the night fantasy • katso viestiketjua - Piskistä tehään nyt talja\nPiskistä tehään nyt talja\nLa Huhti 18, 2015 11:09 Kirjoittaja Crimson\nRe: Piskistä tehään nyt talja\nMaaginen miekka teki tehtävänsä, kuten tavallista, saaden viimein Kalman lannistumaan uikuttaen punaiseksi värjäytyvään hankeen. Piskiä kohti hyökkääminen oli tietenkin nostattanut hengitystä nopeammaksi, vaikkei Delathos varsinaisesti vielä ollut ehtinyt väsyäkään kamppailuun. Tämä kaikki oli kuin mukavaa alkulämmittelyä muuten niin kirpeässä pakkasessa – paras siis olisi vielä edessä, kuuraparran haluten epäillä ettei Kalma siitä ollut millään tapaa halukas jäämään ottamaan selvää. Tai entä jos halusikin? Rakkikoira olisi vainaa joka tapauksessa, halusipa kuinka uhkarohkeaa tahansa leikkiä viikatemiehensä seurassa.\nHetkeksi tummahipiäinen oli vain jäänyt seisomaan paikoilleen, keräämään itseään äskeisen jäljiltä, Caradhrasin sylkiessä vielä jäisiä siruja kylmien liekkien keskeltä lumihankeen. Pirulliset, matalalta kumahtelevat naurahdukset kantautuivat punasilmäisen miehen suusta, samalla kun hän uhriaan kohden lähti lipumaan kaikessa rauhassa hankeen jalkojaan upottaen. Mustaturkkinen piski vaikutti jo luovuttaneen, ollen kyllä kieltämättä haavoinensa jo sen näköinen, että tuosta harva, suurempikaan peto olisi enää kunnolla kyennyt nousemaan – mutta toisin kävi, Kalman osoittaen sitä typerää uhkarohkeuttaan taas pakkasherraa kohtaan.\nDelathos päästi suustaan yllättyneen, osin jopa hätäisen hengähdyksen. Aavekoiraa ja häntä oli erottanut enää muutama hassu metri, mutta piski kävi sen näppärästi kuromaan kiinni loikatessaan ylös maasta. Eliitti virnisti, silmissä sen punertavan sävyn kiriessä entistäkin tummemmaksi ja palavaksi, Kalman saadessa otteen haltian jalasta. Eihän Del niin nopeasti hangessa kyennyt väistämään, joten ei varsinaisesti edes yrittänyt iskun tieltä syrjään sillä oletuksella, että hätäiset liikkeet olisivat saaneet kaksimetrisen järkäleen vain kaatumaan turvalleen lumeen.\nPiruparta ei näyttänyt siitä huolimatta puremasta olevan moksiskaan, eivätkä ne terävät hampaat hirveästi vahinkoa saaneet haarniskoidun kokonaisuuden ja paksun nahkan läpi aikaiseksi. Silti karvakasan kohti lässähtänyt paino sai kuuraparran hakemaan tasapainopistettään takaisin sen pienen hetken, Delin ehättäessä juuri oikeaan aikaan pistämään hanttiin takaisin Kalmalle tuon taas vaihtaessa humaanisemmaksi olomuotonsa.\nKauaa sekään yhteenotto ei kuitenkaan kestänyt, Kalman siirtyessä hieman kauemmas tärisevin jaloin sanailemaan haltialle, jonka murhanhimo kasvoi kirjaimellisesti silmissä.\n”HALUAT SIIS KUULLA MITEN KIROAN SINUT ALIMPAAN HELVETTIIN ENNEN KUIN NYLJEN ELÄVÄLTÄ!?”, kaksisävyiseksi kuronut ääni kirjaimellisesti huusi, kuuraparran naureskellessa korkealta Kalmalle. Ne näkyvämmät haavat, jotka kankaita olivat repineet sinisestä virka-asusta ja näkyivät niiden alta paremmin paljaallekin silmälle verta vuotavina, alkoivatkin hohtaa ensimmäisenä punaista valoa. Niiden myötä myös kasvoilta alkaen tummahipiän iho alkoi rakoilla, kirkkaan valon luodessa epäsymmetrisiä ja sattumanvaraisia rantuja hohtamaan pitkin ihoa. Samalla aavekoiran tekemät haavat paloivat umpeen, nostattaen katkeraa käryä ilmaan haisemaan.\nLumi Delathoksen jalkojen alta ja ympäriltä suli kuumien aaltojen pyyhkäistessä muutaman kerran hangen alta, kunnes kuuma vaihtui yllättäen kylmäksi, jäädyttäen kaiken ympäriltään, kuroen aina Kalman jalkoja kohden pakottamaan tuon pysymään vain paikoillaan. Jäädyttäen maahan kiinni, ennen kuin koira mitään ehti asialle tehdä. Samalla jokainen käsipuolen yllä olevista panssareista sai kuuraisen koristuksen päälleen vielä kasvattamaan sitä karua näkyä, jollainen tummahipiä sillä hetkellä oli antaessaan sen toisen puolensa kiriä selvemmin esille.\nDelathos asteli raskaasti hengittäen, välistä naurahdellen lähemmäs Kalmaa. Mitä lähemmäs käsipuoli rakkikoiraa pääsi, sitä nopeammin se puuttuva käsikin alkoi haltian oikeaan olkapäähän taas muodostua, hehkuen vain silkkaa punaista energiaa kauttaaltaan. Sitä varmemmin se jää piteli uhriaan paikoillaan, antaen Delathosin päästä nyt aivan likelle lyhyempää miestä.\nAseet käytiin vetäisemään paljain käsin Kalman käsistä kerralla ja ne heitettiin jonnekin hankeen, Delin välittämättä siitä miten paljon ne lihaa mahdollisesti leikkasivat lihallisesta kädestään. Pelkkä kuuraparran läheisyys väreili magiaa, poltti tai jääsi jokaista asiaa, johon Delathos sillä hetkellä koski. Epäinhimillisempi käsi tarrasikin Kalmaa toisesta hartiasta polttavan tunteen kera, haltian kirjaimellisesti vetäistessä tummatukkaista osapuolta nyrkillä päin tuon turpavärkkiä nenänsyrjään tähdäten. Koko painollaan tummahipiä kävi paiskaamaan murahtaen Kalman allensa hankeen, sen jään joka toisen jalkojen ympärille oli noussut rätisten rikki, ollen osin jopa sulanut mielipuolen ollessa niin likellä, eikä täten sentään katkaissut aavekoiran jalkoja. Aiheutti korkeintaan haavoja, siinä missä myös Delathos, käydessään ronskimmin nyt molemmin käsin lyömään, repimään ja raastamaan Kalmaa armoa antamatta. Välittämättä lainkaan jos Kalma häntä yritti vahingoittaa takaisin, eikä kyllä järkälemäinen haltia minnekään raivonpuuskassaan toisen yltä ollut siirtymässäkään, ellei joku häntä siitä olisi erikseen repinyt tai töytäissyt kauemmas…\nLa Huhti 25, 2015 12:57 Kirjoittaja suskari\nKalma kohotti väsynyttä ja heikkoa katsettaan Delathokseen, joka vihdoinkin oli päättänyt muuttaa puheensa hänellekkin ymmärettävään muotoon. Kalma hymähti väsyneenä.. vai että nylkeä hänet elävältä ja sitä ennen manata hänet alimpaan helvettiin sanoillaan. Kuulosti hyvin mukavalta tavalta lähteä tästä maailmasta. Kyllä Kalma uskoi että hänen loppunsa oli nyt tässä, hän vuoti verta kuin vanha reikäinen ja laho vene vettä, eikä hänestä olisi kauaan enään taistelamaan, hyvä jos jaksoi enään seistä. Kaiken tämän varmisti se kun kuuraparta tuntui menettävän viimeisetkin ruuvit päästään ja kävi muuttumaan silmissä joksikin sellaiseksi mitä aavekoira ei ollut koskaan ennen nähnyt tai kokenut. Haltia miehen haavat alkoivat hohtamaan punaista valoa ja näyttivän parantuvan silmissä, miehen iho alkoi rakoilemaan ja halkeilemaan josta alkoi tunkeutumaan tuota samaa punaista maagista juttua ulos. Ilmassa haisi palannut kitkerä haju.\nKalma naurahti enemmän kuin hieman hermostuneena pidellen vain toimeettomana hänen vuotavaa haavaansa ja seurasi kuinka Deltahoksen ympärillä oleva lumi suli hetkessä miehen ympäriltä ja jopa Kalma itse tunsi sen lämmön omalta paikaltaan. Kunnes se muuttui jäätävän kylmäksi takaisin.. ja seuraavana hetkenä Kalma tajusi kuinka hänen jalkansa jäätyivät kiinni maahan tiukasti aina polvista asti. Kalma yritti tietenkin riuhtoa itseään irti epätoivoisena jäästä, mutta siitä mitään tullut. Vain turhaa tuskaa ja hikeä. Kalma kiinnitti katseensa takaisin Delathokseen joka oli saannut jopa ulkonäöllistä muutosta voimiensa purkauksen johdosta, mutta Kalmaa se ei kiinnostanut nyt pätkän vertaakaan vaan mies alkoi epätoivoisesti hakkaamaan jaloissaan olevaa jäätä rikki, mutta mitä enemmän Kalma sitä yritti hakata sitä nopeammin se tuntui palautuvan. Epätoivo, paniikki ja kuoleman pelko alkoivat valtaamaan aavekoiran mielen, eikä Kalma voinnut yksinkertaisesti sille mitään että muutama kyynel valahti miehen poskia pitkin. Hitto hän halunnut kuolla vielä! Delathos kuitenkin tuli lähemmäs yhtä armottomasti kuin viikatemies konsanaan ja iski aavekoiran aseet käsistä yhdellä iskulla, jotka lensivät jonnekkin lumihankeen makaamaan. Kalma katsoi hetken aseidensa perään ja sitten Delathosta armoa anovasti, mutta sitä ei tullut kun mies tarrasi hartiasta kiinni oudolla punaisella kädellään. Kalma tunsi sen poltteen jopa haarniskansa läpi ja yritti repiä sitä irti, mutta poltti vain näppinsä ja seuraavassa sekunnissa Kalma tunsi nyrkin vasten kasvojaan ja kaikki pimeni samantien sumeaksi mössöksi. Aavekoira kaatui tällöin helposti Delathoksen alle ja jalkoihin tuli syviä haavoja rikkoutuvasta jäästä. Kalma havahtui siihen kivun tunteeseen.. tuijottaen nyt yllään olevaa raivohullua haltiaa, joka mitään kysymättä kävi mukoilmaan aavekoiraa kuin elävää nyrkkeilysäkkiä repien ja hakaten nyrkeillä. Kalma yritti epätoivoisesti puolustaa itseään, mutta vahingoitti vain käsiään polttavalla tunteella ja raudan kovilla iskuilla, eikä mennyt kauaa kun Kalma ei vain enään jaksanut puolustaa itseään. Taisteli jossakin tajunnan rajamailla ja vain ehkä hieman nytkähti irvistäen saadessaan osumaa.\nDelathoksen maaginen ja outo muodonmuutos ei ollut jäännyt huomaamatta sivullisilta, tai no Rico oli lentäen jo hetken seuraamalla isänsä jalan jälkiä lumessa ja oli huolestunut siinä vaiheessa kun Kalmaa oli lähtenyt seuraamaan ainakin yhdet jäljet. Ja huoli oli vain noussut kun kauempaa kuului taistelun ääniä. Rico iski siipiään ja lisäsi vauhtiaan pujotellen puiden välistä lopulta päästen paikalle, eikä hetkeäkään liian myöhään. Kalma oli selvästikkin todella pahasti alakynnessä. Rico vaihtoi muotonsa ilmassa suuri kokoiseksi liekehtiväksi sysi mustaksi demoniksi ja syöksyi tuota valkohiuksista haltiaa kohden nuolen lailla, tarrasi haltian leukojensa väliin ja repi irti isästään heittäen pitkin maata. Rico silmäili nopeasti haltian läpi katseellaan ennenkuin muuttui takaisin humaaniseksi ja polvistui maassa makaavan isänsä luokse yrittäen herätellä pahoin murjottua aavekoiraa. Vastausta ei kuitenkaan tullut muuta kuin hyvin hyvin heikko katse, joka oli poissaoleva. Kalma oli saatava hoitoon välittömästi. Rico otti varoen isänsä syliinsä ja veti siipensä esille selkäpuolelta ollen aikeissa nousta ilmaan kun tunsi terävän viillon selässään, aivan siiven tyvessä. Rico älähti kivusta ja kääntyi katsomaan takanaan olevaa haltiaa, joka vaikutti kihisevän kiukusta.\n"Sinun pitäisi jäähytellä.." Rico totesi ja sytytti kätensä mustaan ja sinisen sävyisiin liekkeihin ja heitti ne maata kohden, josta syntyi nopeasti hankalasti pimeässä nähtävä musta liekki muuri. Tämän turvin Rico nousi ylös ilmaan, vaikka se nouseminen olikin työn ja tuskan takana. Puolidemoni joutuikin ikäväkseen jäämään inhottavan alas lentämään kipeän siipensä tähden.\n// anteeksi että loppu on vähä derppiä, mut väsymys\nLa Huhti 25, 2015 8:40 Kirjoittaja Crimson\nPakkasherra ei Kalmalle armoa antanut, ollessaan siinä tilassa missä järkipuhekin kantautui tavallisesti vain kuuroille korville ja ainoa asia jota Delathos näki, oli punaista. Melko kirjaimellisesti jopa.\nSitä armotonta repimistä jatkui aina siihen saakka, kunnes jokin kävi iskeytymään vasten tummahipiää, vetäen tuon mukanaan kauemmas aavekoirasta. Delathos paiskautui hankeen murahtaen ääneen, valkean peitteen muuttuessa punertavaksi sekä haltian oman että käsiinsä roiskuneen Kalman verestä. Kasvot lepäsivät sen lyhyen hetken vasten lunta, kunnes se murhaava, punaisena palava katse nousi tuohon uuteen tulijaan, joka mielipuolen silmissä sillä hetkellä näytti täysin tavalliselta humanoidilta. Se oli polvistunut maahan hakatun vierelle – ja tulisi kyllä kaatumaan siihen itsekin, jos Deliltä kysyttiin.\nKadzait oli pysähtynyt hieman etäämmälle. Naarastiikerillä oli tapana säikähtää näitä isäntänsä yllättäviä käänteitä ja suosiolla vain odottaa että kaikki rauhoittuisi, ennen kuin kuuraparran lähelle uskalsi paremmin. Matalalta muristen kissa seurasi kuinka Delathos maasta kapusi jaloilleen horjahdellen, miekkaansa käteen paremmin puristaen ja taas noita kahta lähestyen harvinaisen uhkaavasti. Yhä tuon haavat kärysivät kiinni, magian lyödessä milloin mitäkin vasten maata ja kehoa, saaden hullun naurahtelemaan mielipuolisesti. Kunnes se naurahtelu vaihtui hyökkääväksi karjahdukseksi, tummahipiäisen haltian sivaltaessa tuon siivet esiin vetäneen selkää kohden miekallaan, jottei tuo varmastikaan nyt hänen saaliinsa kanssa karkaisi tyystin tiehensä!\nTerä haavoitti siivekästä osapuolta, saaden tuon älähtämään ja kääntymään ympäri. Ennen kuin Del ehätti mitään tehdä, olento kävi lyömään maahan mustina lieskoina palavan muurinkaltaisen esteen hänen ja kaksikon välille. Eihän se kuurapartaa estänyt alkuunkaan, kun oma magiansa rätisten järjesti liekkien läpi astelevalle tien toiselle puolelle – mutta liian myöhään kuten arvata saattoi, sillä paikalle saapunut ylimääräinen ehti siivilleen nousta, eikä edes Kadzait ehättänyt tuon perään hypätä ja tassuillaan alas repiä vaikka yrittikin muutamaan otteeseen.\nHaltian palava katse nauliutui muutamaksi sekunniksi tuijottamaan kauemmas lentävää parivaljakkoa, samalla kun askeleensa kirivät lähemmäs naarastiikeriä. Kadzait ojensi päätänsä alas, selvästi halukkaana vain kiertämään kauemmas isännästään, vaikka antoikin raivohullun kavuta selkäänsä. Delin kosketus poltti sähisevää naarastiikeriä, mutta onneksi mokoma tajusi ennemmin nahkaisesta satulasta hakea tukea kuin eläimen turkista, joka varmasti olisi kärähtänyt pidemmän päälle kosketuksissa kuuraparran kanssa ollessa.\nMitään Delathos ei sanonut. Kannusti vain Kadzaitin kaksikon perään takaa ajoon. Del ei aikonut noita päästää karkuun. Ei varsinkaan Kalmaa. Ei nyt, kun sen piskin nylkeminen oli ollut niin lähellä.\nTakaa-ajo jatkoi Kadzaitin alati kissamaisesti muristen aina metsikön puolelta kevyen hangen alla oleville aroille, jossa Delathoksen oli helpompi myös kaksikon perässä pysyä. Tähän saakka naaraskissa oli heitä eteenpäin verenhajun perässä kiikuttanut, mutta nyt tummahipiä saattoi myös omiin silmiinsä luottaa paremmin. Lyhyen, mutta nopeatahtisen ratsastuksen aikana Del oli ehtinyt palata järkiinsä hieman, vaikkei se puna täysin ollut ehtinyt laskea silmistä alas. Ainoa merkki siitä hulluudesta olivat yhä ne halkeilut ihossa, jotka maagista valoa ulos kajastivat.\nNyt tummahipiällä oli kuitenkin mahdollisuus yrittää paremmin tiputtaa tuo kovin vaikeroiden lentävä olento alas. Päästää noista sen jälkeen molemmat pois päiviltä, kiitokseksi tästä ylimääräisestä juoksutuksesta joka oli kuuraparran mielestä jatkunut jo turhankin kauan. Caradhrasin terää nostettiinkin kohti Kalmaa ja tuota suojelevaa siipeilijää kuin ampumaan jäisiä lieskoja ylemmäs tulipallojen kaltaisina, välillä niihin sekoittuen kaikkea muutakin pakkasherran yhä uhkuessa sitä kummaa maagista energiaansa, joka miekan magiaan sekoittui.\nLorythas oli viipynyt tavallista myöhempään tänä iltana ulkona siitä lievästä kylmyydestä huolimatta, ja lopulta jäänyt vain Lokenen seuraan viettämään aikaansa kylän laitamille kirkasta tähtitaivasta ja kuutamoa ihailemaan. Ei kyläpäälliköllä minnekään ollut kiire ja välillä teki vain hyvää rauhoittua hetken sen parhaimman ystävänsä seurassa ajatuksia vaihdellen. Lokenen seurassa puoliverinen saattoi olla täysin oma itsensä, luopua siitä johtajan taakasta ja vastuista, sallien itselleen vain tilaisuuden rentoutua ja rauhoittua. Ja näin illasta se oli aina erityisen mukavaa, juuri ennen kuin täytyisi levolle käydä ja kerätä voimiaan taas nousevaa aurinkoa odottaen.\nSarvipäinen oli juuri palaamassa takaisin kartanolleen Lokenen seurassa, ehtien juuri oikeastaan vain laskeutua maankamaralle - kun muutama niistä jotka yövartioon oli jätetty, saapuivat päällikköään tervehtimään.\nArojen itäiseltä laidalta Briaria lähestyi noiden puheiden mukaan varsin erikoinen kolmikko. Se sai puoliverisen raapimaan päätänsä, kohottamaan kulmaansa kuullessaan paremmin mitä tällä sekaverisellä parivaljakolla oli kerrottavanaan. Että kylää lähestyi jokin matalalla lentänyt, sitten tipahtanut jonkinlaisen magian saattelemana alas ja… kaikki kuulosti niin absurdilta Lorythasin korviin.\nMutta aggressiivisesti tai ylipäätään hyökkäävästi käyttäytyviä Lorythas ei halunnut kylänsä muureille saakka – monestakaan syystä - vaan ennemmin kävisi itse sovittelemassa noita kääntymään tiehensä tai kohtaamaan vaihtoehtoisesti lohikäärmeratsastajien joukot silmästä silmään. Kovin moni siihen ensimmäiseen vaihtoehtoon tarttuikin, kukapa lohikäärmeiden kanssa halusi varsinaisesti lähteä haastamaan riitaa jos siitä lähdettiin.\n”Menkää pysäyttämään ne, tämän enempää heidän ei tarvitse alueillemme tunkea ennen kuin tiedämme mistä on kyse – ketään ei kuitenkaan saa vahingoittaa, ellei siihen syytä ole”, Hopeakäärme totesi ykskantaan kaksikolle, ”Tulen itse perästä”.\n//Mitään derppiä ollu, näillä mennään <://\nSu Huhti 26, 2015 8:52 Kirjoittaja suskari\nRico oli onnistunut kirimään jonkin verran etumatkaa tästä sekopäisestä haltiasta, mutta lentäminen oli silti hidasta ja uuvuttavaa. Hän ei ollut päässyt nousemaan erityisen korkealle ja pelkäsi sen hullun haltian pääsevän iskemaan maasta käsin. Jokainen siiven isku tuntui repivän selässä olevaa haavaa ja tuotti suunnatonta määrää kipua, eikä asiaa auttanut yhtään että hänellä oli painolastina miehen verran painoa, joka oli täysin tiedottomassa tilassa. Mutta ehkä se olisi parempi, Kalman ei tarvinnut kärsiä kivuista kyydissä roikkuessaan.\nRico vilkasi olkansa yli alaspäin huomatessaan siellä liikettä, jossa tietenkin jääräpäinen kuuraparta seurasi tiikeri ratsunsa kanssa maasta käsin ja kiri uhkaavasti kiinni välimatkaa. Eikä mennyt kauaakaan kun valkohiuksinen kävi tulittamaan lentävää demonia kohden jäisiä maagisia palloja. Rico yritti loukkaantuneena parhaansa mukaan väistellä näitä jäisiä palluroita ja myös puolustautua takaisin tulipalloilla, joko torjuakseen iskut tai vain ohi mennen osua ratsastavaan haltiaan. Se vain tuntui olevan vaikeaa kun oli vain yksi käsi ja toisessa oli pakko pitää repo rankana roikkuvaa aavekoiraa, joten se ei ollut kuin ajan kysymys milloin Ricon suojaus petti ja nuori demoni otti osumaa lantion sivuunsa jäisestä iskusta. Demoni murahti osumasta horjahtaen lentoreitiltään, mutta sai juuri ja juuri korjattua asentonsa takaisin lentämis kelpoiseksi. Lantiossa oleva jäinen kohta taas sihisi ja poltti tulidemonin nahkaa kuin kuuma rauta konsanaan sulaen samalla hitaasti pois. Ricolla ei vain nyt ollut aikaa tehdä vammallensa mitään muuta kuin kestää se kipu ja polttava tunne lantiossa.\nBriarin kylä alkoi näkymään jo horisontissa ja Rico alkoi tuntea kaikesta uupumuksesta, sekä kivuiltaan pientä voiton riemua sisällään, mutta se taisi olla liian aikaista. Hetkellinen herpaatuminen alhaalla juoksevasta vihollisesta oli hyvin kohtalokasta kun Rico sai jäisestä iskusta suoraan osuman toiseen siipeensä. Siipi jäätyi osittain ja alkoi reagoimaan demonin ihon kosketukseen samalla tavalla kuin aikaisempikin osuma, sihisten ja polttaen ihoa kuin jää olisi ollut kuumaa. Se oli kuitenkin pienin murheen aihe kun Rico alkoi menettämään kovalla vauhdilla korkeuttaan. Nuori mies kirosi hiljaa äänen itsekseen ja lähti hidastamaan laskeutumistaan yhdellä ja ainolla toimivalla siiveellään. Laskeutuminen ei siis todellakaan ollut mikään ruusuinen kun puoliverinen demoni että aavekoira putosivat vain lumen pöllähtäessä maahan. Rico tietenkin oli ottanut kaiken iskun vastaan kääntyessään viime metreillä loukkaantuneen isänsä pehmukkeeksi ettei tuo saisi enään yhtään enempää vahinkoa. Rico itse taas tunsi ottaneensa selkäänsä ainakin yhden suuren mustelman lumi pehmusteesta huolimatta ja nousi selkäänsä hieroen ylös maasta, pidellen edelleenkin tajutonta isäänsä sylissään.\nDemoni kohotti katseensa nyt paikalle tulleeseen metsästäjään ja mitään puhumatta huitaisi kättää kerran ja synnytti Delathosta kohden tulisen aallon mikä sulatti jopa lunta maasta. Tämän tehtyään Rico yritti juosten lähteä juoksemaan, mutta aikaisempi vamma lantiossa muistutti itseään ja Rico joutui polvistumaan osittain maahan pidellen nyt verta vuotavaa lantiotaan. Demoni ei kuitenkaan aikonut päästää Deliä lähemmäs vaan alkoi tykittämään miestä tulipalloilla, jos tuo yhtään lähemmäs oli yrittänyt. Tämän enempää ei kaksikon taistelu ei saannutkaan jatkua kun ilmasta kantautui petomainen karjaisu. Rico nosti katseensa ylös ja näki kaksi suurta lohikäärmettä, jotka laskutuivat kaksikon luokse.. häätivät liian lähelle yrittävän Delathoksen kauemmas loukkaantuneesta kaksikosta.\n"..Oletteko Briar kylästä?" Rico kysyi kahdelta vartijalta ja sai myöntävän vastauksen, jonka jälkeen Rico oli esittämässä toisen kysymyksen, mutta toinen vartijoista ilmoitti ettei kolmikolla ollut asiaa enään yhtään lähemmäs kylää. Riippuen tietenkin asiasta, mutta sitä ei ääneen sanottu. Rico yritti vielä kääntyä vartijoiden puoleen avaamalla suunsa.\n"Haluamme tavata kylänne päälikön.." Rico ilmoitti vartijoille, jotka vain totesivat herra Lorythaksen kyllä saapuvan tänne itse henkilökohtaisesti.\nMa Huhti 27, 2015 12:39 Kirjoittaja Crimson\nDel onnistui kuin onnistuikin tipauttamaan mokoman liihottajan alas taivaalta, onnistuen vielä aiheuttamaan vammojakin toiselle kiitettävästi. Siivekäs kuitenkin mätkähti hankeen, naarastiikerin hypähdellessä alati muristen lähemmäs hangessa noita kohti aina siihen saakka, kunnes se vaistosi vaaran ja vaihtoi kulkunsa enemmän kiertäväksi.\nKadzait toimi lähinnä vaistojensa varassa, mahdollisia kohden lyöviä lieskoja väistellen, sillä kissalla ei ollut aikomustakaan käräyttää itseään kahden tomppelin ottaessa yhteen keskenään. Jos naaras ei olisi omannut niin paljon uskollisuutta, olisi se varmasti tipauttanut haltian selästään jo ajat sitten alas. Mutta se oli Delathosin metsästyskumppani, toveri, ratsu – ei se isäntäänsä hylkäisi mistään hinnasta, vaan luovuttaisi parhaillaan oman henkensä tummahipiän puolesta, jos oikeasti olisi pakko. Nyt se kuitenkin piti Delathosin turvassa, pysähtyen hieman etäämmälle, kun se maagisten iskujen vaihto lakkasi hetkeksi.\nKuuraparta tuijotti murhaavasti silmät yhä punaisina palaen tuota siivekästä olentoa joka tulitaikoja taisi, valmiina oikeastaan yhä jatkamaan tätä päättymättömältä tuntuvaa kamppailua. Kunnes se jostain taivaalta kantautuva murahdus sai haltian irvistämään ja murahtamaan, katsahtamaan ylemmäs josta yllättäen heidän seurakseen laskeutui parivaljakko lohikäärmeillä ratsastavia. Ei noiden tarvinnut edes laskeutua ratsailta, pelkkä liskopetojen maahan laskeutuminen sai Kadzaitin luimistamaan korviaan ja perääntymään muutaman askeleen niskakarvojaan ylös nostaessaan.\nKoko tilanne seisahtui sähisevien liskojen ratsastajineen pitäen selvästikin huolen siitä, ettei niin Delathos, kuin Kalmaa raahaava demonimainen otus minnekään paikalta liikahtaneet. Vaikka Del yhä vihansa vallassa oli, ei käsipuoli kuitenkaan tehnyt elettäkään haastaakseen lohikäärmeratsastajia. Se olisi ollut vain typerää. Mutta loppupeleissä Del ei todellakaan olisi antamassa noiden ottaa kunniaa Kalman niittaamisesta… hän halusi piskin itse, aivan sama kaikesta muusta!\nKadzaitin käydessä kiertämään taas puoliympyrää edestakaisin, hyppäsi Del alas kissapedon selästä. Naaras ei ollut haastamassa isompiensa kanssa riitaa, eikä kuuraparralla taas ollut syytä työn matkassa notkua. Sen sijaan käsipuoli keskittyikin kuuntelemaan muiden puhetta – että ratsastajat olivat kuulemma Briarista, no, se selitti ainakin lohikäärmeet. Heillä ei ollut asiaa lähestyä noiden maita pidemmän päälle, ja ilmeisesti kylän johtaja oli saapumassa ottamaan selvää sijojaan lähestyvästä kolmikosta. Sekin vielä…\nJa siinä paha missä mainittiin, Lorythasin laskeutuessa Lokenen kanssa hankeen niin, että karvainen serpentti nostatti lunta vauhdista laskeutuessaan pölähdyksenä ilmaan tannerta samalla tömisyttäen. Naaras katsahti päänsä kallellaan ensin noiden tummapukuisten puoleen jotka näyttivät ottaneen paljon vahinkoa, siitä edelleen yksikätiseen haltiaan, lopulta kuitenkin jääden seurailemaan raidallisen kissapedon perään.\nDelathosin katse puolestaan nauliutui paremmin kiinni ratsailta alas nousevaan sarvipäiseen, joka oli noesta sotkuiseen kokonaisuuteen pukeutunut.\n”Seuduillamme harvoin riehutaan teidän tapaanne, etenkään tähän vuorokauden aikaa ja vuoden aikaan nähden”, Lorythas totesi kovin rauhalliseen ääneen, hypähtäessään ratsunsa selästä kunnolla alas lumeen, ottaen askelia eteenpäin Lokenen viereltä, serpentin valtavan pään viereen pysähtyen samalla kun tuota sormillaan rapsutteli, ”Mitä te haluatte?”.\n”Se ei kuulu sinulle, painu takaisin sinne mistä tulit petoinesi ja jätä heidät minulle”, Delathos ärähti, silmänsä välähtäen taas astetta tummemmiksi.\n”Itseasiassa kuuluu, erityisesti minulle, sillä seisot niin sanotusti reviirillämme, rajojemme sisäpuolella joilla minulla ei ole syytä katsella aggressiivista käyttäytymistänne hyvällä etenkään, jos se meistä ketään loukkaa”, puoliverinen Hopeakäärme totesi haltialle takaisin tuon omalla kielellä, virnistäen vielä varoen sanojensa perään, ”Joten toistan kysymykseni – mitä te haluatte?”, Lorythas jatkoi taas yleiskielellä, katsahtaen enemmän haavoittuneiden puoleen.\nTi Huhti 28, 2015 9:05 Kirjoittaja suskari\nKuudes osa puoli päätti ilmaantua paikalle vaikuttavan oloisen valkoisen käärmemäisen lohikäärmeen kanssa niin että lumi pölisi lisko laskeutuessa. Rico suojasi heikkona olevaa isäänsä lumelta ja nosti katseensa lohikäärmeen selässä olevaan mieheen, joka laskeutui alas ja kävi puhumaan kuinka tähän aikaan ja vuodesta harvoin taisteltiin. Tai no lähinnä tämä valkohapsinen mies uteli kohteliaasti miksi täällä riehuttiin. Tämä mies mahdollisesti oli kylän päälikkö, josta vartijat olivat puhuneet? Päälikkö kysyi mitä he halusivat, mutta Rico ei kuitenkaan saannut tähän väliin suun vuoroa vaan sivulle jäännyt Delathos kävi avaamaan suunsa puhuen kielellä mitä demonin puolikas ei ymmärtänyt pätkääkään, mutta äänen sävystä ja asenteesta päätellen punasilmäinen haltia halusi heidät. Isän että pojan hengen. Kylän päälikkö ei kuitenkaan vaikuttanut yhtään siltä että olisi ollut yhteistyö haluinen tumma ihoisen haltian kanssa. Päinvastoin. Kylän päälikkö toisti kysymyksensä nyt vielä Ricolle ymmärettävässä muodossa ja ilmeisesti se hänelle oli tarkoitettu, punasilmäinen haltian asia oli kuultu.. oletettavasti.\n"Olette Briar kylän päälikkö?" Rico kysyi hieman varovasti ja sai myöntävän vastauksen. Rico näytti hetken helpottuneelta ja kääntyi sitten olkaansa vasten roikkuvan verisen isänsä taskujen kätköistä kaivamaan lapun, joka oli taiteltu siististi.. ehkä hieman veressä taistelun jäljiltä, mutta silti Rico lumi hangessa rämpien ojensi sen Lorythakselle ja perääntyi muutaman askeleen vilkaisten isäänsä.\n"..Toivoisin saavani myös apua isälleni." Rico sanoi huoli äänessään verisestä isästään, joka oli täysin tiedoton mistään tapahtumasta ympärillään ja vuoti edelleenkin haavoista. Mutta itse lapussa pitäisi olla kaikki oleellinen, tieto siitä kuinka Briarin kylästä yksi ratsastajista oli eksynyt hieman liian lähelle ihmisten kylää ja siitä oli hätää, sekä hälyä syntynyt. Hyvä ettei lohikäärmettä ratsastajineen oltu tiputettu alas maahan! Säikähdyksellä kuitenkin säästyen. Rico tai Kalma ei kumpikaan ollut suoraan tietoisia kirjeen sisällöstä.\nSu Touko 10, 2015 11:52 Kirjoittaja Crimson\nLorythasin katse oli malttamaton ja vaativa, toisaalta myös tympääntynyt tästä yllättävästä tapauksesta jonka oli juuri tälle illalle täytynyt sattua. Juuri kun kyläpäällikkö oli toivonut pääsevänsä vain rauhoittumaan jonkin mukavan kirjansa ääreen. Mutta ei…\nSe turkoosinsininen katse silmäili ihmiskaksikon puoleen, Puolikäärmeen saadessa kuitenkaan vastauksena takaisin vain uuden kysymyksen. Lorythas pyöräytti silmiään, sen mukana päätänsä osin.\n”Eikö se nyt ole aika ilmiselvää – kyllä”, Hopeakäärme tuhahti siihen varovaiseen kysymykseen, vilkaisten pikaisesti tummahipiäiseen joka uhkaavasti kulmiaan laski alemmas, ennen kuin houkutteleva katse siirtyi uudemman kerran tummatukkaisen puoleen. Jotain tuo yritti selvästi olkaansa vasten kannattelevan taskuista kaivaa, mutta mitä? Sitä Lorythas ei tiennyt.\nKatse silmäili sitä kirjettä jonka nuorempi kaivoi esille, osin verestä tahriintuneena tosin. Sarvipäinen otti muutaman askeleen tuota nuorukaista kohden, ojentaen kättään vastaan kun se paperinpala hänelle ojennettiin. Kepeästi yksi terävistä kynsistä lähti purkamaan kuoreen lyötyä sinettiä siististi, punaisen talin tipahdellessa valkealle hangelle, josta sitä oli vaikeaa enää murentuneena erottaa. Pitkähköt sormet nostivat kuoren sisältä siististi taitellun kirjeen, jonka sisältöä kyläpäällikkö kävi nopeasti silmäilemään. Ei ollut hänen tapaistaan lukea kirjeitä tällä tavalla, mutta jostain syystä mokoman avaaminen tässä yhteydessä tuntui tärkeältä. Selvästi nuoremmalla mustatukkaisista oli jonkinlainen hätä, osasyynä kenties juuri… isänsä, kuten tuo mainitsi, joka tajuttomana itseään vasten nojaili.\n”Ymmärrän…”, Lorythas kävi tuhahtamaan sen ohesta kun käsin kirjoitettua tekstiä silmäili. Toiset olivat matkalla mitä ilmeisimmin ihmisten kaupungista tänne, ei siihen tarvinnut penaalin terävin kynä olla ymmärtääkseen asian laidan. Eikä tämä ollut ensimmäinen kerta, kun vastaavia kirjeitä Briariin saapui - syyttä ja suotta, näin Lorythasin mielestä.\n”Vaikka miten tahtoisin, en voi jättää teitä vain tänne – kerta olette näinkin pitkälle jo ennättäneet. Saisin siitä uudemmat haukut niskaani jos teidän tiedetään kadonneen tänne, ja sitä minä en kaipaa tähän hätään”, Lorythas totesi vakavana, taitellen sen kirjeen takaisin kasaan, pistäen sen kuoreensa ja kokonaisuuden oman takkinsa povitaskuun.\n”Toverisi näyttää pahoin haavoittuneelta – viemme teidät kyläämme ja katsomme isäsi siihen kuntoon, ettei kenenkään meistä tarvitse ottaa ylimääräisistä kuolemista syytä niskoillemme”, Puolikäärme totesi ehtien jo ottaa muutaman askeleen tummapukuisia kohden, kunnes kissapedon selässä istunut haltia kävi hieman kauempaa murahtamaan ja lähestymään tilannetta viimein itse.\n”Ei!”, Del lähes karjahti, kaataen maahan ensimmäisen Briarin johtajan alaisen joka tielle yritti tulla tuota käsipuolta pysäyttämään, ”He kuuluvat minulle!”. Tietenkin sarvipäinen kiinnitti haltiaan huomionsa, aluksi silmäten ettei omalleen turhan pahasti ollut käynyt. Varoittaen se katse laski käsipuoleen joka lähemmäs nyt pyrki aseistautuneena tummaan pukeutuneita ihmisenkaltaisia, kylmästi aseellaan uhaten eteensä taas astuneita lohikäärmeratsastajia, jotka olivat käskynsä saaneet ja yrittivät nyt uutta yhteenottoa välttää. Samoin teki myös Lorythas, joka astahti omiensa ohitse, tummahipiän tielle, joka aivan likelle kasvotusten pysähtyi itseään pidemmän kanssa, haltian silmissä kasvaessa taas sen punertavan sävyn joka sai Hopeakäärmeenkin niskakarvat nousemaan pystyyn.\n”Väisty”, Delathosin ääni oli kylmä, murhaava, juuri sellainen jota olisi halunnut varoa ja vain kävellä tiehensä – mutta Lorythas seisoi paikoillaan, nenänvarttaan pitkin seuraillen käsipuolta totisena. Aikomatta todellakaan siirtyä sijoiltaan minnekään.\nSiinä vaiheessa kun pohjoisenhaltia kylmästi kävi sillä oudommalla, punaisena hohtavalla käsivarrellaan tarttumaan kiinni sarvipäisen kyläpäällikön rintapielistä, kävivät Lorythaksen silmät kirjaimellisesti kuin roihahtamaan liekkeihin. Se sama sävy turkoosina leimuna nousi aina hartiahuivin alta leualle näkyviin, ilman muuttuessa hetkessä kuumuudesta väreileväksi puoliverisen ympärillä. Se oli viimeinen varoitus – joka mitä ilmeisimmin valui sen sileän tie haltialta ohitse, tuon käydessä nyt väkisin vääntämään kaksin käsin Puolikäärmettä tieltään syrjään. Tietenkään Lorythas ei antanut niin tapahtua - vaikka tuon olikin pakko myöntää tummahipiäisen olevan otteissaan turhankin kova ja vahva – vaan puoliverinen kävi itse tarttumaan Delathosista kiinni sähisten kuin mikäkin liskopeto konsanaan.\nKyllä kuuraparta sen huomasi kuinka kyläpäällikkö häntä haastoi, virnistäen itsekseen moiselle uhittelulle, joka päättyi kuitenkin siihen että sarvipäinen sai polvellaan iskettyä tummahipiän kylkeen terävästi. Del horjahti toiselle sivulle, korjaten nopeasti tasapainonsa ja miekallaan lähtien sivalluksella tavoittelemaan kyläpäällikön nahkaa. Isku pysähtyi kuitenkin kuin seinään, terän leikaten siistin viillon tuhkanharmaaseen takkiin ja vaaleaan lihaan, puoliverisen ottaessa ilmeensäkään värähtämättä iskun vastaan toisella kädellään.\nHetken haltia ehti painaa teräasetta lujemmin toisen kättä vasten, edes Caradhrasin kykenemättä kylmyydellään jäätämään puoliverisen lohikäärmeen tulta, joka sitä magiaa vasten tuntui painuvan ja tukahduttaen hileet tyystin. Kaartavalla liikkeellä Lorythas pitkine jalkoineen kykeni helposti liikehtimään paksummassakin hangessa, siinä missä Delathosin meno vaikutti asteen verran kömpelömmältä uuteen haastajaansa nähden.\nTaas se punaisena hohtava käsi tarrasi pehmeämpää kangasta välissään käryttäen, Delathosin tipauttaessa aseensa kädestään ja paljain käsin repien puoliveristä samalla pyrkien itse mahdollisimman lähelle Lorya. Puolikäärme lähes kiehui, teräviä hampaitaan paljastaen ja kynsillään kirjaimellisesti tarraten haltiaan kiinni – toisella kuuraparran toisesta käsitaipeesta, toisella taivuttaen tummahipiän päätä taemmas leuasta työntämällä.\n”Mikä helvetti sinä olet…”, Del sai ähistyä virnuillen, koittaen vältellä ettei Lorythas hänen kaulastaan saanut kiinni, vaikka ne kynnet olivatkin porautuneet jo osin tummaan lihaan kiinni leukapielten tienoilla. Lopulta lyhyempi väen väkisin sai hetken yhteenoton jälkeen kampattua sarvipäisen jalat alta, mutta tilanne päätyi täysin toisenlaiseksi mitä Del oli suunnitellut, notkeavartisen kyläpäällikön ehättäessä kääntää Haltian selän uppoamaan hankeen omansa sijasta. Lorythas painoi haltian selän painumaan syvälle hankeen ylävartalollaan, toisen kaulasta alas painaen, toisella päästäen irti tummahipiän punaisesta käsivarresta ja kauhaisten lunta tuon turvalle. Delathos huusi lumikerroksen alta, yrittäen käsillään kovin tuloksetta työntää ja repiä sarvipäistä yltään edes jonnekin, mutta kyläpäällikkö ei tuntunut hievahtavankaan siitä missä istui. Lopulta asteen verran hätääntyneen osapuolen normaalimpi käsi eksyi tuuppaamaan Puolikäärmeen leukaa kauemmas, haltian haarniskoimattoman kämmenen kuitenkin päätyen puoliverisen hampaiden väliin, Lorythasin purressa harvinaisen julmasti eläimelliset hampaansa toisen lihaan kiinni veren makuun päästen, samalla kun painollaan kuristi sinipukuista lumen alta, kätensä ollen kuuma kuin tulisin nuotiosta poimittu hiili.\nHaltian punainen veri tihkui Puolikäärmeen leukapieliä pitkin aina hartiahuivin kauluksesta alas, Delathosin pyrkiessä siitä kivusta ja tukahtumisestaan vaikeasti huutaen ja yrittäen nyt vapaalla kädellään saada heikosti Puolikäärmettä laskemaan hampaittensa otetta irti omasta kädestään. Del ei halunnut menettää sitä. Haltia ei myöskään väkisin yrittänyt sitä toisen puremasta repiä irti, otteen tuntuen kirjaimellisesti pitäen vaikka kuinka kuuraparta yritti kättään nätisti vetää sarvipäiseltä pois.\n”En tiedä mitä päässäsi liikkuu, tai kuka luulet olevasi, mutta tiedä etten katso hyvällä sitä miten omieni kimppuun käyt, minusta puhumattakaan”, Lorythas sähisi, painaen hetkellisesti lujempaa toisen henkiteitä tukkoon, polttaen samalla kämmenensä kuvaa haltian kaulalle. Onneksi lumi sitä viilensi osin, mutta ei silti estänyt palojälkien muodostumista tummahipiän kurkulle.\nKun se tukahtuminen ja voimien uuvuttaminen sai lopulta Delathosin magian luoman käden haihtumaan kuin tuhka tuuleen, päästi Lorythas toisesta irti, itsensä jaloilleen nostaen ja perääntyen turkoosinsinisenä tulestaan hohtaen kauemmas sillä samalla sekunnilla, ”Tämä olkoot varoitukseni”. Sillä samalla sekunnilla Delathos myös pyyhkäisi verisellä kädellään lumet kasvojensa tieltä, henkeään haukkoen kavuten itsensä hätäisesti pystyyn, aseen tuppeensa etsien ja palanutta kurkkuaan pidellen, selkänsä Lorythasille kääntäen horjuen kauemmas livahtanutta Kadzaitia kohti.\n”Minä… kostan vielä… sen mitä teit”, pakkasherra ähisi äänensä lähes menettäneenä, itsekseen irvistäen sitä kipua jonka puhuminen yllättäen tuotti.\n”Siinä tapauksessa lähde tiehesi, tai katson ettet ole kykenevä uhkauksiasi toteuttamaan myöhemmin”, Hopeakäärme sähähti kuullen kyllä haltian sanat, tiheämmin hengittäen ja hätäisesti sitä verta pyyhkäisten kasvoiltaan takkinsa hihaan. Punaiseen sävyyn sekoittui mustaa nokea, joka osin myös sarvipäisen kasvoja sotki, mutta ei haitannut kyläpäällikköä yhtä paljon mitä rautaiselta maistuva neste, joka oman veren ja himot sai kiehumaan.\nTerävällä katseellaan Lorythas seurasi miten Delathos suoritti hankalasti lähtöään paikalta, kääntyen sitten taas turvallisemmaksi tilanteen rauhoittuen paremmin tummapukuisia ihmisten lähettiläitä kohden.\n”Teidät pitää saada täältä pois… sairastuvalle”, kyläpäällikkö totesi jokseenkin turhautuneena, syystäkin joutuessaan tällä tavoin vieraiden kesken käyttäytymään ja asemaansa puolustamaan, ”Joku käärmeistämme voi kantaa isäsi kylään saakka, siinä missä voit itse ratsastaa heistä jonkun seurassa Briariin. Katsomme siellä tilannetta paremmin”, kyläpäällikkö totesi kovin kylmästi kaksikolle, yhä kiihtyneenä ja silmänsä palaen, sen koommin edes yrittämättä selittää itseään tässä seurassa. Omansa tiesivät kyllä hyvin miten johtajallaan oli tapana kiivastua ja asemansa osoittaa tarvittaessa, mutta vieraille se seikka ei kuulunut...\nTi Touko 26, 2015 3:09 Kirjoittaja suskari\nRico tunsi itsensä hieman tyhmäksi kun oli mennyt kyselemään oliko sarvipäinen mies kyläpäälikkö, mutta puolidemonin oli pakko tarkistaa asia. Hän ei voinnut kenellä hyvänsä heittää isänsä työhön kuuluvaa kirjettä, joka saattaisi olla hyvin tärkeä tai salainen. Nyt kuitenkin kirje päätyi oikealle omistajalle Briarin kylänpäällikölle, joka otti kirjeen vastaan avaten sen ja lukien sen omassa rauhassa nopeasti selaamalla läpi. Lopulta kyläpäälikkö kävi avaamaan suunsa ilmoittaen ymmärtäneensä kahden friikin asian kylänsä lähettyvillä, vaikka olisi kaksikon halunnutkin jättää matkalle, niin päälikkö oli valmis ottamaan kummatkin vieraansa vastaan. Mukaan lukien hoitaa vanhemman loukkaantuneen siihen kuntoon että voisi palata takaisin kotikyläänsä, tai Lorythaksen sanoja lainaten: ottamatta turhia sotkuja ja selittelyjä itselleen vastaan kun ne olisi helpolla tavalla vältettävissä. Rico oli tyytyväinen päällikön päätökseen, eikä nähnyt syytä käydä avaamaan siihen suutaan vaan oli jo käymässä nostamaan isäänsä jomman kumman vartijan lohikäärme ratsujen selkään, että tuo pääsisi mahdollisimman nopeasti hoitoon ja turvaan tuon mielipuolisen haltian ulottuvilta. Itsestään nuorempi ei ollut niin huolissaan. Mutta sen kaiken keskeytti kieltävä ärähdys ilmassa kun pahaksi laskettava osapuoli ilmoitti asiansa, se haltia joka oli alun alkaenkin ollut agresiivisella kannalla ja viittä vaille valmis repimään kahden koiran turkit lihasta, ja asteli hyvin määrätietoisesti lähemmäs kahta loukkaantunutta repien tieltään Briarin kylän vartijatkin. Rico itse astui taaemmas uhkaavasti lähemmäs yrittävästä mielipuolisesta haltiasta ollen jo viittä vaille valmis heittämään miestä uudestaan tulisella liekki aalolla, jos liian lähelle tulisi, mutta yllättäen Briarin kylänjohtaja oli asettunut haltian ja kahden kulkijan väliin. Ele oli hieman yllättävä, sillä käytännössä johtajalla ei ollut mitään syytä käydä puolustamaan kaksikkoa haltialta, he eivät kuuluneet Briarin väkeen ja muutenkin koko soppa oli kolmikon oma keskeistä kähinää kuin Lorythalle kuuluvaa ja selvitettävää asiaa. Ilmeisesti mies kuitenkin oli heidän puolellaan tässä asiassa ja näki tarpeeksi puuttua pelin kulkuun ennenkuin ruumiita tulisi. Hullua punasilmäistä haltiaa tämä seikka ei miellyttänyt, eikä vaikuttanut kiinnostavan myöskään. Käski kyläjohtajan väistyä hänen tieltään, johon Lorythas vastasi vain seisomalla edessä vaiti kuin muuri aikomatta liikkua minnekkään.\nTässä vaiheessa Delatholksella taisi tippua uudestaan se muutama pari ruuvia uudestaan päästä napatessaan kiinni Loryhaksen riveleistä kiinni sillä punaisena hohtavalla kädellään ja ilmeisesti yritti repiä puoli lohikäärmettä maahan, johon Lorythas vastasi varoituksella. Ympärillä oleva ilma kuumeni huomattavasti puppuran väristen liekkien lyödessä, mutta se ei vaikuttanut kiinnostavan Delathosta joka edelleen yritti saada puoliveristä maahan rysähtämään. Ei tarvinnut olla nero arvatakseen että kaikesta seurasi kaksikon välinen, lyhyt, mutta hyvin värikäs taistelu jossa loppujen lopuksi se alistuvaksi osa puoleksi joutui haltia itse. Mies parka oli saannut pahemman kerran nenillensä ja henkeä haukkoen vielä heitti kovasti uhoa kun raahasi luitaan ratsunsa luokse.\nKalma oli herännyt tajuttomuudestaan tänä aikana, ilmeisesti taistelu ääniin heränneenä, ja päässyt siinä Rico vasten nojatessaan seuraamaan taistelua sivusilmällä. Kyllä se vanhaa sydäntä lämmitti kun Delathos otti turpiinsa ja vielä uhosi takaisin päin kostoa, jota mies tuskin tulisi saamaan helpolla. Ei Briariin vain kävelty! Kalmaa itseään tosin inhotti kun hän ei itse ollut ottanut vastustaan kovinkaan vakavissaan alun alkaenkaan, vaan lähinnä yrittänyt päästä pois paikalta ja loppu tulos oli sitten ollut tämä.. ja Delathoksella oli ollut yllätys puolellaan. Ei aavekoira ollut tietoinen miehen uudemmista kyvyistä laisinkaan. Nyt pohjoisen haltia käveli häntä koipien välissä tiehensä ja Kalma virnisti kasvot hakkaamisesta hellänä itsekseen kohdistaen katseensa Lorythakseen, joka ilmoitti että heidät piti saada sairastuvalle lohikäärme ratsujen kyydissä, jossa tilannetta katsottaisiin paremmin. Rico nyökkäsi sen enempää käymättä kysymään asioita ja luovutti nyt kivusta irvistäen isänsä toiselle vartijalle, joka nosti loukkaantuneen miehen ratsunsa selkään kun itse taas kapusi enemmän ja vähemmän itse toisen lohikäärmeen selkään.\nSairastuvalla Kalma makasi sängyllä selällään paikattuna, kääreissä ja peiton alla kärsien kivuista, mutta oli kuitenkin elossa ja hereillä. Kiitos tästä hoitajille ja lääkäreille. Rico itse oli ollut jonkin aikaa isänsä seurana istumalla miehen vierellä, jutellen hetken aikaa, mutta loppujen lopuksi sitten painunut omaan sänkyynsä lepäämään. Mahdollisesti jo nukahtanut. Kalma itse ei saannut unta vaan makasi hiljaa pedissään tuijottaen kattoa niissä särkevissä ja kolottavissa haavoissa jotka valvottivat häntä.. kyllä hän aikanaan nukahtaisi kun väsymys veisi voiton lopulta.\nMa Heinä 13, 2015 9:28 Kirjoittaja Crimson\nKolmen lohikäärmeen saattue lähti pikaisesti palaamaan takaisin Briariin kahden ylimääräisen matkalaisen kera. Lentäen matka taittui yllättävänkin nopeasti, vaikka kylmä taisi ottaa tässä pakkasessa kaksin verroin terävämmin kasvoja vasten yläilmoissa.\nKolmikko laskeutui kovin tottuneesti kylän suuremmalle aukiolle, jossa noita tietenkin oltiin jo vastassa. Lorythas selitti puolihuolimattomasti mitä oli tapahtunut, samalla pyytäen kahta mukanaan ollutta huolehtimaan mahdollisten apulaisten kera lämmin sija seuraavan yön ajaksi hiljaisemmanpuoleiselta tuvalta. Tuolla ihmisten lähetit saisivat levätä rauhassa heti sen jälkeen, kun noiden haavat oltaisiin katsottu kuntoon ja varmistuttu siitä, ettei kukaan henkeään heittäisi. Siitä Briar saisi taas erikseen kuulla, ja sitä Puolikäärme ei varsinaisesti halunnut tapahtuvan.\nHopeakäärme palasi takaisin omalle kartanolleen, Lokenellekin luvan antaen mennä omia menojaan, naaraan suunnaten mahdollisesti tapojensa mukaan lepäämään johonkin kartanonläheisyyteen. Lorythas siistiytyi pikaisesti, omia haavojaan jälleen kerran vähätellen ja lähinnä vain putsaten ja sitoen ne. Kyllä hän ehtisi huomenissakin käydä niitä parantajille näyttämässä, nyt kun oli jo niin myöhäkin, että itse kukin olisi varmasti tahtonut vain pistää jo maaten. Kuten myös puoliverinen suunnitteli tekevänsä, jahka haltian veren kasvoiltaan saisi pestyä irti.\nAamun valjetessa Lorythas oli tyypilliseen tapaansa kovin aikaisin jalkeilla. Suunnittelemassa päiväänsä, kelaillen mielessään niitä askaria ja toimia mitä tänäkin kylmänä päivänä pitäisi toimittaa. Puoliverinen oli kuitenkin keskittänyt ajatuksensa sen parivaljakon tuomaan kirjeeseen, miettien millaisen vastauksen oikeastaan takaisin viitsisi lähettää. Hopeakäärme oli tarkoin määritellyt missä Briarin lentäjät saisivat käärmeineen liidellä, jonka myötä Lory ei myöskään ollut varma, oliko kirjeessä mainitut lohikäärmeratsastajat Briarilaisia. Saattoivathan ne olla ulkopuolisiakin, kenties ihmistenkin vihollisia – mutta Briarilla ei kuitenkaan ollut aikomustakaan ryhtyä sodankäynnin osapuoleksi. Mieluummin kylä siirrettäisiin pois näiltä main jonnekin kauemmas, jos sitä oltiin liian hanakasti vetämään sotimiseen mukaan puolin tai toisin.\nSarvipäinen kuitenkin raapusti siistillä käsialalla kirjeen, taitteli sen tarkoin valittuun kuoreen ja sinetöi kiinni, kaapunsa taskuun sen asetellen talteen myöhempää varten. Kirjettä kirjoittaessa aurinko oli ehtinyt nousta jo kunnolla taivaalle, vaikka pilvien lomasta pilkottikin, eikä lämpöään kamalasti lumisella maalla kulkeville suonut. Sää oli kuitenkin seesteinen kylmän yön jäljiltä, eikä pakkanenkaan purrut samalla tavalla tänä aamuna.\nLorythas astahti kaapuunsa pukeutuneena kartanonsa pihamaalle, suunnaten kulkunsa tuvalle, jossa oletti vieraittensa vielä kenties majailevan. Kyläpäällikkö kävi varmistamaan kaksikon sijaintia parantajilta, käydessään itse noiden tykönä näyttämässä haavoittunutta kättään, ennen kuin sijaa kohden lähti yhden parantajan saattamana astelemaan.\nSisään astuttiin, naisen vielä opastaen mistä Hopeakäärme kaksikon löytäisi, jonka myötä Lorythas peremmälle suurempaan tupaan kävi, suunnaten käytävältä hieman syrjemmälle, rakennuksen taimmaiselle suuremmalle huoneelle. Ainoa melueriste sinne varsinaisesti oli vain kapean käytävän suoma mutka, mutta eipä kenelläkään ollut siellä toipuvia tarve häiritä, elleivät noiden vointia käyneet tarkastamassa.\nSarvipäinen kopauttikin toisella kädellään ovenkarmiin muutaman kerran tulostaan ilmoittaen, ennen kuin huoneen puolelle itse asteli rauhallisen hymyn kasvoilleen nostaen, kahta itselleen vierasta silmäillen.\n//23.1.16 kiskasen Loryn täältä menemään//


Muusikoiden.net - Keskustelu - Kappale vainoaa sinua?\nAihe: Kappale vainoaa sinua?\nOnko sinulla sellaista kappaletta, joka esim tunkeutuu ajatuksiin aina vaan uudestaan, vaikka sitä ei sinne haluaisi?\nItselläni on tälläinen ja pahimmasta päästä: Matti ja Teppo; Mä joka päivä töitä teen.. se hitto alkaa soida päässä aivan liian usein jotain töitä tehdessä.. näin himaa remontoidessa pinna kiristyy:).. Tänäänkin laitoin työmusaksi Thin Lizzya.. ja eikös kohta päässä silti soinut M & T..\n19.05.2005 22:07:50 (muokattu 19.05.2005 22:09:52)\nJostain syystä nää uudelleen lämmitetyt hirvitykset, esim. Sydämeni osuman sai ja Mombasa. Ja sitten uutukaiset radiohitit, se joku From Paris to Berlin on esimerkiksi erittäin ärsyttävä kappale.\nJa kappale, joka tulee vainoamaan meikäläistä varmaan loppuiän: Killers - Somebody told me.\nPitää vielä mainita, että Firenoten kappaleet ovat soineet päässä myös paljon. Mutta siinä on se ero, että Firenote on helvetin kova!\nJoo no mulla on nyt viimeaikoina tuo Käärmenäyttelyn Amishoppari iskenyt joka paikassa päähän soimaan. Tosin ei hätää, kova biisi kun on.\nMie oon nyt 2-3 kuukautta vihellellyt Scorpionsin "Wind Of Change" biisiä. Varsinkin töissä tää melodia putkahtaa kokoajan mieleen. Eikä lähe ei sitten millään päästä pois, pitää ottaa kohta haulikko avuksi.\nTällä hetkellä ei onneksi mikään vainoa.\nIntissä soi aina leirien ajan joku biisi aivojeni playlistiltä aamusta alkaen loputtomana jamina vaikka mitään musiikkia en ollut kuullut päiviin. Siinä meinasi mennä järki (siis se vähä mitä on jäljellä).\nAamuisin soi joku biisi välillä päässä heti herättyäni, mutta jumputus loppuu kun kuulen jotain muuta..\n-unkarilaissyntyinen musiikkiopettajani ala-asteella\nTää olisi helppoa, jos se toimii... tänään lauleskelin mukana Lizzyä... Cold cold sweat... ja seuraava lause; joka ainoa aamu seitsämäksi meen... ei päässyt irti!\nKnocking on heavens door rupeaa aina soimaan päässä, kun olen myöhässä koulusta.\nJohtunee siitä itsensä psyykkauksesta, mikä käynnistyy aina kun tietää, että pian pitää koputtaa siihen oveen ja marssia sisään, kun kaikki tuijottaa ja opettaja valittaa jne.\nNe biisit joita treenaa tahtoo jäädä päähän jyskyttämään ärsyttävänkin tiheästi. Vaikka kyllähän joku tutkija totesi että aivot työstää niitä treenin alla olevia biisejä silloinkin kun niitä ei soita, etenkin nukkuessa, joten on kai siitä hyötyäkin. Välillä se vaan on aika tuskastuttavaa.\nHehe. Jotkut rallit on kyllä pirun tarttuvia niin autoradion sammuttaessa palaa mullakin takas korviin se alkuperäinen biisi..\nMutta ylipäänsä..mitä järkeä siinä on että kun herään niin päässä soi joku kappale, kun se on tosiaan IHAN random-biisi. Biisi jota mulla ei ole edes levyllä enkä ole kuullut kuukausiin..\nKesällä kun asensin lattialämmityksiä, niin näitä biisejä oli muutamakin, mutta just nyt ei kyllä tule yhtään mieleen! Aivan helvetin ärsyttävä ilmiö kyllä!\nmulla soi aina duunista lähtiessä MN-linjan ohi kävellessä rollareiden biisi "I sit and watch the beers go by"\nSmakin "Nousen" vainoaa mua. Duunissa on usein The Voice-kanava tölsyssä ja tää biisi tulee pari kertaa tunnissa. Meinaan aina paskantaa housuun silkasta raivosta.\nJa sitten uutukaiset radiohitit, se joku From Paris to Berlin on esimerkiksi erittäin ärsyttävä kappale.\nToi on kyllä rasittava. Ja sitten se Good Charlotten I just wanna live vai mikä onkaan, kun se vielä lisäksi soi jossakin mainoksessa ja jääkiekon mm-kisoissa...\nEipä mitään vakiota. Aina joskus joku tulee kummittelemaan. Nyt on nuo tulevan keikan veisut kummitelleet kun niitä on tullut pari kertaa reenattua.\nSe vittumainen tunnari siitä typerästä piilokamerasysteemistä mikä ainakin Sub TV:llä (ja MTV3?) tulee ohjelmien välissä, alkaa joskus ahdistavasti soimaan päässä. Sitten sitä viheltää niin kauan että menee hermot muilta, mutta ennen kaikkea itseltä.\nViimeiset pari päivää se oli Mewin Snow Brigade. Tänään olen yrittänyt karkottaa sitä Pekka Pohjolan suosiollisella avustuksella.\nJoo, sama juttu. Myöskin nuo mainitut From Paris to Berlin ja I Just Wanna Live käyvät vituttamaan pahemman kerran, puhumattakaan jostain Cheekin Liiku-biisistä.\nPäässä on soinut viime aikoina Avantasian The Seven Angels-veisu, vaikken ole sitä todella pitkään aikaan edes kuunnellut. Ei siinä, kappaleena ihan ok.\nKalamies #3 >-)))>\nJa sitten se Good Charlotten I just wanna live vai mikä onkaan...\nJoo, voi jeesus, että alko taas ohimosuoni tykyttämään!\nNo siinä kanssa...\nBat sambadi tould mii juu hääv ö boifreend!


Thyroxin ei tunnu toimivan - Kilpirauhassairaudet - Suomi24 Keskustelut\nThyroxin ei tunnu toimivan\nMinulla aloitettiin thyroxin lääkitys viime keväänä vaikean vajaatoiminnan hoitoon. Lääke alkoi auttamaan nopeasti ja lääkitystä on veivattu ylös alas. Yhdessä vaiheessa 100mikrogrammaa vuorokaudessa oli liikaa ja myöhemmin liian vähän. Nyt kuitenkin muutaman viimeisen annosnoston yhteydessä on alkanut tuntumaan ettei lääkitys tepsi. Syön tällä hetkellä 175mikrogrammaa per vuorokausi; tsh 2 ja t4 15 ja tekisi mieli nostaa lääkitystä.Käsittääkseni paljon yli 200mikrogrammaa vuorokaudessa ei voi syödä tai syitä täytyy jo alkaa etsimään muualta. B12, d vitamiini, hemoglobiini yms ok, ei keliakiaa.\nTuntuu siis että kehoni sietäisi roimasti lisää thyroxinia ja vaikea ajatella että annosnosto jäisi tuohon 200mikrogrammaan.\nKysymys kuuluu onko 250mikrogramman annokset aivan tavattomia? Mitä sairauksia voi olla taustalla jos isolla thyroxin-annoksella ei saada arvoja sopivalle tasolle? Arvot on nyt toki viitteessä mutta eivät ihanteelliset. Lääkityksen alussa tv4 saatiin 20 ja tsh alle 1 ja olo oli mainio.\nMitä kilpirauhasen vajaatoiminnan vaivoja oli ennen lääkitystä ja mitä niistä on edelleen?\nKannattaa syödä pitempään yhtä annosta eikä jatkuvasti tehdä muutoksia ylös ja alas. Voi tasoittua olo ihan itsestään. En ole lääkäri, vaan olen huomannut tämän ihan itse tyroksiininkäyttäjänä.\nAivan. Aloittaja pallottelee turhan paljon pelkkien lukujen kanssa, mutta niitä kun pitäisi verrata oireisiin. Kaikkien oireiden poistuminen tai lieveneminen ottaa aikansa ja lääkitystä on hyvä katsoa kaikessa rauhassa, alussa labroja vähän tiheämmin ja sitten harvemmin.\nItsellä on pitkään ollut annostaso 200 mikrogrammaa. Minullakin on se mielikuva ettei yli 250 olisi enää hyötyä, mutta en ole tätä tarkastanut mikä näkemys tällä hetkellä. Jos viime keväänä todettu, katsoisin vielä rauhassa oireiden lievittymistä ja labroja. Aloittaja on kyllä periaatteessa ihan oikeassa, että syytä voi olla muuallakin.\nEnnen lääkitystä menetin ruokahaluni täysin ja söin pelkkää paahtoleipää monta vuotta. Olin niin väsynyt etten jaksanut laittaa ruokaa. Vajaatoiminnasta en lihonut koska en syönyt väsymykseltäni kuin ehkä alle 1000 kaloria päivässä. Oireina oli väsymyksen lisäksi hillitön turvotus joka lähti muutaman viikon sisällä lääkityksen aloituksesta 5kg. Lisäksi oireina oli epänormaalin kuiva iho, ihottuma, sydämen muljahtelut,väsymys,jatkuva vesiripuli sekä kasvoissa isoja pattimaisia finnejä. Nekin lähti heti lääkityksen jälkeen. Lisäksi minulla oli vaikeita uniapneaoireita ja nielemisoireita ja palan tunne kurkussa.\nNyt tilanne on se että olo on jo henkisesti tosi hyvä ja etenkin lääkityksen noston aikaan seuraavat 3 viikkoa menee hyvin. Sitten huomaan vähitellen että turvotus alkaa ja niitä isoja patteja tulee kasvoihin. Normaalisti jos juon kupin kahvia joudun käymään tiuhaan vessassa kun neste poistuu mutta kun turvotus alkaa niin vessassa käynti vähenee ja nesteet kertyy kroppaan. Esim. Jalat alkaa turpoamaan niin että tutut lenkkarit jotka oli viikko sitten sopivat alkaa tuntumaan pieniltä ja vaatteet kiristää. Lisäksi turvotusta tulee poskiin ja silmäluomiin ja se häiritsee koska olen aina huolehtinut ulkonäöstäni. Jos nostan lääkitystä oireet katoaa taas vähäksi aikaa. T3 on 4.8. Syön e-pillereitä ja olen ajatellut voiko ne nostaa lääkityksen tarvetta noin paljon? Olen syönyt samaa merkkiä 10 vuotta. Olen ollut aina hoikka ja urheilullinen jos sillä nyt merkitystä. En hikoile edelleenkään kuin harvoin, mutta palelu on onneksi loppunut.\nKeliakiaa ja allergioita on suvussa ja keliakia verikoe otettiin, se oli ok. Tähystystä ei ole tehty.\nAp lisää vielä että koen siis että oireet palaa jos en nosta lääkitystä. Turvotus ja iho-ongelmat ovat siis vielä oireet, joista kärsin. Vatsa minulla on aina ollut koko elämäni joko ummetuksella tai löysällä, harvoin normaali.\nKilpirauhasen vasta-aineet oli muistaakseni 1300 ja d vitamiini 79, hemoglobiini 124. Nykyään syön vitamiinilisiä ja olen harkinnut auttaisiko gluteeniton dieetti vatsan kanssa. Vanhemmillani on helikobakteeri, olen lukenut että se voi vaikuttaa thyroxinin imeytymiseen mutta helikoa ei ole minulta testattu. Thyroxinin otan aamulla tyhjään vatsaan 30min ennen maitokahvia.\nOk, kyllä sulla on ollut selvät ja tyypilliset vajaatoiminnan oireet ehkä vesiripulia lukuunottamatta, sillä ummetus on paljon tyypillisempää. Ylipainokin hyvin tyypillistä, mutta varmasti kohdallasi juuri noin kuin kerrot. Vasta-aineet reilusti koholla mikä viittaa vahvasti autoimmuunitautiin, yleisimpään vajaatoiminnan muotoon. Labra-arvojen ja oireiden perusteella voisi olla paikallaan vähän nostaa lääkitystä, esimerkiksi 200 mikrogrammaan päivässä. Maha-suolivaivat voi haitata lääkkeiden imeytymistä, kun niitä on. Kyllä tuo 30 minuutin varoaika pitäisi riittää. Hyvä, kun sulta on myö katsottu noita muita vaihtoehtoja.\nmielenkiintoista lukea kuinka monelta otettu laajasti labroja...vasta-aineet, T3, B-12, jne.. Minulle lääkäri sanoi, ettei ole tarpeellista otattaa kuin TSH!? Kesäkuussa olin onnellinen kun em arvo oli 0,68, tänään otettu TSH olikin jo sitten 12! Seuraava kontrolli 8 viikon päästä, lisäsi pyynnöstäni sentään myös T4V:n.Itse syön 100-150 mikrogrammaa Thyroxin lääkettä, tänään annostusta muutettiin 125mikrogr kuudesti viikossa ja yhtenä 150mikrogrammaa.. saas nähdä miten käy, muuttuuko olotila mitenkään. Tsemppiä kaikille saman asian kanssa kamppailevat!\nKäyn yksityisellä ja osa testeistä on otettu omasta pyynnöstäni. Maksaahan se ja kirpaisee kukkarossa mutta halusin kartoittaa tilanteeni täysin heti alusta alkaen koska tiesin 100% ettei kyse ole masennuksesta. En halunnut lähteä julkiselle selvittämään syytä väsymykseeni tai muuten olisin nyt masennuslääkkeet kourassa.\nLoppujen lopuksi yksityisellä kilpirauhassairauden hoito ei ole niin kallista. Tapasin yleislääkärin siellä viime keväänä (maksoi muistaakseni 120e käynti) jonka jälkeen labroja tiheästi ja aina soittoaika lääkärille tuloksista. Seuraava lääkärin tapaaminen oli viime syksynä. Tsh ja tv4 maksaa myös satasen luokkaa. Mutta nyt kun alun tiheät käynnit ovat jo ohi niin kyllä talous kestää kontrollit, seuraava vasta toukokuussa.\nSinullakin vaikuttaa olevan aika tuhti annostus kuten minulla. 100 mikrogrammaa on yleensä annostus henkilölle jolla on poistettu koko kilpirauhanen. Mutta ilmeisesti näissäkin ihmiskohtaisia eroja. Hyvä kun lääkitystäsi nostettiin, ylläpitoannos oli selvästi liian pieni.\nOma oloni on nyt 85 % kunnossa lukuun-ottamatta ylempänä kertomiani oireita. Myös mustelmia minulla on edelleen paljon mutta nekin vähenemään päin. Ilmeisesti tämän sairauden kanssa tarvitaan malttia mutta eniten minua inhottaa se turvotus kun se on niin kokonaisvaltaista ja tekee raskaan olon.\nEntäpä jos aloittaja kuuluu siihen viiteentoista prosenttiin joka ei pärjää ilman yhdistelmälääkitystä?\nOnhan varastorauta tutkittu ja kunnossa?\nHei, nyt tuntuu että annos 175 mikrogrammaa toimii. Toimii itseasiassa niinkin vahvasti että sydän tykyttelee välillä. Olin hyvin yllättynyt, sillä ehdin jo ajatella, ettei thyroxin toimi minulla. Kaksi aiempaa annosnostoa ei ole helpottaneet oloa mutta nyt tämä viimeisin alkaa vähitellen vaikuttamaan. Liikatoiminnan muita oireita ei ole paitsi sydämen tykyttelyt. Toisaalta myös vajaatoiminnassa minulla oli oireena tykyttelyt mutta nämä ovat nyt alkaneet ihan viikon sisällä. Pitäisikö annostusta sitten lähteä laskemaan? Onko tykyttelyt vaarallisia? Aikamoista hakemista tämä touhu annoksen kanssa. Muuten kyllä olo ollut nyt aika hyvä.\nFerritiini oli ok, muistaakseni 80 paikkeilla.\nTässä hyvä video ... eka potilas tosin palkällä T3:lla, mutta edokrinologin määräämänä\nKuuluu sikälikin kummia, että T3-lääkitystä verisesti vastustaneet endokrinologit ovat itse alkaneet määrätä jä eräät suurinkin annoksin.\nHyvä että ovat kokeilleet ja huomanneet hyvät hoitotulokset.\nKelvottomasta vajishoidosta kärsiville tiedoksi että jotain hyvää on tekeillä.\nVille Pöntynen kertoi, että Krista Kiuru on järjestänyt kuulemisen, johon hänkin pääsee muutaman muunkin oikean asiantuntijan kanssa mukaan. Vaihteen vuoksi näinkin.\nSeuratkaapa Villen tiedotteita.\nEri asia sitten halutaanko keskeneräistä asiaa päästää vielä julkisuuteen.\nAlla hyvää katsausta tilanteeseen.\nHyvä että korvat eivät tipahtaneet lattialle ... T3-monoterapia Suomi-endolta!\nNyt siis myönnetään yhdistelmähoidon tarpeelisuus ja joskus T3-monoterapia, vaikka suositeltavaa ei ole "ajaa jarruttomalla autolla"\nSuomen paras endo ilvesmäki suhtautui ihan rauhallisesti kun potilas kertoi jättäneensä yhdistelmähoidosta tyroksiinin pois ja olon parantuneen huomattavasti\nNo ihanko totta. Hui.\nJa että ihan aamuviideltä joku pyörittelee tällaisia päässään...\nItsellä on ollut yli 30 vuotta sitten tehdyn kilpirauhasleikkauksen jälkeen koko ajan thyroxinlääkitys 100 mikrogrammaa eli yksi tabletti aamuisin. Sillä on menty.\nEn koskaan kuvitellut leikkauksen jälkeen, että olo olisi enää koskaan sama kuin ennen sairastumista. Ei ole ollut eikä tietenkään yli 30 vuoden takainen olo voi enää palata millään lääkityksellä. Mutta hyvin olen pärjännyt ikääni vastaavasti sekä opiskelussa, työssä, vapaalla, perhe-elämässä että viimein eläkkeellä.\nHellitä vähän noiden kilpirauhasarvojen kanssa ja elä elämääsi!\nMaailmankirjat ovat aivan sekaisin !\nSuomen endokriminaaliyhdistys myöntää, että tyroksiini ei aina toimi.\nKakkossivun alkupuolella suosituksessa 18.11.2019:\nTuossa "suosituksessa" pyritään monipuolisesti luikertelemaan yhdistelmähoidosta teettämällä kalliisti monenlaisia tutkimuksia.\nJos yhdistelmää käytetään on annos kaksi tai kolme viiden milligramman erää päivässä\nKahdella tutulla on keväästä 2015 alkaen 40µg ja netissä kerrotaan suomiendojenkin neljääkymmentä määränneen ihan näinä aikoina


Hedelmien tai marjojen käyttö - Lisätiedot - FinSote - THL\nNiukasti hedelmiä tai marjoja ravinnossaan käyttävien osuus (%)\nTerveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL) 2018\nPerustuu kysymykseen: "Kuinka usein olette syönyt seuraavia ruokia 7 viime päivän aikana?" Kysymyspatterin alakysymyksenä esitettiin mm. "hedelmiä tai marjoja". Vastausvaihtoehtoina esitettiin 1) kerran viikossa tai harvemmin, 2) 1-6 kertaa viikossa, 3) 1-2 kertaa päivässä, 4) 3 kertaa päivässä tai useammin. Tarkastelussa on vaihtoehdon 1) vastanneiden osuus. Osuuksille on laskettu 95 % luottamusvälit huomioiden otanta-asetelma.\nAlue: FinSote tutkimusalueet 2018, Suomi 2017-2018\nIkäryhmä: 20-54, 55-74 ja yli 75 -vuotiaat\nKansallinen terveys-, hyvinvointi- ja palvelututkimus FinSote kuvaa suomalaisten hyvinvointia, sekä sosiaali- ja terveyspalvelukokemuksia maakunnittain ja väestöryhmittäin. FinSote korvaa THL:n aiemmin toteuttaman Aikuisväestön terveys-, hyvinvointi- ja palvelut (ATH) -tutkimuksen, joka on tuottanut tietoja aikuisten hyvinvoinnin ja palvelujen yleisestä kehityksestä vuosina 2010 - 2017 alueittain ja väestöryhmittäin.\nTuloksen varmuuteen vaikuttaa se, että aineisto on tuotettu otostutkimusaineistosta, jossa esiintyy vastauskatoa. Vastauskatoa on korjattu tuloksista painokertoimien avulla. Vuosina 2010 - 2017 toteutetuissa otostutkimuksissa osallistumisaktiivisuus vaihteli ikäryhmittäin ja alueittain välillä 72 - 33 %. Indikaattorin tulkinnassa täytyy ottaa huomioon, että kyseessä on vastaajan itse ilmoittamat tiedot. Lisätietoja: Tilastoraportti\nfinsote-info (at) thl.fi\nwww.terveytemme.fi/finsote © 2019 Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL)


K-ä-s-i-n-t-e-h-t-y-ä: Metsän antimia ja kirpputorin\nMetsän antimia ja kirpputorin\nKeräilin tuossa edellisviikolla metsästä sammalta ja kaadetuista koivuista tuohta. Tarkoituksena on näpräillä kotiin koristeita, tuohta voisi käyttää myös korteissa..\nSammalta, leikatut tuohisydämet ja käpy - tadaa asetelma on valmis. Tämä oli helppotekoinen :) ! Liimapyssykin piti ottaa esille, nyt se jäi tekemättä koska jotkut suunnitelmat jäivät vielä kehitysasteelle.\nLäheiseltä holman kirpputorilta mukaan tarttuivat aivan ihanat vanhat penkit. Toinen löysi paikan makkarista ja toinen olohuoneesta. Maalipinta oli paikoittain kesinyt ja vanhaa vihreää maalia näkyi sieltätäältä. Noita on tarkoitus käyttää hyllyinä. Pituutta molemmilla penkeillä on hieman yli kaksi metriä joten laskutilaa on ihan kivasti. Oi, oon niin ILOINEN näistä että on pakko hehkuttaa.\nTervetuloa lukijoiksi Kodinhenki ja Paula Kristiina! Kiitos vielä runsaista kommenteista edelliseen laukkupostiin :)\nAskartelin itte 16.9.2011 7.42\nIhana asetelma sammaleesta ja tuohesta :)\nsantra 16.9.2011 10.44\nHienit löydöt kirpputorilta! Kiva asetelma kukkaruukkuun. Pitäisiköhän matkia. ;)\nsantra 16.9.2011 10.45\nUUPS. Piti tietysti sanoa että HIENOT, painovirhe vai lukihäiriökö iski. ;)\nPaula Kristiina 16.9.2011 19.08\nHieno asetelma, sopii juuri syksyyn! Ja noi penkit oli superlöytö:D\nHelena 16.9.2011 21.38\nKiitos! Joo kannattaa tehdä, ajattelin itsekin näprätä näitä lisää. Joulukukkiinkin voisi kerätä hieman myöhemmin sammalta juurille. Tuolla kirpparilla on paljon vanhoja huonekaluja, tuollaisia penkkejä en tosin ole aiemmin nähnyt :)\nellu 16.9.2011 21.58\nJospa minäkin joskus tuollaisen löydön kirpparilta löytäisin..\nMarjut 17.9.2011 15.48\nKivoja asetelmia ja hieno löytö:)\nAnonyymi 17.9.2011 21.03\nMahtava löytö nuo penkit! Itsekin tykkäisin löytää :)\nAnsku 18.9.2011 13.53\nUpea syksyinen asetelma ja mahtava löytö nuo penkit.\nMukavaa oli löytää tällainen minulle uusi blogi:)\nHelena 18.9.2011 22.49\nEllu, Marjut, Sara ja Ansku : Kiitokset:) Kirppareita on niin kiva koluta ja joskus tekee näitä superlöytöjä.\nSirutuuli 20.9.2011 18.25


Heikki Jokinen Kopioston hallituksen johtoon | Journalistiliitto\nTekijänoikeusjärjestö Kopioston uudeksi hallituksen puheenjohtajaksi on valittu vapaa toimittaja ja kriitikko, Journalistiliiton varapuheenjohtaja Heikki Jokinen. Hänen toimikautensa alkaa vuoden 2017 alusta. Journalistiliittoa edustaa hallituksessa myös Anna-Liisa Haavikko.\nJokinen on Kopioston hallituksen pitkäaikainen jäsen, jolla on sekä kansallista että kansainvälistä kokemusta tekijänoikeusalalta. Hänellä on laaja järjestökokemus Kopioston toimialalta: Jokinen on aiemmin ollut Suomen arvostelijain liiton, Suomen animaationtekijöiden, Suomen freelance-journalistien, Suomen sarjakuvaseuran ja Lukukeskuksen puheenjohtaja.\nJokisen tekstejä on julkaistu noin 125 mediassa. Hän on kirjoittanut ja toimittanut parikymmentä tietoteosta ja kääntänyt neljä kirjaa. Jokinen on työskennellyt av-alan ammattilehti Vision päätoimittajana ja on Gramexpress-lehden toimitussihteeri.\n”Kopiosto on laaja yhteistyöjärjestö, jossa on erityisen tärkeää toimia avoimesti, yhteisymmärrykseen pyrkien ja läpinäkyvästi. Näin Kopiostossa tehdään jo nyt ja nämä tavoitteet ovat omiakin johtotähtiäni puheenjohtajana”, Jokinen sanoo.\nKopioston väistyvä puheenjohtaja Raimo Söder toimi pestissä kuusi vuotta. ”On ollut ilo työskennellä niin Kopioston toimiston kuin hallituksen ja sen asettamien muiden luottamuselinten kanssa”, Söder sanoi Kopioston syyskokouksessa.\nAvainsanat: Heikki Jokinen, kopiosto


Leipomotyöntekijä Fazer myymäläleipomoon Lahteen - Fazer - Lahti - Avointyopaikka.fi\nFazer – Lahti\nTuoretta, käsinleivottua leipää arvostetaan yhä enemmän ja artesaanileipää leivotaan jo yli 70 Fazer myymäläleipomossa ympäri Suomen. Nyt etsimme iloiseen joukkoomme Prisma Launeelle:\n-reipasta leipomotyöntekijää osa-aikaiseen (7h/vko) vakituiseen viikonlopputyöhön\nFazer myymäläleipomon leipomotyöntekijänä työnkuvasi on monipuolinen ja tehtäviisi kuuluvat kaikki leivontaprosessin eri vaiheet taikinan teosta esille laittoon. Leipomomme sijaitsevat kaupan sisätiloissa lähellä asiakasta, joten reipas asiakaspalveluasenne on toivottavaa. Työskentelet tiiviisti yhdessä myymäläleipomon muun tiimin kanssa ja työssäsi sinua tukee myymäläleipomoesimies.\nMeillä kaikki alkaa ihmisistä. Olet osa kannustavaa ja lämminhenkistä työympäristöä, jossa kollegat innostavat toisiaan loistaviin suorituksiin. Leipomotyöntekijänä sinulle tarjoutuu mahdollisuus kasvattaa omaa osaamistasi monipuolisissa tehtävissä ja isona yrityksenä meillä on mahdollisuuksia edetä uralla. Työ on vaihtelevaa, eikä yksikään päivä ole samanlainen.\nHae tehtävää 24.6 mennessä ja tule osaksi Fazer Leipureiden perhettä!\nFazer Leipomot Oy / Fazer Bakery Finland – Lahti


Chicago Broadway-liput - NewYorkCity.fi\nSaat hankittua Chicago Broadway-liput helposti ennen New Yorkin matkaa. Osta teatteriliput helposti nettikaupasta ja säästät aikaa ja rahaa. Chicago on klassinen Broadway-musikaali ja ehdottomasti näkemisen arvoinen esitys New Yorkin matkalla. Tarina kertoo murhasta, ahneudesta, korruptiosta, julkisuudesta ja ennen kaikkea “showbisneksestä”. Musikaali sijoittuu kieltolain aikaan (1920-1933), ja sen juoni pyörii kahden päähenkilön ympärillä. Roxie Hart ja Velma Kelly ovat molemmat vankilassa intohimorikoksista. Yhdessä muiden vankien kanssa he esittävät kuuluisan Cell Block Tango -kappaleen ja laulaen kertovat, kuinka heidän uhrinsa ansaitsivat kohtalonsa (They had it coming). Tilanne on selvä, murhat ovat tapahtuneet, mutta tuomitaanko nämä naiset syyllisiksi ja hirtetäänkö heidät?\nOsta Chicago-liput nyt, ei palvelumaksua ja lippujen nouto suoraan teatterilta!\n2 Chicago: Iltapäivälehtiä ja sensaatioita\n3 Näkemisen arvoinen musikaali\n4 Miten ostan Chicago Broadway-liput?\nNewYorkCity.fi-sivuston kautta ostetut Chicago-liput ovat 100% aitoja ja myydään aina ilman muita välikäsiä, joten pystyn tarjoamaan liput edulliseen hintaan. Kun tilauksesi on käsitelty, saat sähköpostiisi vahvistuksen sekä virallisen kupongin (voucher), joka sisältää kaikki tarpeelliset tiedot. Lippusi odottavat sinua esityspäivänä teatterin lippupisteessä. Sinun on noudettava liput vähintään 30 minuuttia ennen esityksen alkamista. Virallinen henkilöllisyystodistus tarvitaan lippujen vastaanottamiseksi.\nma 7.9.2020 - 20:00 - Chicago - Ambassador Theatre\nti 8.9.2020 - 20:00 - Chicago - Ambassador Theatre\nto 10.9.2020 - 20:00 - Chicago - Ambassador Theatre\npe 11.9.2020 - 20:00 - Chicago - Ambassador Theatre\nla 12.9.2020 - 14:30 - Chicago - Ambassador Theatre\nla 12.9.2020 - 20:00 - Chicago - Ambassador Theatre\nsu 13.9.2020 - 14:30 - Chicago - Ambassador Theatre\nsu 13.9.2020 - 19:00 - Chicago - Ambassador Theatre\nma 14.9.2020 - 20:00 - Chicago - Ambassador Theatre\nti 15.9.2020 - 20:00 - Chicago - Ambassador Theatre\nOsta Chicago -liput tästäOsta lippusi tästä\n* Alin hinta tälle musikaalille löytyy (muun muassa) la 12.9.2020 14:30


Toyota Corolla Verso 2.0 D4D Sol 5d 7p Seur kats 09/2020 Tila-auto 2006 - Vaihtoauto - Nettiauto\n2.0 D4D Sol 5d 7p Seur kats 09/2020\nMoottori 2.0 l, Diesel Rek.nro UKY-246\nTarkista ajoneuvon tiedot. Lähetä tekstiviesti AT UKY246 numeroon 16258, saat ajoneuvon omistaja-/haltijatiedot sekä tekniset tiedot suoraan Trafin ajoneuvorekisteristä. Hinta 3,73 €/viesti. Lisätietoja »\nToyota Corolla Verso 2.0 D4D Sol 5d 7p Seur kats 09/2020\nJuuri katsastettu 7-paikkainen ns ikiliikkuja, 2.0D4D moottorilla. Erinomaiset Nokian Hakka talvirenkaat, kori siisti ikäisekseen, jakohihnalla ajaa vielä 60tkm/3v. Perushuolto tehty äskettäin, huoltokirja. Automaattinen ilmastointi toimii, 2 vuotta sitten kytkin vaihdettu. Polttoainekäyttönen lisälämmitin toimii (kytkimellä), alkuperäinen Radio rikki, asennettu Bluetooth, usb jne oleva mankka tilalle.\nVaihtoja vain 7paikkaisiin.\nSaa tarjota vaihdossa Corolla Verso 2.2 moottorilla olevaa jossa tyypillisesti kansi ja jakoketju ongelmaa eli saa olla vikaa! , (2.2 D4D moottori löytyy ylimääräsenä tallista).\nMark Heimonen, Helsinki\nToyota Corolla Verso 2.0, '06, 442 tkm\nUKY-246, Nettiauto ID 10972041


KORRES Wild Rose Super C-vitamiini tehohoito 30ml | Korres Finland\nKaksifaasinen kirkastava tehohoito kasvoille\n80,4% luonnollisia ainesosia\nVäsymyksen merkit karkoittava kaksifaasinen tehohoito, joka sisältää jopa 15% Super C-vitamiinia. Kirkastaa ja pehmentää ihoa tehokkaasti ennaltaehkäisten samalla ikääntymisen merkkien syntymistä. KORRESin stabiloidulla Super C-vitamiinilla on 5-kertainen kliininen tehokkuustaso normaaliin C-vitamiiniin verrattuna, ja sillä on erityisen voimakas ihonsävyä tasoittava ja pigmenttimuutoksia häivyttävä vaikutus. Kaksifaasinen vesi-öljykoostumus kosteuttaa ja pehmentää ihoa tehokkaasti; öljyfaasin pohjana toimii arvokas villiruusuöljy, joka sitoo kosteutta ja tärkeitä ravinteita ihoon. Tehohoito sopii käytettäväksi niin päivittäin kuin kuuriluontoisesti tehostamaan muiden ihonhoitotuotteiden vaikutuksia - jo 7 päivässä ihosta tulee kuulaampi, heleämpi ja sileämpi.\nMerilevä- ja merililjauute; melaniinia ja pigmenttimuutoksia vähentävä vaikutus\nB5-provitamiini; antaa iholle pitkäkestoista kosteutusta\nRavista tuotetta huolellisesti ennen käyttöä, jotta öljy- ja vesifaasi sekoittuvat - lopputuloksena saat kauniin kuulaan ja heleän ihon!\nPäivittäin: Levitä 2-3 tippaa tuotetta koko kasvoille aamuin sekä illoin ennen seerumin ja kosteusvoiteen käyttöä täydentääksesi kirkastavaa ihonhoitorituaalia.\nTäsmähoitona: Levitä 1-2 tippaa ennen muita ihonhoitotuotteita niille ihoalueille, joilla esiintyy pigmenttimuutoksia\nTehohoitona: Levitä 4-5 tippaa koko kasvoille 4 viikon tehokuurina, kun stressi, ilmasto, unenpuute tai vuodenajat vaikuttavat ihosi kuntoon.\nTehohoito on niin samean talvi-ihon kuin hyperpigmentaatioon taipuvaisen auringonpalvojan pelastaja! Sopii myös meikinpohjustukseen - levitä 2-3 tippaa ennen meikkivoidetta satiinisen ja hehkuvan lopputuloksen aikaansaamiseksi.\nAnnuus (Sunfower) Seed Oil, Hydrolyzed Algae Extract,\nRosmarinus Offcinalis (Rosemary) Extract, Sodium\nUudistunut Wild Rose -tuotesarja sisältää runsaasti villiruusuöljyä, ja on terästetty Super C-vitamiinilla ,\n- joka imeytyy ihoon 1000% tehokkaammin kuin puhdas askorbiinihappo .\nVähentää pigmenttiläiskiä ja väsymyksen merkkejä, lisää huomattavasti ihon heleyttä .\n In vivo -itsearviointitesti / testiryhmä 32 henkilöä / 7 käyttöpäivää


Vera Vala: Milanon nukkemestari – Luetut.net\nDate: 13.8.2016Author: Luetut.net | Mari 0 Kommentit\nIhana Vera Vala on parikymmentä vuotta Italiassa asunut kirjailija ja kolumnisti. Milanon nukkemestari on Arianna de Bellis -dekkarisarjan viides osa. Olen lukenut myös kaikki sarjan aiemmat romaanit – Kuolema sypressin varjossa, Kosto ikuisessa kaupungissa, Villa Sibyllan kirous ja Tuomitut.\nSeinää vasten nojaavasta naisesta ei voinut heti tietää, oliko tämä kuollut vai elävä. Pää oli kallistunut eteenpäin, silmäluomet näyttivät olevan kiinni. Naisen kädet lepäsivät tämän sylissä. Suu oli hiukan raollaan. Nainen näytti nukkuvalta, vaikka hänen olisi pitänyt mietiskellä syntejään. Katua niitä. Todellisuudessa nainen oli kuollut.\nMilanosta löydetään kaksi murhattua opiskelijaa, kummallakin on nukke vasemmassa kädessään. Neljä vuotta aiemmin vastaavanlaisista murhista oli tuomittu katolinen pappi, ja tapaus tahrasi skandaaleissa ryvettyneen Vatikaanin mainetta entisestään. Arianna de Bellisin veli Ares matkustaa paavin pyynnöstä Milanoon auttamaan syyttömän papin vapauttamisessa ja sarjamurhaajan pysäyttämisessä.\nArianna de Bellis on jättänyt roomalaisen etsivätoimiston ja muuttanut miehensä sekä kaksivuotiaan tyttärensä kanssa Milanoon. Arianna työskentelee tutkijana yliopiston oikeuspsykologian laitoksella ja tekee tutkimusta psykiatrisista vankimielisairaaloista. Yksi vangeista karkaa psykiatrisesta hoidosta paetakseen omien sanojensa mukaan Nukkemestaria. Arianna lähtee kaduille etsimään karkulaista.\n– Minä en pidä tästä nukkekodista, Gianni sanoi Enricolle. – Se on erilainen kuin äidillä.\n– Totta kai se on erilainen, Enrico vastasi. – Se kuuluu Nukkemestarille.\nEnsimmäisten Arianna de Bellis -kirjojen kepeys on Milanon nukkemestarissa tipotiessään. Vera Valan dekkarisarja on edetessään selvästikin muuttunut jännittävämmäksi ja synkemmäksi. Vaikka pidin Vera Valan ensimmäisistäkin dekkareista, olen silti ottanut muutoksen ilolla vastaan. Minua miellyttävät enemmän nämä tummemmat sävyt kuin aistikkaat puistokävelyt ja auringonsäteiden tanssi meren pinnalla.\nAriannan menneisyyden salaisuudet ovat alkaneet tuntua turhalta sivujuonelta. Turhauttavaa, että samoista asioista on vihjailtu nyt jo viiden kirjan ajan, mutta menneisyys pysyttelee koko ajan piilossa savuverhon takana. Ares saa tällä kertaa isomman roolin tarinassa, ja sitä turhemmalta tuntuvat yritelmät koukuttaa lukija Ariannan nuoruuden mysteerillä. Valan dekkarit toimivat hyvin ilmankin, eikä Ariannan menneisyys edes liity mitenkään käsillä oleviin murhatutkimuksiin.\nArianna de Bellis -dekkarit ovat viime vuosina kuuluneet jokaiseen kesääni, mutta tämän viidennen dekkarin myötä joudumme jättämään hetkeksi hyvästit Ariannalle. Vera Vala on nimittäin kertonut pitävänsä pienen tauon sarjasta ja kirjoittavansa pari muuta kauan mielessä pyörinyttä kertomusta. Kuudennessa Arianna de Bellis -dekkarissa Ariannan menneisyys ja nykyisyys kuulemma kohtaavat ja tulevaisuus selkiytyy, joten josko viimein saisimme selvyyttä Ariannan arvoitukselliseen menneisyyteen.\nKustantaja Gummerus. 431 sivua.\nEdellinen Edellinen artikkeli: Liebster Award -tunnustus\nSeuraava Seuraava artikkeli: Lauren Beukes: Zoo City


Kansalaisyhteiskuntapolitiikka taitekohdassa - Kansalaisyhteiskunta.fi\nEtusivu >\tTietopalvelu >\tKansalaisyhteiskunta >\tKANSALAISFOORUMI.NET >\tKansalaisyhteiskuntapolitiikka taitekohdassa\n*Pääkirjoitus, Kansalaisfoorumi.net-verkkolehti, 17.10.2007\nKansalaisyhteiskunta on ollut kohtuullisesti ja lisääntyvästi esillä yhteiskunnallisella agendalla reilun 10 vuoden ajan. Kansalaisvaikuttamisen politiikkaohjelma viime hallituskaudella antoi tärkeän poliittisen selkänojan pohdinnoille ja niiden uskottavuudelle. Nyt on vaarana, että kysymys alkaa vaipua uudelleen unholaan. Tästä on olemassa heikkoja signaaleja.\nSuomessa ja Euroopan unionissa eletään markkinaeetoksen huumaa. Kaupallistaminen, markkinoistaminen ja kuluttaminen ovat mantroja, joiden nimeen vannotaan monilla areenoilla. Mikäs siinä, markkinatalousyhteiskunnissa näitäkin tarvitaan. Pelottavaa on kuitenkin se, jos tällainen puhunta alkaa hallita yksipuolisesti julkista keskustelua ja päätöksentekoa.\nToinen signaali on suuruuden ihannointi. Kaikessa pyritään hakemaan mittakaavaetua. Perusteena on taloudellinen tehokkuus. Ihmisyys ja ihmisen hyvä unohtuvat tässä keskittämisvimmassa. Ihmisen hyvä rakentuu aivan muista asioista kuin olemisesta isojen systeemien pienen pienenä osasena.\nKoulutuspolitiikassa vannotaan ammatillisen koulutuksen nimeen. Sivistävyys ja ihmisen kasvamisen eetos näyttävät unohtuvan tässä hurmoksessa. Taustalla on tässäkin talouskasvun maksimoiminen.\nKaikkialla kysytään henkilökohtaisen hyödyn perään. Itsekkyys ja oman edun tavoittelu lisääntyvät. Yleisestä hyvästä ja yhteisestä asiasta kannetaan liian vähän huolta.\nJos nämä ilmiöt entisestään voimistuvat, kansalaisyhteiskunta-ajattelu alkaa vaipua uudelleen marginaaliin. Kansalaisyhteiskuntapolitiikan lähtökohtina ovat ihmisen asia, yhteisölliset kysymykset ja hajautettu toiminta pienissä yksiköissä. Näistä lähtökohdista ihmiset toimivat vertaisryhmissä ja harrastusryhmissä, tekevät työtä oman asuinalueensa hyväksi tai tuottavat palveluja heikoimmassa asemassa oleville ihmisille. Päämääränä ovat ihmisläheiset yhteisöt ja ihmiskasvoinen yhteiskunta.\nMillä tavalla kansalaisyhteiskunnan marginalisoitumiskehitys voidaan pysäyttää? Vastaus on yksiselitteinen: kansalaisyhteiskunnan omalla toiminnalla. Ulkopuolelta ei kannata apuja odottaa. Yhteiskuntapolitiikan valtavirrat kulkevat EU:ssa ja Suomessa toiseen suuntaan. Kansalaisyhteiskunnan tulee koota voimia, väkevöittää kehittämistyötä ja avautua rohkeasti ulospäin.\nSuomalaisen kansalaisyhteiskunnan rikkaus mutta samalla heikkous on se, että olemme hajaantuneet erilaisiin, täysin irrallaan toimiviin yksiköihin ja yhteenliittymiin. Yhdistävä body puuttuu. Näin yhteinen ääni jää heikoksi tai yhteisen äänen kokoaminen vaatii niin suuren ponnistuksen, että sellainen kokoaminen voidaan tehdä vain harvoin.\nKehittämistyötä tehdään, mutta tässäkin ponnistelujen yhdistäminen ja vähien voimavarojen kokoaminen olisivat paikallaan. Nyt tehdään paljon samaa työtä eri yksiköissä toisista tietämättä. Haaskaamme niukkoja voimavaroja. Toisekseen kehittämistyötä ei tehdä riittävästi vaan luotetaan liiaksi vanhoihin eväisiin.\nKolmanneksi, meillä on taipumus kääntyä sisäänpäin ja toimia omissa porukoissa. Me aristelemme avautua rohkeasti ulospäin, vaikka sanomallemme olisi kysyntää kansalaisten keskuudessa. Mistä löytäisimme tarvittavan rohkeuden?\nKansalaisyhteiskunnan vaipuminen uudelleen unholaan voidaan pysäyttää. Meidän tulee kuitenkin havahtua asiaan, koota voimia ja kääntyä niiden puoleen, joiden keskuudessa kansalaisyhteiskuntaeetoksella on vastakaikua. Näitä ovat kansalaiset ja kansan edushenkilöt Arkadianmäellä.


Yliopiston Apteekki vuokralaiseksi Logicentersin logistiikkakeskukseen Keravalla – NREP Logicenters\nYliopiston Apteekki vuokralaiseksi Logicentersin logistiikkakeskukseen Keravalla\n12. huhtikuu, 2021\nKiinteistösijoitusyhtiö NREP:n perustama Pohjoismaiden johtava logistiikkakiinteistöjen kehittäjä ja omistaja Logicenters on allekirjoittanut vuokrasopimuksen apteekkikonserni Yliopiston Apteekin kanssa Keravan logistiikkakeskuksesta. Sopimuksen myötä Yliopiston Apteekki vuokraa Keravan kiinteistöstä tilaa yhteensä 7 450 neliömetrin edestä. Muuton valmistelu uusiin tiloihin alkaa kevään 2021 aikana.\nSuomen suurin apteekkialan yritys Yliopiston Apteekki muuttaa yhdeksi Logicentersin Keravan logistiikkakeskuksen vuokralaiseksi osoitteeseen Karhutassuntie 3. Yliopiston Apteekin muuton valmistelu alkaa keväällä 2021, ja vuokrasopimukseen kuuluu tiloja yhteensä 7 450 neliömetrin edestä. Tästä 7 200 neliömetriä on varastotilaa, ja loput 250 neliömetriä toimistotilaa. Keravan logistiikkakeskuksessa vuokralaisina ovat jo Bufab Finland Oy ja logistiikkayhtiö Dachser Finland Oy. Yliopiston Apteekin vuokrasopimuksen myötä kiinteistö on nyt täyteen vuokrattu.\n“Toivotamme Yliopiston Apteekin erittäin tervetulleeksi uusiin tiloihinsa Keravan logistiikkakeskukseen. Olemme iloisia vuokrasopimuksesta näin arvostetun ja vakiintuneen toimijan kanssa. Tavoitteenamme on vastata vuokralaistemme tarpeisiin aina ennen ja jälkeen muuton, ja tähän olemme tälläkin kertaa luonnollisesti kiinnittäneet huomioita”, sanoo Jarkko Äikää, Logicenters Suomen kaupallinen johtaja.\nKeravan logistiikkakeskus vahvistaa Logicentersin kiinteistöportfoliota Suomessa. Keskus sijaitsee strategisesti merkittävällä alueella, lähellä Helsinki-Vantaan lentokenttää ja E57-moottoritietä.\n“Verkkokauppamme ya.fi on kasvanut vahvasti, ja meille on erittäin tärkeää palvella asiakkaitamme nopeasti, joustavasti ja tehokkaasti. Kartoitimme huolellisesti sopivaa sijaintia uudelle logistiikkakeskuksellemme ja yhteistyökumppania, joka vastaa tarpeisiimme ja vastuullisuustavoitteisiimme. Odotamme innolla muuttoa Keravalle ja yhteistyötä Logicentersin kanssa”, toteaa Kimmo Virtanen, Yliopiston Apteekin toimitusjohtaja.


Yamahan WaveRunner -uutuudet - Kipparilehti.fi\nYamahan WaveRunner -uutuudet\nYamahan vuoden 2016 WaveRunner -malliston uutuuksia ovat kolmen istuttava huvikäyttöön suunniteltu vesijetti V1 Sport sekä kevyt TR-1 HO (High Output) -moottori.\nValmistaja lupaa WaveRunner V1 Sportin tarjoavan luotettavuutta, taloudellisuutta, käsittelyominaisuuksia ja suorituskykyä, jotka riittävät myös vesihiihtäjän tai lautailijan vetämiseen. Ominaisuuksiin kuuluvat peruutus, kaksoispeilit, runsaat säilytystilat, uimaporras, HydroTurf -matot ja vesihiihtokoukku.\nUuden 1049-kuutioisen ja kolmisylinterisen moottorin kerrotaan olevan 13 % tehokkaampi, 40 % pienempi ja 20 % kevyempi kuin sen edeltäjä Yamaha MR-1. Uuden moottorin luvataan tarjoavan vesijetille nopeampaa kiihtyvyyttä ja suurempaa huippunopeutta entistä pienemmällä kulutuksella. V1 Sport- ja VX Deluxe -mallit on varustettu tällä moottorilla.\nMonissa malleissa on nyt Yamahan Cruise Assist -vakionopeudensäädin, joka optimoi moottorin kierrosluvun satamissa ja nopeusrajoitusalueilla peräaallottomalle nopeudelle.\nYamahan kahden kaasukahvan hallintajärjestelmä RiDEssa oikean käden kahvalla kiihdytetään ja vasemman käden kahvalla hidastetaan ja peruutetaan. Kun kumpaakaan kahvaa ei käännetä, jetti on vapaalla. RiDE-järjestelmä kuuluu myös kaikkiin FX-malleihin, jotka myydään ensi vuonna uusissa uljaissa vareissa ja uusilla grafiikoilla. Myös FZ- ja FZR-mallien sekä kilpailukäyttöön tarkoitetun seisaaltaan ajettavan Super Jetin värimaailma vaihtuu.\nFX-sarjasta tulee mallistoon versio myös vapaastihengittävällä 1812 -kuutioisella moottorilla.\nSuomeen WaveRunner-mallistosta tuodaan kaudella 2016 Super Jet, V1 Sport, VX Deluxe, VXR, FX HO, FX SVHO Cruiser, FZR ja FZS. Hinnasto julkaistaan lähiaikoina, mutta jo nyt V1 Sportin luvataan edustavan voittamatonta hinta-laatusuhdetta ensimmäiseksi vesijetiksi.


to eat - viisi vinkkiä New Yorkiin - Viena K\n16.07.2015 matkat, vinkitViena\nKuukauden takaisella New Yorkin matkalla syöminen oli isossa osassa – kaupungin mieletön ravintola-ja kahvilatarjonta voi laittaa tällaisen pienen herkkusuun ihan sekaisin. Tietenkin selasin etukäteen kaikki nyc-aiheiset blogit ja sivustot: esimerkiksi Isyyspakkaus-ja Issues-blogeista löytää paljon loistavia ravintolavinkkejä Nyciin.\nTässä omia suosikkejani: kolme ravintolaa, yksi ruokakauppa ja yksi leipomo. Vinkiksi nälkäisille New Yorkin matkaajille.\n5 leaves, Brooklyn\nHerkullinen brunssi brooklynissa: mukava tunnelma, kiva palvelu ja maukasta ruokaa. Paikka oli todella suosittu, jouduimme itsekin jonottamaan puoli tuntia ennen kuin saimme pöydän. Tilasin ricotta-pannukakkuja, joka näytti olevan ainakin sinä aamuna ravintolan suosituin annos. Eikä syyttä, jättikokoinen pannukakkukasa vei todella kielen mennessään.\nThe Egg Shop, Nolita\nJokaiseen annokseen liittyy kanamuna ja munat ovat tietenkin luomuja ja lähellä tuotettuja. Suloinen paikka ja ihana sisustus, myös tilaamamme sandwichit olivat varsin maukkaita. Aamupäivällä ravintolassa oli vain muutama asiakas, saimme nauttia brunssimme varsin rauhaisissa tunnelmissa.\nJack’s Wife Freda, SoHo\nEtenkin matkaseuralaiseni piti tästä paikasta niin paljon, että kävimme siellä brunssilla jopa kahteen kertaan – tätä edesautti myös se, että ravintola sijaitsi lähellä majapaikkaamme. Eipä minullakaan ollut mitään valittamista, Jack’s Wife Fredassa oli loistava tunnelma ja palvelu oli mukavaa. Paikka oli aika pieni ja molemmilla käyntikerroillamme ihan täynnä, saimme silti aina heti pöydän. Kaikki ruoka oli hyvää, mutta herkkusuun suosikki oli tietenkin Rosewater waffles – jättimäinen vohveli, marjoja ja ruusuvettä. Namsk.\nNycissä kesäpäivänä kaikki kävelivät jääkahvi kädessään. Olisi kiva vinkata suloisista kahviloista joissa reissun aikana kävimme, mutta totuuden nimissä emme juuri kahviloissa istuskelleet, sillä helteillä ei itselleni kuuma kahvi maistu. Yleensä haimme jostain take away-kahvit ja nautimme ne varjoisassa paikassa. Paras jäälatte löytyi mielestäni Dean & Delucasta, joka ei ole kahvila vaan ruokakauppa, mutta niin ihana sellainen, etten voi olla mainitsematta tätä. Ostin suurimman osan kotiinviemisistä ja tuliaisista täältä, hurjat valikoimat ihania suklaalevyjä, kahvia, teetä.. Ja ihan ruokaakin ja kaikenlaisia herkkuja. Herkkusuun paratiisi.\nOlin kuullut hehkutusta Magnolia Bakerysta ja sen kuppikakuista, joten halusin tietenkin testata oliko huhuilla perää. Kävimme viimeisenä iltana kävelyllä Greenwich villagessa ja poikkesimme samalla sympaattisessa pikku leipomossa. Sain maistiaiseksi jotain omenapiirakan tapaista, joka oli niin hyvää, että meinasin itkeä – eikä ostamani mansikkacupcake yhtään huono ollut sekään, päinvastoin.\nMood Roastery – kahvilavinkki Ullanlinnassa\n← dancing in the street\tNallikari →\n3 comments on to eat – viisi vinkkiä New Yorkiin\n16.07.2015 at 11:21 am\nMagnolia bakery is simply a “must”! Egg shop and Jack's Wife Freda are one of the best newcomers in the past couple of years, but some of my absolute favourites in NYC are also : Cipriani downtown, Blue Ribbon sushi, MariVanna and Il Cortile.\n17.07.2015 at 1:20 pm\nOlen nauttinut kovasti Nykin kuvistasi ja vinkit päätyvät talteen, jospa pääsisin itse merkkipäivän merkeissä sinne ensi vuonna.\nKaunis blogisi on ehdoton suosikkini, ihanaa kesän jatkoa!\n17.07.2015 at 9:02 pm\nihana postaus, tuli niin ikävä New Yorkia vaikka justhan olin siellä !\nse paikka on vieny kyllä mun sydämen <3


Tuotepäällikkö, Santax Medico Oy (Paimio) | Oikotie Työpaikat\nTuotepäällikkö, Santax Medico Oy (Paimio)\nLiity kasvavaan Suomen tiimiimme!\nEtsimme yrittäjähenkistä osaajaa, joka nauttii työskentelystä tiimissä, jossa jokainen työntekijä pääsee vaikuttamaan asioihin omasta aloitteestaan ja taidoistaan.\nSantax Medico Oy aloitti toimintansa vuonna 2015, mutta historiamme Suomessa ulottuu kauas. Nykyään yritys kuuluu Santax Nordic -konserniin, joka on erikoistunut lääketieteellisten kuvantamislaitteiden myyntiin ja huoltoon.\nEtsimme nyt henkilöä, joka voi vahvistaa asemaamme lääketieteellisessä kuvantamisessa Suomen markkinoilla. Olet vastuussa kuvantamislaitteiden ja sädesuojien myynnistä ja olet päivittäin yhteydessä myynti- ja huoltopalveluun.\nTässä tehtävässä olet itsenäisesti vastuussa asiakassuhteiden ylläpidosta ja uusien asiakkaiden hankkimisesta. Toimisto sijaitsee Paimiossa, mutta toiminta-alueenasi on koko Suomi. Lisäksi teet myös yhteistyötä päämiesten kanssa, osallistut messuille ja annat käyttäjäkoulutusta asiakkaillemme.\nMenestyminen tässä tehtävässä vaatii asianmukaista koulutusta (esim. Röntgenhoitaja, sairaala-insinööri tai fyysikko), sekä sairaalaympäristön ja laitteiden tuntemusta. Arvostamme itsenäistä, tuloshakuista ja sitoutunutta lähestymistapaa. Lisäksi arvostamme aiempaa kokemusta myynnistä, mutta se ei ole välttämätöntä, koska tarjoamme kattavan perehdytyksen tehtävään. Työ vaatii sujuvaa englannin kielen taitoa sekä matkustusvalmiutta.\nTarjoamme haastavan ja itsenäisen tehtävän myynnin parissa ja kattavan perehdytyksen työhön. Oikealle ehdokkaalle Santax Medico tarjoaa uramahdollisuuksia kasvavassa pohjoismaisessa yrityksessä, sekä sen lisäksi:\n-kilpailukykyisen palkkauksen ja\nVuonna 1954 perustettu Santax Medico AS on erittäin ammattitaitoinen 65 lääketieteellisen kuvantamisen ammattilaisryhmä neljässä Pohjoismaassa. Tämän vuoksi englanninja skandinaavisen kielen, sekä kulttuurin tietämys katsotaan eduksesi. Suomen ja englannin kielen taito ovat välttämättömiä työssä menestymiseen.\nHae tehtävään lähettämällä vapaamuotoinen hakemus ja ansioluettelosi Click henkilöstöpalvelujen rekrytointikonsultille Emilia Brutyanille 28. kesäkuuta 2021 mennessä. Sähköpostiosoitteemme ovat muotoa etunimi.sukunimi@click-hp.fi. Lisätietoja tehtävästä antaa Emilia Brutyan 050 411 0343. Lisätietoja tehtävästä ajalla 21.6.-25.6. antaa Click Henkilöstöpalveluiden aluejohtaja Janne Lukander 050 411 0344.