjä ratti niin ois hienoa jos saisi siitä vaikka kuvan mitä kaikkea tuossa kuuluu olla?\nEikait tuosta puutu ko se jousihässäkkä.\nHuono kuva mutta tuosa vähä näkyy.\nEdited April 8, 2019 by Art_Zi\nSiis uupuu ainoastaan jousi sieltä? Jos jollain sattuu olemaan sellainen ylimääräinen niin saa tarjota 😄\nOnko tuossa tyytin painikkeen alla jonkinlainen metallinen kontaktilevy?\n5 minutes ago, Pasi said:\nOn metallilevy, johon johto kiinnitetään. Johdon pää laitetaan levyn keskellä olevaan reikään ja kiristetään toisella puolella olevalla pienellä ruuvilla paikoilleen.\n8 hours ago, x-pj said:\nUusi tyytin nappi löytyy ainakin uutena, https://www.wolfsburgwest.com/cart/DetailsList.cfm?ID=113951501B\nSiitä nyt ainakin saisin tarvittavat osat mutta tulispahan hintaa tuollekkin.. 😯\nOisko tuo kummikin laadukkaampi:\nLogo näyttää ainakin olevan väärän värinen\nEdited April 9, 2019 by Urbantoy\nEiköhän noita nyt löydy käytettynäkin lähestulkoon joka pitäjästä.\nOn 4/10/2019 at 8:07 AM, Tanhis said:\nEi muuten oo yhtään tarjousta tullut vielä 😄\nLauantaina nostettiin kori paikoilleen, nyt sitten pääsee tekemään sähköhommia. Vanhan johtosarjan otin suosiolla pois ja teen kaikki sähköt uusiksi.\nJohtojen paksuudet on oikein kuin alkuperäisessä mutta värit ei, laitan vaan paperille muistiin mikä johto on mikäkin.. 😆\nSähköt ois tehty ja toimiikin vielä, takavaloihin kytkennän kopioin Art_Zilta ja sama homma mulla eli vilkun merkkivalo ei toimi mittarissa..\nNiin nyt laitoin 12 voltin sähköt ja pyyhkijänmoottoriin vaihdoin vaan ankkurin niin sekin toimii.\nVerhoilut jouduin hommaan uudet kun ei niitä käytettynä löytynyt, eli kumimatot ja 5 osaisen harmaan kangasverhoilun. Vähän liian siisti tuli niiltä osin 😄\nRatissa huomasin hieman klappia pysty ja sivusuunnassa, onkohan tuolle mitä tehdä? Mua se ei haittaa mutta mitä meinaa katsastuksessa?\nLuultavasti se rattiakselin ylempi laakeri sökö, niin on minullakin mutta ei siitä mainittu leimalla mitään.\nTällainen pitäisi olla ratin keskiössä takapuolella\nKiitos, täytyy katsoa missä kunnossa se on. Onkohan näitä Suomen osakauppiailla hyllyssä?\nEdit. Onko se tämä?\nEdited May 5, 2019 by Pasi\nNo niin, tää ois nyt kilpien väliin hommattu tänään.. 🙂\nKempeleen keisarin avustuksella saatiin selville mistä löytyy vielä lyhyitä rekisterikilpiä ja sain varattua toukokuun loppuun asti ainakin yhdet.\nKuvassa olevilla takavanteilla en kuitenkaan käyttänyt, vaan sain lainattua hieman kapeammat ja myös vakio 1200cc moottori on lainassa.. 🙂\nKatsastus meni kaikinpuolin ihan ok, olihan se ehkä hieman tarkempi mielestäni kuin normaalisti mutta niin kait sen kuuluukin olla.\nJa eihän sitä ilman ongelmia selvinnyt tuostakaan reissusta, vaihdelaatikko pitää aivan järkyttävää meteliä jne. Sen saa seuraavaksi alkaa jumppaan irti..\nKilvet laitoin samantien tilaukseen mustapohjaisena ja myös vanteet vaihtuu erilaiset kunhan ne tulevat Englannista.\nMutta tästä on taas hyvä jatkaa, kun on saanut tuon rekisteröityä 👍\nMinkälaiset vanteet tulossa? Hyvältä näyttää!\nMitä Kenpeleen Keisarikunnassa kuultu.. Fooksit\nHyvä että bläkit o tilattu.. hieno homma kilpien välissä komia pirssi.. Tais peltiset lipsahtaa sitte vähän liika leviäks\nEdited May 30, 2019 by Urbantoy\n10 hours ago, Stidi said:\nMikäs levipelleisä ko vaihtuu? Katoin että 195/65 takana? Vannepaja suosittelee 195/60 noille.\nVai eikö haluta tontittaa tarpeeks?\nIte käytin etuvanteet just Vannepajala ja siirrettii keskiöitä 15mm ulospäi ni sai isomman ET:n, että saa keulaa alemmas. Ei oikein tuolla 50mm kavennettu + dropit saa keulaa nii alas ku haluttaa, ilman että renkaat raapii käännettäessä.\n4" kavennettu kai se ihanne ois, että pääsis alemmas, mutta katella sitä sit joskus. Ei taho löytyä neulalaakereilla noita 4" kavennettuja....\nFooshit passaa hyvin 👍👍 mut keulaa ei saa kovin alas ko ET 20 isovitosessa.\nHyvä kilpi 58:iin 👍👍\nEdited May 31, 2019 by Art_Zi\nTakana rengas osuu kaareen, ei ole paljosta kiinni. Vaikka laskin perää alemmas niin ei vaan mahtunut taittumaan suojan sisään, en tiedä menisikö sitten sillä 195/60 renkaalla paremmin.\nSain Terolta testattavaksi fooshit ja kyllä ne oli omaan silmään paremmat kuin peltivanteet ja pölärit.\nNoissa foosheissa on tosiaan et20 mutta kyllä sen riittävän matalalle saa myös niillä, taakse varmaan täytyy laittaa speiserit sitten niin saa renkaan lähemmäs lokasuojan reunaa. Kattoo sitä sitten.\nNyt kun saisi tuon vaihdelootan toimimaan kunnolla niin ois hyvä, se on jo toimitettu tutkittavaksi.\nCtr= Crash Team Racing 😄\nEdited June 1, 2019 by Pasi\n6 hours ago, Pasi said:\nJoskus nähnyt että rummun spooria lyhennetään hieman sisäpuolelta ja saadaan näin jokunen milli tilaa kaareen nähden. Toimenpiteen viisauteen en ota kantaa...\nHieno on. Stance kohdallaan, ei liian korkea eikä liian matala.\nVanteet tuli ja omaan silmään ne sopii paremmin kuin peltivanteet mutta nämähän on makuasioita.\nVaihdelaatikko meinasi tosiaan teetättää kunnolla töitä, kaksi kertaa piti käyttää auki ennenkuin tuli kuntoon, kiitos Jannelle vaan remontista.\nTänään pääsin siis kunnolla vasta testaamaan tuota autoa ja onhan se mukava ajella pitkästä aikaa. Vielä siinä kuitenkin pientä hommaa on, rengaskulmat kun säätää niin ajettavuus paranee huomattavasti.\nKeulaa pitäisi nostaa hyvin vähän kun meinaa rengas ottaa välillä kiinni kaareen kun kääntää ja peräpäätä vois hieman laskea..\n"Fuchsit" sopii, kaikki sopii .. 👍\nJos siihen sorvauttaisi pienen holkin, millä toisi keskikuppia rasvakupin verran ulospäin?


Jääkiekkoliiga kestää lokakuun alusta toukokuulle – halleihin 40-60 prosentin katsojakapasiteetti | Yle Urheilu\n21.9.2020 • Päivitetty 21.9.2020 18:33\n– Tavoite on pelata täysi 60 kierroksen runkosarja. Elämme päivä kerrallaan, koska tässä koronatilanteessa ei tiedä, mitä huominen tuo tullessaan, Liigan kilpailutoimenjohtaja Arto I. Järvelä kertoo.\n– Jos rajoitukset eivät tästä tiukkene, meillä on Liigassa työlukuna halleihin 40-60 prosentin katsojakapasiteetti, Järvelä kertoo.\nNHL:ssä syksyyn venyneen kauden 2019-20 pudotuspelejä on pelattu keskitetysti kahdella paikkakunnalla, Edmontonissa ja Torontossa. Suomessa "koronakuplaa" ei ole harkittu, koska pudotuspelit ovat kalenterissa vasta ensi huhtikuussa.\n– Valmius jonkinlaiseen kuplaan on, mutta ei voi ajatella, että pelaajat ja kiekkoseurojen toimihenkilöt eristettäisiin johonkin runkosarjan alusta lähtien toukokuulle saakka muusta elämästä. Sellainen ihmiskoe ei olisi inhimillisesti katsoen realismia, Liigan toimitusjohtaja Riku Kallioniemi sanoo.\n– Olemme tehneet valtavan määrän toimenpiteitä, joilla joukkueiden toiminnassa kontaktit yritetään rajata mahdollisimman vähiin. Halleilla liikennettä joukkueiden tiloissa on merkittävästi rajoitettu, Kallioniemi kuvailee.\n– Kaikki liigajoukkueet on nyt testattu. Luotamme joukkueiden lääkärien analyysiin, kuinka usein pelaajia on tarpeellista testata, kilpailutoimenjohtaja Järvelä kertoo.\n– Olemme Suomessa itse asiassa aika hyvässä tilanteessa, että näillä näkymin pääsemme aloittamaan liigakauden lokakuun alussa, Järvelä muotoilee.\nLiigassa pienempien hallien rajaama katsojakapasiteetti pyörii suunnitelmien mukaan 60 prosentin liepeillä. Lappeenrantalaisen SaiPan tapauksessa tämä tarkoittaa sen kotihallissa Kisapuistossa vajaan 2 900 katsojan lukemaa.\n– Kisapuistossa maksimi on 4 800 katsojaa. Totta kai rajoitettu yleismäärä on meille taloudellisesti iso uhka, mutta pyrimme järjestämään ottelutapahtuman turvallisesti ja vastuullisesti, SaiPan toimitusjohtaja Jussi Markkanen sanoo.\nurheiluJääkiekon miesten SM-liigajääkiekkoAmmattilaisjääkiekkoSuomen jääkiekkomiesten jääkiekkotalviurheiluammattiurheiluurheilutapahtumatSvenska hockeyliganSaiPa (Jääkiekon Miesten Liiga)Jussi Markkanenurheilu- ja liikuntaseuratkaranteeni