Sisällys VOL. 68 3/2003. PÄÄKIRJOITUKSET Matti Virtanen Onko hyvinvointivaltio välivaihe? - PDF\nSisällys VOL. 68 3/2003. PÄÄKIRJOITUKSET Matti Virtanen Onko hyvinvointivaltio välivaihe?\nDownload "Sisällys VOL. 68 3/2003. PÄÄKIRJOITUKSET Matti Virtanen Onko hyvinvointivaltio välivaihe?... 221"\n1 YHTEISKUNTAPOLITIIKKA VOL. 68 3/2003 Sisällys PÄÄKIRJOITUKSET Matti Virtanen Onko hyvinvointivaltio välivaihe? ARTIKKELIT Heikki Sarmaja Ihmislajin perheenmuodostuksen evoluutiopsykologinen perusta (The evolutionary base of human family formation) Pekka Hakkarainen & Leena Metso Huumeiden käytön uusi sukupolvi (Drug use: the new generation) Elina Virokannas Seulat ja huumenuoren ura (Drug screening tests and the treatment careers of young drug addicts) Tarja Kallio Pystyvyysodotukset, hoito ja alkoholin käytön hallinta (Self-efficacy, treatment and drinking control) ANALYYSIT Antti Parpo Toimeentulotuki ja työnteon kannustavuus AVAUKSET Johanna Lammi-Taskula Isät vapaalla. Ketkä pitävät isyys- ja vanhempainvapaata ja miksi? Heikki Hiilamo & Ilkka Haapola Asumistuen tarkistusrajan kannustinvaikutuksia KESKUSTELUA Johan Sandelin Suomen vanhuusturva kritiikin kritiikki Timo Karjalainen Suomen vanhuusturva tarvitsee kritiikin kritiikin kritiikkiä Hannu Räty Älykkyyskäsitykset jäsentävät koulua ja sen uudistuksia 308 AJASSA LIIKKUU Heikki Hiilamo Sodan selitykset testissä Pasi Moisio Kaksi harhakäsitystä Suomen kasvaneesta köyhyysasteesta Antti Eskola Kirjoittamisen ankaruus ja ilo Pertti Hemánus Rippituoli, mainosvälinekö? Marja Jylhä Mummot glokaalissa maailmassa Erkki Tuomioja Hyödyllinen opas sosiaalipolitiikan ja sen muutosten ymmärtämiseksi Seppo Helminen Julkisuus ammattina Ajatusten Tonava\n2 Yhteiskuntapolitiikka JULKAISIJA Stakes, Sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskus TOIMITUSNEUVOSTO Stakesin Tutkimuksia-sarjan toimitusneuvosto PÄÄTOIMITTAJA Matti Virtanen, puh. (09) , TOIMITUSSIHTEERI Arja Aarnio puh. (09) , TOIMITUS Lintulahdenkuja 4, Helsinki, postiosoite: PL 220, Helsinki TILAUKSET JA OSOITTEENMUUTOKSET Bengt Jansson puh. (09) , faksi (09) Ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. Tilaushinta 26. Opiskelijahinta 13. JULKAISUEHTO Painettuun YP:hen hyväksytty aineisto julkaistaan myöhemmin myös verkkoversiona, ellei kirjoittaja sitä erikseen kiellä. KANNEN GRAFIIKKA Sampsa Virtanen KUVIOT Seija Puro puh. (09) , TAITTO Raili Silius puh. (09) , ISSN PAINOPAIKKA UUSIMAA OY, Porvoo 2003\n3 Tämän numeron kirjoittajat ESKOLA, ANTTI, valtiot. tri HAAPOLA, ILKKA, yhteiskuntat. maist., erikoistutkija, Tutkimus- ja koulutuskeskus Palmenia, Helsingin yliopisto HAKKARAINEN, PEKKA, valtiot. tri, dosentti, erikoistutkija, Stakes HELMINEN, SEPPO, toimittaja, kirjailija HEMÁNUS, PERTTI, yhteiskuntat. tri HIILAMO, HEIKKI, valtiot. tri, erikoistutkija, Stakes JYLHÄ, MARJA, lääket. tri, vararehtori, professori, Terveystieteen laitos, Tampereen yliopisto KALLIO, TARJA, valtiot. lis., tutkija KARJALAINEN, TIMO, valtiot. maist., erikoistutkija, Stakes LAMMI-TASKULA, Johanna, valtiot. maist., erikoistutkija, Stakes METSO, LEENA, fil. maist., erikoistutkija, Stakes MOISIO, PASI, väitöskirjatutkija, European University Institute, Firenze PARPO, ANTTI, valtiot. lis., tutkija, Stakes RÄTY, HANNU, psykol. tri, professori, Yhteiskuntatieteiden tiedekunta, Joensuun yliopisto SANDELIN, JOHAN, fil. maist. SARMAJA, HEIKKI, valtiot. maist., tutkija TUOMIOJA, ERKKI, valtiot. tri, ulkoministeri VIROKANNAS, ELINA, valtiot. maist., tutkija, Stakes VIRTANEN, MATTI, yhteiskuntat. tri, päätoimittaja, Yhteiskuntapolitiikka-lehti, Stakes\n4 P Ä Ä K I R J O I T U S Onko hyvinvointivaltio välivaihe? MATTI VIRTANEN Katsoessani hyvinvointivaltion uudelleenmuotoilua ja kaikkia vaatimuksia yksityistämisestä, markkinoistamisesta ja kilpailuttamisesta mieleeni työntyy teesi siitä, miten pääoma alituiseen joutuu valtaamaan uusia alueita arvonlisäykselleen. Näin aloittaa artikkelinsa Raija Julkunen tuoreessa kirjassa nimeltä Yhteiskunnallinen muutos (Vastapaino 2003) ja päätyy sellaiseen mahdollisuuteen, että hyvinvointivaltio olisikin vain välivaihe kapitalismin voittokulussa. Kapitalismi pyrkii muuttamaan kaiken tavaraksi, markkinoilla myytäviksi tuotteiksi. Kapitalismin dynamiikka on jatkuvaa sisäistä ja ulkoista valtaamista: uusien sekä maantieteellisten että elämän alueiden siirtämistä tavarantuotannon piiriin luvulla helposti vallattavat alueet alkoivat tyrehtyä ja pääoman katse suuntautui sotien jälkeen nopeasti kasvatettuun julkiseen sektoriin. Julkusen skenaariossa hyvinvointivaltio on itse asiassa vain luonut markkinat ja toimintatavat palveluille, joita pääoman olisi itse ollut hankala saada aikaan. Mutta kun ne oli luotu, palvelusektori alkoi näyttäytyä houkuttelevana valtauksen kohteena. Ensimmäinen vaihe oli julkisen talouden kasvun pysäyttäminen. Vuosi 1984 oli ensimmäinen 50 vuoteen, kun julkinen kulutus ei länsimaissa noussut kansantuotteen kasvua nopeammin. Suomessa pysäytys tuli hieman myöhemmin, mutta sitä jyrkemmin: 1990-luvun laman myötä kansalaisille kovakouraisesti opetettiin, että politiikan suuntana ja sisältönä voi sosiaaliturvan kohentamisen ja palvelujen lisäämisen sijasta olla myös niiden karsinta. Toisessa vaiheessa 1990-luvulla julkisen talouden sisään ajettiin markkinalogiikan mukaisia ajattelu- ja toimintatapoja: tehokkuuden ideologiaa ulkoistamisen, yksityistämisen ja kilpailuttamisen avulla. Kolmas vaihe olisi se, että pääoma todella ahmaisee julkisen talouden ja hyvinvointipalvelut siirtyvät normaaliksi tavarantuotannoksi eli kauppa- ja teollisuusministeriön, kilpailupolitiikan ja kilpailulainsäädännön säädeltäviksi. Jos menossa on tämän skenaarion mukainen kehitys, elämme Julkusen mukaan suuren H-hetken odotuksessa: Historiallisen hetken läpimurrolle voisi muodostaa muodostelma, jonka yhdessä tuottavat julkisen sektorin taloudellinen ahtaus, palvelujen rapissut taso ja kohonneet käyttäjämaksut, vaikeus muodostaa kuntiin kunnollisia ( kilpailukykyisiä ) työoloja ja palkkausta sekä kuntasektorin henkilöstön laaja yhtaikainen siirtyminen eläkkeelle (kursivointi: M. V.). Läpimurron aika voisi olla käsillä joskus tämän vuosikymmenen loppupuolella. Julkinen sektori kasvoi nopeimmin ja 1970-luvulla ja siksi sen henkilökunnan ikärakenne on vino 1940-luvulla syntyneisiin päin. Otollinen hetki saattaisi olla silloin, kun suurten ikäluokkien massamittainen poistuminen työelämästä alkaa. Julkusen skenaario tuntuu loogiselta ja lähes vääjäämättömältä. Sen ennustama kehityskulku on mahdollinen mutta ei välttämätön, koska siltä puuttuu vahva kapitalistinen pohja. YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3 221\n5 Kyse on palvelujen luonnonmuodosta. On totta, että kaiken voi periaatteessa muuttaa tavaraksi markkinoille, myös palvelut. Hyvinvointipalvelut eivät kuitenkaan itsessään lupaa sellaisia suuria voittoja, joita kapitalistinen (monistamiseen perustuvan, jatkuvaan koneistamiseen ja automatisointiin pyrkivän massatuotannon) logiikka hamuaa. Palveluissa työn tuottavuus ei kasva tai kasvaa hyvin vähän: lapsia ei päiväkodeissa voi hoitaa eikä opiskelijoita yliopistoissa opettaa nopeammin ja koko ajan vähenevällä työvoimalla. Tai voi kyllä, mutta ainoastaan laadun kustannuksella. Miksi pääoma sitten ilmiselvästi haluaa tunkeutua julkiselle sektorille, myös hyvinvointipalveluihin? Jotainhan siellä täytyy olla, jotain joka lupaa suuria voittoja. Ja onhan siellä: julkiset tulot eli verot. Yksityistämisajatukseen sisältyy se, että julkinen tuki palveluille jatkuu entisellään (tai mielellään kasvaa), mutta se halutaan puhtaana rahana yrittäjän käteen. Sama koskee tuotannonaloja, joilla on ns. luonnollinen monopoli: kun Britanniassa junaliikenne yksityistettiin, julkinen tuki säilyi ja sitä haluttiin koko ajan lisää. Pääoman näkökulmasta tavoitteena siis ovat voittojen yksityistäminen ja tappioiden sosialisointi. Logiikka on sama kuin hammashoidon Kela-korvauksella. Päältä katsoen näyttää siltä, että Kela korvaisi osan asiakkaan kuluista, vaikka itse asiassa Kela maksaa osan hammaslääkärin palkkiosta, vain mutkan kautta. Palvelusetelissä maksaja ja maksun saaja ovat jo paremmin näkyvillä. Pääoman kiinnostus kohdistuu siis verotulojen (tai vakuutustulojen) maksimaaliseen yksityistämiseen. Se, että USA:ssa terveydenhoitomenot ovat kaksinkertaiset Eurooppaan verrattuna, johtuu paitsi kaikesta turhasta tutkimus- ja hoitotyöstä, jota systeemin logiikka ruokkii, myös siitä, että vakuutusrahoilla maksetaan myös kaikki alan yritysten voitot. Ja julkisen tuen välttämättömyyttä perustellaan juuri sillä, että palvelut ovat niin työvaltaisia ja kalliita järjestää, ettei niitä voi rahoittaa pelkästään asiakasmaksuilla, mikä kertoo juuri palvelujen luonnonmuodon pakottavuudesta. Ja toisin päin: kaikille tarkoitettuja palveluja on alettu tuottaa julkisesti rahoitettuna ja järjestettynä juuri siksi, ettei niiden puhdas kaupallinen tuotanto toimi. Tai toimii, mutta vain suunnattuna sille pienelle varakkaalle kansanosalle, joka pystyy maksamaan kaikki kulut. Voisi siis nähdä myös niin päin, että julkisessa palvelusektorissa on idullaan toisenlainen ei-teollinen ja ei-kapitalistinen talousmuoto, eikä vain rujo esivaihe matkalla pääoman syliin. Julkisen palvelutalouden idea pitäisi vain pystyä ajattelemaan uudelleen mutta vanhalta pohjalta, kuten voi tulkita Juhani Lehdon artikkelin perussanoman kirjassa Kilpailuttaminen sosiaali- ja terveyspolitiikan näkökulmasta (Stakesin raportteja 276/03). Julkisesti organisoidun toiminnan ydin on siinä, ettei sitä ohjaa markkinoiden näkymätön käsi vaan kansanvallan suunnitteleva ja kontrolloiva järki. Eikä sen sisällä toimivien ammattilaisten työn motiiviksi pidä nostaa maksimaalisen voiton metsästystä, vaan toiminnan täytyy perustua ammattietiikkaan ja ammattiylpeyteen kilpailuun osaamisesta ja siihen perustuvasta arvostuksesta. 222 YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3\n6 A R T I K K E L I T Ihmislajin perheenmuodostuksen evoluutiopsykologinen perusta HEIKKI SARMAJA Miehen ja vaimon välillä näyttää vallitsevan luonnostaan ystävyys, sillä ihminen on luontonsa puolesta vielä enemmän pareja muodostava kuin poliittisessa yhteisössä elävä, sikäli kuin perhe on perustavampi ja välttämättömämpi kuin valtio ja jälkeläisten tuottaminen on yhteistä kaikille elollisille. (Aristoteles 1989, 162) Perhe on yleisinhimillinen instituutio, jota tavataan kaikissa kulttuureissa. Nykyaikainen evoluutiopsykologia määrittelee perheen lähes samoin sanoin kuin Edvard Westermarck aikoinaan: Perheellä tarkoitetaan sosiaalista yksikköä, jonka ytimenä on äiti ja lapsi. Erittäin usein tähän yksikköön kuuluu myös mies, joka useimmiten on lapsen biologinen isä. Tällä miehellä on perheessä tärkeä rooli, joka kestää ajallisesti pitempään kuin pelkkä sukupuoliyhteys edellyttäisi. Tällainen perheen määritelmä on käyttökelpoinen, vaikka se jättää auki kysymyksen siitä, kuinka monta puolisoa perheessä on tai millaiset siteet näin määritellyllä perheellä on muihin perheisiin. (Cronk 1999, 30; Pinker 1997, 432; Ridley 2003, 20; Westermarck 1936, 7.) Kaikki maailman kulttuurit tuntevat monogaamisen avioliiton ja enemmistö tunnetuista kulttuureista sallii monivaimoisuuden. Valtaosa ihmiskunnan avioliitoista näyttää aina olleen monogaamisia. Kaiken inhimillisen perheenmuodostuksen ytimenä oleva avioliitto tai parisuhdeperhe perustuu Westermarckin mukaan seuraaviin myötäsyntyisiin tunnevalmiuksiin: Ensinnäkin äiti ja lapsi kiintyvät toisiinsa vaistomaisin tunnesitein äidinrakkaus. Toiseksi, äiti ja isä kiintyvät toisiinsa pysyväisluonteisesti aviollinen rakkaus. Kolmanneksi, isä kiintyy vaimonsa lapsiin erityisin tunnesitein isänrakkaus. Neljänneksi, puolisot tuntevat toisistaan mustasukkaisuutta. Viidenneksi, sisarukset kiintyvät altruistisesti toisiinsa sisarusten keskinäinen rakkaus. Kuudenneksi, lapsuuteen liittyvä tiivis perheenomainen läheisyys tuottaa lähisukulaisten välille keskinäisen seksuaalisen vastenmielisyyden tunteen insestiaversio. Tämä ihmismielen ominaisuus on perimmäinen syy siihen, että ihmiset eivät käytännössä koskaan avioidu aivan lähimpien sukulaistensa kanssa. Seitsemänneksi Westermarckilla esiintyy myös ajatus siitä, että isovanhemmat kiintyvät lastensa lapsiin isovanhempien rakkaus. (Westermarck 1921 & 1936.) Lintuäidit ja -isät hellivät pienokaisiaan muutaman kuukauden, mutta jättävät ne sitten yleensä oman onnensa nojaan. Ihmisemot ja jälkeläiset kiintyvät toisiinsa koko elämän ajaksi. Kun aikuisiksi varttuvat ihmislajin edustajat perustavat perusperheen, niin tämä uusi lisääntymisyksikkö pysyttelee enemmän tai vähemmän tiiviissä taloudellisessa yhteistyössä morsiamen ja sulhasen lähisukulaisten kanssa. Kaikissa kulttuureissa suku- ja perhesiteet yhdistävät useita avioliittoja toistensa yhteyteen rykelmiksi tai rypäiksi. Kutsun tätä ihmiselle ainutlaatuista yhteisöllisen lisääntymisen muotoa avioklusteriksi. Oman lajimme tapa muodostaa perheitä näyttää meistä tietenkin itsestään selvältä. Tämä lajisovinistinen harha katoaa, kun vertaamme inhimillistä perhettä toisten eläinlajien perheisiin. Mehiläispesä on yksi ainoa suurperhe, jossa kuningatar on tuhansien hedelmättömien tyttäriensä yhteinen äiti. Mehiläisisällä ei ole perheessä mitään roolia. Minkään ihmiskulttuurin perhe ei muistuta mehiläisten perhettä. Termiittien hienot perhesysteemit ja yhteistoiminta perustuvat sisäsiitokseen. Ihmisperhe ei toimi näin. Norsujen perhe taas perustuu toisilleen läheistä sukua olevien naaraiden pitämään lastentarhaan. Norsulapsilla on äidinpuoleiset mummut, mutta ei koskaan isoisää kuten meillä ihmisillä. Simpanssinaaraalla on erityinen kiima-aika, jolloin kaikki perheyhteisön urokset parittelevat kilpaa sen kanssa, ja siksi sim- YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3 223\n7 1 Inhimillisen perheen kulttuurista muuntelua voi verrata lumihiutaleeseen. Jokainen on erilainen, mutta niissä kaikissa on kuitenkin paljon samanlaista, lumihiutaleeseen kiteytyy esimerkiksi aina kuusi sakaraa. Legopalikoista voi rakentaa mitä merkillisimmän näköisiä asioita, mutta silti me näemme heti, että tämä on legotalo, tämä legoauto jne. Ihmislajin suurperheiden kiderakenne perustuu lajillemme ominaiseen tunteiden repertoaariin, joka on mukana aktiivisesti jäsentämässä kaikkia mahdollisia ihmisperheiden rakenteita. Ei ole olemassa seitsensakaraisia vesikiteitä. Ei ole olemassa ihmisperheitä, joissa isät perustaisivat perheitä tyttäriensä kanssa. Ei ole olemassa kulttuuria, jossa ihmiset eivät rakastuisi. Ja niin edelleen. 2 Kansatieteellä on tapana sanoa suurperheeksi (extended family) sitä, että monet toisilleen läheistä sukua olevat ydinperheet asuvat yhdessä saman katon alla. Avioklusteri viittaa suku- ja perhesiteisiin eli siihen, että sukulaisuuden ympärille muodostuu altruistisia verkostoja ja tunnesiteitä, vaikka näiden verkostojen jäsenet eivät asuisikaan fyysisesti tai maantieteellisesti toistensa yhteydessä. Esimerkiksi saamelaiset perheet asuivat muutama sukupolvi sitten maantieteellisesti kaukana sukulaisistaan, mutta silti sukusiteet olivat ja ovat yhä koko saamelaiskulttuurin ydinasia. Mielestämme voimme puhua ihmislajin psykologisesta suurperheestä. panssi-isillä ei ole aavistustakaan, kuka on niiden oma lapsi. Yksikään tunnettu ihmisperheen kulttuurinen muunnelma ei muistuta simpanssien suurperhettä. (Ridley 2003, 20.) 1 Kaikesta kulttuurisesta variaatiosta huolimatta ihmisperheessä on eräitä ominaisuuksia, joita ei tavata minkään muun eläinlajin keskuudessa. Monet muutkin lajit muodostavat suurperheitä, mutta vain ihmislajilla on myötäsyntyisiä valmiuksia rakentaa sukulaisuussuhteita sekä äidin että isän linjassa. Norsuilla on matriarkka, mutta vain ihmisillä on sekä matriarkka että patriarkka. Afrikan villikoirilla isän veljet, sedät, osallistuvat pentujen hoitoon, mutta vain ihmislapsella voi olla sekä äidin- että isänpuoleisia setiä ja tätejä. Vaikka monet evoluutiopsykologit ymmärtävät, että ihmismieli sisältää erityisiä valmiuksia avioklustereissa elämistä varten (Cartwright 2000; Cronk 1999; Dawkins 1989; Pinker 1997), niin aihetta on harvoin käsitelty systemaattisesti. Westermarckin teoksista poimittu seitsemän perhetunteen luettelo tarvitsee täydennystä. Tämän artikkelin aiheena on tarkastella ihmislajin taipumusta elää useamman perheen muodostamina avioklustereina ja tämän taipumuksemme biologisia ja psykologisia ehtoja. 2 Westermarck (1936) on siteerannut hyväksyvästi näkemystä, että avioliitto ei ole mikään ruusutarha, vaan pikemminkin taistelutanner. Uhrautuvaisen rakkauden ja kiintymyksen ohella ihmismielestä löytyy myös mustasukkaisuutta, kateutta, lapsen murhia, uskottomuutta ja väkivaltaa. Käsitellessään perheen evoluutiobiologiaa Richard Dawkins liitti kirjaansa seuraavan huomautuksen, joka varoittakoon myös tämän artikkelin lukijoita (1989, ): Tämä ja seuraava luku, joissa käsittelemme puolisoiden ristiriitaa, tuntuvat ehkä kammottavan kyynisiltä ja saattavat olla masentavia joillekin lapsilleen ja toisilleen omistautuneille ihmisvanhemmille. Korostan taas, etten puhu tietoisista motiiveista. Kukaan ei väitä, että lapset tahallaan ja tietoisesti pettävät vanhempiaan, koska heillä on itsekkäitä geenejä. Ja toistan, että kun sanon: Lapsi ei saa jättää ainuttakaan tilaisuutta petkuttaa, valehdella, riistää,..., käytän sanaa saa erikoisessa merkityksessä. En väitä, että tällainen käyttäytyminen on moraalista tai haluttavaa. Sanon vain, että luonnonvalinnalla on taipumus toimia näin ja että voimme odottaa, että villieläinten perheissä esiintyy petkutusta ja itsekkyyttä. Kun tässä artikkelissa esimerkiksi puhun, että anopin kannattaa vahtia miniänsä syrjähyppyjä, niin sana kannattaa viittaa anopin geneettiseen menestykseen, joka on aivan eri asia kuin se, mitä pidän moraalisesti suotavana anopin käyttäytymisenä lähimmäisiään kohtaan. Tavoitteeni on eräiden ihmislajin perhe-elämää jäsentävien tunteiden toiminnan tarkastelu, ei moraalisten elämänohjeiden jakaminen. Artikkelini jakautuu kolmeen osaan. Esittelen ensiksi William D. Hamiltonin sukulaisvalinnan biologisen teorian, joka selittää, miksi monet meistä eläimistä elävät ja lisääntyvät perheittäin tai suurperheinä. Seuraavaksi esittelen ja kehittelen ihmislajin suurperhe-elämään liittyviä tunteita ja mielentoimintoja, kuten sitä, kuka on kenellekin mustasukkainen, tai sitä, kuinka paljon kenenkin kannattaa uhrautua kenenkin puolesta. Esitän myös eräitä omia hypoteesejani siitä, kuinka rakas perheenjäsen anoppi on tai miksi veljen vaimo ei miehen silmissä näytä yhtä seksikkäältä kuin vaimon sisko. Lopuksi esittelen, miten lajimme perhetunteiden psykologia vaikuttaa siihen, millainen tunteiden ilmasto eräissä kulttuurisesti syntyneissä suurperheen muodoissa vallitsee. Esitän lopuksi, että usein romantisoitu matriarkaatti ja tylyä miesvaltaa edustava patriarkaatti ovat todella olemassa olevia kulttuurisia maailmoja; tosin eri syistä kuin tähänastinen antropologia on ymmärtänyt. Käytän Charles 224 YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3\n8 Darwinin ja Westermarckin vertailevaa metodia, sillä ainoastaan muiden lajien perheisiin vertaamalla pääsemme eroon lajisovinismista ja voimme ymmärtää inhimillisen perheen ainutlaatuisuuden. Nepotismin perusteoria 3 70-luvulla Hamiltonin ja Robert Triversin teorioita halveksittiin yleisesti ja ne julistettiin porvarilliseksi tieteeksi. Tällä hetkellä sosiobiologia on koko biologiatieteen lähtökohta. Sosiobiologia on yksiselitteisesti suuren tieteiden sodan voittaja. (Alcock 2001; Segerstråle 2000.) Tässä artikkelissa käytetyistä sosiobiologisista perhettä koskevista teorioista saa helpoimmin käsityksen tutustumalla Richard Dawkinsin teokseen Geenin itsekkyys (1989) ja erityisesti sen lukuihin 7, 8 ja 9. Myös Steven Pinker (1997) on kirjoittanut hienosti perheen tunteellisesta perustasta. Artikkelin teemat edellyttävät lukijalta jonkinlaista käsitystä William D. Hamiltonin (1996, 10 83) sukulaisvalintaa koskevan teorian keskeisistä ajatuksista. 3 Hamiltonin sukulaisvalinnan teoria selittää, millä ehdoilla luonnonvalinta voi suosia perinnöllisiä ominaisuuksia, joiden avulla eliö tekee uhrauksia eli toimii altruistisesti jonkin toisen eliön hyväksi. Miksi lintu antaa toiselle linnulle löytämänsä madon? Meistä kaikista tuntuu itsestään selvältä, että lintu antaa madon toiselle linnulle, joka on sen oma pieni poikanen! Mutta miksi ihmisisoäiti rakastaa tyttärensä lasta, eihän tuo lapsi ole hänen lapsensa? Entä miksi työläismuurahainen huolehtii äitinsä lapsista, eiväthän ne ole hänen jälkeläisiään? Eivät olekaan, mutta ne ovat noiden huolehtijoiden, isoäidin ja työläismehiläisen, lähisukulaisia. Neitseellisesti eli suvuttomasti lisääntyvät eliöt lisääntyvät tuottamalla itsestään klooneja, itsensä geneettisiä kopioita. Suvuttomasti lisääntyvien lajien yksilöt sananmukaisesti lisääntyvät tuottamalla lisää itsensä kaltaisia yksilöitä. Me suvullisesti lisääntyvät emme kopioidu, olimmepa sitten kasveja, muurahaisia tai ihmisiä. Me pystymme tuottamaan vain jälkeläisiä, jotka ovat lähisukulaisiamme. Välittömiin jälkeläisiimme me saamme sijoitettua perinnöksi vain puolet geenistöstämme; omat lapsemmehan perivät puolet geeneistään lisääntymiskumppaniltamme. Siksi me seksuaalisesti lisääntyvät eliöt olemme ainutlaatuisia ja ainutkertaisia. Kun me kuolemme, täsmälleen samoja geenejä kantavaa yksilöä ei ilmaannu maan päälle vasta kuin kloonaamalla tai ylösnousemuksen ihmeessä. Näin ollen emme oikeastaan koskaan varsinaisesti lisäänny, koska emme monista itsemme kaltaisia yksilöitä. Me lisäännymme antamalla puolet geeneistämme jälkeläisillemme, jotka antavat puolet geeneistään jälkeläisilleen jne. Kaikki jälkeläisemme alenevassa polvessa ovat sukulaisiamme, mutta kaikki sukulaisemme eivät ole jälkeläisiämme. Esimerkiksi äitimme ja sisaremme eivät ole jälkeläisiämme. Me olemme itsellemme sukua 100-prosenttisesti, koska kannamme varmasti jokaista geeniämme. Myös identtiset kaksoset ovat 100-prosenttisesti toistensa sukulaisia. Lapsemme kantavat 50 prosentin todennäköisyydellä jokaista geeniämme, sillä toisen puolen geeneistään he ovat saaneet kumppaniltamme. Lapsenlapsemme kantavat 25 prosentin todennäköisyydellä kopiota jokaisesta geenistämme. Lapsenlapsemme lapset kantavat geenimme kopiota 12,5 prosentin todennäköisyydellä jne. Alenevassa polvessa jälkeläistemme todennäköisyys kantaa oman geenimme kopioita puoliintuu jokaisen uuden sukupolven kohdalla, koska kukin alenevan linjamme jälkeläinen voi antaa lapselleen vain puolet geeneistään. Näin ollen jälkeläisemme laimentuvat portaittain sukupolvi sukupolvelta yhä pienemmiksi yhteisen sukulaisuuden osamääriksi. Toisin ilmaistuna me joudumme jakamaan sukulaisemme yhä useamman ei-sukulaisen kanssa, mitä kaukaisemmasta jälkeläisten polvesta on kyse. Kun sanon, että tämä on lapsenlapseni Emma, niin kolme muuta isovanhempaa voi sanoa Emmasta saman. Kymmenen sukupolven päästä tulevaisuudessa olemme sukutaulun mega-isovanhempia, jotka joutuvat jakamaan alenevan polven jälkeläisensä satojen muiden mega-isovanhempien kanssa. Me suvullisesti lisääntyvät eliöt voimme lisääntyä myös niiden sukulaistemme avulla, jotka eivät ole meidän jälkeläisiämme. Identtisen kaksosesi jälkeläiset ovat sinulle sukua 50-prosenttisesti. Äitisi oman isäsi kanssa tekemät täyssisaret kantavat myös 50 prosentin todennäköisyydellä omien geeniemme kopioita ja sisarustemme lapset 25 prosentin todennäköisyydellä. Hamiltonin sukulaisvalinnan keskeinen idea on, että kaikki lähisukulaisesi ja heidän jälkeläisensä ovat tietyllä todennäköisyydellä omien geeniesi kopioiden kantajia. Näin ollen voimme edistää omien geeniemme menestystä tukemalla siskom- YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3 225\n9 me lisääntymisponnisteluja, kuten susinaaraat tekevät joissakin olosuhteissa. Tai voimme tuottaa jälkeläisiä steriilin työläismehiläisen tavoin auttamalla omaa äitiämme synnyttämään meille uusia sisaria tai voimme lisätä geenejämme tulevissa sukupolvissa huolehtimalla veljiemme lapsista, kuten afrikkalaisten villikoirien urokset tekevät. Me avioklustereina elävät ihmiseläimet pystymme lisäämään geenejämme monilla epäsuorilla tavoilla. Meidän ihmisten klusteri on yhtä suuri sosiobiologinen ihme kuin mehiläisten pesä. Hamiltonin sukulaisvalinnan teoria selittää luonnossa tavattavaa sukulaisiin kohdistuvaa altruistista käyttäytymistä. Sana altruismi tarkoittaa arkikielessä toisen puolesta uhrautuvaa käyttäytymistä. Biologiassa sanalla on hieman toinen ja tarkempi merkitys. Eliö on altruistinen, kun se tukee oman henkilökohtaisen lisääntymismenestyksensä kustannuksella toisen yksilön lisääntymismenestystä. Eliö on altruistinen, kun se on valmis kärsimään kustannuksia uhrautumaan toista auttaessaan. Hamiltonin teorian peruslause on yksinkertainen: luonnonvalinta suosii mutaatiota, jonka vaikutuksesta eliö auttaa lähisukulaistaan lisääntymään, kunhan tästä uhrautuvasta käyttäytymisestä koituva haitta omalle lisääntymisnäkymälle on pienempi kuin autettavalle lähisukulaiselle koituva etu. Lähisukulaiselle koituva etu täytyy kertoa hänen sukulaisuusasteellaan eli sillä todennäköisyydellä, jolla tuo autettava kantaa yhteistä geeniä auttajansa kanssa. Voimme kirjoittaa ajatuksen seuraavan kaavan muotoon: Br > C. Kirjaimet Br tarkoittavat sukulaisen lisääntymisnäkymälle annettua hyötyä (B = benefit) kerrottuna sukulaisuuden asteella r (r = relatedness). Näin lasketun hyödyn täytyy olla suurempi kuin auttajan avustamisesta koituva kustannus (C = cost) eli vähennys omalle henkilökohtaiselle lisääntymisnäkymälle. Eli kyse on eliöllä käytettävissä olevien resurssien allokoinnista sukulaisille tavalla, joka tehokkaimmin edistää heidän yhdessä kantamansa geenin menestystä: auta geenisi kopion menestystä riippumatta siitä, kantaako tuota geenin kopiota sinä vai joku sukulaisesi. Vaikka Hamiltonin ajatus on yksinkertainen, se selittää silti suuren joukon biologisia ilmiöitä, kuten sen, miksi monet eläinlajit elävät perheinä, tai sen, miksi ylipäätään on olemassa monisoluisia eliöitä. 4 Seuraavat esimerkit selventävät tätä Hamiltonin ajatusta. Osmo Soininvaara on ymmärtänyt Hamiltonin idean sanoessaan, että myös ykkösoluesta [2,7 %] voi tulla humalaan, sitä on vain juotava enemmän [kuin kolmosolutta, 4,5 %]. Viiden tuopin keskioluthumalaan riittää hyvin yhdeksän tuoppia ykköstä. Vastaavasti voimme saavuttaa lisääntymismenestystä tukemalla siskonlapsia, siskonlapsia pitää vain olla enemmän. Asiaa valaisee Aku Ankan perhe. Aku-enolle kolmen orvon siskonpojan, Tupun, Hupun ja Lupun, hoito on biologisesti altruistista, sillä siitä koituu Akulle kustannus (C), joka on poissa hänen muista lisääntymisprojekteistaan. Akuhan voisi hankkia omia ankanpoikia Iineksen kanssa. Lapseton poikamies Aku ei kuitenkaan ole geneettinen luuseri. Kolmeen siskonpoikaan uhrattu vaiva ja aika hyödyttävät Akun omien geenien lisääntymisnäkymää, sillä kukin siskonpoika kantaa 25 prosentin todennäköisyydellä samojen geenien kopioita kuin Aku itsekin. Enonsa uhrautuvien ponnistelujen ansiosta Tupu, Hupu, ja Lupu pelastuvat Ankkalinnan tunnetusti kurjasta orpokodista, jossa he olisivat saattaneet kuolla nälkään, tauteihin ja viluun. Näin pelastuneet siskonpojat maksavat takaisin Akun uhraamat kustannukset siittämällä aikanaan ankanpoikia, jotka kantavat Akun geenien kopioita 12,5 prosentin todennäköisyydellä. Akun kannalta kolmen siskonpojan yhteenlaskettu arvo on suurempi kuin yhden oman ankanpoikasen: 3 x 25 % > 50 %. (Vakiintunut suomennos Aku-setä ja veljenpojat on käännösvirhe. Enosuhde on hieman uhrautuvampi kuin setäsuhde, koska siskon lapsi on aina oma sukulainen, veljen lapsi voi hyvinkin olla naapurin sedän siittämä.) Reaalielämässä yksilön tosiasiallinen kyky edistää altruistisesti kantamiaan geenejä vaihtelee voimakkaasti. Hamiltonin kaavassa (Br > C) sukulaisuuden aste (r) on selkeä ja pysyvä kerroin. Sen sijaan sukulaisen saama hyöty (B) ja auttajalle koituva kustannus (C) ovat mutkikkaita asioita, ja ne lasketaan altruistin ja autetun sukulaisen edustamien lisääntymisnäkymien perusteella. Eräässä yhteydessä Westermarck totesi, että ihmisten rakkaus omia lapsiaan kohtaan on suurempi kuin heidän rakkautensa omia vanhoja 4 Fysiikan kuuluisin kaava on varmaankin E = mc 2. Useimmat tunnistavat kaavan, vaikka vain harvat voivat kehua ymmärtävänsä, mitä se tarkoittaa oikeassa materiaalisessa maailmassa. Modernin käyttäytymisbiologian merkittävin kaava on varmaankin Hamiltonin edellä esitetty sukulaisaltruismin kannattavuuslaskelma. 226 YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3\n10 5 Westermarck (1926, vol. II, 194) antaa Adam Smithille tunnustusta toteamalla, että tämän havainto ja sen selittäminen olivat evoluutiobiologisesti oikeita jo sata vuotta ennen Darwinia. Itse asiassa Smithin idea ymmärrettiin biologiassa vasta 200 vuotta myöhemmin, kun W. D. Hamilton esitti teoriansa kattavasta lisääntymismenestyksestä (inclusive fitness) 1960-luvun alussa. Näin ollen Westermarck itse ansaitsee tunnustuksen siitä, että hän tunnisti Smithin ajatuksen darvinistiseksi kymmeniä vuosia ennen kuin kukaan muu Darwinin tieteellinen perillinen ymmärsi tällaisia asioita. Moni oli ajatellut jo ennen Smithiä, että Luonto isolla alkukirjaimella on taitava insinööri, hienomekaanikko, koristetaiteilija tai kemisti. Smith ymmärsi, että Luonto on myös pennintarkka taloustieteilijä, joka laskee äidinrakkauden tai läheisen kuoleman tuottaman surun oikean määrän jälkeläistuotannon jääkylmästä näkökulmasta. Nykyaikainen evoluutiopsykologia käsittelee lähisukulaisen kuoleman aiheuttamaa surua käyttäen täsmälleen samaa teoriaa kuin Smith (Pinker 1997; Segal 2000). vanhempiaan kohtaan, koska lajien jatkuvuus ja lisääntyminen riippuu kokonaan edellisestä, eikä yhtään jälkimmäisestä. Westermarck oli poiminut havainnon ja sen selityksen Adam Smithin moraalitunteita käsittelevästä teoksesta. Smith sanoo aiheesta enemmänkin(1976, 142, 219): Näyttää siltä, että Luonnon silmissä lapsi on tärkeämpi kuin vanhus, ja siksi lapsi herättää voimakkaampaa ja yleisempää sympatiaa. Niin sen kuuluukin tehdä. Sillä lapselta voidaan odottaa, tai ainakin toivoa paljon. Sen sijaan yleensä on niin, että vanhukselta ei ole paljoa odotettavissa tai toivottavissa. Lapsen avuttomuus vetoaa kaikkein raaimpaankin ja kovasydämisimpäänkin. Ainoastaan ihmisen hyveellisyys estää sen, ettei vanhuuden heikkoja halveksita tai että he eivät herätä vastenmielisyyttä. Yleensä vanhus kuolee niin, että juuri kukaan ei häntä sure. Mutta lapsi tuskin koskaan kuolee niin, ettei se aiheuttaisi ainakin jonkun sydämessä suurta tuskaa. 5 Smithin asetelmassa keski-ikäisen aikuisen sukulaisuuden aste omaan lapseensa ja omiin vanhoihin vanhempiinsa on sama (r = 50 %). Mutta lapsen ja vanhan äidin tai isän lisääntymisnäkymä on dramaattisesti erilainen. Luonnon silmissä, tai modernimmin sanottuna geenin näkökulmasta, sukulainen on arvokkaampi silloin, kun hän on terve, pätevä ja hedelmällisen uransa alussa oleva 18-vuotias nainen tai 20-vuotias mies, kuin silloin, kun hän on juuri hedelmöittynyt alkio, vastasyntynyt tai voimaton vanhus. (Cartwright 2000, ) Vastasyntyneen tyttövauvan lisääntymisnäkymä on paljon pienempi kuin 18-vuotiaan neitosen, koska vertailua tehtäessä täytyy vauvan arvosta vähentää 18 vuoden investointeja edellyttävä ajanjakso, joka vaaditaan vauvan saattamiseksi sukukypsäksi. Dementiasta kärsivällä vanhalla hedelmättömällä äidillämme ei taasen ole enää mitään arvoa kantamiemme geenien lisäämispyrkimysten kannalta. Tunteemme on viritetty tällaisten asiantilojen toteamiseen, aivan kuten Adam Smith aikoinaan ensimmäisenä oivalsi. Perheenjäsenten edustamien lisääntymislupausten vähittäiset tai äkilliset muutokset ovat tietenkin inhimillisten tragedioiden ehtymätön lähde. 6 Myös sukulaisavun vastaanottajan kyky muuntaa saamansa apu lisääntymismenestykseksi vaikuttaa asiaan. Ajatelkaamme naista, jolla on identtiset kaksostyttäret, joilla kummallakin on lapsi. Toinen tytär on turvallisesti naimisissa, mutta toinen on jäänyt leskeksi. Tässä tapauksessa kyseisen naisen kannattaa sääliä ja avustaa enemmän leskenä olevaa tytärtään, koska tällöin altruismi osuu suurempaan tarpeeseen eli pitää lapsenlapsen edustaman lisääntymisnäkymän hengissä. Toinen tytär pärjää muutoinkin. (Koska esimerkin siskokset ovat identtisiä, niin he eivät nostaisi äitinsä epätasaisesta avunjaosta riitaa, kuten tavalliset siskokset saattaisivat tehdä tällaisessa tapauksessa.) Hamiltonin löytämästä teoriasta voidaan tehdä vieläkin merkillisempiä johtopäätöksiä. Rakkaat omat geenimme nimittäin tarkastelevat meitä it- 6 Ajatusta voidaan viedä pitemmälle. Muutaman päivän ikäinen viallinen sikiö ei ole kovin arvokas oman äitinsä geneettisten intressien kannalta. On arvioitu, että naisten elimistö abortoi 78 prosenttia hedelmöittyneistä munasoluista. (Cartwright 2000.) Myös vanhuuteen liittyvä raihnastuminen johtuu perimmältään siitä, että omat geenimme tarkastelevat meitä kylmästi omana lisääntymiskoneenaan. Geenimme ikään kuin vertaavat eri ikäkausiemme edustamia lisääntymisnäkymiä keskenään ja suosivat sitten menestyksekästä lisääntymiskautta heikomman kustannuksella. Niinpä luonnonvalinta suosii sellaisia geenejä, jotka parantavat lisääntymismenestystämme silloin, kun olemme 20- vuotiaita silläkin uhalla, että tuolla samaisella geenillä on haitallinen vaikutus myöhemmällä ikäkaudella. (Alexander 1987; Williams 1996.) Ferrarin insinöörit rakentavat formulamoottorit kestämään kaksi tuntia. Ei ole väliä, vaikka moottori aina räjähtäisi vanhuuttaan kolmen ajotunnin jälkeen. Ferrarin voitot ja tappiot tehdään ensimmäisten kahden tunnin aikana. Näin on myös meidän ihmisten elämässä. Geeniemme näkökulmasta me eliöt olemme niiden ajallisia ja väliaikaisia ajoneuvoja, joiden avulla ne pyrkivät ikuiseen koskaan päättymättömään kopioitumiseensa. Kone saa paukahtaa, kun geneettiset voitot on korjattu palkintokaappiin. YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3 227\n11 seämme yhtä itsekkään kylmien kannattavuuslaskelmien perusteella kuin kaikkia muitakin. Me sosiaaliset eläimet toimimme tietyissä tilanteissa (sekä fyysisesti että psyykkisesti) sen mukaan, kuinka arvokkaita olemme kullakin hetkellä kantamiemme tai, paremmin sanottuna, haltuumme uskottujen geenien kannalta. Eräät suurperheensä puolustamiseen erikoistuneet muurahaisyksilöt toimivat kirjaimellisesti itsemurhaterroristeina. Ne hakeutuvat vihollisen keskelle ja räjäyttävät itseensä keräämänsä myrkyn ympärilleen. Itsensä räjäyttäneen yksilön menetys on keskimäärin pienempi kuin sen näin pelastamien sisarien edustamien lisääntymisnäkymien summa. Eräät vain kerran elämässään lisääntyvät hämähäkkilajien äidit antautuvat syntyvien lastensa ensimmäiseksi ateriaksi. Näin hämähäkkiäiti uhraa elämänsä omien lastensa hyväksi. Siinä missä hämähäkkiäiti uhrautuu lastensa ruuaksi, vanheneva ihmisnaaras uhraa oman hedelmällisyytensä omien jo olemassa olevien jälkeläistensä lisääntymismenestyksen hyväksi. Nainen tulee menopaussiin. (Diamond 1998, ) Usein esitetään, että me eliöt suosimme sukulaisiamme, koska tuo sukulainen kantaa samaa geeniä. Tarkasti ottaen tämä on virheellinen ilmaisu, sillä geenin kantaminen ei sinänsä riitä. Altruististen uhrilahjojemme vastaanottajan täytyy pystyä, tavalla tai toisella, edistämään yhteisesti jakamiemme geenien menestystä tulevaisuudessa. 7 7 Vaikka Westermarckin perheteoria perustuu Darwinin teoriaan, hän ei juuri lainaa Darwinia tämän aiheen yhteydessä. Syy on ilmeinen: Darwin jätti inhimillisen perheen psykologian pohtimisen kokonaan, koska hän taipui, joskin epäröiden, kannattamaan oman aikansa antropologeja, joiden mukaan ihmiset olisivat historian aamunkoitossa eläneet promiskuiteetissa ja harjoittaneet insestiä (Darwin 1871). Nämä antropologit väittivät myös, että esi-isämme eivät huolehtineet mitenkään jälkeläisistään vaan jättivät lapsista huolehtimisen kokonaan esiäitiemme harteille. Suomalaisille tunnetuimmat tämän koulukunnan edustajat ovat Friedrich Engels ja hänen teoksensa Perheen, yksityisomistuksen ja valtion alkuperä (1973). Nuoren Westermarckin teos Inhimillisen avioliiton historia (1891) oli suunnattu näitä Darwinin kannattamia antropologian vakiintuneita käsityksiä vastaan. Ja sekös vanhaa Engelsiä harmitti. Darwinin virheellisten perhettä koskevien käsitysten takia Westermarck sai joissakin kysymyksissä evoluutioteoreettisesti parempia ideoita Aristoteleelta ja Adam Smithiltä kuin Darwinilta. Esiwestermarckilaiset perheteoriat elävät yhä yleisinä vasemmistolaisen sivistyneistön helliminä uskomuksina. Laajennettu avioliitto Hamiltonin merkillisten ja merkittävien ajatusten jälkeen palaan takaisin ihmislajin suurperheen ominaispiirteisiin. Ihmislajilla, kuten muillakin kädellisillä, on erityisiä mielenmekanismeja, joilla vältetään sisäsiitos. Nämä tunteelliset syyt ovat viime kädessä selitys sille, että yksittäisiin ydinperheisiin, suurperheisiin ja avioklustereihin kuuluu aina yksilöitä, jotka eivät ole toistensa lähisukulaisia. (Dawkins 1989; Shepher 1983; Wolf 1995; Westermarck 1921 & 1936.) Puolisosi ei ole sukulaisesi, eikä äitisi ole isäsi sukulainen. Vastaavasti kälysi, vävysi, miniäsi tai lankosi eivät ole sukulaisiasi, vaikka lasketkin heidät tavallaan suurperheeseesi ja voit nähdä heitä yhteisessä joulupöydässä. Sen sijaan tällaiset perheenjäsenet ovat eräiden lähisukulaistesi isiä ja äitejä, esimerkiksi miniäsi on poikasi lapsen äiti. Yksistään tämä Westermarckin löytämä sukusiitoksen vastainen mielenmekanismi jäsentää kaikkia inhimillisiä perheitä perustavalla tavalla. Hamiltonin teoria selittää, miksi me suosimme geneettisiä sukulaisiamme. Mutta miksi meillä on voimakkaasti altruistisia tunteita myös perheemme niitä jäseniä kohtaan, jotka eivät ole sukulaisia? Vastaus on yksinkertainen. Biologian kannalta naisen ja miehen avioliitto tai parisuhde on kahden ei-sukulaisen perustama tuotanto-osuuskunta, jonka avulla kumpikin osapuoli edistää omien geeniensä menestystä. Vaimolla ja miehellä on voimakas geneettinen intressi pitää toisistaan huolta, koska he lisääntyvät toistensa avulla. Minun kannattaa huolehtia toisesta yksilöstä, jolla on yhtä suuri motiivi kuin itselläni huolehtia lapsesta, joka on jälkeläiseni. Ihmislajilla puolisoiden keskinäisestä altruismista on kehittynyt evoluution myötä yksi kaikkein voimakkaimmista ja tunteellisimmista motiiveista (Alexander 1979 & 1987). Vain identtisten kaksosten keskinäinen sidos on sitä voimakkaampi (Segal 2000). Tätä puolisorakkauden suurta tunnetta haittaa vain yksi biologinen tosiasia: sukulaiset ovat korvaamattomia, kun taas puolison voi vaihtaa toiseen. Ihmiset eivät hylkää omaa lastaan saadakseen hoitaa naapurista mahdollisesti löytyvää kauniimpaa ja fiksumpaa lasta. Sen sijaan monet ovat ottaneet naapurin puolison omaksi elämänkumppanikseen. Samat syyt, jotka johdattavat miestä uhrautuvaisesti rakastamaan vaimoaan ja vaimoa miestään, auttavat ymmärtämään myös, miksi evo- 228 YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3\n12 luution aikaisten esivanhempiemme on kannattanut kiintyä tietyssä määrin myös puolisoidensa lähisukulaisiin. Aviomiehen kannattaa suosia vaimonsa lähisukulaista sitä enemmän, mitä läheisempää sukua tämä on miehen vaimolle ja heidän yhteiselle lapselleen. Rakasta anoppiasi, sillä hän rakastaa vaimoasi, joka on hänen tyttärensä, ja vaimosi lasta, joka on (mahdollisesti) sinun lapsesi. Vastaavasti miehen kannattaa kiintyä avuliaisuuden tuntein myös vaimonsa muihin lähisukulaisiin: isään ja sisariin. Yhteisten lasten projekti ei yhdistä ainoastaan miestä ja vaimoa ydinperheeksi, vaan vetää keskinäisen altruismin piiriin anoppeja, appiukkoja ja muita puolison lähisukulaisia, kuten kytyjä ja natoja. Ajatus laajenevasta perherakkaudesta voidaan ulottaa mutkien kautta vieläkin pitemmälle. Yksilön kannattaa suosia myös omien lähisukulaistensa puolisoita ja näiden sukulaisia. Suosi esimerkiksi siskosi miestä, lankoasi, ja tämän lähimpiä sukulaisia, sillä heillä kullakin on intressi suosia siskoasi ja tämän lasta, eli lasta, joka on sinun lähisukulaisesi. Ydinperheistä koostuvan avioklusterin yleinen ohje kuuluu seuraavasti: Tue kaikkia lähisukulaistesi puolisoita ja näiden lähisukulaisia siinä suhteessa kuin heillä on oma geneettinen intressinsä tukea sinun lähisukulaistasi ja hänen lastaan. Tästä yleisestä perherakkauden kehotuksesta ei kannata innostua liikaa, sillä avioliiton kautta saatujen perheenjäsenten intressi ja into suosia omien geeniemme menestystä laimenee porras portaalta ja mutka mutkalta nopeasti olemattomiin. Arvelisin, että puolison serkut alkavat olla jo kannattavan altruismin äärirajalla. Yleisesti ottaen anoppeja kannattaa rakastaa. Mutta myös anopin resurssit, kunto ja perhetilanne ratkaisevat, kuinka paljon häneen kannattaa uhrata. Sairaalloinen vanha anoppi, jolla sattuu olemaan 15 muuta lastenlasta, ei luultavasti kykene hyödyttämään sinun lapsiasi yhtä paljon kuin nuorekas ja reipas, jonka ainoa lapsenlapsi sattuu olemaan juuri sinun oma lapsesi. Tällaista erottelukykyä meillä suosii paitsi laskelmoiva järkemme, jonka laskelmointikyky on tarkoitettu juuri tällaisiin tilanteisiin, myös tunteittemme spontaani toiminta, joka tukee lisääntymisnäkymiemme kannalta oikeansuuntaisia ratkaisuja niin anopin kuin muiden aviosukulaisten suhteen. 8 Avioklusterit muodostavat perhesiteiden ristikkäisiä verkostoja. Koska sukulaistemme tekemien naimakauppojen mukana tulleet aviosukulaisemme ovat yleensä kotoisin useista eri suvuista ja perheistä, niin kahden eri suvun keskinäiset avioliitot, tai paremminkin yhteiset lapset, punovat yhteen hyvinkin monimutkaisia ja monenkeskisiä perhesuhteita ja yhteistyön rakenteita. Käytännössä kulttuuriset määritelmät ja taloudelliset olosuhteet pilkkovat, kokoavat ja valikoivat toisia perhesuhteita yhteen ja jättävät taas toisia evoluutiopsykologisesti yhtä voimakkaita altruististen tunteiden optioita vaille huomiota. Westermarck (1921, vol. I, 255) huomautti aikoinaan, että vaikka sukulaisiin kohdistamamme tunteet olisikin porrastettu sukulaisuuden asteen mukaisesti, niin meidän perhesuhteemme saavat sosiaalisen voimansa viime kädessä siitä, ketkä sukulaisistamme ja perheenjäsenistämme ovat kiinteässä kanssakäymisessä meidän kanssamme. 9 Kaksinaismoraalin biologinen perusta Parisuhteessa elävien naaraiden ja urosten suhde syrjähyppyihin on erilainen. Yleisesti ottaen naaras ei voi lisätä jälkeläistensä lukumäärää ottamalla itselleen lisää rakastajia. Naaraat tavoittelevat parisuhteen ulkopuolisista seksisuhteista jälkeläisilleen parempia geenejä kuin vakiopuoliso pystyy tarjoamaan. Uros sen sijaan saa sitä enem- 8 Eräät aviosukulaisuutta koskevat johtopäätökset ovat kiinnostavia vertailevan perhesosiologian kannalta: Esimerkiksi minun kannattaa suosia jossain määrin vaimoni muiden miesten kanssa tekemiä jälkeläisiä. Ovathan nämä lapset minun ja vaimoni yhteisten lasten sisarpuolia, minkä takia heillä on voimakkaat omat intressit tukea vaimoni minulle synnyttämiä lapsia. Vaimoni muille miehille synnyttämät lapset ovat minun aviosukulaisiani. 9 Westermarck (1921, vol. I, 72 75) korostaa useassa yhteydessä, että avioliiton alkuperä on yhteisestä jälkeläisestä huolehtiminen: Siksi voimmekin sanoa, että avioliitto perustuu pikemminkin perheeseen kuin perhe avioliittoon. On tosiaankin niin, että monien kansojen keskuudessa ei vihityn tai kihlatun parin todellinen avioliittona pidetty elämä ala ennen kuin heille on syntynyt lapsi tai raskaus näyttää ilmeiseltä. Toisenlaisissa tapauksissa, joissa seksuaalinen suhde on johtanut raskauteen tai lapsen syntymään, pidetään sääntönä, että kyseinen pari solmii avioliiton tai että sitä pidetään jopa pakollisena. Oman aikamme Suomessa avoliitto muuttuu usein viralliseksi avioliitoksi, kun yhteinen jälkeläinen ilmoittaa tulostaan. Minusta tuntuu, että äitien ja isien usein kriittinen suhtautuminen lastensa avopuolisoon muuttuu vauvan myötä kuin taikaiskusta myönteisemmäksi ja uhrautuvaisemmaksi. Meitä liikuttavat sukulaistemme ja jopa täysin tuntemattomien henkilöiden häät, mutta myös läheistemme uudet vauvat ja uudet raskaudet. Ehkäpä nämä onnen tunteet ja liikutukset ovat jonkinlaisia leimaantumisilmiöitä, eräänlaisia perhesuhteita solmivia sukulaisten ja perheenjäsenten välisiä ei-seksuaalisia rakastumisia? YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3 229\n13 män jälkeläisiä, mitä useamman naaraan kanssa se onnistuu parittelemaan. Kukasta kukkaan pörräävä ihmisuros voi saada käyttöönsä useamman naisen synnytysresurssit. Siinä missä naaras tavoittelee laatua, uros yrittää lisätä parittelukumppaniensa määrää. Hedelmällinen syrjähyppy lisää miehen henkilökohtaista jälkeläistuotantoa mutta samalla syrjähypyt lisäävät myös hänen sukulaistensa jälkeläistuotantoa. Saattaa kuulostaa yllättävältä, että myös naiset lisääntyvät isiensä, veljiensä, enojensa, setiensä ja vaariensa syrjähyppyjen ansiosta. Mutta hamiltonilaisen biologian kannalta tämä on itsestään selvää. Äitien kannattaa tukea jopa isää enemmän poikiensa seksuaalisia seikkailuja, sillä Lemminkäisten äidit voivat olla aina varmoja biologisesta vanhemmuudestaan poikansa suhteen. Esiäitimme ovat siis tavoitelleet avioliiton ulkopuolisista suhteista ensisijaisesti jälkeläiselleen parempia geenejä kuin vakituinen aviokumppani on pystynyt tarjoamaan (Barash & Lipton 2001; Buss 2000). Naisen uskottomuuden hedelmistä hyötyivät tietenkin myös kaikki uskottomien naisten lähisukulaiset, sillä saavathan myös he vauvasukulaiselleen paremmat geenit. Siksi mummujen ja vaarien, äitien ja isien, veljien ja siskojen, enojen, setien ja serkkujen on kaikkien kannattanut tukea naissukulaisensa avioliiton ulkopuolisia suhteita. Tämä sukulaisten yhteinen intressi on realisoitunut muun muassa vaistomaiseksi ja valikoivaksi seksuaaliseksi salailuksi. Teoria ennustaa esimerkiksi, että nainen on taipuvainen paljastamaan omalle pojalleen tietonsa miniänsä uskottomuudesta, mutta salaa miniältään poikansa uskottomuuden. (Sarmaja 2002b.) Aviomiehen sen sijaan kannattaa vartioida vaimoaan mustasukkaisesti, sillä käenpojan ruokkimisesta on suuret kustannukset miehen omalle lisääntymismenestykselle. Samasta syystä myös aviomiehen lähisukulaisilla on intressi varmistaa, että heidän miessukulaistensa vaimot ovat uskollisia, sillä heidän panostuksensa sukulaislapselle on vaarassa mennä harakoille eli käki-isän eduksi. Vaikka anoppi on periaatteessa miniän rakas perheenjäsen, niin anopin kannattaa olla mustasukkainen, sillä myös isoäidistä voidaan tehdä aisankannattaja. Mitä läheisemmän miessukulaisen vaimosta on kyse, sitä enemmän on esivanhempiemme kannattanut pitää tuota epäilyttävää olentoa silmällä. Olitpa itse nainen tai mies, niin olet tilaisuuden tullen veljesi vaimon vartija. Isänpuoleisen isoäidin ja isoisän altruistisia tunteita lapsenlapsiinsa tai anopin ja apen kiintymystä miniäänsä ei olisi koskaan voinut syntyä, ellei miniöiden vahtiminen olisi ollut tehokasta jo vuosimiljoonan ajan. Tällä aviomiehen lähisukulaisten muodostamalla yhteisten geneettisten intressien liitolla on tietenkin vastassaan sukuun naitujen miniöiden sukulaisten etuja ajava vastavoima, joka puolustaa oman naissukulaisensa oikeutta myös avioliiton oloissa valita seksuaalikumppaninsa omien mieltymystensä mukaan. Vaikka vaimon ja miehen sukujen välillä vallitsevat voimakkaat yhteiset intressit, niin keskinäistä perherakkautta rasittavat mustasukkaisuus, salailu ja juonittelu. Edellä esitetyn perusteella voidaan muodostaa kolme periaatetta, joita noudattamalla ihmislajin yksilö voi rykelmäperheen oloissa edistää geneettistä menestystään: 1. Kaikkien keskenään lähisukua olevien yksilöiden kannattaa yksin ja liitossa omasta sukupuolestaan riippumatta tukea kaikkien omien naissukulaistensa avioliiton ulkopuolisia suhteita eli yrityksiä hankkia lapsilleen parhaat mahdolliset saatavilla olevat geenit. (Säännöstä on yksi poikkeus, oma äiti.) 2. Kaikkien keskenään lähisukua olevien yksilöiden kannattaa yksin ja liitossa omasta sukupuolestaan riippumatta vahtia kaikkien omaan sukuun naitujen miniän asemassa olevien naisten mahdollisia syrjähyppyjä. 3. Kaikkien yksilöiden kannattaa suosia yksin tai liitossa omasta sukupuolestaan riippumatta omien sukulaismiestensä uskottomuuspyrkimyksiä. Useat tutkijat ovat puhuneet siihen suuntaan, että miehet kontrolloivat naisen seksuaalisuutta. Jopa sellainen evoluutiobiologian hyvin tunteva feministi kuin Sarah Blaffer Hrdy ajattelee (1999, ), että naisten miehiä suurempi seksuaalinen häveliäisyys on luonnonvalinnan rakentama vastastrategia, jolla esiäitimme ovat vastanneet miessukupuolen harjoittamaan seksuaaliseen kontrolliin. Tällainen ajatus on osittain oikea: naisen seksuaalisuuteen kohdistuu monin verroin kovempi kontrolli kuin miehen. Mutta tuota kontrollia harjoittavat miesten lisäksi myös naiset! Ainoa naisten ja miesten välinen ero johtuu siitä, että naisilta puuttuu kaikkein voimakkaimman asteen syy naisen seksuaalisuuden kontrolloimiseen: naisilla ei ole vaimoja. Jos oikein tarkkoja ollaan ja katsotaan asiaa geenien näkökulmasta, niin naiset kontrolloivat itse ja omista syistään omaa seksuaalisuuttaan paljon tarkemmin 230 YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3\n14 kuin miehet omaansa. Eliönaaraiden suurempi valikoivuus suhteessa seksuaalisuuteen selittää oleellisen osan myös ihmisnaaraiden harjoittamasta oman seksuaalisuutensa itsekontrollista. Miehen kannalta hänen vaimonsa synnyttämä lapsi on hänelle sukua joko 50-prosenttisesti tai ei lainkaan; anopin ja aviomiehen siskon kannalta tuo sama lapsi on heille sukua joko 25-prosenttisesti tai ei lainkaan. Näin ollen anopilla ja aviomiehen siskoilla on täsmälleen samansuuntainen, mutta puolta heikompi syy poikansa ja veljensä vaimon mustasukkaiseen ruumiillisuuden kontrolloimiseen kuin aviomiehellä itsellään. Seksuaalisuuteen liittyvällä kaksinaismoraalilla on selkeät biologiset juuret. Evoluutiopsykologisesti kysymys ei ole sukupuolten välisestä kiistasta, vaan eri sukuihin kuuluvien yksilöiden välisestä taistelusta. Tästä on kyse myös silloin, kun mies kokee mustasukkaisuutta vaimostaan. Joissakin kulttuurihistoriallisissa oloissa miehet voivat liittoutua säätämään yleisesti kaikkien naisten seksuaalisuutta kontrolloivia lakeja. Palaan tähän artikkelin lopussa. 10 Sääntöön suosi naissukulaistesi syrjähyppyjä sisältyy yksi merkittävä poikkeus. Vaikka oma äiti on läheinen naissukulainen, niin jälkeläisen kannattaa yrittää estää hedelmällisyysikäisen äitinsä syrjähypyt. Itsekkään geenin näkökulmasta yksiavioinen hedelmällinen äiti näyttäytyy täyssisaruksia tuottavana koneena. Laskennallisesti äiti on lapsen geenien kannalta yhtä arvokas lisääntymiskone kuin lapsi on itse itselleen tai tämän identtinen kaksonen on. Äitisi, identtinen sisaresi ja sinä itse pystytte kaikki tuottamaan jälkeläisiä, jotka kantavat 50 prosentin todennäköisyydellä sinun geeniesi kopioita.( Dawkins 1989, 315.) Tämän lapsensa geneettisen option äidit voivat pilata olemalla uskottomia lapsensa biologiselle isälle. 10 Häveliäisyyden alkuperää koskevassa artikkelissani väitin, että seksuaalinen salailu on vastastrategia, joka yrittää tehdä tehottomaksi toisten yrityksiä manipuloida seksuaalisuuttamme. Häveliäisyyden yhteydessä mainitsin, että seksiaiheiset vitsit ovat hauskoja tai kiusallisia riippuen seuran kokoonpanosta. (Sarmaja 2002a.) Omien lähisukulaisten seurassa eivät seksivitsit paljoa naurata, mutta myös puolison sukulaisten läsnäolo pilaa tehokkaasti tämän alan huumorin. Westermarckin mukaan kansatieteelliset vertailut todistavat, että häveliäisyys on kaikkein suurinta suhteessa anoppiin! (Westermarck 1921, vol. III, ) Anopin herättämä erityinen häveliäisyys on aivan teorian mukaista. Äidin kannalta kaikki hänen synnyttämänsä jälkeläiset ovat hänen lähisukulaisiaan (r = 50 %) riippumatta siitä, onko lapsen isä aviomies vai rakastaja. Lapsen näkökulmasta katsottuna äiti voi tuottaa joko oman isän siittämiä täyssisaria (r = 50 %) tai vieraan miehen siittämiä sisarpuolia (r = 25 %). Lapsen lisääntymisintressien näkökulmasta tämä kahdenlaisten sisarien geenipitoisuuksien ero on dramaattinen, sillä yksi täyssisar on kaksi kertaa arvokkaampi kuin yksi sisarpuoli. Äidin ja lapsen välillä on selkeä ja voimakas geneettinen intressikonflikti. On erittäin todennäköistä, että luonnonvalinta on rakentanut ihmisen kaltaisen monogaamisen lajin lapsille mielenrakenteita, joiden avulla he vahtivat ja varmistavat, ikään kuin isänsä ja tämän sukulaisten tukena, omien äitiensä uskollisuuden geneettiselle isälle. Vastaavasti äitien edun mukaista olisi kiertää lastensa kontrolliyritykset. Äidit ovat esimerkiksi häveliäitä ja salaavat seksuaalisuutensa omilta lapsiltaan huolellisemmin kuin isät. Ennustaisin, että esimerkiksi teini-ikäiset lapset, joilla on vielä hedelmällinen kolmekymppinen äiti, suuttuvat enemmän äitinsä avioliiton ulkopuolisista suhteista kuin isänsä vastaavista seikkailuista. Äidin rakastaja uhkaa vähentää lapsen lisääntymismenestystä tuntuvasti, kun taas isän uskottomuus lisää lapsen kantamien geenien lisääntymisnäkymiä. Ehkäpä pienet lapset, jotka kokevat suurta eroahdistusta, jos äiti katoaa vain hetkeksikin näköpiiristä, mutta vilkuttavat reippaasti, kun isä katoaa kodin näköpiiristä, varmistelevat näillä tempuilla itselleen äidinpuoleisia täyssisaria ja isänpuoleisia sisarpuolia? Lasten ja äidin välinen konflikti ennustaa myös, että lapset voivat käyttäytyä biologisten vanhempiensa avioerotilanteessa kiihkeämmin kuin äiti ja isä. Tilanteessa, jossa (hedelmällisellä) äidillä ja isällä on kummallakin hyvät syynsä lopettaa epäedulliseksi osoittautunut avioliitto, heidän yhteisillä lapsilla on voimakas geneettinen intressi varmistaa, että äiti lisääntyy jatkossakin vain isän kanssa. Biologisten vanhempien avioero ei uhkaa ainoastaan lasten nauttimia hoivaresursseja vaan myös tulevien sisarusten geenipitoisuutta. Oikeastaan lapsilla olisi hyvä syy sytyttää sikari aina, kun he ovat pystyneet psykologisella sodalla manipuloimaan äidin ja isän seksisuhteelle jatkoaikaa. Tilanteessa, jossa leskeksi jääneellä äidillä on uusi aviomies, lapsi tietenkin liittoutuu äitinsä uskottomuuden puolesta isäpuoltaan vastaan, sillä onhan se myös lapsen etu, että uusilla sisarus- YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3 231\n15 puolilla olisi paremmat geenit kuin ne, jotka isäpuoli pystyy tarjoamaan. Käly-efekti Inhimilliset suurperheet ovat luonnonvalinnan tuottamia jälkeläistuotantoon erikoistuneita osuuskuntia. Tällainen suurperheen muodostama osuuskunta on toisten suurperheiden näkökulmasta houkutteleva kohde strategialle, jota biologiassa kutsutaan lajin sisäiseksi pesäloisimiseksi. (Barash & Lipton 2001.) Sekä miehet että naiset voivat toimia ihmiskäen roolissa. Mies, joka onnistuu siittämään vieraaseen suurperheeseen kuuluvalle naiselle lapsen, saa geeniperillisensä huoltajiksi paitsi huijatun aviomiehen myös tämän avuliaat lähisukulaiset. Toisaalta nainen, joka saa aviomiehensä ja tämän sukulaiset hoitamaan rakastajansa siittämää lasta, onnistuu loisimaan aviomiehensä pesässä ja sukulaisissa. Voisi myös olettaa, että mitä paremmat jälkeläishuollon resurssit jollakin suurperheellä on, sitä houkuttelevampia tuon perheen hedelmälliset naiset ovat ulkopuolisten urosten silmissä. Ehkäpä varakkaassa perheessä vaimona oleva nainen näyttää potentiaalisten rakastajien mielestä seksikkäämmältä kuin hänen täsmälleen samannäköinen identtinen kaksoissisarensa, jonka kohtalona on olla köyhän miehen vaimo. Keskiajan ritarinuorukaiset, jotka palvoivat romanttisesti feodaaliherransa vaimoa, eivät olleet aivan väärässä omien käkeilyintressiensä kannalta. 11 Miesten käkeilyt voidaan jakaa kahdeksi luokaksi. Ensinnäkin miesten kannattaa yrittää vietellä juuri hedelmällisyysikään tulleita kokemattomia ja hyväuskoisen lapsellisia neitosia valheellisin avioliittolupauksin. Näin siitetyn jälkeläisen 11 Yleisesti tiedetään, että kodin varakkuus tekee perheen pojasta seksikkään naisten silmissä. Mutta perheen varakkuus ja asema tekevät myös rouvasnaisen seksikkääksi. Naimattomat nuoret naiset esittelevät hedelmällisyyttään ja sileää ihoa. Omana elinaikanani olen todistanut seuraavia muotivillityksiä: reidet paljastavat hameet, läpinäkyvät paidat, rintaliivittömyys trikoopaidan kanssa, yläosattomat uimarannat, pushupit ja avarat kaula-aukot. Juuri tänä kesänä on meneillään paljaan lantiokaaren ja navan kansainvälinen esittely. Gloria-lehden mainoksista voisi päätellä, että vielä hedelmällisyysiässä olevat rouvasnaiset esittelevät ikään kuin aviomiehensä varallisuutta, komeita koteja, kalliita asuja tyylikkyyttä. Rouvasnaisten viesti lisääntymismarkkinoille on seuraava: Hello, sinä geneettisesti laadukas uros. Täällä kypsä ja varakas nainen, jonka aviomies kykenee hoitamaan myös sinun jälkeläistäsi. Onni suosii rohkeaa... huolto jää nuoren äidin ja tämän syntymäperheen hartioille. Tätä strategiaa kutsutaan biologiassa siitä ja livistä -strategiaksi, ja sitä tavataan eräiden muidenkin parisuhteessa elävien eläinten keskuudessa. (Trivers 1985, 268.) 12 Huijattu neito ja hänen sukulaisensa kärsivät lisääntymiskilpailun tappiota myös siksi, että lapsi vähentää neitosen arvoa aviomarkkinoilla. Perheen laadukas tytär joudutaan luovuttamaan vaimoksi jollekin keskinkertaisuudelle. Vaikka keskenään sukua olevilla on yleisesti ottaen yhteinen intressi suosia naissukulaistensa seksiseikkailuja eli saada olosuhteisiin nähden parhaat mahdolliset geenit sukulaislapselleen, niin sukulaisneito täytyy ensin saada naitettua vaimoksi ja hyviin naimisiin johonkin toiseen sukuun. Siksi sukulaisten kannattaa yrittää estää omien neitojensa joutuminen siitä ja livistä -strategian huijattavaksi ja vastaavasti suosia omien miesten huijausyrityksiä. Sääntö on sama kuin jalkapallossa: tee maaleja vastustajan verkkoon, mutta estä toisten yritykset omassa päädyssä. Perinteiset karjalaiset suurperheet muodostuivat usein siten, että veljekset vaimoineen ja lapsineen asuivat samassa isossa talossa ja hoitivat talouden yhteisvoimin (Voionmaa 1915). Urokset kilpailevat kiihkeästi naaraista, mutta kilpailivatko veljekset suurperheen olosuhteissa toistensa vaimoista? Mitkään sukusiitokseen luonnostaan liittyvät vastenmielisyyden tunteet eivät voi estää miestä hinkumasta veljensä vaimoa, sillä eihän veljen vaimo ole geneettinen lähisukulainen. Kannattaako miehen siis pyrkiä siittämään veljensä vaimolle jälkeläinen? Asia mutkistuu, kun ryhdymme laskemaan veljen vaimon viettelemisestä saatavia geneettisiä kustannuksia ja hyötyjä. Kuinka paljon minun kannattaisi nähdä vaivaa ja uhmata riskejä päästäkseni lisääntymään oman identtisen kaksoisveljeni (r = 1) vaimon kanssa? Vastaus on ei yhtään. Miksi näkisin vaivaa, kun identtinen kaksoisveljeni siittää täsmälleen yhtä tehokkaasti omat gee- 12 Muidenkin parisuhteita muodostavien eläinten keskuudessa urokset harrastavat häippäisemistä (desertion after copulation). Antautunut naaras kantaa seuraukset ja lastenhoidon kustannukset, kun taas väärillä avioliittolupauksilla huijannut uros saa pienellä vaivalla itselleen jälkeläisen. Tämän vuoksi monien lajien naaraat lykkäävät paritteluun suostumistaan, kunnes ovat varmistautuneet kosijan kunniallisista aikomuksista. (Trivers 1985, 268.) Näin on myös meidän ihmisten elämässä. 232 YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3\n16 nini kälyni tulevalle lapselle? Entä kuinka paljon vaivaa ja riskejä minun kannattaisi nähdä estääkseni identtistä kaksoisveljeäni parittelemasta oman vaimoni kanssa? Ei yhtään, sillä meidän identtisten veljesten näkökulmasta on aivan sama, kumpi meistä on vaimoni lasten tuleva isä. Tätä järkeilyä kannattaa verrata siihen, kuinka suuri geneettinen intressi minulla on vietellä jonkun ei sukua olevan (r = 0) miehen vaimo tai tuntea mustasukkaisuutta siitä, että joku ei sukua oleva mies parittelee vaimoni kanssa. Geneettinen voittoni ja tappioni olisivat näissä tapauksissa täysimääräisiä. Esitän hypoteesin, että miehen mieli on rakentunut viettelemään täydellä teholla vain geneettisesti vieraiden miesten vaimoja ja vastaavasti vahtimaan täydellä teholla omaa vaimoa geneettisesti vieraiden siittäjien lähentelyiltä. Edellä esitetyistä kysymyksistä ja vastauksista voidaan tehdä seuraava johtopäätös. Miehen kannalta hänen täysi veljensä (r = 1/2) asettuu tällaisessa vertailussa identtisen kaksoisveljen (r = 1) ja ei sukua olevan miehen (r = 0) puoliväliin. Pidän todennäköisenä, että miehiltä löytyy sellainen erityinen mielentoiminto, että heidän silmissään veljen vaimo näyttää vain puoliksi niin seksikkäältä kuin jos kyseinen nainen olisi jonkun vieraan miehen vaimona. Kutsun tässä esittämääni hypoteesia käly-efektiksi. Mikäli käly-efekti on olemassa, se koskee myös kahta muuta perhesuhdetta: Myös isien silmissä heidän poikiensa vaimot muuttuvat huomattavan epäseksikkäiksi. Vastaavasti isän uusi ja nuori vaimo menettää aviomiehensä poikien silmissä puolet seksuaalisesta vetovoimastaan pelkästään siksi, että hän sattuu olemaan isän uusi vaimo. Mikäli näin on, toisilleen läheistä sukua olevien miesten välinen seksuaalinen kilpailu olisi huomattavasti laimeampaa verrattuna siihen, mitä se on ei sukua olevien miesten välillä. Mitä läheisempi sukulainen, sitä vähemmän voi korjata itselleen geneettisiä pelimerkkejä hänen riistämisellään tai huijaamisellaan. Mikäli siittäisin veljeni vaimolle lapsen, niin käenpoika söisi veljeni isyysresursseja verrattuna tilanteeseen, että onnistuisin tekemään lapsen vieraan miehen vaimolle. Täysimääräistä käenpoikahyötyä ei voi saada loisimalla oman sukulaisen pesässä, siksi eivät myöskään tunteelliset motiivit tällaiseen tekoon ole rakentuneet evoluution kuluessa täysitehoisiksi. (Trivers 1985, ) Käly-efekti saattaa vaikuttaa liian uskomattomalta ollakseen totta. Miten kaunis ja nuori nainen voisi menettää seksikkyyttään miehen silmissä vain siksi, että hän sattuu olemaan veljen, oman pojan tai isän vaimo? Mielestäni tämä ei olisi sen kummallisempaa kuin se, että nuori ja kaunis nainen menettää seksikkyytensä kokonaan tulee vieläpä seksuaalisesti vastenmieliseksi vain siksi, että tuo ihanuus sattuu olemaan oma sisko tai tytär. Eikä seksikkyys mainituissa perhesuhteissa ainoastaan katoa, vaan siirtyy vastenmielisyyden puolelle. Seksikkyyden katoamistemppu johtuu lapsuuteen liittyvästä leimautumisesta, jonka biologinen tehtävä on estää sisäsiitoksen haitat. (Westermarck 1921; Wolf 1995.) Miksi miehellä ei voisi olla vastaavaa leimautumista lähisukulaisen vaimoon? Ehkäpä kälyefekti toimii seuraavasti. Tunnista ensiksi, kuka on veljesi, poikasi ja isäsi; toiseksi, älä koe näiden vaimoja seksikkäiksi. Ehdottamani käly-hypoteesi on eri asia kuin miehen kyky nähdä veljensä kauniin vaimon ulkonäkö realistisesti. Näkeväthän isätkin oman tyttärensä kauneuden ehkä kuvittelevat jopa liikoja mutta isien aistien havainto ei aiheuta isissä seksuaalisia haluja. Mikäli miesten seksuaaliset tunteet toimisivat tässä ennustamallani tavalla, niin tällainen mielenmekanismi vaikuttaisi tapaan, jolla inhimilliset suurperheet rakentuvat. Westermarck-efekti selittää, miksi me ihmiset emme perusta perheitä lähisukulaistemme kanssa. Käly-efekti puolestaan selittäisi, miksi lähisukua olevat miehet ikään kuin vaistomaisesti kunnioittavat toistensa avioliittoja Mooseksen laki määrää kuolemanrangaistuksen niille, jotka syyllistyvät biologisten lähisukulaisten välisiin seksisuhteisiin. Näitä suhteita laki luonnehtii inhottaviksi. Kuolemalla rangaistaan myös, mikäli mies on suhteessa poikansa, veljensä tai isänsä vaimoon (joka ei ole syyllisen miehen oma äiti). Myös nämä käly-hypoteesin mukaiset seksisuhteet mainitaan iljettäviksi (!) ja lisäksi ne luokitellaan yhteen biologisen sukulaisen kanssa harjoitetun seksin kanssa. Vieraan miehen vaimon viettelystä säädetään myös kuolemantuomio, mutta sitä ei sanota iljettäväksi teoksi. Laki kieltää miestä naimasta vaimonsa siskoa vaimon vielä eläessä. Vaimon siskon toiseksi vaimoksi ottamisen yhteydessä Raamattu ei puhu inhontunteesta, vaan toteaa sellaisen monivaimoisuuden tuovan riidan taloon. (Moos. 3:18.) Monissa kulttuureissa insestitabu koskee myös henkilöitä, jotka eivät ole toistensa biologisia sukulaisia. Käly-efekti voisi selittää, miten perheen sisäiset eisukulaisten väliset seksisuhteet, kuten miehen suhde kälyynsä, herättävät ulkopuolisissa vastenmielisyyttä ja rankaisevia tunteita? YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3 233\n17 Eräiden muiden perheenjäsenten seksikkyys Onko olemassa muita käly-efektiä vastaavia suurperheeseen liittyviä psykologisia ilmiöitä? Kuinka seksikäs miehen silmissä on hänen vaimonsa sisko? Teoreettisesti tarkasteltuna kyseinen perheside ei vaikuta vaimon siskon seksikkyyteen, sillä mies korjaa vaimonsa siskon viettelemisestä täysimääräisen geneettisen sadon. Ja mikäli asiat ovat niin hyvin, että vaimon sisko sattuu olemaan vielä hyvissä naimisissa, niin mies saa lapselleen kaupanpäällisiksi vielä elättäjänkin. Vaimon siskon viettelemisessä on kuitenkin yksi ongelma: vaimon sukulaiset sattuvat olemaan juuri niitä henkilöitä, joilta miehen kannattaa yrittää salata omat syrjähyppynsä. Miten vietellä vaimon sisko ja samalla teeskennellä, että on hänen sisarensa uskollinen aviomies? Ongelma on todellinen, mutta ei ratkaisematon. Naisten ja miesten lisääntymisstrategiat ovat erilaisia. Tämä voisi ilmetä myös siten, että naisen geneettisten intressien silmin katsottuna miehen seksikkyys hyvien geenien metsästyksen kannalta ei juuri vähene siitä, että tuo mies sattuu olemaan oman siskon aviomies. Ehdotan, että vaikka kälyn seksikkyys vähenee oleellisesti, niin lankomiehen seksikkyys pysyy ennallaan. Entä kannattaako aviovaimon olla mustasukkainen siskolleen? Kyllä ja ei. Mikäli nainen on vaarassa joutua jakamaan aviomiehensä rajallisia lapsenhuoltoresursseja oman siskonsa kanssa, niin jonkinasteiselle mustasukkaisuudelle on tilausta. Kahden sisaruksen keskinäinen mustasukkaisuus yhteisesti jaetusta aviomiehestä on huomattavasti pienempi kuin kahden toisilleen vieraan naisen mustasukkaisuus vastaavassa tilanteessa. Tämä tunteellinen seikka vaikuttaa monivaimoisten perheiden elämään. Westermarckin (1921, vol. III, 94 97) tekemän kulttuurien välisen vertailun yleisenä tuloksena on, että kotoiset ongelmat voidaan helpoimmin välttää, mikäli vaimoiksi otetaan naisia, jotka ovat samasta perheestä, mikä onkin suhteellisen yleinen käytäntö. Myös Namibian savannilla asuva!kung-kansa on kokemuksesta päätynyt samaan tulokseen. Miehen kaksi vaimoa elävät suhteellisen sopuisasti, mikäli ovat keskenään siskoksia. (Shostak 1983, ) Televisiodokumentissa englantilaisista identtisistä siskoksista naiset ilmoittivat etsivänsä aviomiesehdokasta, joka haluaisi ottaa heidät molemmat vaimokseen. Läheinen sukulaisuus vähentää naisten keskinäistä mustasukkaisuutta. Tällä havaitulla siskosten sopuisalla kanssavaimoisuudella on useampia syitä. Ensinnäkin yhteisen aviomiehen siskoksille siittämät lapset ovat keskenään läheisiä sukulaisia (r = 3/8) eli sisarpuolen ja täyssisaren puolivälistä. Teorian mukaan näin läheiset sukulaiset tulevat toimeen paremmin keskenään kuin kahden toisilleen ei sukua olevan vaimon lapset, jotka ovat toisilleen vain sisarpuolia (r = 2/8). Toiseksi siskosvaimot suhtautuvat perherakkauden sitein toistensa lapsiin (r = 1/4) verrattuna toisilleen ei sukua olevien vaimojen lapsiin, joiden sukulaisuus on kanssavaimon kannalta nolla. On selvää, että omat lapset ja toisten kakarat -asetelma on voimakkaasti laimentunut, kun siskokset ovat saman miehen vaimoina. Ja koska siskosvaimojen välinen geneettinen intressikonflikti on pieni, he ovat myös luontaisia liittolaisia useimmissa perheriidoissa yhteistä aviomiestään vastaan. Tämä mahdollisuus lisää varmasti vaimojen keskinäistä viihtyvyyttä. Sitä paitsi, eikö naisen kannata rakastaa aviomiestään myös siitä syystä, että tämä rakastaa hänen siskoaan? 14, 15 Monivaimoisen miehen vaimoilla on kuitenkin myös jonkinasteinen yhteinen intressi, vaikka he eivät olisikaan sisaria keskenään, sillä ovathan heidän lapsensa toistensa sisaruspuolia. Yhden vai- 14 Talvella 2003 oli Suomen kansalla tilaisuus seurata televisiosarjaa, joka kertoo siskosten Vennyn ja Tillyn sekä heidän yhteisen miehensä Juhanin suomalaisittain epätavallisesta perheestä. Näkyi jotakuinkin toimivan, kuten se toimii valtaosassa maailman kulttuureista. Alkutaistelujen jälkeen Juhani Aho ja vaimot sopeutuivat tilanteeseen ja päättivät rakastaa toisiaan sopuisasti. Nuorempaa sisarta Tillyä näyttelevä Minna Turunen arveli Ilta-Sanomille ( ), ettei itse pystyisi vastaavaan asetelmaan: Mutta jos oma rakas pitäisi jakaa jonkun kanssa, niin mieluummin sitten siskon kuin jonkun tuntemattoman kanssa. 15 Menestyvien miesten monivaimoisuus on ympäri maailman yleinen ilmiö. Sen vastakohtaa menestyneiden naisten monimiehisyyttä ei juuri tunneta. Sen sijaan tunnetaan erittäin harvinaista monimiehisyyttä siinä muodossa, että usealla miehellä on yhteinen vaimo. Suurin osa tapauksista on sellaisia, että veljekset jakavat yhteisen vaimon, eli kyseessä on yhteisvaimoisuus. (Westermarck 1921, vol. III, ) Westermarck huomautti, että veljekset suostuvat jakamaan yhteisen vaimon, koska aviomiesten kesken vallitsevat yhteisyyden ja kumppanuuden tunteet. Sitä paitsi veljesten yhteisen vaimon lapsi ei ole koskaan muukalainen. (Westermarck 1921, vol. III, 197.) Hamiltonin teoria sukulaisuudesta tukee hyvin Westermarckin huomioita monimiehisyydestä. Veljesten yhteinen vaimo voi olla toimiva sopuratkaisu, mutta onko sellainen seksikästä, on kokonaan toinen kysymys. Eikö veljesten yhteinen vaimo ole pikemminkin yhteinen käly! 234 YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):2\n18 mon kannattaa siis tukea kanssavaimoaan periaatteella tue naista, jonka lapsi on lapseni sisarpuoli. Toisen vaimon lapset ovat aina toisen vaimon aviosukulaisia, samoin kuin vaimon toisen miehen kanssa tekemät lapset ovat tuon vaimon aviomiehen aviosukulaisia. Koska merkittävä osa esivanhemmistamme on elänyt monivaimoisuuden oloissa, on erittäin todennäköistä, että naisilla ja miehillä on mielenominaisuuksia, jotka ovat luonnonvalinnan tuottamia adaptaatioita monivaimoisuuden oloihin. (Meidän kristilliseurooppalaisissa oloissamme nämä mielen optiot eivät ole yleisessä käytössä, vaikka Raamatusta ei löydy yhtäkään monivaimoisuuden kieltoa, päinvastoin.) Perhesuhteiden asymmetria Kahden yksilön keskinäinen sukulaisuuden aste on sama laskettiinpa se kumpaan suuntaan tahansa. Äidin sukulaisuus lapseensa on sama (r = 1/2) kuin tuon lapsen sukulaisuus äitiinsä. Sukulaisuuden asteen kannalta lapsella ja äidillä on yhtä suuri geneettinen intressi suosia toinen toistaan. Kahdella sukulaisella on kuitenkin varsin erilaisia intressejä suhteessa johonkin kolmanteen saman perheen jäseneen. Esimerkiksi minun siskontyttäreni on minulle sukua (r = 1/4), mutta omalle pojalleni tuo samainen siskon tytär on puolta kaukaisempi sukulainen eli vain serkku (r = 1/8). Näin ollen minulla on selvä geneettinen intressi yrittää manipuloida poikaani suosimaan minulle läheistä siskontytärtä enemmän kuin mihin poikani olisi omien puolta vähäisempien geneettisten intressiensä mukaan taipuvainen. (Dawkins 1989, ; Trivers 2002, ) Se, miten yksilö suhtautuu isän- ja äidinpuoleisiin sukulaisiinsa, on vieläkin ankaramman perhepoliittisen köydenvedon kohteena. Esimerkiksi miehen kannattaa manipuloida lastaan vähentämään äitinsä puoleisten sukulaisten suosimista ja vastaavasti painostaa lastaan kohdistamaan huolenpitoa isän omille sukulaisille enemmän kuin mihin lapsi olisi omien optimaalisten lisääntymisetujensa kannalta taipuvainen. Tutuin ja rankin epäsymmetria vallitsee tietysti aviopuolisoiden välillä, kun kumpikin haluaisi suosia omia sukulaisiaan toisen sukulaisten kustannuksella. Näitä perhesuhteiden epäsymmetrioita saamme kiittää siitä, että perheissä käydään päättymätöntä riitaa siitä, kuinka kenenkin tulisi toisen tai toisten mielestä kohdella muita perheenjäseniä. 16 Geenisukulaisten ja perheenjäsenten tunnistaminen Mitkään edellä kuvatut käyttäytymisstrategiat eivät toimi, elleivät yksilöt pysty tunnistamaan riittävän tarkasti, kuka on hänen sukulaisensa ja missä määrin. Omien sukulaisten tunnistaminen auttaa tietysti myös tunnistamaan miniät, vävyt ja kälyt, jotka eivät ole sukulaisia. Kun tunnistaa veljen, pystyy myös tunnistamaan veljen vaimon. Sukulaisen tunnistaminen on ollut haaste luonnonvalinnalle. Käytössä on useita erilaisia keinoja. (Trivers 1985, ) Ihmisäidit painavat mieleensä synnyttämänsä pienokaisen hajun, kasvonpiirteet ja äänen. Äidin sosiaalinen ympäristö puolestaan tunnistaa tietyn äidin ja lapsen yhteyden ja päättelee sitten siitä eteenpäin, kuka on kenenkin äiti, täti tai isoäiti. Tämä äitilinjaa seuraava sukulaistunnistaminen on helppoa ja siksi eliömaailmassa tavattavat suurperheet kulkevat melkein aina äitilinjassa. (Hrdy 1999.) Näin on muurahaisten, mehiläisten, maaoravien ja monien muiden suurperheinä elävien eläinten keskuudessa. Isyyteen liittyy aina kysymysmerkki. Ennen geenitestejä eivät esi-isämme koskaan tienneet aivan varmasti, kuka on heidän geneettinen lapsensa ja kuka on heidän vaimonsa avioliiton aikana synnyttämien lasten isä. Sukulaisuussuhde isänpuoleinen isoisä sisältää kaksi kysymysmerkkiä, koska tällöin sukulaisuustunnistusta vaarantaa kahden naisen, oman vaimon ja miniän, mahdollinen uskottomuus. Isyysvarmuuden ikuisista porsaanrei istä tai paremminkin käenkoloista huolimatta lajimme yksilöt tuntevat voimakasta kiintymystä veljiensä ja poikiensa vaimojen synnyttämiin lapsiin. Tämä on epäsuora, mutta vahva todistus siitä, että evoluution aikaiset esi-isämme ja heidän sukulaisensa ovat onnistuneet kohtuullisesti varmistumaan vaimojensa ja miniöidensä uskollisuudesta. Kyky tunnistaa myös isälinjainen sukulaisuus on erittäin harvi- 16 Jonakin päivänä darvinistisesti orientoituneen perheterapeutin vastaanotolle tulevalle asiakkaalle sanotaan: Kerro sinä minulle, millaisista, minkä ikäisistä jne. perheenjäsenistä ja sukulaisista sinun omaistesi joukko sattuu koostumaan, niin minä kerron, miten ja miksi kukakin liittoutuu tai riitelee kenenkin kanssa. Periaatteessa olisi rakennettavissa tietokoneohjelma, joka laskisi kaikkien mahdollisten suurperherypäiden kaikki mahdolliset perheongelma-asetelmat ja juonenkäänteet kauniit ja rohkeat -tyyliseen viihteeseen. Tällöin puhutaan erittäin suurista luvuista. YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):2 235\n19 nainen eläinmaailmassa. Silmiini ei ole sattunut tietoa siitä, että jollakin muulla eläinlapsella olisi turvanaan hoivaava isänpuoleinen isoisä. Afrikan villikoiran pennuilla on huolehtivia setiä, mutta ei niilläkään taida olla isänsukuista isoisää? (Vrt. Trivers 1985.) Naaraan seksuaalisuuden vartiointi on isyysvarmistuksen pääasiallinen menetelmä. Isyysvarmistus käyttää myös rauhanomaisia make love, not war -keinoja. Rakastuneiden ja jo vakiintuneidenkin parien hellä ja tiivis yhdessäolo ja seurustelu ja ahkera parittelu toimivat isyyden varmistamisesta vastuussa olevan vartiointiliikkeen pääasiallisena työmenetelmänä. Myös avioparin rakkautta sivusta seuraavat aviomiehen sukulaiset voivat tämän kuhertelun pohjalta tehdä omia johtopäätöksiä ja sukulaisvarmistuksia. Vaikka aviomiehen äiti ja isä eivät tiedä, kuinka usein heidän poikansa parittelee vaimonsa kanssa, he voivat muodostaa käsityksen siitä, kuinka onnellinen miniä on avioliitossaan. Arvelisin, että onnellisten vaimojen ja miniöiden synnyttämät lapset saavat osakseen enemmän aviomiehen ja tämän sukulaisten kiintymystä, koska onnelliset vaimot ovat uskollisempia kuin mieheensä tyytymättömät. Ehkäpä vaimot vaistomaisesti esittävät anopille ja appiukolle olevansa rakastuneempia heidän poikaansa kuin sielunsa kätköissä ovat. Voi olla, että myös aviomiehet ovat samantapaisen huijauksen kohteena. Ihmislajin tapauksessa on vaikea vetää rajoja tiedostamattomien ja tietoisten, vaistomaisten ja kielen avulla välittyvien, sukulaistunnistusten välille. Eräiden toisten kädellisten suurperheet koostuvat yksilöistä, jotka ovat toisilleen eriasteisia sukulaisia tai miniöitä ja vävyjä. On osoittautunut, että nämä suurperheinä elävät kädelliset pystyvät tunnistamaan yhteisönsä yksilöiden sukulaisuusasteen ja perhesuhteet. (Hrdy 1999.) Eli tällaisten monimutkaisilta vaikuttavien asioiden tunnistamiseen ja ymmärtämiseen apinat eivät siis tarvitse inhimillisen tietoisuuden tai sukulaisuussuhteita määrittelevän puhutun kielen apua. Me ihmiset tunnistamme toisemme lähinnä kahdesta asiasta, kasvojen piirteistä ja äänestä. On luultavaa, että pystymme jossain määrin tunnistamaan isänpuoleisen sukulaisuuden myös kasvonpiirteiden perusteella. Evoluutiopsykologien keskuudessa kerrotaan puolivakavasti, että nimenomaan vastasyntyneen lapsen äidinpuoleiset sukulaiset ovat innokkaasti vakuuttamassa vävylleen ja tämä sukulaisille, että uusi vauva on aivan isän näköinen. Toisaalta on varmaa, että mikäli lajillamme olisi täydellisen tehokas systeemi tunnistaa isyys, niin se tekisi kummankin sukupuolen syrjähypyt kannattamattomiksi. Kaikesta päätellen aisankannattajiksi joutuneet aviomiehet eivät erota vaimojensa uskottomuuden hedelmiä omista geneettisistä jälkeläisistään. Lapsi voi käyttää perheyhteyttä hyväkseen tunnistaessaan sukulaisiaan: Äitini on se, joka minua imettää on käyttökelpoinen arvaus. Sisariani ovat ne lapset, jotka päivittäin ovat ympärilläni, syövät ja nukkuvat samassa pesässä ja joille äiti osoittaa erityistä kiintymystä. Edelleen lapsen aistit ja aivotoiminnot voivat päätellä : Isäni on se aikuinen mies, joka eniten hellii minua ja on paljon yhdessä äidin kanssa sekä syö ja nukkuu kanssamme. Tällä menetelmällä lapsi tunnistaa oman perheensä jäsenet kiintymyksensä kohteeksi, ja samalla käynnistyvät aivotoiminnot, jotka estävät lasta rakastumasta tai kokemasta oman kotiperheen jäseniä seksuaalisesti viehättävinä. (Lieberman & Tooby & Cosmides 2003; Shepher 1983; Westermarck 1936.) 17 Toisaalta vauvan ei tarvitse tehdä kovin tarkkaa sukulaisuuden määritystä kustakin ympäristössään elävästä yksilöstä, sillä nuo häntä kauemmin maailmaa nähneet sukulaiset ja perheenjäsenethän jo tietävät, millainen sukulainen tuo vauva on suhteessa kehenkin. Uuden pienen perheenjäsenen tarpeeseen riittää yksinkertainen toimintaohje: Kiinny jokaiseen, joka rakastaa sinua. Kiinny erityisesti niihin, joiden kanssa syöt ja nukut samassa taloudessa. Ei ole suurtakaan haittaa, että tällä menetelmällä kiintymyksen piiriin otetaan joitakin lähiympäristön ei-sukulaisia ja muutama koira. Suurina perheyhteisöinä eläneille esivanhemmillemme on ollut hyötyä kyvystä muistaa kun- 17 Tässäkin kulttuuriset tavat eli se, kuka on kenenkin ulottuvilla, voivat vaikuttaa siihen, miten sukulaiseen leimautuminen käynnistyy. Sigmund Freud -nimisellä vauvalla oli imettäjä. Siksi hänen tunteensa leimautuivat pitämään imettäjää äitinä, ja siksi Sigmund saattoi tuntea myöhemmin lapsuudessaan eroottisia tunteita omaa biologista äitiään kohtaan. Tämä Freudin varhaislapsuuden yksityiskohta puolestaan selittää, miksi hän myöhemmin kuvitteli, että myös muut miehet kokevat äitinsä seksikkäiksi ja jos eivät koe, niin se johtuu siitä, että he torjuvat halunsa alitajuiseen. Teoria oidipuskompleksista voidaan selittää westermarckilaisesti viittaamalla Freudin varhaislapsuuden poikkeukselliseen äitisuhteeseen. Westermarckin teoria on freudittanut Freudin. (Pinker 1997, 460.) 236 YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3\n20 kin yksilön sukusiteen luonne ja henkilöhistoria: kuka on kenenkin äiti, isä, sisko ja veli, ja kuka sisaruksista on kenenkin isän lapsi, kuka on kenenkin lanko, miniä jne. Steven Pinker (1997) on vakuuttunut, että lajillamme on myötäsyntyinen uteliaisuus tällaisiin asioihin ja että muistimme on näissä asioissa erityisen hyvä. Suurperheiden ilmastoa koskeva yleinen teoria Olen edellä esitellyt niitä ihmismielen yleisiä psykologisia valmiuksia ja strategioita, jotka liittyvät erilaisiin perhesuhteisiin. Käytän näitä aineksia suurperheiden ilmastoa koskevan yleisen teorian luonnosteluun. Seuraava ajatus on tässä erittäin tärkeä: Koska inhimillisillä suurperherykelmillä on aina yksilöllinen kokoonpano, ne voivat erota dramaattisesti toisistaan sen suhteen, kuka on kenenkin rakkauden, vahtimisen tai manipuloinnin ulottuvilla tai millaisia mahdollisuuksia liittoutumiseen kenellekin avautuu kenenkin kanssa. Pohdin seuraavassa, miten erilaiset kulttuurit luovat erilaiset yleiset puitteet sille, millaisia perhesuhteita tarjoutuu kenenkin toteutettavaksi ja manipuloinnin ulottuville. Jokaisessa suurperheessä on kullakin hetkellä aivan erityinen yksilöiden ja perhesuhteiden kokoonpano, jonka rajoissa nämä yleisen ihmisluonnon optiot käynnistyvät. Esimerkiksi meillä kaikilla on kyky rakastua, mutta me kaikki emme ole tällä hetkellä rakastuneita. Artikkelissani seksuaalisesta häveliäisyydestä (Sarmaja 2002a) kerroin, että ne 8-vuotiaat lapset, jotka eivät olleet vielä kokeneet henkilökohtaisesti rakastumista, eivät ymmärtäneet, mistä toiset puhuvat. Vastaavasti mies, jolla ei ole veljeä, ei tiedä, millaisia tunteita sellainen perheenjäsen kuin veli tai veljen vaimo herättää. Mies, jolla ei ole siskoa, ei tiedä omakohtaisesti, että oma sisko kuuluu seksuaalisesti vastenmielisten naisten joukkoon. Mies, jolla ei ole lasta, ei tiedä, millaisen isyydentunteen lapsi voi herättää. Isoisä, joka ei ole koskaan kuullutkaan lapsenlapsestaan, ei tunne tätä kohtaan samoin kuin joku toinen isoisä, joka elää lapsenlapsensa kanssa päivittäin. Jokaisella yksilöllä on siis sattumalta joukko sukulaisia kulloinkin käsillä tai ulottuvilla. Vastaavasti kullakin yksilöllä on virittyneenä aivoissaan joukko erityisiä tunteita, jotka koskevat näitä sukulaisia ja perheenjäseniä. Edellä sanottu ei ehkä kuulosta merkittävän mullistavalta, mutta itselleni tämän itsestään selvän näkökulman systemaattinen tarkastelu avasi aivan uuden oivalluksen siitä, mitä on sukulaisuus, mitä on ihmislajille ominainen suurperhe ja miten moninaisia ilmiöitä avioklusteri saattaa kätkeä sisäänsä. 18 Darwinin ja Westermarckin vertailevan metodin mukaisesti on hyödyllistä verrata oman lajimme perhe-elämää muiden lajien vastaavaan. Häveliäisyyttä koskevassa artikkelissa vertasin parisuhdetta talitiaisen parisuhteeseen, mutta kun kysymys on suurperheestä ja avioklusterista, on maaoravien perhe-elämä vertailun kannalta opettavaisempi. Maaoravat ovat suloisen pörröisiä otuksia, jotka elävät suurina yhteisöinä. Myös niillä on monipuolinen perherakenne. Yksi maaoravien kiinnostavin käyttäytymispiirre on niiden tapa varoittaa lajitovereitaan petoeläimistä. Yksi huomaa lähestyvän saalistajan, vinkaisee varoitukseksi ja muut vilahtavat piiloon maanalaisiin käytäviin. Varoittamiseen sisältyy suuri riski, sillä nuo urheat kiinnittävät pedon huomion itseensä ja päätyvät suhteellisesti useammin petojen kynsiin. Maaoravien uhrautuva käyttäytyminen on selkeä esimerkki hamiltonilaisesta sukulaisaltruismista, sillä varoittaja ottaa kantaakseen kustannuksen auttaessaan sukulaisissaan asuvia omien geeniensä kopioita turvaan. Yksilön into varoittaa sukulaisiaan riippuu siitä, kuinka paljon tuolla yksilöllä sattuu olemaan sukulaisia lähipiirissä. Koska maaoravien perheyhteisöissä naarailla on enemmän sukulaisia lähiympäristössä kuin uroksilla, ovat varoittajat yleensä naaraita. Nuorukaisiässä urokset noudattavat kiltisti Westermarckin neuvoa ja välttävät sisäsiitosta vaeltamalla kauaksi syntymäkodistaan. Uusissa ympäristöissä ne sitten yrittävät päästä itselleen ei sukua 18 Tässä artikkelissa en ole käsitellyt niitä syitä, miksi ympäristönvalinta on tuottanut ihmislajille monogaamisen klusteriperheen. Olen päätynyt hypoteesiin, että ihmislajin monogamian evoluutio on tapahtunut vastavuoroisen altruismin rinnalla ja sen yhtenä edellytyksenä. Vastavuoroisuus ja siihen liittyvät moraalitunteet jakavat yhteistyön osakkaille yhteistyön hedelmät oikeudenmukaisesti. Monogamia taas ikään kuin jakaa urosten yhteistyön hedelmät ja lisääntymismahdollisuudet tasan yhteistyön osakkaiden kesken. Näitä ajatuksia olen kehitellyt yksityiskohtaisemmin artikkelissani Moraalitunteet ja etujen ristiriita (Sarmaja 2003). Käsittelen aihetta laajemmin tekeillä olevassa väitöskirjassani. YHTEISKUNTAPOLITIIKKA 68 (2003):3 237\nA R T I K K E L I T Ihmislajin perheenmuodostuksen evoluutiopsykologinen perusta HEIKKI SARMAJA Miehen ja vaimon välillä näyttää vallitsevan luonnostaan ystävyys, sillä ihminen on luontonsa puolesta vielä\nAIKA on geneettistä menestystä\nAIKA AIKA on geneettistä menestystä HEIKKI SARMAJA E räässä suositussa kirjasessaan Benjamin Franklin antoi taloudellisia elämänohjeita aloittelevalle yrittäjälle:»muista, että aika on rahaa. Raha poikii


Keuhkoputkentulehdus - Suomi24 - Suomi24 Keskustelut\nOsaako joku sanoa, olisiko syytä syödä antibioottikuuri, kun ilmeinen keuhkoputkentulehdus on jyllännyt noin 2vkoa ja ei näytä yhtään laantumisen merkkejä.\nTeet kuten lääkäri sanoo. Hän antaa reseptin antibiootteihin.\nVain lääkäri voi antaa vastauksen kysymykseesi "olisiko syytä syödä antibioottikuuri", muiden vastaus olisi puoskarointia ja lain mukaan tuomittavaa.\nNo ei kai kukaan lääkäriä täällä leikikkään, mutta jokainen voi antaa hyviä neuvoja.\nAntaa neuvoja = harjoittaa puoskarointia.\nLääkärin ammatti on suojattu.\nVoi toista opastaa.\nTällä sivustolla on myös terveyspalstat ihan sitä varten, että ihmiset saa jutella omista vaivoistaan ja kysellä kaikenlaista.\nMoikka! Sinun kannattaa kirjoittaa viestisi esimerkiksi Sairaudet-palstalle. Tällä palstalla Suomi24 nimittäin kertoo uudistuksista ja käyttäjät puolestaan kertovat kehitysehdotuksiaan. 😊


Matkailuyrittäjä Saimi Hoyer paljastaa menestyksensä salat: ”Ei kannata kadehtia vaan kuunnella niitä, jotka ovat tehneet asioita oikein” - Seura.fi\nJulkaisupäivämäärä 27.03.2018 18.38\n(Päivitetty 14.08.2019 08.52 )\nMatkailuyrittäjä Saimi Hoyer paljastaa menestyksensä salat: ”Ei kannata kadehtia vaan kuunnella niitä, jotka ovat tehneet asioita oikein”\nSaimi Hoyer on kiitollinen saatuaan mahdollisuuden luoda uudenlainen ura sairastuttuaan vuosia sitten perinnölliseen infektiosairauteen. © Pekka Holmström / om-arkisto\nYrittäjä Saimi Hoyerille, 43, on sanottu, että jos hän epäonnistuu, hänen pitää muuttaa pois Suomesta.\nOnnea! Sinulle myönnettiin Suomen leijonan ansioristi. Miltä nyt tuntuu?\nHämmentävältä. Olen iloinen, että juuri kulttuuriperinnön säilyttäminen ja luonnon puolesta puhuminen huomioitiin. Näin kiitetään koko Saimaan alueen puolesta vapaaehtoisesti tekemästäni työstä.\nMiten Punkaharjulla pyyhkii?\nEn olisi itse voinut kuvitella, että Hotelli Punkaharju valitaan vuoden matkailun huippukohteeksi ja minut vuoden matkailuhenkilöksi. Minua on pidetty hulluna, ja parin vuoden aikana on paljon kyyneleitäkin vieritetty. Jos joku ajattelee, että helppohan se Saimille on, niin eipä ole. Ei hotellin pyörittäminen ole mitään keppoista touhua. Takanani on iso tukiryhmä mentoreita ja ystäviä, jotka ovat potkineet minua liikkeelle silloin, kun on pitänyt potkia. Olen iloinen siitä, että ympärilläni on niin erilaisia ihmisiä aasta ööhön.\nJo malliaikoina opin, että porukasta erottuminen vaatii aika paljon pokkaa. Pitää olla ennakkoluuloton ja ajatella isommin. Ei kannata kadehtia vaan kuunnella niitä, jotka ovat tehneet asioita oikein ja oppia heiltä. Jos jotain ei ymmärrä, pitää kysyä. Sillä minäkin olen mennyt eteenpäin. Aina pitää myös muistaa kiittää ja pyytää anteeksi.\nKun yrityksellämme oli ongelmia, minulle sanottiin, että jos epäonnistun, se on niin noloa, että minun pitää muuttaa pois Suomesta. Ei se ole noloa – se on hetki oppia!\nMinulle annettiin uusi mahdollisuus luoda uudenlainen ura, kun sairastuin vuosia sitten perinnölliseen infektiosairauteen. En silloin todellakaan ajatellut, että pöytä on puhdas ja että on mahtava lähteä rakentamaan uutta. Puhelin lopetti soimisen. Kaikki mitä olin rakentanut – koko palikkatalo – romahti alas. Kaikella pahalla on kuitenkin hyvätkin puolensa. Ihminen hioutuu, ja se sairaus kasvatti minua paljon.\nTeen tällä hetkellä puhujana ja yrittäjänä asioita, joita rakastan. Hotelli Punkaharjun johtajuus on eläkevirkani ja tulee jatkumaan siihen asti, kunnes minä täältä lähden. Odotan kevättä ja sitä, että pääsemme toteuttamaan hulluja juttuja sienistä.


Evoc Pyöräilysuojat netistä | Bikester.fi\nEvoc Pyöräilysuojat 1 Tuote\nPyöräilysuojat merkiltä: "Evoc"\nPyöräilysuojat merkiltä: "Evoc". Meiltä löydät laadukkaita tuotteita hyvään hintaan. Jos haluat kuitenkin ennakkoon arvaamattomasta syystä palauttaa tai vaihtaa ostamasi tuotteen, niin sinulla on aina 100 päivän palautusoikeus ja ilmaiset palautukset. Bikesterin Asusteet toimitetaan aina nopeasti ja niillä on 24 kuukauden tuotetakuu. Tilaa tänään, lähetämme huomenna. Bikester - sinun polkupyöräkauppa netissä!


Kielletty 3d - porno - pokkercards.com\nKielletty 3d - porno\nFilipina ja vapaa porno videoita ilmainen tiet on yhden nelikilometrin kokoinen Rotopounamu jrvi, jonne tekisimme kvelyretken. Sirpa-opas antoi puolitoista tuntia aikaa ja psti meidt omaan tahtiimme polulle, jonka hn uskoi johtavan suoraan jrven rantaan; ei mitn mahdollisuutta eksy.\nPolku alkaa vajaan kilometrin ylmell, ja Sirpa ristii mielessn minut ja Arjan vuoristokauriiksi katsoessaan meidn katoavan Kielletty 3d - porno pikaa horisonttiin. Jatkoimme matkaa Waiotapu-nimiseen paikkaan, jossa on varsinainen luonnon muodostama vulkaaninen huvipuisto.\nEnsin mentiin katsomaan geysiri eli kuumaa suihkulhdett, jonka tiedettiin purkautuvan joka piv klo 10:15. Pilvinen piv kntyi sateiseksi kun odottelimme purkausta, ja sadetakin matkalaukkuun unohtanut Arja kastui.\nGeysir ei oikeastaan luonnostaan olisi noin tsmllinen, vaan se saadaan pornno purkautumaan kaatamalla siihen hieman pesuainetta. Ajattelemme ostaa illaksi hotellihuoneeseen kotimaisia kiivi-hedelmi, mutta jtmme koko jutun kun huomaamme, ett ne on tuotu Italiasta. Huvipuiston kaupasta Arja osti neljll dollarilla sadeviitan. Sit ei koskaan otettu pois pakkauksesta, sill se osoittautui taikaviitaksi. Majoituttuamme hotelliin Aucklandin keskustassa min ja Arja ehdimme viel lheiseen Kielletty 3d - porno Tower.\nWhakatane on se paikka, jossa ensimmiset Uuden Seelannin alkuasukkaat maorit tarujen mukaan astuivat maihin. He esittelivt erikoisia esineitn ja tapojaan ja Kielletty 3d - porno paikkojaan, ja valmistivat maahan haudattujen kuumien kivien pll rosvopaistin tapaista liharuokaa. Melkein kaikki ovat niin pieni, ettei niit huomaa, mutta joka paikassa on kyll toimintaohjeita ison maanjristyksen varalta. Itse olen ajatellut livahtaa kylpyammeeseen rakennuksen sortuessa.\nSade lakkasi, ja loppuloman ajan reitillemme sadetta ennustavat stiedotukset joutuivat kerran toisensa jlkeen hpen. Pilvet haihtuivat edestmme ja aurinkoiset pivt seurasivat toistaan. Viisumi- ja rekisterintitoimiston eversti sanoi minulle ystvllisesti ja kohteliaasti: Paluumatkalla tavattiin useiden kymmenien delfiinien parvi.\nVeneen kapteeni ji ajelemaan kahdeksikkoa niiden luo ja delfiinit leikkivt pinnassa. Teemme koko porukalla aamukvelyn hotellilta ylmkeen, nousua kertyy yli sata metri. Arjan olkap oli kipe, mutta Anja paransi sen healing-ksittelyll bussimatkan aikana, vaikka Arja ei etukteen tippaakaan uskonut sellaisesta voivan olla apua. Yksi pariskunta porrno pelaamassa golfia. Maija-Liisa ajoi alamkiautolla gondolihissin ylaseman luona olevalla radalla. Aamu valkeni pilvisen. Vuorossa oli kiertoajelu Aucklandissa.\nKaupungin alueella on 63 sammunutta tulivuorta, Kielletty 3d - porno niist yhdelle Mount Edenille kiipesimme katsomaan maisemia.\nRistiriitaisten tunteiden vuoksi vitin vastaan. Pohjoissaarella sijaitsevassa Kiellerty on 1,5 miljoonaa asukasta eli kolmasosa maan asukasluvusta, mutta pkaupunki se ei ole.\nJos haluat pit naisen henkilllisyys yksityinen, hn kutsuu hnt Mary. Kokoelma autismi aivot omisti asianajo ja iKelletty Autismi puhuu, mik on toimistoja eri puolilla maata. Muut noin 100 aivot kokoelmassa olivat ihmisi, joilla on Parkinsonin tauti, Alzheimerin tauti, kaksisuuntainen mielialahiri, skitsofrenia ja muut neurologiset hirit.\nAutismi puhuu tallentaa Kiellettu nytteit sen kudoksesta ohjelma sairaalassa. Intense koulutus yhdistettyn riittmtn ravinto voi uhata terveytt nuori nainen jalkapalloilijoita, ehdottaa uusi tutkimus, joka etsii kuukautiskierron vrinkytksi ja stressi murtumat poro yleisi nm urheilijat. Lkri ei ollut varma mit ajatella, kun hn nki naisen roikkuu ylsalaisin, pitk mies, Kielletty 3d - porno hnt nilkkoihin ulkopuolella ensiapuun.\nYli kolmasosa raskaana lyt itsens kokee liev naisten inkontinenssin. Tm johtuu vauva kasvaa sisll niit paikkoja lispaineita virtsarakon ja ohjaavat lihakset virtsarakon. Sydmentahdistimet koostuvat Kielletty 3d - porno posasta, Kielpetty ja lyijy, joka kuljettaa shkisi impulsseja sydmeen, Janeira kirjoittaa Discover.\nUsein johtoon krki ruuvataan suoraan sydnlihakseen, mutta harvoissa tapauksissa se voi irrottaa ja lakkaa edist sydmen. Vaihdevuodet voi mys aiheuttaa virtsankarkailu naisilla. Hermot jotka ohjaavat rakko tytyy estrogeenin toimisi kunnolla, ja koska hormoni hupenee hermot voi tulla herkemmin. Tm voi Kielletty 3d - porno virtsarakon kouristukset tai killinen ja voimakas virtsaamistarvetta.\nAsiantuntijat kutsuvat kolme suurta liittyvist terveysriskeist naisurheilijoiden naisurheilija kolmikko - kuukautisia (tai puuttuminen kaudet), huonokuntoinen syminen ja osteoporoosi. On Hieronta ja kaksi veljeä homo vittu toisiaan ongelmia, jotka voivat pit naista saavuttamasta orgasmia, mutta seksi tutkijat sanovat monet asiat, jotka estvt orgasmi liittyy naisen psyyke.\nNainen ei ehk voi pst irti ja keskitty tysin seksuaalisen rsykkeit, koska hn kokee pelon, syyllisyyden, hiritekij, ahdistusta, tai hallinnan menetys, Leiblum sanoo.\nOn arvioitu, ett jopa neljsosa amerikkalaisista naisista on ongelmia saavuttaa pornoo. Liian vhn estrogeeni voi vaikuttaa luuston terveyteen, mik johtaa luun harvennus sairaus osteoporoosi. Virkamies aivot pankki Belmont, Mass.Kertoi sanomalehti hn Kieletty 150 aivoja pankki oli sulatettu ja piment maasta rappeutuminen pivn kuluttua pakastin eponnistui viime viikonloppuna toukokuussa.\nTietoja 54 kermisess olivat aivot autistisia mukaan iKelletty pankkiin. Et ehk koskaan trmnnyt G-piste Kiellettu, mutta se on huippu hot spot naisen ruumis, joka johtaa suoraan orgasmin.\nJa tm tyyppi emtin orgasmi voi olla uskomattoman voimakas. Kielletty 3d - porno jotkut ihmiset epilevt, G-piste todella on olemassa, ja tm on lhinn koska Kielletty 3d - porno on vaikea lyt, jos olet uusi pprno.\nAivan oikein, markkinointi Gurut, ei lkreit, termin, joka on nyt osa suosittua sanaston. Ennen 1998, miehi, jotka eivt kyenneet yllpitmn erektion krsi impotenssi. Mieti sit. On tarpeeksi paha Sex Video - Vapaa porno videoita verkossa. penis, joka ei toiminut yhteistyss, mutta sitten on diagnoosi, joka merkitsee olet mys heikko, epptev ja voimaton on liikaa odottaa joku ksitell.\nMik itsen kunnioittava kaveri aikoo sanoa naiselle, Sorry hunajaa, ei Kielletty 3d - porno iltana, olen impotentti. Helpoin tapa lyt oman G-piste on nojaten tai makaa takaisin, kun asetat sormen emttimeen.


Loeb kasvatti johtoaan Irlannissa | Urheilu | Iltalehti.fi\nLoeb kasvatti johtoaan Irlannissa\nLauantai 31.1.2009 klo 11.13\nSebastien Loeb kasvatti pohja-ajalla johtoaan Irlannin rallin lauantaina avanneella erikoiskokeella.\nRanskalainen johtaa kisaa 57,1 sekunnilla ennen Citroen-tallitoveriaan Dani Sordoa.\nFordin Mikko Hirvonen jäi 27,76 kilometrin mittaisella Sloughan Glenin erikoiskokeella Loebin pohja-ajasta 13,3 sekuntia, ja oli kolmas. Toiseksi nopeimman ajan ek:lla tehneelle Sordolle Hirvonen jäi 0,6 sekuntia. Rallissa kolmantena olevan Hirvosen ero Sordoon on 21 sekuntia.\nJari-Matti Latvala palasi perjantain keskeytyksen jälkeen kisaan superrallisäännön perusteella. Tavoite on tuoda auto maaliin, joten vauhti on maltillista. Hän jäi lauantain ensimmäisellä ek:lla kärkeen 57 sekuntia.\nPerjantaina ajamatta jääneiden erikoiskokeiden aika-sakkojen jälkeen Latvalan ero kärkeen on yli 22 minuuttia.\nKilpailussa kuudentena ollut Citroenin kakkostiimin Conrad Rautenbachin auto lipsahti Sloughan Glenin ek:lla ojaan ja zimbabwelaiskuljettaja keskeytti kisan.\nRalli jatkuu lauantaina vielä viidellä erikoiskokeella.


Vakuudettomat lainat kaikille on Etuja - Easy Poista -\nVakuudettomat lainat kaikille on Etuja - Easy Poista\nWysłany: Sob 15:33, 08 Lut 2014 Temat postu: Vakuudettomat lainat kaikille on Etuja - Easy Poista\nUseimmat rahoituslaitokset ja rahoitusyhtiö kuin ei puolustaa itseäni vastaan ?? mahdollisuus , mutta siellä on paljon rahoitus yritykset Internetissä joka will . On olemassa lukuisia erittäin edullinen kiinnitykset jos ehkä aiot seurata osaksi täydellinen menetelmiä. Laina yritykset nauttia matkustaa vähintään yhdeksänkymmentä päivä suunnilleen sama tehtävä . Tulos suuntautunut lainan tarjoajien , tulokset moikkaamaan teollisuus päivittäin , jopa Varaudu tarjota sinulle enemmän ainutlaatuista sanat koska he haluaisi pienyritys . Kaikki yritykset tarve pitää ilveskannan . Jos et voi tulet suorittaa äärimmäinen kuluista ja seuraamuksista kohteelle lost ratkaisu [url="http://lainat101.snappages.com"]lainat[/url] Koska he vaatia todella on hyvin valmistella ja koska tarkoittaa elintärkeitä takaisin takuun rahoitusapulainan , teidän ura sijainti ja tulovirran voi myös olla katseli kanssa laina yhtiön etukäteen hyväksymisestä merkintä . Nämä kaupungit saavat rahoitus päässä Kumi Valley Seudun Säätiö , todellinen suuret rahoittajana kuluessa San Fran ja neo - tuotot .\nMutta se on yli niille ilkeä puheluita . Tämä on varmasti minun 12 kuukautta ! Tuumaa . Jotkut kriitikot Expressin jotta luo enää pakollinen Oppaat kohti koulutus ja oppiminen prosessi olisi kehotusta laskussa muulla tärkeää ohje. Jos olet vaatia injektio ja rahastot , luultavasti investoida korjaus tai ostaa lapsen koulutus , vähemmän kuin täydellinen luotto käteisellä lainat yleensä valinta arvoinen katsomalla . Saat määrä www noteerausten ja huono luotto-lainat nopeasti . Tämä elinkeinonharjoittaja got vedonnut turvallisuus esittämällä sertifikaatti ja ensimmäisen talletuksen ja oli voi omistautua at vähennys takaisin vastineeksi turvallisuus [url="http://lainaaheti101.wordpress.com"]lainaaheti101.wordpress[/url] Ensimmäinen varastointi pieni sinun pitäisi ymmärtää paikka i am lähtöisin auttaa sinua ymmärtää, miksi että se oli kriittinen että voin etsiä edullisia web-sivuston suunnittelija . Samoin , Usd 5000 henkilökohtainen laina on Dollari 350 sulattamaan maksu ja Dollari 900 uteliaisuudesta . yleensä vakuudet tulee olemaan asuinpaikka .\nrahoitusapulainan voi varmasti vakuudettomat , näin voit Aquire usein auton rahoitus tai ehkä luottokortilla vakuudeton laina keinona maksettava takaisin ennen vakuutena tai vakuudettomia asuntolaina . Kuten edellä aiemmin mainittiin , asiakkaita käyttöä eri kuvioita kun pruchasing "palkkapäivä" kind kulutusluottoja Tavarat verrattaessa avain tasaisesti tuotteet [url="http://lainaahetitilille.weebly.com"]lainaahetitilille.weebly[/url] maksaa päivän laina voi mennä monet etiketit olevan palkka tarkistaa eteenpäin , palkkapäivä laina tai lykätty laittaa lainat , mutta kaiken kaikkiaan ne kaikki ovat sama periaate . Tämä on syy, ne ovat myös kutsutaan takuu luotonanto vaihtoehtoja .\nKatsokaa katsaus, ja poista viat. Online on tilaisuus säästämällä prosessi ja Vähennysten tulli ja dokumentaatio [url="http://pikalaina101.webs.com"]http://pikalaina101.webs.com[/url] Näillä pankkilainaa , voit ostaa aloittaa määrä on lukuisia taalaa 100 enintään usd 1500 varten Limited takaisinmaksun ilmaisu . Se maksaa 25 Osuus on jokainen 100 paaston yhdessä rahana siirretään tarpeitasi 24 tuntia. Alternate vaihtoehtoja : suuntaan mennä Jos Ura On Ei Ample .\nIso-Britannia huono luotto loma luotonanto vaihtoehtoja ovat muotoillut erityisesti vähemmän kuin täydellinen luotto ihmiset jotka haluavat valitse loma tour .