Kyllä maakuntien Suomelle? – Miia Eskelinen-Fingerroos\nKyllä maakuntien Suomelle?\n16.7.2020 miiaef 1 Comment\nPäässäni on muhinut ajatus, joka ei tunnu päästävän minusta irti, vaan itsepintaisesti roikkuu kesälomaisen pääni perukoilla. Asetan ajatukseni kysymyksen muotoon tähän blogiin.\nKysymys kuuluu: Olemmeko tarpeeksi kunnianhimoisia maakuntarakenneuudistuksessamme?\nKuntatalous on kuralla\nKuntatalous on kuralla, kertakaikkiaan kestämättömässä tilanteessa. Juustossa ei ole enää höylättävää, vaan kokonaisuudistuksen kanssa alamme olla selkä seinää vasten -tilanteessa, jossa hurjimmatkin säästötoimenpiteet tuovat vain marginaalisia säästöjä – eikä näistä mikään ole rakenteellinen. Näin ollen sanoisin seis säästöille ja mahdottoman nopea go palvelurakenneuudistukselle, joka pohjaa nykyistä huomattavasti laajempiin hallinnollisiin kokonaisuuksiin.\nKuntatalouden ratkaisuja mietittäessä on pöydällä samalla varsinkin sote-palveluiden järjestämisen järkevöittämiseksi tähtäävä suuri maakuntauudistus, joka takaisi veronkanto-oikeuden myös kuntia suuremmille alueille, eli maakunnille. Tämä tarkoittaa lisää hallintoportaita. Kuka veroja kantaa, keneltä ja kuinka paljon on vielä auki. Tai se, paljonko näitä maakuntia loppupeleissä mahtaisi olla, erva-alueiden mukaan, 19 kpl vai jotain muuta. Tässä kirjoituksessa en ota sote-uudistuksen politikoinnilla tarkoituksenmukaisuudesta ulkoistettuihin muotoseikkoihin kantaa, vaan kysyn mihin tarvitsemme kuntia maakunta-uudistuksen jälkeisessä ajassa ja mitä mahtaa käydä kokonaisveroasteelle?\nSuomen kunnat, sellaisina kuin ne nykyään tunnetaan, ovat saaneet alkunsa 1800-luvun lopun yhteisöistä, kuten seurakunnat, perustuvista kokonaisuuksista. Kuntalaki on vahvistettu ensimmäisen kerran 1917-1919 ja myöhemmin on tehty merkittäviä muutoksia, lisätietoa nopeasti vaikka kvG. Kunnalla on ollut iso merkitys vahvan paikallisen identiteetin muodostumisessa ja sitä kautta arvokas kotiseutuhistoria sekä yhteisöllisyyden tunne ovat korvaamattoman kalliita asioita, joiden ei sovi antaa kuihtua pois.\nHistoria on tärkeimpiä opettajiamme ja kuuluvuuden tunne identiteettiä kantava voima.\nOlisiko kuitenkin aika miettiä, voisiko paikallisen, yksilön identiteetin ja hallinnollisen kehyksen kenties erottaa toisistaan, ihan Suomen elinvoiman, kilpailukyvyn ja alueellisesti kannattavan asutuksen jatkuvuuden takaamiseksi? Nuoret miettivät sitä, ovatko suomalaisia vai eurooppalaisia. Liian harva nuori jää ruuhka-Suomen ulkopuoliselle kotipaikkakunnalleen opiskelujen jälkeen, vaan sen sijaan hakeutuu haasteisiin kasvukeskuksiin tai ulkomaille. Nykyinen koronakevät ei tätä trendiä vielä nitistäne.\nPARAS-hankkeessa kuntien pakkoliitoksien kautta monien pienepien kuntien identiteetti oli vahvasti uhattuna, mutta uskallan väittää, että tarinat ovat kantaneet yli tuon hallinnollisen yhdistämisen ja pakkoliitoksien pahin asia oli sana “pakko” liitoksen edessä.\nYhteisöjen monimuotoisuus nykyaikana ei ole kiinni hallintorakenteista. PARAS-hanke oli kokonaisuudessaan liian vaatimaton päästäkseen haluttuihin lopputuloksiin, mutta voisiko maakuntajakoon perustuva hallintomalli jo taata useammille alueille taloudellisesti kestävämmän pohjan, joka mahdollistaa laadukkaan palveluntuotannon ja kestävästi kasvavan, laajasti asutetun Suomen?\nMiksi puhumme taas maakuntauudoistuksesta ja kuntien pakkoliitoksista? Miksi me haluamme toistaa LÄHIHISTORIAN virheitä?\nKunnan palvelurakenne ja kulut\nKuntien tehtäviä on aivan kamalasti (2015 615 kpl) ja ne ovat kasautuneet pikkuhiljaa, yhteiskunnan hyvinvoinnin lisääntyessä. Aivan hirveästi. Pelkästään opetuksen resurssit ovat kasvaneet moninkertaisiksi sitten 1970 -luvun, mutta oppilasmäärä on kasvanut vain hieman. Eivätkä resurssit siltikään riitä vastaamaan nyky-yhteiskunnan ja OPSin asettamia vaateita sekä tarpeita. Tarkemmin lisätietoa vm:n kartoituksesta, s. 22-24\nKunnilla on ollut vuonna 1930 40 lakisääteistä tehtävää. Eniten lakisääteisiä tehtäviä on lisätty laman jälkeisinä kasvun vuosina. Kuva vm.fi\nKuntien lakisääteiset tehtävät liittyvät vm.fi -sivuston mukaan seuraaviin palveluihin:\nNäistä kuluista karkeasti jaotellen sote-menot vievät 3/4 kunnan budjetista. Näin ollen kun sote-kustannukset vierivät maakunnille ja kunnille jää koulutus (toiseksi suurin kuluerä kunnille) sekä ykkösprosentteja nykyisestä kulurakenteesta. Kuopion kohdalla alla oleva kuva kertoo tilanteen.\nKuopion kaupungin kustannusrakenne vuoden 2018 tilinpäätöksen mukaan (kuva Kuntaliitto.fi). Erityissairaanhoito isoin vihreä palkki. Harmaa palkki on yleishallinto (itsehallinnolliset tehtävät) 11,5mEUR, elinkeinoelämän edistäminen 6,5mEUR kustannukset sekä muut itsehallinnoset kulut.\nMaakuntauudistuksen jälkeen Kuopion kokoisen kunnan veroprosentti olisi puskaradiotason laskelmilla noin 9% nykyisen 20,75% sijaan. Miten tämä yhtälö toimisi? Lisäksi hallinnon rakenteet söisivät raa’asti laskettuna 10% uuden kunnan budjetista. Ja tämä kulu tuplaantuisi maakuntahallinnon kanssa? Ei kai sentään? Vai kuitenkin sentään?\nVaikka (itse)hallinnolliset kulut eivät tietenkään tuplaannukaan uuden hallinnollisen portaan myötä niin kysyn, että mitä jos ylimääräistä hallinnollista kulua olisi vaikkapa 0,5- 1mEUR/maakunnan kunta, eikä siinä ole jo miljoonia liikaa. Sillä missä säästetään? Noin niinkuin kunnalle jääviä toimintoja ajatellen.\nKunnat paisuvat sisäisestä sääntelystä\nOn täysin päivänselvää, että rakenneuudistus on enemmän kuin pakollinen. Kunnan lakisääteiset tehtävät ovat paisuneet sitä kuuluisaa pullataikinaa reippaammin samalla, kun rahoituspohja on kestämättömällä kantilla ja alueellisen epätasa-arvon kysymykset ovat hyvinkin ajankohtaisia.\nKunnille jää maakuntauudistuksen jälkeen edelleen äärimmäisen tärkeä tehtävä, eli koulutus. Miten takaamme laadukkaan koulutuksen, kun valtio lisää näillä näkymin vielä maksuttoman toisen asteen kuntien harteille? Uskallan näin koronakevään päälle väittää, että täysimääräisenä tätä lisäystä ei tulla kunnille korvaamaan ja digitalisaatiosta haaveillut säästöt ovat ylimitoitettuja sekä aliresursoituja.\nToisen asteen muutos luo hurjan muutospaineen koulutuksen saralle ja luo ison kasan välillisiä kustannuksia. Emmekö voisi samalla muuttaa rahoitusrakennetta isompien maakuntien harteille täysimääräisesti? Koulutusta ei pidä missään nimessä väheksyä ja siksi esitänkin huoleni siitä, miten rahoitamme jatkuvasti resursseja lisää tarvitsevan koulutuksen alan, jos verotuksen pohja muuttuu edelleen ohuemmaksi? Jos veronkorotusten paine tulee kunnille, tuleeko se samalla maakunnille ja taas toisin päin?\nAlla olevassa kuvassa näkyy, miten olemme kasanneet tehtäviä kunnan byrokratiaportaaseen. Kannattaa tutustua myös vuoden 2015 VM:n raporttiin itsehallinnollisista tehtävistä ja niiden laajuudesta, josta näkyy karuna se, miten byrokratia lisääntyy kunnassa. Ja sote-puoli paisuu. Voiko olla niin, että varsinkin koulupuolella lisääntynyt resurssien tarve johtuu nimenomaan hallinnon sisäisten prosessien lisääntymisestä, jopa turhasta raportoinnista? Tiedolla johtaminen on nykyisyyttä ja tulevaisuutta, mutta onko kaikki raportointi tarpeellista ja mittarit kerättävää tietoa vastaavia?\nKunnan sisäisiä prosesseja on velvoitettava, jotta byrokratian rattaat pysyvät pyörimässä. (Kuva vm.fi)\nTulevaisuutta on uskallettava katsoa ennakkoluulottomasti ja mietittävä kestävät rakenteet. Valtapoliittinen puhe ei saa ottaa niskaotetta meitä kaikkia koskettavassa uudistuksessa, vaan uudistuksia on voitava tarkastella mahdollisimman puhtaasti käytäntö edellä – mikä on asiakkaalle laadukkaimman palvelun tarjoava malli. Mikä on taloudellisesti kestävin ratkaisu, jottemme tuhoa kansainvälisen vertailun kestävää Pohjoismasta hyvinvointivaltiomme mallia.\nMeidän tulisi keventää byrokratiaamme rankasti ja reippaalla kädellä. Meidän tulee madaltaa hallintorakenteita ja karsia turhia portaita esteettömyyden nimissä myös henkisesti.\nOlemmeko tarpeeksi kunnianhimoisia rakenneuudistuksessamme? Voisiko kunta olla maakuntarahoitteinen, kevyt yhteisö, joka huolehtii hyvin ohuella byrokratialla lähidemokratian toimivuudesta? Huolestuttavasti näyttää sille, että rakenteet paisuvat itse itseään, eivät asiakasta, varten – emmekö uusia rakenteita luomalla kasvata vain menoja entisestään. Miten takaamme sen, ettemme lisää kokonaisverotusastetta tuplahallinnolla, tuplapäätöksenteolla ja tuplainnovoinnilla?\nSuomalainen malli on äärimmilleen hajautettua hallintoa, jonka tehottomuus kasvaa jatkuvasti, kuten kotimaisistakin selvityksistä käy ilmi. Koska kunta on (jos jotain niin) kuntalaisia varten, emme voi tai halua vaatia työntekijöiltä enempää venymistä. Lakisääteisten toimintojen määrästä eivät voi kunnat karsia. Niinpä ratkaisujen on löydyttävä rakenteista. Ja ne on aika miettiä totaalisen uusiksi.\nMe emme tarvitse kahta kuntaverottajaa. Ja tästä syystä tämä ajatus ei jätä minua rauhaan.\nKuntataloudesta - Miia Eskelinen-Fingerroos\n[…] eteen – koko organisaatio on mietittävä uudelleen ja katsottava rehellisesti sitä, mikä on tulevaisuuden kunta? Se on sivistys- ja hyvinvointiyhteisö ja Kuopiossakin suurimpia lautakuntia sekä budjettia […]\nSisters united! Eli @kuopionkaupunki ja sisarkaupu\nTänään käytiin reippailemassa perheen ja ystä\nIts’s on!! Joulukarkit on kaupoissa! #season #\nTänään käytiin @anukainen kanssa katsomassa up\nNämä viisaat ja erityisen hyvin sekä pieteetill\nVauhdikas kokousviikko alkanut! Eilen kaupunginha\nKaunis Hämeenlinna 😍 Tänään on kierretty p\nHyvää 13. Hääpäivää meille😍😍 Minä 1\nSe on valtuustokausi taas täysillä päällä! T


Kainuun uusi paikallisradio aloitti lähetykset – SDXL\nKoti › News › Kainuun uusi paikallisradio aloitti lähetykset\nKainuun uusi paikallisradio aloitti lähetykset\nKainuussa taajuudella 88,8 MHz lähetykset 26.5.2015 aloittanut uusi paikallisradio etsii nimeä kuuntelijakyselyllä. Toistaiseksi vain musiikkia soittaja, työnimellä Radio Kajaani lähettävä radioasema kuuluu Vuokatin radio- ja tv-mastosta kahden kilowatin teholla. Aseman lähetykset alkoivat heti, kun Viestintävirasto oli suorittanut radiolähettimen käyttöönottotarkastuksen. Paikallisradion omistaa Kevyt Kanava Oy.\nUuden radioaseman studio on sisarkanava Radio Kajauksen toimituksessa Sotkamossa. ”Radio Kajaanilla” on lisäksi toimipiste Kajaanissa. Kuuntelijat voivat ehdottaa kanavalle nimeä ja soittolistalle valittavaa musiikkia. Linjana on rockpainotteisuus. Uuden radiokanavan tuleminen Kainuuseen ei vaikuta Radio Kajauksen ohjelmistoon.\nKainuun radiomarkkinat kokivat remontin helmikuussa, kun Kevyt Kanava osti paikallisradio Kajauksen. Samalla kilpailutilanne kahden radioyhtiön välillä raukesi.\nKainuusta saatujen havaintojen mukaan uuden radiokanavan RDS-tunnuksena on ”RADIO888”.\n(TET – HAR)\n‹ Kesäkuu tuo Radio Auteren ääneen\nLemin Kotiseuturadio lauantaisin taajuudella 95,2 MHz ›


Muistoja 5 | Taisto Wesslin\nPali Pekkarinen muistelee Taisto Wessliniä\nHerättyäni torstaiaamuna luin tekstiviestin ”Taisto on nukkunut ikuiseen uneen eilen illalla 21.14. Piia”\nAamupöydässä istuessamme vaimoni kanssa, yhtäkkiä vaimoni osoitti selkäni taa seinälle. Vanha,1800-luvun lopulta oleva seinäkellomme oli pysähtynyt keskiviikkona 7. heinäkuuta klo 21. 06. Siitä oli veto loppunut, tavoistani poiketen en ollut muistanut vetää punnusta ylös nukkumaan mennessäni. Ja heti kohta ovikellomme soi, vaikka soittajaa emme nähneet. Se soi lyhyen melodian g-e-d-c, sellaisen, jota se ei normaalisti soi. Vaimo sanoi, että Taisto siinä kävi mennessään tervehtimässä. Ajatus oli kaunis. Minulle tuli itku taas.\nTaiston kanssa tapasimme vuoden 1999 loppupuolella. Olin Rautalammin kunnan kulttuurihommissa ja järjestin konsertin Taistolle ja Pentti Lasaselle. Konsertin päätyttyä kysyin Taistolta, tunteeko hän Tatu Pekkarisen musiikkia. Hän ei vaikuttanut kovinkaan innostuneelta, enkä muista mitä hän silloin vastasi. Mutta vuoden 2001 jouluna sain häneltä joulukortin, jonka reunaan hän oli raapustanut ”Olen kiinnostunut Tatu Pekkarisesta”. Olin tällöin vaikeasti sairastunut ja kun en jaksanut edes asiaa ajatella, enkä heti vastannut, Taisto soitti ja sanoi: ”Etkö sinä ymmärrä, että olen kiinnostunut Tatu Pekkarisen musiikista?” Siitä hetkestä alkoi ystävyytemme, sain häneltä tukea ja voimaa selvitä vakavasta sairaudestani. Vastaavaa hän oli kokenut aiemmin ja sanoi, että olemme onnekkaita kun saamme elää codassa. Ystävät kutsuvat minua Tadeksi, Taisto sanoi.\nCodansa Taisto eli täysillä; hän loi koko ajan uutta. Hän innostui Tatu Pekkarisen lauluista, joita olin lauluyhtyeellemme, Pekkariset, kerännyt useita satoja kappaleita. Hän sekä sovitti, että sävelsi useita kymmeniä Tatun sanoittamia lauluja nostaen kuplettimestari Tatu Pekkarisen tunnetuksi nykyisellekin sukupolvelle. Tatu-projektia teimme yhteistyössä firmojemme, Wesslin Music Ltd ja Kulttuurituotanto Pekkarinen, nimissä tuottamalla kaksi CD-levyä Tatu 2002 ja Kyllä tästä selvitään 2005 sekä kaksi musikaalia Kyllä tästä selvitään 2006, esitykset Rautalammin kesäteatterissa ja KalvitsaPub 2010, esitykset Kalvitsan kesäteatterissa.\nYhteistyömme oli inspiroivaa molemmin puolin, yhteisten projektien – kuten me niitä nimitettiin – lisäksi meillä kummallakin oli omat tekemiset; hän sävelsi ja minä kirjoitin. Tade lähetti minulle sävellyksiään arvioitavaksi ja minä hänelle tekstejäni. Palaute oli rakentavan rehellistä. Me opetimme toisiamme kuin ohimennen, hän opetti minulle mitä kitaran ääni on ja minun kauttani hän oppi tietokoneen käytön, jota ensin vastusti, mutta innostui atk-maailmasta niin, että sävelsi Tietsikka-musikaalin.\nKun läheinen ystävä on poissa, palaa yhdessä koetut hetket mieleen: ensimmäinen yhteinen lomamatkamme, kymmenen päivän sadejakso Fuengirolassa, jossa ei muka ikinä sada; tuulen nurinpäin kääntämä sateenvarjo Taiston kädessä hänen juostessaan lippahattuaan kiinni, minun huutaessa hänelle, että ”anna sen hatun mennä, putoot kanaaliin…!” tai keväiset taiteilijatapaamiset Rautalammin Korholan kartanossa ja yhteiset kävelylenkit miltei puhumattomina, läheisyyden aistien.\nKiitos, Tade, ystävyydestä.


Museovirasto aloittaa yt-neuvottelut - museoita uhkaa sulkeminen - MTVuutiset.fi\nMuseovirasto aloittaa yt-neuvottelut - museoita uhkaa sulkeminen\nJulkaistu 21.11.2011 10:36 (Päivitetty 16.01.2012 22:38 )\nMuseovirasto aloittaa yhteistoimintaneuvottelut, jotka saattavat johtaa museoiden sulkemiseen ja 60 työntekijän irtisanomiseen. Museovirasto joutuu hakemaan säästöjä, koska hallitus on leikkaamassa sen määrärahoista ensi vuonna kolme miljoonaa euroa.\nNeuvottelut käydään koko henkilökunnan kesken. Henkilökuntaa saatetaan lomauttaa toistaiseksi tai määräajaksi. Lisäksi virkasuhteita saatetaan muuttaa osa-aikaisiksi, kiinteistöistä voidaan joutua luopumaan, museoita saatetaan sulkea ja toimintayksiköitä lakkauttaa.\nMuseoviraston organisaatioon kuuluu Suomen kansallismuseo, jonka alaisuuteen kuuluu 15 muuta museota sekä Hämeen linna ja Olavinlinna. Säästöjen takia niitä joudutaan pitämään kiinni tai sulkemaan pysyvästi. Museovirastolla on hallussaan myös yli sata kulttuurihistoriallisesti arvosta kiinteistöä, joita uhkaa sulkeminen.\nYt-neuvottelut kestävät vähintään kuuden viikon ajan.\nNeuvotteluita jatketaan kuitenkin siihen asti, kunnes eduskunta on päättänyt ensi vuoden talousarviosta. Vasta tämän jälkeen tiedetään tarvittavien vähennysten tarkka määrä.


Kirjaneidon tornihuone: Sieluni hymyt -haaste\nPearl Clover 20. toukokuuta 2016 klo 11.43\nIhanaa että sinäkin otit haasteen vastaan, aina ehtii mukaan! :) Voin samaistua moneen kohtaan, ovat kyllä kivoja pieniä asioita. <3\nKirjaneito 20. toukokuuta 2016 klo 18.01\nKiitos itsellesi haasteesta! Blogi eli keväällä niin epäaktiivisia aikpja, että vastaaminen vähän jäi. :)\nEllen 20. toukokuuta 2016 klo 11.53\nKirjaneito 20. toukokuuta 2016 klo 18.02\nMargit 20. toukokuuta 2016 klo 12.35\n"Lämpimän asfaltin tuoksu." Voi miten ilahduin. Luulin, että olen ainoa, joka pitää siitä.\n♥ Meilä on ainakin toisemme. :D\nThe Big Bad Wolf 20. toukokuuta 2016 klo 16.13\nCelestine 20. toukokuuta 2016 klo 17.06\nKirjaneito 20. toukokuuta 2016 klo 18.04\nVoi teidän kanssa. :D\nKatri / Bookishteaparty 23. toukokuuta 2016 klo 11.18\nIhana lista! :) <3 Tsemppiä pääsykoepuristukseen, kohta helpottaa!!\nKirjaneito 24. toukokuuta 2016 klo 23.06\nKiitos! ♥ Niin helpottikin, vastaus tulee juuri ratkaisevan päivän myöhässä ja olen nyt lomalla. :)\nAnna J/ Matkalla Mikä-Mikä-Maahan 15. kesäkuuta 2016 klo 0.08\nAi, enkös ehtinytkään käydä vielä kiittämässä sinua täälläkin! No mutta kiitokset kovasti haasteesta - haastella on ihana nimi ja ihana idea. Yritän julkaista tällä viikolla oman bloggaukseni! :)\nOlepa hyvä vain, minustakin haaste on ihana. Pitääpä pitää silmällä blogiasi. ;)


Saarna — ne vanhat elikkä paraleipomenoon: Lopulta jäljellä Jumalan hyvyys — Uudenvuodenpäivä —Jeesuksen nimessä. 1. vsk.\nLopulta jäljellä Jumalan hyvyys — Uudenvuodenpäivä —Jeesuksen nimessä. 1. vsk.\n01 jan MMVII Saarna Auran kirkossa\nLopulta jäljellä Jumalan hyvyys\nEvankeliumi: Luuk. 2: 21\nSaarnateksti: Psalmi 8.\nI Näytös. Valo näkyy kauas.\n1800-luvulla toiminut skottilainen lähetyssaarnaaja Robert Moffat oli toimelias mies. Hän teki kirvesmiehen, sepän, räätälin, myllärin, leipurin ja puutarhurin töitä. Muuan afrikkalainen heimopäällikkö oli pitkän aikaa ihmetellyt hänen tekojaan ja toimintaansa. Moffat oli tuonut mukanaan kaksi ”hatullista” vehnää, jotka hän kylvi saaden oikein hyvän sadon. Jos joku haavoittui, pesi Moffat hänen haavansa. Kaikkea tätä ja muutakin oli heimopäällikkö ihmetellen seurannut. Lopulta hän ei malttanut olla kysymättä Moffatilta. -Miksi teet kaiken tämän? Moffat vastasi: -Jumala on hyvä. Hän antaa sateen ja sadon ja panee päivän paistamaan ja nuoret miehet kasvamaan suuriksi ja väkeviksi. –Niinpä kyllä, vastasi heimopäällikkö. Moffat jatkoi: -Sen Herra tekee, koska Hän rakastaa maailmaa. Kerran hän lähetti poikansa maailmaan. Hän tahtoo, että me eläisimme niin kuin hän eli. Meidän on tehtävä toisillemme hyvää eikä pahaa. –Mutta minä en voi, sanoi heimopäällikkö. Moffat jatkoi vielä: -Mutta Jumala voi auttaa sinua. Jos hän saa vehnän kasvamaan, kykenee Hän myös saamaan ihmiset kasvamaan Poikansa kaltaisiksi.\nAfrikkalaiset ihmettelivät kun heidän päällikkönsä ystävystyi valkoisen miehen kanssa. He luulivat, että tämä oli käyttänyt häneen taikojaan. He eivät voineet käsittää Moffatin taikana olleen kristityn ystävyyden, joka oli saanut ystävyyden vastineekseen. He olivat tähän asti tavanneet ainoastaan raa’an voiman mahdin.\nII Näytös. Uusi vuosi on tullut.\nEilinen on mennyt, huomisesta emme tiedä, tänään auttaa Herra, sanoivat isät ja äidit ennen meitä. Näin saamme sanoa mekin taas uuden vuoden alkaessa. Raamatun ihmiset ilmaisivat saman ajatuksen sanoin: ”Jeesus Kristus on sama eilen, tänään ja ikuisesti” sekä: ”Minun Isäni tekee taukoamatta työtään, ja niin teen myös minä”. Eilinen, huominen ja tämäkin päivä ovat kaikki Herran päiviä. Jumala ei ole jättänyt maailmaa ja luomansa ihmistä oman onnensa nojaan. Hän tekee taukoamatta työtään sen puolesta, jakaa siunaustaan, lahjojaan ja tehtäviään joka päivä ja on lähettänyt oman ainokaisen Poikansa ihmiseksi tekemään työtä ihmisen ja koko luomakunnan pelastamiseksi turmeluksen orjuudesta Jumalan lasten vapauteen ja iloon.\nEilinen on mennyt. Niin myös viime vuosi on mennyt. On hyvä, että se on mennyt. Hetikään kaikilta osiltaan se ei ollut hyvä vuosi, lämpimästä kesästä huolimatta. Sitä varjostivat monet maailman laajuiset tapahtumat, joita ei kukaan olisi toivonut tapahtuvan. Monet omankin maamme tapahtumat jättivät monia kysymysmerkkejä, joihin emme vieläkään tiedä vastausta. Jumalalle kiitos kaikesta siitä, jolla hän on luomakuntaansa siunannut ja armahtanut, ettei mitään vieläkin pahempaa tapahtunut. Kiitos myös ilon aiheista, joita niitäkin on ollut. Yhtään niistä emme kyllä olisi ansainneet. Ne kaikki ovat olleet sulaa armoa.\nHuominen ja tämäkin alkanut vuosi on Herran kädessä. Saamme sen jokaisena päivänä sanoa: Tänään auttaa Herra. Se on kristityille pääasia, ainoa todella tarpeellinen uuden vuoden ohjelma. Jokaisen päivän saamme ottaa Jumalan kädestä ja jättää Jumalan käteen. Jokaisen vaikeimmankin hetken HERRA on Isämme taivaassa. Hän on voimallinen kuljettamaan pimeimmänkin hetken yli, antamaan anteeksi raskaimmankin synnin ja valaisemaan synkimmänkin päivän. Tästä saamme pitää kiinni. Se on kristityn tapa astua uuteen vuoteen.\nIII Näytös. Psalmi 8 – Toivon sanoja.\nPsalmi 8 on ikivanha. Se on yhtäältä Luojan ylistys, uskontunnustus ja rukous. Se on hyvin ajaton. Niin ajaton, että jos ihminen joskus asuttaa toisen taivaankappaleen on sen sanoma sielläkin voimassa. Miettimällä psalmin kahdeksan sanoja voimme myös turvallisesti aloittaa uuden vuoden. Paljon tutkimatonta ja epävarmaa on edessämme, mutta voimme luottaa siihen että Jumala on hyvä, aivan kuten lähetyssaarnaaja Moffat sanoi heimopäällikölle. Mutta kaikessa siinä rajattomassa toivossakaan jota psalmi kahdeksan herättää ei silti pidä olla liian vaativa. Ei ole oikein vaatimalla vaatia, että Jumala kuulisi rukouksen juuri määrätyllä tavalla. Kyllä Jumala voi senkin tehdä, mutta se ei ole aina tosi hyödyksemme. Luther rukoili: Kuule meitä aina sillä tavoin, kuin sinulle on otollista. Jollet anna meille, mitä olemme anoneet, niin annat jotakin parempaa. Tuossa on ilmaistu täysi luottamus Jumalan voimaan kaikissa vaiheissa.\nIV Näytös. Lopulta jää jäljelle vain hyvyys.\nYksi vuosi on päätöksessään, ja kuitenkin sen joutuu aina aloittamaan uudelleen, kaikki nähdään vielä kuvastimien kautta, lopullista varmuutta ei koskaan tule, mutta on olemassa varma lupaus, rauha vallitsee ihmisen ja Jumalan välillä, ylösnoussut on siitä varma merkki...\nMutta edelleen, pääsiäisuskonkin jälkeen ihminen kokee asiat kuten Saarnaajakin, jokin määrittelemätön toivo, hieman epätoivon sukuisella mausteella maustettu. Haaveet eivät aina kasva korkoa. Jos olet itsepäinen makselet haaveistasi kalliita lunnaita ja joudut maanpakolaiseksi omalla maallasi... Sitten pääset Vanhan testamentin Saarnaajan jäljille kysymään; mitä hyötyä on kaikesta työstä ja haaveiluistasi. Ja silti voi hän olla kaikista suurin realisti, kaikista totuudentajuisiin, ei murehtimalla ja kiirehtimällä, ei alistumisella mutta oloihinsa tyytymisellä, maan pinnalle pakotettuna mutta kuin siipiä vailla, aina valmiina käymään mahdottomaan kiinni, aina eläen kaiken mahdollisen ja mahdottoman välissä...\nJa vaikka kalleimmat toiveet särkyvätkin tänään, tai jopa usko kokee hetkeksi vararikon, aina on aika koota haaveet uudelleen toiveiksi, aina voi etsiä lapsenuskoa. Entistä toiveikkaampana, vahvempana uskossakin, epävarmuudesta voittoa kerta kerran jälkeen saavana, hetki hetkeltä usvaista kuvaa kirkastavana. Aina olemme matkalla uuteen maailmaan ja tänään aivan erityisesti matkalla uuteen vuoteen. Mutta vaikka kuinka olemme ihmeellisiä ja kallisarvoisia Luojamme käsissä tulee meidän muistaa rajallisuutemme.\nUusille asioille tulee määrähetkensä\nSe mikä kuolee, on jotain muuta kuin se,\nmikä saa haudan maassa ja tilastoissa\nHenki palaa lähettäjänsä luo,\nkaikki oli vain lainatavaraa\nKasvoillamme lepää lopulta hetkien kyllästämä uurteiden naamio\nEmme näe muuta kuin vuosia ja tunteita\nVain ihminen voi kuolla,\nmutta ainoastaan tyhjyys,\nvain ikävystyneisyys, joka on surua,\npuhuu tästä selkeästi\nHaaveilija hakee suojaa sanoista,\nmutta lopullinen ei ole sanoja...\nja vaikka niistä suojaa hetkeksi löytyisikin,\novat nekin vain lainatavaraa...\nTomu palaa maahan, josta se on tullut. Henki palaa Jumalan luo, joka on sen antanut... Ja kaikkien määrähetkienkin jälkeen ei ihmisen ole helppo käsittää Jumalan tekoja, ei niiden alkua eikä loppua, mutta alun ja lopun välistä ehkä kuitenkin suurella vaivalla muutaman määrähetken. Kun kaikki käydään läpi ei jää jäljelle muuta kuin Jumalan hyvyys josta lähetyssaarnaaja Moffat puhui heimopäällikölle, eikä muuta kuin se suuri ihmettelyn aihe jonka psalmin kahdeksan kirjoittaja kerran sanoiksi puki. AMEN.\nNatjunen, Paavali ja minä — 2. Sunnuntai loppiaise...\nAivan tavallinen loppiaissaarna — Loppiainen — Jee...\nLopulta jäljellä Jumalan hyvyys — Uudenvuodenpäivä...


Back to school - etäkoulu ohi Ahvenanmaallakin - ahvenanmaani.fi\n18. maaliskuuta söimme miehen synttärikakkua aamupalalla ja valmistauduimme ensimmäiseen etäkoulupäivään. Silloin kukaan ei vielä tiennyt kauanko koulua käydään kotoa, eikä varsinkaan sitä, mitä tämä aika tuo tullessaan. Ensimmäiset päivät menivät kaaoksessa, kun kolmen oppilaan Wilma-viestit, sähköpostit ja Skypet piippasivat viestiä kolmelta luokanopettajalta, kolmelta matematiikanopettajalta, saksanopettajalta, musiikinopettajalta sekä rehtorilta. Osa viesteistä tuli Wilmaan, osa lapsille sähköpostiin ja osa molempiin. Välillä niitä etsittiin kissojen ja koirien kanssa, kun kukaan ei tiennyt mitä missäkin oli ja oliko kaikilla nyt kaikki linkit vai ei. Wilma on rantautunut tänne Ahvenanmaalle hieman myöhemmin kuin sinne mantereelle, mistä olen ollut ihan kiitollinen. Nyt keväällä olen kuitenkin ollut kiitollinen, että Wilma on ollut käytössä meilläkin. (Wilma on siis koulujen käytössä oleva verkkopalvelu, joka toimii mm. koulun ja kodin välisenä tiedotuskanavana – netissä ja puhelimen sovelluksella.) Vaikka välillä olenkin meinannut pyörtyä viestien määrään.\nMonissa perheissä elämäntahti helpotti, koska harrastuksetkin jäivät tauolle. Mutta ei meillä. Jalkapallon eri ryhmistä tuli videoita ja ohjeistuksia kotona harjoitteluun, tanssista samoin videoita ja klarinetti-, rumpu- ja bassotunnit on pidetty normaalisti kerran viikossa – Skypen tai Zoomin välityksellä. Rumpusetti ei muuten kestä ääntä kovinkaan hyvin, ja siksi on sitten lähetelty myös Dropboxin kautta videoita opettajalle. Ja itse tunnilla toinen vanhemmista on kuvannut iPadilla Zoomin kautta tapahtuvaa harjoittelua. Siinä kuule väsyy muuten käsivarret kivasti 45 minuutin aikana, koska kuvauskulma pitää olla ylhäällä, jotta koko rumpusetti mahtuu kuvaan. Ja soittotuntien siirtyminen netissä tapahtuvaksi on vienyt kyllä selvästi enemmän energiaa sekä lapsilta että aikuisilta, kuin kaupunkiin ajaminen. Mutta siihenkin on totuttu. Ja syksyllä en aio valittaa, kun kuskailen lapsia sinne ja tänne ja vielä viidenteenkin paikkaan.


Vedentulo uhkasi lakata illalla Helsingissä\nLauantai 4.8.2012 klo 20.41 (päivitetty klo 21.58)\nVedentulo uhkasi lakata Helsingin keskustassa ja Itä-Helsingissä.\nSyynä olivat vedenpuhdistuslaitoksen sähköongelmat. Iltakahdeksan jälkeen arvioitiin, että mikäli Vanhankaupungin laitokseen ei saada palautettua sähköjä iltayhdeksään mennessä, vedentulo alkaa loppua.\nUhka ei ole täysin poistunut, mutta tilanne ei näytä enää yhtä pahalta.\n- Olemme saaneet pumppauksen päälle, joten pinnat lähtevät nousuun vesitorneissa. Vikaa ei ole vielä korjattu, mutta akuutein tilanne on tällä hetkellä ohi, Helsingin seudun ympäristöpalveluiden (HSY) käyttöpäällikkö Matti Ropponen kertoi Iltalehdelle hieman ennen puoli kymmentä illalla.\n- Saamme omalla varavoimalla laitoksen päälle. Voimme varasyötöllä pyörittää pumppuja. Tällä hetkellä näyttää siltä, että vesi riittää, Ropponen sanoo.\nEnnen iltayhdeksää arvioitiin, että vesitorneissa riittäisi vettä noin tunniksi. Vesitornien vesi on laadultaan hyvää.\nKaupunkilaisia kehoitetaan välttämään turhaa vedenkäyttöä.


Nuori mies vangittu epäiltynä väkivaltaisesta pahoinpitelystä - MTVuutiset.fi\nNuori mies vangittu epäiltynä väkivaltaisesta pahoinpitelystä\nJulkaistu 12.02.2008 13:53 (Päivitetty 15.02.2008 10:59 )\n18-vuotias mies heitti potkimisen jälkeen polkupyörän miehen päälle Hämeenlinnan keskustassa lauantaiyönä. Uhrilla todettiin aivoruhjevamma.\nHämeenlinnan käräjäoikeus on vanginnut vuonna 1989 syntyneen miehen epäiltynä lauantaina kävelykatu Reskalla tapahtuneeseen pahoinpitelyyn.\nNuori mies pahoinpiteli yöllä 40-vuotiaan miehen kauppakeskus Linnan pääoven edustalla.\nPoliisin mukaan tekotapa oli törkeä, sillä nuori mies kaatoi uhrin maahan ja sen jälkeen potki uhria ylävartaloon ja päähän. Lopuksi mies heitti läheltä ottamansa pyörän miehen päälle.\nPahoinpitelyn uhri menetti tajuntansa ja hänelle tuli murtumia nenä- ja poskiluuhun. Vammat vaativat myös leikkaushoitoa. Miehellä todettiin lievä aivoruhjevamma ja hän on edelleen hoidettavana sairaalassa.\nPoliisi on päässyt alustavasti puhuttamaan uhria.\nPoliisin mukaan uhri ja tekijä eivät ilmeisesti tunteneet toisiaan.\nTapahtumahetkellä kävelykadun molemmissa päissä oli poliisipartiot, jotka huomasivat toisia tehtäviä hoitaessaan pahoinpitelyn. Nuori mies yritti juosten poistua paikalta. Poliisi juoksi miehen kuitenkin kiinni.


Alkuraskauden lääkkeellisen raskaudenkeskeytyspotilaan kivunhoidon ja ohjaamisen kirjaaminen - Theseus\nSutela, Maija-Liisa; Haukirauma, Kati (2016)\nRaskaudenkeskeytyspotilaan kivunhoidon ja ohjaamisen kirjaaminen.pdf (1.148Mt)\nTämän opinnäytetyön tarkoitus oli selvittää kivunhoidon ja ohjaamisen kirjaamisen tilaa sekä potilaiden tyytyväisyyttä saamaansa kivunhoitoon ja ohjaukseen alkuraskauden lääkkeellisen raskaudenkeskeytyksen läpikäyvien potilaiden osalta HYKS:n Naistentautien ja synnytysten tulosyksikössä. Työn tavoite oli parantaa alkuraskauden lääkkeellisten raskaudenkeskeytyspotilaiden saamaa ohjausta sekä kivunhoidon ja ohjaamisen kirjaamista kehittämällä HYKS:n Naistentautien ja synnytysten tulosyksikköön yhdenmukaiset kivunhoidon ja ohjaamisen kirjaamisohjeet kyseiselle potilasryhmälle.\nTyö toteutettiin toimintatutkimuksena. Aineistoa analysoitiin työssä sekä määrällisesti että laadullisesti. Raskaudenkeskeytyspotilaan ohjaamisen nykytila kuvattiin kuiluanalyysimallin avulla. Sen jälkeen laadittiin kirjallisuuden perusteella kivunhoidon ja ohjaamisen kirjaamisen analysoimiseksi arviointikriteeristö. Arviointikriteeristön avulla analysoitiin kotona raskaudenkeskeytyksen tehneiden potilaiden ja osastolla raskaudenkeskeytyksen tehneiden potilaiden hoitokertomukset kivunhoidon ja ohjaamisen kirjaamisen osalta. Tavoitteena oli saada kumpaankin ryhmään kaksikymmentä analysoitavaa hoitokertomusta. Kotikeskeyttäjien ryhmä saatiin täyteen (n=20), mutta osastolla olleiden ryhmä jäi merkittävästi pienemmäksi, aineiston määrän ollessa neljä (n=4). Aineiston analyysin ja tulosten tarkastelun jälkeen laadittiin HYKS:n Naistentautien ja synnytysten tulosyksikköön ohje alkuraskauden raskaudenkeskeytyspotilaiden kivunhoidon ja ohjaamisen kirjaamiseksi.\nArviointikriteeristön avulla tehty hoitokertomusten analyysi osoitti sekä osastolla että poliklinikalla kirjaamisen tason vaihtelevaksi. Kirjaaminen ei noudattanut HYKS:n Naistentautien ja synnytysten tulosyksikössä sovittuja käytäntöjä. Vaikka osastolla hoidettujen potilaiden ryhmä jäi haluttua pienemmäksi eikä tuloksia voida yleistää, on tulosten perusteella osoitettu selkeä tarve kirjaamisen kehittämiselle. Kotikeskeyttäjien ryhmän tulosten perusteella ilmeni, että poliklinikalla annettu ohjaus on kirjaamisen perusteella hyvin niukkaa. Tulosten perusteella todettiin todellinen tarve kivunhoidon ja ohjaamisen ohjeelle.\nOpinnäytetyön tulosten ja kirjallisuuden perusteella laaditun kivunhoidon ja ohjaamisen kirjaamisohjeen avulla voidaan jatkossa saavuttaa tasalaatuisempaa raskaudenkeskeytyspotilaiden ohjaamista ja kirjaamista HYKS:n Naistentautien ja synnytysten tulosyksikössä. Ohjeen käyttö voidaan laajentaa alkuraskauden raskaudenkeskeytyspotilaista kaikkiin raskaudenkeskeytyspotilaisiin.


VENÄJÄ RAPORTTI| Sivu 3 | Maanpuolustus.net\nEn itse muista noita 80-luvun lopun tilanteita. On sen verran vähän ikää että en ole silloin paljoa tilannetta tietoisesti seurannut. Josko nytkään sitä tietoisuutta on.\nToki SPOL puolella on omat arvokkaat tehtävänsä sodan aikana ja enkä sitä kiistä.\n90-luvun viimeisellä kvartaalilla omia tuttujani oli tuolla puolen ja 2000-luvun alussa. Silloin järjestään spol miehistölle oli sanottu, että heidän sijoituksensa spolle puoleen olisi vain 5 vuotta kotiuttamisesta. Sen jälkeen heidät aijottiin kuulemma siirtää perus Pertti Jääkäreiksi. Ja varmaan motivoitunut spolle Pertti Jääkärinä on särmempi kuin vastentahtoinen 6kk Matti Nurmipora\nTosin noista kymmenestä jääkäriprikaatista vain puolet oli oikeasti kalustoltaan jääkäriprikaatin tasolla ja loput olivat lähinnä pikkuisen parannetulla Prikaati 80 tasolla. Täytyy muistaa myös, että itänaapurissa oli 80-luvulla nykyisen noin 100 prikaatin sijasta yli 200 divisioonaa eli lähes kymmenkertainen määrä joukkoja.\nValmiusprikaatit ovat nykypäivän mittapuun mukaan ihan tavanomaisen kokoisia prikaateja. Joillain mailla on suurempia prikaateja ja joillain pienempiä. Nykyään prikaatit ovat pääsääntöisesti jonkin verran pienempiä kuin aikaisemmin itsenäiset prikaatit ovat olleet.[/quote]\nVai niin, enpä tosiaankaan muista tuollaisia väitteitä. Kovastipa kuitenkin ovat ammattimaistaneet myös maavoimiaan, vaikka edelleenkin toki nojaavat reserviläisiin.\nNuo 100 prikaatia muuten sisältävät myös tykistö-, raketinheitin-, ilmatorjunta-, kommunikaatio- ja elsoprikaatit. Prikaatikäsite kun naapurissa on laajempi kuin meillä.\nUSA:lla on varsinaisia taistelujoukkojen prikaateja yli 100 (ml. merijalkavi) ja muut prikaatit siihen päälle.\nHyvin yleisen tason ajatus. Jos käytetään tätä kaavaa että hyökkääjiä pitää olla vähintään kolme kertaa enemmän, niin tilanne Suomessa ei välttämättä ole paha.\nJos uusia taisteluryhmiä tulisi se 6 kpl jota jossain ennustettiin. Ja jos tällainen taisteluryhmä on noin prikaatin vahvuinen. Ainakin huomattavasti parempi kuin nykyinen jalkaväkiprikaati. Niin käytännössä se tarkoittaisi silloin noin 18 prikaatin sitomista niiden lyömiseen. Ja jos mukana roikkuisi vielä ne 2 kpl 90-mallin prikaatia.\nSilloin teoriassa tarvittaisiin noin 24 prikaatin keskittämistä Suomea vastaan.\nJa Suomella olisi vielä silloin 3 valmiusprikaatia vastahyökkäyksiin.\nSuursodassa se tuntuisi aika isolta paukulta tuon Visurin väitteen kanssa.\nJos uusia taisteluryhmiä tulisi se 6 kpl jota jossain ennustettiin. Ja jos tällainen taisteluryhmä on noin prikaatin vahvuinen.\nAinoa ongelma on siinä ettei se ole prikaatin vahvuinen!\nUusimmassa Suomen sotilaassa todetaan seuraavaa:\n"Alueellisen taisteluosaston vahvuus olisi noin 2000 miestä, ja se koottaisiin kolmesta tai neljästä komppaniasta, sekä esikunta-, viesti-, raskas kranaatinheitin-, huolto- ja pioneerikomppaniasta sekä kenttätykistöpatteristosta."\nOn myös melko huvittavaa, että ns. pienen koulukunnan miehet ovat unohtaneet niitä omia väitteitään mutta listataan nyt niitä huvittavimpia perinnefoorumilta.\n-"Venäjällä on varaa pitää vain 10 prikaatin armeijaa- koska enempään ei ole varaa."\n-"Venäläisillä ei ole yhtään toimivaa pst-ohjusta koska ne on kaikki vanhentuneet."\n-"Tulevaisuudessa Venäjällä on vain 2000 panssaria."\n-"Venäjällä ei pystytä tuottamaan mitään ajanmukaista sotilasteknologiaa koska maassa ei tuoteta PC-koneita."\nMyös tuo omituinen viisastelu siitä kuinka venäjällä on erilaisia prikaateja on melko huvittavaa. Kyllä varmasti puolustusvoimien johto huokaisee helpotuksesta kun kerrotaan "että vihollisella on 15 prikaatia joukkoja meitä vastassa mutta onneksi kaksi niistä on raketinheitin prikaateja, yksi tykistöohjusprikaati ja sitten on vielä elso- ja viestiprikaatit". Sen sijaan pohjattomasti ihailluilla amerikkalaisilla ei ole "taisteluprikaateissa" ollenkaan orgaanista ilmatorjuntaa - meidän varmaan kannatttaisi matkia ja äkkiä siirtää it ilmavoimien alaisuuteen...\nEikös 3-5 taisteluosastosta pitänyt muodostua se uusi taisteluryhmä. Eli silloin taisteluryhmässä on 6000-10 000 miestä. Eli noin prikaatin vahvuinen\nTuo mainittu tst-ryhmä voi saada sivusta- ja selustatuekseen paikallisjoukkoja tai vast. Huoltoonkin käytetään varmasti ko. elementtejä. Minusta lähestymistapa on juuri oikea: pyritään pitämään viritys liukkaana ja notkeana. Tst-osaston psto ja rs-krhK ovat ihan oikeaa tulivoimaa. Viesti- ja johtamisjärjestelmät vaan kuntoon ja menetelmiä hiomaan.\nOlisko tuollainen tst-osasto aika käypäinen viritys esim. moottoroitua prikaatia vastaan? Eiköhän liene.\nJos tuollaisella taisteluosastolla on tarpeeksi NLAW-kalustoa, olalta laukaistavia IT-ohjuksia, kykyä liikkua ja toimia pimeässä niin alueelliset joukot kyllä hyppäävät aika pitkälle 80-luvulta.\n100% päästään jos taso pidetään riittävän alhaisena. Valmiusprikaatin ilmatorjunta on teholtaan moninkertainen verrattuna jääkäriprikaatien kovin ohkaiseen ilmatorjuntaan. Sama pätee myös taistelunjohtopuoleen. Jääkäriprikaatien ilmatorjunnan osalta ongelma oli esim. se, että se ei olisi ollut tehokasta muuten kuin päivällä ja hyvällä säällä. Nykypäivänä jääkäriprikaatitasoinen ilmatorjunta ei ole ollenkaan riittävä. Ei se valtavan hyvä ollut aikanaankaan koska NL:n ilma-ase toimi jo 80-luvulla Afganistanissa myös yöaikaan ja huonossa säässä.\nNo itse en ole todellakaan tuollaisia väittänyt, joten mitä sitten?\nHoh hoijaa. Jos joukkoja verrataan niin kai sitä nyt voidaan verrata faktapohjalta? Itse vertaat pienehköä osaa meidän joukoista (pelkät valmiusprikaatit) kaikkiin mahdollisiin itänaapurin joukkoihin. Tietenkin 140 miljoonaisen maan asevoimissa on enemmän joukkoja kuin 5 miljoonaisen kansan, eiköhän näin tule aina olemaan.\nKannattaisi muuten tutustua edes pintapuolisesti tuohon haukkumaasi USA:n asevoimien organisaatioon. Ilmatorjunta on nimittäin siellä maavoimien puolustushaara, joten miten tilanne muuttuisi mitenkään jos sieltä otetaan mallia? Miksi ihmeessä muuten ilmatorjunnan pitäisi ehdottomasti olla orgaanista, erityisesti amerikkalaisilla? [/quote]\nJuuri mitään kyseistä kalustoa ei ole kyseisille joukoille vielä hankittu, mutta eipä ne joukot ole vielä olemassakaan vaan toistaiseksi mennään 2Jpr90:llä ja 5 JvPr:lla. Haasteita luo taas kerran se että alueelliset joukot täytyisi yrittää varustaa samaan aikaan suurien säästötarpeiden kanssa. Jos esim. politikot lyövät pv:lle luun kurkkuun ylimääräisten varuskuntien lakkautuksissa/henkilökunnan irtisanomisissa, niin voidaan olla takuuvarmoja että se säästö haetaan sitten tinkimällä materiaali hankinnoista. No, aika näyttää...\nItsekkin tuolla aikaisemmin murehdin tuota rahatilannetta ja politikoiden sähläystä asiaan tiimoilta.\nRahoitus tulee varmasti vaikuttamaan noiden uusien taisteluosastojen ja ryhmien kokoonpanoihin. Ja sen suhteen ei voi kuin manailla miten tilanne kehittyy.\nNäin amatöörinä kuitenkin tuo julkaistu suunnitelma uusista alueellisista joukoista on kuitenkin hyvän kuuloinen. Itse suhtaudun epäilyllä esimerkiksi rakkaan Mustin toimintamahdollisuuksiin toimia 2020 luvulla noin 70 vuotta palvelukseen ottamisensa jälkeen. Puhumattakaan kuinka paljon Musti sitoo miehistöä käyttöönsä.\nPv:n julkistama hanke ei kustannusten puolesta ole lyhyellä aikajänteellä missään olosuhteissa edes toteuttamaan. Jos jotakin hankitaan, niin määrät kaluston ja tst-ryhmien/-osastojen kokoonpanojen puolesta tulevat olemaan siellä asteikon alapäästä. Tai sitten käytetään ottoajoneuvoja ja tingitään rajusti uudesta tekniikasta.\nUudistukset tulevat hyvin todennäköisesti rajoittumaan ryhmärakenteeseen ja pataljoona/komppaniatasan viestivälineisiin, muuten mennään enimmäkseen vanhoilla värkeillä ja pyörätraktoreilla/ottokuorma-autoilla. Tuokin olisi erinomainen uudistus, eikä maastoajoneuvoja välttämättä tarvitakaan kuin periferiassa. Etelässä ei kuitenkaan ole edes tilaa liikkua ja taistelutapa muuttuisi vanhasta vain nimellisesti.\nMustihan on pakko joko korvata tai sitten hankkia sille uusi ammus. Vanhat murikat tulevat luotettavan käyttöikänsä päähän suunnilleen viiden vuoden päästä. Tai pitäisi vissiin sanoa, että ne massavanhenevat.\nEn minä ole tuossa mitään taivaspaikkaa näkemässä, mutta paremmalta se kuulostaa kuin ei tehtäisi mitään.\nVarmasti tuo rahoitus kuvio menee reisille eikä saada kasaan sitä 36 taisteluosastoa jota jossain haaveiltiin.\nTuota miehistön kuljetuksen ongelmaa keskusteltiin tuolla Miehistönkuljetus ketjussa. Ainakin siellä osa tuntui olevan sitä mieltä että nykyaikaista ja tehokasta ottotraktori kalustoa löytyy tarpeeksi esimerkiksi tykistölle. Vetokykyä löytyy ja vetäjässä on helposti mukana myös trukin piikit. Ja siihen päälle 4-veto avolava autoa ja kunnon jeeppiä niin liikkuvuutta löytyy. Eihän niillä päälle höngitä mutta voidaan koukata muutaman mökkitien ja soramontun kautta kohti uusia haasteita.\nMusti tuli vaan esimerkkinä mieleen kun sen perään jotkut niin kaipaavat jo nyt.\nEnkä minäkään ole väheksymässä, kunhan yritin kaivella vähän realiteetteja esiin. Tätäkään suunnitelmaa ei varmasti kyetä toteuttamaan kuin osittain, mutta suunta on ehdottomasti oikea ja järkevä.\nToivottavasti näille uusille osastoille ajateltua kalustoa ei ole kovin laajalti ehditty vielä sulattaa?\nMustiahan on monesti väheksytty, mutta niin se vain porskuttaa. Se on edelleen täysin soiva peli tst-vaunuja vastaan, kunhan käyttäjät osaavat hommansa ja asemat on ehditty kunnolla valmistella. Uusi kranaatti ei ehkä olisi enää tässä vaiheessa järkevä hankinta ja nyt on syytä katsoa eteenpäin, vaikka sitten kyynelten läpi. :a-grin:\n12-putkisia patteristoja noille näytetään koulutettavan, joten ilman "ylijäämän" sulattamista määrävahvuus olisi ehkä ollutkin mahdollinen. Nyt joudutaan todennäköisesti tyytymään vähempään.Tavoitetaso on toisaalta esitettykin niin joustavasti, että kävi miten kävi, ei lopputulosta pääse arvostelemaan.\nAinahan puutteita jää, eikä niistä kannata sen isompaa murhettaa ottaa. Kunhan muistaa, ettei se suunnitelma välttämättä sellaisenaan ole mitään jumalan sanaa, vaan tuleville vuosille määritelty kehittämisen suunta.\nKyllähän nuo tietyt kaluston romutukset huolestuttavat. Tietysti on hankala tietää kuinka osasta tykeistä on ammuttu putket loppuun vai ei.


Välinekeskustelu (Moderator: Maikkari) »\nAuthor Topic: Dynamic Discs (Read 272013 times)\nVs: Dynamic Discs\n« Reply #570 on: 06.06.18 - klo:19:42 »\nYhtä Thiefiä olen heittänyt ja se oli kyllä selkeästi alivakaa, vähintäänkin -2 turnilla.\n« Reply #571 on: 07.06.18 - klo:08:05 »\nQuote from: rabatv on 06.06.18 - klo:19:09\nMietteitä Thiefistä? Jossain lukee -2 ja jossain 0 vakaus.\nAlivakaa erittäin hyväliitoinen ja pitkä väylädraiveri. Trilogy challenge kiekot ovat ilmeisesti Bio muovia ja erittäin alivakaita. Suomesta saatavat Lucidit melko tasalaatuista ja ihan uutena turnaavat vain maltillisesti mutta kuluessaan alkavat jäämään selkeästi oikealle (RHBH) heittolinjasta. Omassa bägissä hoitaa alivakaimman väylädraiverin paikkaa.\nOikea nimi: Joonas L.\n« Reply #572 on: 27.06.18 - klo:12:43 »\nMitäs trilogyn kiekkoja (putti, midari ja draiveri) porukka suosittelee 4v. pelanneelle heittäjälle, joka haluaisi kokeilla erimerkkisiä kiekkoja ihan uteliaisuudesta. Heittänyt aina Innovan ja Discmanian kiekkoja.\n« Reply #573 on: 27.06.18 - klo:14:02 »\nQuote from: Jokke on 27.06.18 - klo:12:43\nPistän vaikkapa jokaiselta valmistajalta yhden vaihtoehdon pienillä perusteluilla.\nDynamic Discs: Deputy - Aivan loistava suora/alivakaa putteri. Heittokulmaa säätelemällä saa jos minkämoista lentoa aikaan, eikä tarvitse repiä kovaa.\nLatitude 64: Gauntlet - Todella liidokas putteri joka sopii ainakin omaan handuun hyvin heittoihin. Menee suoraan ja lopussa feidaa vähän, mutta varmasti.\nWestside: Kannel - Loistava kiekko lähestymisiin kämmen- ja rystypuolelta. Saa lukuisassa eri muovissa ja pienellä sisäänajolla montaa erilaista lentorataa.\nDynamic Discs: Emac Truth - Yleistyökalu kaikille midariheitoille. Tykkää pitää hyssen, flätillä heitolla menee suoraan ja feidaa, antsastakin palauttaa. Varman suora.\nLatitude 64: Compass - Itse en ole koskaan heittänyt, mutta kehuja olen kuullut niin paljon, että suosittelen koittamaan\nWestside: Laulaja - Varman vakaa midari.\nDynamic Discs: Felon - Felon nyt vaan on loistava yleistyökalu. Toimii erittäin hyvin kämmenellä, menee suoraan ja feidaa luotettavasti jopa tuulisessa kelissä.\nLatitude 64: Explorer - Todella liidokas ja pillisuora point and shoot väylädraiveri.\nWestside: Ahti - Jos Felon ei ole tarpeeksi vakaa, niin Ahti on aivan varmasti.\nDynamic Discs: Trespass - Todella monikäyttöinen työkalu. Jos kättä on aivan järkyttävästi niin saattaa olla alivakaa, yksilöstä riippuen.\nLatitude 64: Stiletto - Jos ei ole koskaan heittänyt Stilettoa, niin se on ainaki sellainen mitä on pakko kokeilla. Toimii kuin unelma kaikkeen mörristä pelastautumiseen.\nWestside: Vipunen - Varman vakaa työkalu tuulessa. Lentää kuitenkin johonkin, toisin kuin Stiletto.\nSiinäpä nyt muutama. Todella paljon riippuu heittokädestä mitä suosittelisin, mutta jos heittokäsi on siinä 100m paikkeilla niin nämä toimivat vallan hyvin.\nKCP Aviar - Luna - Zone - Roc/3 - Gator3 - Firebird - PD - Destroyer\nOikea nimi: Ville Iiruu\nSeura: Kivijärven Kivekkäät\n« Reply #574 on: 17.08.18 - klo:13:30 »\nQuote from: joojooee on 08.05.18 - klo:01:51\nPari heittoa testasin SE-versiona (Fuzion-X Blend) ja vertasin Culveriniin, kun on melko samanlaiset lentoarvot ja otetuntuma on molemmissa hyvä, Getaway on kuvukkaampi. Muutaman heiton perusteella Getaway ei turnaa kovalla vedolla niinkuin Culverin ja feidaa hieman enemmän, mutta paremman liitonsa ansiosta jaksaa lentää pidemmälle. En tiedä miten mutta jotenkin ton lentorata sai minut vakuutettua. Toki saa nähdä miten vakaa lento sillä on Lucid-versiona, mutta nyt innolla odotan että saan ton oman SE-Getawayn kulutettua.\nItsellä ainakin nuo Getawayt syrjäytti heti bägistä Convictit, koska Getaway on huomattavasti vakaampi ja liidokkaampi. Itseltä löytyy myös tuo SE (Fuzion-X Blend) Getaway, mutta jouduin heivaamaan sen pois bägistä, koska se oli melko alivakaa verrattuna etenkin Lucid versioon, joka on kyllä vakaa, mutta liidokas. Myös BioFuzion-muovinen versio on vakaampi kuin tuo SE-version (Fuzion-X Blend). Itsellä Fluid Moonshine Escapet, joita paljon käytän, olivat yhtä vakaita kuin tuo SE-versio Getawaysta. En sitten tiedä sattuiko omalle kohdalle vaan joku alivakaa kappale.\nMutta ainakin BioFuzion ja vielä hieman vakaampi Lucid-muovinen versio Getawaysta ovat kyllä kokeilemisen arvoisia lättyjä.\nAvauksen jälkeen on aina "pirkkopaikka" jos ekalla ei mene suoraan mukiin!\nJos kiekkovalintasi ei ole Dynamic Discs, niin jäät paljosta paitsi\nSeura: Deep In The Forest Ry\n« Reply #575 on: 10.06.20 - klo:21:00 »\nTäytyypä hehkuttaa hieman. Nimittäin tuo uutuus Sergeant on oiva kapistus. Valmistajan mukaan Getawayn ja Raiderin väliin sijoittuva hybrididraiveri, omasta mielestä napsun ylivakaampi kuin Getaway. Kuitenkin lentää pitkälle suoraan ja feidaa lopussa luotettavasti, saa myös turnaamaan hieman kun enemmän laittaa poweria heittoon. Itselle sopii kämmenelle erittäin hyvin, kun ei ole niitä nopeimpia draivereita, mutta kuitenkin sopivan nopea ja vakaa.\nMuilla kokemuksia Sergeantista?\n« Reply #576 on: 30.07.20 - klo:10:08 »\nQuote from: joojooee on 10.06.20 - klo:21:00\nAivan samat fiilikset on itselläkin Sergeantista. Itsellä se korvasi toisen vakaamman Getawayn ja yhden alivakaamman (suorahkon) Biofuzion Felonin pois bägistä. Sergeant lentää pitemmälle kun Getaway ja on hieman vakaampi ja sopii kämmenelle myös todella hyvin ja siksi se korvasikin yhden suoran Felonin, koska Sergeant lentää pitemmälle samalla linjalla. Todella hyvä kiekko, odotan että se kuluisi hieman enemän suoraksi, joten sitten ei tarvitsisi enää BioDefenfereillä avata kapeahkoja välejä, kun halutaan maksimi distancea.


Aker Finnyardsille jälleen risteilijätilaus - Talous - Uutiset - MTV.fi\nAker Finnyardsille jälleen risteilijätilaus\nJulkaistu 08.03.2005 09:36\n(Päivitetty 09.03.2005 18:41)\nUusi alus on määrä toimittaa Color Line -yhtiölle vuoden 2007 loppupuolella.\nAker Finnyards on solminut jälleen aiesopimuksen uuden risteilijän rakentamisesta. Color Line -yhtiön tilauksen arvo on noin 300 miljoonaa euroa. Akerin tiedotteen mukaan sopimus vaatii vielä molempien yhtiöiden hallitusten hyväksynnän, mutta sen pitäisi astua virallisesti voimaan kesäkuuhun mennessä. Alus on määrä toimittaa loppuvuodesta 2007.\nUusi alus on viime vuoden joulukuussa luovutetun Norjan ja Saksan väliä kulkevan m/s Color Fantasyn sisaralus. Color Fantasy rakennettiin Aker Finnyardsin Turun telakalla. Se oli valmistuessaan maailman suurin autokansilla varustettu risteilyalus. Eilen Aker Finnyards teki Caribbean Cruisesin kanssa aiesopimuksen kolmannen Freedom-luokan risteilyaluksen rakentamisesta. (MTV3)\nEU:n vakaussopimuksen väljentämisestä ei sopua\nSiemensin kännykkäyksikkö rajulle säästökuurille Uusimmat uutisvideot