Kielapihkan treenit: helmikuuta 2011\nHallissa sisällä oli pakkasta -11 astetta. Varsin porokoiran mentävä keli siis.\nOtin videolle mun ja Urpon treeniä.\nVinojen perusasentojen kautta poikittavaan seuraamiseen. Vasemmalle käännöksessä takaosaa ei osata käyttää, mutta eipä ohjaajakaan millään kerro että käännös on tulossa.\nInto ja kontakti sentään on loistavalla mallilla. Urpo ei jäätynyt kertaakaan.\nLähettänyt Kielpi klo 1.52 0 kommenttia\nMarko Vuorenmaan tokoseminaari hurttahallilla\nMarko Vuorenmaan tokoseminaarista huomioita, olin vain kuuntelemassa.\nKiinnitä huomio omaan eleettömyyteen. Käskyä annettaessa päätä ei saa kääntää koiraa kohden. Katse eteenpäin. Jos koira tarvii apuja, mieluummin notkistus polvista ja kädellä merkki.\nEi koskaan lisäkäskyjä/korjauksia. Korjaamisesta van kehu ja heti vapautus. Jos korjaamista ei halua tehdä ollenkaan tehdään heti vapautus. Palkkiotta jäänti ja uusi yritys, mielellään helpotettuna. Ei hinkata vääriä toimintoja, jotka usein johtuu ohjaajasta.\nEli ekalla käskyllä toiminnasta vain palkka.\nHaisteluongelma. Makupala jalkojen väliin. Pää ei saa laskea. Nami poimitaan pois ja koira palkataan toisella namilla. Ei koskaan saa poimia maasta jalkojen välistä sitä.\nPiirroksessa oleelliset. Merkin suhde ohjattuun/ruutuun. Kun menee hyvin merkille, saa palkkioksi jatkaa liikkeen ruutuun asti. Huonosti menneeltä merkiltä ei koskaan lähetystä jatkamaan.\nHänen tapansa oli opettaa markkerilla. Markkeri opetettiin niin et iso markkeri oli maassa. Kun koira astuu päälle naks. Siitä palkkaillaan. Koira asetetaan markkerille seisomaan ja mennään itse kauemmas. Kestoa lisätään ja markkerista tehdään rauhallinen paikka seistä. Palkka ei ihmisen suunnasta, vaan heitetään esim taakse tai ihminen palaa palkkaamaan koiran markkerille.\nEi kyllä aavistustakaan että millä sen markkerin häivyttää sitten. Vaikutti että bc:llä ei häivytetä. kokeessa sille vissiin annetaan käsky ennen kuin se etsii markkerin. Luupääkoiralla sensijaan on se oma tahto. Sen mielestä markkeri kuuluu etsiä, joten en tiedä miten toimis huijaaminen enää toisella kertaa. En kehannut kysyä, bc taitaa kuitenkin tehdä asioita enemmän kyseenalaistamatta.\nPilko erillisiksi treeneiksi.\n-ruutuun lähetys 1. vauhti lelulla. lelu ruudun taakse. 2. paikka, targetilla.\n-ruudussa olo targetilla\n-seisomaan jättö, kaukaa käskytys maahan\n-maassa olo kävelykaavion ajan, kutsuminen seuraamaan.\n-(epäilisin että myös maassa pysyminen kävelykaavion ajan, ilman ettäkoira kutsutaan luo)\nhyvältä tuntuva vinkki oli piirtää maahan kaksi viivaa puoltoista-2metrin päähän toisistaan. eka viivalla käsky jakoira palkataan jos pysähtyy ennen 2 viivaa.\nLähettänyt Kielpi klo 0.09 0 kommenttia\nTunnisteet: Koulutuspäivä, Marko Vuorenmaa\nTunnarin päässä on valoa!\nLähettiin tekemään sisällä tunnaria.\n1 hajustettu kapula piilotettiin koiran peteihin ja peittoihin lattialle. Niin että se on kokonana piilossa, mutta helposti saatavilla vaikka tassun kuopaisulla/nenällä petiä siirtäen.\n1päivä 1 kerta.\n- 1 toisto. Vähän mietti ja ihmetteli, löysi ja sai palkan.\n2 päivä 1 kerta\n-3 toistoa. Hieman vaisu mutta nenä alkaa työskennellä jo useammin. Niiskaus siellä toinen täällä. Välillä nenä käynnistyy jo kunnon moottoriksi.\n2 päivä 2 kerta\n-3 toistoa. Vaisuhkoa mutta sitkeää. Nenä käy hyvin ja keskittyneesti. Hyvin sinnikäs.\n2 päivä 3 kerta\n-1 toisto. Hakee omaa tunnollisesti.\n3 päivä 1 kerta\n-3 toistoa. Alkaa jo tuntua että kuinkahan paljon näitä toistoja tulee olla ennenkuin vaikeutan.\n3 päivä 2 kerta.\n-3 toistoa. Hyvin menee, edelleen ilman ryntäilyjä.\nainakin 3 päivää taukoa. Ei yhtään toistoa ei muisteluja.\n4 päivä 1 kerta\n- 2 toistoa. Tauko oli vahvistanut tämän osaamista ja Minttu lähti omaa etsimään ihan liekeissä ja tutulla kilipää tyylillään. Käynnisti kuitenkin nenän ja etsi sinnikkäästi.\nMopo karkas tassuista!\nRauhoittuu käyttämään nenää\n5 päivä 1 kerta\n- LISÄTTIIN HAJUTON huoneen toiselle puolelle.\n2 toistoa. Ei vissiin huomannut hajutonta ollenkaan, vaan ryntäsi suoraan etsimään piilotettua.\n6 päivä 1 kerta\n- 3 toistoa. 2 kertaa toi hajuttoman. En noteerannut vaan noudatin piilosta oman. Kerran haki suoraan piilosta oman, siinä vaiheessa hajuton oli todella syrjässä.\n6 päivä 2 kerta\n-1 toisto. Lällätteli ja karkas ilman käskyä hakemaan hajuttoman kilipääkohtauksen kanssa. Ärähdin voimallisesti. Otin kapulan pois. Käskin hakea oman. Kannustin ensin paljoan. Sain pääripuvaisen laaman, joka kannustaessa yritti puistella häntää irti. Nuuskis silloin toinen tällöin. rahjustusta. Vähensin kannustamisen minimiin ja sanoin käskyn. Minttu lopulta löysi oman ja sai paljon kehuja ja palkkaa.\nNyt on kyllä hommaan poro haudattuna\n7 päivä 1 kerta\n-4 toistoa. ekalla vähän ku luovutti sen etsimisen, ku se ei heti löytyny. meni sitten kokeillen väärälle ja toi sen varovasti. Otin sen pois, ja lähetin vaan hakemaan "nenulia" se toi oman.\n3 toistoa niin et kävin vaihtamassa sen hajuttoman aina uuteen hajuttomaan ja tiputin sen pussista mintun nähden. Sen jälkeen kävin piilottamassa hajustetun. Minttu toi kolme kertaa oman, välittämättä hajuttomasta.\nLähettänyt Kielpi klo 13.09 0 kommenttia\nKeravalla tokoa ja agiliitoa\nKeravalla bat hallilla. Aamupäivällä oli tokoa, kouluttajana Sanna Malkamäki. ( Koiransa on kelpie TVA Ahmakulman Agatta)\nMintun kanssa otettiin evl-tyylin paikkamakuun käskytystä. Muut koirat rivissä olivat mielikuvitukoiria. Sanna käskytti: käsky-maahan-käsky-maahan-käsky-maahan-käsky. Palkkailin siitä että Minttu pysyi istumassa. Liikkurin päästessä mun ja Mintun kohdalle, annoin maahan käskyn. Tää oli hyvä pontti, sillä häiriöharkkojen vuoksi Minttu oli keksinyt että maahan ei tarvitse mennä ollenkaan!\nMielikuvituskoirista Minttu otti aluksi enemmän häiriötä ja humpsahti maahan. Sitten vaihdettiin niin että Sanna oli hieman kauempana ja voimisti maahan –käskyä joka kerralla. Mintun pysyessä, palkkasin. Minttu oli ihan pähkinöissään. Se on aina hirveän keskittynyt ja tohkeissaan, kun hoksaa että asioissa on jokin juju.\nMuutama variaatio tätä. Ihan viimeiseksi ja tauon jälkeen otettiin ryhmäpaikallaolo. 2 ja puol minsaa Minttu oli kauniisti paikallaan. Yhtä shchapendoesia käytiin palkkaamassa kesken piilossaolon, jolloin hätäilin ja kurkkasin onko koirani vielä paikallaan. Minttu heilutti häntää ja ilmeisesti virittyi siihen että palaan. Voi olla että se ei ihan malttanut jähmeästi jäpittää paikalla, kun odotukset olivat palkassa. Pientä levottomuutta, makasi toki paikallaan loppuun asti. Ei onneksi ääntelyä, vaikka vieressä olikin toinen vihellyspillin syntyessään nielaissut J J hauskaa kun kerrankin se ongelma oli jonkun muun. ”Onks se sun vai mun?” ;)\nKaukokäskyjen hätäilyyn ja tekniikka steppaamiseen kokeiltiin takapalkkaa.\nNami alustalle, koira maahan- ihan läheltä seisomaan kehoitus. välittömästi vapautus takapalkalle. Pikkuisen lisäsin matkaa. Taisi kaukaisin liike olla 3:n askeleen päässä. Minttu muuttui taas vakavan keskittyneeksi. Steppaaminen poistui kuviosta ja ennakointia ei tapahtunut. Tokihan myös minun kropalla liikehdintä eliminoitiin. Sanna huomasi myös että seiso:n käsimerkki vetää koiraa muhunpäin. Mieluummin siis käsi sivulle, mutta hieman etuviistoon kuin kauheasti takaviistoon heilauttaen. Nyansseja, mutta ah niin vaikuttavia. Jos Minttu epäonnistui, kävin palauttamassa sen alkuasentoon ja otin lähempää. Toinen tapa oli korjata kauempaa se maahan ja pyytää siitä uudestaan seisomaan. Siitä korjatusta sai ainoastaan kehun, vaikka takapalkka polttelikin kovasti. Keskittyminen oli vallan näppärää.\nTyyne teki agiliitoa.\nPuomin sekoittaa keinuun. Kun puomi ei keinahdakkaan alas, se alkaa vähän ihmetellä keinuakin. Yrittää joustaa kesken puomin.\nEpävarma kun pitää irrota aidoille. Suoraan suoritetut esteet on hankalampia kuin takaakierrot. Suoraan kun harkkaa hetken, se ”on unohtavinaan” myös takaakierrot.\nUudenlainen raskas ja metallirunkoinen, super rämähtävä keinu sujui hyvin.\nKontakteilta ei varastanut kertaakaan.\nYlimääräisille kontakteille karkasi vain kolme kertaa.\nIrtoaa hyvin putkiin, tykkäisi tykittää lujaa, mutta on hyvin tarkkaavainen ohjaajan tekemisien suhteen.\nSivuttais irtoaminen olisi taas laitettava harjoituksiin mukaan.\nUudenlainen tumma muuri oli reipas ja hyvä. Medikoossa.\nYksi putkista oli osittain läpinäkyvä, ei haitannut ollenkaan.\nKiitoksen valokuvista Sanna Rautiolle!\nLähettänyt Kielpi klo 17.18 0 kommenttia\nNinnin toko ohjeita\nMinttu rokkas ruudun kanssa. Sille se paikka ruudussa ei ole millään tavalla selvä. Se myös odottaa multa ohjeita, eikä käytä omaa päätään. Myös minä olen vaikeuttanut sen toimia ruudussa. Onhan sen hemmetin hankala juosta suoraviivaisesti, pysähtyä oikeaaikaisesti oikeaan paikkaan ja käskystä mennä maahan. sitten kun se saa palkan tästä.. varsinkin vähän sinneppäin tehtynä, ni mitä meillä on? Koira joka ei osaa ruutua.\nNina Nerg-Toivolan oppeja yritetty kaivaa pääni sisältä.\nPaikan hakeminen ruudussa:\n1. 1. Vie lelu koiran kanssa, palaa äkkiä takasin 2 metrin päähän ruudusta. Kontaktin jälkeen ”Ruutuun” ja huiskaus kädellä. Kun se nappaa lelun, kehu ja ryntäys ruutuun leikkimään lelulla.\n2. 2. Jätä koira istumaan/seisomaan 2 metrin päähän ruudusta. Vie lelu ruutuun. Palaa koiran vierelle. Kontaktin jälkeen ”Ruutuun” ja huiskaus kädellä. Kun se nappaa lelun, kehu ja ryntäys ruutuun leikkimään lelulla.\n3. 3.a Mintulle ei tätä (Jätä koira istumaan/seisomaan 2 metriä ruudusta, käy taputtamassa ruudussa maata ja sano ”ruutu, hyvä ruutu, tässä ruutu” tms. Palaa koiran vierelle. Kontaktin jälkeen ”Ruutuun” ja huiskaus kädellä. Kun se nappaa lelun, kehu ja ryntäys ruutuun leikkimään lelulla.)\n4. 3.b Satunnaisesti ohjelmaan/ (herkästi ääntelevälle koiralle: Jätä koira istumaan/seisomaan 2 metriä ruudusta, kävele oikeaan kohtaan ruutuun. Kutsu koira ”ruutuun” sanalla kädessä olevalle lelulle/namille. Käytä vastakkaista kättä ja lopussa käännä koira seisomaan tulosuuntaan päin. Kehu ja palkkaus. )\n5. 4. Jätä koira seisomaan/istumaan. Kontaktin jälkeen ”Ruutuun” ja huiskaus kädellä. Kun se etenee oikeaan kohtaan, kehu ja heitä lelupalkka. Ryntää leikkimään lelulla. Jos ei etene määrätietoisesti 2 metrin päästä, mene metrin päähän. Niin että koira onnistuu.\npalkka voi myös satunnaisesti tulla sivusta toiselta ihmiseltä tai joku toinen ihminen vie lelun ruutuun koiran näkemättä.\nSamalla treenikerralla mentiin kaikki portaat. Koiralle homma pysyi mielekkäänä ja jokainen harjoitus vahvisti juuri tehtyä, mutta oli silti niin erilainen että koiralla oli päänvaivaa. Jos koira ei osaa, palaa edelliseen ja helpompaan portaaseen.\nMintulle ei taputtelemista, sillä se jumittuu siihen toimintamalliin ja odottaa aina että sille kerrotaan et mihin kuuluu juosta. Se ei siis itse käytä päätään.\nSuoraa ja kovaa ruutuun meneminen:\nEnsin viedään lelu koiran kanssa, sitten juostaan kauas ruudusta. Käännöksen jälkeen kontakti (ei välttämättä perusasentoja, vie huomiota pois itse asiasta) sitten heti käsky ruutuun ja huiskaus kädellä. Kehu vasta kun koira on palkalla. Ryntää itte ruutuun vasta kun koira on siellä käynyt, jos se tulee vastaan niin juokset vaan ruutuun oikealle paikalle leikkimään koiran kanssa.\nSit voi tehdä lelun viemisen, joko itte tai joku muu vie sen. sit loppuun samalla kaavalla. Ideana itsenäinen, suoraviivainen ja kovavauhtinen eteneminen ruutuun.\nTähän ei tyhjää ruutua.\nKun koiralle on tehty paikkatreeniä ruudussa, jätetään se seisomaan siihen ruudun paikalle. Ohjaaja juoksee pois ruudun luota, kääntyy ja käskee koiran maahan. Paluu kävellen ja koiralle palkka.\nSit esim koira laitetaan maahan ruutuun. Juostaan alkupaikalle, kävellään osa kaaviosta ja palkataan koira menemällä sen luokse.\nSit kävellään koko kaavio siihen luoksetulon kutsumiskohtaan asti, käännytään koiraa kohden ja kävellään palkkaamaan se. Näin rakennetaan varma ja rauhallinen ruudussa pysyminen.\nLuokse kutsumisia harvoin, jos silloinkaan.\nsisällä. Yksi oman hajuinen kapula. Piilotetaan se esim maton reunan alle. ei näkyviin, mutta saataville. Tehdään yhden piilotusta.\nJossain vaiheessa lisätään huoneen toiselle puolelle hajuton kapula täysin näkyville ja piilotetaan edelleen omaa. Siten että se on kokonaan piilossa. Hajuton lähestyy pikkuhiljaa.\nHajuton palautetaan toiselle puolelle huonetta. Omasta hajustetusta kapulasta laitetaan esiin ½ cm . Pikkuhiljaa saadaan oma siirrettyä enemmän näkyville. Myös hajutonta siirretään lähemmäs.\nHajuttomaan kajoamisesta ei kielletä. Turha hösellys kitketään mieluummin rajaamalla tilaa. Viedään kapula piiloon tyhjään eteiseen tms, missä koira ei pääse villinä pomppimaan, vaan sen täytyy keskittyä.\nEi saa ahnehtia, pitää olla kärsivällinen.\nLähettänyt Kielpi klo 1.54 0 kommenttia\nTunnisteet: Koulutuspäivä, nina nerg-toivola\nMeillä oli täysin suoraa rallatusta, eli möllirata. Radalle oli vaan saatu mahdollisimman monta erinäköistä estetä.\nIpalle helppo, mutta palsjastava.\nPussin jälkeen tuo idiootti ei jatka matkaa suoraan. se himmaa ja kyselee. Myös usean toiston jälkeen, vaikka matka jatkuu jokaikinen kerta suoraan. Huomioi tämä.\nKepit se teki kahdesti loppuun asti oikein väärältä puolen ohjattuna. Arvatkaas miksi. Mie jatkoin matkaa sen edellä, enkä jääny odottelemaan ja himmaamaan et "ei se mene ei se mene". Itseään toteuttavaa profetiaa siis. Toki se tarvii vielä paljon toistoja jotta suoritus on varma, myös jos joudun jättäytymään sivuun tai taakse.\nLähettänyt Kielpi klo 1.51 0 kommenttia\ntunnaria ja tynksterille agiliitoa\nPost it tunnaria on tehty kahdesti. Ensin teipinpaloilla. lisäsin hajustetun teipin kaveriksi hajuttoman. Kun ne löysi sen hajustetun päätin testailla kahdella post it lapualla.\nIlona tuntui tajuavan kahdesta lapusta hyvin että mitä haettiin.\nMinttu oli hieman ulalla, osittain ehkä ilmaisemisen vaikeuden vuoksi. Eihän siihen ole saatu kestoa. Se löytää oman ja kääntää heti pään, olisko tää?\nMuutaman päivän päästä kokeilin kolmella. Kahdella hajuttomalla.. ja treenin edetessä koirankuolaisella. ja yhdellä hajustetulla. Aluksi molemmat oli ulalla. Ipa etsi hajualla, mutta ei oikein malttanut keskittyä. Yritti joka lappua vuoronperään.. joskos sais namia enempi kun näyttää kaikki. Kyl sekin yhden palkattoman sohelluksen jälkeen vähän skarppasi ja löysi oman, vaikka sen paikkaa vaihtelinkin.\nMinttu löysi oman ehkä helpommin ja määrätietoisemmin. Kokeili edelleen että saisko namia löysäilyistä. tai riittäisikö nopea vilkaisu ilmaisuksi. Kun sillä alkoi vähän keittää, se meinas napsia vaan omaa hampailla.\nMä luulen ja toivon että ne molemmat on tajunneet tän. Vielä ne tarvii harjoitusta enenko uskon et osaavat oikeasti.\nTyyne agiliisi tänään.\nLotta Vuorelan rata oli jäänyt tosikoilta halliin. Tyynelle laitettiin pari rimaa korkeammalle ja pituuteen 3 palaa. Myös muuri oli medi korkeudessa. Eri korkeudella olevat rimat ja yhtäkkiä hassun näköiset pituus ja muuri aiheuttivat ensin oikosulun. Muutaman kertauskierroksen jälkeen Tyyne alkoi pompsia ihan ilman ongelmia. Oli äärimmäisen hyvin ohjattavissa.\nEkojen keppien jälkeen lähetin Tyynen takaakierrolle, odotin sitä kauempana ja yritin saada sen lähettymään kohti seinää olevalle hypylle. Huomasin sössiväni lähes kaikessa. Työnsin sen ekan hypyn taakse, vedin sen tokalta hypyltä pois. Kaikki vaan omaa epätäsmällistä kropan suunnan käyttöä.\nEi Ilonan kanssa ole näin tarkkaa. Lopulta kohta meni sujuvasti, kun ekalle hypylle pidin ohjaavan käden tiukasti kropan lähellä ja tokalle seinää kohti olevalle hypylle törkkäisin käden ulospäin kropasta. Sittenhän se menikin mainiosti.\nTokien keppien jälkeistä kohtaa en meinannut saada millään. eka hyppy meni hyvin. Tokalle en meinannut saada ohjattua millään. Tyyne lipsahti aina pimeään putkikulmaan. Onhan se hienoa että on estehakuinen ja irtoava, hitto soikoon semmosen kanssa vaan pitää olla tarkka kaukosäädin.\nPitää myös muistaa että Tyyneä ei saa jättää vähääkään selän taakse, se tepsuttelee suoraan taakseni kävelemään, eikä hakeudu ilman lupaa esteille. Omalla tavallaan ihan fiksu tatiainen.\nLähettänyt Kielpi klo 1.18 0 kommenttia\nVuokko ohjas meitä tokossa.\nTehokkaan vartin aikana saatiin hyviä vinkkejä.\nEnsin häiriöharkka. Vuokko liikkui, heitteli hanskoja, käski maahan ja kutsui luo. Mun piti vaatia ja palkkailla kontaktista. Minttu meinas lipsua heitetylle hanskalle. Maahan se valahti pari kertaa. Hyvä vinkki oli et kun tulee liian kova häiriö, ni uusin just ennen sen perusasento käskyn. Silloin Minttu on vielä skarpeimmillaan mun suuntaan. Toki se vaatii et häiriön tekijä varoittaa etukäteen et mitä on tulossa. Minttu keskittyi kovasti.\ntakaosan käyttöön saatiin kädestä pitäen ohjeita. Etutassut lootan päälle. Sit jollain keinolla piti saada Minttu liikauttamaan takaosaansa. siis iiiiihan vähän. siitä heti palkka. Myöhemmin tulee perusasennossa sen lootan kiertämistä. Siinä koira kuitenkin seisoma asennossa. Sillä monet takaosankäyttö ongelmat kumpuaa siitä kun koiralla on kiire iskeä perse penkkiin. Ne ei tajua jalkojensa paikasta mittään, mutta takapuoli on kiire saada alas. Seisova asento helpottaa tätä hahmottamista.\nseuraamista näytin pienen pätkän. Sen piti olla kamalaa. No Minttuhan repäisi ja teki kaikinpuolin täydellisen pätkän. Oikeapaikkainen ja hyvässä kontaktissa.\nOllaan siis onnistuttu jossakin.\nVire oli hieman kiihkoisa. Minttu nimittäin vuoti. Se piippas väliajat ja ihan vähän muulloinkin. Pitää puuttua jos tuosta tulee tapa.\nLähettänyt Kielpi klo 22.41 0 kommenttia\nTunnisteet: Koulutuspäivä, Vuokko Malk\nperjantai 4.2. onnistunut hyppytekniikka\nPerjantai aamulla hyppytekniikkaa Ilonalla ja Tyynellä.\nTyyne teki ensin lyhyellä set pointilla korkeuden arviointia. Tai hyppykulman arviointia. Aika sama asia. Päätin tehdä kokeiluluontoisena että minne asti Tyyne pystyy. 55cm meni puhtaasti. 60cm ei hypännyt vaan kiersi. Koki sen liian vaikeaksi. Tämän jälkeen helpotukset 10cm tiputuksin. Hyvä tietää että missä itseluottamuksen raja menee.\nToiseksi Tynkster teki kokonaisen progressiivin. Välein 5,5 + 7,5 + 7,5. Ei huomautettavaa. Ainoastaan ottaa ja lähtee itte kun huvittaa. Ei kuule mun vapautuskäskyä kun ILONA huutaa boksissa. Yrittää olla kuuliainen, mutta ei vaan malta.\nKolmas oli jännä. Etäisyyden arviointiin laitoin maksi renkaan etäisyyteen 8,5 jalkaa. Siitä muutama toisto. Ensin kiersi kun oli niiiiiiiiin jännä. Sitten tuli pari hyvää toistoa. Oli ilmeisesti kovinkin vaativa ajatuspolitiikalle. Tyyne nimittäin heitti taas ihan velton lötköksi. Siitä huomaa että aivotyö ei oo tyynne parhain ala.\nIlona teki 3 toistoa sianselkä set pointtia.\nSit Ilona teki sairaaaan sujuvan progressiivin. Se jousti etuosallaan ja meni tasaisen rytmillisesti ja ihanna soljuvasti. Ei tömissyt juuri ollenkaan. Se oli täyrellinen. Ihana kun reeni tuottaa tulosta.\nKolmanneksi haastetta ja etäisyyden arviointi maksi renkaalla. etäisyydet kasi puol, ysi puol, kymppi puol , ysi puol, kymppi puol.\nEka lintsas ja hyppäs vinosta. Sit keskittyi. ysi puolessa 1 toistolla lisäaskel. matkaa lyhennettäessä se meni 9,5 etäisyyden in-outtina. Hieno.\nLähettänyt Kielpi klo 22.27 0 kommenttia\nUmpihankilenkkiä ja agiliitoa\nJesh. Puoleen vuoteen ekaa kertaa pystyin lähes juoksemaan treeneissä. (Jee polvi!)\nTyyne meni ihan mukavasti rataa. Päivällä tehty umpihanki rämpimis lenkki näytti painavan tassuissa. Ekaa kertaa ikuisuuksiin tajusin ottaa videokameran mukaan treeneihin. Tässä Tyynestä pätkä:\nMe tehtiin radasta vaan vaikeimmalta tuntunut pätkä. Kokonaisuudessaan rata olis tällanen:\nLähettänyt Kielpi klo 22.43 0 kommenttia


Kiire – Ilkka Mäkijärvi\nAsukas Kouvolan Valkealasta\nTag Archives: Kiire\nValtakunnan politiikkaa ja paikallistakin\nKatselin eilen (26.11) vaalien ensimmäistä keskustelua ja täytyy sanoa, että politiikan irtopisteiden keräilijöitä siinä riitti. Takarivin taavit pyrkivät olemaan esillä puhumalla päälle ja heittelemällä toinen toistaan keyempiä ehdotuksia elämänmenon korjaamiseksi tällä maapallolla. Soini latoi vakaaseen tyyliinsä aikalailla totuudeksi luokiteltavia näkökulmia, ei siinä mitään. Yhteispeli muiden kanssa on kuitenkin vaikeaa hänen puolueensa nousun takana olevan vankan häirikön maineen vuoksi. Persujen metelinpito kun näkyy valtakunnan politiikassa ja erityisesti täällä kuntatasolla. Ja se saa valitettavasti monilta politiikkaan kyllästyneiltä paljon tukea.\nSipilän kokemattomus poiliitikan ympyröihin tuli selvästi esiin heti kun hän aukaisi suunsa. Yrittäjätausta antaa asioihin nopeita vastauksia, jotka omaa yritystään johtamaan tottunut henkilö olettaa tulevan heti käyttön. Valitettavasti yritysmaailma ja politiikka ovat mahdollisimman kaukana toisistaan olevia asioita. Kun yritysjohtaja kutsuu koolle esikuntansa ja maalailee heille strategiansa, alkaa työntouhu alaisten yrittäessä tienata leipänsä ja pitää työpaikkansa. Politiikassa muuttujia on niin runsaasti, että hyvätkään asiat eivät etene järkiperäisesti. Politiikassa mukana viihtyvä henkilö on karsinut idealisminsa minimiin, eikä hötkyile. Lisäksi hän pohtii mitä toiset tästä ajattelevat? Kuka tästä hyötyisi? Erityisesti kun palkintoja jaetaan, jos asia on hyvä. Ja kuka ottaa vastuun jos mennään metsään? Poliittisessa elämässä onkin koolla joukko aktiivisia ihmisiä, hyväntahtoisiakin ehkä, mutta kaikista heidän edustamistaan näkökulmista on vaikeaa luoda yhtenäistä linjaa. Tämän sai Katainen huomata six-pack hallituksessaan, joka ajautui toimintakyvyttömäksi. Se näkyy myös Kouvolassa, jossa valtuusto ei pysty saamaan järkeviä päätöksiä aikaan kovinkaan helposti. Valta luisuu virkamiehille.\nSeuraavaksi kuvaan siis astuvat virkamiehet, joille kuntalaki alkaen vuodesta 1865, hankintalaki, virkamiesten asemaa ja työsuhdetta suojaavat säännnökset ja sopimukset ja muut loputtomat koukerot muodostavat työsaran reunaehdot. Heidän työhönsä kuuluu tarkastaa asiat vielä Suomen Säädöskokoelmasta tai varmuuden vuoksi vielä Finlands författningssamling:sta, Ruotsinkielisesta versiosta. Sipilänkin valtion riskirahoitukseen viittaavat ehdotukset hyytyvät tähän byrokratiaan ja viime kädessä asiasta tehtyihin valituksiin. Eihän esimerkiksi jotain uutta yritystä voi julkisesti tukea, koska silloin syrjitään muita! Tämän oli Stubb jo lyhyellä pääministerin urallaan oppinut ja ampui alas tällaisen haihattelun.\nStubb tyytyikin työllisyyttä ja yrittäjyyttä koskevissa kysymyksissä virkamiesmäiseen näkökulmaan ja antoi muiden tuuletella tuntojaan. Mutta heti, kun tuli tilaisuus ottaa em. Sipilän ehdotuksesta kiinni, hän otti ohjat käsiinsä. Katselija jää kuitenkin pohtimaan olisiko mukavampi lähteä työllisyysasioissa idealistin vai realistin kelkkaan? Pahaa pelkään, että asioita vakaasti hoitava kokoomuspuolue on saanut jo negatiivisen kierteen niskaansa niin medialta kuin äänestäjiltäkin. Politiikkahan on aaltoliikettä, joka nostaa entiset sählärit aikanaan vuorostaan uudelleen sähläämään asioita. Kansalla on lyhyt poliittinen muisti.\nUlkopolitiikasta alkoi keskustelussa löytyä konsensusta ja liikuttavalla tavalla kaikki entiset leikkaajat jakoivat puolustusvoimille taas rahoja. Ettei vaan Iso Paha Susi tulisi rajojemme yli. Pitkän tähtäimen maanpuolustuspolitiikka on kuitenkin jo joutunut laman jalkoihin ja uskottava puolustuskyky on ajettu alas äärirajoille näiden samojen veijareiden toimesta. Toisaalta mikä tahansa maa saadaan nykyään polvilleen verkkohyökkäyksillä tai vaikka katkaisemalla pari tärkeää kaapelia, joiden sijainti netissä ystävällisesti neuvotaan. Vanhan setäni ajatus siitä, että rajan yli tulevissa konteissa voisi hyvin tulla muutama sata koulutettua sabotööriä voisi hyvinkin olla sitä nykyajan sotimista. Yhteiskunta sekaisin muutamaksi päiväksi ja sitten tullaankin ”auttamaan”, kuten Krimillä.\nToivoisin kuitenkin porukan, oli vallassa sitten kuka tahansa, keskittyvän oleelliseen eli helpottamaan byrokratiaa ja vähentämään säädösten viidakkoa. Sen kautta yritysmaailma lähtee liikkeelle ja pyörät alkavat luonnostaan pyöriä. Inhimillisen tuki yhteiskunnassa on tarpeen niin vähäosaisille kuin rikkaillekin, kuten monet hirveät perhesurmat osoittavat. Kiire ajaa ihmisiä liikaa, eikä sitä helpota taistelu byrokratiaa ja tehotonta virkamieskoneistoa vastaan.\nPosted byilkkamakijarvi 27 marraskuun, 2014 27 marraskuun, 2014 Posted inEi kategoriaaAvainsanat:eripura, Ihmiset, johtaja, Kiire, politiikka, puolueetLeave a comment on Valtakunnan politiikkaa ja paikallistakin\nOutoja keskusteluja politiikassa\nKouvolan väkiluvun ennusteet roskikseen\nVaalikarja lähdössä liikkeelle\nPolitiikka, sen hauskaa!\nIlkka Mäkijärvi, Voimanlähteenä WordPress.com.


Sisällysluettelo. Tasa-arvoiset ja vaikuttavat hyvinvointipalvelut. Sosiaali- ja terveyspalveluiden järjestämisen vihreät linjaukset - PDF\nSisällysluettelo. Tasa-arvoiset ja vaikuttavat hyvinvointipalvelut. Sosiaali- ja terveyspalveluiden järjestämisen vihreät linjaukset\nDownload "Sisällysluettelo. Tasa-arvoiset ja vaikuttavat hyvinvointipalvelut. Sosiaali- ja terveyspalveluiden järjestämisen vihreät linjaukset"\n1 1 2 Vihreiden sosiaali- ja terveyspoliittinen ohjelma hyväksytty valtuuskunnan kokouksessa Tasa-arvoiset ja vaikuttavat hyvinvointipalvelut Sosiaali- ja terveyspalveluiden järjestämisen vihreät linjaukset 6 7 Sisällysluettelo I Johdanto...2 Vihreä hyvinvointipolitiikka...2 Ohjelmasta...3 II Tulevaisuuden haasteet...4 Julkisen talouden kestävyys...4 Pidemmän elämän tuoma haaste...4 Sosiaali- ja terveysmenojen kasvu...4 Medikalisaatio...4 Henkilöstön saatavuus...5 Hyvinvointierot...5 Elintapojen terveysvaikutukset...5 Mielenterveyden ongelmat...6 Lasten ja nuorten pahoinvointi...6 III Hyvinvointia tukevat ratkaisut...7 Suunnitellaan hyvinvointia tukeva lähiympäristö...7 Varhainen tuki puututaan ongelmiin heti niiden ilmettyä...8 Palvelut on annettava ymmärrettävästi...9 Mielenterveyden ja päihdeongelmien hoito...10 Kaikille mahdollisuus osallistua työelämään...10 Ikäihmiset voimavarana...11 Valistusta ja verotusta...11 IV Palvelujen järjestäminen...14 Asiakaslähtöisyys syntyy toimijoiden yhteistyöstä...14 Henkilöstöpolitiikka ja johtaminen...14 Eettisesti kestävä priorisointi perustuu vaikuttavuustietoon...15 Kilpailuttamalla laatua?...15 Medikalisaatio kuriin tiukemmalla säätelyllä...16 Tietoteknologian mahdollisuudet ja haasteet...16 V Rakenne ja rahoitus...18 Vihreä keskustelunavaus: malli hyvinvointipalveluiden järjestämisestä...19 Hyvinvointipalveluiden rahoitus yhteen pottiin...20 Ostetaan elämänlaatua ja vaikuttavuutta...20 Miten suuri ostopooli?\n2 I Johdanto Vihreän sosiaali- ja terveyspolitiikan lähtökohtia ovat oikeudenmukaisuus, vastuu tulevaisuudesta, kestävyys sekä pyrkimys hyvinvoinnin ja onnellisuuden lisäämiseen. Oikeudenmukainen hyvinvointipolitiikka on sitä, että sosiaali- ja terveyspalvelut ovat kaikkien saatavilla ja eri väestöryhmien väliset hyvinvointierot ovat pienet. Ihmisen sosiaalisen aseman sekä koulutus- ja tulotason yhteys terveyteen on edelleen huomattava: heikompiosainen suomalainen sairastaa enemmän ja kuolee nuorempana kuin hyvin koulutettu ja hyvätuloinen. Lähivuosina suomalaisten hyvinvointipalvelut kohtaavat suuria ja vaikeita haasteita: väestön ikääntyminen, voimakkaasti kasvavat terveydenhuoltomenot, työvoiman saatavuuden vaikeutuminen, elintapojen tuomat terveyshaasteet, väestön hyvinvointierojen kasvu ja julkisen talouden vaikeat kestävyysongelmat. Vihreä hyvinvointipolitiikka Vihreät nostavat hyvinvointipolitiikan keskiöön hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen ja ongelmien ennaltaehkäisyn. Emme pyri ainoastaan korjaamaan ongelmia vaan myös ja ennen kaikkea - ehkäisemään niiden syntymistä. Siksi palveluissa on vahvistettava ennakoivaa, varhaisen auttamisen otetta. Erityisesti on otettava huomioon lapset, nuoret ja heidän perheensä. Ihmisten valinnanvapautta palvelujensa suhteen on hyvä lisätä. Vihreän sosiaali- ja terveyspolitiikan pääpaino on julkisten palveluiden elinvoimaisuudessa ja laadussa. Keskeinen palveluiden järjestämisvastuu on säilytettävä julkisella sektorilla; ostopalveluita voidaan käyttää julkista tuotantoa täydentämään ja tukemaan. Hyvinvoinnin edistäminen on myös kovaa talouspolitiikkaa. Jos pystymme myöhentämään 65 vuotta täyttäneiden hoivan tarvetta viidellä vuodella, työvoiman tarve vuonna 2040 vähentyy hengellä. Erikoissairaanhoidon kustannusten kasvun kuriin saaminen helpottaa julkisen talouden kestävyysvajetta. Onnistunut hyvinvointipolitiikka voi olla myös hyvää ympäristöpolitiikkaa. On sekä terveyden että ilmaston kannalta edullista, jos asuinalueet suunnitellaan niin, että voi kävellä ja pyöräillä kouluun, töihin ja kauppaan. Vihreille mielenterveyden hoito on tärkeä osa terveyspolitiikkaa. Nykyiset ongelmat hoidon saatavuudessa kertovat paljolti siitä, ettei mielenterveyden ongelmiin ole osattu suhtautua riittävän vakavasti. Tekniikan nopeaa kehitystä tulee hyödyntää nykyistä paremmin. Tietojärjestelmien yhteensovittamisella voidaan tehostaa toimintoja ja vähentää byrokratiaa. Tietoverkkoja ja yhteisöllistä mediaa on hyödynnettävä nykyistä aktiivisemmin. Vahvaan kumppanuuteen perustuva kansalaisyhteiskunta tukee yhteisöllisyyttä, ja kolmannen sektorin kanssa tehtävä yhteistyö onkin vihreistä erityisen tärkeää. Yhteisöjen voimaannuttamisella on suurempi vaikutus kuin pelkällä yksilön parissa tehtävällä työllä. Kumppanuutta myös yksityisen sektorin kanssa voidaan kehittää edelleen. On tutkittava yhteiskunnallisten yritysten kehittämistä yritysmaailman ja järjestöjen välimaastoon. 2\n3 Kotimaisten haasteiden edessä emme kuitenkaan saa unohtaa, että maailmanlaajuisesti hyvinvointija terveyserot ovat vielä paljon suuremmat. Meidän on kannettava myös globaalia vastuuta ja pyrittävä maailmanlaajuisen hyvinvoinnin lisäämiseen: kehitysavun laadusta ja määrästä on pidettävä huolta ja YK:n vuosituhattavoitteiden toteutumista pitää edistää. Ohjelmasta Tämä ohjelma ei kata koko sosiaali- ja terveydenhuollon kenttää. Työryhmän toimeksiannossa työn ulkopuolelle rajattiin perusturvaan liittyvät kysymykset. Rajaus oli ajoittain vaikea, sillä hyvinvoinnin kysymykset ovat hyvin kokonaisvaltaisia. Esimerkiksi terveys koostuu monista tekijöistä: terveyden tasa-arvoa parannetaan myös puuttumalla terveyden ulkopuolisiksi miellettyihin asioihin kuten työttömyyteen, huono-osaisuuteen ja köyhyyteen. Terveyserot ovat oire hyvinvointipolitiikan epäonnistumisesta. Vihreissä on tuotettu runsaasti ohjelmia ja linjauksia hyvinvointipolitiikan eri osa-alueilta. Näitä ovat mm. asuntopoliittiset linjaukset kasvukeskuksille ja kaupungeille (2008), Ikääntymispoliittinen ohjelma (2008), Vihreä perustulomalli (2007, päivitys tulossa 2010), palveluntuotannon teesit (2007), Lasten luokkayhteiskunta - vaatimukset lapsiperheiden köyhyyden purkamiseksi (2006), Iloa ja terveyttä yhdessä tekemisestä - terveyspoliittiset linjaukset (2006), Lapsiperheohjelma (2005, päivitys tulossa). Siksi päädyimme tässä tarkastelussa rajaamaan työmme näkökulman koskemaan tulevaisuuden merkittävien haasteiden tunnistamista ja ratkaisujen hakemista sekä palveluiden järjestämisen tapaa ja rakenteiden uudistamista. Vihreät ovat valmiita panostamaan sosiaali- ja terveydenhuoltoon. Olemme myös valmiita rohkeaan rakenteelliseen uudistamiseen, sillä hyvinvointipalvelujen ja niiden rahoituksen pirstaleinen rakenne kannustaa kokonaisuuden kannalta huonoihin ratkaisuihin. Vihreät esittävät keskustelunavauksena, että sosiaali- ja terveydenhuollon rahoituksen pirstaleisuus puretaan ns. ostopooli-mallilla. Mallissa eri julkisten toimijoiden rahat kootaan yhteen pottiin ja ostopooli vastaa hyvinvointipalveluiden hankinnasta. Tämä on suuri mutta pohtimisen arvoinen muutos, jolla pyritään kustannusten kasvun hidastamiseen ja parempaan, kansalaisten yhdenvertaisuuden takaavaan vaikuttavuuteen hyvinvointipalveluissa. 3\n4 94 II Tulevaisuuden haasteet Julkisen talouden kestävyys Suomen väestön ikärakenne on poikkeuksellinen sotien jälkeen syntyneiden suurten ikäluokkien takia. Se aiheuttaa huoltosuhteen voimakkaan heikkenemisen lähivuosien aikana. Eläkkeelle siirtyy huomattavasti enemmän ihmisiä kuin työmarkkinoille tulee nuorista ikäluokista. Julkisen talouden kestävyysvajeen arvioidaan olevan noin kymmenen miljardin euron suuruinen. Pidemmän elämän tuoma haaste Suomalaisten elinajan odote on kasvanut voimakkaasti ja eliniän pidentyminen jatkuu. Vaikka ikääntyneet ovatkin toimintakykyisiä pidempään kuin ennen, muistisairauksien ja elintasosairauksien lisääntyminen kasvattavat hoivan tarvetta ja kustannuksia. Kuilu tarpeiden ja käytössä olevien voimavarojen välillä kasvaa entisestään. Sosiaali- ja terveysmenojen kasvu Suomessa terveydenhuollon osuus bruttokansantuotteesta on kahdeksan prosenttia, mikä vastaa suunnilleen EU-maiden keskiarvoa. Kustannusten kohtuullisuus Suomessa selittyy osin hoitohenkilöstön (pl. lääkärit) alhaisilla palkoilla. Hyvinvointipalveluihin kohdistuviin odotuksiin ja vaatimuksiin on pyritty vastamaan lisäämällä rahoitusta. Odotusten ja toteuttamismahdollisuuksien välillä on kuitenkin ristiriita, joka pahenee jatkuvasti. Siksi toimenpiteiden vaikuttavuuteen onkin kiinnitettävä erityistä huomiota. Kansalaisten silmissä hyvinvointipalvelut ovat olleet lähinnä karsinnan ja säästöjen kohteena viime vuosina. Monilla sektoreilla näkyvät vielä edellisen laman jäljet. Resurssit ovat edelleen heikot, eikä toiminta ole kohentunut eri kunnissa tasavertaisesti. Hyvinvointipalveluihin on kuitenkin laitettu jatkuvasti enemmän rahaa. Esimerkiksi erikoissairaanhoidon menot ovat kasvaneet 5 10 % vuosittain. Menojen kasvusta noin kolmannes selittyy väestön ikääntymisellä ja kaksi kolmannesta uusien hoitoteknologioiden käyttöönotolla. Eniten sairastava 20 % aiheuttaa 80 % kustannuksista, sillä uudet lääketieteelliset teknologiat otetaan käyttöön erikoissairaanhoidossa. Lisäraha käytetään lähes kokonaan vaativaan erikoissairaanhoitoon ja säästötoimenpiteet ovat kohdentuneet verrattain halvaksi tulevaan perusterveydenhuoltoon. Medikalisaatio Länsimainen elämäntapa on voimakkaasti medikalisoitunut. Elämään kuuluviin asioihin, kuten suruun, ujouteen, vanhenemiseen tai kaljuuntumiseen etsitään ja löydetään lääketieteellisiä diagnooseja ja hoitoja. Lisäksi etsitään uusia ongelmia lääketieteen keinoin ratkottavaksi. Vaikka väestö ei koskaan ole ollut näin tervettä, ihmiset ovat tyytymättömämpiä ja huolestuneempia terveydentilastaan kuin aiemmin. Terveydestään huolestuneet kansalaiset ovat lääke- ja terveysteollisuudelle ehtymätön tulonlähde. Medikalisaatio kasvattaa terveydenhuollon kustannuksia. 4\n5 Henkilöstön saatavuus Julkisella sektorilla on kasvavia vaikeuksia pätevän sosiaali- ja terveydenhoitohenkilöstön rekrytoinnissa ja alalla pitämisessä. Lisäksi suurten ikäluokkien siirtyminen eläkkeelle lisää alan työvoimatarvetta. Tarvittavaa lisäystä on vaikea saavuttaa, mikäli ala säilyy ennallaan vahvasti naisvaltaisena. Työ- ja elinkeino- sekä opetusministeriö arvioivat, että sosiaali- ja terveysaloille tarvitaan työntekijän lisäys vuoteen 2025 mennessä. Merkittäviä työelämän ongelmia ovat henkilöstön kasvavat sairauspoissaolot, fyysiset ja henkiset jaksamisongelmat, sosiaalinen pahoinvointi ja työssä uupuminen. Laadullisia haasteita ovat työn mielekkyys ja työajan hallinta. Erityistä huolta on pidettävä pienten kuntien ammattihenkilöstön saannista. Hyvinvointierot Suomessa hyvinvointi ei ole jakautunut tasaisesti, vaikka niin on tapana ajatella. Esimerkiksi OECD:n maaraporteissa on toistuvasti huomautettu ihmisten eriarvoisuudesta terveydenhuollossa. Eri väestöryhmien väliset terveyserot ovat Suomessa suuria ja kasvavat koko ajan. Esimerkiksi sosiaalisen taustan, sukupuolen ja tulo- ja koulutustason yhteys terveydentilaan on tilastollisesti merkitsevä. Hyvinvoinnissa on myös alueellista epätasa-arvoa. Sosiaalisia ongelmia syntyy ennen terveysongelmia tai yhdessä niiden kanssa. Epäonnistuminen terveyserojen kasvun pysäyttämisessä on oire heikosta yhteiskuntapolitiikasta. Se osoittaa, etteivät terveydenhuoltopalvelut tai terveysvalistus tavoita samalla tavalla kaikkia kansalaisia. Terveysongelmat ja haitalliset tottumukset kasautuvat jo peruskouluiässä niille, jotka kuuluvat vanhempina vähäosaisimpiin väestöryhmiin. Huono-osaisuudella on taipumusta periytyä huolimatta siitä, että yhteiskuntapolitiikan keinoin on pyritty takaamaan kaikille tasa-arvoinen mahdollisuus hyvinvointiin. Elintapojen terveysvaikutukset Kansanterveyteen voimakkaimmin vaikuttavia tekijöitä ovat väestön lihominen, mielenterveysongelmien lisääntyminen ja päihteiden, lähinnä alkoholin, lisääntyvä käyttö. Nämä tekijät lisäävät hyvinvointipalveluiden kuormitusta. Suomalaisista työikäisistä jo yli puolet on ylipainoisia. Huomattava osa kansantalouden terveyskuluista liittyy suorasti tai epäsuorasti lihavuuteen ja sen liitännäissairauksiin. Merkittävin näistä sairauksista on tyypin 2 diabetes, jota sairastaa Suomessa yli puoli miljoonaa ihmistä. Mikäli sairaus lisääntyy nykyisellä vauhdilla, vuonna 2030 diabeetikkoja on noin kaksi miljoonaa. Ongelmilla on taipumusta kasautua, jolloin kehittyy moniongelmaisia asiakasryhmiä. Syrjäytymisen tehokkaalla ehkäisemisellä voidaan päästä pitkällä aikavälillä merkittäviin kustannussäästöihin puhumattakaan inhimillisistä vaikutuksista. 5\n6 Mielenterveyden ongelmat Mielenterveyden ongelmat ovat yleisiä, mutta niistä vaietaan edelleen. Masennus on yhä merkittävämpi sairauspoissaolojen ja työkyvyttömyyden syy. Mielialalääkkeitä käyttää säännöllisesti suomalaista. Mielenterveyden ongelmat ja päihdeongelmat liittyvät usein yhteen. Jonkinasteisia mielenterveyden häiriöitä, kuten ahdistusta tai käytöshäiriöitä, kokee nuorista viidennes. Myös vuotiaiden alkaneet Kela-sairauspäivärahakaudet lisääntyvät voimakkaasti, samoin mielialalääkkeiden käyttö. Alle 35-vuotiaiden mielenterveyssyistä johtuva eläköityminen tulee kalliiksi hoitokustannuksina ja menetettyinä verotuloina. Lasten ja nuorten pahoinvointi Sosiaali- ja terveyspalveluiden ongelmat sekä tuloerojen kasvu vaikuttavat lasten ja nuorten hyvinvointiin ja mahdollisuuksiin. Yhteiskunta eriarvoistuu. Vanhempien sosioekonominen asema vaikuttaa yhä enemmän lasten välisiin hyvinvointieroihin. Vaarana on ylisukupolvinen syrjäytyminen. Kaikilla lapsilla ei ole mahdollisuutta arjen rutiineihin ja kannustaviin ihmissuhteisiin. Suomalaisissa perheissä on huolestuttavan paljon perheväkivaltaa ja päihteiden käyttöä. Perheen ulkopuolelle sijoitettujen lasten ja nuorten lukumäärä on viime vuosina kasvanut. Huostaanotot ja kiireelliset sijoitukset lisääntyvät 2 6 % vuodessa. Avohuollon tukitoimien piirissä on lasta ja nuorta. Vuoden 2009 aikana tehtiin yli lastensuojeluilmoitusta, jotka koskivat yli lasta vuotiaita on lähes kokonaisen ikäluokan verran vailla työ- tai opiskelupaikkaa. Pitkittynyt työmarkkinoiden ja koulutuksen ulkopuolella oleminen on osatekijä syrjäytymiskehityksessä. Syrjäytyneiden nuorten määrän kasvu heikentää nuorten hyvinvointia ja lisää myös julkisen vallan kustannuksia. 6\n7 III Hyvinvointia tukevat ratkaisut Hyvinvointi on toimintakykyä, terveyttä, kokemusta turvallisuudesta, vaikutusmahdollisuuksista ja onnellisuudesta. Hyvinvointipolitiikka ei ole pelkästään sosiaali- ja terveydenhuoltoa, vaan hyvinvointia koskeva päätöksenteko jakautuu monille hallinnon aloille ja tasoille. Vihreät ehdottavat hyvinvointipolitiikkaa, jolla voidaan ohjata ennalta ehkäisevää ja varhaista tukea ja puuttumista suosivaa toimintamallia tunnustaen samalla sekä yksilöiden että perheiden vastuun omasta hyvinvoinnistaan. Parasta ennaltaehkäisyä on sellaisen moniarvoisen ja -muotoisen yhteiskunnan rakentaminen, jossa kaikilla on mahdollisuus mielekkääseen työhön, osallisuuteen, harrastuksiin ja ihmissuhteisiin ja jossa yhteisöllisyys on vahvaa. Jokaisen kuuluu ottaa vastuuta omasta terveydestään. Omavastuu tarkoittaa terveyshaittojen ennaltaehkäisyä elämäntapavalinnoilla ja terveysongelmiin puuttumista mahdollisimman varhain. Emme kuitenkaan synny samanlaisina: terveyteen vaikuttavat muun muassa perimä ja elinolosuhteet. Myös julkisen sektorin on kannettava vastuuta terveyden edistämisestä. Vastuun jättäminen pelkästään yksilöiden itse kannettavaksi kasvattaisi terveyseroja entisestään. Terveiden elintapojen tulisi olla kansalaisvelvollisuuden sijaan kansalaismahdollisuus. Yhteiskunnan on annettava ihmisille voimavaroja luomalla mahdollisuuksia ja kannustimia terveisiin elintapoihin. Ihmisten erilaisuus ja elämäntilanteiden erot on otettava huomioon terveysvalistusta suunniteltaessa. Syyllistävä terveysvalistus ei vähennä ongelmia, vaan voi jopa aiheuttaa niitä. Sosiaali- ja terveyspalveluita tulee ohjata ennen kuin", eli ennalta ehkäisevien toimenpiteiden ja "heti kun", eli varhaisen tuen toimenpiteiden vaiheisiin. Nämä ovat kustannustehokkaampia kuin "sitten kun", eli korjaavien toimenpiteiden vaiheet. Resursseja tulee ohjata konkreettisiin toimenpiteisiin ja erilaisten toimivien mallien vakiinnuttamiseen. Uusien toimintamallien käyttöönotto edellyttää seurantatiedon keräämistä ja jatkuvaa arviointia. Monesti on kyse ennen kaikkea ajattelutavan ja toimintakulttuurin muutoksesta, ei niinkään lisärahoituksesta. Suunnitellaan hyvinvointia tukeva lähiympäristö Suunnittelussa on luotava mahdollisuuksia hyvinvoinnin edistämiseen niin maalla kuin kaupungeissakin. Kaavoituksessa on muistettava palveluiden helppo saavutettavuus, lähivirkistysalueet, esteettömyys, kevyen liikenteen yhteydet sekä leikki- ja pelipaikat. Hyvin suunniteltu ympäristö houkuttelee lähi- ja hyötyliikuntaan. Kävelyreitit ja pyörätiet tulee kaavoittaa suunnitelmallisesti jo varhaisvaiheessa. Lähiliikuntapaikat tarjoavat liikunnan harrastamisen mahdollisuuksia. Tiiviissäkään rakentamisessa ei tule kadottaa puistoja ja metsiä, sillä ne lisäävät liikkumista sekä luovat esteettisiä kokemuksia ja hyvinvointia. Suunnittelussa tulee lisäksi ottaa huomioon esteettömyys sekä fyysinen ja sosiaalinen houkuttelevuus. 7\n8 Kuntien kulttuuritoiminnan kehittämisellä on suuri merkitys ihmisten yleisen viihtyvyyden ja asukkaiden mielenterveyden kannalta. Kulttuuritoiminta lisää hyvinvointia ja sosiaalista yhdessäoloa, vahvistaa itsetuntoa uusien kokemusten myötä sekä aktivoi kanssakäymiseen. Kulttuurintekijät kuten kuva- ja sanataiteilijat ja esittävän taiteen ammattilaiset voivat kehittää vanhainkoteihin ja muihin laitoksiin asiakkaiden ja henkilökunnan yhteisiä taideprosesseja, joilla lisätään jaksamista, työhyvinvointia ja elämänlaatua. Kuntien tulee edellyttää liikuntaseuroilta monitasoisen harrastustoiminnan järjestämistä rahallisen tuen vastineeksi. Tuloksiin ja menestykseen tähtäävän kilpaurheilun rinnalla tulee tarjota lapsille ja nuorille mahdollisuuksia osallistua harrasteryhmiin, jotka eivät edellytä sitoutumista useisiin harjoituskertoihin viikossa tai mittavaa taloudellista panostusta. Monipuolisia liikunnan mahdollisuuksia pitää olla myös erityisryhmille, muun muassa vammaisille ja vanhuksille. Koululiikunnalla voisi olla tärkeä rooli liikunnalliseen elämäntapaan ohjaamisessa. Myös ammattija tiedekorkeakoulujen on tarjottava opiskelijoille innostavat ja edulliset liikuntapalvelut. Nyt jopa 40 % opiskelijoista ei harrasta liikuntaa lainkaan. Vähäinen liikunta nuorella iällä ennustaa myöhempiä terveysongelmia. Varhainen tuki puututaan ongelmiin heti niiden ilmettyä Syrjäytymiskehitys alkaa varhain. Tunnusmerkkejä on nähtävissä jo päiväkoti-iässä tai viimeistään peruskoulussa. Sama pätee myös terveyserojen syntymiseen. Ongelmiin puuttuminen jo lapsuudessa on tehokas keino edesauttaa myöhempää hyvinvointia. Lapsiperheet tavoitetaan kattavasti neuvoloissa. Lasten ensimmäisten elinvuosien aikana perheen saama tuki on vaikuttavinta. Alkuvaiheen tuki edellyttää, että perustasolla on riittävästi osaavaa ja koulutettua henkilökuntaa ja mahdollisuus myös kodeissa tehtävään työhön. Tuekseen työntekijät tarvitsevat mahdollisuuden konsultaatioihin ja työnohjaukseen. Peruskoulun piirissä on koko ikäluokka. Siksi sen merkitys syrjäytymisen ja terveyserojen ennaltaehkäisyssä on erityisen suuri. Koulussa voidaan tarjota harrastusmahdollisuuksia, terveystietoutta ja terveellistä ruokaa niillekin lapsille ja nuorille, joiden vanhemmat eivät pysty näitä tarjoamaan. Lapsille tulee taata terveellinen oppimisympäristö. Homekoulut ja -päiväkodit on korjattava. Jotta koulu pystyy tukemaan hyvinvointia, luokkakoot on pidettävä riittävän pieninä. Kiusaamisen ehkäisemiseksi tehtyjä hyviä käytäntöjä on kehitettävä ja otettava entistä laajemmin käyttöön. Kiusaamisen torjuntaan kouluissa ja päiväkodeissa tulee ottaa mukaan myös vanhemmat ja sidosryhmät. Koulu- ja opiskeluterveydenhuollon kynnyksen on pysyttävä matalana. Kouluissa tulee olla riittävästi osaavia kouluterveydenhoitajia, -psykologeja ja -kuraattoreja. Heidän on työskenneltävä yhdessä opettajien ja koulun muun henkilökunnan kanssa, jotta muutoksiin koululaisten hyvinvoinnissa voidaan puuttua ajoissa ja kokonaisvaltaisesti. Kaikkien opintoasteiden oppilas- ja opiskelijahuollossa on tuettava myös oppilaiden henkistä hyvinvointia. Koulujen on huolehdittava varhaisessa vaiheessa lasten ja nuorten seksuaaliterveyteen liittyvästä tietämyksestä. Sukupuolitautien laaja levinneisyys on otettava vakavasti. Esimerkiksi kondomeja tulisi olla aina saatavilla kouluissa. Seksivalistukseen tarvitaan myös kulttuurinmuutos: seksin kuvaaminen ei saa rajoittua heterokeskeiseen yhdyntään, vaan opetuksessa on otettava huomioon muutkin seksuaaliset suuntaukset ja kaikkien sukupuolien mahdollisuus terveelliseen ja nautinnolliseen seksielämään. 8\n9 Oppilaan tarpeen mukaisen erityisopetuksen järjestäminen on keskeinen tukitoimi, mutta syrjäytymiskehityksen katkaisemiseksi tarvitaan myös laaja-alaisempaa otetta. Erityisopetuksen, lastensuojelun ja kunnan nuorisotyön saumaton yhteistyö on avainasemassa. Samalla on kuitenkin turvattava nuorisotoimen itsenäisyys opetus- ja sosiaalitoimesta. Kaikille erityisopetus ja siihen yhdistetyt tukitoimet eivät kuitenkaan tuo riittävää apua, vaan syrjäytyminen jatkuu peruskoulun jälkeen. Tähän on kehitetty muun muassa niin kutsuttu etsivä nuorisotyö, jonka avulla jo pudonneita nuoria pyritään hakemaan erilaisten kuntouttavien ja integroivien toimintojen piiriin. Järjestelmää pitää jatkossa kuitenkin kehittää siten, että yksikään nuori ei katoa niin, että erityistä etsimistä tarvitaan. Erityisopetuksen, opinto-ohjauksen, lastensuojelun ja erityisnuorisotyön yhteistoiminnan kehittämisellä voidaan päästä tilanteeseen, jossa jokaiseen nuoreen säilyy kontakti. Tarvitaan eri viranhaltijoiden parempaa yhteistoimintaa ja pitkäjänteistä otetta. Sama perustoimintamalli pätee myös maahanmuuttajien kohdalla. Maahanmuuttajanuorilla on usein erittäin hankala tilanne kulttuurien ristivedossa: kodin arvoilla saattaa olla vain vähän yhtymäkohtia siihen, mitä nuoret kokevat ja näkevät koulumaailmassa. Puutteellinen kielitaito vahvistaa syrjäytymistä, ja esimerkiksi ammatillisen koulutuksen läpikäynti voi osoittautua ylivoimaiseksi. Maahanmuuttajat tarvitsevat usein opinnoissaan erityistä kulttuurisensitiivistä tukea. Nuoria tulee auttaa samanaikaisesti koulutuksen ja työn puutteessa, asunnottomuudessa sekä mielenterveys- ja päihdeongelmissa. Nuoret tarvitsevat erityisesti ns. matalan kynnyksen palveluita, joissa voi hoitaa omia arkaluontoisiakin asioita ilman lähetettä. Pahoinvointi kasautuu miehille sosiaalisina ongelmina ja naiset kärsivät syömishäiriöistä ja masennuksesta. Siksi nuoret tarvitsevat sukupuolisensitiivistä tukea. Yhdistyksissä ja järjestöissä tehtävä vapaaehtoistyö on arvokasta. Julkisen sektorin ja järjestökentän kumppanuutta on hyvä vahvistaa sekä vapaaehtoistyön kokemusasiantuntijuuden että järjestöjen ammatillisen palvelun hyödyntämiseksi. Heikoimmassa asemassa olevat saavutetaan matalan kynnyksen kohtaamispaikoilla ja jalkautuvalla työotteella. Kuntien tulee tukea järjestöjen tekemää työtä avustusten lisäksi esimerkiksi tarjoamalla koulutusta ja toimintaan sopivia tiloja sekä kehittämällä avustusjärjestelmää joustavammaksi. Palvelut on annettava ymmärrettävästi On tärkeää, että sosiaali- ja terveyspalvelujen asiakkaat saavat riittävästi tietoa eri vaihtoehdoista ja toimenpiteistä. Henkilökunnan on selitettävä asiat ymmärrettävästi silloinkin, kun asiakas on esimerkiksi kehitysvammainen. Palveluista on tiedotettava esteettömästi. Varsinkin kaksikielisillä alueilla on varmistettava henkilökunnan riittävä kyky palvella molemmilla kansalliskielillä kaikissa olosuhteissa. Kielilain mukaan palvelua tulee aktiivisesti tarjota asiakkaan omalla äidinkielellä. Myöskin yksikielisillä alueilla tulee varmistaa riittävä molempien kotimaisten kielten palveluntarjonta turvallisen ja laadukkaan hoidon takaamiseksi. Hyvinvointipalveluissa on asiakkaina maahanmuuttajia, joita varten tulkkipalveluja on kehitettävä erityisesti niihin palveluketjun kohtiin, joissa tehdään diagnooseja tai odotetaan asiakkaan tekevän itsenäisiä valintoja saamansa informaation perusteella. Etätulkkauksen käyttöä kannattaa lisätä sekä maahanmuuttajille että viittomakielisille. 9\n10 Mielenterveyden ja päihdeongelmien hoito Ennaltaehkäisyn ja varhaisen tuen merkitystä tulee korostaa myös mielenterveystyössä. Nykyisin resurssit ohjataan jo ilmenneiden ongelmien hoitoon. On kannattavaa niin yksilön kuin yhteisönkin kannalta purkaa ongelmaketju sen alkuvaiheessa. Kaikilla pitää olla oikeus saada hoitoa riippumatta siitä, paljonko määrärahoja on juuri kyseiselle vuodelle osoitettu. Jonoja purkamalla estetään sairauksien aiheuttamat lisäoireet tai kroonisoituminen. Mielenterveys- ja päihdeongelmaisten on saatava palveluja joustavasti yhden oven kautta, yhdenvertaisesti muiden asiakkaiden kanssa. Palvelujärjestelmää on kehitettävä lisäämällä peruspalveluissa tehtävää mielenterveys- ja päihdetyötä sekä perustamalla yhdistettyjä mielenterveyshäiriöiden ja päihdehoidon avoyksiköitä. Mielenterveys- ja päihdetyötä on pitkäjänteisesti kehitettävä nykyistä avohoito- ja peruspalvelupainotteisemmaksi. Tämän varmistamiseksi on sille taattava tarvittavat resurssit. Päihteiden ongelmakäyttöön tulee suhtautua ensisijaisesti yksilön sosiaalisena ja terveydellisenä ongelmana eikä rikoksena. Päihteiden käyttäjää on ensisijaisesti autettava eikä rangaistava. Tämä vaatii päihdepolitiikan lainsäädännön uudistamista ja käytäntöjen muokkaamista. Mielenterveyslain, päihdehuoltolain ja raittiustyönlain sisällöt tulee päivittää ja arvioida niiden yhdistämisen mahdollisuus. Kuntien tai yhteistoiminta-alueiden terveyden ja hyvinvoinnin strategioihin on sisällytettävä mielenterveys- ja päihdetyön osio. Palveluiden käyttäjiä on kohdeltava kunnioittavasti ja heille on välitettävä tietoa saatavilla olevista palveluista ja mahdollisista rajoituksista avoimesti ja ymmärrettävästi. Kunnissa on tuotettava perustietopaketti opastamaan, miten edetä mielenterveyden ongelman kanssa. Hoitoa ja apua on tarjottava heti. Erityisesti nuorten mielenterveyden hoidossa tarvitaan selvä ja yksinkertainen hoito-opastus. Potilaille on tarjottava apua heti ensimmäisellä käyntikerralla. Ketään apua tarvitsevaa ei saa käännyttää ohjaamatta heitä ensin oikean palvelun piiriin. Potilaille on selvitettävä mahdollisuus vertaistukeen ja muihin auttaviin kontakteihin. Vanhempien mielenterveyden häiriöiden ja päihdeongelmien hoito sekä perheväkivallan ehkäisy ovat ennalta ehkäisevää mielenterveystyötä, joka hyödyttää myös perheen lapsia. Parisuhdetta tukevat palvelut ja toimenpiteet voivat säästää resursseja muulta sosiaalityöltä. Laitospaikkoja on vähennettävä, mutta sitä ennen täytyy avohoitoa kehittää ja monipuolistaa. Avopalveluiden tulee tarjota suunnitelmallista apua ja kuntoutusta. Joskus laitoshoito on kuitenkin välttämätöntä ja tarvittava määrä laitospaikkoja on turvattava. Pitkäaikaista laitoshoitoa tai muuta apua tarvitsevilla ihmisillä on oltava oikeus kotipaikkansa valintaan, kuten muillakin. Kaikille mahdollisuus osallistua työelämään Rakenteellinen työttömyys pysyy nykykäsityksen mukaan reilussa viidessä prosentissa työmarkkinatilanteesta riippumatta. Se voidaan painaa huomattavasti alemmas kehittämällä määrätietoisesti välityömarkkinoita. Näin tarjotaan työtä sellaisille työnhakijoille, joiden työllistyminen avoimille työmarkkinoille on epätodennäköistä ilman erityisiä tukia. Välityömarkkinoista ei kuitenkaan saa muodostua halvan työvoiman kierrättämiseen perustuvaa järjestelmää. Välityömarkkinoilla on kahdenlaisia tavoitteita: niiden kautta ponnistetaan kohti avoimia työmarkkinoita ja toisaalta tarjotaan mielekästä tekemistä niille, joiden työkyky on pysyvästi 10\n11 alentunut. Ns. osatyökykyisten työllistäminen parantaa heidän elämänhallintaansa ja tuo heidän osaamisensa ja työpanoksensa yhteiseksi hyväksi. Tähän tarvitaan julkisen vallan panosta. Samalla on tärkeää kehittää sosiaalisten ja yhteiskunnallisten yritysten lainsäädäntöä siten, että järjestökentän ja julkisen sekä yksityisen sektorin välimaastoon syntyy toimintaa, joka koituu sekä yhteiskunnan että vajaatyökykyisten ihmisten hyväksi. Työmarkkinoiden kannalta on tärkeää edistää maahanmuuttajien työllistymistä ja kotoutumista. Maahanmuuttajanaisten kielen opetus edellyttää samanaikaisen lastenhoidon järjestämistä. Pääkaupunkiseudun ja valtion välisessä vuoden 2010 alussa voimaan astuneessa aiesopimuksessa on kehitetty hyviä malleja ensivaiheen ohjauksen ja neuvonnan sekä suomen kielen opetuksen tehostamiseen. Ikäihmiset voimavarana Ikäihmisten pitkän elämän mukanaan tuoma viisaus ja elämänkokemus pitää hyödyntää. Ikäpolvien välisiä vuorovaikutusmahdollisuuksia on tuettava ja seniorikansalaisten keskinäistä vertaistukea vahvistettava. Yhteiskuntapolitiikalla tulee tavoitella sitä, että vanhukset pystyvät yhä pidempään elämään kotioloissa. Tämä on myös useimpien oma toive niin kauan kuin toimintakyky antaa myöten. Myös ikäihmisten uudenlaisia yhteisöasumisen ja välimuotoisen asumisen malleja on syytä kehittää. Panostaminen kodinhoitajiin voisi tuoda kunnille säästöjä laitos- ja palveluasumisen kuluissa. Kotona asumisen tukemisessa tarvitaan myös monia toimenpiteitä esimerkiksi liikennepolitiikassa ja kaavoituksessa. Lähipalveluiden tarve kasvaa vanhetessa, ja siksi kuntoutuksen näkökulmasta ja omatoimisen liikkumisen mahdollistamiseksi uusimuotoiset asunnot tulee sijoittaa lähelle palveluita. Vireällä yhdistystoiminnalla tuetaan kotona asumista. Omaishoitajalla on oltava mahdollisuus säännölliseen vapaaseen sekä fyysiseen ja henkiseen palautumiseen. Sijaisjärjestelyt on saatava kuntoon, jotta omaishoitajat voivat käyttää lakisääteiset vapaapäivänsä. Omaishoidon tuen maksatus tulee siirtää kunnilta Kelalle. Nykyisellään tuen myöntämisessä on eroja kuntien välillä, mikä asettaa kansalaiset keskenään eriarvoiseen asemaan. Ikäihmisille pitää nykyisin tehdä palvelutarpeen arviointi 75 vuoden iässä. Ennaltaehkäisyn näkökulmasta tätä arviointia olisi hyvä varhentaa, jotta toimintakyvyn ylläpitoa pystyttäisiin paremmin tukemaan. Senioriväestön neuvontaa ja ohjausta kehitettäessä on muistettava, että ikäihmisillä ei aina ole taitoa tai mahdollisuutta käyttää verkkopalveluita. Laitoksissa asuville tulee taata ihmisarvoinen elämä ilman ylilääkitsemistä ja sänkyyn sitomista. Heillä on oltava oikeus omaan päivärytmiin ja toisilleen läheisten ihmisten on saatava asua samassa paikassa. Ikäihmisillä tulisi halutessaan olla lemmikkiseuraa hoitokodeissa ottaen huomioon allergiarajoitukset. Jokaiselle laitos- tai vanhainkotiasukkaalle on pyynnöstä taattava oma huone. Valistusta ja verotusta Terveysvalistuksessa ei ole kaikille sopivia ratkaisuja. Elämäntilanteiden moninaisuus haastaa järjestelmän toimijoita: toimintatapojenkin on oltava monipuolisia. Valistuksessa pitää kuitenkin aina muistaa, että kohtuus on kaikessa hyvä. Kukaan ei ole täydellinen ja nautinnot, joskus jopa pienet paheet, tekevät hyvää. Asiakas- ja perhekeskeisellä neuvonnalla on saatavissa laajoja 11\n12 mediakampanjoita parempia tuloksia. Koska terveysongelmat ja epäterveelliset elämäntavat liittyvät usein syrjäytymiseen, tulee terveysopastusta yhdistää muuhun sosiaalityöhön ja sosiaalityö tulisi rantauttaa osaksi terveydenhuoltoa. Samalla terveyspalveluiden resurssit kohdentuisivat heikoimmassa asemassa oleville ja niitä eniten tarvitseville. Verkkoyhteisöt ovat hyvinvointipalveluille sekä haaste että mahdollisuus. Niistä voi hankkia terveystietoa entistä tehokkaammin, mutta toisaalta tarjolla on myös paikkansapitämätöntä tietoa. Verkosta on kuitenkin tullut pysyvästi itse- ja vertaisavun paikka, jossa ihmiset jakavat kokemuksiaan ja tukea. Ammattilaisten on osallistuttava keskusteluun sekä löydettävä uusia tapoja hyödyntää verkkopalveluita terveysvalistuksessa. Poliisi päivystää verkossa niin voisivat tehdä terveydenhoitajatkin. Aina pelkkä valistus ja opastus eivät kuitenkaan riitä. Verotuksella voidaan vaikuttaa elämäntapoihin ja kulutustottumuksiin. Esimerkiksi alkoholin ja tupakan verotuksen muutoksilla on ollut selkeä vaikutus niiden kulutukseen. Väkevien juomien verotusta on kiristettävä entisestään. Uudelleen käyttöön otettua makeisveroa voidaan korottaa. Samalla tulisi tarkastella muiden epäterveellisten elintarvikkeiden kuten sokeroitujen virvoitusjuomien sekä runsaasti transrasvoja sisältävien ruokien (snacksit, leivonnaiset) verotusta. Terveydelle haitallisten tuotteiden markkinointia tulee rajoittaa edelleen. Alkoholimainonnan rajoittaminen sekä alkoholin mielikuvamainonnan ja televisio- ja ulkomainonnan täyskielto vähentäisivät alkoholihaittoja sekä yleisesti että erityisesti lasten ja nuorten osalta. Päätösten vaikutukset hyvinvointiin tulee ottaa huomioon lainsäädännössä ja julkisessa päätöksenteossa. Ympäristövaikutusten arvioinnin kaltainen terveysvaikutusten arviointi tulee ottaa käyttöön tuomaan päätösten terveysvaikutuksia näkyväksi. Toimenpiteitä: Kaavoituksessa on muistettava palveluiden helppo saavutettavuus, lähivirkistysalueet, esteettömyys, kevyen liikenteen yhteydet sekä leikki- ja pelipaikat. Neuvolassa ja päivähoidossa on pyrittävä tunnistamaan mahdollisimman aikaisin syrjäytymisvaarassa olevat lapset. Näille perheille on tarjottava erityistukea. Kouluissa on tarjottava harrastusmahdollisuuksia, terveystietoutta ja terveellistä ruokaa. Homekoulut ja -päiväkodit on korjattava. Kiusaamista on torjuttava määrätietoisesti koulun, päiväkotien ja perheiden yhteistyöllä. Jokaisessa peruskoulussa tulee ottaa käyttöön jokin vuorovaikutustaitojen ja sosiaalisten taitojen opetusohjelma ja toimintamalli koulukiusaamisen ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi. Kouluterveydenhoidon kynnyksen on pysyttävä matalana. Oppilas- ja opiskelijahuollossa on tuettava myös oppilaiden henkistä hyvinvointia. Kouluissa on oltava enemmän psykologipalveluita. Myös lapsia tulee kuulla heihin kohdistuvissa toimissa. Vammaispalvelulain mukaisessa hoitotuessa Kelan harkinta alle 16-vuotiaiden kuntoutuksessa on poistettava. Mielenterveys- ja päihdeongelmaisten on saatava palveluja joustavasti yhden oven kautta. Kunnissa on tuotettava tietopaketteja avun saantiin mielenterveys- ja päihdeongelmissa. Syrjäytymisen ehkäisyssä on vahvistettava monialaista yhteistyötä. Rakenteellista työttömyyttä voidaan alentaa kehittämällä määrätietoisesti välityömarkkinoita. 12\n13 Vanhusten asumista kotona on tuettava esimerkiksi liikennepolitiikan ja kaavoituksen avulla sekä kansalaistoimintaa tukemalla. Lähipalveluita ja ikäihmisten yhteisöasumisen malleja on kehitettävä. Omaishoitajien oikeus vapaapäiviin on mahdollistettava toimivalla sijaisjärjestelyillä. Omaishoidon tuen maksatus tulee siirtää kunnilta Kelalle. Terveysvalistuksessa on painotettava asiakas- ja perhekeskeisesti kohdennettua neuvontaa. Syyllistävä valistus kääntyy helposti tavoitteitaan vastaan. Terveysopastusta tulee yhdistää muuhun sosiaalityöhön ja sosiaalityö ottaa osaksi terveydenhuollon toimintaympäristöjä Sosiaali- ja terveysalan ammattilaisten on osallistuttava verkkokeskusteluihin sekä löydettävä uusia tapoja hyödyntää verkkoa työssään. Väkevien juomien veroa tulee korottaa. Makeisveroa voidaan korottaa. Tarkastellaan myös muiden epäterveellisten elintarvikkeiden verotuksen muuttamista. Terveydelle haitallisten tuotteiden, kuten alkoholin, markkinointia tulee rajoittaa edelleen. Terveysvaikutusten arviointi tulee ottaa käyttöön tuomaan päätösten terveysvaikutuksia näkyväksi. Hoitotahdon merkitystä on lisättävä ja niiden voimaa on vahvistettava. On varmistettava, että mahdollisimman monella on harkittu hoitotahto. Kivunhoitoa tulee parantaa hyvän elämänlaadun takaamiseksi potilaille. Työterveyshuollon kykyä tehdä toimivia toimenpide-esityksiä koko työyhteisön parantamiseksi on lisättävä. 13\n14 555 IV Palvelujen järjestäminen Asiakaslähtöisyys syntyy toimijoiden yhteistyöstä Hyvinvointipalvelut ovat jakautuneet Suomessa usean eri organisaation järjestämäksi. Kunnat vastaavat sosiaalihuollosta ja perusterveydenhuollosta. Sairaanhoitopiirien vastuulla on erikoissairaanhoito. Näitä täydentävät vielä Kelan, työvoimahallinnon, työterveyshuollon, kolmannen sektorin ja yksityisten tuottajien palvelut. Ihmisten elämänkulku ja heidän tuen tarpeensa eivät kuitenkaan seuraa hallinnollisia rajoja. Siksi palvelut tulee järjestää asiakaslähtöisesti käyttäjien todellisten tarpeiden mukaan. Vaikeassa tilanteessa olevia on avustettava hoitoon hakeutumisessa ja hoitomuodon valinnassa. Palveluiden helppo saatavuus on turvattava myös harvaan asutuilla alueilla. Palveluiden järjestämisessä on annettava lähitoimijoille alueen tarpeiden ja resurssien tuntijoina mahdollisuus uudenlaisiin, luoviin järjestelyihin. Esimerkkejä uudenlaisista ratkaisuista ovat terveyskioskit, liikkuvat palvelut, naapuriavun taloudellinen tukeminen ja tietotekniikan hyödyntäminen. Sosiaali- ja terveystoimen on lähennyttävä toisiaan. Esimerkiksi lapsiperheet, vanhukset, vammaiset sekä mielenterveys- ja päihdekuntoutujat tarvitsevat sekä sosiaalista tukea että terveydenhoidon palveluita. Palvelut tulee organisoida asiakaslähtöisiksi kokonaisuuksiksi ja hoitopoluiksi, jolloin hallinnolliset rakenteet eivät näy asiakkaille. Erikoissairaanhoidon ja perusterveydenhuollon rajoja pitää poistaa esimerkiksi erikoislääkärin palveluita voidaan tuoda terveyskeskuksiin. Henkilöstöpolitiikka ja johtaminen Osaava ja motivoitunut henkilöstö on sosiaali- ja terveydenhuollon tärkein voimavara. Henkilöstöstä huolehtiminen on ensiarvoisen tärkeää. Työhön on tuotava luovuutta ja merkitystä. Merkitys luo motivaatiota, joka parantaa työviihtyvyyttä ja työn laatua. Työntekijöiden osaaminen on saatava valjastettua työn kehittämiseen siten, että aloitteita kuunnellaan ja niistä palkitaan. Terveyskeskuksissa on saatu hyviä tuloksia hoitaja lääkäri-työparimallien kehittämisestä. Ammattien välisten raja-aitojen madaltaminen on laajemminkin tutkittava asia: ihmisten ongelmat ja avuntarpeet ovat harvoin jäsentyneet selkeästi erilaisten ammattikuntien työnkuvien mukaan tarvitaan moniosaajia ja monitaitoisia tiimejä. Lääkärit ja hoitajat hakeutuvat yksityisten terveysyritysten palvelukseen. Ammattilaiset eivät siirry pelkästään paremman palkan perässä. Yritykset pystyvät houkuttelemaan joustavammilla työajoilla, vähemmällä byrokratialla ja muilla työn järjestelyihin liittyvillä etuisuuksilla. Julkisen sektorin on syytä kehittää työoloja ja johtamista pitääkseen kiinni osaavista työntekijöistä. Lääkäripulan paikkaamiseksi lääkärien koulutusmääriä on edelleen kasvatettava. Esimiesten valintaan ja koulutukseen on kiinnitettävä enemmän huomiota. Sosiaali- ja terveydenhuollossa johtajina toimivat useimmiten asiantuntijakoulutuksen saaneet ihmiset. Työnantajien on panostettava merkittävästi johtamiskoulutukseen. Jatkossa johto- ja esimiestehtävissä toimivilta on vaadittava johtamiskoulutuksen suorittamista. Sosiaali- ja terveysalan koulutusmäärät ovat suuria, ja opiskelijoita tulee hyvin erilaisista taustoista. Oppilaitoksille tulee säätää velvoite tarjota opiskelijoille nykyistä enemmän tukea, jotta voidaan vähentää keskeyttäneiden määrää. 14\n15 Eettisesti kestävä priorisointi perustuu vaikuttavuustietoon Yhteiskunta voi vastata hyvinvointipalveluiden kysyntään vain rajallisesti. Hoidon- ja tuentarpeen kasvavan kysynnän vuoksi aika ajoin julkisuudessa esitetään erilaisten priorisointikriteerien käyttöönottoa. On esitetty, että esimerkiksi ns. itse aiheutettujen sairauksien hoitoa rajattaisiin tai epäterveellisesti elävien asiakasmaksuja nostettaisiin. Asiakkaan henkilökohtaisiin ominaisuuksiin perustuvat priorisointikriteerit ovat eettisesti kestämättömiä. Jos rajoitettaisiin huonossa asemassa olevien palveluita, käännettäisiin selkä niille, joita ei ole aiemmin tuettu tarpeeksi. Eettisesti kestävässä priorisoinnissa ei ole kyse siitä ketä hoidetaan ja ketä ei, vaan perustelluista valinnoista eri toimintatapojen välillä. On kyse ennen kaikkea palveluiden laadun ja vaikuttavuuden järjestelmällisestä kehittämisestä. Hyvinvointipalveluiden asiakkailla ja maksajilla on oikeus vaatia laadukkaita ja vaikuttavia toimintatapoja. Hyvinvointipalveluiden jatkuvasta arvioinnista on tehtävä normaalia rutiinia. Palveluiden mielekäs järjestäminen edellyttää tietoa esimerkiksi siitä, ovatko palvelut laadukkaita, kuullaanko asiakkaita, onko toiminta taloudellisesti tehokasta ja miten palvelut vaikuttavat asiakkaiden elämänlaatuun. Sosiaali- ja terveydenhuollon ammattilaisille on tuotettava helposti omaksuttavaa tietoa toimintatavoista, jotka perustuvat parhaaseen saatavilla olevaan tietoon. Näyttöön perustuva toiminta tulee olla osa hyvinvointipalveluiden normaalia arkea ja työskentelytapoja on jatkuvasti kehitettävä uuden tiedon pohjalta. Julkisesti rahoitetuissa palveluissa on luovuttava toimintatavoista, jotka eivät paranna ihmisten elämänlaatua. Terveydenhuollossa käypä hoito -suositusten on ohjattava nykyistä paremmin hoitoprosesseja ja ne on integroitava päätöksenteon tueksi osana sähköistä potilaskertomusta. Sosiaalipalveluiden hyvien käytäntöjen levittämiseen ja arviointiin on varattava nykyistä enemmän voimavaroja. Elämänlaatumittarit ovat osoittautuneet toimiviksi välineiksi hyvinvointipalveluiden vaikuttavuuden arvioinnissa mm. erikoissairaanhoidossa. Niiden avulla seurataan asiakkaan elämän eri osa-alueiden muutoksia usealla eri kriteerillä. Näin voidaan arvioida, onko toimenpiteellä elämänlaatua parantava vaikutus. Terveydenhuollossa tulee ottaa kattavasti käyttöön elämänlaatumittareita elämän eri osa-alueille. Mittareiden avulla vaikuttavuudesta aletaan kerätä systemaattista tietoa osana normaalia hoitotyötä. Vastaavien mittareiden kehittäminen sosiaalipalveluihin on saatava käyntiin. Kilpailuttamalla laatua? Kilpailutus tulevina vuosina vaatii sosiaali- ja terveysalan asiantuntijoiden osaamista ja kilpailutuksen kriteereiden tunnistamista kokonaisvaltaisesta näkökulmasta. Julkisen palvelun tuotannosta on tapahtunut siirtymää markkinoille, joilla toimii sekä kansallisia että kansainvälisiä yrityksiä. Julkisrahoitteiset sosiaali- ja terveyspalvelut tulee kuitenkin lähtökohtaisesti tuottaa siten, ettei niillä tavoitella taloudellista voittoa. Jos kilpailutusta tehdään, pelisääntöjen on oltava läpinäkyviä ja kilpailutuksen kriteereitä on täydennettävä. Sopimustekniikka on usein puutteellista, ja kustannuslaskenta saattaa kompastua rakenteiden ja prosessien piilokustannuksiin. Kilpailutus vaatii sosiaali- ja terveydenhoidon markkinoilla erilaisia painotuksia kuin muussa 15\n16 palveluntuotannossa. Esimerkiksi vanhusten hoidossa laadukkaan palvelun kriteerien tulee ottaa huomioon välittäminen ja huolenpito. Näitä valvomalla voidaan vaikuttaa siihen, että palveluihin sisältyy muun muassa hoitajien mahdollisuus antaa aikaa asiakkaille. Kilpailutuksessa on keskitytty kustannusten hallintaan laadun valvomisen kustannuksella. Laadun ja tuloksellisuuden tulee määräytyä asiakkaiden elämänlaadun parantumista arvioimalla. Palveluiden laadun arviointia on toteutettava kaikissa peruspalveluissa. Ihanteellisessa tapauksessa palvelut monipuolistuvat kilpailutuksen myötä ja kansalainen saa itse valita hoitopaikkansa. Käytännössä asiakkailla on nykyisin liian vähän valinnan mahdollisuuksia julkisella sektorilla. Kilpailutus ei kuitenkaan saa olla itseisarvoinen vaihtoehto, vaan kukin kilpailutustilanne on arvioitava kokonaisvaltaisesti ja kattavasti. Henkilöstön näkökulmasta uudet yritykset ovat vieneet johtamistapoja henkilöstökeskeisempään suuntaan. Julkisella sektorilla kilpailutus voikin tuoda uusia virikkeitä perustehtävien järjestämistapoihin, lisätä kustannustietoutta omasta palveluntuotannosta ja lisäksi kohottaa henkilöstön hyvinvointia ja motivaatiota. Medikalisaatio kuriin tiukemmalla säätelyllä Kuluttajiin kohdistuva lääketiedottaminen on viranomaisten eikä lääkeyhtiöiden tehtävä. Reseptilääkkeiden suoramarkkinointikiellon kiertämistä on valvottava nykyistä tarkemmin. Markkinointia koskevia ohjeita on kiristettävä tulkintaongelmien poistamiseksi. Sosiaali- ja terveydenhuollon henkilöstön keskuudessa on lisättävä tietoisuutta medikalisaation ongelmista. Yhteiskunnan mahdollisuudet vastata terveysteollisuuden synnyttämään kysyntään ovat rajalliset. Siksi ammattilaisten on pystyttävä tukeutumaan riippumattomaan tietoon arvioidessaan asiakkaiden hoidontarvetta. Rationaalisen lääkehoidon edistämiseen on luotava riittävät resurssit. Lääkäreille on tuotettava tiivistettyä, helposti lähestyttävää ja puolueetonta tietoa uusista lääkkeistä. Lääketutkimukselta on vaadittava läpinäkyvyyttä. Myös kielteiset tulokset on julkaistava. Uusien lääkkeiden tehoa on verrattava vastaaviin vanhoihin lääkkeisiin ennen laajamittaista käyttöönottoa. Lääkepatenttien myöntämisen on edellytettävä aitoja uusia keksintöjä ja koe-eläinten käytölle on etsittävä vaihtoehtoja. Monilla on hyviä kokemuksia ns. vaihtoehtoisista hoitomuodoista. Asiakkaat kokevat usein saaneensa hyvää palvelua ja tulleensa kohdatuksi kokonaisvaltaisesti. Näitä toimintatapoja voidaan hyödyntää myös julkisesti rahoitetuissa palveluissa. Potilasturvallisuuden vuoksi vaihtoehtohoidoista on syytä säätää lailla. Vaihtoehtohoitoja voidaan ottaa julkisesti rahoitetun hoitojärjestelmän piiriin, kun niiden tehosta ja vaikuttavuudesta saadaan riittävää näyttöä. Tietoteknologian mahdollisuudet ja haasteet Tietotekniikka luo runsaasti mahdollisuuksia sosiaali- ja terveydenhuollon palveluiden parantamiseen ja toiminnan tehostamiseen. Asiakastietojärjestelmät poistavat päällekkäistä työtä, parantavat potilasturvallisuutta ja auttavat arviointitiedon keräämisessä. Sähköisellä reseptillä voidaan vähentää reseptilääkkeiden väärinkäyttöä. Lääkityksen seuranta on tuotava osaksi sähköistä potilaskertomusta. Mahdollisuus tarkastella kaikkea potilaalle määrättyä 16\n17 lääkitystä vähentää haitallisten yhteisvaikutusten ja ylilääkinnän riskiä sekä parantaa potilasturvallisuutta. Potilaan ollessa julkisen terveydenhuollon parissa on tiedon liikuttava oletusarvoisesti hoitotaholta toiselle niin, että vain potilaan erillinen toive voi estää tiedonkulun. Toimivat tietojärjestelmät edellyttävät standardien mukaista yhteensopivuutta ja vahvaa tietosuojaa. Järjestelmien kehittämisessä käytettävyyteen ja tiedonkulkuun on kiinnitettävä erityistä huomiota. Tällä hetkellä sosiaali- ja terveydenhuollon ammattilaisten työajasta liian suuri osa kuluu tietojenkäsittelyyn. Tietojärjestelmien on toimittava työn tukena eikä rasitteena. Valtakunnallisen Kanta-ohjelman käyttöönottoa on joudutettava koko maassa. Internet mahdollistaa monien palveluiden tuomisen ajasta ja paikasta riippumatta ihmisten ulottuville. Esimerkiksi mahdollisuus luottamukselliseen verkkoyhteydenottoon ja -keskusteluun sosiaali- ja terveydenhuollon ammattilaisen kanssa madaltaisi kynnystä palveluiden pariin hakeutumiseen. Verkkopohjaiset ajanvarausjärjestelmät helpottaisivat myös kiireettömään hoitoon hakeutumista sekä mahdollistaisivat mm. reaaliaikaisen jonotustiedon esim. leikkausta odottaville. Toimenpiteitä: Palvelut tulee organisoida asiakaslähtöisiksi palvelukokonaisuuksiksi ja hoitopoluiksi, jossa eri toimijat tekevät yhteistyötä asiakkaan tarpeiden mukaisesti. Palveluiden saatavuus on turvattava myös harvaan asutuilla alueilla. Tässä voidaan hyödyntää uudenlaisia ja luovia järjestelyjä ja rakenteita. Julkisen sektorin on voitava kilpailla työntekijöistä yksityisen kanssa tarjoamalla joustavampia työaikoja, vähentämällä byrokratiaa ja pätkätöitä sekä kehittämällä muita työhön liittyviä etuisuuksia. Johtotehtävissä toimivilta on vaadittava johtamiskoulutuksen suorittamista. Sosiaali- ja terveysalan oppilaitosten on tarjottava opiskelijoille nykyistä enemmän tukea, jotta voidaan vähentää koulutuksen keskeyttäneiden määrää. Ylioppilaiden terveydenhuoltosäätiö YTHS on avattava ammattikorkeakouluopiskelijoille. Näyttöön perustuvan toiminnan tulee olla osa hyvinvointipalveluiden normaalia arkea ja työskentelytapoja on jatkuvasti kehitettävä uuden tiedon pohjalta. Terveydenhuollossa tulee ottaa kattavasti käyttöön yleinen elämänlaatumittari, jonka avulla vaikuttavuudesta aletaan kerätä systemaattista tietoa osana normaalia hoitotyötä. Vastaavien mittareiden kehittäminen sosiaalipalveluihin on aloitettava. Kilpailutuksen on oltava läpinäkyvää. Kriteereitä on täydennettävä niin, että palvelujen laatua painotetaan nykyistä enemmän. Reseptilääkkeiden suoramarkkinointikiellon kiertämistä on valvottava nykyistä tarkemmin. Sähköinen resepti tulee ottaa käyttöön mahdollisimman pian. Sen avulla voidaan vähentää reseptilääkkeiden väärinkäyttöä, vähentää haitallisten yhteisvaikutusten ja ylilääkinnän riskiä sekä parantaa potilasturvallisuutta. Tietojärjestelmien on toimittava työn tukena eikä rasitteena. Tietojärjestelmien kehittyessä on kehitettävä uusia toimintamuotoja. 17\n18 V Rakenne ja rahoitus Suomen sosiaali- ja terveydenhuolto ja sen rahoitus on organisoitu monimutkaisesti. Perustoiminnoista vastaavat kunnat. Niiden lisäksi toimijoita ovat erikoissairaanhoidon kuntayhtymät, muut kuntayhtymät (esimerkiksi kehitysvamma- ja päihdehuollossa), yliopistosairaalat ja lisäksi yksityiset lääkärit ja lääkäriasemat, työterveyshuolto, järjestöjen ylläpitämät palvelut ja joukko muita toimijoita Pirstaleinen rakenne luo epätasa-arvoa. Moniongelmainen asiakas voi jäädä järjestelmän rakenteiden kouriin. Pärjääminen edellyttää kykyä vaatia ja puolustaa oikeuksiaan, jolloin kaikkein heikoimmassa asemassa olevat jäävät vahvempien jalkoihin. Kansalaisten yhdenvertaisuudesta on huolehdittava. Palvelut on organisoitava siten, että kaikkia asiakkaita palvellaan tasavertaisesti. Yhteiskunnan on kyettävä arvioimaan kokonaiskustannuksia sekä toimintojen vaikuttavuutta. Rahoitusjärjestelmän monimutkaisuus haittaa kokonaiskustannusten arviointia ja seurantaa. Hyvinvointipalveluiden rahoittamiseen osallistuvat kuntien ja valtion lisäksi myös Kela mm. sairaspäivärahojen ja erilaisten kuntoutusten kautta. Monen rahoittajan mallissa kokonaisuuden kustannustehokkuudesta ei vastaa kukaan, eivätkä asiakkaat aina saa tarvitsemaansa palvelua. Esimerkiksi kunta tai sairaanhoitopiirit voivat säästää lykkäämällä leikkausta ja siirtämällä kuluja Kelalle, koska Kela maksaa sairaspäivärahat jonotusajalta. 18\n19 Rahoitusjärjestelmän monikanavaisuuden purkaminen on välttämätöntä, jotta kannusteet saadaan toimimaan kokonaisuuden kannalta edullisella tavalla. Kustannus- ja vaikuttavuuskehityksen hallinta edellyttää vastuun ja rahoituksen kokoamista yksiin käsiin. Nykyjärjestelmän ongelmiin on pyritty vastaamaan ehdottamalla erilaisia malleja, joissa rakennetta on kehitetty: PARAS-lain mukaiset yhteistoiminta-alueet, sosiaali- ja terveysaluemalli (ns. Risikon malli), maakuntapohjainen kehitysmalli (ns. Hyssälän malli) ja kansallinen terveysrahasto (Vanhasen tai Huuhtasen mallit). Esitetyssä sosiaali- ja terveysaluemallissa on paljon hyvää: sosiaali- ja terveyspalvelut erikoissairaanhoitoa myöten koottaisiin saman järjestäjän vastuulle. Sosiaalihuollon, perusterveydenhoidon ja erikoissairaanhoidon yhteiset tavoitteet hahmottuisivat helpommin. Kuntayhtymä sosiaali- ja terveysalueiden hallintomallina on kuitenkin ongelmallinen. Sosiaali- ja terveyspalvelut vievät suunnilleen puolet kuntien rahoista. Kunnallisen itsehallinnon kannalta on hankalaa, jos leijonanosa budjetista kulkee kuntayhtymän kautta. Demokraattinen ohjaus ja valvonta ovat puutteellisia. Siksi sosiaali- ja terveysaluemalli toimii hyvin vain, jos tehdään suuri kuntauudistus ja koko maahan muodostetaan vain kuntaa. Palveluita tuottavissa organisaatioissa eletään epävarmoissa tunnelmissa, kun tulevaisuuden organisointimallista ei ole tietoutta. Siksi isot rakenteelliset ratkaisut pitää tehdä viipymättä. Vihreä keskustelunavaus: malli hyvinvointipalveluiden järjestämisestä Vihreässä mallissa hyvinvointipalveluiden järjestämisestä keskeisiä periaatteita ovat: rahoituksen monikanavaisuuden purkaminen siten, että eri toimijoilla ei olisi kannustetta minimoida omia kustannuksiaan siirtämällä asiakas toisen rahoittajan vastuulle terveydenhoidon ja sosiaalihuollon laadukkuus riippumatta peruskuntien taloudellisesta tilanteesta tai kuntien koosta; kansalaisten yhdenvertaisuuden varmistaminen sosiaali- ja terveydenhuollon ohjauksen demokraattisuus, joka voidaan toteuttaa riittävän suurella kuntakoolla tai esim. maakuntavaltuuston vaaleilla sosiaalihuollon, perusterveydenhoidon ja erikoissairaanhoidon yhteistoiminnan vahvistaminen; toimivat hoitoketjut asiakkaan oikeus hakeutua haluamaansa, esim. asuin- tai työpaikkansa lähellä olevaan palveluun kuntarajoista riippumatta Tässä esitettävä malli on keskustelunavaus, ei keskustelun päätepiste. 19\n20 Hyvinvointipalveluiden rahoitus yhteen pottiin Vihreiden mallissa valtion, kuntien ja Kelan rahoitus yhdistetään samaan pottiin. Tämä poistaisi eri toimijoiden tekemän osaoptimoinnin. Sairausvakuutus siirrettäisiin Kelasta samaan kokonaisuuteen, samoin kuin valtionosuudet ja muu valtion panostus. Yksityislääkärien Kela-korvaukset poistettaisiin; yksityistä sektoria käytettäisiin ostojen tai palvelusetelien kautta. Tällä tavoin muodostettaisiin sosiaali- ja terveyspalveluiden ostopooleja, joiden perustehtävänä olisi toimia omistajakuntien yhteisinä asiantuntija- ja tilaajaorganisaatioina. Ostopoolit ostaisivat hyvinvointivaikutuksia tai -tuloksia, ei yksittäisiä suoritteita kuten leikkauksia, lääkärikäyntejä tai hoitovuorokausia. Tämä edellyttää hyvinvointivaikutusten arvioinnin mittaamisen ja todentamisen järjestelmällistä kehittämistä ja tilastointia. Ostetaan elämänlaatua ja vaikuttavuutta Palveluiden tuottamisesta vastaisivat kunnat, kuntayhtymät, yksityiset toimijat tai kolmas sektori. Ostokriteerinä olisi se, kuinka hyvin ne kykenisivät tuottamaan terveyshyötyä ja elämänlaatua. Ostettavat toimenpiteet valittaisiin sen mukaan, mikä on niiden vaikuttavuus suhteessa kustannuksiin. Palveluiden tuottajien toimintaa ohjaisivat näyttöön perustuvat hoitosuositukset ja hyvät käytännöt. Palvelut toteutettaisiin hoitopolkuina, joissa erikoissairaanhoidon, perusterveydenhuollon ja sosiaalihuollon raja-aidat katoaisivat. 20\nSisällysluettelo. Tasa-arvoiset ja vaikuttavat hyvinvointipalvelut. Sosiaali- ja terveyspalveluiden vihreät linjaukset 5\n1 2 3 4 Vihreät De Gröna Valtuuskunta 8. 9.5.2010 LIITE 1 Esitys sosiaali- ja terveyspoliittiseksi ohjelmaksi (puoluehallitus 16.4.): Tasa-arvoiset ja vaikuttavat hyvinvointipalvelut Sosiaali- ja terveyspalveluiden


Ryukyu-tyylinen huone, jossa on parveke B & B. Ihana terassi - Airbnb\nRyukyu-tyylinen huone, jossa on parveke B & B. Ihana terassi\nIlmainen peruutus 17. lokak. saakka.\nShisa on älykäs harvinaisen Ryukyu-tatamin kanssa. Täynnä luonnetta ja väriä antama sisustus Ryukyu vaikutus. Se majoittaa jopa 2 henkilöä futons.Ilmainen nopea WIFI, Jääkaappi, yksityinen parveke. AAMIAINEN SAATAVILLA. Tarjoamme länsimaiseen sekoitukseen perustuvan aamiaisen, jonka voi tilata joustavasti majoittumisesi aikana, 1000JPY- 1 henkilö-1 majoittuminen. Emme asu siellä, joten sisäänkirjautuminen on sovittu. Yksi ilmainen pysäköintipaikka, joka on varattu saapumisjärjestyksessä.\nRakennuksessa on 2 kerrosta (eurooppalainen laskenta, 3 US laskenta). Pohjakerroksessa on syrjäinen kahvila, jossa on italialainen ja eurooppalainen tunnelma. Ensimmäisessä kerroksessa on kaksi huonetta, joissa molemmissa on oma kylpyhuone. Huoneissa on länsimaiset vuoteet ja käytetyt materiaalit ja värit antavat erottuvan aasialaisen ja japanilaisen kosketuksen. Toisessa kerroksessa on kaksi tatami-huonetta, yksi Ryukyu ja toinen japanilainen tatami, kummassakin 2 futonia. Tässä kerroksessa majoittuvat vieraat jakavat kylpyhuoneen ja wc: n. Kattoterassi on paikka rentoutumiseen.\nJokaisessa huoneessa on pieni parveke, minibaarin jääkaappi, tee- ja kahvitilat sekä hiustenkuivain. Kylpyhuoneissa on suihkut, joissa on suuri pää. Kuten japanilaisessa muodissa, pyydämme ystävällisesti vieraita riisumaan kenkänsä: meillä on huonetossut.\nMeillä on myös futoneja kahdelle lisävieraalle.\nLa Passione on suunniteltu putiikiksi B & B: kunnostettu perhekoti, jossa on neljä huonetta, 3 kylpyhuonetta, ruokasali ja keittiö. Perheet ovat myös tervetulleita. Kun talo on varattu yhtenä kokonaisuutena, järjestämme olohuoneen sohvalla ja matoilla rentouttavalle perheelle. Vieraat voivat nauttia keskustelemisesta tai lukemisesta, koska televisiota ei ole. Nopea WIFI on käytettävissä koko rakennuksessa. Meillä on ammattikeittiö ja voimme järjestää sinulle aterioita joko Westen-ruokien tai paikallisten Okinawan-herkkujen kera.\nViimeinen mutta ei vähäpätöisin seikka on kattopuutarha, josta on näkymät naapuruston katoille.\nLa Passione sijaitsee vanhan ja suositun kaupungin asuinkadulla. Makishin torille ja kaupungin sydämeen, Kokusaidoriin, on lyhyt kävelymatka. Läheltä löytyy mielenkiintoinen valikoima kauppoja, jotka myyvät käsintehtyjä tuotteita vaatteista kotitekoisiin kekseihin. La Passionesta voit tutustua syrjäisiin nähtävyyksiin, paikallisiin ravintoloihin ja ruokailupaikkoihin sekä tutustua jokapäiväiseen elämään. Silti se on edelleen hyvin lähellä Kokusaidorin vilinää. Se on myös lähellä katedraalia. Jos haluat kävellä, voit tutustua lähistöllä oleviin kaistoihin, joille pääsee vain jalankulkijoita, tai vaeltaa jommassakummassa puistossa.


Audi A4 2.0 FSI Avant Aut Jopa ilman käsirahaa! Farmari 2006 - Vaihtoauto - Nettiauto\n2.0 FSI Avant Aut Jopa ilman käsirahaa!\nID 8395857. Musta farmari henkilöauto\nREILUA AUTOKAUPPAA VUODESTA -94! RAHOITUS JÄRJESTYY JOPA ILMAN KÄSIRAHAA! TERVETULOA KAUPOILLE KAUEMPAAKIN! Vuosimalli 2006 (ensirek. 03-2006)\nAudi A4 2.0 FSI Avant Aut Jopa ilman käsirahaa!\nTurvallisuusAjonvakautusjärjestelmäIsofix-valmiusKäynnistyksenestoLukkiutumattomat jarrut (ABS)TurvatyynytSisätilat ja mukavuudetAjotietokoneIlmastointi: AutomaattinenKeskuslukitus: KaukosäätöinenLohkolämmitinSisätilanpistokeSähköpeilitVakionopeudensäädinTekniset tiedotTeho: 96 kW / 131 HvCO2-päästöt: 192 g/kmHenkilömäärä: 5Kulutus: Kaupunki: 0.00 l/100kmMaantie: 0.00 l/100kmYhdistetty: 8.00 l/100kmOmamassa: 1 525 kgKokonaismassa: 2 000 kgVetomassa (jarrullinen): 1 300 kgVetomassa (ei jarruja): 750 kg\nAutomaattivaihde, Suomiauto, Säännöllinen huoltokirja, Juuri huollettu, Jakohihna vaihdettu, Huippusiisti, Aluvanteet kesä- ja talvirenkaissa, Sähkötoimiset lasit edessä, Radio/CD\nSoita: 10990 € Audi A4 Nettiauto ID 8395857 Hakutulokset


Norovirus kaataa kansaa | Helsingin yliopisto\nNoroviruksen kourissa oksentelu ja ripuli on usein rajua. Mutta noin kolmasosa tartunnoista on oireettomia.\nNorovirus kaataa kansaa\nJos virukset olisivat elokuvan ilkiöitä, norovirus kävisi superpahiksesta. Viime viikkoina norovirus on kellistänyt muun muassa risteilyväkeä sekä päättäjäisjuhlien pitopöydissä piipahtaneita.\nArtikkeli on julkaistu Yliopisto-lehdessä 4/2014.\nNoroviruksen arvellaan olevan yleisin vatsataudin aiheuttaja teollisissa maissa. Tarkkoja tilastoja ei ole, sillä useimmat vatsataudin uhrit eivät hakeudu lääkäriin.\nYleensä virus tarttuu ihmisestä toiseen kosketuksen kautta, toisinaan ruoan tai veden välityksellä. Monet selvittämättömät ruokamyrkytystapaukset saattavat olla norovirusepidemioita. Viruksen voi saada myös ovenkahvasta tai tietokoneen näppäimistöltä, sillä se sinnittelee pinnoilla varsin pitkään.\nNorovirusta on esiintynyt mahdollisesti jopa vuosisatoja, ainakin vuosikymmeniä. Mutta tutkijoille se on melko uusi tuttavuus, vaikka tauti on ollut tuttu ilmiö kevättalvisin ja pääsiäisen aikaan.\n– Ennen vanhaan puhuttiin talvioksennustaudista. 1970-luvulla virus löydettiin ulosteesta elektronimikroskopialla, ja vasta 1990-luvulla sen perimä pystyttiin määrittelemään, kertoo virukseen perehtynyt jatko-opiskelija Maria Rönnqvist elintarvikehygienian ja ympäristöterveyden osastolta.\nRönnqvist työskentelee dosentti Leena Maunulan ympäristövirologian ryhmässä eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa.\nRAJUT OIREET / Vieläkään noroa ei pystytä viljelemään laboratoriossa, eikä sille ole eläinmallia. Ainut tapa tutkia tarttumista on altistaa vapaaehtoiset koehenkilöt virukselle. Tällaisia kokeita ei tehdä Suomessa, mutta Slate-lehden artikkelin mukaan Yhdysvalloissa koehenkilöille maksetaan koettelemuksesta noin tuhat dollaria.\nHelsingin yliopistossa tutkitaan viruksen leviämistä esimerkiksi käsien kautta eri pinnoille.\n– Norovirusta tutkitaan myös mallivirusten avulla. Hiiren norovirusta, joka muistuttaa ominaisuuksiltaan ihmisen virusta, voidaan viljellä soluviljelmässä.\nYksi tapa tutkia viruksen esiintyvyyttä pinnoilla ovat epidemiat. Elintarvikehygienian ja ympäristöterveyden osasto tekee yhteistyötä ympäristökeskusten kanssa. Kun tulee tietoa epidemiasta, ympäristökeskuksen väki ottaa paikan päällä näytteitä, joita yliopiston tutkijat voivat hyödyntää.\nNoroviruksen kourissa oksentelu ja ripuli on usein rajua. Mutta tauti voi olla myös lievä tai jopa oireeton. Noin kolmasosa tartunnoista on oireettomia.\nNoroviruksen aiheuttama mahatauti kestää yleensä yhdestä kahteen päivää, mutta vastustuskyvyltään heikentyneillä ihmisillä, kuten vanhuksilla, tauti voi kestää pidempään ja oireet ovat rajummat.\nYHDEN YRJÖN MAHTI / Helsingin yliopistollisen keskussairaalan infektiosairauksien yksikössä on tänä vuonna ollut rauhallista, kertoo infektiolääkäri Veli-Jukka Anttila.\n– Meillä oli iso epidemia vuosina 2006–2007. Uutta epidemiaa on odoteltu pari vuotta, sillä yleensä epidemioita tulee 7–8 vuoden välein, kun virus muuntuu ja ihmisten immuniteetti häviää.\nTartunnat ovat yleistymässä, sillä uudet virustyypit sairastuttavat yhä suuremman joukon ihmisiä. Se voi johtua siitä, että ihmiset matkustavat enemmän. Toinen mahdollinen syy piilee noroviruksessa itsessään. Norovirukset tarttuvat suoliston solujen pintasokereihin, joiden kirjo vaihtelee yksilöstä toiseen, selittää Rönnqvist. Epäillään, että uudet virustyypit pystyvät kiinnittymään eri kirjoon sokereita kuin aiemmat kannat ja leviävät siten tehokkaammin.\n– Yhdessä oksennuksessa on riittävästi norovirusta tartuttamaan puoli Suomea, Anttila kuvailee.\nEsimerkiksi eräällä risteilylaivalla, jossa sadat sairastuivat norovirukseen, koko alus piti kuurata vahvalla klooriliuoksella.\nSAIPPUAA SÄÄSTÄMÄTTÄ / Virus kestää lämpöä 60 asteeseen saakka noin puoli tuntia. Ruokaa, kuten pakastemarjoja, tulee kuumentaa 90 asteessa yli viisi minuuttia tai keittää kaksi minuuttia.\n– Norovirus säilyy pakastettaessa käytännössä ikuisesti. Tämän takia ulkomaisia pakastemarjoja ei kannata syödä kuumentamatta.\nJääkaapissa tai vastaavassa lämpötilassa noroviruksen säilyvyys on kuukausia, samoin kuin vedessä.\n– Pinnoilla virusta voidaan havaita viikkoja, kun vastaavasti influenssavirus selviää niillä noin neljä tuntia, Rönnqvist kertoo.\nNoron säilyvyyden salaisuus on proteiinikuori. Joillakin viruksilla on rasvakuori, joka ei kestä alkoholipitoisia pesuaineita. Proteiinikuoreen alkoholi ei pure yhtä tehokkaasti.\n– Yleisissä tiloissa siivoamiseen pitäisi kiinnittää enemmän huomiota. Ainakin WC-tilat pitäisi epidemian aikana puhdistaa klooripitoisella pesuaineella.\nMyös yleisten tilojen tekstiilit, kuten kokolattiamatot, on paras puhdistaa kunnolla. Pelkkä imurointi ei riitä.\n– Kotioloissa pesisin likaantuneet vaatteet yli 60 tai jopa 90 asteessa, jos ne sen kestävät.\nToisin kuin flunssa, noro ei yleensä tartu pisaratartuntana. Lisäksi sairastaneet saavat immuniteetin, joka kestää noin puoli vuotta.\n– Kunnollinen käsienpesu saippualla ja vedellä on osoitettu toimivaksi keinoksi ehkäistä norovirusta, Rönnqvist muistuttaa.


Rakennuskustannukset nousivat marraskuussa - Suomen Kiinteistölehti\nTilastokeskuksen mukaan rakennuskustannukset nousivat vuoden 2015 marraskuussa 0,3 prosenttia edellisen vuoden marraskuuhun verrattuna. Rakentamisen työpanosten hinnat nousivat marraskuussa 0,8 prosenttia, tarvikepanosten hinnat puolestaan laskivat 0,3 prosenttia. Muiden panosten hinnat nousivat 1,9 prosenttia vuodentakaisesta.\nLokakuusta marraskuuhun rakennuskustannusten kokonaisindeksi väheni hieman. Työpanosten ja muiden panosten hinnat pysyivät edellisen kuukauden tasolla. Tarvikepanosten hinnat laskivat hieman edellisestä kuukaudesta.\nRakennuskustannusindeksissä siirrytään käyttämään vuoden 2016 alussa perusvuotta 2015=100 (tiedote) .


Niko Suokas, 16, perusti nurmikonleikkuuta ja pyöräkorjauksia tarjoavan yrityksen – "Ruohonleikkuusta aion laskuttaa 10–15 euroa tunnilta" | Paikalliset | Vantaan Sanomat\nNurmikoita leikkaava Niko Suokas on yksi paristakymmenestä vantaalaisnuoresta, jotka ovat mukana nuorison yrittäjyyttä tukevassa Yrityskesä-ohjelmassa . Johanna Erjonsalo\nVantaalaisia nuoria kannustetaan nyt yrittäjiksi uusin keinoin.\nVantaalainen Niko Suokas, 16, esittelee ruohonleikkuriaan ja työkalupakkiaan kotitalonsa pihassa Tammistossa. Suokas on vastikään perustanut yrityksen, ja hänellä on pian ensimmäiset työkeikat yrittäjänä edessään.\n– Kivistössä korjaan vastaanottokodin fillareita, ja Espoossa leikkaan koko kesän yhden taloyhtiön nurmikot, hän kertoo.\nTyötehtävät hän on saanut tuttujensa ja pääkaupunkiseudun 4H-yhdistyksen avulla. Lisätöitäkin lienee kesän aikana luvassa.\n– Tavoitteeni on, että teen enintään 32 tuntia työtuntia viikoittain elokuun puoliväliin asti. Ruohonleikkuusta aion laskuttaa 10–15 euroa tunnilta, ja yhden pyörän korjauksesta minulle on luvattu 40 euroa ja varaosakulut, Suokas kertoo.\nSuokas on yksi paristakymmenestä 15–20-vuotiaasta vantaalaisnuoresta, jotka ovat mukana nuorten yrittäjyyttä tukevassa Yrityskesä-ohjelmassa. Tässä 4H-yhdistyksen järjestämässä ohjelmassa nuoret pääsevät kokeilemaan yrittäjyyttä matalalla kynnyksellä, esimerkiksi 4H-yrittäjänä.\nTällaisen yrittäjän tarvitsee tehdä vain vähän paperitöitä, ja hän saa apua esimerkiksi verotusasioihin. Nuori voi pääasiassa keskittyä häneltä tilattujen töiden tekoon.\n– En ajatellut, että alku yrittäjänä olisi näin helppoa, Suokas tuumii.\nNuoret perustavat oman yrityksen ja pyörittävät toimintaa ainakin elokuun puoliväliin asti.\n– Suokkaan yritys tekee pihanhoitopalvelua, ja lisäksi muilla nuorilla on maalaustöihin, kotiapuun, siivoukseen, käsitöihin, lapsenhoitoon ja kahvilatoimintaan liittyviä yrityksiä, kertoo Vantaan kaupungin kesäyrittäjämentori Eevi Sahimaa, joka vastaa Yrityskesä-ohjelmasta Vantaalla.\nSahimaan tehtävänä on tukea ohjelman vantaalaisnuoria yrittäjyysasioissa, kuten markkinoinnissa.\n– Aion markkinoida yritystäni Facebookissa ja mainoslehtisillä, Suokas kertoo.\nNiko Suokas kertoo, että hän osaa korjata polkupyöriä hyvän fillaritietämyksensä ansiosta. Eevi Sahimaa toivoo, että Yrityskesä-ohjelma jatkuu ensi vuonnakin ja nykyistä useampi nuori innostuu yrittämisestä. Johanna Erjonsalo\nSahimaa on auttanut Suokasta myös Y-tunnuksen eli yritys- ja yhteisötunnuksen hankkimisessa. Toukokuussa Sahimaa järjesti kollegansa kanssa nuorille yrittämiseen liittyvän alkukoulutuksen.\n– 4H-yritystoimintaa on ennenkin järjestetty Vantaalla, mutta tällaista kesäajan ohjelmaa ja mentorointia ei ole aiemmin ollut, Sahimaa sanoo.\nVastikään peruskoulun suorittanut Suokas kuuli Yrityskesästä koulunsa ryhmäohjaajalta. Hän haki ohjelmaan mukaan, koska ei saanut tänä vuonna kesätyöpaikkaa.\n– Olen aina halunnut kokeilla yrittämistä. Siinä saa olla oman itsensä pomo, Suokas kertoo.\nOhjelmaan haki noin 80 vantaalaisnuorta, joista parikymmentä valittiin. Nuorten piti kirjoittaa hakemukseen yritysideansa ja se, miksi he haluavat yrittäjäksi.\n– Nikolla on konkreettinen idea, jonka voi toteuttaa, ja hänen motivaationsa yrittämiseen on todella korkea, Sahimaa perustelee Suokkaan valintaa.\nOhjelman suorittaneet saavat todistuksen, ja sillä he voivat saada opintojaan hyväksiluettua. Nuoret voivat myös jatkaa yritystoimintaansa. Suokas aikoo lopettaa ainakin ruohonleikkuun elokuun puolivälissä ja hakea ammattikouluun kultaseppäkoulutukseen. Tulevaisuudessa hän ehkä kokeilee siipiään kultaseppäyrittäjänä.\n– Yrittäminen on siistiä, Suokas kehuu.\nNiko Suokas on tehnyt koulussa tällaisen työkalupakin. Johanna Erjonsalo\nMaksuton ohjelma on suunnattu yrittäjyydestä kiinnostuneille 15–25-vuotiaille vantaalaisille ja helsinkiläisille. Ohjelmassa nuori perustaa yrityksen ja kokeilee yrittäjyyttä kesätyönä tai harrastuksena. Mentorin lisäksi nuori saa kaupungilta 300 euron yrityssetelin. Pk-seudun 4H-yhdistyksen järjestämässä ohjelmassa on nyt ensi kertaa mukana Vantaan kaupunki Helsingin lisäksi.


Näyttää jänniltä noiden kivien toistuminen tussa sumun keskellä. Mukavasti pehmentää myös kalliota,\nVau, tunelmassa löytyy ja meri tuoksuu.\nKiitos herrat... Ilo huomata, että täällä käy vielä joku muukin kuin KooTee :)\nKäy täällä naispuolisiakin katselijoita, eivät urokset siis ole ainoita...:)\nHyvä, että on myös naaraita ;)\nUtuinen merimaisema tuo mieleen San Franciscon lahden maisemat, joiden keskeltä löytyy 'the rock' eli Alcatraz :)\nMutta joo... Hieno tunnelmakuva.\nOon'han mieki ainakin joskus kommentoinut...!\nKäytyä tulee - kirjoittaminen onkin jo kiven takana...\nAsiaan - Kuvasi on mainio.\nKaikkea löytyy mitä hienosta kuvasta pitää löytyä.\nTätä katsoessa voi aivan tuntea ja muutekin astia meren voiman...\nMie sanoisin näin, että kuvasta tuli mieleeni Doverin valkoiset kalliot, joita kävimme vaimoni vielä hänen eläessä 70-luvun alussa ihastelemassa vanhan 1962 rakennetun Haminassa majaansa nykyisin pitävän kansanveneen Astridin kanssa. Kippo on nimetty edesmenneen akkani mukaan ja kotisatama on nykyisin siis Hamina.\nJoo, Mari hei! Mielessä on ollut monta kertaa, että pitäishän sitä kaveria käydä moikkaamassa, Astrid on kuulemma vielä folkkarin nimi. Mutta se asia, mistä Astrid ei tiedä tuon taivaallista, on oma terveydentilani. No juu, enhän mä siitä aina tiedä itsekkään, tässä iässä on kaikki mahdollista.\nOlen ollut onnekas elämäni aikana, viime aikoina olen ensalkuun ihmetellyt, että mitä helvettiä mulle kirjoittelevat jotain maileja. Olin kuitenkin erittäin otettu vanhan, siis todella vanhan nettiystäni yhteydenotosta, no se on SusuPelal, kova "jätkä", jos sille päälle sattuu, :)\nOk, Mari, älä hermostu, tää menee vähän offtopiikis, varmaan tämän artikkelin kuvakin on hyvä, en sitä sen paremmin katsellut, sinun kuvasi ovat aina Ok. Mitä tämä Ok pitää sitten sisällään, no perusasioista jos lähdetään liikkeelle, niin horisontti on aina vatupassissa ja niin se pitää ollakin, ainakin pystylijat suorina, niin kuvaa on kiva katella. Mä tiedän, että yks mun kaveri on hyvin tarkka juuri pystylinjoista ja KooTeen kanssa olenkin "linjoista" ollut aina samaa mieltä, SusuPetalin tapaan sinä ja KooTee olette"kovia jätkiä", no juu on se Hotanenkin aika kova sälli, sanovat Utön luotsikutterin kuljettajat ;)\nps. Koko Penalandia on ollut pelistä pois. Sairaalassa ollessani tein sen, mitä olen jo pitkään ajatellut, siirsin penalandia.net verkkotunnukseni toiselle palveluntarjoalle. Se, että sairaalan petiltä pystyin tuo siirron aloittamaan ei niinkään minua ihmetytä, kuin se asia, että domainin siirto kestää 2-5 työpäivää. N0 joo, tää meni pahasti offtopiikis, Kiitos, katellaan, t. Pena


Hirsch Robby Kellon Ranneke | Salkari Oy\nRannekkeen leveys 20mm 22mm 24mm\nSporttinen Hirschin musta-sininen nahkaranneke kelloon.\nRannekkeen päällipuoli on valmistettu laadukkaasta italialaisesta vasikannahasta, joka on käsitelty purjekankaan näköiseksi. Sisäpuoli on tehty kautsusta (raakakumista) ja se on muotoilunsa ansiosta mukava ranteessa eikä se myöskään hiosta.\nRobby-ranneke kuuluu Hirsch Performance -sarjaan, jonka ominaisuuksiin kuuluu veden kesto 300 m syvyyteen asti, pitkäikäisyys, anti-allergisuus sekä kosteudenpoistojärjestelmä.\nRanneke kuuluu myös Scratch-resistant-sarjaan, eli se kestää kulutusta eikä naarmuunnu helposti.\nHirsch Robby -ranneketta on saatavilla leveyksillä 20, 22 ja 24 mm. Valitse sopiva koko alasvetovalikosta.\nTämä nahkaranneke on väriltään musta. Tikkaukset ja sisäpuolen kumi ovat väriltään siniset.\nSolkena rannekkeessa on hieno harjattu terässolki, joka ei aiheuta allergiaa.\nKatso yhteensopivista tuotteista myös muut värit tästä rannekkeeta sekä muut samankaltaiset rannekkeet.\nRannekkeen väri: Musta ja sininen\nRannekkeen leveys: 20 mm, 22 mm tai 24 mm (eri kokoja)\nHirsch James musta 18 mm kellon ranneke\nHirsch Arne harmaa 18 mm kellon ranneke\nHirsch Arne vihreä 18 mm kellon ranneke