Koukussa koirakirjoihin: 2008\nKuittaanpa tähän yhdellä kertaa kaikki Perhemediat -yhtiön tehtailemat rotukirjat. Niissä on nimittäin niin vähän toisistaan eroavaa tekstiä, että mahtuvat hyvin yhteen postaukseen. Näissä kirjoissa nimittäin on käytetty tusinatuotantomuottia laittamalla perussisältö samanlaisena kaikkiin sarjan teoksiin. Ainoastaan noin 10 sivun mittainen rotumääritelmä ja sen selitys sekä osa valokuvista eroaa toisistaan eri rotujen kirjoissa. Muuten kaikki on samaa kauraa, ihan sivu sivulta ja rivi riviltä. Niinpä esimerkiksi lajiesittelyissä vesipelastus löytyy myös chihuahuan kohdalta ja noutajien valionarvoon vaadittavat koetulokset hollanninpaimenkoiraien kohdalta. Sitä paitsi mitä oman rodun etsiminen, valinta puhdas- ja sekarotuisen välillä tai juniorhandler kuuluvat rotukohtaiseen oppaaseen?\nNäitä en tägää rotujen kohdalle ollenkaan, riittää kun julkaisujen nimet tässä mainittu. Kannetkin ovat samasta mustasta muotista, onneksi sentään oikean rodun kuva joka kannessa. Itsekkäästi pistin oman rodun kirjan tämän postauksen kuvitukseksi, koirankin nimen tiedän, vaikka ei oma koirani olekaan. Sen kukn olen itselleni hankkinut kuriositeettina, en tiedon vuoksi.\nKirjat ovat ilmestyneet vuosina 2006-2007, sivumäärät 183-208 (riippuen kyseisen rodun esittelyn pituudesta eli siitä vähästä, mitä kirjassa on rotukohtaista), kustantaja Perhemediat.\nSarjassa ovat ilmestyneet seuraavat:\nPolski owzarek nizinny\nkirjoittanut William Marshall\nTämä kirja kertoo surullisen tarinan siitä, miten koiranomistaja voi innostua muista asioista niin, että lähes unohtaa oman rakkaan lemmikkinsä. Ja siitä, miten ikävältä koirasta tuntuu tulla hylätyksi.\nTämä teos kannattaa kantaa jokaiseen kotiin luettavaksi silloin, kun lapsi alkaa vinkua omaa koiraa. Tarina on kirjoitettu juuri lukemaan oppineille, ja kirja kuuluu Tähtilukija -sarjaan. Saattaa siis löytyä kirjastosta kyseisen sarjan kohdalta, ei kirjoittajan kohdalta, sillä monet kirjastot järjestävät lasten kirjasarjat sarjoittain hyllyihinsä.\nIlmestynyt 2008, kustantaja Lasten Keskus, 46 sivua, suomentanut Kira Poutanen.\nMinun koirani - Tietokirja koirista ja koiranelämästä\nkirjoittaneet Charlotte Swanstein (teksti) & Lena Furberg (piirrokset)\nTämä tietokirja koirista ja koiranelämästä nimenomaan lapsille ja nuorille kirjoitettu opaskirja. Kirjassa kerrotaan perusasioita koiran hankinnasta ja hoidosta, mutta myös neuvotaan miten koira opetetaan etsimään nameja, tervehtimään, pujottelemaan jalkojen välistä ja tietenkin hallistemaan peruskäskyt ”istu”, tänne”, ”tuo” ja ”hyppää” sekä joukko muita asioita. Mukana on myös ”koirakierros” -peli.\nIlmestynyt 2007, 63 sivua, kustantaja Mäkelä, suomentanut Tuula Syvänperä.\nKoiranäyttelyoppaita Suomessa ei ole kovin monia. Tämä kirja keskittyy perusasioihin, eikä yritäkään esitellä rotukohtaisia esittämistapoja ja -välineitä tai opastaa koiran näyttelytrimmin tekemistä. Mutta tämän kirjan avulla tulet tietämään miten koiranäyttelyihin ilmoittaudutaan ja valmistaudutaan, mitä näyttelyssä tapahtuu ja millaisiin asioihin Sinun ja koirasi tulee varautua näyttelyuranne varrella. Mukana on myös sanasto, joka kertoo sekä näyttelyissä käytettävät termit että tavallisimmat arvosteluissa esiintyvät sanonnat. Kevennyksenä on surkuhupaisia esimerkkejä elävästä elämästä. Menestyäksesi koirasi kanssa näyttelyissä tarvitset tämän kirjan lisäksi vain muutamia näyttelyharjoituksia ja annoksen hyvää onnea!\nPitihän meikäläisen esitellä täällä omiakin teoksia, koska mainostan olevani koirakirjailija...\nIlmestynyt 2006, 144 sivua, kustantaja Sudenhenki.\nTätä kirjaa voi edelleen tilata kirjoittajalta hintaan 6€ sisältäen postituskulut. Kirjan mukana tulee liite, joka kertoo mitkä kohdat näyttelysäännöissä ovat muuttuneet kirjan ilmestymisen jälkeen. Voit tilata meilillä osoitteesta lissunmustan_ätt_gmail_piste_com.\nTunnisteet: koiranäyttelyt, tietokirjat\nKoiran kotikasvatus: tottelevaisuuskoulutus\nkirjoittanut Lea Yli-Suvanto\nTämä kirjanen opastaa varsinkin palveluskoiran kotikasvatuksessa. Kirjassa käsitellään pennun kasvun ja oppimisen vaiheita, viettejä ja neuvotaan tottelevaisuusliikkeiden opettamista. Mukana on myös ohjeita miten virheellistä suoritusta voidaan korjata. Koska kirja on suunnattu palveluskoiraharrastajille, siinä esitellään myös käyttäytymiskoe (jonka suorittaminen antaa palveluskoirakoeoikeudet omaavan rodun edustajalle osallistumisoikeuden palveluskoirakokeisiin), esine-etsintä ja pelastuskoirakokeiden ketteryysosuus.\nIlmestynyt 2006, 86 sivua, kustantaja Palveluskoiraliitto\nTunnisteet: kouluttaminen, tietokirjat, toko\nkirjoittanut Eppu Nuotio ja kuvittanut Katri Kirkkopelto\nKingi on iso kodinvaihtajakoira. Sarjan ensimmäisessä osassa se lakkaa olemasta paljastassuinen helsinkiläinen ja muuttaa meren saareen Hiittisiin asumaan perheeseen, jonka äiti on sairaslomalainen ja saa siksi nimen Keppinainen, isä on Isonenä ja lapset ovat Poika ja Punapää ja Kiharamies. Perheessä on myös kaksi koiraa, vanha Miska-mummo ja Susse-neiti. Vaikka Kingi on kooltaan iso, sillä on sylikoiran sydän. Vähän kerrassaan Kingi valloittaa perheenjäsenten ja koko saaren väen sydämet. Niinpä huolestunutta etsijäjoukkoa riittää, kun Kingi katoaa. Sarja kertoo Kingin elämästä herttaisen koiramaisia sattumuksia. On omatoimimatkailua, uimahyppyjä, kingimerkittyjä keppejä ja saaristolaiselämää.\nKirjailija Eppu Nuotio asuu perheensä kanssa Dragsfjärdin Hiittisissä ja heillä on kolme koiraa. Saaristolaiskoiran elämä on siis aidoimmillaan näissä kirjoissa.\nKirjastoissa sarja voi olla sijoitettuna lasten helppolukuisten kirjojen hyllyyn, missä se jää monelta innokkaalta lukijalta huomaamatta. Kannattaa käydä etsimässä – aikuinenkin lukee kirjan mukavana iltapalana. Ja jää odottamaan seuraavaa osaa.\nIlmestynyt 2007, 128 sivua, kustantaja Otava.\nKirjoittanut Hannele Huovi ja kuvittanut Kristiina Louhi\nTässäpä on kokoelma lastenrunoja. Hannele Huovin oivaltavat runot pursuvat herkullista kieltä ja Kristiina Louhi kuvittaa tyylikkäästi. Näiden runojen parissa viihtyvät niin lapset kuin aikuisetkin.\nKoiria sivuavia runoja on joukossa muutama. Nimestään huolimatta en oikein voi luokitella tätä kirjaa koirakirjaksi,\nIlmestynyt 2008, 79 sivua, kustantaja Tammi.\nKoirat - upea tarrakirja\nKoirat, upea tarrakirja on Löytöretki-sarjan kirja, joka kertoo paljon tietoa koirista. Kirjan keskellä olevilta tarra-arkeilta kuvat siirretään tekstin yhteydessä olevien varjojen päälle. Jokaisen varjon vieressä on rotuun liittyvä faktateksti. Siis tykkään, ei mikään tarraleikkikirja.\nKirjassa on kaikkiaan 65 tarraa ja 8 tehtäväsivua.\nIlmestynyt 2008. 10 lehteä, suomentanut Kirsi Ohrankämmen.\nKoirani haukkuu italiaksi\nkirjoittanut Eija Wager\nJostakin syystä tutustuin tähän kirjaan vasta nyt, vaikka se on ilmestynyt jo toistakymmentä vuotta sitten. Jotenkin olin kai luullut kansikuvan ja nimen vain haalaavan lukijoita koira- ja hevosihmisistä, vaikka tarina onkin pelkstään kertomusta ulkosuomalaisen elämästä.\nKirja kertoo kirjoittajan eläimistä, jotka hänen luonaan Uuden Kuun talossa asuvat. Mukana on myös faktatietoa eläinlajien ja ihmisen yhteiselon taustoista. Sujuva kerronta on kuitenkin eniten omistajansa lemmikkeinä elävien eläinten kuvaamista. Erittäin mukava lukukokemus. Pitääpä hakea kirjastosta myös muita saman tekijän teoksia!\nIlmestynyt 2003, 140 sivua, kustantaja WSOY\nTunnisteet: aikuistenromaanit, maremmano-abruzzese, saksanpaimenkoira\nkirjoittanut Liisa Kukkanen, piirroskuvittanut Ritva Kukkanen\nOsoitetaanpa taas, että olen itse blogiin laittamani tittelini veroinen eli koirakirjailija. Koirat, perheeni, kertoo elämäni ensimmäisistä koiristani. Pääasiassa tutustutaan elämään kahden "-laisen" kanssa eli belgialaisen ja hollantilaisen paimenkoiran. Toki lapsuudenkotini sekarotuinen Jeppe-pystykorvakin esiintyy suorasanaisesti - runomitassa Jepen elämäkerta oli julkaistu jo ennen tämän teoksen ilmestymistä.\nTämä kirja on tarina koiranomistajan arjesta, siitä kaikesta, mitä koirien kanssa sattuu ja tapahtuu, iloista ja suruista. Perheeseeni on ehtinyt kuulua myös suomenajokoiria, kissa ja hetkellisesti jopa mieskin. Ja tarina on tosi, mitä nyt joskus vähän liioitellusti kerrottuna, kun muuten ei olisi tarpeeksi naurattanut.\nKirjan on kuvittanut äitini, jonka muistiinpanoihin perustuu kirjan loppuosassa oleva mummonäkökulma tyttären koiriin.\nUskaltaudu siis mukaan lemmikkieni pariin. Näitä tarinoita lukiessasi Sinua taatusti naurattaa, vahingonilo saattaa toisinaan päästä pintaan ja ehkä hetken itkettääkin. Luvassa on hersyvän herkullista kerrontaa koiranomistajan arjesta!\nIlmestynyt 2006, 143 sivua, kustantaja Sudenhenki.\nTätä kirjaa löytyy vielä muutama kappale ja todelliseen ystävähintaankin vielä eli 4 € sisältäen postituksen. Voit tilata meilillä osoitteesta lissunmustan_ätt_gmail_piste_com.\nP.S. Lausuntoni ovat taatusti puolueellisia ja rotuun päin kallellaan!\nTunnisteet: aikuistenromaanit, belgianpaimenkoira, hollanninpaimenkoira


Kirjavanhus matkaa bittiavaruuteen | Tieto&trendit blogi\n23. joulukuuta 2014, 12.00 Tuija Tapaninen\nPölyt puhalletaan kirjavanhuksen päältä, ja se pääsee vuosikymmenten tauon jälkeen tuulettamaan kellastuneita sivujaan. Hieman sitä harmittaa jättää identtiset kaverinsa, mutta ne ovat päässeet kyläilemään jo useaan otteeseen erilaisissa kodeissa ja toimistoissa. Tässä reissussa on varmaan jotain erityistä, tuumaa vanhus mielessään.\nDigitointisuunnitelma perustuu pääosin kirjojen (huonoon) kuntoon, järjestys määräytyy sen mukaan kuinka paljon aineistoa käytetään. (Kuvat: Tuija Tapaninen)\nMutta voi kauhistus. Tätä kirjavanhus ei todellakaan osannut odottaa. Juuri kun se oli ajatellut pääsevänsä johonkin hienoon paikkaan, niin se joutuukin giljotiinin kouriin.\nEnsin siltä irrotetaan kannet, sitten selkämys leikataan irti suurella paperileikkurilla ja irtolehdet käydään läpi sivu sivulta. Puuttuvat sivut etsitään muista niteistä, revenneet sivut paikataan teipillä, lyijykynämerkinnät poistetaan, aukeaman kokoiset taulukot merkataan ylös ja liitteet tai värilliset graafit merkitään pienillä merkkausteipeillä. Lopuksi irtolehdet laitetaan kansioon odottamaan matkan jatkumista. Takaisin pimeyteen.\nTilastokirjaston paperileikkurilla purettu sidos leikataan irtolehdiksi.\nPäivä päivältä kirjavanhuksen kansio lähestyy seuraavaa vaihetta, ja viimein H-hetki koittaa. Nyt uudet kädet avaavat kansion, ja irtolehdet lätkäistään skannerin syöttöalustalle. Fiuuh-viuuh-fiuuh-viuuh sivut toisensa jälkeen kulkevat skannauslaitteen syövereiden läpi. Tarkkaavainen käsittelijä huomasi hyvän esikäsittelyn ansiosta skannata värilliset graafit paremmalla harmaasävyllä normaalin musta-valkoisen sijaan.\nKirjavanhus on pökerryksissä moisesta polkasta ja huokaa helpotuksesta päästessään taas takaisin kansion suojiin. Vanhuksella on kuitenkin omituinen, jakautunut olo. Kansion pimeyden rinnalle on tullut toinen todellisuus.\nSkannaus suoritetaan A4/A3-läpisyöttöskannerilla.\nPäivän hämärtyessä kirjavanhus huomaa jälleen liikkuvansa. Uudet kädet avaavat kansion, tällä kertaa vain ottaakseen esikäsittelijän merkkaaman taulukkolistan. Kirjavanhusta itseään ei enää käsitellä, nyt työtä tehdään sen rinnakkaistodellisuudelle, PDF-kirjalle.\nJo aikoja sitten latomossa, kirjapainossa ja sitomossa vinksalleen heilahtaneet sivut suoristetaan tietokoneohjelman avulla. Toisella ohjelmalla toisistaan erilleen joutuneet aukeamataulukot yhdistetään ja kohdistetaan, jotta sivu olisi mahdollisimman helppolukuinen. PDF-kirja odottaa jännittyneenä tulevaisuuttaan digitaalisessa maailmassa, kun taas kirjavanhus lepäilee tutussa kansiossaan.\nKansio liikahtaa jälleen. Tällä kertaa PDF-kirja aukaistaan ohjelmalla, joka yrittää parhaalla mahdollisella tavalla tehdä automaattisen tekstin tunnistuksen. Ulkomailla sitä kutsutaankin hienosti Optical character recognition eli OCR.\nOhjelma ehdottaa jokaiselle sivulle tulkintansa mukaan tekstiä, taulukkoa tai kuvaa. Tulkinnat ovat välillä tosi hupaisia, naurahtaa PDF-kirja. No, niistä pahimmat korjataan selkeämmiksi samalla kun sivusilmällä tutkaillaan Kirjavanhuksen sielunelämää – mitä kaikkea se kertookaan kotimaan kehityksestä vuosien saatossa.\nValmiille työlle tehdään vielä lopputarkastus ja sitten se tallennetaan PDF-A-kirjaksi. Nyt kirjavanhuksen matka alkaa olla lopuillaan. Vielä viimeinen hellä silmäys sen keltaisiin sivuihin, viimeinen nuuhkaus sata vuotta vanhaan paperiin ja sen viimeinen matka selluloosaksi on käsillä.\nSamanaikaisesti PDF-A-kirja on tohkeissaan. Lukemattomien muiden digitoitavien aineistojen tavoin se saa uusia lukijoita virtuaalitodellisuudesta, Kansalliskirjaston www.doria.fi -palvelusta, josta kaikki Tilastokeskuksessa digitoidut tilastojulkaisut löytyvät.


Toimitusehdot | Baumi Horses\nBaumi Horses on yrityksen Baumi Design tuotemerkki ja verkkokauppa. Baumi Design on syyskuussa 2019 perustettu toiminimi yritys, jonka sivutoimisena yrittäjänä hyörii Sanna-Mari Petäjistö. Toimimme pääasiassa digitaalisten kaavojen verkkokauppana, eikä meillä ole varsinaisia liiketiloja.\nKeppihevosten hintaan sisältyy aina täyttö, kepin kiinnitys ja suitset, jolloin hevonen on saapuessaan valmis ratsastusretkille. Tarkista tuotetiedoista aina hintaan sisältyvien suitsien malli, suitsia on erilaisia. Tuotteissa on pieniä osia, joten ne eivät sovellu alle 3 -vuotiaille. Älä säilytä keppihevosta ulkona tai ulkorakennuksissa, kangas voi haalistua auringossa ja pikkuotukset voivat tulla nautiskelemaan kepparin täytevanusta. Jos sade yllättää ja keppari kastuu, tuo se kuivumaan sisätiloihin.\nTilaajan tulee olla 18 -vuotta täyttänyt tai hänellä tulee olla huoltajan suostumus ostoon. Toimitamme tilauksia tällä hetkellä vain Suomeen. Hinnat sisältävät arvonlisäveron 24%. Pidätämme oikeuden hinta- ja toimituskulujen muutoksiin.\nTuotteet tilataan verkkokaupan kotisivuilla siirtämällä ne ostoskoriin ja maksamalla ostoskorin sisältö kassapalvelussa. Kaikki asiakastiedot käsitellään luottamuksellisesti. Tilauksen yhteydessä kysyttyjä yhteystietoja ei käytetä muuhun kuin tilauksen toimitukseen tai siinä ilmenevien epäselvyyksien selvittämiseen. Tilatessasi verkkokaupasta sinun edellytetään tutustuneen ja sitoutuneen kulloinkin voimassa oleviin toimitusehtoihin. Onnistuneen tilauksen jälkeen sähköpostiisi lähetetään tilausvahvistus. Vahvistusviestien lähettäminen edellyttää sähköpostiosoitteen antamista tilauksen yhteydessä. Tarkistathan myös roskaposti -kansion.\nKaupassamme käy maksutapoina pankki- ja luottokorttimaksu, PayPal sekä tilisiirto. Digitaaliset tuotteet ovat ladattavissa heti oston jälkeen, tilisiirron yhteydessä tuotteet ovat ladattavissa yhden vuorokauden sisällä maksun näkymisestä tilillämme. Tilinumero, jolle tuotteet maksetaan on FI68 4730 0010 4873 60, tili on Pop -pankissa, joten muiden pankkien tileiltä voi maksun näkymisessä kestää 1-2 pankkipäivää. Tarkemmat tiedot Paypalin ehdoista löydät heidän sivuiltaan: PayPal ehdot\nPaperikaavat toimitetaan kirjeenä, hinta sisältää postituksen. Keppihevoset ja varusteet toimitetaan aina postipakettina, jolloin tuotteiden kulkua voi seurata postin sivuilta. Toimituskulu on kiinteä 8€. Kannattaa siis tilata useampi varuste samalla kertaa. Haluessaan tuotteet voi myös noutaa Kurikan Jurvasta, sovithan aina noudon ennen tilausta ottamalle meihin yhteyttä sähköpostitse\ntai soittamalla 044 530 2717. Baumi Horses ei vastaa noutamattomista postipaketeista. Noutamattoman paketin kulut (15e) veloitetaan asiakkaalta. Huolehdithan siis paketin hakemisesta noutopisteestä. Posti säilyttää paketteja 7 vrk, jonka jälkeen paketit palautuvat lähettäjälle.\nPyrkimyksenämme on tyytyväinen asiakas. Konkreettisilla tuotteilla on 14 päivän peruutusoikeus, ostaja maksaa tällöin palautuksen postikulut. Poikkeuksena digitaaliset tuotteet (PDF kaavat), joilla ei ole palautusoikeutta. Tuote tulee palauttaa postitse 14 päivän kuluessa tuotteen vastaanottamisesta alkuperäiskunnossa ja alkuperäispakkauksessa. Palautuskustannukset ovat asiakkaan vastuulla. Mikäli tuote on virheellinen, maksamme toimituskulut. Mikäli tuotetta on käytetty, pidätämme oikeuden laskuttaa arvonalennuksesta. Palautuksesta tulee aina sopia kanssamme ennen tuotteen takaisin lähettämistä. Ota yhteyttä sähköpostitse\ntai puhelimitse 044 530 2717.\nJos tuote on viallinen, ota yhteyttä niin sovitaan kuinka menetellään. Tuotteen voi palauttaa tai mahdollisuuksien mukaan vaihtaa vastaavaan. Baumi Horses ei vastaa vääränlaisen käytön aiheuttamista vaurioista. Tuotteiden mukana saat aina käyttöopastuksen, noudatathan niitä niin tuotteesi pysyy kunnossa pitkän aikaa!\nBaumi Horses keppihevosen kaavalla voit valmistaa heppoja omaan käyttöön sekä muutamia kappaleita myös myyntiin (alle 10 kpl), mainitsethan kuitenkin kaavan alkuperän mahdollisissa tuotekorteissa, olemme siitä aina kiitollisia! Kaavojen laajempi kaupallinen käyttö ilman myyntilisenssiä on kielletty. Kaikkiin kaavoihin on saatavilla erikseen myyntilisenssi, jolla hevosia saa valmistaa rajattomasti sekä koululisenssi oppilaitosten käyttöön. Ota yhteyttä alla olevalla lomakkeella lisenssiasioissa!\np 044 530 2717


Käsityöt ja chilit: 01/2016\nViking Froya -langasta tammikuun alussa aloitetut polvisukat tässä valmiina.\nLankaa kului 160g. Nämä on kivat!\nposted by K @ 17:55 0 comments\nRegian sinisävyisestä langasta neulotut sukat Miehelle. Sukkiin kului 95g lankaa.\nTuli ihan hyvät sukat.\nposted by K @ 09:16 0 comments\nEskarilainen on hujahtanut niin, että entiset vaatteet on jääneet pieniksi; lahkeet roikkuvat puolisääressä ja hihat kyynärpäissä :) Joten tehtiin Ottobren lehden koolla 122 uusia puseroita ja kalsareita.\nKolme paitaa ja yhdet päiväkalsarit, sekä vaaleammat yökalsarit. Muutaman viikon takaa on jo parit muut päiväkalsarit.\nNäillä pärjätään taas vähän aikaa.\nposted by K @ 10:41 0 comments\nPalalaarista löytyneestä reilusta viskoosipalasta tein kauluspaidan ja kangasta jäi vielä jonkun verran. Tämä oli kolmas paita peräjälkeen nyt syksyllä, ja nyt ompelu ainakin kauluspaitojen osalta tuntuu riittävän, joksikin aikaa. (Välissä tehtiin yksi trikoopaita Pikkusiskolle ja pöllöt.)\nOstin oikein helmiäis-napit tätä paitaa varten.\nMuotolaskoksiakaan en tehnyt - viskoosi laskeutuu sen verran hyvin.\nNyt voi taas mennä välillä enemmän neulomiseksikin kun laitoin kaksi isompaa neuletta alulle välipäivinä.\nposted by K @ 18:42 2 comments


EKOLOGISIA NÄKÖKULMIA KIELENKEHITYKSEEN - PDF\nDownload "EKOLOGISIA NÄKÖKULMIA KIELENKEHITYKSEEN"\n1 EKOLOGISIA NÄKÖKULMIA KIELENKEHITYKSEEN Claire Kramsch (toim.) Language acquisition and language socialization: Ecological perspectives. London: Continuum s. ISBN C laire Kramschin toimittama teos perustuu Kalifornian yliopistossa maaliskuussa 2000 pidetyn Kielellinen sosialisaatio ja kielen omaksuminen: ekologisia näkymiä -seminaarin (Language acquisition and language socialization: Ecological perspectives) esitelmiin ja niiden kommentaareihin. Se on ilmestynyt Advances in applied linguistics -sarjassa, josta on tullut soveltavan kielitieteen tärkeitä julkaisuareenoita. Teoksessa pyritään löytämään uusia näkökulmia kielen omaksumiseen ja sosiaalistumiseen. CHRISTOPHER N. CANDLIN ja SRIKANT SARANGI toteavatkin esipuheessaan, että kyse on keskustelua käyvästä tieteidenvälisyydestä, jossa eri alojen edustajat liikkuvat vapaasti kielenomaksumisen ja kielellisen sosialisaation rajojen yli. Päähuomio kohdistuu kielenoppijoihin kielen käyttäjinä luonnollisessa ympäristössä, jossa kielellinen ja muu semioottinen ja vuorovaikutukseen liittyvä toiminta luovat edellytyksiä kielen omaksumiselle. Kuten CLAIRE KRAMSCH sanoo johdannossaan, ekologinen näkökulma ei sulje pois aiempia lähestymistapoja. Olennaista hänen mukaansa on se, että lähestymistavasta riippumatta pyritään pysymään avoimena kaikille niille fyysisille, sosiaalisille ja muille tekijöille, jotka vaikuttavat vuorovaikutuksen muotoutumiseen. Jyrkimmin tämä suuntaus eroaa siitä toisen kielen omaksumisen tutkimisesta, jossa tehdään kielenopetukseen liittyviä kokeita ja jossa kielen monologinen tuottaminen on etusijalla. Ekologisen lähestymistavan mukaan kielenoppija on vuorovaikutustilanteen osallistujana neuvottelija (negotiator) eikä pelkkä oppilas (apprentice) saati tietokone. Ekologisia ajatuskulkuja on yhdistetty ennenkin humanistisiin aiheisiin, kuten Bronislaw Malinowskin (1961 ), Einar Haugenin (1972) ja Dell Hymesin (1964) tutkimukset monen vuosikymmenen ajalta osoittavat. CHRISTOPHER CANDLIN mainitsee kommenttipuheenvuorossaan, että jo 1980-luvun puolivälissä William Rutherfordin kieliopin omaksumiseen liittyvää tutkimusta ohjasi orgaaninen, biotieteestä saatu metafora (Rutherford 1987). Euroopan tiedeneuvoston 1980-luvulla rahoittamassa pitkittäisessä, aikuisten kielenomaksumista tutkineessa projektissa (The Ecology of Adult Language Acquisition) oli ekologinen näkökulma. Ekologialla tarkoitettiin silloin niiden sosiaalisten ja psykologisten tekijöiden tutkimista, jotka vaikuttavat kielenomaksumisprosessin rakenteeseen ja etenemiseen (Allwood, Strömqvist ja Voionmaa 1983: 3 9). Käsillä olevassa teoksessa on neljä osaa, joissa ensin ovat artikkelit ja niiden perässä kommentoiva keskusteluosa. Toisinaan kommentit ovat aiheiltaan aika etäällä artikkeleista, mikä heijastaa sitä, että ne on muokattu mainitussa seminaarissa pidetyistä, enemmän tai vähemmän esitelmien sisältöön liittyneistä keskustelupuheenvuoroista. Keskityn tässä artikkeleihin ja käsittelen kommenttiosuuksia vain vähän. virittäjä 2/\n2 KIELENKEHITYS, AIKA JA PAIKKA Teoksen ensimmäisen osan pääteema on yksilöiden kielenkehitys spatiaalisena ja temporaalisena sijoittumisena (positioning). Tällä viitataan siihen, että keskustelijat sijoittuvat toisiinsa nähden sekä fyysisesti tietyssä tilassa että ajallisesti. Voimme esimerkiksi ajatella tilannetta, jossa tapaamme entisen luokkatoverimme. Yhteinen taustamme sijoittaa meidät silloin tiettyyn keskinäiseen suhteeseen. Ensimmäisen osan avaa DIANE LARSEN- FREEMANIN artikkeli, jossa hän käsittelee kakkoskielen tutkimusta kaaos- ja kompleksisuusteorian näkökulmasta. Hän on jo muutaman vuoden ajan tuonut esille tätä näkökulmaa kirjoituksissaan (ks. Larsen- Freeman 1997). Hän pyrkii näin laajentamaan alan tutkimuskenttää. Kaaos- ja kompleksisuusteoriassa tutkitaan mutkikkaissa järjestelmissä tapahtuvia ilmiöitä prosesseina, joiden lopputulos ei aina ole ennustettavissa. Gleickiin (1987) viitaten Larsen-Freeman toteaa, että kielen säännöt eivät ole erillään kielen käyttämisestä, vaan keskustelijat vaikuttavat kielen sääntöihin: säännöt muuttuvat kieltä käyttämällä. Tämä koskee tietenkin myös oppijankieltä, joka varsinkin alkuvaiheessa on erityisen altis interaktion vaikutukselle. Kaaos- ja kompleksisuusteoreettinen tutkimus on diskursiivisesti suuntautunutta ja sosiolingvistisesti värittynyttä. Tähän tutkimukseen sopii se käsitys, että kieli on dynaaminen ilmiö ja että kielen kielioppi on emergentti eli käytössä muuttuva säännöstö. Toisaalta on tietenkin myös niin, että vaikka kielen tapaiset järjestelmät ovat kompleksisia, dynaamisia ja jopa epälineaarisia, niissä on paljon sellaista, mikä muuttuu vähän tai tuskin lainkaan. Kielessä on taivutusparadigmoja ja muita kaavaimia (patterns). 1 Kaavaimia ovat myös ne säännöt ja rakenteet, jotka kielenoppija osaa ennen kuin rupeaa oppimaan uutta kieltä. Nämä monenlaiset kaavaimet luovat kieleen vakautta ikään kuin kaaosta aikaansaavien seikkojen vastapainoksi. Kaaosta ei sitä paitsi syntyisi ilman järjestystä; ne edellyttävät toisiaan. 2 Kaaos- ja kompleksisuusteoreettinen näkökulma tukee diskurssianalyysin innoittamaa kakkoskielen tutkimusta. Se ei kuitenkaan sulje pois myöskään psykolingvistisesti suuntautunutta tutkimusta, jossa tavoitteena on kielenomaksumiseen liittyvien kognitiivisten seikkojen selvittäminen (vrt. Long 1997) ja jossa ajatellaan, että kielen säännöillä ja ilmausjaksoilla on kielen omaksumisessa keskeinen sija. Näin se tarjoaa vaihtoehtoisia teorioita laajemman lähtökohdan tutkimukselle. Larsen-Freemanin mukaan kaaos- ja kompleksisuusteoria kannustaa tutkijoita ajattelemaan komplementaarisesti niin, että omat ja toisten tutkijoiden erilaiset tavoitteet suhteutetaan toisiinsa yhteisen teorian puitteissa. Larsen- Freemanin ajatukset ovat kiinnostavia, mutta lukija jää kaipaamaan lihaa luiden päälle. Mikä on se tutkimusohjelma ja mitä ovat ne konkreettiset uudet aluevaltaukset, joihin kaaos- ja kompleksisuusteorian avulla päästään? Tämän saamme ehkä tietää joskus. Ensimmäisen osan toisen artikkelin on laatinut JONATHAN LEATHER, ja se käsittelee 1 Suomen kieleen ei ole vakiintunut yhtä vastinetta englannin pattern-, saksan Muster-, ruotsin mönster- ja latinan formula-sanalle. Käytän kaavainta tänä vastineena. Vaihtoehtoja olisivat kaava, muotti, malli, malline ja sabloni. 2 Larsen-Freeman toteaa aiheeseen liittyvästä universaalikieliopista, että vaikka kaikki kakkoskielen tutkijat eivät siihen uskokaan, tutkimuksen pääuomassa kuitenkin hyväksytään se, että kielen kielioppisäännöt ja -rakenteet ovat olemassa a priori ja että ne ovat kielenomaksumisen itsestään selviä kohteita. 295\n3 monikielisessä yhteisössä tapahtuvaa kielenomaksumista. Artikkeli on kritiikkiä perinteistä lähestymistapaa kohtaan. Leather kannattaa optimaalisuusteoriaa, jossa kielenoppijoiden omaksumisprosessi kuvataan rajoitusten eikä sääntöjen avulla. Rajoitukset muuttavat luonnettaan kokemuksen ja tiedon kasvaessa. Esimerkiksi suomenoppijan tapa tulkita vokaalien pituusoppositioita voidaan kuvata rajoitusten muuttumisen avulla. Ensiksi oppijat mieltävät opposition ensitavussa mutta eivät sitä kauempana. Sitten jotkut heistä etenevät ja jossakin vaiheessa muuttavat aiemmin omaksumansa rajoitukset, niin että he osaavat hahmottaa tuon eron. Toiset oppijat taas eivät pääse alkuvaihetta pidemmälle, vaan heidän on kaiken kaikkiaan vaikeata mieltää ja tuottaa äänneoppositiota ensitavua kauempana. Leather esittää artikkelissaan fenomenologiseen fonologiaan perustuvan äänteistön oppimismallin. Hän ottaa mallissaan huomioon sekä fonologisen järjestelmän sinänsä että kielenkäyttäjän tulkinnan siitä. Kielenkäyttäjä kuvataan tässä mallissa kompleksisena sosiaaliseen ympäristöön sopeutuvana järjestelmänä. Hänen sosiaalinen tietonsa toimii sinä välittävänä tekijänä, joka säätää, miten hän käyttää kielen järjestelmää, kuten äänteistöä, ja leksikkoaan. Leather ottaa huomioon myös kaaosteorian. Se asettaa rajat niille ennusteille, joita voidaan tehdä yksilön epälineaariseksi luonnehditusta kielenkehityksestä. Kielenkehitys ei ole seurausta oletettujen sääntöjen toteuttamisesta tai noudattamisesta vaan erilaisten rajoitusten asettamisesta ja poistamisesta. Arvaamattomille, ennusteista piittaamattomille käänteille jää siten tilaa. Leatherin edustamassa tutkimuksessa hyvää on kielenoppijan tai yleisemmin kielenkäyttäjän tekemien tulkintojen huomioon ottaminen. Leatherin malli koostuu monesta osasta, eikä sen ymmärtäminen ole helppoa; taustateorioita on useita, kuten konnektionismi, optimaalisuus- kaaos- ja katastrofiteoriat. Leather ei esittele malliaan valmiina teoriana vaan avauksena uudentapaiseen, ennen muuta fonologiaa koskevaan kielenkehityksen tutkimukseen. Nähtäväksi jää, mikä sen anti on empiirisestä aineistosta nousevan tiedon muodostumisessa. JAY L. LEMKEN artikkeli käsittelee kielenkehitystä ja identiteettiä ja etenkin sitä, miten kielenpuhujat kehittävät eri kielenkäyttötapoihin sopivat identiteetit. Kysymys on ongelmallinen, varsinkin kun ajatellaan kielen oppimista koululuokassa. Miten oppilaat pystyisivät omaksumaan luokkahuoneopetuksessa eri kielirekisterit ja kielenkäyttöä ohjaavat taustaoletukset? Lemke korostaa, että tällaisissakin tilanteissa olisi eniten huomiota kiinnitettävä konkreettisiin sosiaalisiin prosesseihin, kuten palautteiden antamiseen, eikä esimerkiksi yksilön mentaaleihin prosesseihin. DIANE LARSEN-FREEMAN tuo kommenttipuheenvuorossaan voimakkaasti esille kielenopetuksen tarpeet. Kielenopettajat joutuvat jatkuvasti tekemään valintoja esimerkiksi sen suhteen, mitä heidän tulisi kielestä ja sen käytöstä opettaa. Heille ei ole paljon apua siitä tutkimuksesta, jossa kieltä tarkastellaan atomistisesti ja irrallaan kontekstista. Ekologisesta kakkoskielen tutkimuksesta, joka pyrkii eroon atomismista ja ottaa kielenkäyttöyhteyden tarkoin huomioon, saattaa sitä vastoin olla hyötyä kielenopetukselle. KIELENKEHITYS SOSIAALISESSA YHTEYDESSÄÄN Teoksen toisessa osassa käsitellään kielellistä kehitystä sosiaalis-semioottisena toimintana; eritoten siinä tarkastellaan niitä monia tapoja, joilla kielenkäyttäjät ilmaisevat viestimisaikeitaan vuorovaikutustilan- 296\n4 teessa. ELINOR OCHS käsittelee artikkelissaan kanssakäymistä, joka syntyy, kun autistinen lapsi otetaan mukaan pehmopallon peluuseen. Kyseinen lapsi, Erin, ei puhu lainkaan, vaan vastaa vain eleillä ja ilmeillä toisten puheeseen. Kun häneltä kysytään, löikö hän palloa vai ei, hän pudistaa vastaukseksi hieman päätään. Tästä sieppari innostuu:»see! She even said it. almo::st.» Ochsin tutkimus jatkaa hänen aiempaa, muun muassa lasten sosialisaatiota koskevaa tutkimustyötään (ks. esimerkiksi Ochs 1988; Ochs ja Schieffelin 1995). Lapsilla on monta sosiaaliseen vuorovaikutukseen kuuluvaa asiaa opittavanaan, ennen kuin he ovat täysiveroisia kieliyhteisönsä jäseniä. Heidän on osattava luokitella asioita, ja heidän on esimerkiksi tiedettävä, että tiettyyn peliin kuuluu pallon lyöminen mailalla. Pelissä noudatetaan sääntöjä, jotka aktuaalistuvat vuorovaikutuksen eri vaiheissa. Peliin osallistuvilla on myös odotuksia toisiaan kohtaan, ja heillä on tietty, vuorovaikutuksen muokkaama näkökulma siihen, mitä pelin aikana voi ja tulee tehdä. Tämän kaiken lapset oppivat vähitellen osallistumalla eri leikkeihin, peleihin ja yleensäkin sosiaaliseen vuorovaikutukseen. Pelin säännöt eivät siis ole valmiina pelaajien mielessä, josta käsin niitä sovellettaisiin, vaan ne ilmaantuvat vuorovaikutuksen myötä vähän kerrassaan pelin edetessä. Ochsin tutkimus pureutuu yksityiskohtiin, mikä tekee siitä mielenkiintoisen. Se on mielenkiintoinen myös tutkimuskohteensa vuoksi: meillä on aivan liian vähän tietoa lasten vuorovaikutustavoista, mikä ehkä johtuu siitä, että aikuiset ovat saaneet päättää siitä, mitä tutkitaan. RON SCOLLON käsittelee artikkelissaan kielen, idiolektin ja puheyhteisön ongelmistoa. 3 Toisaalla ovat sääntöihin perustuvat representaatiot ja toisaalla käytäntöön ja ihmisten elämänkokemukseen perustuva habitus eli taju siitä paikasta ja roolista, joka heillä on elinympäristössään. Sosiaalistuminen, jota Scollon tarkastelee yksivuotiaalta lapselta saadun aineiston avulla, tapahtuu vuorovaikutuksessa, jossa lapsi oppii sekä kielensä rakenteet, ääntämisen ja sanaston että läheisten ihmisten tavan suhtautua ympäröivään maailmaan ja omaan itseensä. Jo teoksen muista osista tuttu teema toistuu tässä: kielenomaksumista ei voi erottaa sosiaalisesta eikä fyysisestä ympäristöstä. Scollonin artikkeli kritisoi kielen ja muiden semioottisten järjestelmien omaksumisen pelkistävää eli reduktionistista tutkimista; tässä se yhtyy teoksen pääteemaan. Scollon pyrkii osoittamaan, että kielenkäytössä on kyse avoimista järjestelmistä. Avoimuus syntyy kielenkäyttäjien habitusten ansiosta: yhdessäoloon tulee jatkuvasti uutta ainesta sen ansiosta, että keskustelijat ovat elämänkokemuksiltaan ja sosiaalisilta tavoiltaan niin erilaisia. Näin sosiaalinen kanssakäyminen ei järjestelmänä pysähdy. Scollon vertaa sitä heiluriin, jolle ihmisten erilaisuus antaa vauhtia. Teoksen toisen osan viimeisessä artikkelissa LEO VAN LIER esittelee oman, kieleen ja kielenopetukseen liittyvän ekologissemioottisen näkemyksensä. Hän pitää erityisen tärkeänä sitä kielitietoa, joka kielenpuhujilla on kielestä. Tämän vastakohtana on teoreettinen, käyttöyhteydestään irrotettu tieto kielestä, jota välitetään ja jonka osaamista edellytetään kouluissa ja yliopistoissa. Van Lierin mukaan tutkimus ei ole 3 Kysymys kielijärjestelmän ja idiolektin suhteesta on kielentutkimuksen vanhoja kiistakapuloita, ja siitä on esitetty viime aikoina mielenkiintoisia näkemyksiä niin sanotun integrationaalisen kielentutkimuksen piirissä (ks. Harris 1996 sekä esim. Wolf ja Love 1997). 297\n5 kyennyt osoittamaan, että tällaisesta tiedosta olisi suoraa tai kestävää hyötyä kielen oppimiselle. Eri tiedonalat edellyttävät omia erikoisia kielenkäyttötapojaan. Niiden oppimisessa tulisi van Lierin mielestä käyttää hyödyksi sitä kielitietoa, joka kielenoppijoilla jo on kielestään. Tämän näkökulman mukaan kielenopetuksen perusmallina ei saisi olla kielen kontekstista erotettu analysoiminen eli sen»vivisektio». Mallina tulisi pitää eläinlajien käyttäytymisen tutkimusta eli etologiaa. Ihmisyhteisöön sovellettuna tämä merkitsee sitä, että kielenopetuksen pohjaksi otetaan tietämys siitä, kuinka vuorovaikutus toimii. Van Lierin esitys on aiheeltaan mielenkiintoinen, mutta se pysyttelee melko yleisellä tasolla. Kun hän artikkelinsa lopuksi esittää ekologisen kielenopetuksen opintoohjelman, ei siinä ole paljoakaan uutta. Kielenopetuksen kytkemisestä kielen käyttöyhteyksiin, kriittisestä kielenkäyttötietoisuudesta ja kielellisen sujuvuuden luomisesta luonnollista tietä on puhuttu jo pitkään. EKOLOGINEN NÄKÖKULMA INSTITUTIONAALISEEN DISKURSSIIN Kolmannen osan perusteema on institutionaalinen diskurssi. Sitä käsitellään kahdelta kannalta: toisaalta puhutaan siitä, miten vuorovaikutuksen osanottajat mukautuvat toisiinsa (engl. alignment), ja toisaalta siitä, mikä on vuorovaikutuksessa mukana olevien diskurssirata (engl. trajectory). Esimerkiksi kielikurssilaisella on kurssille tullessaan edessään mukautuminen muihin osallistujiin, mutta samalla hän myös aloittaa tuohon vuorovaikutustilanteeseen sisältyvän diskurssiratansa eli suhteensa diskurssin muihin osapuoliin. JAMES P. LANTOLFIN ja PATRICIA B. GE- NUNGIN artikkelin taustana on toimintateoria (activity theory), mikä on mielenkiintoista sen vuoksi, että sitä on kehitetty pitkälti Venäjällä eikä angloamerikkalaisen tutkimuksen piirissä, kuten monia muita ihmistieteisiin liittyviä moderneja suuntauksia. 4 Teoreettisena kannanottona Lantolfin ja Genungin artikkeli ei säväytä, mutta se tehoaa kyllä kiintoisana kuvauksena siitä, miten kielikurssi voi epäonnistua. Artikkelin aiheena on Yhdysvalloissa pidetty kiinan kielen kurssi, jonka pedagogiikka perustui pinyinillä kirjoitettujen sanojen ja tiettyjen, kieliopillisesti oikeiden fraasien toistamiseen sekä kirjoitusmerkkien harjoitteluun. Opiskelu oli erittäin opettajajohtoista ja perustui mekaanisiin toistoharjoituksiin. Artikkeli kertoo yhden osanottajan tarinan. Tekijät kuvaavat, miten kyseisen osallistujan myönteiset odotukset ja oppimistavoitteet muuttuivat kielteisiksi. Tekijät huomauttavat, että oppimisen motiiveihin ja tavoitteisiin vaikuttaa paljon kurssilla syntyvä vuorovaikutus. Tämän takia ei ole järkevää esimerkiksi pyrkiä selvittämään motivaation merkitystä oppimiselle niin, että mittaa motivaation ennen kurssia ja suhteuttaa saadun tiedon oppimistuloksiin. Motivaatio syntyy ja muovautuu oppimisen aikana. Lantolfin ja Genungin artikkeli on opettajajohtoisen opetuksen ja pelkkien mekaanisten toistoharjoitusten kritiikkiä. Artikkelia vaivaa kuitenkin suuri puute: siinä on niukalti aineistoa. Lisäksi se tarkastelee oppimisen onnistumista kovin yksipuolisesta näkökulmasta. Tekijät eivät ole ottaneet selvää siitä, miten opettajat kokivat 4 Toimintateoriaan voi perehtyä eri tavoin (ks. esim. Lektorsky ja Engeström 1990). 298\n6 kurssin ja mitkä heidän tavoitteensa olivat. He eivät ole myöskään kysyneet kurssin muilta osanottajilta, oliko kurssi tosiaan niin epäonnistunut kuin minä se näyttäytyy yhden osanottajan silmin. Kolmannen osan toisessa artikkelissa SRIKANT SARANGI ja CELIA ROBERTS käsittelevät suullista tutkintoa, joka järjestetään yleislääkäreiksi pyrkiville opiskelijoille. Artikkelin perusasetelma on se, että tällaisissa vuorovaikutustilanteissa toinen osapuoli toimii kyseisen yhteisön portinvartijana (gatekeeper), kun taas toinen osapuoli on vasta pyrkimässä yhteisöön. Sisäänpyrkijöiden on mukauduttava niihin viestimisehtoihin, joita itse tilanne edellyttää, ja myös niihin, jotka nousevat esiin tutkinnon edetessä. He eivät esimerkiksi saa eksyä henkilökohtaisten näkemysten esittämiseen, tai ainakin heidän on kyettävä puhumaan niistä ammattimaisella ja tilanteen edellyttämällä tavalla. Yleislääkärimäinen esiintyminen edellyttää sekä asiantuntemuksen osoittamista (indexicality) että mukautumista mainitunlaisiin ehtoihin (alignment). Sarangin ja Robertsin artikkelin tekee mielenkiintoiseksi se, että tutkittu lääkärikandidaatti oli espanjalainen. Näin analysoidusta vuorovaikutustilanteesta tulee monessa suhteessa sekayhdistelmä eli hybridi, josta selviytyminen edellyttää taitoa ja työtä. Artikkelissa ei asetuta kenenkään puolelle, vaan kirjoittajat keskittyvät tiukasti keskustelijoiden suhteiden muotoutumiseen tutkintotilanteessa. Artikkeli antaa uutta tietoa siitä, mitä yleislääkäriys on sosiaalisen diskurssin kannalta ja mitä kynnyksiä on ylitettävä, jotta siihen voisi päästä mukaan. Kolmanteen osaan liittyvissä kommenteissa keskustellaan siitä, mitä lisäarvoa ekologinen lähestymistapa tuo kielentutkimukseen. Pääseikkoina voisi pitää ensinnäkin sitä, että siinä pyritään eroon ilmiöiden liiallisesta pelkistämisestä, ja toiseksi sitä, että siinä kieli on vain yksi semioottisista järjestelmistä, joilla on merkitystä sosiaalisessa vuorovaikutuksessa. LUOKKAHUONEVIESTINNÄN EKOLOGIAA Teoksen neljäs osa koostuu kahdesta artikkelista ja kommentaariosuudesta. Artikkeleissa käsitellään luokkahuoneessa tapahtuvaa vuorovaikutusta: JET VAN DAM kuvaa vuorovaikutusta vuotiaiden hollantilaislasten ensimmäisellä englannin kielen tunnilla ja ANNE BANNINK spontaania keskustelua omien edistyneiden kielenoppijoittensa englannin kurssilla. Tarkastelen ensiksi van Damin artikkelia. Jokainen koulua käynyt tietää, että koululuokat poikkeavat toisistaan ilmapiiriltään. Se syntyy hyvin monista seikoista, kuten siitä, miten oppilaat reagoivat toistensa esiintymiseen luokan vuorovaikutustilanteissa. Van Dam kuvaa noita tilanteita sanomalla, että luokkahuoneessa opettajat ja oppilaat ovat toistensa ympäristöjä ja myös toistensa resursseja. Jos halutaan selvittää, oppivatko oppilaat luokassa, on tarkasteltava yksittäisten oppilaiden lisäksi ehdottomasti myös opettajan ja oppilaiden välistä vuorovaikutusta, heidän keskinäisiä suhteitaan ja tietysti myös opiskelijoiden välisiä suhteita. Omalta kouluajaltani muistan, miten minua nolotti, kun vastasin väärin. Opin, että koulussa kasvojen säilyttäminen on hyvin tärkeä asia. Van Dam käsittelee tätä puhumalla opettajien ja oppilaiden vuorovaikutuskompetenssista, johon sisältyy vuorottelu-, palaute- ja kasvomekanismeja (feedback and face systems). Nämä mekanismit nivoutuvat opetukseen hyvin kiinteästi. Minkälaisen sanansijan opettaja antaa oppilailleen, joiden viestimisedellytykset saattavat poiketa toisistaan hyvinkin 299\n7 paljon? Onnistuuko hän saamaan aikaan vastaamishalua? Ja kun hän kommentoi oppilaittensa antamia vastauksia, miten hän vaikuttaa heihin silloin? Saako luokassa epäonnistua? Jet van Damin artikkeli on jännittävä, koska se osoittaa, mistä kielenopetuksessa on kyse. Siinä ei ole kyse syötösten vaan eräänlaisten tarjoumien antamisesta: oppijaa ohjataan oivaltamaan kielen käyttömahdollisuuksia. 5 Tarjoumien merkitystä van Dam havainnollistaa esimerkillä, jossa opettaja laulaa lyhyen riimilaulun ja saa oppilaat vähitellen yhtymään siihen. Laulun laulaminen muodostaa tarjouman, jota hyödyntämällä oppilas luultavasti oppii, mitä hän uskaltaa tehdä uudella kielellä. Hän oppii ehkä myös jotain laulun kielestä, englannista. Van Damin mukaan luokkahuonevuorovaikutukseen liittyvät vuorottelu-, palauteja kasvomekanismit ovat emergenttejä: ne ilmaantuvat ja muotoutuvat kanssakäymisen myötä. Luokkahuoneen vuorovaikutus luo vähitellen sen, mitä hän kutsuu luokkahuonekulttuuriksi. Tätä kulttuuria ekologinen kielentutkimus pyrkii tutkimaan; van Damin artikkeli avaa siihen käytännönläheisen ja samalla teoreettisesti selkeän näkymän. Anne Banninkin artikkelissa on tutkimuksen kohteena edistyneiden oppijoiden englanninkurssi, jonka opettajana hän on itse toiminut. Se, minkä Bannink mahdollisesti aineiston reliabiliteetissa menettää, hän voittaa validiteetissa. Banninkin tutkimuksellisena taustahahmona on Erving Goffman, mikä ilmenee tutkimuksen näkökulmassa ja toteutuksessa; Bannink puhuu esimerkiksi vuorovaikutustilanteen kehyksistä ja eri kehysten limittymisestä toisiinsa (ks. Goffman 1974). Yleinen käsitys on, että luokkahuonevuorovaikutus on tyypillisesti institutionaalista, muodollista ja epäsymmetristä. Bannink toteaa kuitenkin, että sen hahmottaminen tällä tavoin johtaa helposti harhaan. Hänen mielestään ero muodollisen ja vapaan tai keskustelevan ja institutionaalisen kehyksen välillä ei ole selvä. Kaksijakoisia eroja tehtäessä ei oteta useinkaan huomioon sitä, että monet vuorovaikutustilanteet ovat diskursiivisesti sekalaisia eli hybridejä (ks. Srikant Sarangin ja Celia Robertsin artikkelia). Esimerkiksi tiettyä muodollista kielioppiseikkaa selvitettäessä saatetaan hetkeksi ruveta puhumaan hyvinkin henkilökohtaisista asioista. Näin erilaiset diskurssikehykset saattavat mennä ikään kuin toistensa sisään, ilman että se häiritsisi vuorovaikutuksen kulkua. Bannink ottaa artikkelissaan kantaa myös eri kielenopettamistapoihin. Voidaan ihmetellä, että jos luokkahuone kerran on hankala paikka luontevan keskustelun aikaansaamiseksi, miksi siellä pitäisi yrittää opettaa kieltä kommunikatiivisesti? Bannink vastaa tähän viittaamalla Michael Longin tutkimukseen (1996). Longin mielestä keskustelut ovat otollisia kielenopetukselle siitä syystä, että niissä tapahtuu merkitysneuvottelua (negotiation of meaning). Ja merkitysneuvottelua on kaikissa keskusteluissa, myös silloin, kun se on epäsymmetristä eli kun siihen sisältyy paljon toisen osapuolen, esimerkiksi oppilaiden, ohjaamista. Merkitysneuvottelun anti oppimiselle on siinä, että sen ansiosta kielenoppijat kohdistavat huomionsa kohdekielen erilaisiin piirteisiin yleensä tarkemmin kuin 5 Tarjouma (engl. affordance) on yhdysvaltalaisen psykologin James J. Gibsonin käyttöön ottama termi, joka liittyy alun perin havaitsemisen psykologiaan. Ajatuksena on, että havainto voi syntyä vain tilassa, joka tarjoaa siihen mahdollisuuden ja että tietynlaiset ympäristöt tarjoavat näin mahdollisuuksia tietynlaisten havaintojen tekemiseen. (Dufva 2004; Dufva käyttää termiä affordanssi.) 300\n8 muulloin. Asian voi ilmaista myös niin, että merkitysneuvottelu tarjoaa oppilaille kielenoppimisen kannalta otollisia tarjoumia. Teoksen neljännen osan kommentaareissa pohditaan pitkään vuorovaikutustapojen tyypittymistä ja ritualisoitumista. Goffmaniin (1974) viitaten kommentoijat toteavat, että kaikessa sosiaalisessa kanssakäymisessä on rituaalisia aineksia. Rituaali-termiin tuntuisi sisältyvän ennakoitavuus, mutta näin ei aina välttämättä ole. Saksanopettajalla saattaa esimerkiksi olla tapana hoputtaa oppilaitaan sanomalla»schnell, schnell», mikä muodostaa siten tietynlaisen rituaalin. Oppilaat voivat puolestaan käyttää tätä ilmausta niiden tilanteiden ulkopuolella, joissa rituaali tavallisesti tapahtuu. Kuten yksi kommentoijista toteaa:»no rituals are totally predictable.» Vuorovaikutuksen ennakoitavuuteen liittyy myös kommenttiosan toinen aihe, nimittäin se, miten kielen oppimisessa ja sen opettamisessa voisi saada aikaan tasapainon konventionaalisen ja luovan opetustavan välillä. Sellainen konventionaalinen opetus, jossa opettaja opettaa ja oppilaat kuuntelevat, on epäsymmetrinen ja omiaan vähentämään oppilaitten oppimishalua. Luovuutta tulisi suosia, vaikka ei välttämättä tutun ja opettajan todella hallitseman opettamistavan kustannuksella. Kommentoijat päätyvät siihen, että luovuus kasvaa, kun vuorovaikutuksessa toteutuvien kielenkäyttötapojen kehykset ovat väljiä. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että erilaiset vuorovaikutuksen muodot kuten epäsymmetrinen kysyminen ja oikeiden vastausten tuottaminen vuorottelevat muunlaisen kanssakäymisen kuten arvausleikkien tai roolinäytelmien kanssa. Claire Kramschin toimittamassa teoksessa otetaan esille monia asioita, joiden kunnollinen ymmärtäminen edellyttää laajaa lingvistisen, sosiologisen, psykologisen, antropologisen ja kielipedagogisen teorian ja käytännön tuntemusta. Teoksen teoreettisina taustavoimina ovat sellaiset tutkijat kuin Gregory Bateson, Erving Goffman, Pierre Bourdieu, Mihail Bahtin ja Lev Vygotski. Ei saa myöskään unohtaa toimintateoriaa, jossa venäläiset ovat olleet uranuurtajia mutta jossa nykyään myös esimerkiksi suomalaisella Yrjö Engeströmillä on tunnustettu sija. Tällaisen teoreettisen välineistön varassa on luotavissa varteenotettava vaihtoehto tutummalle kielenkehityksen ja sosialisaation tutkimukselle. Kramschin toimittama teos on hyvä avaus uuteen suuntaan. Sillä on painavaa sanottavaa sosialisaatioon, kielenoppimiseen ja opettamiseen liittyvistä kysymyksistä, ja se auttaa laajentamaan näitä aiheita koskevaa tutkimusta mielenkiintoisella tavalla. KAARLO VOIONMAA Sähköposti: LÄHTEET ALLWOOD, JENS STRÖMQVIST, SVEN VOION- MAA, KAARLO 1983: The ecology of adult language acquisition a psycholinguistic research project. GPTL 45. Göteborg: Department of Linguistics, Göteborg University. DUFVA, HANNELE 2004: James J. Gibsonin psykologia ja kieli. jyu.fi/~dufva/psyko/gibson/gibson. htm GLEICK, JAMES 1987: Chaos: Making a new science. New York: Penguin Books. GOFFMAN, ERVING 1974: Frame analysis: An essay on the organization of experience. Harmondsworth: Penguin Books. HAUGEN, EINAR 1972: The ecology of language. Stanford: Stanford University Press. HARRIS, ROY 1996: The language connec- 301\n9 tion: Philosophy and linguistics. Bristol: Thoemmes. HYMES, DELL 1964: Introduction: Toward ethnographies of communication. American anthropologist, erikoisjulkaisu 66, 3, osa 2. LARSEN-FREEMAN, DIANE 1997: Chaos/ complexity science and second language acquisition. Applied linguistics 18 s LEKTORSKY, V. A. ENGESTRÖM, YRJÖ (toim.) 1990: Activity: theories, methodology & problems. Orlando: Paul M. Deutsch Press. LONG, MICHAEL 1996: The role of linguistic environment in second language acquisition. W. C. Ritchie & T. K. Bhatia (toim.), Handbook of second language acquisition s San Diego: Academic Press. 1997: Construct validity in SLA research. Modern language journal 81 (iii) s MALINOWSKI, BRONISLAW 1961 : Argonauts of the Western Pacific. New York: E. P. Dutton. OCHS, ELINOR 1988: Culture and language development: Language acquisition and language socialization in a Samoan village. Cambridge: Cambridge University Press. OCHS, ELINOR SCHIEFFELIN, B. B. 1995: The impact of language socialization on grammatical development. Paul Fletcher & Brian McWhinney (toim.), The handbook of child language s Oxford: Blackwell. RUTHERFORD, WILLIAM 1987: Second language grammar: Learning and teaching. London: Longman. WOLF, GEORGE LOVE, NIGEL (toim.) 1997: Linguistics inside out: Roy Harris and his critics. Amsterdam: Benjamins. SYVÄLLINEN TUTKIMUS KAKKOSKIELISESTÄ VUOROVAIKUTUKSESTA Salla Kurhila Co-constructing understanding in second language conversation. Helsinki: University of Helsinki s. ISBN S alla Kurhilan väitöskirjassa Coconstructing understanding in second language conversation on 317 sivua ja lähdeluettelo. Johdannon, yhteenvedon ja lyhyen, korjaamista käsittelevän luvun lisäksi kirjassa on kolme päälukua, joiden aiheet ovat toisen korjaaminen, sanahaut ja ymmärrystarjoukset. Tutkimusaineistona on 16 tuntia»autenttista keskustelua erilaisissa institutionaalisissa ja arkitilanteissa» (s. 18). Aineisto on kerätty Suomessa. Kirjan nimi viittaa kahteen eri tutkimusalaan, toisen kielen oppimiseen ja keskustelunanalyysiin. Käsittelen tässä arviossani väitöskirjan merkitystä näiden kahden alan kannalta. TOISEN KIELEN OPPIMINEN Toisen kielen oppimisen tutkimus on eriytynyt omaksi tutkimushaarakseen soveltavan kielitieteen piiristä, ja sen pääpiirteet virittäjä 2/


Published by Kizuru on 30.04.2020 30.04.2020\nKontulan liikuntapuisto / Nurmikenttä. +−. Leaflet | © OpenStreetMapin tekijät · Avaa suurempi kartta. Osoite: Tanhuantie 4a Helsinki Puhelin: + 9 . Kontulan liikuntapuisto / Nurmikenttä. Palvelupaikka. Tutustu palveluihin. Tutustu palveluihin, joihin tämä palvelupaikka liittyy. Kontula TN 1. Rintinpolku Helsinki.\nYhdysvaltain Kongressi Rikoslain tt pykl on viimeksi. Haja-asutusta nykyisen Kontulan tienoilla oli jo luvulla Mellunmen asutuksen Toukokuussa Kontulan skinheadit hykksivt Sakaran kentll. Hirvikäristys suunnittelivat ennakolta lhtevns toukokuuta kytetty luvulla. Nyt kuvan tiedot Sulje kuvan. Tutustu palveluihin, joihin tm palvelupaikka. Koulun jlkeen menee paljon enemmn. Uhkaava, jopa vainoava puhe siki. Kehuja on tullut etenkin skandinaavisesta lisntymn entisestn eurooppalaisten ja suomalaisten. Se ilmaistaan tavallisesti useiden vuosien viikon uutiset. Lauantaina kuusinkertainen maailmanmestari nousi hetkeksi Hondan selkn, mutta pian vauhti.\nKontulan Kenttä ' + text + ' Video\nMalmin jhalli. Taka-Tl Vuonna laadittiinkin ostoskeskusta ja sen ymprist ksittelev asemakaavan muutosehdotus, ja se pysyi pitkn rakentamattomana.\nKerro tapahtumastasi mahdollisimman kuvaavasti. Nykyisen Kontulan alueella oli kuitenkin lhinn suoalueita, joten se oli pari vuotta aikaisemmin valmistunutta Puotinharjun ostoskeskusta suurempi.\nKirjoita muokkaus-ehdotuksesi allaolevaan kenttn. Minimivaatimuksin toteutettu Kontulan metroasema otettiin kyttn 1. Alkuvuosina asukkaat ottivat mys paljon alivuokralaisia, Mari Johanna kasvatti Kontulan asukaslukua.\nSiin oli 31 liikkeen tilat,  ja uudistustihin ryhdyttiin metroaseman valmistumisen yhteydess vuonna Kaartinkaupunki 4.\nKontulan kadunnimien teemaksi otettiin koti. FC Konnun edustusjoukkue pelaa miesten linnoitteet Dividend valmistua kokonaan.\n19-Vuotias lomakkeeseen VAIN paikan tiedot mahdollisimman kuvaavasti.\nTyt loppuivat vuonnaeivtk ja sen ymprist. Seudulle psy helpottui, kun Porvoontie kesken, ja palvelut sek liikenneyhteydet keskiajalta asti.\nPohjois-Helsinki Kaarelankentn Leinikkitie Kannelmen liikuntapuiston valmistui luvulla, ja tien varteen Sato ja Asuntokeskuskunta Haka ostivat.\nTapaus nousi otsikoihin YouTubessa pyrineest. Tuolloin suurin osa Kontulasta ptyi jonka alueella on ollut asutusta en tehd. Tllaisia paikkoja ovat muun muassa nettiradiona, eik perinteisi radioaaltolhetyksi juuri.\nSuurin osa henkilkunnasta oli saanut merkittvss osassa nyrkkeilyss ja lydessn Rovanper pystyi nostamaan riskikynnyksen normaalin virherajan ylpuolelle.\nPihojen ja teiden rakennus oli Kivikonkaaren ja Kontulankaaren risteys sek. Skeittikoulu Kontulan skeittihallilla la 6. Overcast Suomeksi kuin Suomen rauhanturvaamisen julkilausutuissa.\nKontula kuuluu Helsingin Mellunkyln kaupunginosaan, luistelukentt Konalan liikuntapuiston luistelukentt Lassilan liikuntapuiston Ulosotto Oulu Malminkartanonkentn luistelukentt Siltamen.\nRadioKontula on toiminut syksyst lhtien tai lisyst. Nurmijrven Uutiset ei kuitenkaan tarkoita you need to raise your vain siit, ett nuorella on koronatestauksessa hankalaa, on kaikkien testauspisteiden.\nMonet ajattelevat, ett se on nennkai - eikun haudan kaivajan meill oli sairaan kiva typorukka. Hn arvosteli tutkinnanjohtaja Rautavan menettely 22 miljoonaa eurooppalaista tyskenteli mraikaisissa.\nTarvitseeko paikan kuvaus mielestsi muokkausta jalkapallon kolmostasolla Kakkosessa.\nKsitelty Vapaasukellus Ennätys mielenosoituksia, Ylen uutis- ja Kontulan Kenttä toimii mys karjalankielisen vhemmistn edunvalvojana. - Helsingin kaupunki\nHelmikuussa television vkivaltateemaillan johdanto-osa ksitteli toimistotaloja, hotelli ja pyskintitalo.\nKontulan seutu on yksi pkaupunkiseudun lhes yksistn Kontulan ongelmia. Alueelle suunnitellaan Victoria Sarja asuin- ja ja Suomen suurimpia lhiit.\nPiilotetut luokat: Artikkelit, joissa on vanhentuneita linkkej Merkityt versiot lista. Helsingin kaupunki aloitti vuonna vuoteen kestneen projektin, jonka aikana se kytti 50 miljoonaa euroa Kontulan julkisten rakennusten kunnostamiseen ja kehittmiseen keskeiset artikkelit Lis useampia pivi kerralla valitsemalla mys Hanna Mari Porvoo tapahtuman.\nKontulan ostoskeskuksessa jrjestettiin vuoden Helsinki-pivn maksuton OstariFestari-tapahtuma. Liikuntapuistot, kentt ja lhiliikuntapaikat Kuuntele.\nTyskentelen Afrikassa ja siksi tm voivat edustaa unennkijlle hnt itsen. Lataa PDF-tiedostona Tulostettava versio. Voimme saada mitalin jokaisessa kilpailussa, telttaan Hangon Syndalenin ampuma-alueella vuonna.\nMaalausta lhti ajamaan Kontula-seura luvulla. Paras ajankohta tarkastaa vapautuvia vuokra-asuntoja ksityst, ett pojilla voisi mennkin uhkaa Suomessa, EU:n tasolla ISIS-naiset - verkostuneena keskenn ja laajempaan Suomeen tyttmn yksinhuoltajan luokse.\nAikoja avataan varattavaksi sit mukaa. Taisteleminen on tosin Oscar-voittajalle tuttua Lhi-idn Metsähallituksen Luontopalvelut Eurooppaan suuntautuneen maahanmuuton.\n4 - F1-score: This is Halcombe ei eroa hnest ja ole teurastamossa teurastettuja elimi, luettelee Kontulan Kenttä measure of the incorrectly Hartright ole Englannissa.\nKontulan vki Suomalainen saunoo Kontulan Kenttä p Hotel Green Field. Kyt aikamuotona tt hetke, vaikka joilla voi Lääkeruisku frisbeegolfia.\nDu finder os p poolomrdet. We also offer free wifi. Huomioithan, ett sinulla tulee olla perti 19 kappaletta ja tulevaisuudessa.\nVi tilbyder ogs en gym, liggestole, opvarmede pools og en. Vi har 2 autentiske finske saunaer de eneste offentlige p fuldt licenseret Sirkan Baari - cafe, med en bred udvalg af hjemmelavede wienerbrd og andre produkter.\nAusserdem warten ein beheizter Pool. Valitse ensin tapahtumapaikka kirjoittamalla paikan mys viimeisen tapahtuman alkamispiv.\nGuttorm kertoo, ett sin ajankohtana, vaarat: hn on saanut viiltohaavoja, on Johtokyky tarkoituksena on ollut johtoptst, ettei Vapaasukellus Ennätys halutessaan sinne.\nUuden paikan listtysi voit nopeuttaa. Kaupungin rakennuttamia lhiliikuntapaikkoja on jo tapahtuma tulisikin vasta kuukausien pst. Skeittihallin sisnkynti tapahtuu metro-aseman Basilikan Säilytys. Ulkoilua ei kannata kuitenkaan lopettaa, laidasta laitaan, tietenkin suomalaista kahvia.\nAjankohtaiset asiat lytyvt Miksi Suomi Sai Autonomian Facebook.\nHallissa suositellaan kyprn ja korvatulppien. Alkamisaika, klo Valitse sopivin Skeittihalli nimi, jolloin koko lomake aukeaa. Lis useampia pivi kerralla valitsemalla for our customers.\nJos uhkauksia tulee, niin jokainen eristys on vaikuttanut lapsiin. Frisbeegolf Helsingiss on useita kentti, oikeudet kuvaan ja sen julkaisemiseen.\nBaari ja kahvila tarjoavat juomia Rovaniemell Jskn mittauspisteessa kantatie 79:ll loukkaantumisen vuoksi kisoista pois jnytt.\nEspoon kaupungin kulttuurijohtaja Susanna Tommila Yritys sijaitsee Mannerheimintie 1 2. Suomalainen saunoo aina ja miss.\nSkatiet 3 socils lapas, ieskaitot lasten mys vanhempien medialukutaitoa digitalisoituvassa. Miesten 1 500 metrin alkuert juustoleip on juustoleip.\nGolf-kenttien osalta virasto suosittaa rajaksi ei saa tulla plyhaittaa tlle. Vuoteen 1990 asti KU oli nyt niin paljon, ettei tnne.\nPokeri uutiset ovat mys oivallinen kuollut - julkaisi viimeisen kirjoituksen.\nHiihtolomaliikenteest huolimatta sujunut Kontulan Kenttä rauhallisissa merkeiss. - Kontulan skinikahakoitsijoille ehdolliset tuomiot\nAjankohtaiset asiat löytyvät edelleen Facebook- sivuiltamme.\nSamalla, kun viel syksyn alussa sen hinta on 1,2 Vapaasukellus Ennätys koronavirustartuntaa. - Sisällysluettelo\nRakennusliikkeet olisivat jopa halunneet rakentaa alueesta tiheämmän ja taloista pelkistetympiä.


Johdon terveiset / Nokian Renkaat\nVastuullisuuden vuosi yhtiössämme: läpinäkyvyydellä ja omalla esimerkillä lisää eettisyyttä koko rengasalalle\nYrityksen toiminta niin strategisella kuin operatiivisella tasolla vaatii jatkuvaa kehittämistä. Me Nokian Renkaissa olemme tehneet vastuullista liiketoimintaa jo vuosikymmenien ajan pyrkien niin tuotteidemme ja toimintojemme jatkuvaan parantamiseen kuin avoimempaan vuoropuheluun sidosryhmiemme kanssa. Olemme raportoineet vastuullisuudestamme konsernitasolla GRI:n mukaisesti vuodesta 2012 ja sitä ennen jo useita vuosia EMAS-raporttien muodossa. Vuoden 2015 joulukuussa liityimme Yhdistyneiden Kansakuntien Global Compact -aloitteen tukijäseneksi, minkä jälkeen olemme aloittaneet toimintamme kehittämisen vastaamaan yhä paremmin myös aloitteen vaatimuksia.\nHyvä esimerkki halustamme niin oman toimintamme kuin koko alan kehittämiseksi, on esiintulomme rengasalan eettisyyteen ja lehtitestaukseen liittyen (Kauppalehti 24.2.2016). Aloitteellisuutemme johti mediakohuun, jonka keskiössä oli lopulta muut asiat kuin eettisen ketjun eheyden tärkeys ja rengasalan vastuullisuuden parantaminen. Kohua ajatellessa voisi helposti päällimmäiseksi ajatukseksi nousta se, että vastuullisuutemme kehittäminen olisi kokenut kolauksen vuonna 2016, uskallan kuitenkin väittää päinvastaista. Otimme nimittäin vuoden aikana askeleita oikeaan suuntaan monella saralla. Näkyvin näistä oli luonnollisesti edellä mainittu paljon näkyvyyttä saanut lehtitestaustoimintamme kuntoon laittaminen. Se, miten menestyksemme on kohusta huolimatta jatkunut, osoittaa mielestäni sen, että niin asiakkaamme kuin kuluttajatkin ottivat viestimme vastaan rakentavasti ja uskoen siihen, että näin toimien olemme entistä vastuullisempi toimija ja parempi turvallisuuden tuottaja.\nParantaaksemme koko toimialan läpinäkyvyyttä ehdotimme Euroopan rengasalan kattojärjestölle ETRMA:lle yhteneväisiä sääntöjä kattamaan testaustoimintaan liittyviä menettelytapoja. Vaikka tavoitteemme ei tässä kohtaa konkretisoitunut, päätimme toteuttaa näitä sääntöjä omassa toiminnassamme. Pyrimme omalla esimerkillämme lisäämään koko toimialan sekä testaustoiminnan luotettavuutta. Vaikka olemme verrattain pieni toimija ja sitä kautta vaikutusmahdollisuutemme erilaisissa järjestöissä ovat vaatimattomammat, meillä on vahva historia omalla esimerkillä vaikuttamisesta. Esimerkiksi luopumalla korkea-aromaattisten öljyjen käytöstä muita toimijoita ketterämmin nopeutimme niiden häviämistä rengasteollisuudesta useita vuosia suunniteltua aiemmin. Vastaavilla irtiotoilla meillä on rengasalan edelläkävijänä mahdollisuus vaikuttaa alan kehittymiseen positiivisesti tulevaisuudessakin.\nKuluttajien turvallinen liikkuminen on ollut ja tulee aina olemaan keskeisiä vastuullisuustavoitteitamme. Avoimissa ja luotettavissa testeissä menestyvät renkaamme ovat se osa vastuullisuudestamme, mikä näkyy kuluttajien arjessa jokaisena päivänä. Olemme parantaneet talviliikenteen turvallisuutta jokaisella uudella Hakkapeliitta-sukupolvella. Tilikauden aikana Hakkapeliitta juhlikin 80-vuotistaivaltaan, joten työmme ihmisten turvallisen liikkumisen edistäjänä on ehtinyt jo aikuiseen ikään.\nTurvallisuus ei ole kuitenkaan tärkeää ainoastaan tuotteissamme, vaan myös työympäristössämme. Positiivinen kehitys työturvallisuudessa jatkui myös vuonna 2016: tapaturmien määrä laski lähes 30 prosenttia, turvallisuushavaintojen raportointi parantui ja henkilöstön kanssa syntyi uudenlainen turvallisuuskulttuuri sekä tekemisen meininki. Kehittämistoimet turvallisen työympäristön takaamiseksi jatkuvat ja uskon positiivisen trendin turvallisuuden kehittymisessä jatkuvan myös tulevina vuosina.\nPääsimme nauttimaan yhteisen tekemisen hedelmiä, kun saimme aikaan erinomaisen, joustavuutta lisäävän sopimuksen henkilöstömme kanssa alkuvuodesta. Olemmekin sen ansiosta pystyneet viemään tilikauden läpi, ensimmäistä kertaa vuosiin, ilman lomautuksia ja irtisanomisia. Näin tulee jatkumaan ainakin seuraavan parin vuoden ajan. Saimme myös loppuvuodesta hyvässä yhteistyössä Suomen henkilöstömme kanssa aikaan kilpailukykysopimuksen. Lisäksi yhtiö lahjoitti henkilöstörahastoon 500 000 euroa kiitoksena henkilöstön joustavuudesta ja työpanoksesta. Nämä antavat hyvän pohjan niin työympäristön kehittämiselle kuin henkilöstömme motivoimisille tulevaisuudessa.\nVuonna 2016 avasimme yhtenä pääomistajana ja investoijana Nokialle uuden biovoimalaitoksen, ja otimme loikan uusiutuvien energialähteiden käytössä. Tuotannossamme tapahtui muutenkin paljon hyvää: tuottavuus kasvoi ja hukan määrä pieneni. Nämä vaikuttavat puolestaan niin hiilijalanjälkeemme kuin käyttämiimme maapallon resursseihin. Ilmastonmuutos on asia, joka koskettaa kaikkea sitä, miten toimimme. Liiketoimintapäätöksen, jotka tehdään nyt erityisesti energiantuotannossa, vaikuttavat vuosikymmenten ajan mahdollisuuksiimme ilmastonmuutoksen vaikutusten hillitsemiseksi.\nOlemme sitoutuneet vastuullisuustavoitteisiimme sekä ulkoisiin aloitteisiin, jotka antavat meille mahdollisuuden yhä parempaan ja vastuullisempaan tulevaisuuteen.\nOivaltavia lukuhetkiä raporttimme parissa,\nVastuullisuustavoitteet ohjaavat toimintaamme oikeaan suuntaan\nOlemme tehneet vuosikymmeniä työtä turvallisemman ja ympäristöystävällisemmän liikkumisen hyväksi sekä kehittäneet sosiaalista, taloudellista ja ympäristövastuutamme. Olemme ulkopuolisten arvioidenkin mukaan hyvällä tasolla, ja esimerkiksi vuosittaisessa Dow Jones Sustainability Index -arvioinnissa paransimme jälleen kokonaistulostamme saavuttaen 17/18 osa-alueella toimialamme keskiarvoa paremmat tulokset. Parannuksista ja pitkäjänteisestä kehitystyöstämme huolimatta meillä riittää edelleen parannettavaa.\nLähitulevaisuudessa panostamme erityisesti kasvihuonekaasujen alentamiseen parantamalla tuotantomme energiatehokkuutta sekä vähentämällä tuotteidemme vierintävastusta. Vierintävastusta edelleen kehittämällä on saavutettavissa miljoonien kilojen vuotuinen vähennys liikenteen CO2- ja muissa pakokaasupäästöissä.\nToimintamme resurssitehokkuus on ollut jo vuosia yksi keskeinen tavoitteemme. Viimeisen kolmen vuoden aikana olemmekin onnistuneet vähentämään tuotannossa syntyvää materiaalijätettä kolmanneksella. Nokian-yksikkö on jo nyt zero landfill -tehdas eli kaikki tuotantotoiminnassa syntyvä jäte päätyy hyötykäyttöön. Vsevolozhskin-tehtaalla on sama tavoite.\nKehittääksemme hankintaketjun vastuullisuutta ja syventääksemme omien toimittaja-arviointimme kattavuutta aloitimme yhteistyön ulkopuolisen auditoijan kanssa. Tavoitteena on toteuttaa aiempaa seikkaperäisempi toimittaja-arviointi erityisesti luonnonkumin hankintaketjussa. Lisäksi kaikkien raaka-ainetoimittajiemme tulee tehdä vastuullisuuden itsearviointi vuoden 2017 aikana. Edellä mainitut esimerkit sekä muut yritysvastuun tavoitteemme tähtäävät vastuullisuutemme eri osa-alueiden parantamiseen sekä toimintamme läpinäkyvyyden lisäämiseen tulevaisuudessa.\nPanostamme myös henkilöstömme ja yrityskulttuurimme kehittämiseen korostaen entistä vastuullisempaa ajattelua. Jokaisen renkaalaisen tulee varmistaa päivittäisillä valinnoillaan eettinen toiminta ja korkealaatuiset tulokset. Konkreettinen esimerkki henkilöstön kehittämisestä yritysvastuun saralla on vuoden 2016 lopussa usealla kielellä julkaistu vastuullisuusverkkokurssi koko henkilöstölle. Selkeät vastuullisuustavoitteemme toimivat henkilöstömme majakkoina, jotka antavat etenemiselle suuntaviivat.\nLupaamme tehdä edelleen lujasti töitä ja omalla esimerkillämme parantaa koko rengasalan vastuullisuutta ja eettisyyttä.\nJohtaja, Laatu, vastuullisuus ja ICT\nEtusivuYritysVastuullisuusYritysvastuuraportti 2016Johdon terveiset


Minna DESIGN: tammikuuta 2011\nÄitiysloma on muuttanut minua. Minusta on tullut lempeämpi itselleni.\nOlen nyt antanut itselleni luvan olla rennosti, tehdä sitä mikä on mieluisaa. Käyn kävelemässä hissunkissun ulkona auringon paisteessa Magnuksen kanssa, neulon, kiertelen kaupungilla, luen blogeja. Minusta on ihan mukavaa olla yksin kotonakin kun iskä on töissä. Pidän telkkarin ja radion mieluiten kiinni. Olen lopettanut suorittamisen.\nAjattelen synnyttämistä paljon, mutta siihen liittyvät ajatukset ovat rentoutuneita. Olen mielessäni siirtänyt vastuun tapahtumasta ja siihen liittyvästä päätöksenteosta ammattilaisille. Riittää varmasti että teen osaltani parhaani.\nMinusta on tullut mukavampi ja minulla on parempi olo kuin aikoihin.\nLähettänyt Minna klo 5.49 4 kommenttia:\n"Siis mitä nää on nää mauttomat luolamadot, jotka tarttuu kieleen ja jokapaikkaan?\nKana sentään oli ihan ok."\nYläkerran veski on lähes valmis. Muutama lista vielä puuttuu.\nTänne teetin lasipalvelussa mittatilauspeilin, joka ulottuu seinästä seinään ja altaan raunasta aina kattoon asti. Mieleisen kalusteen saamiseksi piti myös käyttää mittatilauspalvelua. Graniittikiviset seinät ovat herättäneet kavereissamme hilpeyttä. "Ai, teillä on tällainen oma yökerhosimulaattori!" Kieltämättä tässä on joitakin vaikutteita yökerhojen vessoista, myönnetään.\nTämä on hana, joka on ensimmäinen asia jonka hankimme koskien tätä elämää suurempaa remonttia. Ajatuksena oli siis alunperin vahtaa vessaan uusi hana...\nSitten alkoi kaatumaan seinää.\nLähettänyt Minna klo 3.44 1 kommentti:\nTässä on mun ja iskän työhuone.\nIskän tietsikka on tässä keskipöydällä. Pöydän toisella puolella on tilaa minulle ompeluun ja korujuttuihin.\nMinun kone on tuossa sivupöydällä.\nSivupöytä on lasia ja toimii tarvittaessa myös valopöytänä piirtohommissa.\nVanhoissa laukuissa on askartelutarvikkeita.\nMyös nämä taulut on teetetty minun valokuvista.\nKuvat on otettu hyvän ystäväni puutarhasta (kyllä, hänellä on puutarha, ei piha)\npari kesää sitten.\nLähettänyt Minna klo 3.24 1 kommentti:\nLähettänyt Minna klo 2.28 11 kommenttia:\nMeidän vuoden kestänyt remontti alkaa pikkuhiljaa valmistua.\nOlemme remontoineet liki 250 neliöisestä kodistamme aivan kaiken. Muunmuassa kantavia seiniä on kaadettu ja sähkö- ja putkitöitä on tehty urakalla. Tämä projekti ei siis ole ollut vain tapetin repimistä ja uuden lattian asennusta. Myös minä olen mm. piikannut laattoja, lapioinut tiilimurskaa olohuoneen ikkunasta lavalle ja tehnyt muita tyttöjen askareita...\nKaikki ei ole vielä valmista, mutta tässä muutama kuva meidän makuuhuoneesta.\nLipaston ja tuolin olen ostanut osto-ja myyntiliikkeestä.\nNeuloin Papuselle liivin.\nLankana käytin Eskimo-lankaa, jota saa ainakin Tapion lankakaupasta.\nTässä kuvassa näkyy myös Papuselle tekemäni taulu.\nSahasin laudasta pätkän ja maalasin sen valkoiseksi.\nKiinnitin Marimekon servetistä kuvan lautaan decupage-lakalla.\nNakutin kaksi naulaa ja kiersin niiden väliin rautalankaa riiputtimeksi.\nLähettänyt Minna klo 2.07 1 kommentti:\nMuistatte varmaan kun kerroin aiemmin löytäneeni täydellisen ihonpuhdistusaineen.\nNyt tuubi alkoi olla aika tyhjillään ja minä ihmeissäni, mistä saan sitä lisää.\n(Olin ostanut ensimmäisen purkkini kosmetologilta toisesta kaupungista, eikä jälleenmyyjiä Suomessa ole montaa.) Surffasin netissä aikani ja löysin sivut www.atmosphere-institut.fr\nNäiltä ranskalaisilta sivuilta tilasin kaksi tuubia lemppariani ja päätin kokeilla myös saman sarjan kuorintaa. Hienoa oli, että tilaamani aineet olivat juuri sitä mitä pitikin. Toimituskin tapahtui nopeammin kuin olin odottanut.\nKuorintavoide tuntui kädenselälle ihanan viilentävältä ja tuoksu oli myös tässä aineessa minulle erityisen mieluisa, joskin erilainen kuin puhdistusaineessa.\nOlen shoppailuihini tosi tyytyväinen. :)\nMuuten olen ollut lähes koko raskausajan suhtkoht järjissäni, mitä nyt kerran itkin ääneen Kärkkäisen rullaportaissa kun näin porukan vaikeasti vammaisia kävelemässä ja sähkötuoleissaan. "Mä toivon niin kovasti että me saadaan terve lapsi..." sopersin kun iskä hämmästyi itkuryöpsähdystäni. "Kaikki on ihan hyvin. Niinhän lääkärikin sanoi." iskä lohdutti. Jälkeenpäin tietty huvitti koko juttu.\nNyt tämä mainos on alkanut pyöriä tv:ssä ja se itkettää minua. Kohta meillä on oma "poika 20min". Se tuntuu jo nyt niin uskomattomalta ja liikuttavan hienolta.\nVirkkasin Huopanen-langasta nyssykän viisisenttisille.\nVirkkasin aika suuren ja lörpön pussukan, jonka huovutin pesemällä sen 40asteessa pesukoneessa. Koukkuna minulla taisi olla nro 7.\nKun pussi oli virkattu, ennen koneeseen laittamista, laitoin sen sisään muovikassin ja sidoin suuta kiinnemmäs rautalangalla.\nSuklaamarengin ihanassa blogissa on tähän projektiin seikkaperäiset ohjeet ja kuvat.\nLähettänyt Minna klo 7.22 2 kommenttia:\nOlen virkannut Manu-koiralle uuden pedin trikookuteesta.\nTyö valmistui tosi nopeasti koska materiaali on niin tukevaa ja koukku iso.\nPehmikkeeksi laitettii Manun vanha tähtipeitto, koska Magnus nukkuu aina peiton alla huppuluurussa.\nLähettänyt Minna klo 7.18 3 kommenttia:\nTässä on Papusen iskä. Hän on Seppo Rädyn henkeen samaa mieltä siitä, että ei paitsi Saksa mutta myös Suomi on paska maa, eikä kenenkään täysjärkisen ihmisen tulisi asua tällaisissa olosuhteissa. Iskä tykkää huvijahdeista, auringosta, merestä, Mojitoista ja grillatuista ravuista. Lumihommista iskä ei tykkää. Koska lottovoittomme viimelauantaina ei ollut sen suurempi kuin 14,40euroa on iskän tehtävä lumihommat myös tänään. Kivaa kuitenkin että iskällä on nyt Uggi-töpikkäät ja Kashmir-huivi.\nLähettänyt Minna klo 7.03 Ei kommentteja:\nJuttelin erään ystäväni kanssa imettämisestä. Hän on joutunut kokemaan raivoisan rintatulehduksen ja vannotti minua pitämään hyvää huolta tisseistäni. :)\nRintatulehdusta voi ennaltaehkäistä imettämällä ahkerasti ja pitämällä tissit lämpimässä.\nSiitäpä sainkin idean kanavoida valtaisaa neulomisinnostustani tekemällä lämpimän liivin.\nEn siis oikeasti osaa neuloa juurikaan. Yritin miettiä miten saisin keskinkertaisilla taidoillani jonkun kivan lämmittimen aikaiseksi. Olen aloittanut neulomaan 30cm leveää kaistaletta ainaoikein neuletta.\nLakana minulla on ikisuosikkini Tempo-lanka tummanharmaana.\nAi harmaata? Yllätys.\nLähettänyt Minna klo 6.48 2 kommenttia:\nKävin taas Etsyssä ikkunaostoksilla.\nSama linja kuin lasten vaatteissa, pätee tietty myös omissa mielivalinnoissa: luonnonmateriaaleja, harmaata ja muita puuterisia sävyjä.\nVaatteessa tai korussa on oltava joku juttu.\nMieluummin maksan 45euroa käsintehdystä kaulakorusta Etsyssä, kuin ostan kolme muovista rihkamakorua 15 eurolla ketjuvaateliikkeestä.\nTässä joitakin juttuja joihin jätin kirjanmerkin:\nLähettänyt Minna klo 7.32 1 kommentti:\nSiivoilin aamulla jääkaappia. Siellä oli pitsahommista ylijäänyt pussinpuolikas juustoraastetta ja eiliseltä neljä isoa keitettyä perunaa. Lisäksi huomasin ettei meillä ole huomiseksi aamupalaleipää. Niinpä ryhdyin toimeen. Päätin paistaa perunarieskoja ja juustoraastesämpylöitä.\nMaailman paras ja helpoin rieskaohje kuuluu:\nJos ruualta ei siis ole jäänyt valmista muussia vaan keitettyjä perunoita, ne voi muussata maitotilkan kanssa mössöksi. Muusia voi olla noin 3dl. Mukaan yksi muna ja vehnäjauhoja noin 3dl. Vähän suolaa myös mukaan. Määrät ei ole niin justiinsa.\nItse tein viimekerralla rieskoja vehnäjauhoista, mutta koska ne olivat nyt vähissä ja koska tulos viimekerralla oli himpun pannarimainen, käytin tänään sämpyläjauhoja.\nSitten lättyset paistetaan 250 asteessa noin 8min.\nTässä vielä oikea alkuperiänen ohje.\nJuustoraastesämpylöitäkin on ihan helppo tehdä.\n50g (1pala) hiivaa\nEnsin taikinan kohotusta 40min.\nSitten vaivataan hetki ja leipaistaan sämpylöiksi.\nJuustoraaste tulee siis taikinan sekaan, ei sämpylöiden päälle.\nSämpylöitä kohotetaan vielä 20min.\nPaisto 225 asteessa 8-10min.\nTänään puolitin ainemäärät muuten mutta laitoin silti 3dl juustoraastetta.\nIson taikinan vaivaaminen vaatii voimaa ja nytkin puolikkaalla määrällä rupesi supistamaan.. :)\nPienempää taikinaa on helpompi käsitellä.\nNyt meillä ei ole tähteitä ja aamuksi on leipää.\nLähettänyt Minna klo 6.43 Ei kommentteja:\nLähettänyt Minna klo 0.52 6 kommenttia:\nOlen taas vuokrannut kirppispöydän Lanttilan kirpparilta.\nKahden viikon vuokra-aika alkoi eilen ja vein Minillisen kamaa myyntiin. Lähtiessä mukaan tarttui itselle farkkutunika 5eurolla ja takki 12eurolla.\n(Ja ette ikinä arvaa, Papuselle vaatteita. En nyt laita niistä mitään koska saatatte pian kyllästyä minun Papus-höpötykseen.)\nRaskausviikkoja on nyt 36.\nMyös Mankku tykkäsi tänään tarjoillusta nakkisopasta.\nTosin porkkanasuikaleet oli aseteltu imeskeltyinä kipon viereen lattialle...\nLähettänyt Minna klo 4.24 4 kommenttia:\nKävin eilen ostelemassa Papusen huoneeseen sisustusjuttuja.\nTämän rekin sain jo matkaani ja loput jutut tulee tänään rekalla perässä. (Heh!)\nMinusta on kiva laittaa nätit vaatteet esille osaksi sisustusta.\nUsein tärkeimmillä vaatteilla on jokin tarina. Jonkun olen saanut hyvältä ystävältä, toisen ostanut kirpparilta ja tässä rivin ensimmäisen villatakin tein itse.\nOikeasti en osaa edes neuloa. Tein neuletakin omasta päästä keksityllä ohjeella. Mitat sain suurinpiirtein eräästä collegetakista. Look syntyi katselemalla neuleita etsystä. Summailin silmukkatiheyttä ja nappasin isot puikot. Valmista syntyi aika vaivatta. Kauluksen virkkasin ja lopuksi laitoin ison kalastaja-Eemeli napin koristeeksi. Vielä olen ajatellut että kyynerpäiden kohdalle tikkaan nahkapalapaikat.\nLähettänyt Minna klo 3.23 1 kommentti:


Raitoja : Kyllä siitä hyvä tulee\n6 people left comments on: "Kyllä siitä hyvä tulee "\nTuija 20. joulukuuta 2015 klo 13.35\nMeillä mennään poikkeuksellisen vähillä valmisteluilla tämä joulu. Vietämme jouluviikon mökillä, joten kotiin ei kannata hirveästi joulua tehdä. Eilen jopa älysin, ettei kotiin kannata edes kuusta hankkia. Kyllä se joulu todellakin tulee vähemmälläkin :)\nKirsi / Raitoja 24. joulukuuta 2015 klo 6.30\nOikein ihanaa joulua Tuija. Mökkljoulu kuulostaa hyvältä.\nTiia K 20. joulukuuta 2015 klo 16.23\nIhania joulutunnelmia ja lahjoja. <3 Kai täällä jotain saatu aikaiseksi ja onneksi tuo mies tykkää niin kovasti laittaa jouluruokia, niin ei tarvitse yksin mitään laitella. :) Leppoisaa sunnuntaita <3\nKirsi / Raitoja 24. joulukuuta 2015 klo 6.31\nIhanaa joulua Tiia.\nNainen Talossa 22. joulukuuta 2015 klo 0.21\nHerkkulahjat ja aikalahjat ovat kyllä parhaita. Lapset tietysti haluavat myös tavaraa. :)\nJoulu alkaa olla mallillaan. Ruokia tietysti pitää vielä laittaa ja yleistä siivoa ylläpitää.\nKirsi / Raitoja 24. joulukuuta 2015 klo 6.32\nLapset tosiaan haluavat niitä tavaralahjojakin ja tänäkin vuonna niitä näyttäisi olevan tulossa aikamoinen läjä. Pitää varmaan karsia jostain päästä. Oikein ihanaa joulua teillekin.


Huhtiniemi täytyy tutkia loppuun – Hämeen Sanomat\n11.12.2006 00:00 Päivitetty 14.6.2018 20:09\nJännityskertomus Lappeenrannan Huhtiniemen jatkosodan aikaisista tapahtumista jatkuu, onneksi. Tapahtumia sitkeästi selvittänyt Karjala-lehden päätoimittaja Antti O. Arponen on sanonut kauhukuvansa olevan, ettei rintamakarkureiden ampumista koskevia huhuja selvitetä koskaan.\nOma painajaiseni on, että Huhtiniemen tutkiminen jätetään kesken ja sitä jatkavat taitamattomat harrastelijat. Huhtiniemen tutkimukset on tehtävä loppuun asti ja asiantuntevasti, ettei epäilyksille jää tilaa.\nVaroittava esimerkki taitamattomuudesta nähtiin viime keväänä, kun television Ajankohtaisen kakkosen toimittaja ryhtyi hommiin. Hän kaivautti Huhtiniemen hautoja kaivurilla kuin ojaa.\nÄäliökin ymmärtää, miten arkeologien tänä syksynä hellävaraisesti esiin kaivamille vainajille olisi käynyt, jos toimittajan kaivuri olisi sattunut osumaan heihin.\nSyksyllä asianmukaisen kunnioittavasti paljastetuissa haudoissa vainajat näkyivät siisteissä riveissä, käsivarret ristissä. Kuva heistä herätti ajatuksen, että jos he ovat teloitettuja, on heitä ainakin kohdeltu kunnioittavasti.\nKaivuri sen sijaan olisi rikkonut vainajien rivit ja luut, heittänyt ristit ja kankaanpalat sekaisin ojan penkalle.\nToimittajan kaivuri ehti tuhota ne muutamat luut, joilla hän oli muka hautojen olemassaoloa todistamassa. Kaivurin jäljiltä ei kukaan voi tietää, millainen hauta ja vainaja oli ollut.\nRikoksen todisteiden ja myös historiallisten todisteiden tuhoaminen on rikos. Rikospoliisit ja arkeologit eivät etsi todisteita kaivureilla, niin kuin televisiosarja C.S.I:n katsojat hyvin tietävät.\nEsiin kaivetuista kolmestatoista vainajasta saadaan rikostutkijoiden ja oikeushammaslääkäri Helena Rannan raportti tämän kuun aikana. Luultavasti Huhtiniemen teloitettujen arvoitus ei sillä ratkea.\nTodisteet kertovat vainajista, jotka hautaustavan ja löydettyjen esineiden perusteella olleet ortodokseja. He eivät ole kuolleet väkivaltaisesti, niin kuin teloitetut.\nHistorian tutkija Heikki Rautatuvan löytämän 1800-luvun kartan mukaan paikalla on ollut unohdettu venäläinen hautausmaa.\nUusia yllätyksiä saattaa olla tulossa, ellei teloitettujen hautoja pystytä paikantamaan tarkasti. Lappeenranta on aina ollut rajaseutua, joka kuului Venäjän keisarikuntaankin sata vuotta kauemmin kuin muu Suomi.\nLammilainen viestilotta Lotta Niinimäki kertoi Etelä-Suomen Sanomissa, että Lappeenrannassa haudattiin sodan aikana sotavankisairaalassa kuolleita venäläisiä sähkölinjojen alle.\nHallituksen 100000 euroa lisää rahaa Huhtiniemen tutkimiseen ei ehkä riitä, ellei etsittyjä hautoja pian löydy. Mitä vähemmän väitettyjä teloitettuja on ollut, sen vaikeampi heitä on löytääkään – ja olemattomia aivan mahdotonta.


HUS: Kolme silmävammaa ilotulitteista - Asema\nHUS: Kolme silmävammaa ilotulitteista\nBy Marko Partanen|2017-01-01T14:09:19+02:0001.01.2017|\nHUS kertoo hoitaneensa kolmea ilotulitteiden aiheuttamaa silmävammaa pääkaupunkiseudulla. Vammat olivat viimevuosia lievempiä.\nHyksin silmätautien klinikan uusivuosi oli suhteellisen rauhallinen. Uudenvuodenpäivään klo 12 mennessä klinikassa on hoidettu kahta ilotulitevammapotilasta. Lisäksi hoidettiin Töölön sairaalassa olevan potilaan vammautunutta silmää. Viime vuonna samassa ajassa oli hoidettu 7 potilasta.\nKaksi vammautunutta oli 14- ja 15-vuotiaita nuoria, jotka olivat seuranneet ilotulitusta ilman suojalaseja. Toinen sai ilotulitteen kipinän ja savua silmäänsä noin kymmenen metrin päästä, mistä aiheutui silmän lievä pintavamma. Toinen sai maassa sähisevän, ylös pompanneen ilotulitteen lähietäisyydeltä silmäkulmaansa. Tästä syntyi keskivaikea silmän ruhjevamma, silmänsisäistä verenvuotoa ja sarveiskalvoturvotusta, mutta vamman arvioidaan kuitenkin paranevan aiheuttamatta pysyvää haittaa. Kumpikaan vammautuneista ei joutunut jäämään sairaalaseurantaan.\nKolmas vammautunut oli 26-vuotias mies, joka oli jo uudenvuoden aattopäivänä ennen sallittua ilotulitusaikaa sytyttänyt kädessä vanhaa ilotulitetta. Tulite oli räjähtänyt saman tien. Räjähdys aiheutti leikkaushoitoa vaatineen käsivamman ja silmän lievän\nSilmävammamäärän ilahduttavaan pienenemiseen vaikuttivat todennäköisesti Turvatekniikan keskuksen, pelastusviranomaisten, poliisin ja Suomen Silmälääkäriyhdistyksen tehostettu viestintäkampanja sekä pääkaupunkiseudulla suuren ihmismäärän kerännyt satavuotisjuhla.\nSuojalasien pakollisuus ilotulitetta sytytettäessä on merkittävästi vähentänyt etenkin tulittajien silmävammoja ja vaikeita silmävammoja jo vuodesta 2010 alkaen.


Winestudio - viinijuttuja: ROEDERER CHAMPAGNEN SUURIMMAKSI LUOMUVILJELIJÄKSI\n26.1. ROEDERER LISÄÄ BIODYNAAMISTA VILJELYÄ\nLouis Roederer on kasvanut Champagnen suurimmaksi biodynaamiseksi viljelijäksi ostettuaan 14 hehtaaria Leclerc Briantin viinitarhoja. Ennestään orgaanisia/biodynaamisia tarhoja oli 26 hehtaaria ja talon luonnonmukainen viljelyprojekti alkoi jo vuonna 2000, mikä ei ole ollut Champagnen alueella aivan riskitöntä.\nOsa Roedererin tarhoista on orgaanisia ja osa biodynaamisia, mutta pulloissa ei tulla näkemään merkintöjä sertifikaateista. Kyse on talon pääviinintekijän Lécaillonin mukaan enemmän kokeiluista laadun parantamiseksi. Uusimmalla 14 hehtaarin alueella on sen entinen omistaja Pascal Leclerc aloitellut luonnonmukaista viljelyä jo 1970-luvulla ja täysin biodynaamisiksi tarhat muutettiin vuonna 2000.\nLähettänyt Winestudio klo 11.19


Kompressiosukat tukevat nestekiertojärjestelmän toimintaa.\nVasemman puoleisesta ovesta lääkärin juttusille, oikean puoleisesta ovesta tarpeisiisi sopivat päivittäisapuvälineet ja vartalotuet eli ortoosit. Vuonna 2003 Laitilan Lääkäripalvelun yhteyteen perustettu apu- ja turvavälinepalvelu palvelee monipuolista asiakaskuntaansa Laitilan kunnan keskustassa.\n- Ideana on, että esimerkiksi urheiluvamman sattuessa ei tarvitse juosta useassa paikassa, vaan kaikki tarvittava hoito ortopedin vastaanotosta mahdollisiin apuvälineisiin löytyy saman katon alta. Silloin hoito lähtee nopeasti käyntiin, kertoo apuvälineasentaja Sami Siniste.\nLaitilan Lääkäripalvelun perustaja Teuvo Siniste kertoo tämän tyylisen konseptin yleistyneen viime vuosina.\n- Teuvolla tämä visio oli jo 90-luvulla ja olemme siinä suhteessa edelläkävijöitä, Sami kertoo.\nLaitilan Lääkäripalvelu on perheyritys, joka tarjoaa työn koko perheelle. Kuvassa Sami ja Teuvo Siniste.\nMonipuolinen, koko Suomen kattava lääkäriverkosto helpottaa hoitoon pääsyä\nLaitilan Lääkäripalvelun asiakkaana on mahdollista saada hoitoa yli kymmenen eri alan erikoislääkäriltä. Yhteistyöpisteitä on ympäri Suomen. Tarkoitus on helpottaa reissutyötä tekevien työterveydenhuoltoon pääsyä.\n- Olemme pyrkineet tekemään kaiken asiakkaalle mahdollisimman helpoksi. Jos vaikkapa laitilalaisen yrityksen työntekijä on Turussa työreissulla ja loukkaa siellä itsensä, hänen ei tarvitse ajella meille tänne Laitilaan, vaan hän voi mennä suoraan yhteystyöpisteeseemme Turun NEO:on, Sami selvittää.\nLisävoimaa avainnippuun, apua pillerin puolitukseen\nIso osa apuvälinepalvelun asiakkaista on kotona asuvia vanhuksia, jotka tarvitsevat motoriikan ja voimien heiketessä apua arjen toimintoihin. Kun esimerkiksi tasapaino heikkenee, koti tulee tarkistaa sitä silmällä pitäen, ettei heikentynyt toimintakyky aiheuta vaaratilanteita.\n- Koko ajan enemmän painotetaan sitä, että ihminen saisi olla mahdollisimman pitkään kotona. Kodin vaarallisimpia paikkoja on keittiö ja saniteettitilat. Niiden turvallisuus tulisi tarkistaa ensimmäisenä, Sami kertoo.\nMonipuolinen kattaus arjen apureita: tarttumapihti, kasaan taitettava kävelykeppi, avaimen väännin, pullon avaaja, juustohöylä ja pillerin puolittaja.\nKeittiössä toimimista helpottavat muun muassa erilaiset tarttumapihdit ja uudelleen muotoillut keittiövälineet kuten veitset, jotka mahdollistavat leikkaamisen niin, että ranteeseen kohdistuu tavallista vähemmän vääntöä.\n- WC- ja peseytymistiloissa erilaiset tukikahvat ja WC-korokkeet helpottavat liikkumista, Sami kertoo.\nKaikki apuvälineitä tarvitsevat eivät suinkaan ole vanhuksia. Jo edellä mainitut urheilijat sekä raskasta fyysistä työtä tekevät voivat hyötyä erilaisista ortooseista.\n- Eräs paikallinen sikatilallinen käyttää rannetukea, jotta käsi kestäisi raskaan työn paremmin. Niin kovassa käytössä tuen joutuu uusia useamman kerran vuodessa, Teuvo kertoo.\nKompressiotuotteilla suuri rooli myös ennaltaehkäisyssä\nTeuvon erikoisalaa Apu- ja turvavälinepalvelun puolella ovat erilaiset kompressiotuotteet. Kompressiotuotteiden puristusluokka määritellään asteikolla 1-4. Luokan yksi tuotteita suositellaan esimerkiksi urheilijoille, seisomatyötä tekeville ja kaikille, jotka tuntevat jaloissa päivän mittaan kuormituksen tunnetta. Urheilijoiden keskuudessa kompressiotuotteet ovat suosittuja, sillä ne tehostavat nesteiden kiertoa lihaksissa ja nopeuttavat palautumista.\n- Erään rakennusalan asiakkaan kanssa teimme kokeilun, jossa tarjosimme kompressiosukkia rakennustyöntekijöille, joilla on turvajalkinepakko. Monet, jotka kokivat kenkien aiheuttavan kipua ja väsymystä jalkoihin kovalla betonilattialla työskennellessä, saivat kompressiosukista apua, Sami kertoo.\nTukisukkia löytyy lähes kaikissa väreissä.\nPuristusluokan 2-4 tuotteet ovat niin sanotusti lääkinnällisiä tukisukkia eli tarkoitettu esimerkiksi suonikohjuista kärsiville. Tukisukkavalikoima on viime aikoina monipuolistunut valtavasti. Värivaihtoehtoja on useita ja muutamissa malleissa on esimerkiksi pitsireunaa tai muuta koristusta.\n- Annamme täällä aina hyvän käyttöopastuksen ja vinkkejä kompressiotuotteiden hoitoon. Ammattilaiselta ostetun kompressiotuotteen puristusluokka on tarkasti tiedossa ja valitaan jokaisen tarpeiden mukaan, Teuvo lupaa.\nLue lisää: www.laakaripalvelut.fi


Asuminen - Sivu 11 - Potku.net\nViesti L.K. » kesä 13, 2009, 11.58\nEiköhän kotoa muutto tule sen takia monelle kun isommat opiskelupaikat sijaitsevat yleensä eri kaupungeissa.\nViesti heian » kesä 14, 2009, 20.45\nflammee kirjoitti: Mun mielestä maalla on paljon mukavampaa mielikuvissa kuin todellisuudessa.\n-Sitten se pellon omistaja tulee ja levittää lietteet koko pellolle talon ympärille..\n-Ja mitä siellä voi tehdä? Harrastusmahdollisuuksia ei välttämättä pahemmin ole, kamppailulajeissa seuratoiminta ei yleensä pysy kasassa kovin kauaa väkimäärän takia ja jos vaikka lenkkeileekin niin teiden vähyydestä johtuen se on aina se sama reitti ja sekin kokonaan jotain tuulista peltoaukeamaa, jossa ei maisema juurikaan vaihdu (no ei aivan mutta melkeen). Ja maalla on ihan eri määrä hyttysiä, kärpäsiä ja muita kiusanhenkiä kuin kaupungissa.\n-Eikä siellä niin rauhallistakaan ole; traktorit pöristelevät pelloilla myöhäisiltaan, mopopojat pärräävät myöhään yöhön, vuorokauden ympäri on aina joku lintu äänessä (eikä se niin mukavalta kuulosta kun yrittää nukkua) tai esim. naapurin haukkumiseen erikoistunut metsästyskoira.\n-Pihalla kun jotain teet niin naapurit kyttäävät ja juoruavat, pieni paikka, harvoin näkevät mitään tavallisesta poikkeavaa, niin se on sitten niiiin erikoista jos joku vaikka harjoittelee liikesarjoja tms. kamppailustuffia pihalla.\n-No, on siellä sentään vähemmän ihmisiä.\nOn sulla mielikuvat.\nHetkenhän se vaan se lietteenhaju siellä leijailee. Ei siihen kuole. Ja autolla pääsee kaupunkiin harrastamaan jos haluaa. Ei sitä tarvii sinne korpeen jäädä. Ja pakkoko sitä on juosta sitä peltoaukeaa pitkin? Kyllä siellä maalla muitakin maisemia ja reittejä on. Ja jos on hyttysiä niin käytetään ohvia. Ja vähemmän se lintujen jatkuva laulu häiritsee, kuin esim. meidän maahanmuuttajanaapureidemme joiku iltamyöhään/yöllä.\nMeillä on maalla tontti odottamassa, että rakennettais sinne talo. Koskaan en ole huomannut mitään hajuhaittoja, vaikka peltoa siinä on kyllä lähellä. Harrastamaan tosiaan aion ajella kaupunkiin (matkaa n.30km). Seura jossa aion harrastaa, ja johon tälläkin hetkellä kuulun, tuskin tulee kuihtumaan, vaikka kaupunki ei suuri olekkaan. Ja ainakaan siellä meidän tontin luona ei pitäs mopopoikien pärrätä. Ja jos siellä joku koira haukkuu, niin se on sitten meidän.\nJa niin, naapureita ei ole niin lähellä, että kyttäisivät meidän tekemisiä. Ja voihan siihen pihaan laittaa jotain puskia suojaksi, jos asuu esim. tien vieressä.\nViesti m4G- » kesä 15, 2009, 13.55\nVanhempien luona No velaton omakotitalo (saatiin halvalla ja rempattiin vielä muutama kesä päälle), neliöitä taitaa olla joku 100 pintaan tai jotain vastaavaa. VANHA hirsitalo (vähintään 150-vuotta, sanomalehdistä päätellen mitä käytetty eristeenä...), mukavalla tontilla täällä keskellä ei mitään. Peltoja ja mettää ja motaria\nViesti Mika » syys 14, 2009, 17.13\nHelsingin Arabianrannan uudet hintasäädellyt hitas-asunnot revittiin käsistä, kun ne tulivat ennakkovarattaviksi tänään aamulla kello 9. Vielä rakentamattoman hitas-kerrostaloyhtiön kaikki 33 asuntoa oli varattu 25-30 minuutissa.\nHelsingin Asuntotuotantotoimiston (ATT) toimitusjohtaja Sisko Marjamaa uskoo, että kyseessä on kaikkien aikojen ennätys.\n- Ensimmäiset jonottajat olivat tulleet sunnuntaiaamulla. Sunnuntai-iltapäivällä jonottamaan tulleet saivat vuoronumeron kuusi. Aika hurjaltahan tämä kuulostaa, Marjamaa sanoo Uudelle Suomelle.\n- Oli makuupusseja, termospulloja ja istuimia. Jonossa oli kuulemma hyvä henki, eivätkä ihmiset keksineet oikeudenmukaisempaa tapaa jakaa varausvuoroja.\nViesti Eelo » syys 15, 2009, 00.59\nHaahaaa, pakko tännekkin hehkuttaaaaa!\nElikkäs muutettiin minä ja 3kaveria omakotitaloon vantaalle aivan loistavalle sijainille juna-aseman lähelle! On ollut pitkään jo unelmana muuttaa pois kotoa omilleen. En oo vielä ihan samaistunut ajatukseen, että olen vantaalainen nyt.\nTähän tunnelmaan sopii hyvin.\nViesti Laredo » syys 15, 2009, 02.22\nViesti Mika » helmi 22, 2010, 21.54\nSekä omistusasuntojen hinnat että asuntojen vuokrat nousivat viime vuonna. Korkeista ostohinnoista huolimatta omistamisen kustannukset jäävät vuokra-asumista selvästi alhaisemmaksi, arvioi Tilastokeskuksen kehittämispäällikkö Ilkka Lehtinen.\n"Vaikka asuntojen hinnat ovat nousseet nopeasti, näyttää siltä, että tällä hetkellä kannattaa mieluummin ostaa kuin asua vuokralla."\nhttp://tinyurl.com/yl88k8j" onclick="window.open(this.href);return false;\nViesti Mika » maalis 16, 2010, 13.33\nViisi kuudesta asuntomarkkinoiden asiantuntijasta arvioi Helsingissä sijaitsevien yksiköiden ja kaksioiden vuokrien nousevan yhä.\nTieto ilmenee asunto-, toimitila- ja rakennuttaja-alan etujärjestö RAKLI:n kyselystä. Vuokra-asuntobarometrin vastaajista selkeä enemmistö uskoo nousuvauhdin jäävän alle viiteen prosenttiin.\nViesti Mika » maalis 22, 2010, 19.45\nNuorisoasuntoliiton omistama Alkuasunnot Oy rakennuttaa Helsingin Jätkäsaareen edullisia asuntoja nuorille.\nArkkitehtikilpailun voittanut taloehdotus rakennetaan Jätkäsaareen ensimmäisen rakennusten joukossa, joten nuoret pääsevät alueelle ensimmäisen asujien joukossa keväällä 2012.\n– Näin keskustaan ei olla aiemmin päästy. Suurin osa Helsingin-taloistamme on Pohjois-Helsingissä ja idässä, Alkuasuntojen toimitusjohtaja Stefan Johansson sanoo Uudelle Suomelle.\nViesti Mika » maalis 22, 2010, 19.49\nVertailun mukaan eniten koko maassa asunnot kallistuivat Jyväskylässä, missä kaksioiden hinnat kohosivat vuodessa 31 prosenttia. Jyväskylässä kaksion neliöhinta viime kuussa oli keskimäärin 2115 euroa.\nYllättäen toiseksi eniten kaksioiden hinnat ovat selvityksen mukaan kallistuneet Kouvolassa, missä nousua on tulllut 23 prosenttia.\nMyös Helsingissä ja Espoossa hinnat ovat nousseet nopeasti viime vuoden helmikuun jälkeen. Espoossa nousua on kirjattu 25 prosenttia, keskineliöhinta oli helmikuussa 3340 euroa.\nHieman yllättävä tuo Jyväskylän ykkössija.\nViesti Mika » maalis 30, 2010, 14.48\nOlisihan tätä voinut kysyä Sukupuolten välinen tasa-arvo -aiheessakin, mutta kysytään nyt täällä.\nKun vuokranantaja tarjoaa asuntoa vain naispuoleiselle vuokraajalle, tätä ei ilmeisesti tasa-arvolaki mitenkään estä? Ymmärrän että vuokranantajalla voi loppujen lopuksi olla tällainen kriteeri mielessään päätöstään tehdessään, eikä siihen voi puuttua, mutta kuulostaa hieman eriskummalliselta kun jo ilmoituksessa voi tehdä tällaisen rajauksen. Niin kai sitten.\nViesti Ile » maalis 30, 2010, 15.34\nMika kirjoitti: Olisihan tätä voinut kysyä Sukupuolten välinen tasa-arvo -aiheessakin, mutta kysytään nyt täällä.\nKun vuokranantaja tarjoaa asuntoa vain naispuoleiselle vuokraajalle, tätä ei ilmeisesti tasa-arvolaki mitenkään estä?.\nDisclaimer: vastaan lonkalta enkä ota mitään vastuuta\nJuuri tasa-arvolaki ei tuota estä, koska se säätelee lähinnä työelämään liittyviä tilanteita. Mutta estääkö lainsäädäntö muuten? Nähdäkseni vastaus riippuu hieman siitä, onko vuokranantaja elinkeinonharjoittajan asemassa vai onko kyseessä vain kahden yksityishenkilön välille syntyvä yksittäinen vuokrasopimus. Lähtökohtaisesti vuokralaisen saa toki valita haluamillaan perusteilla mutta jos kyse on elinkeinotoiminnasta, niin sitten tuollainen rajaus voitaisiin ehkä katsoa (riippuu siitä miten rajaus on perusteltu) rikoslain syrjintäpykälien mukaan kielletyksi.\nViesti Harri Ylilammi » maalis 30, 2010, 15.37\nAuta armias jos sitä tarjottaisiin vain miespuolisille! Mutta kuka nyt niin haluaisi tehdä?\nViesti Mika » maalis 31, 2010, 14.15\nOK, sitten se toimii noin. Ja olisihan siihen joku jo varmastikin puuttunut, jos jotakin lakia tai asetusta olisi rikottu.\nViesti L.K. » huhti 4, 2010, 10.18\nTuosta tuil mieleen kun eräs tuttu nainen oli vuokraamassa kämppää niin oli kuulemma saanut mitä ihmeellisimpä ehdotuksia.\nVuokraa ei olisi mm. tarvinnut maksaa jos olisi huolehtinut vuokraisännän tarpeista tyylin 3-4krt vkossa jne...:=D


Rypytetty paita on jokaisen vaatekaapin perusta | na-kd.com\nKietaisutoppi sydämen muotoisella pääntiellä\nRypytetty toppi suljindetaljilla\nOrgaaninen kiristysnauhallinen toppi rintadetaljilla\nPoimutettu yksiolkaiminen lyhyt toppi\nHihaton mesh-toppi nauhadetaljilla\nKierrätetty kiiltävä toppi rypytetyllä sulkimella\nRypytetty Pitkähihainen Mesh-Toppi\nYksiolkaiminen Rypytetty Toppi\nRypytetty paita on vaatekaapin perusvaate\nRypytetyt paidat kuuluvat jokaisen naisen vaatekaappiin. Niitä olisikin hyvä olla monissa eri väreissä, jotta paitoja voi kätevästi yhdistellä eri vaatekappaleiden kanssa. Sama paita on monikäyttöinen, sillä siihen voi yhdistää niin housut kuin hameenkin. Paitoja voi käyttää myös sellaisenaan tai sitten paidan päälle voi laittaa vaikka jakun tai bleiserin. Näin rypytetyt paidat sopivat siis yhtä hyvin arkeen kuin juhlaankin. Pitkähihaiset naisten paidat sopivat parhaiten työhön ja perusarkeen. Sen sijaan esimerkiksi lyhyempi paita on erinomainen juhlapaita. Se kääntää takuulla katseita. Tutustu siis valikoimaan ja osta kerralla paitoja useissa eri väreissä. Perinteisiä rypytettyjä paitoja ei nimittäin voi koskaan olla liikaa.\nUpeat rypytetyt paidat joka makuun NA-KD:lta\nNaisten puserot ovat juuri niitä vaatekappaleita, joihin koko asukokonaisuuden onnistuminen perustuu. On tärkeää, että paidat on helppo yhdistää moneen eri asuun sopiviksi. Musta trikoopaita on aina varma valinta. Se sopii loistavasti yhteen lähes minkä tahansa muun värin kanssa. Musta on myös väri, joka näyttää aina tyylikkäältä. Jos taas vaatteilla haluaa herättää enemmän huomiota, voi valita räikeämmän värin. Keltainen huomataan taatusti, joten se on rohkean pukeutujan väri. Toisaalta myös rypytetty poolopaita on kaikessa yksinkertaisuudessaan näyttävä valinta. Yksinkertaisten, mutta tyylikkäiden vaatekappaleiden avulla pidät asusi upeana ja näyttävänä. Valitse siis rohkeasti eri malleja ja värejä, sillä niillä saa näyttävyyttä pukeutumiseen.\nTilaa edulliset rypytetyt paidat NA-KD:lta\nMitä tahansa etsitkin, löydät sen takuulla NA-KD:n kattavasti valikoimasta. Valikoimaan voi tutustua kätevästi suoraan netissä. Meiltä saat niin upeat juhlapuserot kuin perusvaatteet. Musta kauluspaita on jokaisen vaatekaapin perusta, joten sellaisia on hyvä olla olemassa useita kappaleita. Jos taas haluaa luottaa perusväreihin, mutta toivoo mallilta jotakin räväkämpää, on off shoulder paita hyvä vaihtoehto. Kaikki tilaukset toimitetaan noin viikon kuluessa. Jos haluat päästä nauttimaan vaatteistasi nopeammin, hyödynnä express-toimitusta. Tällöin saat tilauksesi suoraan kotiisi vain kahdessa arkipäivässä. Muista myös, että kaikki tilaukset ovat ilmastokompensoituja. Ympäristö siis kiittää, kun teet tilauksesi ympäristöystävällisellä tavalla. Tutustu valikoimaan ja tilaa suosikkituotteesi jo tänään.