Wixstars Casino arvostelu (päivitetty vuonna 2021) - CasinoChap.com\n100% Enintään € / $ / £ 300 + 50 ylimääräiset kierrokset\nPaljon pelejä saatavilla suosituilta palveluntarjoajilta\nKäytettävissä laaja valikoima maksuvaihtoehtoja\nAsiakastuki ei ole käytettävissä 24/7\nWixstarsin online-kasino avattiin vuonna 2016. Se sai suuren maineen avaamisesta lähtien. Haluatko tietää miksi? No, vastaus löytyy tästä Wixstars Casinon arvostelusta.\nNostorajoitus: €/$/£ 8,000 kuukaudessa\nTuki: Päivittäin klo 8.00-1.00 CET\nWixstars Casino suunnittelu\nWixstars Casinon edut\nMinimitalletus ja nostorajat Wixstars Casinolla\nPelit ja tarjoajat Wixstars Casinolla\nVIP-klubi Wixstars Casinolla\nAsiakastukitiimi Wixstars Casinolla\nVuonna 2016 lanseerattu ja kahden luotettavimman lisenssin (UK Gambling Commission ja Malta Gaming Authority) alaisuudessa, Wixstars Casino voidaan turvallisesti pitää osana hyvämaineisten nettikasinoiden yhteisöä. Sen tavoitteena on luoda täydellinen ympäristö ja taata jokaiselle pelaajatyypille kokemus, joka saa heidän adrenaliininsa nousemaan. Wixstars on kuitenkin melko nirso pelaajayhteisönsä suhteen, minkä vuoksi tämä nettikasino hyväksyy vain seuraavista maista tulevia pelaajia: Yhdistynyt kuningaskunta, Suomi, Saksa, Irlanti, Uusi-Seelanti, Norja, Kanada ja Etelä-Afrikka.. Muista maista tulevat vierailijat eivät voi rekisteröidä tiliä ja pelata Wixstarsissa.\nKun olet vuorovaikutuksessa Wixstars Casinon kanssa, ensimmäinen asia, joka iskee sinuun, on hämmästyttävä visuaalinen ilme ja kylmä taustaväri. Erilaisia hahmoja suosituista nettikolikkopeleistä löytyy lähes jokaisesta sivuston osiosta. Osioista puheen ollen, käyttöliittymän yläosasta löydät useimmat tarvitsemasi osiot, kuten kasinon aulasivun, kampanjasivun, live-kasinon, mobiilikasinon ja VIP-sivut, mikä tarkoittaa, että sinulla on kaikki osiot käsilläsi.\nKaiken kaikkiaan verkkosivusto on melko helppo käyttää, suunnittelu ei ole mallipohjainen ja käyttöliittymän ammattimainen ulkoasu saa sinut haluamaan osallistua hämmästyttävään kasinoseikkailuun, jonka tarjoaa nettikasino.\nYksi tämän nettikasinon suurimmista eduista on laaja kirjo erilaisia maksutavat ja online-lähtö- ja saapumisaikoja pelaajien saatavilla. Tämä tarjoaa mahdollisuuden valita sinulle parhaiten sopiva vaihtoehto. Lisäksi verkkosivusto ja asiakastuki ovat saatavilla neljällä kielellä: Kielet: englanti, suomi, norja ja saksa.\nSe, että Wixstars Casinolla on kumppanuuksia joidenkin suosituimpien pelintarjoajien kanssa, on myös valtava plussa tälle nettikasinolle.\nMyös pelitilin luominen Wixstarsissa on erittäin helppoa. Tarvitset vain sähköpostiosoitteen, käyttäjätunnuksen ja salasanan, minkä jälkeen voit aloittaa kasinomatkasi Wixstarsilla turvallisesti.\nWixstars Casinolla sinulla on pitkä lista talletusmenetelmiä, joita voit käyttää, kun täytät pelitiliäsi ensimmäistä kertaa. Tässä on luettelo talletusmenetelmistä, jotka ovat käytettävissä Wixstars Casinolla: Ukash, Skrill, Skrill 1-Tap, VISA, MasterCard, Entropay, Payr, pankkisiirto, Paysafecard, iDeal, Direct Banking, Giropay, Neteller, eps, POLi, Instadebit, UseMyFunds, Ticket Premium, nopea pankkisiirto, ECO, Fundsend, Bancontact Mister Cash, Euteller, Trustly, Zimpler, SIRU, ecoPayz, EasyEft (Etelä-Afrikkaan), Interac (kanadalaisille pelaajille), Paypal (Iso-Britannian pelaajille).\nKun on kyse kotiutusprosessista, tässä ovat käytettävissä olevat vaihtoehdot: Skrill, Skrill 1-Tap, VISA, MasterCard, Entropay, pankkisiirto, Neteller, Instadebit, ECO, Payr, ecoPayz, PayPal (vain Ison-Britannian pelaajille).\nLisäksi nettikasinolla on käytettävissäsi seuraavat valuutat: EUR, GBP, Norwegian Kr, CA$ ja ZAR.\nWixstars Casinolla on tietyt säännöt talletusten ja kotiutusten suhteen. Toisin sanoen, jos päätät ottaa seuraavan askeleen ja pelata oikealla rahalla, vähimmäissumma, jonka voit tallettaa, on €/$/£/10, mutta jotta voit käynnistää Wixstarsin tarjoaman upean tervetuliaisbonuksen, sinun on talletettava vähintään €/$/£/20.\nEnimmäissumma, jonka voit kotiuttaa Wixstars Casinolta, on €/$/£/8000 kuukaudessa. Tämä raja ei kuitenkaan koske UK- ja VIP Platinum -pelaajia.\nWixstars tekee yhteistyötä joidenkin iGaming-alan suosituimpien pelintarjoajien kanssa, kuten Netent, Microgaming, Play'N Go, Red Tiger, Quick Spin, iSoftBet ja monia muita. Kaikki tuotemerkit ovat hyvin tunnettuja ja yhteisön luottamuksen kohteena.\nMuutamia nimiä Wixstarsin online-kolikkopeleistä ovat seuraavat Starburst, Book of Dead, Gonzo's Quest, Mighty Sphinx, Twin Spin ja monet muut suositut nettikolikkopelit. Rehellisesti sanottuna lista on todella pitkä, ja edes pienen osan mainitseminen tämän kasinon tarjoamista peleistä veisi liikaa aikaa.\nJokainen uusi tulokas Wixstars Casinolla toivotetaan tervetulleeksi anteliaalla tarjouksella, joka on arvoltaan 100% ottelubonus aina €/$/£/200 asti sekä 100 lisäkierrosta. Tämä bonus on kuitenkin jaettu kolmeen osaan ja se vaatii kolme peräkkäistä talletusta. Näin ollen, jos täydennät pelitiliäsi ensimmäisen kerran vähintään €/$/£/20 euron suuruisella talletuksella, saat 100% match-bonuksen aina €/$/£/200 euroon asti ja 20 lisäkierrosta; kun teet toisen talletuksen vähintään €/$/£/20 euron suuruisella talletuksella, saat 40 lisäkierrosta, ja jos teet kolmannen talletuksen samalla vähimmäissummalla, joka on €/$/£/20 euroa, sinulla on käytettävissäsi loputkin 40 lisäkierrosta pelitililläsi.\nMuista, että bonussumma on kierrätettävä 35 kertaa ennen kotiutuspyyntöä, sillä ilman kierrätysvaatimusten täyttämistä et voi kotiuttaa voittojasi.\nToinen hämmästyttävä asia Wixstars Casinossa on VIP-ohjelma, jossa on 6 vaihetta: VIP Bronze, VIP Silver, VIP Gold, VIP Platinum, VIP Premium ja VIP Prestige. Päästäkseen VIP-listan huipulle sinun on ansaittava tietty määrä pisteitä. VIP Premium- ja VIP Prestige -vaiheisiin tarvitset kuitenkin henkilökohtaisen kutsun.\nVIP-jäsenyys tarkoittaa, että sinulla on tietty määrä ilmaisia pelejä tarjolla sunnuntaisin ja nopea kotiutusprosessi.\nJos sinulla sattuu olemaan kasinokokemukseen liittyviä ongelmia, voit aina ottaa yhteyttä Wixstarsin ystävälliseen asiakastukitiimiin. Voit ottaa yhteyttä tukitiimiin seuraavien kanavien kautta: Live Chat, sähköposti: support@Wixstars.com ja puhelin. Sivuston Usein kysytyt kysymykset -osio on osoittautunut varsin hyödylliseksi, minkä vuoksi sinun kannattaa tarkistaa tämä osio ennen kuin otat yhteyttä tukitiimiin.\nLisäksi asiakastuki on saatavilla neljällä kielellä: Päivittäin klo 8.00-1.00 CET.\nKaiken kaikkiaan Wixstars on nettikasino, joka on rakentanut hyvää mainetta nettikasinoiden keskuudessa vuodesta 2016 lähtien, jolloin se lanseerattiin ensimmäisen kerran, ja sitä pidetään nyt luotettavana brändinä. Se tarjoaa paljon erilaisia maksutapoja sekä talletuksiin että kotiutuksiin. Lisäksi Wixstarsilla on todella laaja valikoima pelejä ja niiden tyyppejä. Huomattavinta on, että kaikki nämä pelit tulevat huippuluokan ohjelmistokehittäjiltä.\nOlemme kuitenkin havainneet muutamia kohtia, joita voitaisiin muuttaa. Ensinnäkin tuettujen maiden luettelo, Chap haluaa nähdä pidemmän version. Myös nostoraja voisi olla hieman korkeampi.\nKaiken kaikkiaan Chap suosittelee Wixstarsia kaikille pelaajille, jotka etsivät turvallista ja hauskaa kasinokokemusta.\nMitä maksuvaihtoehtoja Wixstars hyväksyy tallettamista varten?\nMitä nostomenetelmiä Wixstars sallii?\nWixstars sallii tehdä cashout käyttäen\nMitä lisenssejä Wixstars-kasinolla on?\nMitä tervetuliaisbonusta Wixstars tarjoaa?\nKasino antaa 100% Enintään € / $ / £ 300 + 50 ylimääräiset kierrokset.\nMitä kieliä Wixstars-kasino tukee?\nMitä nostorajoja Wixstars soveltaa?\nWixstars sallii vetäytymisen €/$/£ 8,000 kuukaudessa.\nRajoitetut maat: Yhdysvallat


– Roskaaminen surettaa luonnon puolesta – Kauppasuomi\n– Roskaaminen surettaa luonnon puolesta\nArtikkeli huhti 21, 2021 Teksti: Reetta Reinman\nYlivieskalaisella Erja Kössillä on auton takakontissa roskapussirullat ja puutarhahansikkaat. Kun ojanpenkalla tai bussipysäkin ympärillä näkyy roskia, Erja pysähtyy ja kerää ne pois.\nTeksti: Reetta Reinman Kuvat: Erja Kössi\nAamulla nauhoitin peipposten aamukonserttia, Ylivieskan Raudaskylässä asuva Erja Kössi kertoi pääsiäisen jälkeisellä viikolla. Hänelle lintujen kevätmuutto on aina iso ilo.\n– Olen jo nähnyt tänä keväänä peipposten lisäksi muun muassa joutsenia, hanhia, sepelkyyhkyjä ja töyhtöhyyppiä.\nHeillä on omakotitalonsa pihassa useampikin linnunpönttö odottamassa kesäasukkaita. Talvisin he ruokkivat lintuja säännöllisesti.\nLuonnon roskaaminen harmittaa Erjaa ympäri vuoden, mutta vallankin kevätaikaan hänet tapaa harva se päivä keräämästä roskia Raudaskylästä esimerkiksi jokivarresta ja kyläläisten nuotiopaikalta, sekä lisäksi Ylivieskan keskustan alueelta.\n– Siivoan tietyn alueen tai nappaisen pois yhden roskan.\n– Ylivieskan kaupungin tekninen puoli antoi minulle luvan, että saan viedä keräämäni roskat torin laidalla olevaan kaupungin roskapisteeseen. Se on mukava asia. Tähän saakka olen pääasiassa vienyt roskat omaan roskikseemme.\nVälineitä Erja ei tarvitse yhden naisen roskienkeräystalkoissaan kuin roskapussirullat ja hansikkaat.\nLuontoon ihmisten käsien kautta päätyy roskia laidasta laitaan.\n– Karkkipapereita ja pikaruokapakkauksia, tupakantumppeja, nuuskarasioita, tölkkejä, muovia ja styroksia... Koronan myötä käytetyistä maskeista on tullut uusi roskaamisen muoto, Erja kertoo.\nLasinsirpaleiden määrä on juomatölkkien yleistymisen myötä hänen mukaansa jonkin verran vähentynyt luonnossa.\n– Mutta rikkoontuneet, teräväreunaiset tölkit ovat esimerkiksi koirien tassuille aivan yhtä vaarallisia, Erja, kahden Cavalier kingcharlesinspanielin omistajana harmittelee.\n– Roskat ovat haitallisia myös luonnon eläimille, jotka voivat esimerkiksi jäädä rannoille jätettyihin siimoihin kiinni, hän toteaa.\nErjan roskienkeräämisharrastus on innostanut myös perheen seitsemänvuotiaan tyttären kantamaan huolta luonnon siisteyden puolesta.\n– Äiti, katso roska, kerätään pois, tyttö monesti sanoo, kun olemme lenkillä tai vaikkapa patikkaretkellä.\nPaitsi vapaa-aikana, niin Erja on aktiivinen liikkuja myös työssä. Sulana aikana hän lähestulkoon päivittäin pyöräilee suuntaansa- kilometrin työmatkat Raudaskylästä Ylivieskan keskustaan uimahallille, jonka yhteydessä toimivassa yksityisessä fysioterapiayrityksessä hän työskentele fysioterapeuttina.\n48-vuotias Erja on asunut Ylivieskassa vuodesta 2006. Syntyisin hän on Kokkolasta. Lapsuudessaan hän on muuttanut Kannukseen ja sieltä monien mutkien kautta Ylivieskaan.\n– Paljon uusia kasvoja auttamistyössä\nErja viime syksynä Ylivieskassa sijaitsevalla vajaan seitsemän kilometrin pituisella Salon luontopolulla. Seuranaan toinen perheen Cavalier kingcharlesinspanieleista, 3-vuotias Eetu.


Hae hotellit lähellä kohdetta: Glorietta-ostoskeskus\nSuosittua juuri nyt kohteessa Manila Myydyin Pearl Manila Hotel 1122 General Luna Str., Corner Taft & United Nations Avenue Superior King Size -vuoteella varattu 3 minuuttia, 44 sekuntia sitten City Garden Hotel Makati Makati Avenue corner Kalayaan Avenue Executive Deluxe -huone kahdella vuoteella varattu 8 minuuttia, 1 sekunti sitten BSA Suites Makati 103 C. Palanca St. Legaspi Village 2 makuuhuoneen sviitti varattu 10 minuuttia, 19 sekuntia sitten Cozy room - Greenbelt Radissons Aguirre Street Studio - Queen-size-vuode varattu 11 minuuttia, 44 sekuntia sitten New World Manila Bay Hotel 1588 Pedro Gil cor M.H. Del Pilar Superior lahtinäköalalla varattu 15 minuuttia, 31 sekuntia sitten Viisi hyvää syytä valita Agoda! Yli 750 000 hotellia maailmanlaajuisesti\nManila on kuuluisa suosituista nähtävyyksistään, kuten Glorietta-ostoskeskus. Vierailijat voivat löytää parhaat hotellihinnat läheltä monia Ostoskeskukset ja -alueet - vain agoda.fi osoitteesta. Joko se on The Jeepney House by Filipinas Holiturs tai Raffles Makati Hotel, useita hotelleja on saatavana läheltä kohdetta Glorietta-ostoskeskus. Hotelli varaukset Glorietta-ostoskeskus kohteen lähellä on tehty helpoiksi Agoda.fi:n turvallisella nettivarauslomakkeella. Kätevät hakuvälineet ja laajat hotellitiedot tekevät hotellien löytämisestä Manila kaupungin sivuilta helppoa. Yli 22 000 kaupunkia ympäri maailmaa varattavanasi, yhä useammat matkustajat valitsevat agoda.fi:n hakeakseen hotelleja nähtävyyksien läheltä, kuten Glorietta-ostoskeskus.\nHotellit lähellä kohdetta Glorietta-ostoskeskus lähin hotelli\nKohteen Manila yöelämä, ostokset, ravintolat suunnatulta alueelta löytyvä , laadukasta majoitusta tarjoava Dusit Thani Manila Hotel on suosittu niin liike- kuin lomamatkailijoidenkin keskuudessa. Tämä 5-tähden hotelli houkuttelee matkustajia sijainnillaan: päässä kaupungin keskustasta ja 8 km lentokentältä. Nähtävyyksiä ei tarvitse hakea kaukaa, sillä hotelli sijaitsee lähellä kohteita SM Makati, Repertoaariteatteri, Glorietta-ostoskeskus. Dusit Thani Manila Hotel tarjoaa moitteetonta palvelua ja kaikki olennaiset mukavuudet matkailijoille. Hotellissa voit nauttia huippuluokan mukavuuksista, kuten ilmainen WiFi joka huoneessa, 24h vartiointi, päivittäinen huonesiivous, lahjamyymälä, 24h vastaanotto Lisäksi kaikista huoneista löytyy valikoima mukavuuksia. Monet huoneet tarjoavat jopa vaativimmallekin asiakkaalle kelpaavat mukavuudet, kuten taulu-tv, maksuton pikakahvi, maksuton tee, pyyhkeet, langaton internet. Hotellissa saatavilla lista virkistysmahdollisuuksista, mukaan lukien kuntosali, sauna, uima-allas, kylpylä, hieronta. Dusit Thani Manila Hotel on ihanteellinen paikka matkailijoille, jotka etsivät charmia, viihtyisyyttä ja mukavuuksia kohteessa Manila.\nSuositut hotellit lähellä Glorietta-ostoskeskus


Multikerrosperceptroni ja sen sovellusalueet\nLindberg, Markus (2016-02-10)\nTietokoneet kykenevät suoriutumaan suuresta määrästä raskaita laskutoimituksia lyhyessä ajassa. Niillä on näin ollen siis mahdollista automatisoida sellaisia toimintoja, joissa esimerkiksi ihminen sortuu helposti tarkkaavaisuusvirheisiin. Ihminen pystyy toisaalta sellaisiin toimintoihin, jotka ovat tietokoneille hyvin vaikeita. Esimerkiksi luova ajattelu ja tutun ihmisen kasvojen tunnistaminen onnistuu ihmisiltä huomattavasti helpommin kuin tietokoneilta. Ilman tarkkoja ohjeita tietokone on toimintakyvytön, eikä tuntemattomia ongelmia ole mahdollista ratkaista.\nIhmisaivojen toimintaa on niiden kykyjen vuoksi pidetty mielenkiintoisena tutkimuskohteena tietojenkäsittelyn kannalta. Yritykset mallintaa niiden toimintaa ovat johtaneet neuroverkkojen syntyyn. Kehitys alkoi neuronin mallin esittelemisestä ja jatkui edelleen perceptroniin. Lopulta kehitys päättyi neuroverkkoihin, joita on useita erilaisia. Suosituin niistä on kerroksittaisen rakenteen omaava multikerrosperceptroni.\nNeuroverkkoja on koulutettava halutun toiminnan aikaansaamiseksi. Niitä voidaan kouluttaa ohjatusti, ohjaamattomasti ja arvostellusti. Perceptronin kouluttaminen on helpompaa sen yksinkertaisen rakenteen takia kuin multikerrosperceptronin kouluttaminen. Esimerkiksi back propagation- algoritmi soveltuu multikerrosperceptronin kouluttamiseen. Koulutusprosessissa on oltava tarkkana, sillä neuroverkko voi oppia liikaa opeteltavasta asiasta ja tuottaa huonoja tuloksia koulutuksen jälkeen. Verkon oppimista onkin seurattava tarkkaan kouluttamisen yhteydessä. Oppimiseen vaikuttaa myös verkon rakenne.\nNeuroverkkojen, erityisesti multikerros perceptronien on todettu sopivan erityisen hyvin erilaisiin käytännön sovelluksiin. Esimerkiksi optisessa kuvantunnistuksessa sen on havaittu tuottavan erityisen hyviä tuloksia, jos kuva tekstistä on prosessoitu oikein neuroverkkoa varten.


Paljastavat kuvat hävettävät yhä Susanna Penttilää | Viihde | Iltalehti.fi\nPaljastavat kuvat hävettävät yhä\nMaanantai 18.2.2008 klo 08.37\n- Saan jatkuvasti kuulla olevani tyylitön, Susanna Penttilä harmittelee.\nSusanna Penttilällä on yllään Guccin jämptisti istuva bleiseri, joka paljastaa, että hän on erinomaisen timmissä kunnossa. Kasvot ovat sirot eikä meikkiä huomaa. Rintavarustus on niin sopusuhtainen, ettei sitäkään huomaa. Hiukset eivät ole tupeeratut, vaan suorat.\nMissäs nyt mennään? Minne on kadonnut kuuluisa Barbi?\n- Hyvä kysymys, huokaa Susanna.\n- Saan jatkuvasti kuulla ja lukea olevani tyylitön. Perusteena käytetään kuvia, jotka on otettu vuosia sitten ja usein jossakin näytöksessä, jossa olen ollut malli enkä oma itseni. Arvostelijat eivät ole tavallista yleisöä, vaan kommentit tulevat median kautta.\nSusanna on 34-vuotias bisnesnainen, joka kerran, pari kuukaudessa pyrähtää Pariisiin vaateostoksille ja Milanoon kenkien takia.\n- Olen kertonut ulkomaisille bisneskumppaneilleni, että minua Suomessa pidetään tyylittömänä. He ovat hämmästyneitä, Susanna lohduttautuu.\nJa myöntää sitten olleensa idoleita ja trendejä seuraava pukeutuja.\n- Dingon aikaan olin 12-vuotias ja matkin Neumannia. Tukka oli valko-punainen ja pystyssä, Susanna nauraa, mutta kehaisee, että pvc:n hän keksi kaverinsa Jenni Rautawaaran kanssa ennen kuin Linda Lampeniuksen kyykkyviulukuvat levisivät maailmalle.\n- Hommasimme pvc-housut ja menimme diskoon. Se oli hirveätä, ihan hirveätä, mutta itse olimme erittäin tyytyväisiä.\nKun napapaidat tulivat muotiin, Susannan puodeissa kävi kauppa. Omistaja itse oli paras mainos paidoille, joiden helma ulottui kaula-aukkoon.\n- Kyllä hävettää nyt! En enää vuosiin ole pukeutunut napapaitaan ja silti saan edelleen kuulla, että olen napapaitamannekiini. Liikkeissäni ei ainakaan kolmeen vuoteen ole ollut kaupan napapaitoja.\n- Meillä ei henkilökunta saa pukeutua liian paljastavasti, ja minähän olen yksi myyjistä, sanoo Susanna, jonka yritys juuri täytti 15 vuotta.


Adobe Digital Editions -asennusohjeet | Ellibs E-kirjakauppa\nAdobe Digital Editions -asennusohjeet\nJotta voit lukea sähkökirjatiedostoja omalta laitteeltasi ilman, että sinulla on jatkuvaa verkkoyhteyttä, tarvitset Adobe-tilin ja laitteellesi soveltuvan lukuohjelman. Tee siis ensin Adobe-tili ja asenna sitten laitteellesi sopiva lukuohjelma.\nAdobe-tilin avulla eri lukuohjelmat tunnistavat sinut yhdeksi ja samaksi käyttäjäksi. Jos haluat joskus ostaa sähkökirjoja omaksi tai lukea lainattuja kirjoja useammalla laitteella, esimerkiksi tietokoneella ja puhelimella, pystyt tämän tunnuksen avulla siirtämään niiden lukuoikeutta laitteesta toiseen. Adobe-tunnuksesi on se sähköpostiosoite, jota käytit luodessasi Adobe-tilin.\nVoit luoda Adobe-tilin kahdella eri tavalla:\n1. Etukäteen Adoben sivuilla (Valitse Sign in -nappulan alapuolelta "Get an Adobe Id")\n2. Tai Adobe Digital Editionsin asentamisen jälkeen.\nSuosittelemme käyttämään tätä ohjelmaa tietokoneissa ja kannettavissa.\nSiirry ohjelman lataussivulle.\nTältä sivulta voit ladata ohjelman\nAsennustiedoston lataus käynnistyy napsauttamalla linkkiä ja tiedosto tallentuu koneellesi.\nEtsi asennustiedosto koneeltasi ja kaksoisnapsauta sitä käynnistääksesi asennuksen.\nAsennus ilman aiempaa versiota\n1. Ohjelma opastaa sinulle miten asennat ADEn. Napsauta ”Continue” (Macintosh) "Next" (Windows)\n2. Hyväksy käyttösopimus. Napsauta ”Agree” ja sen jälkeen ”Continue”\n3. Hyväksy ohjelman asennuspaikka ja napsauta ”Install”\n4. Kuittaa onnistunut asennus napsauttamalla ”Close” (Macintosh) "Done" (Windows)\nAsennus vanhan version päälle\nJos sinulla on ollut edellinen versio Adobe Digital Editionsista jo käytössä, voit asentaa version vanhan päälle. Asennus tapahtuu pääpiirteittäin samalla tavalla kuin uudenkin ohjelman. Asennusohjelma kysyy sinulta haluatko yhdistää vanhan ohjelman kirjat uuteen. Jos valitset kyllä, ovat aiemmin ladatut kirjat suoraan käytettävissä myös uudessa versiossa. Ohjelmaa ei tarvitse auktorisoida uudelleen, vaan vanhat auktorisointitunnukset ovat käytössä automaattisesti.\nOhjelman aktivoiminen omailla tunnuksilla\nLukuohjelma merkitään omaan käyttöön aktivoimalla se omilla Adobe-tunnuksilla. Kun käytät näitä samoja tunnuksia myös muiden laitteiden kanssa, voit siirtää kirjatiedostoja ja lainausoikeutta niiden välillä.\nOhjelma aktivoidaan valitsemalla ylävalikosta ”Help” ja ”Authorize Computer” tai näppäinyhdistelmällä\nOmppu+Sfift+U Macintoshissa ja\nSyötä tyhjiin kenttiin se sähköpostiosoite ja salasana, jota käytit Adode-tunnusta luodessasi.\nJos jostain syystä haluat purkaa lukuohjelman aktivoinnin omilla tunnuksillasi tapahtuu se seuraavan näppäinyhdistelmän avulla:\nMacintoshissa omppu+shift+D ja\nJos sinulla oli järjestelmänvalvojan tunnukset käytössä kun asensit Adobe Digital Editionsin, pitäisi ohjelman kirjastonäkymästä löytyä ”Getting Started with Adobe Digital Editions -ohjekirjanen. Mikäli sitä ei löydy, voit ladata tiedoston täältä.


Toistuva ilkivalta kyllästyttää Syväraumanlahden venepaikkavuokraajia\nRaumalainen · 11.9.2019 klo 03:45\nSyväraumanlahdella on yli tuhat venepaikkaa. Syksyn pimeys saattaa houkutella paikalle ilkivallantekijöitä ja varkaita. Osa veneilijöistä toivoisi laitureille lukittavia portteja ja kameravalvontaa. Kuvat: Juha Sinisalo\nRaumalainen veneenomistaja Jaakko Nissinen uskoo puhuvansa monen veneenomistajan suulla, kun hän toivoo Syväraumanlahden venelaitureille lukittavia portteja ja kameravalvontaa.\n– Kaupungin päättäjät pitäisi saada vihdoinkin heräämään. Omasta veneestäni on jo kolme kertaa avattu pressu rankkasateilla, tuttavani veneen polttoainetankkiin on kaadettu kymmeniä litroja vettä ja joidenkin veneiden pressuja on viillelty, Nissinen luettelee.\nHän ei voi käsittää, miksi Rauman kaupunki ei asenna lukollisia portteja laitureiden päähän, kuten muissa kaupungeissa on tehty ”jo ajat sitten”.\n– Puomipaikat maksavat lähes 300 euroa kaudessa, eikä hintaan sisälly minkäänlaista vartiointia. On käsittämätöntä, että kuka tahansa voi tunkeutua haluamaansa veneeseen ilman minkäänlaisia seuraamuksia. Alueella kun ei ole edes kameravalvontaa, Jaakko Nissinen ihmettelee.\nRauman kaupungin pienvenesatamista vastaava käyttöpäällikkö Timo Leivo kertoo kuulleensa yhdestä ilkivaltatapauksesta, jossa veneen pressu oli viillelty rikki.\n– Ikäväähän tällainen tihutyö on. Aikaisempina vuosina veneenomistajat järjestivät itse vartiointia Koulurannassa, Petäjäksessä ja Kanalin varressa. Nykyään vapaaehtoisia on vaikea saada mukaan.\nTimo Leivo tuntee veneilijöiden huolet. Verorahoin kustannetuilla laitureilla pitäisi kuitenkin pystyä kulkemaan myös ne, jotka eivät venettä niissä säilytä. Portit eivät kuitenkaan täysin ehkäise ilkivaltaa tai varkauksia, sillä veneisiin pääsee myös ajamalla toisella veneellä rinnalle.\nLeivon mukaan lukittavien porttien hankinta ei ole kuulunut suunnitelmiin, kun Syväraumanlahden venesataman remonttia on toteutettu.\n– Raumalla kunnan järjestämiä portteja on nyt kolme; yksi Sjölundinlahdella, yksi Petäjäksessä ja yksi Koulurannassa laituri 7:ssä. Se on siellä sen vuoksi, että Saharannassa uimassa käyvät lapset ovat hyppineet veneistä, mikä on aiheuttanut vaaratilanteita.\nLeivo kertoo, että yleensä lukittavia portteja on yksityisissä venelaitureissa, kuten esimerkiksi veneilyseurojen satamissa.\n– Portit ovat eräänlainen turvallisuusriski, sillä jos joku joutuu veden varaan, ei häntä pääse auttamaan, jos laituri on lukossa. Lukoista on myös riesaa, kun veneenomistajat unohtelevat avaimiaan.\nKameravalvonnan järjestäminen on Timo Leivon mukaan ollut ainakin toistaiseksi melko hintavaa. Rokissa päädyttiin kameravalvontaan, koska pienvenesatama sijaitsee syrjäisessä paikassa.\n– En tiedä sitten, miten paljon kamerat oikeasti auttavat pitämään ilkivallantekijöitä poissa, hän pohtii.\nPienvenesatamista vastaava käyttöpäällikkö Timo Leivo näyttää, minkälaisia valo-, sähkö- ja vesitolppia on kaavailtu Suvitien ja Koulurannan puoleisille venelaitureille. Hän uskoo, että laiturien valvontaa ja palveluja tullaan kehittämään sitä mukaa, kun budjetit antavat myöten.\nLeivon mukaan tänä vuonna kaupunki on satsannut Syväraumanlahden altaan rakennelmiin.\n– Käytettävissä olevat rahat ovat varsin pieniä. Tämän syksyn aikana saamme sekä Koulurannassa että Suvitien puolen laitureissa valmiudet pistorasioilla ja muutamilla vesipisteillä varustettujen uusien ledivalaisintolppien asentamiseen. Ensi vuonna pääsemme niitä sitten pystyttelemään, mikäli budjetti antaa myöten.\nLeivo toteaa, että on mahdollista, että sitä mukaa, kun rahaa jostain ”irtoaa”, Syväraumanlahden venesataman kameravalvontaakin voitaneen ryhtyä suunnittelemaan.\nTimo Leivo kertoo saaneensa hiljakkoin viestin, jossa toivottiin kaupungin kieltävän kalastamisen Syväraumanlahden venelaitureilta.\n– Se on vaikeasti toteutettava asia, sillä silloin mennään jo jokamiehenoikeuksien rajoittamisen puolelle. Sitä paitsi, laiturit ovat kaikkien veronmaksajien käytettävissä, ei pelkästään veneenomistajien.\nRauma ja alue · 4.7. klo 07:05 · Tilaajalle


EU:n HLBT-kansalaisten perusoikeuksista ja heidän erilaisesta kohtelustaan eri jäsenvaltioissa - Online petition\nVetoomuksen esittäjä huomauttaa, että homoseksuaalisia pariskuntia kohdellaan edelleen eri tavoin eri jäsenvaltioissa ja että homoseksuaaliset parit ovat heteroseksuaalisia pareja heikommassa asemassa siitä huolimatta, että tasa-arvo on taattu EU:n perussopimuksissa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Avioliittojen ja perheiden osalta säädetystä suojelusta huolimatta samaa sukupuolta ja kahden eri maan kansalaisia olevien pariskuntien on vaikeampi saada esimerkiksi avioliittotodistuksensa tunnustetuksi toisessa jäsenvaltiossa. Jäsenvaltioissa säädetään myös lakeja, joilla tosiasiallisesti mitätöidään Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistetut perusoikeudet. Vetoomuksen esittäjä kertoo, että Saksan viranomaiset kieltäytyvät tunnustamasta hänen vuonna 2011 Alankomaiden kansalaisen kanssa solmimaansa avioliittoa ja myöntämästä hänen kumppanilleen passia tai äänioikeutta, ellei hän luovu tietyistä oikeuksistaan, mikä tarkoittaa käytännössä hänen tekemistään valtiottomaksi. Hänellä ei ole myöskään oikeutta hakea muutosta tuomioistuimessa toisin kuin heteromiehellä. Vetoomuksen esittäjä pyytää näin ollen hyväksymään EU:n lainsäädäntöä, jossa on määritelty yhdenmukaisella tavalla sukupuolen ja avioliiton kaltaiset käsitteet sekä HLBT-vähemmistöjen oikeuksien tunnustaminen.\nHello, on openPetition is a petition that might interest you: https://www.openpetition.eu/petition/online/eu-n-hlbt-kansalaisten-perusoikeuksista-ja-heidaen-erilaisesta-kohtelustaan-eri-jaesenvaltioissa Kind regards,


Täällä toisen tähden alla: Sitä sun tätä elämäkerroista ja pieni kysely\nSitä sun tätä elämäkerroista ja pieni kysely\nViime viikolla vietin kaksi päivää Oulussa seminaarissa, jossa käsiteltiin biografista eli elämäkerrallista tutkimusta historiantutkimuksen osa-alueena. Ohjelma seminaarissa oli hyvin tiivis (yhteensä 3 keynote-puhujaa ja 25 puheenvuoroa omien etukäteen lähetettyjen paperien perusteella), mutta samalla myös erittäin antoisa. Varsinkin itseni kaltaiselle väitöskirjan väsääjälle, joka tekee työtään kotoa käsin ja nykyää vielä toisesta maasta käsin tällaiset tapaamiset muiden samasta asiasta innostuneiden kanssa antavat potkua ja uutta intoa, puhumattakaan tiedollisesta puolesta. Samalla on myös mahdollisuus solmia uusia tuttavuuksia ja laajentaa sosiaalisia verkostoja uusiin suuntiin. Seminaarin kielenä oli englanti, jota etukäteen vähän jännitin, etenkin omasta puheenvuorosta selviämistä, mutta kaikki meni kuitenkin yllättävän hyvin, kieli vertyi eikä tiedollinenkaan puoli peittynyt kieliverhon taakse.\nAkateemisen historiantutkimuksen sisällä biografia on ollut lapsipuolen asemassa, sitä on siedetty, mutta kunnioitusta ja omaa arvoa sille ei välttämättä ole suotu. Sen sijaan populaarissa historiankerronnassa biografia on aina ollut yksi suosituimmista historiantutkimuksen lajeista ja se on myös kaupallisesti myynyt parhaiten. Viime vuosina biografia on kuitenkin alkanut nostaa päätään myös akateemisen historiantutkimuksen piirissä ja se on saanut jalansijaa yhtenä tutkimussuuntauksena muiden joukossa. Yhteiskunnallisten ja valtiollisten rakenteiden, yhteiskuntaluokkien ja erilaisten kollektiivisten yhteisöjen tutkimuksen lisäksi on alettu kiinnittää yhä enemmän huomiota yksilöön ja yksilön kautta on pyritty löytämään uudenlaisia näkökulmia laajempiin historiallisiin tapahtumiin, ilmiöihin ja mentaaleihin. Asenteiden muutoksen takana ja eteenpäinviejinä ovat olleet erityisesti naishistorian ja mikrohistorian piiristä tulleet tutkijat. Naishistoria näkyi myös seminaarin osallistujalistassa (kaikki kolme keynote-puhujaa oli naisia ja 25:stä paperin pitäjästä naisia oli 18, sen lisäksi seminaarin kolme järjestäjää olivat naisia). Jo ennen naishistorian nousua elämäkerrallinen kirjoittaminen oli ollut tärkeä väylä naisille tuoda julki omaa historiaansa. Esimerkiksi Sylvi-Kyllikki Kilpi, jota itse tutkin, oli poliitikkona erityisen kiinnostunut aiemmista työväenliikkeen naisista ja hän etsi heidän elämästään ja toiminnastaan samaistumiskohtia omalle elämälleen ja toiminnalleen.\nPopulaarissa elämäkerrassa tyypillinen tapa on kuvata henkilön elämänkaari kehdosta hautaan ja näiden kahden ääripään välillä kiinnittää huomio tutkittavan aikaansaannoksiin, niihin joiden vuoksi elämäkertaa on lähdetty kirjoittamaan. Tällaisia "kehdosta hautaan" elämäkertoja löytyy myös akateemisen historiantutkimuksen puolelta ja tällöin kysymyksessä on yleensä jonkin merkittävän henkilön, suurella todennäköisyydellä miespuolisen poliitikon tai sotilaan elämäkerta. Naishistorian ja mikrohistorian ansiosta huomiota on ryhdytty kiinnittämään entistä enemmän alemmista kansankerroksista tulleiden ihmisten elämäntarinoiden esille tuomiseen ja myös naiset ovat saaneet yhä suuremmissa määrin tilaa. Nämä elämäkerrat eivät välttämättä ole perinteisiä "kehdosta hautaan" tutkimuksia vaan niissä yksittäisen ihmisen kautta pyritään saamaan selville joitakin laajempia kokonaisuuksia unohtamatta kuitenkaan jokaisen yksilön ainutlaatuisuutta. Tällaista tutkimusta edustaa esimerkiksi Maarit Leskelä-Kärjen väitöskirja, jossa hän Krohnin sisarten välityksellä tarkastelee naisten kirjoittamisen kulttuurihistoriaa.\nKuten jo mainitsin, seminaarin kolme keynote-puhujaa olivat naisia. Ruotsalainen Christina Florin puhui tutkimuksistaan, jotka liittyivät erilaisten ruotsalaisen yhteiskunnan vaikuttajanaisten toimintaan pääasiassa poliittisella ja akatemisella kentällä. Itseäni hänen tuotannostaan jäi kiinnostamaan erityisesti teos, jossa paneuduttiin 10 ruotsalaisen "julkkispariskunnan" toiminnan tutkimiseen ja arvioitiin heidän vaikutustaan ruotsalaisessa yhteiskunnassa. Oma kiinnostukseni johtuu siitä, että myös omien tutkimuskohteideni aviopuolisot olivat aktiivisesti julkisuudessa toimineita miehiä ja Suomesta tämän tyyppinen tutkimus puuttuu. Lähemmäs vastaavaa on päässyt kenties Katarina Eskola Valistuksen sukutarinassaan, jossa hän tarkastelee vanhempiensa Elsa Enäjärvi-Haavion ja Martti Haavion elämää ja toimintaa näiden jättämien omaelämäkerrallisten dokumenttien valossa ja kontekstoi heidät erinomaisella tavalla ympäröivään yhteiskunnalliseen ja aatteelliseen todellisuuteen.\nMaarit Leskelä-Kärjen keynote-esityksen aihe oli biografisen tutkimuksen eettisyys ja historiantutkijan vastuu ja valta suhteessa tutkittavaan. Tähän asiaan on viime vuosina kiinnitetty paljon huomiota ja Suomessa asiaa on pohtinut erityisesti juuri Leskelä-Kärki. Hän puhuu empaattisuudesta tutkittavaa kohtaan, mikä ei kuitenkaan tarkoita tarpeetonta "päänsilitystä" vaan tutkittavan tuomista esiin mahdollisimman oikeudenmukaisessa valossa ja sijoittamista siihen historialliseen aikaan ja paikkaan, jossa hän on toiminut. Tähän liittyy myös tutkijan omien tunteiden reflektointi usein hyvinkin intiimien aineistojen äärellä ja näiden tunteiden ja tuntemusten tuominen jollain tasolla esiin. Empaattisuutta ja omien tunteiden reflektointia puitiin muissakin seminaaripapereissa mielenkiintoisella tavalla, esimerkiksi Veli-Pekka Lehtola Oulun yliopistosta toi esiin, miten hän oli suorastaan inhonnut tutkittavaansa fasistista Lapuan liikkeen jäsentä ja ammattisotilasta Kurt Matti Walleniusta ja miten hän oli omien tunteidensa kanssa saanut tehdä paljon töitä, jotta ne eivät olisi vaikuttaneet lopputulokseen.\nMielenkiintoisia olivat myös puheenvuorot, joissa käsiteltiin niitä ryhmiä, jotka harvemmin ovat bigrafisen tutkimuksen aiheina esimerkiksi lapsia, alemmista kansankerroksista tulevia ja hevosia. Kyllä, luitte oikein: hevosia. Katri Helminen Oulun yliopistosta puhui puheenvuorossaan suomenhevonen Lapukasta, jota hän on tutkinut. Kaikissa näissä puheenvuoroissa esiin nousi se, miten on mahdollista tavoittaa tämntyyppisten tutkittavien "oma ääni", sillä heiltä ei juurikaan ole jäänyt henkilökohtaisia lähteitä (ei varsinkaan hevosilta). Tähän aiheeseen liittyy myös tämän postauksen kuva, joka on osa kirjeestä, jonka 7-vuotias poika kirjoitti äidilleen jatkosodan aikana.\nYksi biografisen tutkimuksen ikuisista kysymyksistä on se, mikä on yksilön ja ympäristön välinen suhde ja myös se voiko yksilön yksityiselämän erottaa hänen julkisesta elämästään. Se miten näitä kysymyksiä painotetaan riippuu tietenkin paljon kysymyksenasettelusta, siitä mitä halutaan tutkia. Itse pohdin omassa puheenvuorossani juuri tätä yksityisen ja julkisen välistä kysymystä. Tutkimuskysymykseni liittyvät tutkittavieni julkiseen toimintaan, mutta heidän elämässään yksityinen ja julkinen kietoutuivat hyvin vahvasti toisiinsa, jolloin pelkästään julkisen toiminnan analysoimisella ei ole mahdollista päästä tasapainoiseen lopputulokseen. Esimerkkinä voisi jälleen käyttää Katariina Eskolan toimittamaa sarjaa Elsa Enäjärvestä ja Martti Haaviosta, jotka monella tasolla samaistivat yksityisen ja julkisen elämässään.\nTämän polveilevan ja pitkän esityksen päätteeksi haluaisin udella teiltä, kenestä te haluaisitte lukea elämäkerran ja minkä tyyppinen se olisi?\nklo lokakuuta 04, 2011\nTunnisteet: elämäkerrallisuus, seminaarit\nKirjailijatar 4. lokakuuta 2011 klo 22.14\nApua, mihinköhän mun kommenttini katosi???\nKirjoitin ja kirjoitin. Jotain sellaita, että luen vähän elämänkertoja ja että voisin lukea sellaisen vaikka Kirsi Kunnaksesta. Ehkä sellainen onkin jo.\nPaula / Luen ja kirjoitan 4. lokakuuta 2011 klo 23.17\nVoi, miten mielenkiintoista! Pitäisiköhän aloittaa oma jatkotutkimus tosissaan ;-)?\nHauskaa, että olet ollut Oulussa. Toivottavasti viihyit tihkusateesta huolimatta, vai satuitko aurinkoisiin päiviin?\nMutta kysymykseesi... Minä voisin lukea elämäkerran melkein kenestä vain. Veli-Pekka Lehtolasta tuli mieleeni jokunen vuosi sitten lukemani Siirin kirjat, jotka Lehtolan kustantamo Puntsi on julkaissut. Ne kertovat saamelaisen tytön kasvusta naiseksi ja elämästä sen jälkeen. Toisaalta, kuten tiedät, rakastan kirjailijoiden (ja muiden taiteilijoiden) elämäkertoja. Myös julkisuuden henkilöt kiinnostavat. Olen halunnut piiiitkään lukea esim. Sylvi Kekkosesta (no, olihan hän kirjailijakin). Haluaisin lukea myös muun muassa Freddie Mercurystä.\nJa mitä? Haluaisin päästä henkilöiden pään sisään, kuulla, mitä he todella ajattelevat. Tietysti tämä on osin utopistinen toive. Julkisuuden henkilöistä kiinnostaa myös se, miten julkisuus vaikuttaa heihin tai miten he siihen suhtautuvat. Elämänkokemus ja sattumukset kiinnostavat. Esim. Oprahista halusin lukea, koska halusin selvittää, miten hän on imperiuminsa luonut ja mitä hän sillä tekee. Ehkä juuri se kiinnostaa, että kirjasta tarttuisi mukaan jokin asenne tai ajatus, joka veisi minuakin eteenpäin elämässäni ja pyrkimyksissäni.\nTämä on niin laaja asia, että pikaisesti on mahdoton edes vastata kysymykseesi kattavasti! :-)\nSara 5. lokakuuta 2011 klo 0.02\nHei Jaana, kiinnostava kirjoitus ja henkilökohtaisesti minua kiinnostaa naishistoria ja niihin liittyvät elämäntarinat. Luin nyt vihdoinkin tuon Krohnin sisaruksista kertovan väikkäriesittelysi ja se on minun lukulistallani (Marian kautta olin kuullut siitä aikaisemmin). Oletko lukenut Arjavan Swanin tytöt? Kirjasta löytyy blogissani esittely esim. Anni Swanin (kirjailijoita listattuna) kohdalta. Haluaisin myös lukea Anni Swanin elämäkerran, jonka Kivilaakso on kirjoittanut pari vuotta sitten. Erityisesti minua kiinnostaa omaan väikkäriini liittyen tällä hetkellä tyttökirjailijoista tehdyt elämäkerrat. Onkohan Anni Polvasta tehty? Enpä usko. Siinä olisi elämäkerran paikka, koska hänhän oli myös muutenkin luettu ja suosittu kirjailija, mutta aikanaan varmaankin aliarvostettu.\nAnna Elina 5. lokakuuta 2011 klo 1.52\nKiitos Jaana tästä hyvin mielenkiintoisesta ja avartavasta kirjoituksestasi. Hienoa, että biografia on nousussa historiantutkimuksessa. Tutkimusaiheesi liippaa jossain kohdin omiakin tutkimusintressejäkin, vaikkakin olen tutkinut lapsuutta, paikalliskirjallisuutta ja yhteisöllistä muistia muistitietotutkimuksen näkökulmasta. Näistä voisi vaihtaa ajatuksia vaikka sähköpostitse, jos kiinnostaa.\nEn osaa nyt sanoa, kenen elämäkertaa spesifisti haluaisin lukea, mutta olen hyvin kiinnostunut ns. tavallisten enkä niinkään vaikuttajaihmisten elämästä ja elämäkerroista.\nTuli muuten mieleen, että tunnetko kirjallisuudentutkija Anna Makkosen (nykyisin Kuismin) tuotantoa? On kirjoittanut mm. kirjat Sinulle ja Kadonnut kangas.\nKatja / Lumiomena 5. lokakuuta 2011 klo 9.00\nKun luin tekstisi, ajattelin juuri ystävääni Anna Elinaa (tuossa edellisessä kommentissa ;)) sekä monien folkloristien tekemää muistitietotutkimusta, jonka keinoin "tavallisten ihmisten" elämäkertoja on tarkasteltu akateemisesti. Minuakin juuri ne kiehtovat eniten: ihan tavallinen maatilan emäntä vaikkapa 1950-luvun rakennemurroksessa, 1920-luvun opiskelija tai vaikka - kuten Kristina Carlsonin hienossa William F. päiväkirjassa osin fiktiivisesti - 1800-luvulla elänyt tutkija.\nKirjailijoita ajatellen haluaisin lukea Elina Karjalaisen, Saran mainitseman Anni Swanin sekä Katrin Valan elämäkerrat. Tosin Swanista ja Valasta on taidettu aika lailla kirjoittaakin. Ulkomaisista kirjailijoista tahtoisin lukea Carol Shieldsin sekä Louisa May Alcottin elämäkerrat.\nPiti vielä mainita, että Helvi Hämäläläisestä lukisin mieluusti enemmän. Marjut Kähkönen (muistaakseni...) on kirjoittanut hänestä väitöskirjan.\nTsemppiä yksinäiseen puurtamiseen väitöskirjasi kanssa! Olen itse samassa tilanteessa ja se on aikaansaanut sellaisen urakriisin, että aloin huvikseni opiskella yhtä lähialaa avoimessa. Ihan vain harrastusmielessä. :)\njaana 5. lokakuuta 2011 klo 9.51\nKirjailijatar, voi harmi kommenttisi katoamista.Luulen, mutta en ole ihan varma onko Kirsi Kunnaksesta elämäkertaa, mutta jos joku sellaisen kirjoittaa luen myös sen enemmän kuin mielelläni.\nPaula, viihdyin erinomaisesti. Säällä ei ollut niin väliä, kun jouduimme istumaan sisällä koko päivän. illalla olimme ravintola Hellassa syömässä. Mielettömän hyvää ruokaa.\nAi en tiennytkään, että Veli-pekka Lehtolalla on kustantamo. Mielenkiintoista.\nMinusta Sylvi-Kekkosesta on olemassa parikin elämäkertaa, muistelen,että olen lukenut jonkin arvostelun, missä näitä kahta verrattiin toisiinsa.\nNiin kuin sanoit niin toisen "pään sisään" pääseminen on mahdotonta, sillä niin kattavaa lähdeaineistoa ei kellään voi olla.\nJulkisuus on mielenkiintoinen asia. Se ei ole jotakin mikä on olemassa sellaisenaan, vaan julkisuudssa olevat ihmiset useimmiten tavalla tai toisella pyrkivät vaikuttamaan omaan julkisuuskuvaansa ja rakentavat sitä erilaisilla tavoilla ja sen selvittäminen miten tätä kuvaa rakennetaan on haasteellinen osa tutkimusta.\njaana 5. lokakuuta 2011 klo 10.02\nSara, kiinnostuin nyt todella sinun väikkäriaiheestasi, kuulostaa mielenkiintoiselta.\nOlen lukenut Swanin tytöt, mutta minulla on myös lukematta tuo elämäkerta, pitääpä etsiä käsiin seuraavalla Suomen reissulla.\nAnni Polva on todellakin ollut aliarvostettu tekijä. itse olin lapsuudessa Tiina-kirjojen suurkuluttaja ja olen yrittänyt tarjota niitä tyttärillenikin, mutta he eivät oikein ole innostuneet.\nAnna Elina kiitos sanoistasi. Nuo sinun tutkimusintressisi kuulostavat myös mielenkiintoisilta, ilman muuta olisi mukava kuulla niistä lisää.\nAnna Kuismin on tuttu ja erityisesti "Sinulle" kirja on luettu ja olen siihen palannut aina vain uudelleen. Se on jotenkin erittäin kiehtova matka sekä tutkijan että tutkittavan kannalta. Sen lisäksi olen lukenut joitakin artikkeleita häneltä, muun muassa artikkelikokoelmassa "Lukeva ja kirjoittava työläinen", johon itsekin kirjoitin, hänellä on artikkeli juuri kansanihmisten omaelämäkerrallisesta kirjoittamisesta.\njaana 5. lokakuuta 2011 klo 10.11\nKatja kiitos tsempityksestä. Folkloristisessa omaelämäkerrallisessa tutkimuksessa on paljon yhtymäkohtia biografiseen ja mikrohistorialliseen tutkimukseen. Olulun seminaarissakin oli folkloristeista mukana ainakin Kirsti Salmi-Niklander, joka on tutkinut työläisnuorison kirjoittamista ja työväenluokasta nousseita kirjoittajia.\nMarjut Kähkönen on tosiaan kirjoittanut Helvi Hämäläisesta. Olen sitä johonkin tarkoitukseen joskus selaillut, mutta en ole kokonaan lukenut. Helvi Hämäläinen kirjailijana kiinnosta myös itseäni kovasti.\nSuketus 5. lokakuuta 2011 klo 10.26\nVoi miten mielenkiintoista!\nItselläni on sellainen kutina, että biografinen tutkimus on todellisessa nousujohteessa akateemisellakin kentällä. Tämä tosin pohjautuu pelkästään henkilökohtaiseen kokemukseeni, sillä kaksi parasta ystävääni yliopistolta tekevät kumpikin henkilöhistoriallista gradua (ja nimenomaan ei kehdosta hautaan -tyyppistä, vaan tiettyihin teemoihin kytkeytyviä), ja kovaa tavaraa on tulossa. Lisäksi varsin moni, ehkä 1/3 ammoisesta seminaariryhmästäni ja nykyisestä graduryhmästä on samoilla urilla. Itse en tähän koulukuntaan lukeudu, vaikka ohjaajani (prof. Sulkunen) onkin tehnyt paljon sen eteen, että henkilöhistoria saisi arvoisensa tilan. (No, osaa hän toki arvostaa muunkinlaista tutkimusta ;).)\nMinua kiinnostavat niin monenlaiset ihmistarinat, etten oikein osaa valita, kenestä erityisesti haluaisin kuulla... L. Onervaan hieman ihastuin luettuani hänestä enemmän, ja muutkin hänen aikalaisensa, rohkeat ja ennakkoluulottomat ihmiset kiinnostavat. "Tyypilliset poikkeukset", ajassa kuin ajassa, tietenkin ;)\njaana 5. lokakuuta 2011 klo 11.10\nSuketus, tosi hauska kuulla, että sinäkin olet sitä mieltä, että biografian arvostus on nousussa ja todella mielenkiintoista nuo kaveriesi gradut. Olisi kiinnostavaa tietää mihin ne liittyvät.\nSiis sinulla on Sulkunen ohjaajana, todella hienoa! Sulkunen on kaikkien uudentyyppistä biografiaa tekevien ehdoton esikuva, sillä hän on tehnyt niin uraanuurtavaa työtä kolmessa naiselämäkerrassaan. Aika usein hänen nimensä seminaarissakin mainittiin.\nL. Onerva on äärettömän mielenkiintoinen. Anna Kortelainenhan on hänestä kirjoittanut, kirjan nimi on muistaakseni "Levoton veri"\nSuketus 5. lokakuuta 2011 klo 11.53\nJuuri tuon Kortelaisen kirjan olen lukenut, voisin joskus siihen palata uudestaan.\nVoin ehkä sen verran paljastaa näistä tulevista graduista, että toinen, nyt jos esitarkastuksessa oleva käsittelee Jeannette Snellmania ja toinen, vielä työn alla oleva erästä tamperelaista tataarikauppiasta. Huikeita tyyppejä (siis sekä tutkimuskohteet että gradujen tekijät, tietenkin).\nSulkunen on kyllä huippu, monin tavoin.\nAnna Elina 5. lokakuuta 2011 klo 14.52\nJaana, mainitsemasi Kirsti S-N oli väitöskirjani toinen esitarkastaja. Näin pienet ovat nämä piirit... Laitan sulle jossain vaiheessa meiliä omasta tutkimuksesta ja muista oral history- eli muistitietotutkimuksista, joista ehkä voisi olla sulle apuja. Suomessahan oral historya ovat tehneet etupäässä juuri folkloristit (tähän moni ulkomaalainen kiinnitti huomiota viime syksynä kansainvälisessä OH-symposiumissa Helsingissä). Voisinpa vaikka v-kirjankin lähettää, jos postittaminen Moskovaan ei ole hurjan kallista.\njaana 5. lokakuuta 2011 klo 15.46\nSuketus, Jeannette Snellman kuulostaa todella mielenkiintoiselta tutkimuskohteelta ja miksei myös tataarikauppias.\nAnna Elina pienet tutntuvat olevan piirit...\nMeillä on käytössä suomalainen kuriiripostiosoite, johon postittaminen on saman hintaista kuin Suomessa muutenkin. Laitan osoitteen sulle sähköpostiin, olisi todella mielenkiintoista tutustua väikkäriisi\nPaula / Luen ja kirjoitan 5. lokakuuta 2011 klo 20.33\nHella on ihana paikka. Sinne kaikki Oulun-kävijät!\nSylvi Kekkosesta olen ollut pitkään kiinnostunut, mutta kiinnostukseni syveni, kun vierailin Tamminiemessä ensimmäistä kertaa eläissäni. Oppaamme kertoi upeasti U. K. Kekkosesta, mutta kun kysyin häneltä Sylvin ja Urhon suhteesta, hän kehotti ystävällisesti minua lukemaan Sylvin elämäkerran :-). Hän suositteli niistä erityisesti jotakin, mutta en häpeäkseni muista, mikä se oli!\nV.P. Lehtola on monipuolinen kulttuuripersoona.\njaana 6. lokakuuta 2011 klo 13.46\nPaula, Hella tosiaan oli mainia paikka, ruoka oli hyvää ja tarjoilukin erinomaista ja asiantuntevaa.\nTuon Oulun reissun jälkeen luettavieni pino kasvoi jälleen kilometrin verran, esimerkiksi tuo Lehtolan kirja olisi varmasti erittäin mielenkiintoinen.\nAmma 6. lokakuuta 2011 klo 16.05\nJaana, tulin heti :)\nOlipa mielenkiintoinen ja kirjoitus ja mielenkiintoinen aihe. Biografinen tutkimus on minunkin mielestäni nousutrendissä tai sitten haluan jäävisti ajatella asian niin!\nMielestäni juuri tällaiset kehdosta hautaan -tutkimukset ovat hyvin tehtyinä äärimmäisen tärkeää perushistoriantutkimusta, varsinkin silloin kun tutkitaan henkilöä, jota ei aiemmin ole hirveästi tutkittu tai sitten näkökulma on kokonaan toinen kuin ennen.\nAiemmissa kommenteissa on tullutkin hyviä nimiä esiin, itse luen mielelläni taiteentekijöiden elämäkertoja. Taide-elämä sivuaa niin läheltä sekä yhteiskunnallisia kuin yleisinhimillisiäkin teemoja.\njaana 6. lokakuuta 2011 klo 16.35\nAmma ,kiva kun tulit;)\nOlen samaa mieltä tuosta, että myös "kehdosta hautaan"-tutkimukset ovat tärkeitä ja ne ovat myös helpommin lähestyttäviä kun erilaiset temaattiset tutkimukset, ikävä kyllä akateemisella puolella (ainakaan väitöskirjavaiheessa) niitä ei juurikaan arvosteta. Luen niitä itsekin mielelläni olettaen että niillä on asiallinen lähdepohja ja ne ovat hyvin kirjoitettuja. Huolimattomasti tehdyistä elämäkerroista jää usein suuhun hyväksi käytön maku.\nTäti ja krokotiili\nMinne tytöt ovat kadonneet toisen taivaan alta\nKirjallisia kosketuksia | eli matkojani mielikuvituksellisiin maailmoihin\nRiikka Pelo - Jokapäiväinen elämämme\nRiikka Pelo: Jokapäiväinen elämämme. Teos 2013. 522 s. Olen aina ollut sitä mieltä, että todellinen elämä luo usein paljon mielenki...\nSirpa Kähkönen - Graniittimies\nSirpa Kähkönen: Graniittimies . Otava 2014. 332 s. Halusin myös sanoa, että aluksi oli vaikeinta. Tärkeintä oli löytää se pieni ...\nOlle Leino - Vielä yksi kirje. Hertta Kuusisen dramaattinen elämä ja rakkaus Yrjö Leinoon\nOlle Leino: Vielä yksi kirje. Hertta Kuusisen dramaattinen elämä ja rakkaus Yrjö Leinoon. ( Ännu ett brev , suomentajaa ei mainittu...\n10 kärjessä haaste 100 vuoden kirjat 101 kirjaa 30 viikkoa kirjoja A.H.Tammsaare Aakkoset Aale Tynni Agneta Rahikainen Agricola arvostelukappale Aila Meriluoto Aino Kallas Aino Sibelius Aki Ollikainen Alan Hollinhurst Albert Edefelt Aleksandr Pushkin Aleksandra Marinina Anita Konkka Anna Ahmatova Anna Kortelainen Anna Makkonen Anna Rotkirch Anna-Leena Härkönen Anna-Lena Lauren Anne Hämäläinen Anne Mattsson Anneli Heliö Anni Kytömäki Anton Tsehov Antti Tuuri Anu Lahtinen Ariadna Efron artikkelikokoelma Arto Salminen Arvo Turtiainen Arvonta arvontavoitto arvostelukappale Aushwich Australia Avautumisia Avioliittojuonia Berliini Bernhard Schlink Blogistanian Finlandia Blogistanian Globalia Blogistanian Tieto Bo Carpelan Boel Westin Boris Pasternak Boyhood Brita Kekkonen C.J . Sansom Carol Shields Casa Rocca Piccola Chimamanda Ngozi Adichie Chris Cleave Christer Pursiainen Claes Andersson Colin Beavan Colm Tóibín Daphne Kalotay Davis Nicholls dekkarit Donna Leon Donna Tartt Doris Lessing Dubai Edith Södergran Edmund de Waal Eero Järnefelt Eeva Kilpi Eeva Tikka Eeva-Kaarina Aronen Eino Leino Elisabet Aho elokuvat Elsa Enäjärvi-Haavio Elvi Sinervo elämäkerrallisuus Emilie Björksten Emma Irene Åström Enn Soosaar Enni Mustonen Ephrussit Eppu Nuotio Erik Wahlström Ernest Hemingway Ernst Brunner Esko Viirret Espanja esseet Fanni Luukkonen Finlandia-palkinto Firenze Fiskars Fjodor Dostojevski Fotografiska-museet Frederic Chopin Fredrik Lång Fredrika Runeberg George Sand Gummerus György Spiró haasteet Hadley Richardson Hanna Tuuri Hannu Mäkelä Hannu Rautkallio Hannu Salama Hannu-Pekka Björkman Hans Fallada Hei me lusitaan! Heidi Köngäs Helen Hanff Helena Ruuska Helena Sinervo Helene Schjerfbeck Heli Laaksonen Hella Wuolijoki Helmi Kekkonen Helmi Krohn Helsingin kaupunginteatteri Helsinki Helvi Hämäläinen Henrik Tikkanen Hertta Kuusinen Hillary Boyd Hilpi Saure historiantutkimus Hotelli Onni Huojuva Talo Ian McEwan Ihminen sodassa ilmaiskappale kustantamolta Ilona Jalava Ilona Kemppainen Inka Nousiainen instagram Into Kustannus Irlanti Ismo Alanko Iso-Britannia Istanbul Italia J.L. Runeberg J.L.Runebergin museo Jaakko Syrjä Jaan Kaplinski Jaana Lehtiö Jane Austen Japani Jarl Hellemann Jeffrey Eugenides Jenni Haukio Jenni Linturi Jhumpa Lahiri Joensuu Johan Bargum John Steinbeck Jonathan Franzen Joni Skiftesvik Jorma Heiskanen Joseph Brodsky Joyce Carol Oates Juha Itkonen Juhani Aho Juhannus Julia Donner Julian Barnes Julie Orringer juutalaisuus Järki ja tunteet järvimaisemat Jörn Donner Kaarina Helakisa kakkoskoti Kanada Kansankynttiläin kokoontumisajot Kari Hotakainen Kari Paljakka Kari Tarkiainen Karl Ove Knausgård Katarina Eskola Kate Atkinson Kate Morton Katherine Pancol Kathryn Stockett Kati Tervo Katja Kallio Katja Kettu Katri Helena Katri Vala kaunokirjallisuus Kauttua Kauttuan Ruukinpuisto kaverilta saatu Kazuo Ishiguro Kerkko Koskinen kollektiivi kesä kesäteatteri kevät Kirjabloggaajien joulukalenteri kirjahyllyt kirjakauppa Kirjakauppahankinta kirjalliset maisemat Kirjallista elämää haaste Kirjallista elämää haaste. kirjallisuustiede Kirjamessut Kirjan ja ruusun päivä kirjastolaina kirjaston poistomyynti kirjastot kirjatärpit kirjeet kirjekokoelmat kirjekokoelmat. kirjoittaminen Kirjojen vuosi kirpparihankinta Kirsi Kunnas Kirsi Vainio-Korhonen Kirsti Salmi-Niklander Kjell Westö kolumikokoelma Krakova Krim Kristina Carlson ksuomenruotsalaisuus kukkia ja kotia kulttuurihistoria kuukausikooste kuulumisia Kyllikki Villa Kööpenhamina L. Onerva lainattu tuttavalta Lasse Lehtinen Lassi Sinkkonen Laura Honkasalo Laura Lähteenmäki Lauri Viljanen Le Week-End Leena Lehtolainen Leevi Madetoja Lena Holger Liisi Huhtala limerikki Lionel Shriver listat Ljudmila Ulitskaja Lontoo Loppu Lotta Svärd-järjestö Loviisa Luen 2018 luentosarja Lukunurkka lukusuunnitelmia luonto löytö ilmaishyllystä maalaustaide Maarit Leskelä-Kärki Maksim Gorki Malta Mari Saat Maria Jotuni Marianne Backlén Marianne Fredriksson Marina Tsvetajeva Marja Björk Marja-Leena Mikkola Marja-Leena Tuurna Marja-Liisa Vartio Marjo Heiskanen Marjo-Riitta Antikainen Marko Toppi Martti Haavio Martti Häikiö Mary S. Lovell matkakirjat matkat Matti Klinge Matti Kurjensaari Matti Kuusi Matti Rinne Matti Salminen Merete Mazzarella meri Mia Berner Mia Kankimäki Michael Cunningham Mihail Bulgakov Miika Nousiainen miki-kirja Mikko Majander Mikko-Olavi Seppälä Mila Teräs Minna Canth Minna Maijala monikulttuurisuus Moscow Art Theatre Moskova museokauppahankinta museot musiikki Märta Tikkanen naiskirjailijat netsuket New York Nigeria niitä ja näitä Norja novellit näytelmä Olavi Paavolainen Olle Leino omaelämäkerrallisuus omakirja Orhan Pamuk Osta normaalihintainen kirja-tempaus Paleface Palma de Mallorca Panu Rajala Pariisi Paula Havaste Paula McLain Pauli Hanhiniemi Pekka Pesonen Pekka Tarkka Pentti Haanpää Pentti Saarikoski Pepe Willberg Perjantainen pähkinä Pertti Nieminen Petri Tamminen Pia Maria Montonen Pienza Pietari Pirjo Aaltonen Pirkko Saisio poliittinen historia Porvoo Projekti 12 puistokävelyllä Puola päiväkirjat pääsiäinen Ranska Rauma Rauni Paalanen Riika Riikka Ala-Harja Riikka Pelo Riitta Kallas Riitta Konttinen Riitta Seppälä Riku Korhonen Rinna Saramäki Ritva Haavikko Ritva Hapuli Roger Martin du Gard romaani Rooma Rosa Liksom runot ruoka Ruotsi Ryhmäteatteri Saara Tuomaala Saara Villa Sadie Jones Safka Pekkonen Saima Harmaja Saimi Järnefelt Saksa Salzburg Samu Nyström Sanni Seppo Satupäivä Sei Shonagōn seminaarit Sergei Dovlatov Sergiev Posad Silja Hiidenheimo Simone de Beauvoir Sirpa Kähkönen Sofi Oksanen sotahistoria Stadin kirjallisuuspäivä sukulaislahjoitus Sulo Wuolijoki suomalainen kaunokirjallisuus suomenruotsalaisuus Suomi Susan Sellers Susanna Alakoski syksy sää taidehistoria Tallinna talvi Tammi tammikuu Tampere Tapani Ritamäki Tapiovaarat Tartto TBR-100 teatteri Teatteri Avoimet Ovet Tellervo Krogerus Tilly Soldan Tintti Klapuri Toivo Pekkanen Tomi Huttunen Tommi Kinnunen Tommi Melender Toscana Tove Jansson Toveritar-lehti Trotski TTT Tukholma Tunnit Tunnustukset Turkka Hautala Turkki Turku Tuula Karjalainen Tuula Levo Tuula-Liina Varis Tuulikki Pekkalainen TV-sarjat twitter Tyko Sallinen työ työväenkirjallisuus Täällä Pohjantähden alla Ukraina ulkomainen ulkomainen kaunokirjallisuus Ulla-Lena Lundberg Ultra Bra Unkari Uno Cygnaeus V.A.Koskenniemi Valletta Vanessa Bell Vappu Tuomioja Varpusvuoret Varsova Venetsia Venny Soldan Brofeldt Venäjä Venäjä-haaste venäläinen kirjallisuus Venäläisen kirjallisuuden seura Vera Vala Vesa Karonen Viivi Luik Ville Laamanen Vilna Violette Leduc Virginia Woolf Viro Virpi Hämeen-Anttila Vivi-Ann Sjögren Vladimir Majakovski Voitonpäivä vuosi kuvina Vuosikatsaus Väinö Linna Väinö Tanner väitöskirja W. Somerset Maughman Weimar Wendy Lower Wien Yhdysvallat yhteiskunnallisuus yhteistyö YLE Yrjö Kallinen Yrjö Leino Zinaida Linden


Nelijalkaiset Hanna ja Helmi tekevät suomalaista eläinhistoriaa – Täältä tullaan, Mongolia! | Paikalliset | Vantaan Sanomat\nPaikalliset 7.2.2018 18:30\nNelijalkaiset Hanna ja Helmi tekevät suomalaista eläinhistoriaa – Täältä tullaan, Mongolia!\nVillihevospari siirretään pian Korkeasaaren eläintarhasta Mongoliaan, jossa ne vapautetaan luontoon. Hevoset ovat ensimmäiset Suomessa syntyneet hevioset, jotka palaavat sukujuurilleen Keski-Aasiaan. Mari Lehmonen / Helsinki Zoo\nKaksivuotiaat mongolianvillihevostammat Hanna ja Helmi ovat saaneet lähtöluvan Korkeasaaresta Mongolian arolle. Siellä kaikkien lajitovereiden alkuperä on eläintarhoissa, sillä laji hävisi luonnosta 1960-luvulla.\nLuontoonpalautuksilla on vahvistettu kantaa jo 25 vuoden ajan. Yhteensä Mongolian, Kiinan ja Ukrainan alueella elää noin 400 villihevosta.\nHannan ja Helmin pitkä matka alkaa helmikuun puolivälissä siirrolla Prahan eläintarhaan.\n– Kevään aikana ne tutustuvat kahteen uuteen laumatoveriin Tsekin maaseudulla sijaitsevassa totutustarhassa. Lauman yhteiskuljetus Mongoliaan tehdään kesällä isolla rahtikoneella, jonka käyttökustannukset ovat 5000 euroa jokaista hevosta kohden, kertoo eläintenhoitoyksikön päällikkö Nina Trontti Korkeasaaresta.\nKorkeasaari on avannut verkkosivuilleen keräyksen villihevosten luontoonpalautusprojektille. Näin kaikille hevosten ystäville annetaan mahdollisuus seurata Hannan ja Helmin matkan etenemistä ja vauhdittaa sitä.\nKorkeasaaren tammat valittiin luontoon lähtijöiksi sopivan ikänsä, kavioidensa hyvän kunnon ja geeniperimänsä vuoksi. Prahan eläintarhan hallinnoima projekti, johon Korkeasaaren hevoset osallistuvat, on vienyt luontoon jo 27 hevosta.\nJos kaikki etenee suunnitellusti, Hanna ja Helmi olisivat ensimmäiset Suomessa syntyneet villit mongolianhevoset.\nKatso alta hellyttävä video Hannan ja Helmin päivästä Korkeasaaressa.\nVantaa ennen ja nyt: Vierumäen koulusta peräisin oleva vanha opetustaulu kertoo, kuinka terveyttä suojaavin keinoin vuosikymmeniäkin sitten taisteltiin – tuolloin uhkan nimi oli tuberkuloosi\nHeidi Foxell TiPSin mentoriksi\n"Vantaalla on alueita, joilla ei ole parkkipaikkaa vapaana" – Kotihoidon työntekijä ei usko uuden luvan ratkaisevan pysäköintiongelmaa\nKaksi uimahallia pysyy Vantaalla suljettuna – Syynä remonttivirheiden korjaustyöt\nKesko ja HOK-Elanto teettivät Kivistön kauppakeskuksesta uuden suunnitelman – ostoksille ehkä jo syksyllä 2022


Coraxo - Sol (2017) - Metalliluola\nKoti Levyarviot Coraxo – Sol (2017)\nTampereella vuonna 2014 perustetun, kokeellisempaa melodeathia soittavan Coraxon ura on edennyt toiseen albumiinsa. Yhtye onkin ollut varsin tuottelias, sillä debyyttilevy ”Neptunen” lisäksi diskografiasta löytyy meriittejä kahden EP:n verran. Bändi on hakenut musiikkiinsa vaikutteita mm. 1970-luvun science fiction -elokuvien soundimaailmoista ja mielenkiintoinen keitos tässä kasassa onkin.\n”Sol” käynnistyy varsin pätevästi intron jälkeen avausbiisi ”Of Stars Rebornin” myötä ja kyseisessä kappaleessa annetaan heti kättelyssä kovia näyttöjä. Vahva biisi, joka saa mukavasti lisäväriä mukaan heitetystä saksofonista. Kyseinen soitin ei harmi kyllä enää levyllä esiinny, vaikka se Coraxon ilmaisuun hyvin mukaan sopisikin. Albumin alkupää kuulostaa muutoinkin lupaavalta, nelosbiisi ”Helios” sekä ennakkoon tarjoiltu ”Retrograde” toimivat varsin hyvin ja välillä tamperelaiset onnistuvat tuomaan esiin kaikuja mm. sveitsiläisen Samaelin tuotannosta.\nSitten kuitenkin tapahtuu jotain ja tahti hyytyy. Kappale toisensa jälkeen ajelehtii ohi, jättäen vain toivon siitä, että seuraava biisi tulee ja pelastaa. Näin kuitenkin käy vasta albumin päätöspalan ”Spearheadin” kohdalla. Kyseessä on ehdottomasti levyn parhaimmistoa ja myös ainoa loppupuoliskon sävellys, joka nousee alkupään onnistumisten tasolle.\nHyvästä yrityksestä huolimatta ”Sol” jättää toivomisen varaa, eikä sitä viimeistä, galaksit räjäyttävää tekijää löydy. Huono levy ei ole kyseessä, mutta hyvistä elementeistä huolimatta jäädään harmaan massan sekaan.\n9. In Hiding – The Chase pt. I\nEdellinen artikkeliLahtelaisyhtye Forte Ruin julkaisi uuden musiikkivideon kappaleestaan ”Rebuilding The Machinery”\nSeuraava artikkeliKuolemanlaakso julkaisee uusintapainoksen ja dokumentin ”Tulijoutsen”-levystä: traileri katsottavissa.


Hanna Sarkkinen Yliopistolain satoa niitetään nyt yliopistoissa – mukana torajyviä? - Hanna Sarkkinen\nTilanteisiin liittyy todennäköisesti rahoitusleikkauksista seuranneita säästöpaineita sekä henkilöihin liittyviä ristiriitoja, mutta ongelmien taustalla paistaa myös vuonna 2009 hyväksytty yliopistolaki. Silloin kylvettiin ne siemenet, joiden satoa nyt niitetään. Uutisoinnista voi päätellä, että siementen joukossa oli torajyviä.\nYliopistolaki herätti säätämisensä yhteydessä runsaasti huolta ja vastustusta. Suurin kritiikki kohdistui yliopistojen kaupallistumiseen, kun yliopistot haluttiin tehdä riippuvaisemmaksi ulkopuolisesta rahoituksesta sekä tuoda ulkopuolisia edustajia yliopistojen päätöksentekoon. Toinen merkittävä kritiikki kohdistui yliopiston sisäisen demokratian heikkenemiseen.\nKritiikki ei jäänyt katteettomaksi eivätkä ihan pelkkää arvuuttelua ole arviot vuoden 2009 yliopistolain ongelmista. Kansalliset arviot uuden yliopistolain seurauksista kertovat karua kieltä uudistuksen seurauksista. Vuonna 2016 julkaistussa arviossa todetaan, että henkilöstö on kokenut uudistuksen vaikuttaneen kielteisesti työhyvinvointiin. Samalla toimivallan ja päätöksenteon keskittyminen on etäännyttänyt yliopistoyhteisöä päätöksenteosta ja kärjistänyt näkemyseroja.\nHuolet näyttävät siis ainakin osittain realisoituneen. Tampereen uuden suuryliopiston valmistelu on herättänyt huolta henkilöstössä ja opiskelijoissa. (https://www.aamulehti.fi/uutiset/juuri-nyt-tampereen-yliopiston-vakea-marssii-ulos-aula-tapotaynna-ihmisia-iskulauseet-raikuvat-200723658/) Uudelle yliopistolle esitetty johtosääntöluonnos rajoittaisi yliopiston itsehallintoa sekä yliopistoyhteisön kykyä valita hallituksensa jäsenet itse. Lisäksi yliopistolaisten mukaan yhdistyvien yliopistojen henkilöstö ja opiskelijat on pidetty valmistelusta pimennossa ja ohitettu päätösten valmistelussa. Tampereella siis ilmeisesti halutaan ulosmitata uuden yliopistolain mahdollistama yliopiston sisäisen demokratian kavennus täysimääräisesti ja jopa yli voimassaolevien lakien.\nOulun yliopistossa on taas julkista kuohuntaa liittyen dekaanin valintaan. (http://www.kaleva.fi/uutiset/oulu/oulun-yliopistossa-kuohuu-rehtori-ei-halua-dekaaniksi-henkiloston-tukemaa-ja-yliopiston-nykymenoa-kritisoinutta-professoria/776471/) Kuohunta kytkeytyy niin ikään kysymykseen yliopiston sisäisestä demokratiasta ja johtamistavasta.\nOulun yliopiston kasvatustieteellinen tiedekunta asetti yksimielisesti dekaaniehdokkaakseen professori Vesa Puurosen, mutta jostain syystä yliopiston rehtori torjui esityksen, vaikka muita hakijoita tehtävään ei ollut. Yliopiston johtosäännön mukaan rehtori nimeää dekaanin tehtävään ilmoittautuneista henkilöistä tiedekuntaa kuultuaan. Tehtävään esitetyllä henkilöllä on tiedekunnan henkilöstön vahva tuki eikä muita hakijoita ollut. Yliopiston henkilökunta onkin nyt ymmärrettävästi huolissaan yliopiston sisäisen demokratian kehityksestä. Todennäköisesti Puuronen jätettiin valitsematta, sillä hän on kritisoinut yliopiston johtamistapaa.\nYliopistoissa koetaan, että niitä johdetaan omavaltaisesti sisäinen demokratia sivuuttaen. Uuden yliopistolain säätämisen yhteydessä puhuttiin kauniisti yliopistojen autonomian lisääntymisestä. Näyttää kuitenkin käyneen niin, että autonomia on lisääntynyt lähinnä toimivan johdon suhteessa muuhun yliopistoväkeen.\nYliopistolakia tulisikin pikaisesti uudistaa yhteisöllisen päätöksenteon ja korkeakoululaitoksen sisäisen demokratian vahvistamiseksi.\n- Hannan jengi|helmikuu2 13. 2018|Politiikka|0 Comments


Pajassa ja Puutarhassa: elokuuta 2014\nLähettänyt SeijaAnneli klo 17.20 5 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Kaulakorut, Korut, Korvakorut, Lasihelmet\nHellepäivän pysähtynyt tunnelma\nNyt on lämpömittari näyttänyt päivällä, ainakin viikon ajan, noin +30 astetta ja se on ollut aivan liian kuumaa ainakin minulle. Nyt on onneksi luvassa vähän viileämpää, eli noin +21-24 astetta ja toivottavasti myös sadetta.\nJoka kesäinen uskollinen kukkija on tämä kärhö.\nTämä kärhö ja monet muutkin kärhöt ovat tänä kesänä kärsineet jostakin ja kukinta ja kasvu ei ole onnistunut.\nTämä kuva kuvastaa hyvin helteen pysähtynyttä tunnelmaa.\nPiippuköynnös ja kiinanlaikkuköynnös ovat valloittaneet tilaa aivan liikaa.\nLähettänyt SeijaAnneli klo 19.22 8 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Kesä, Kärhöt, Puutarha, Siirtolapuutarha\nHeinä-elokuun vaihteen kukkijoita\nLähettänyt SeijaAnneli klo 17.11 4 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Daaliat, Kuunliljat, Puutarha, Siirtolapuutarha\nMökille ilmestyi tällainen kesätonttu. Tonttu syntyi neulahuovutuksella huovutusvillasta ja käsittelemättömästä lampaanvillasta.\nLähettänyt SeijaAnneli klo 17.00 2 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Huovutettu nukke, Huovutetut peikot ja tontut, Huovutus, Tontut


Barcelonan uusi hankinta Jérémy Mathieu ampuu kovilla: "Tupakoin, kun huvittaa" - Jalkapallo - Ilta-Sanomat\nBarcelonan uusi hankinta ampuu kovilla: "Tupakoin, kun huvittaa"\nJérémy Mathieu on yksi tupakoivista jalkapalloilijoista. (KUVA: ERIC GAILLARD)\nJulkaistu: 4.8.2014 15:53\nBarcelonan Valenciasta hankkima ranskalaispuolustaja Jérémy Mathieuhttp://www.is.fi/haku/?search-term=jeremy+mathieu on ehtinyt kohahduttaa, vaikka kausi ei ole vielä edes alkanut.\nMathieu on saanut ristiriitaisen vastaanoton Barcelonan kannattajien keskuudessa, sillä hänen tiedetään olevan tupakkamiehiä. Kannattajien mielestä 20 miljoonaa euroa on kova hinta pelaajasta, joka ei välttämättä huolehdi kunnostaan parhaalla mahdollisella tavalla.\nPelaaja itse on sitä mieltä, että ainoastaan näytöt kentällä ratkaisevat. Hän aikoo jatkaa satunnaista sauhuttelua myös Barcelonassa, vaikka seura ei sitä hyvällä katsoisikaan.\n- En polta niin paljoa, mutta tupakoin silloin, kun huvittaa. Se on henkilökohtainen asia. Tärkeintä on se, mitä tapahtuu kentällä. Ihmiset unohtavat, että teen myös paljon töitä ja asetan seuran edun aina omien tavoitteideni edelle, Mathieu kommentoi espanjalaislehti Marcalle.\nMathieu kertoo olevansa satunnaispolttaja, joka saattaa olla polttamatta viikkokausia. Hänen mielestään se ei vaikuta hänen elämäänsä jalkapalloammattilaisena.\n- En ole tupakoitsija, joka polttaa askin päivässä. Edellisen kerran tupakoin esimerkiksi kaksi viikkoa sitten. Minusta otettiin kerran valokuva, kun olin polttamassa, mutta en tupakoi joka päivä.


Arvonta Ihanaiset | Valokuvaaja Elli Keski-Loppi\n1) Arvonnan järjestäjä: Valokuvaaja Elli Keski-Loppi\n2) Osallistumiskelpoisuus: Kilpailuun voivat osallistua kaikki ne, jotka ovat olleet paikalla Ihanaiset-tapahtumassa ja ovat ottaneet kuvan joko Ellin pisteestä tai suklaapussista ja laittaneet sen Instagram-tililleen (yksityiset tilit voidaan ottaa mukaan arvontaan vain lähettämällä näyttökuvan julkaisustaan yksityisviestitse). Arvontaan voi osallistua myös lähettämällä kuvan osoitteeseen valokuvaaja@ellikeskiloppi.fi.\n3) Osallistumisaika: Kilpailuaikaa on 26.11.2018 klo 17 asti\n4) Palkinto: Miniperhekuvaus, sisältää noin 45 minuuttia kuvausaikaa ja 5 vapaavalintaista digitaalista kuvaa (arvo noin 150€)\n5) Arvonta: Kilpailun arvonta tapahtuu 26.11.2018 klo 17 ja voittajaan ollaan yhteydessä henkilökohtaisesti\n6) Voiton lunastus: Voitosta ja sen lunastamisesta ilmoitetaan voittajille henkilökohtaisesti. Mikäli voittajaa ei tavoiteta 30.11.2018 mennessä, on järjestäjällä oikeus arpoa tilalle uusi voittaja.\nJärjestäjällä on oikeus julkaista voittajan nimen eri medioissa ilman erillistä suostumusta tai korvausta. Kuvaus on lunastettava viimeistään 31.1.2019. Kuvaus tapahtuu Hyvinkäällä asiakkaan toivomassa paikassa (studio tai ulkotila).\n7) Verot: Järjestäjä sitoutuu maksamaan lakisääteiset verot palkinnosta. Palkintoa ei vaihdeta muuhun hyödykkeeseen, eikä sitä saa luovuttaa eteenpäin tai myydä.\n8) Sähköpostiosoitteita ei kerätä ja ainoastaan voittajan henkilötiedot pyydetään arvonnan voiton yhteydessä. Voittajan yhteystietoja ei luovuteta koskaan eteenpäin.\n9) Viralliset säännöt koskevat kaikkia osallistujia. Osallistumalla tähän arvontaan osanottajat sitoutuvat noudattamaan näitä arvonnan sääntöjä.\nKaikki oikeudet muutoksiin pidätetään. Valokuvaaja Elli Keski-Loppi 25.11.2018.


Koulutusmateriaalit | NAL | Nuorisoasuntoliitto\nEtusivu » Materiaalit » Koulutusmateriaalit\nAsumisen ABC -materiaalit koulutuksen tueksi\nKouluttaja tai opettaja, tarvitsetko tukimateriaalia koulutustyöhön? Tältä sivulta löydät kouluttajan oppaan, asumisen ja taloudenhallinnan tehtäviä, opetusvideoita ja muita materiaaleja. Voit myös tilata Asumisen ABC -kouluttajan maksutta!\nOppiainerajat ylittävää materiaalia voi käyttää peruskouluissa, toisen asteen oppilaitoksissa, lukioissa ja nuorten työpajoilla. Asumisen ABC:n sisältö on tiivistetty painettuun Omaan kotiin -oppaaseen.\nTutustu ensimmäiseksi kouluttajan oppaaseen. Se esittelee Asumisen ABC -koulutusmateriaalin ja antaa vinkkejä sen käyttöön. Oppaassa on valmiita tuntisuunnitelmia.\nPuhu rahasta ja asumisesta -huoneentaulu helpottaa arjesta, asumisesta ja rahankäytöstä puhumista myönteiseen ja ratkaisukeskeiseen sävyyn. Se sisältää keinoja ja apukysymyksiä, kuinka ottaa asumisen asiat ja taloudenhallinta esiin asiakastapaamisen yhteydessä. Lisäksi huoneentaulu sisältää toimintaohjeita, joilla asiakasta voi auttaa ottamaan raha- ja asuntoasiat haltuun. Huoneentaulusta on tehty omat versiot sekä nuorille että ammattilaisille.\nPuhu rahasta ja asumisesta -huoneentaulu nuorille (A3-kokoinen juliste)\nPuhu rahasta ja asumisesta -huoneentaulu ammattilaisille (A4-kokoinen, kaksipuoleinen)\nKohti omaa kotia: johdanto itsenäiseen asumiseen\nMitä tarkoittaa 1h+kk? Mistä asuntoa kannattaa etsiä? Onko nyt oikea hetki muuttaa omilleen, vai kannattaisiko odottaa vielä? Kohti omaa kotia -esitys auttaa käsittelemään asumisen ja asunnon hakemisen perusasioita omilleen muuttamista harkitsevan nuoren kanssa.\nKohti omaa kotia –PowerPoint-esitys.\nAsumisen tehtävät ovat PDF-muodossa.\nAsumisen sanasto selventää asumiseen liittyviä käsitteitä ja asuntoilmoitusten lyhenteitä.\nOletko valmis muuttamaan pois kotoa? on nettitesti nuorille. Verkossa tehtävän testin avulla nuori voi miettiä, onko hän valmis asumaan itsenäisesti ja hallitsemaan raha-asioitaan.\nAsuminen omassa kodissa: tietoa itsenäisestä asumisesta\nKun oma koti on hankittu, mitä asioita nuoren täytyy itse osata tehdä? Miten huolehditaan paloturvallisuudesta? Miten sisätilojen tuholaisia ennaltaehkäistään? Valitse tilanteeseen sopiva teemaesitys.\nKodin puhtaanapito ja pienet huoltotyöt -PowerPoint-esitys opastaa kodinhoitoon.\nPaloturvallinen asuminen. PowerPoint-esitys kodin paloturvallisuudesta.\nÖtökkäinfo. PowerPoint-esitys kodin tuholaisista ja niiden ennaltaehkäisystä.\nOpetusvideoilla kerrotaan, miten sulake vaihdetaan ja miten muita kodin pikkutöitä tehdään itse.\nAsumisen tehtävät ovat PDF-muodossa. Lyhyet tehtävät johdattelevat nuorta pohtimaan asumisen kysymyksiä.\nAsumisen polku on kaaviomuotoinen kuvaus nuoren asumisen vaiheista. PDF-muotoinen infografiikka alkaa asunnon etsimisestä ja päättyy asunnosta pois muuttamiseen.\nMiten laaditaan budjetti? Mitkä menot täytyy maksaa joka kuukausi, mitkä harvemmin? Miksi tuleviin menoihin kannattaa varautua ennalta? Miten selviydytään maksuvaikeuksista? Asuminen ja raha -esitys auttaa käsittelemään itsenäisen taloudenhallinnan kysymyksiä,\nAsuminen ja raha -PowerPoint-esitys kertoo asumisen kuluista ja taloudenhallinnasta.\nTaloudenhallinnan tehtävät ovat PDF-muodossa.\nMitne selvitän vuokravelkani? havainnollistaa, miten maksamatta jätetty vuokra alkaa kasvaa perintäkuluja. Vuokra kannattaa siis maksaa ajoissa!\nOmat rahat-asiat hallinnassa? -koulutuskokonaisuus käsittelee taloudenhallintaa ja talousvaikeuksien ennaltaehkäisyä. Materiaalissa on kaksi osaa: Omillaan-lyhytelokuva ja PowerPoint-esitys.\nTositarinoita asumisesta – tarinoita ja tehtäviä nuorten kanssa pohdittavaksi -kirjasessa on esitelty tosielämän tarinoita, joita omilleen muuttavat nuoret ovat kohdanneet. Tarina johdattelee pohtimaan tosielämän tapauksia yhdessä nuorten kanssa. Kirja aukeaa PDF-muodossa.\nMonilla paikkakunnilla on mahdollista tilata Asumisen ABC -kouluttaja Nuorisoasuntoliiton paikallisyhdistyksestä. Asumisen ABC -kouluttajat ovat nuorisotyön ammattilaisia, joilla on parasta paikallistietoa asumisesta ja paikallisista toimijoista. Kouluttajan tilaaminen on maksutonta.


Katveesta viimeinen... Osa 4.\nRuusulinnan syyskauden avajaiset 16.8.2008 (Ami 2008-08-18 11:42)\nRuusulinnan syyskauden avajaiset 16.8.2008 (Manjaana 2008-08-19 0:08)\nRuusulinnan syyskauden avajaiset 16.8.2008 (Andreas pks 2008-08-30 14:00)\nRuusulinnan syyskauden avajaiset 16.8.2008 (Tanssihullu 2008-08-20 9:26)\nKatveesta... Osa 2. (Humppis 2008-08-20 16:31)\nKatveesta... Osa 3. (Humppis 2008-08-21 17:55)\nKatveesta viimeinen... Osa 4. (Humppis 2008-08-24 16:21)\nVaisuna Vesivehmaalla Torstain naistentanssit Jenkalla 14.8.2008\nKoskapa sateinen sää esti tanssimisen keskiviikkona Mukkulan laiturilla, oli tullut jokseenkin selväksi, että torstaina oli mentävä Jenkkapirtille.\nMökin kautta olisin koukannut, jos ei tuuli olisi ollut niin kova ja puuskainen. Aurinko kyllä paisteli isomman osan päivästä ja lämpöäkin piisasi kahteenkymmeneen asteeseen asti. Kerran vain sataa rojautti oikein kunnolla iltapäivällä, mutta muuten jatkui pouta iltaan asti.\nKohtalaisen lämmintä oli vielä, kun Jenkkapirtin pihaan varttia vailla kahdeksalta stoppasin. Tanssikkaan tango-opetus oli menossa, joten sisälle ei ollut kiirettä -alkeita mentiin.\nSinne sitten ennen kahdeksaa kuitenkin hiippailin ja hetken seurailin Anskun taitavaa opetusta peräti maailmanmestariparin seurassa istuen, mutta sitten kiipesin yläkertaan, mistä sai paremman kuvan alakerran tapahtumista ja niihin osallistuvista ihmisistä.\nJouni oli ”SULKI”, kuten tiskille nostetussa pahvilaatikossa olevalla tekstillä ilmoitettiin. Niinpä kävin jonkin aikaa tangon tapailua seurattuani ostamassa juotavaa alakerran kahviosta ja kiipesin takaisin ylös viettämään aikaa lahtelaisen naistrion seurassa. Huomiota tulevista ja kohta jo tanssivista nuokin tekivät. Omalta kohdaltani näytti aika haalealta, kunnes puoli yhdeksältä sisään asteli ja nirppikseen vakipaikalleen istahti tuttu vaalea taituri Valkealasta. Siispä uskaltauduin alakertaan minäkin.\nOitishan tuo toivomani hakikin ja heti perään uudestaan, joten mukavasti lähti ilta sittenkin alkuun, vaikka joitakin vaaran merkkejä olikin havaitavissa. Osin uhkat toteutuivatkin.\nParit tangot pääsin taitavan, vaikkakin harvoin tanssittamani kanssa ja juuri oikeaan aikaan hakemana taivuttelemaan ulkolavalla. Tuo olikin illan ainoa käyntini siellä. Lattia oli iltapäiväkuuron jäljiltä melko lätäkköinen.\nOnnistuneesti siis illan pääosa meni sittenkin. Liian pitkään en kuitenkaan uskaltanut onneani laittaa koetteelle, joten häivyin jo 23.23.\nPekkaniskan Poikien musiikki tietysti oli edelleen sitä tarkkaa ja varmaa tanssimusiikkia kuin aina, mutta väliaikalevyissä oli jokunen sellainen kasari-dicobiisi, joita ei mielestäni ainakaan usein pitäisi lavoille tuoda.\nMelko harva oli tanssitettavien joukko tälläkin kerralla -aika vahvasti keskityin jälleen sinne Kymenlaakson suuntaan.\nMansikkaviinerin kera nauttimani kahvin jälkeen olin astelemassa rumbaparin kakkosen jo alettua naistenrivistön läpi mennäkseni pesemään masikkamehut käsistäni (sotkuista puuhaa makoisan leivonnnaisen nauttiminen), kun vasta saapunut, jo kohta kymmenen vuoden ajan tanssittamani naapurikaupungin neito, sisarustrion nuorin ponnahti penkiltään pyytämään rumban puolikkaalle. Mieluusti sen hänen kanssaan tanssin siinä aulatasanteella ja vielä seuraavat fuskut nirppiksestä. Sittenpä häntä en enää illan kuluessa käsiini saanutkaan, sillä tapansa mukaan tuo heittäytyi varatuksi.\nEräs erittäin taitava savolaisperäinen tangolady vielä kunnioitti minua haullaan, joten nirppiksessä mentiin kanssaan kaksi aika erilaista tangoa niitä niiden luonteiden mukaisesti ja perusteellisesti tulkiten.\nLyhyeksi jääneen illan (20.30-23.23) saldo ei kummoiseksi kasvanut: 9/7.\nNoista kuudestatoista parista peräti kuusi tanssin aloituskokoonpanossa. Siinäkin mielessä ilta oli oikein onnistunut.\nNyt näyttää hiukan siltä, että tänään tulen kulkeutuneeksi Kisarantaan, kun tuota kesää on kuitenkin säätieteilijöiden voimin vielä jatkuvaksi tarjoiltu .\nLauantai kajastelee toistaiseksi hyvinkin hämäränä tulevaisuuden horisontissa, joten joko jään kotiin tai sittenkin singahdan Jenkalle.\nKolmikselle tuskin on mitään asiaa sunnuntaina.\nKaunista vielä Kangasalla Kisaranta perjantaina 15.8.2008\nSyksyn tuntua oli ilmassa jo aamusta asti, vaikka aurinko melko pian otti vielä ylivallan ja paisteli sitten parinkymmenen asteen lämpöä tarjoten isomman osan päivää.\nKisarantaa kohti ajelin siis aurinkoisen alkuillan tunnelmissa. Kapakanmäen kohdalla hiukan teki tosin mieli jarruttaa (ei sen kameran vuoksi pelkästään), sillä Seinähullut olisivat olleet jo näin pian uudelleen tavoitettavissa, ja Mikaen Konttisen näkeminen on vielä jäänyt, vaikka heppua on kovasti kehuttu -taas Kisarannassa tuota hehkutusta sain kuulla.\nOhi kuitenkin hurautin kuutisenkymmentä kilometriä vielä.\nAjattelin, kun tuota aikaa on, katsastaa yksillä kipeillä Hurmionkin tango-opetuksen ja verrata sitä edellisillan tanssikkaan vastaavaan Jenkkapirtillä.\nSivustakatsojana toki tuollakin oli tarkoitus vain olla -ja olinkin. Pitkään en edes siinä ovensuun penkillä katsellutkaan SUSELin pj:n kanssa asiasta mielipiteitä vaihtaen, vaan siirryin pullakahvin kera etuterassille tarkkailemaan sisääntulijoita. Tulihan sieltä tuttujakin jo melko aikaisin. Vasta 20.15 täälläkin alkoi varsinainen tanssi-ilta -ja tangolla tietysti.\nNoillepa nappasin pirkkalalaisen pystytukkaisen pirpanan ja ulkolavalle kiidätin. Vielä kuului musiikki sinne ihan hyvin, kun väkeä oli vasta kourallinen sisällä. Nihkeä oli lattia. Lääkkeeksi lätäköitä vastaan oli näköjään otettu pora, sillä jokaisen vanerilevyn läpi oli kairattu vähintään yksi sentin läpimittainen reikä. Nopeuttaa varmaan veden katoamista tehokkaasti.\nNyt varsinaisia lätäköitä ei ollutkaan -vielä. Neljäkin naista sain houkutelluksi ulkoilemaan, yhden näistä jopa ensikertalaisena siinä puuhassa. Sitten joskus kymmenen jälkeen ropsautti sen verran vettä, etten enää haikaillut mennä omia uudenkarheita lenkkareitani saati naisten säämiskäpohjia sinne pilaamaan. Jokunen sitkeä pari siellä loiskutteli kuitenkin vielä lähellä puoliyötä.\nAlkuillan avaruus katosi pääsalista nopeasti. Omegan äänimiehen tukikohta keskellä tanssilattiaa oli omiaan vielä pahentamaan tungosta. Tosin ihan loppuillasta sen äärellä sambojen tapaisia salsoiksi ja sekasotkuiksi tamperelaisen punapäätaiturin kanssa sekoitellessa totesimme tuon röykkiön jossakin määrin toimivan myös suojana sen katveessa tanssiville (meillekin siis) ainakin yhdestä suunnasta tulevia hyökkäyksiä vastaan. Raappanan Jannekin omalta osaltaan siinä nojaillessaan oli kohtalaisen tehokas kilpi.\nRankasti tultiinkin suurimman osan illasta päälle milloin mistäkin suunnasta. Niinpä ulkolavan lisäksi takakoroke sekä orkesterikorokkeen ja Vaihtopenkin välinen lokero ja jopa narikan luona olevan oven edusta saivat toimia suojavyöhykkeinä pitkin iltaa.\nPeräkorokkeelle olin saatellut kommelluksitta monta naista, kunnes eräs varsinaissuomalainen hitaalle valssille hakenut päätti pitää silmänsä suljettuina vielä silloinkin, kun irroitin tanssiotteeni ja rupesin taluttamaan häntä portaille. En tullut asiasta maininneeksi, koska pidin itsestään selvänä, että simmu on auki. No, ei ollut, joten näyttävä nurinmenohan siitä syntyi. Toivottavasti ei tullut kovin näyttäviä mustelmia sentään Etelä-Amerikkaan tuliaisina vietäviksi.\nTuohon kohtalokkaiden portaiden tuottamaan episodiin liittyen sopinee tähän välipalaksi muistelus debyytistäni Kisarantaan vuosien takaa:\n”Kisaranta Lauantai 8.9.2001\nEnsikäyntini paikassa, ja heti meni olut päähän että kohahti!\nHarjoituspartnerini ja petankkikumppanini S...n M oli pyytänyt minut kaverikseen, kun oli käymässä vanhempiensa luona Tuuloksessa. Niinpä poimin typykän kyytiin Tuuloksentorin parkkipaikalta. Siitäpä sitten Kangasalle.\nHirveän kosteanoloista oli Kisarannassa, penkitkin (ne elokuvateatterista kai saadut) olivat ihan märkiä. Niin olivat hetken istunnan jälkeen myös ahterit.\nPientä oli tuo kuitenkin siihen verraten, miten märkä olin kohta yläpäästänikin. Siellä peränurkassa korokkeella oli silloin vielä sellainen kulmabaari, jossa kuitenkaan ei juuri silloin myyty mitään. Niinpä kansa kävi kahvion puolella ostoksilla ja sitten asteli salin poikki ja portaita ylös sinne istuksimaan. No mepä M:n kanssa istahdettiin hetkeksi siihen portaiden pieleen -minä ihan niihin kiinni. Tuli nuori tyttö kahden olutkolpakon kanssa ja kompastui askelmaan. Otti ja kaatoi sen oikeassa kädessään olleen olutlasilliseen päähäni. Ei edes sanonut ”Oho!” saati pyytänyt anteeksi. Jatkoi vain matkaansa.\nMinä sensijaan suunnistin pesulle miestenhuoneeseen. Eipä se tukka sen paremmin kuin paitakaan lakannut kaljalta haisemasta sen illan aikana.\nEi siis mitenkään kuiva ilta ainakaan ollut noin ensikertalaiselle.\nIllan saldosta ei juuri ole sanomista: M:n kanssa tuli tanssituksi 20.00-01.00. Ainoastaan S:n S:ia hain lisäksi kerran.”\nTuosta loppukaneetista vielä: Sitäpä samaa Tampereen neitoa nytkin hain jopa pari kertaa, kuten niin monasti eri paikoissa olen tehnyt (ja hakemakseen myös päässyt) vuosien varrella. Miksikään ei ole muuttunut, vaan yhtä säteilevänä sekä pajunvitsan hoikkana ja notkeana on säilynyt, vaikka sukunimikin on tuossa välissä jo vaihtunut monta vuotta sitten. Nyt siis siinä äänimiehen äärellä loppuillasta salsailtiinkin.\nVaikka Kisiksessä melkoisen täyttä useimmiten onkin ollut, en ihan noin tukalaa ja hikistä iltaa sieltä muista. Naistenrivistön edusta on muulloinkin ollut tukossa useimmiten haun jälkeen ensimmäisen kappaleen puoliväliin asti. Nyt se oli sitä jokseenkin koko ajan.\nKeskialueen stand-tanssiminen häiriintyi todella pahasti, kun äänimiestä väärältä puolen kiertämään lähteneet törmäilivät kuin härkälauma Pamplonassa. Niinpä enimmäkseen muualla tuli avo-otteiset tanssituksi kuin siellä keskellä.\nJoukkoa sitäpaitsi oli ihan tolkuttoman paljon ainakin kymmenen ja puolenyön välisen ajan.\nJotakin oli pielessä ainakin muutamien tanssi-ihmisten hygieniassakin (tai tavoissa), sillä sen tavanomaisen hien odöörin lisäksi leijaili tuon tuostakin ilmassa myös jotakin muuta inhimillisen aineenvaihdunnan tuotetta.\nKaikesta huolimatta sekä rajun railakkaat että hempeän hiipivät fiilikset vaihtelivat sopivassa suhteessa illan kuluessa. Yhdenkään tuntemattoman kanssa en nytkään tullut tanssineeksi.\nIllan lopetuksen sain tehdyksi tasan toiveeni mukaisesti täsmähaun onnistuttua ihan käsittämättömästi juuri nappiin. Nopeitahan nuo olivat, mutta hitaina ja vieläkin hitaampina tarvittaessa mentiin, mitä nyt Mozartia oli tulkittava takaoven tuntumassa asianmukaisella vauhdilla.\nHyvin havaitsi vielä pois ajellessakin, että väkeä oli ollut runsaasti, sillä autoja oli pysäköityinä tien molemmin puolin vielä 00.35 ihan mäen päälle asti.\nVaikka sitä menoa ja meininkiä olikin ollut aika tavalla kaiken iltaa, veivät tauot melkoisen osan lyhyehköstä illasta. Naisten puolituntisestakin pääosan vietin Vaihtopenkin näköalapaikalla. Tosin sinne pyrkiessäni jo sain tulla pysäytetyksi ja ulkolavalle jivettämään lähteväksi. Samoin sitten neljänneksen vasta juomastani siemaistuani sain sinne eteläkarjalaisen, suosikkitypykkäluokan hakijan seurakseni, joten rumbailtiin.\nSaldo ei siis noussut mitenkään korkeaksi, vaikkakin se lienee syytä lukea tyydyttäväksi nelituntiselle illalle: 17/10.\nAi, niin yhtyeet ja artisti: Taikakuu on taikaa, joten eipä siitä muuta. Omega sensijaan oli saanut kuukauden ajaksi lainapuhaltajan. Enemmänkin runoilijanoloinen nuori, parrakas mies hoiteli hommansa hienosti. Eija säihkyi kuin linnunrata.\nVetiset Vesivehmaalla Jenkkapirtti lauantaina 16.8.2008\nPerjantaina Kisarannan illan loppupuolella alkoi oikean takaraajani akillesjänne kipuilla Eijan ”Käärmetanssin” aikana. Tilannetta ei suinkaan parantanut sen perään tulleiden kolmen muun kappaleen, nopeasti joillakin disco swingin tapaisilla tanssiminen. Noiden vuoksi poistuinkin etuajassa areenalta.\nTuosta sain oivan tekosyyn pysytellä koko sateisen lauantaipäivän sisätiloissa. Toki se sadekelikin nykyisin on kelvannut laiskistuneelle luonnolleni syyksi yksinäänkin.\nRiutalle kyllä houkuteltiin sekä jo Kisiksessä että sitten päivällä puhelimitse. Pysyin kuitenkin lujana Jenkkapirtti-kannallani.\nHiukan tuossa varmaan oli mukana pelkoa siitäkin, että jalka ei kestäkään koko iltaa, joten olisi pienempi tappio poistua ontuen 22 km:n matkan päästä kuin 70 km:n.\nVaikka jänne ei juuri terveemmältä tuntunut, en kuitenkaan särkylääkettäkään sille tarjonnut, vaan painelin luomuna lavalle.\nYllättävän suuri suksee oli näköjään Omegalla (Eijalla?) ja PNP:lla, koskapa viittä vailla kahdeksalta jouduin pysäköimään peräti neljänteen riviin.\nEnsivalsseille en ehtinyt, mutta tuttuja näkyi olevan paikalla jo ihan riittävästi, ja uusia tuli koko ajan lisää, joten haettavia piisasi yli oman tarpeen.\nTosin tuollaiseen tilanteeseen omaksumani käytännön mukaisesti priorisoin ankaralla kädellä.\nLopulta jopa kuusi edellisiltana Kisiksellä havaitsemaanikin sain näkyviini -yhtä noista siellä olin tanssittanutkin.\nPääosin nirppiksessä tälläkin kertaa ahkeroin. Vain kolmea sen ulkopuolelta hain, näistäkin yksi oli vielä edelliskerralla oleskellut nirppiksessä ja sinne myös illan vanhetessa palasi nytkin.\nLattiat olivat kostean sään vuoksi melkoisen nahkeat (ulkolavalle en edes yrittänyt mennä), ja uusien lenkkarien pohjissa oli pitoa vielä reilunpuoleisesti, joten hiukan pelotti jalkojen keston kannalta. Hyvin kuitenkin yli puolen yön pääsin irvistelemättä.\nOmegalla taisi olla pari sellaista kappaletta nyt repertuaarissaan, joita en edellisiltana havainnut. Pekkaniskan Poikien kohdalta en tullut sellaista panneeksi merkille.\nJouni oli taas auki, joten sinnepä sitä hiukan ennen naisten puolituntista piti suunnistaa. Pöydät olivat kaikki varattuina, joten asetuin erään paikalle ensikertaa (jälkikasvunsa raahaamana) tulleen, yksin istuvan seniorikansalaisen pöytään. Siinäpä en kauan ehtinyt istua, kun jo tuli tyttönen kertomaan, että isänsä pyysi minua liittymään heidän seuraansa. Sinne sitten menin juomani lipittämään ja alakerran tapahtumista keskustelemaan.\nNaistenhaulle en ihan alkuun takaisin alas ehtinyt, mutta vientiä kyllä piisasi (kaksi suosikkianikin haki yhtäaikaisesti kerran).\nPaikkailin miesten vuorolla taas. Lujasti sai tehdä töitä kaiken aikaa, sillä tanssitettavia -niitä kaikkein mieluisimpien kaartiin kuuluvia piisasi.\nKahville (ja jättiviinerille) sentään ehdin, vaikka kahvimasiina tosin olikin hetken tyhjänä. Vesimukinkin toki taas täytin ja ikkunalaudalle vein, mutta puoliakaan en siitä ehtinyt illan mittaan juomaan, sillä etenemisyritykseni pyrittiin katkaisemaan ennen etapin saavuttamista. Naistentunnilla kuulemma ei saa juoda.\nLyhyehköksi se taas tuokin tanssitapahtuma kohdaltani jäi, sillä 00.40 olin saanut illan kruunatuksi (tangot takasalissa), joten niistä tunnelmista oli hyvä lähteä ajamaan kotia kohti.\nTaidan olla kangistumassa kaavoihini, sillä (yhtään erikseen yrittämättä) tuli saldoksi täsmälleen sama kuin edellisiltana Kisikseltäkin: 17/10.\nNyt saattaa joku tarkkasilmäinen pompahtaa sormi pystyssä seisaalleen huudahtaen: ”Väärin! Kisiksen saldohan oli 16/9.”\nNiinpä on selityksen paikka.\nMaailma on ihmeellinen ja tassihöperön päänuppi jokseenkin hatara (kroonisen vähäisestä nukkumisestakin johtuen).\nNoinhan raportissa tosiaan lukee, mutta hyvin pian sen lähettämisen jälkeen näin jossakin mainoslogon, joka oli yhtä kuin erään unohtamani tanssineidon etunimi. Tuon, melkein kollegan (valmistuu ammattisotilaaksi) kanssa varsinkin Järvenpäässä ja Pressalla tuli viime talvikautena paljonkin tanssituksi. Kun nyt molemmat haimme toisiamme kerran, syntyi seuraavanlainen lauseke: 16/9 + 1/1 = 17/10.\nTuo lausehan ei matemaattisesti ole tosi, mutta tässä merkintämenetelmässä kyllä. (Laskutehtävä antaisi lukemaksi 2,7777... mikä tuskin kertoo yhtään mistään, ellei sitten siitä, minkä verran miehillä on suhteellisesti enemmän hakuaikaa normaalitansseissa kuin naisilla.)\nP.S. Otsikosta: Vaikka Kisiksellä oli turkkilaisen saunan mukaiset olot ainakin kosteuden puolesta, ei ilta todellakaan kuivaksi jäänyt Jenkallakaan, vaikka ilma tosin oli paljon raikkaampaa siellä.\nKotiin saavuttua sain vääntää vettä jokseenkin kaikista päällä olleista vaatekappaleista -kengät mukaanlukien.\nEikä hyvin lieväksi hiutuneella tihkusateella ollut sen kanssa juurikaan tekemistä.


Aihe Kuivaheinän teko (Luettu 13916 kertaa)\nVs: Kuivaheinän teko\nVastaus #60 02.07.20 - klo:08:48\nLainaus käyttäjältä: Lemmy - 01.07.20 - klo:21:21\nHeinät jäähtyi jo laossa:\nKätevä systeemi kun on lavoilla heinät, ei tule niitä rukkasen jälkiä niin paljon. Ne tekee jotka osaa sanoisi lypsyttelijäukkeli kateellisena.\nVastaus #61 02.07.20 - klo:21:38\nLainaus käyttäjältä: Magia - 02.07.20 - klo:05:33\nOtatko hevosimmeisiltä rahat pois?\nItsellä ei ole enää heinäntarvetta, paitsi että on hyvä olla viljelykierrossa sitä nurmea mukana. Ihmisiltä otan varovasti sitä rahaa pois silleen, että niillä olisi seuraavanakin vuonna vielä varaa ostaa sitä heinää. Hevosille ,aaseille, lampaille, vasikoille ja kaneille mennyt pääasiassa. Kuvan heinät nostin eilen kaikki ulos ja uudestaan sisään ladon perälle, jotta saatiin pakattua tiiviimmin. Rukkasenkuviakin tuli osaan, mutta olosuhteet mukavammat kuin paalauspäivinä 30 asteen lämmössä.\nVastaus #62 01.07.21 - klo:17:12\nLainaus käyttäjältä: Juba - 22.06.20 - klo:20:20\nEnnen vanhaan tuli kaksi kertaa päivässä pöyhittyä missä hommassa ei ollunna mitää järkee🤪\nEihän tuo vielä mitään, jotkut kun näyttävät karhottavan yöksi ja levittävät aamulla taas uudelleen.\nVastaus #63 01.07.21 - klo:23:30\nOikeesti vieläkin? Siis nykyaikaisilla tiloilla? Täälläkin naapuri harrasti tuota ja heinähännällä latoon. Joskus lykki illalla hännällä heinät kasaan ja aamulla pöyhi ja talikoi levälleen.\nMä tein ensimmäiset kuivat heinät tälle kesää yhdellä pöyhimisellä ja nyt maassa olevat on pöyhitty kaksi kertaa ja huomenna karholle ja pyhänä tai maanantaina paaliin.\nVastaus #64 03.07.21 - klo:19:39\nite tein tänään kuivaa heinää paaliin. himppa hirvitti kun oli lämmintä ja hitonmoinen pölly paalaimen ympärillä. mutta olipa kuivaa; pelkkä niittomurskaus junkkarilla karhoon ja siitä paaliin. 7-9% kosteus mittarilla tökkien. lie tuo säilyy..\nVastaus #65 04.07.21 - klo:11:20\n58 oli d-arvo täällä ennen juhannusta,miten alhainen lienee nyt,lämpö tiputtaa hyvin. Raivaussaha ja loukutus tyylliin pellava taitaa kohta olla ainoat tavat saada nuo heinäpökkölöt nurin ja vähän pehmenemään syöntikuntoon. Sulamatonkuituhan on luokkaa puu jo.\nVastaus #66 04.07.21 - klo:11:40\n^^ Naapurille eilen paalasin ehkä jonkun 3ha. Tänään pitäis jatkaa. Koneessa oli pieni mälli ja pudotin moskat ittelle latoon ja puhaltelin paalaajan puhtaaksi sisältä ja päältä. Tyrkytin heinää muutamalle siemennystä odottavalle hieholle navetassa jotka puskivat ne sitten siitä sivuun. Lehteä heinässä ei nimeksikään. Kohta viikon ollut kaadettuna ja pöyhitty luultavasti kaikki kivennäis maa mukaan. Hirveä pöly paalatessa ja kun sitä moskakasaa avantilla pökkäs. Kuivaa kuivikettahan tuollainen olis mutta en tiedä kyllä mitä virkaa rehuna Nytkin nuo on kääritty , niin ajattelin olisko tullut parempaa "kuivaa heinää" jos samat heinät olis vedetty paaliin hieman "kosteana" jotta edes vähän se rautalankamainen korsi olisi pehmennyt. Tai voihan se pehmetä vieläkin kondenssi kosteuden vaikutuksesta.\nVastaus #67 05.07.21 - klo:23:19\nLainaus käyttäjältä: Paalimies - 01.07.21 - klo:23:30\nHerran vuonna 2020 ainakin. En tiedä nykyaikaisesta, ylön pöyhin näytti olevan.


Kulkuri Kiitokori 82, Scania 7.8l 1985 - Matkailuauto - Retkeilyauto - Nettikaravaani\nNettikaravaani.com  Kulkuri  Kulkuri Kiitokori 82  Myynti-ilmoitus\nKulkuri Kiitokori 82, Scania\nMoottori 7.8 l, Diesel Mittarilukema 215 492 km\nKulkuri Kiitokori 82 7.8l\nNyt olisi myynnissä mukava kesäasunto. Autoa on rakennettu itselle ajalla ja tunteella. Aika ei kuitenkaan riitä enää itse käyttötarkoitukseen, joten siksi laitetaan myyntiin. Scania on ollut meillä kuutisen vuotta ja projekti on hiljalleen edennyt loppusuoralle. Pieniä viimeistelyhommia vaille valmis, sekä maalaus haluttaessa. Sisusta on purettu rungolle ja kaikki siitä ylöspäin on uusittu sekä kaikki tarvittavat koripalkit vaihdettu. Raken...Lue lisää »\nNyt olisi myynnissä mukava kesäasunto. Autoa on rakennettu itselle ajalla ja tunteella. Aika ei kuitenkaan riitä enää itse käyttötarkoitukseen, joten siksi laitetaan myyntiin. Scania on ollut meillä kuutisen vuotta ja projekti on hiljalleen edennyt loppusuoralle. Pieniä viimeistelyhommia vaille valmis, sekä maalaus haluttaessa. Sisusta on purettu rungolle ja kaikki siitä ylöspäin on uusittu sekä kaikki tarvittavat koripalkit vaihdettu. Rakenne on tehty niin, että seinissä on 30mm finnfoam ja vanerointi. Lattiassa on vesivaneri, 40mm finnfoam, havuvaneri ja lattiamatto. Näin sisätilat pysyvät lämpiminä ja kovempaa sisäääntä ei synny ajaessakaan. Takana on 160cm parisänky ja sinne on mahdollista lisätä kaksi erillistä 80cm sänkyä. Oleskelutilan sohva on levitettävä (160cm), joten kunnollisia nukkumapaikkoja tällä hetkellä on neljälle aikuiselle/lapselle. Suurin mukavuus autossa on sen tasainen lattia. Tämä tuo autoon avaruutta ja on enemmänkin asuntotyylinen verrattuna normaaleihin busseihin. Yleensä lattiassa on syvennetty käytävä ja se ei ole kovinkaan käytönnöllinen. Rungossa on uusi 300l harmaavesisäiliö ja auton pystyy liittämään maasähköön. Wc-istuin toimii kasetilla ja siinä on sähköhuuhtelu. Lisälämmittimenä on 21kw webasto, jonka voi tarvittaessa kytkeä 3-vaiheiseen maasähköön. Lisälämmitintä ei ole käytetty, koska patterit eivät ole vielä paikoillaan. Auto on toiminut alunperin kirjastoautona ja meillä 6-vuoden aikana, sillä on ajettu noin 300-400km. Eli kilometrit pitävät paikkaansa. Autoa on liikuteltu ja käynnistelty talvisinkin 1-2kk välein. Säilytetty talvet lämpimässä hallissa, lukuunottamatta viime talvea. Alla on uuttavastaavat renkaat. Vartan akkuja on 4kpl (180Ah) ja ne ovat myös aika uusia. Sähköistyksen vaihtojärjestelmä on vielä tekemättä. Ilmalömpöpumpusta puuttuu ulkoyksikkö, mutta johdot ja putket on vedetty valmiiksi. Jos kiinnostuit, soittamalla saat lisätietoja ja autoa voi tulla katsomaan sekä kokeilemaan Joensuun suunnalle. Ps. Olen itse Espoon suunnalla, joten sovitaan näkeminen pienellä varoitusajalla.\n- Moottoriöljyt ja turbon suodatin vaihdettu + linko puhdistettu.\n- Ilmanpuhdistun puhdistettu.\n- Takailmapussit x 2 vaihdettu apukusin puolelta.\n- Laturi kunnostettu.\n- Pottoainesuodatttimet vaihdettu.\n- Jäähdytysnesteet vaihdettu.\n- Moottoritilan vesiletkut vaihdettu.\n- Katsastettu huomautuksitta 7/2017.\n- Seuraava katsastus 7.8.2018 mennessä. Piilota »\nKatso myytävänä olevat Kulkuri Kiitokori 82 vaihtokaravaanit »\nKysymys: -09 LINKKU PYÖRÄ-KUORMAAJA - *****\nKysymys: Mitä luulet, onko talviasuttava? Ihan kunnon pakkasilla siis. :) - *****\nKulkuri Kiitokori 82, Scania 7.8l\nNettikaravaani ID 1498932


Syyllistyikö media ylilyönteihin Ulvilan surman uutisoinnissa? - Kulttuuri | HS.fi\nSyyllistyikö media ylilyönteihin Ulvilan surman uutisoinnissa?\nTiedotusvälineet ovat nimenneet Anneli Auerin syylliseksi.\nUlvilan surmatapaus sai viime viikolla yllättävän käänteen, kun Vaasan hovioikeus yllättäen vapautti epäillyn Anneli Auerin odottamaan tuomiota. Vapautuksen arvellaan ennakoivan syytteiden hylkäämistä.\nTausta: Surmaa tutkittu vuodesta 2006


Here we go!! – Iines Aaltonen\nJulkaistu 17.5.2013 30.3.2017 kirjoittanut Iines Aaltonen\nNoniin! Singapore ja Bali, täältä tullaan! Otin läppärin mukaan reissuun, joten postauksia tulee kunhan vain netti toimii. Onneksi yölento, joten illallista odottelemaan ja sitten koisimaan, aamulla ollaankin jo Singaporessa! 😉\nViikonloppureissuun + helleviikon arkikuvia\nSantorini: Kuvankaunis Oia kuvien takaa\n2 vastausta artikkeliin “Here we go!!”\nVeera Einola sanoo:\nVoi vitsit, miten mukavalta kuulostaa! Olisin illlastanut/nukkunut tällä samalla lennolla teidän kanssanne, jos en olisi joutunut perumaan mun Australian matkaani. Ei mua silti harmita yhtään, joskus on tehtävä valintoja elämässä. Ja Suomessa on tällä hetkellä lämpimämpi kuin kenguruiden maassa! ;D\nNo voi että kun jouduit perumaan reissun!! No mutta Ausseihin sitten myöhemmin ja onneksi Suomessa on kesä 😉\nEdellinen artikkeliEdellinen Nivea In-Shower bodylotion\nSeuraava artikkeliSeuraava Singapore


Outi Koski välttyi tuomiolta - Kotimaa - Ilta-Sanomat\nOuti Koski välttyi tuomiolta\nOuti Kosken poikien piilottelu on julkisuudessa syksyllä 2004.\nJulkaistu: 25.4.2007 11:58 , Päivitetty: 25.4.2007 13:11\nAmerikkalais-suomalaisia poikiaan piilotellut Outi Koski (nykyisin Tasciotti) olisi saanut tuomion omavaltaisesta huostaanotosta Espoon käräjäoikeudessa. Häntä ei kuitenkaan saatu haastettua Yhdysvalloista, ja syyte ehti vanheta.\nKosken sijaan tuomion sai poikia Kainuussa syksyllä 2004 piilotellut radiopomo. Hänelle lankesi reilun 250 euron sakko avunannosta lapsen omavaltaiseen huostaanottoon. Käräjäoikeus katsoi, että tuomio avunannosta voitiin langettaa, koska päärikos eli lapsen omavaltainen huostaanotto oli näytetty toteen.\nRadiopomon nuori alainen oli myös syytettynä, mutta hän sai vapauttavan tuomion. Oikeuden mielestä toimittajan osallistuminen perustui hänen esimiehensä pyyntöihin.\nMonissa oikeuksissa puitu jupakka sai piilottelukäänteen elokuussa 2004, kun korkein oikeus määräsi tuolloin 12- ja 9-vuotiaat veljekset heti palautettaviksi Yhdysvaltoihin. Tämän jälkeen pojat katosivat salaperäisesti.\nMyöhemmin selvisi, että radiopomo oli kutsunut pojat luokseen maatilalle.\n- Otin Koskeen yhteyttä, koska arvelin hänen tarvitsevan lepopaikkaa, mies myönsi oikeudessa alkuvuonna.\nRadiopomon mielestä lapset olisivat kuuluneet äidilleen, ja hän halusi sen takia hetkeksi lopettaa poikien riepottelun. Toimittajamies puolestaan kiisti oikeudessa syyllistyneensä rikokseen. Hän kävi poikien kanssa kaupassa, elokuvissa ja kalastamassa.\nOikeus katsoi, että toimittaja liikkui vapaasti poikien kanssa Kajaanissa. Näin mies osoitti, ettei ole pyrkinyt vaikeuttamaan lasten löytymistä.\nAvunannosta tuomittu mies joutuu maksamaan poikien isälle John Rogersille vahingonkorvauksia ja oikeudenkäyntikuluja yhteensä 3 000 euroa. Rogers vaati kymmeniä tuhansia euroja, mutta oikeuden mielestä piilottelija ei ollut suurimmasta osasta vastuussa.\nKoski jatkaa kamppailua poikien huoltajuudesta Yhdysvalloissa.\nAlkuvuonna jupakka huipentui siihen, että hänet passitettiin Greenvillessä Etelä-Carolinassa 30 päiväksi vankilaan oikeuden halventamisesta. Rangaistusta Koskelle vaati ex-puoliso Rogers. Tuomio liittyy vuoden 2003 tapahtumiin, jolloin Koski ei palauttanut Suomessa vierailleita poikiaan takaisin Yhdysvaltoihin.\nKoski kuitenkin vapautui vankilasta, sillä hän onnistui maksamaan lähes 60 000 dollarin sakot, jotka oli muunnettu maksamatta jättämisen takia vankeudeksi.\nIS 23.2: Outi Kosken vankiosasto vaihtui


Kierrätys | Meidän maailma\nKenkämeren Heli ennättikin jo kertoa, että vierailimme yhdessä Kierrätystehtaalla, joka järjestettiin tänä vuonna neljättä kertaa. Osallistuin aivan ensimmäiseen Kierrätystehdas-tapahtumaan vuonna 2008 ja täytyy hieman harmitella, että tapahtuma on mielestäni hukannut idean, joka sillä alunperin oli. Nimittäin tämän vuotisen Kierrätystehdasvierailun jälkeen laskeskelin, että olin taas käyttänyt yli 70 euroa Esikon vaatteisiin ja pehmoihin (no, ostin minä itselleni laukun, mutta se olikin kaikista ostoksista halvin se), vaikka tarkoitukseni olikin mennä saamaan ideoita, kuinka tuunata ja uudistaa sitä mitä minulla jo on.\nAlun alkaen Kierrätystehtaalle mentiin erityisesti Vaihtotorin vuoksi, jonne kävijät saivat tuoda itselleen tarpeettomia tavaroita ja viedä maksutta mukanaan mitä halusivat. Lisäksi Kierrätystehtaan valttikortteja olivat erilaiset työpajat, joista sai käytännön vinkkejä, ideoita ja ohjeistusta omin käsin tuunaamiseen ja puuhaamiseen. Kyseiset palvelut kyllä löytyivät tämänkin vuoden tapahtumasta, mutta päähuomio Kierrätystehtaalla oli ehdottomasti Kauppatorilla ja siellä myyntiä tekevillä kierrätysalan yrityksillä.\nMilloinkohan sitä oppisi, että ekologisuus, eettisyys ja kestävä kehitys ei ole ekomateriaaleista tehtyjen uusien tuotteiden hankkimista vaan omien kulutustottumusten uudelleen pohtimista, halujen ja tarpeiden erottelua ja vanhan, jo olemassa olevan tavaran uudistamista? Toivoisin todella, että Kierrätystehdas-tapahtuma ottaisi nämä kysymykset huomioon ensi vuoden keikkaa rakentaessaan. Täällä pk-seudulla on jo lukuisia käsityö- ja kädentaitotapahtumia, joita myös kierrätysalan yritykset jo aktiivisesti hyödyntävät markkinointi- ja myyntikanavina, joten olisiko huono idea alan yrityksiltä rantautua Kierrätystehdas-tapahtumaan myyntityön sijaan jakamaan sitä tietotaitoa, mitä heillä on vanhan uudistamisesta. Itse ainakin kaipaisin tapahtumaa, jossa ostaminen ei ole itseisarvo.\n9.5.2011 at 11:00