Oulun pyöräteiden kylttejä joutuu katselemaan hetken tarkemmin, että ne hahmottuvat – lähetä meille kuva kyltistä, jota sinä et ymmärrä | Yle Uutiset | yle.fi\n12.7.2020 klo 15.12päivitetty 14.7.2020 klo 05.40\nJoissakin uusissa pyöräilyn pääreittien kartoissa on nähtävissä takana olevat kohteet, mikä on aiheuttanut hämmennystä. Esimerkiksi tässä Länsi-Tuirassa olevassa kyltissä Oulun keskustaa lukuun ottamatta kaikki kohteet ovat takana, osa vasemmalla ja osa oikealla.Sipe Myllyniemi / Yle\nOulun pyöräteiden varsille ilmestyi kaikessa hiljaisuudessa suuri määrä uusia kylttejä.\nPerinteisistä sinipohjaisista tienviitoista ja opastauluista sekä Oulun pinkin värin sävyttämistä kartoista ja tien varsien numerokylttien kirjosta muodostuu kokonaisuus, joka voi aluksi hämmentää, mutta jossa on oma logiikkansa.\nPyöräilyn pääreitit on nykyisin numeroitu samalla tavalla kuin maantiet.Sipe Myllyniemi / Yle\nEnnen risteyksiä olevissa opastetauluissa kerrotaan jokaisen suunnan kohteet.Sipe Myllyniemi / Yle\nTienviitat pyöräteiden varsilla eivät sinänsä ole uusi näky, mutta tällaisenaan merkit ovat uusinta uutta. Oulun kaupungin yhdyskunta- ja ympäristöpalveluiden liikenneinsinööri Harri Vaarala selventää, että reittien numerointi ja sinipohjaiset taulut ovat periaatteessa samanlaisia kuin maantieliikenteessä.\n– Autoliikenteessä on ollut vuosikymmenet tällaisia niin sanottuja suunnistustauluja, jotka ovat vähän ennen risteysaluetta ja niissä kerrotaan, mihin seuraavasta risteyksestä pääsee. Maantiet ovat myös numeroitu samalla tavalla liikenteessä, ja numerot näkyvät suunnistustauluissa.\nHän myöntää, että projektin alkuvaiheessa tuli ihmettelyä, mihin kylttejä tarvitaan, tarvitaanko niitä niin paljon ja miksi tällaiseen käytetään rahaa.\n– Nyt ihmiset ovat hoksanneet, että nämä ovatkin ihan hyviä. Kun opitaan opastuslogiikka ja seuraamaan niitä, niin sitten ihmetellään, miksei tällaista aina ole ollut ja pitäisikö tällaiset olla joka paikassa.\nOulun seudun uusien liikennemerkkien takana on muutaman vuoden työ. Vuoden mittaista asennustyötä edelsi kahden vuoden tutkimustyö, jonka aikana pääpyörätiereitistö sekä viitoitus- ja opastusjärjestelmä sen varsille hiottiin toimivaksi kokonaisuudeksi.\nPian vastaavanlaisia merkkejä voi olla koko maassa, koska tieliikennelaki muuttui tänä kesänä. Uusi laki toi mukanaan useita pyöräilijöille hyödyllisiä tarkennuksia liikenteessä kulkemiseen, kuten pyöräkaistan merkin aiemminkin käytössä olleen ajoratamerkinnän lisäksi.\nKylttien ulkoasu tuli viralliseksi vasta kesän alussa\nOulussa kylttejä on asennettu paikoilleen erityisluvalla jo viime vuodesta alkaen.\nSiniset tienviitat ovat saaneet uuden tieliikennelain myötä virallisiksi tulleen ulkoasun.Sipe Myllyniemi / Yle\nVaaralan kertoo, että liikenne- ja viestintäministeriöltä haetulla kokeiluluvalla hanke saatiin toteutettua jo etukäteen ennen merkkien virallistamista.\nViitoitus- ja opastusjärjestelmässä ovat mukana Oulun lisäksi Kempeleen, Limingan, Lumijoen, Kiimingin, Haukiputaan ja Muhoksen alueet. Liikenneinsinööri Harri Vaaralan mukaan ajatuksena on lähivuosina laajentaa aluetta niin, että se kattaa lisäksi ainakin Iin ja Tyrnävän alueet.Sipe Myllyniemi / Yle\nSuomen pyöräilykaupunkina aiemminkin tunnetussa Oulussa uuden opastus- ja viitoitusjärjestelmän asentaminen on osa Oulun seudun pyöräilyn brändäystä. Vastaavanlainen viitoitus- ja opastusjärjestelmä on asennettu esimerkiksi Turkuun, mutta huomattavasti suppeammassa mittakaavassa.\nOulun polkupyöräilijät ry:n puheenjohtaja Otto Simola kehuu, että pyöräteiden uusittu sininen viitoitus on todella hyvä ja selkeä. Kylttejä on myös sopivan paljon ja pääreittinumerointi on hyvä sen jatkuvuuden kannalta, sillä numerointia seuraamalla pääsee paikasta toiseen helposti. Kartat ovat Simolan mukaan kuitenkin aika pieniä ja epäselviä. Sipe Myllyniemi / Yle\nOletko sinä nähnyt virallisia liikennemerkkejä tai epävirallisia kylttejä, joiden tarkoitusta et ymmärrä? Kerro se meille!\nLähetä meille kuva näkemästäsi kyltistä osoitteeseen sipe.myllyniemi@yle.fi viimeistään 16.7.\nLaita viestiin myös mahdollisimman tarkat tiedot siitä, mistä kuva on otettu.\nJätähän myös yhteystietosi (sähköpostiosoite tai puhelinnumero), jos meille herää lisää kysymyksiä.\nVinkkejä voidaan käyttää myöhemmässä uutisoinnissa aiheesta.\nLue myös: Uusi tieliikennelaki: Kaksisuuntaisille pyöräteille tarvitaan oma liikennemerkki – uusista kylteistä miljoonien lasku?\nliikennemerkitKotimaaopasteetOuluPyöräliikennepyöräilyPyörätiet ja -kaistatLiikenteen ohjausmerkittiettieliikennelaki


Hörhiäisviikko huipentuu! – Hörhiäisviikko\ntags hörhiäisviikko2020, hörhiäisyö, kankaanpääsali, keikka, kohtalon kulkurit, konsertti, livekeikka, volttivapaat\nHörhiäisviikko 2020 alkaa lähestyä huipennusta eli Hörhiäisviikonloppua! Perjantaina ja lauantaina pääsee päivisin vielä näkemään Hörhiäisviikon parasta antia, mutta ilta-aikaan on aika nauttia livemusiikista Hörhiäisöissä!\nPerjantaina klo 21 aloitetaan viikon odotetuimmalla hetkellä eli Vuoden 2020 Hörhiäisen julkistamisella. Tämä tapahtuu suorana Kankaanpääsalista käsin. Vielä ehtii laittaa viimeiset veikkaukset kehiin!\nHörhiäisperjantai jatkuu livekeikalla, jossa esiintyy ”pilke silmäkulmassa sen rosentin verran maistuvampaa vokkenvollia tarjoileva terapiabändi” eli tietysti Volttivapaat Allstars! Mukana solisteina Harri Hieta ja Anette Raukola sekä vierailevana muusikkona georgialainen viuluvirtuoosi Vitali Imereli. Odotettavissa elämyksellinen ja yllättäväkin keikka!\nHörhiäislauantaina meno jatkuu, kun klo 21 Kankaanpääsalin lavan ottaa haltuun Kohtalon Kulkurit! Kohtalon Kulkurit uusii Hörhiäisviikolla alkuvuodesta suuren suosion saaneen ”Viimeiseen korttiin – Topi Sorsakoski Tribute” -konserttinsa. Luvassa siis nostalginen ja nautinnollinen ilta hyvän musiikin parissa!\nNyt on korkea aika laittaa kotikatsomo kuntoon!\nNappaa mukaan lempiherkkusi ja osallistu itseksesi, perheen kera tai kaveriporukalla. Kaikki hauska odottaa kaupungin YouTube-kanavalla, mukaan pääset läppärin, TV:n tai mobiilin kautta. Klikkaa tästä linkistä eteenpäin: https://www.youtube.com/channel/UCF-a7fizln3I_ghfyODEFNA/\nKerrothan meille somessa, miten osallistuit Hörhiäisviikkoon! Julkaise vaikka kuva omasta kotikatsomostasi! Käytä hashtageja: #hörhiäisviikko2020 #kankaanpää\nLisätietoja ohjelmasta: https://horhiaisviikko.kankaanpaa.fi/ohjelma/ ! 🐝\nP.S. Muistathan myös sunnuntaina klo 14 Kankaanpää-päivän.\nTorstaina nautitaan nukketeatterista, tutustutaan uusiin harrastuksiin ja kuullaan runoja arjesta ja ihmisistäpreviousElina Kivikoski on Vuoden 2020 Hörhiäinen!next


Melanvetoja: heinäkuuta 2021\nItse asiassa meitä oli lauantaina vajalta lähtiessä kuusi ja sunnuntaina sinne palatessa neljä, mutta varsinaisella retkellä oli kuitenkin viisi osallistujaa. Puolilta päivin pakatessa ilma oli helteinen, mutta matkaan päästyämme noin 5 m/s vastatuuli mukavasti jäähdytti menoa tekemättä melomisesta silti liian rankkaa. Ensimmäinen matkalainen kulki mukana vain tunnin piipahtaakseen Kotkan edustalla sijaitsevassa Varissaaressa. Menomatkalla yhytimme myös lauantailenkiltä seuramme puheenjohtajan, joka manasi myötätuulimelonnan kuumuutta vallitsevissa olosuhteissa.\nMerellä ei helle kiusannut\nVajaa kymmenen kilometrin ja runsaan puolentoista tunnin melonnan jälkeen päätimme pitää pienen tankkaustauon kaikkein kotkalaisten hyvin tuntemassa Lehmän montussa. Meidän lisäksemme laskin laitureissa ja hietikoilla olevan yhteensä 27 veneellistä auringonottajia ja vuoromoottori poikkesi vielä tuomaan saareen lisää ihmisiä. Kovin kauaa emme täällä viihtyneet, vaan jatkoimme matkaamme kohti Kuolioluotoa.\nVarikkopysähdys Lehmän montussa\nMeloimme Kuutsalon ja Kirkonmaan salmesta Satamasaaren ja Vuorisaaren eteläpuolitse tuttuun leiripaikkaamme Kuolioluodon eteläkärjen kallioille. Merellä olo oli ollut siedettävä, mutta rannalla oli ajoittain suorastaan tukalan kuuma. Niinpä pulahdimmekin useampaan otteeseen uimaan vilvoitellaksemme itseämme. Merivesi oli kuitenkin lämmintä ja rantakallio suorastaan kuuma, joten tästäkään ei ollut kovin pitkäaikaista hyötyä.\nTiirojen pesimäluodot kannattaa kiertää\nPystyimme telttamme ja kokkailimme päivällistä silokalliolla. Kävin myös hakemassa pari saarella sijaitsevaa geokätköä, jotka löytyivät tällä kertaa varsin helposti. Kulku saaren poikki oli kuitenkin hankalan maaston vuoksi varsin vaivalloista ja vajaa parin kilometrin mittainen lenkki sai hien taas pintaan ja olon tuntumaan tukalalta. Avotulen tekeminen oli metsäpalovaroituksen takia kielletty, joten illalla makkaranuotio jäi sytyttämättä, mutta Marju paistoi koko porukalle lettuja. Nuotion asemesta istuimme siis letturingissä maailmaa parantamassa. Näkymät eteläkärjestä avomerelle laivoineen ja auringonlaskuineen olivat aivan yhtä upeita, kuin aina ennenkin.\nYöllä pystyi nukkumaan pelkässä sisäteltassa, tai vaikka taivasalla. Itse pidin telttani ovet sekä kaikki mahdolliset tuuletusluukut auki. Hienoinen läpiveto tuuletti mukavasti hyönteisverkkojen läpi. Aamulla oli hyvä herätä itätuulen rantaan ajamien aaltojen liplatukseen. Osa meistä aloitti päivänsä uimalla osa aamiaisella. Varsin pian aurinko sai kallion lämpenemään ja olon hikiseksi ja viimeistään leirin purkamisen jälkeen oli jälleen aika pistäytyä meressä vilvoittelemassa. Vesi oli ihailtavan kirkasta ja rantakalliolla kasvoi ahdinpartaa. Myös rakkolevä näyttää tekevän paluuta itäiselle Suomenlahdelle. Toivottavasti tämä on merkki vesien puhdistumisesta.\nKello yhdentoista maissa lähdimme paluumatkalle. Meloimme sivumyötäisessä Pitkäsaaren ja Karhusaaren välistä kohti Kuutsalon Santaniemeä, jossa pidimme lounastauon. Pasilla oli niin kiire kaupunkiin jalkapalloasioita hoitelemaan, että hän jatkoi suoraan kohti Metsolaa. Me muut pidimme reilun pysähdyksen lämpimine aterioineen ja kahveineen Santaniemessä, pulahtipa joku pariin otteeseen jopa uimassakin.\nSivumyötäisessä kohti Karhusaarta\nKuutsalon pohjoispäästä olikin enää noin kymmenen kilometrin matka Tiutisen ja kantasataman kautta Metsolan vajalle. Melonta sujui alkumatkan tapaan mukavasti sivumyötäiseen lasketellessa. Aina välillä pysähdyimme parin minuutin mittaiselle juomatauolle. Keisarinsatamassa melan lapani kopsahti johonkin kovaan. Parikymmentä senttiä pinnan alapuolella kellui puoliupoksissa avaamaton siideritölkki. Noukin aarteen talteen ja ajattelin palkita sillä itseni illalla. Aikaisemmilla melontareissuillani olen kyllä löytänyt vedestä kellumasta mm. teräksisen poijun, nahkaisen jalkapallon ja pari muuta palloa, muutaman fendarin, rintaliivit sekä kasapäin tyhjiä pulloja ja tölkkejä, mutta koskaan ennen en ole törmännyt avaamattomaan virvoitusjuomatölkkiin.\nVajarannassa tavaroiden purkamisen jälkeen olikin jälleen kerran aika pulahtaa uimaan. Tälle helteiselle pikku retkelle, joka seuran toimintasuunnitelmaan oli merkitty helppona meriretkenä kertyi yhteensä mittaa 35km. Myös vähemmän meloneiden on helppo aloittaa melontaretkeily tällaisilla pienillä viikonloppuretkillä, Harmi, ettemme tällä kertaa saaneet huokuteltua heitä matkaan.\nLähettänyt Kilu klo 8.33 Ei kommentteja:


Krissy puikoissa: Kypärämyssy suunnitteilla\nTalvi tulee (ehkä) ja lapsille pitää neuloa lämmintä. Vino pino Aviatrixeja odottaa viimeistelyä, yhdet sukat ja vauvanlapaset on tehty nuorimmalle neidille. Villapaitoja olisi kiva tikuta mutta ei niitä täällä sisällä voi pitää, toppavaatteiden alla taas vähän hankalat lapsilla ja itselleni villapaita on talvitakin alla liikaa.\nTänään lähdin etsimään kivan kypärämyssyn ohjetta ja törmäsin tähän hauskaan malliin. Kuten kommentoijaa, myös minua vähän tökkii tuo saumallisuus. Pitää siis yrittää josko kyseisen mallisen saisi neulottua suljettuna neuleena. Taidan kokeilla ensin Baby Bornin kokoa ja siitä sitten isompaa jos saan mallin muunnettua.\nTällaisen sain aikaan ensi yrittämällä. Sukan tapaan neulottu, kovin nätiksi en saanut tuota kavennuskohtaa joten pitää miettiä mitä siihen keksisi. Tämä on ensimmäinen versio, nukkekokoa. Toinenkin versio on valmis mutta siitä en saa kuvaa kenenkään päässä kun neiti 1v. suuttuu heti kun laitan myssyn päähän. Se on muuten samanlainen mutta tein takaraivolle muutaman lyhennetyn kerroksen jolloin sain myssyn istumaan paremmin niskasta.\nLähettänyt Morticia klo 11.20


Cargotec - Suomen suurimpia listattuja ohjelmistoyhtiöitä | Inderes: Osakeanalyysit, mallisalkku, osakevertailu & aamukatsaus\nCargotec - Suomen suurimpia listattuja ohjelmistoyhtiöitä\nYhtiöjulkaisu 26.02.2018 11:21 Cargotec\nCargotec tunnetaan nostureistaan, ja yhtiön strategiana on kehittyä älykkään lastinkäsittelyn markkinajohtajaksi. Käytännössä jokainen ajan hermolla oleva yhtiö puhuu digitalisaation mahdollisuudesta, teollisesta internetistä ja connectiviteetistä, ja sijoittajan ei ole aina helppo arvioida, millaista ansaintapotentiaalia esimerkiksi teollinen internet yhtiölle tarjoaa. Harvemmalla yhtiöllä on kuitenkaan varsinaista ohjelmistoliiketoimintaa, ja digitalisaation etenemisen tai taloudellisen vaikutuksen arviointi voi olla sijoittajille vaikeaa. Cargotecin ohjelmistoliiketoiminnan liikevaihto oli vuonna 2017 159 miljoonaa euroa, ja tavoitteena on kaksinkertaistaa luku seuraavan 3-5 vuoden aikana. Cargotec onkin liikevaihdolla mitattuna yksi Suomen suurimmista listatuista ohjelmistoyhtiöistä. Cargotecin ohjelmistoliiketoiminta on suurempi kuin esimerkiksi koko Basware (liikevaihto noin 149 milj. euroa 2017) , ja F-Securen liikevaihto oli vain 11 miljoonaa enemmän, noin 170 miljoonaa euroa vuonna 2017.


Tulen maa, osa 10\nTari lähti kävelemään pyramidille ja Wahab seurasi häntä. Mirza lähti mukaan, kulkien tosin metrin pari jäljessä. Heillä oli mennyt tornissa jo aika paljon aikaa. Niinpä iltapäivä alkoi olla jo lopullaan ja ilta koittamassa.\nSeurue pääsi ongelmitta pyramidin juurelle. Tari lähti kipuamaan rappuja ylös.\n- Menkää te, minä jään alas, Mirza sanoi.\nWahab nousi myös ylös portaita, samoin amatsonit nuoren amatsonin johdolla. Seurue pääsi kohta pyramidin huipulle. Sen päällä oleva kärki oli yhä paikallaan. Tari käveli kärjen viereen. Kärki näytti heittävän varjonsa eri paikkaan kuin aikaisemmin. Mitään erikoisempaa ei kuitenkaan näkynyt.\n- Mitäs nyt tehdään? Wahab kysyi.\n- En tiedä, Tari vastasi. Kannattaakohan meidän odotella täällä ylhäällä vai alhaalla?\n- Voisi varmaankin leiriytyä, Wahab tuumi.\n- No se on ihan hyvä idea, Tari myönsi.\n- Jos tuo kärki ei suostu liikkumaan tuosta enää mihinkään, niin huomenna täytyy jatkaa toisen kulkuaukon etsimistä, Wahab sanoi.\n- Mihin me pystytetään meidän leiri? Tari kysyi.\nHän katseli pyramidin huipulta löytääkseen hyvän paikan. Aukiolle näytti olevan ainakin mahdollista leiriytyä, esimerkiksi pienen lammikon luokse.\n- Jospa leiriydytään tuohon lammikon luokse? Wahab ehdotti.\n- Kyllä se ainakin minulle käy, Tari sanoi. Lähdetään tästä varmaan sitten pois?\n- Varmaankin, Wahab totesi ja kipusi portaita takaisin alas.\nAmatsonit seurasivat perässä hiljaisina, kuten Tarikin. He pääsivät kohta takaisin Mirzan luokse pyramidin juurelle.\nLammikko oli pyramidista katsottuna idässä joidenkin kymmenien metrien päässä. Wahab meni lammelle ja toiset seurasivat häntä. Lampi oli ihan kohtuullisen kokoinen. Siellä ja sen rannoilla oli melko rehevää kasvillisuutta, joka kuitenkin näyttää aika kärsivältä. Lammella näkyi myös uivia punaisia joutsenia. Vesi oli hiukan sameaa, mutta rannalla oli joka tapauksessa tilaa leirillekin.\nMirza havahtui joutsenten katselusta:\n- Jäämmekö tähän?\n- No ihan hyvältä tämä vaikuttaa, Tari totesi.\n- Eiköhän tämä kelpaa, Wahab myönsi.\nTari istahti maahan ja kysyi:\n- Pidämmekö jonkinlaista vartiota?\n- Sattuuko meillä olemaan jotain ruokaa mukana? Mirza kysyi.\nIlta alkoi hiukan hämärtyä.\n- Ei ainakaan minulla ole mitään ruokaa mukana, Tari vastasi Mirzalle.\n- Eipä kyllä minullakaan, Wahab tunnusti.\n- Ei kai sitten auta kuin pyydystää joutsenia tai syödä Tari, Mirza sanoi ja virnisti.\n- Mitäh? Tari puuskahti. Millainen sinä oikein olet kuin ehdotat toisten syömistä.\nAmatsonit tarkastelevat leiripaikkaa!\nMirza sanoi virnuillen:\n- Etkö sinä koskaan syö merimiehiä?\nTari ei piitannut Mirzan puheista.\n- Mutta vitsit sikseen, nyt pitää saada ruokaa, Mirza tokaisi.\n- Saisivatkohan Amatsonit hommattua jotain ruokaa? Wahab kysyi.\n- Sitähän voisi vaikka kysyä, Mirza sanoi.\nWahab puhui amatsoneille.\n- Meillä alkaa olemaan ruoka vähissä, hän sanoi amatsoneille. Onnistuisiko yhteinen metsästysretki?\nTari katseli lammella uivia joutsenia.\nNuori amatsoni vastasi Wahabille.\n- Kyllä se sopii, nuori amatsonit vastasi.\n- Itse en kyllä mikään metsästäjä ole, enemmänkin kalastus on minun laji, mutta voin auttaa parhaani mukaan, Wahab sanoi.\n- Me kyllä voimme pyytää teillekin ruokaa, nuori amatsoni sanoi armollisesti.\n- Se olisi hienoa, Wahab totesi.\n- Kaiketi amatsonit hankkivat meille ruokaa, Wahab ilmoitti.\n- Me voisimme sinä aikana päättää mitä huomenna teemme, Mirza sanoi.\n- Me voimme lähteä metsälle heti, nuori amatsoni lupasi.\nAmatsonit lähtivät kulkemaan viidakkoon päin. Samalla he katsoivat aseitaan kuntoon.\n- Toivottavasti Sundar ja Halo ovat vielä kunnossa, Wahab sanoi.\n- Joo, mutta uskoisin, että he ovat ihan kunnossa, Tari arveli.\n- Varmaankin huomenna jatkamme etsimistä, Wahab totesi.\n- Olisi muutenkin kiva jos he olisivat saaneet jotain selville siitä Laatasta, Tari huomautti.\n- Saisikohan pyramidin huipun jotenkin murretuksi? Mirza pohti.\n- Tuskin, Tari epäili.\nMirza etsi mukavan paikan, jolla istahtaa. Lammen vieressä kasvavalla ruoholla oli aika pehmeää istua.\n- Niin. Täällä tosiaan olisi hyvä pitää jotain vahtia, Tari sanoi.\n- Ei niinkään huono idea, Mirza myönsi. Odotetaan kuitenkin ensin amatsonien tuloa.\nTari meni makaamaan nurmikolle ja laittoi kädet pään taakse.\n- Noh, Tari sanoi. Tässä on tullut tänään tapahtunutkin kaikenlaista, niin on hyvä vain kun pääsemme lepäämään välillä. Kunhan Sundarille ja Halolle ei olisi tapahtunut mitään.\n- Välillä pieni tauko tekee hyvää, Wahab vahvisti.\nHän kävi jo valmistelemaan itselleen hyvää nukkumispaikkaa.\nOli jo hiukan hämärää ja Somash oli laskemassa taivaanrannan taakse. Ulkona oli silti lämmintä, joten vilustumista ei tarvinnut pelätä. Minuutit kuluivat verkkaiseen tahtiin. Ehkä noin tunnin kuluttua amatsonit palasivat mukanaan melkoisen monta metsästämäänsä lintua.\n- Pitäisi muuten varmaan joku tuli saada aikaan jos aiotaan syödä noita lintuja, Tari sanoi.\n- Täällä on runsaasti lintuja, nuori amatsoni sanoi.\n- Sepä hyvä, Wahab totesi.\nMirza alkoi tehdä tulta.\n- Nyt vain linnut nuotiolle, Wahab mutisi.\nAmatsonit laskivat linnut seurueen viereen. Tari nousi seisomaan.\nSamassa tapahtui jotakin kummallista. Lammikon luona olijat huomasivat pyramidin juurelle ilmestyneen joukon henkilöitä aivan kuin tyhjästä. Siinä olivat Halo ja Sundar, mutta lisäksi heidän seurassaan oli suuri määrä liskomaisia olentoja, myös sellaisia, joita he olivat aikaisemmin tappaneet. Isojen liskojen lisäksi porukassa oli useita pienempiäkin. Pieniä liskoja oli kolme, isoja taas kymmenkunta.\n- Sundar? Halo? Wahab huudahti.\n- Ja tietysti ruoka-aikaan, Mirza tuhahti.\n- Missä olette olleet? Tari kysyi. Oletteko kunnossa?\n- Öh, Sundar örähti ja näytti hieman hölmistyneeltä ja suojasi kädellään silmiään niiden edessä valkenevalta maailmalta.\nHalo katsoi toisten suuntaan. Liskot jäivät seisomaan paikoillaan, eivätkä edes katsoneet seurueen suuntaan.\n- Mistä te siihen ilmestyitte? Wahab kysyi.\n- Ja mitä kavereita toitte mukananne? Mirza ihmetteli.\n- Se oli aika hurja trippi, vaikka monenmoista orgiaa ja purppuraa savua olen aikaisemminkin nähnyt, Sundar sanoi.\n- Olimme kai pyramidissa, Halo selitti. Mutta oudompaa en ole koskaan kokenut.\nHalo lähti astelemaan toisten suuntaan.\n- Oletko kunnassa Halo? Mirza kysyi.\n- Mmmm, Sundar mutisi ja seisoo hetken mietteliäänä katsellen liskoja.\nSitten hään pullisteli lihaksiaan ja sanoi:\nLiskot seisoivat liikkumattomina paikoillaan, eikä niiden kylmistä matelijankatseista voinut erottaa mitään tunteita. Wahab katseli edelleenkin hölmistyneenä ja samoin Tari. Sundar tuntui säpsähtävän vihdoin unestaan ja käveli sitten rennosti muun porukan luokse:\n- No, mitäs pojat? Ei ole mitään loppumattomia rantoja tai tulimeriä täällä tainnut näkyä?\n- Oletko kunnossa? Tari kysyi huolestuneena.\n- Mitä parhaimmassa, Sundar vastasi. Vaikka pidin kyllä eniten siitä ensimmäisestä.\n- Moiseen jumalattomaan paikkaan en enää mene, Halo sanoi vakaasti päätään pudistaen saapuessaan toisten luokse. Sen täytyi olla demonien luomaa harhaa.\n- Missäs ihmeessä olette oikein matkustelleet? Wahab kummasteli.\n- Missä te olitte? Tarikin kysyi.\nLiskot seisoivat yhä paikoillaan, huolimatta niiden toverien mätänevistä ruumiista jonkin matkan päässä pyramidista.\n- Olemme yrittäneet etsiä teitä kaikkialta, Wahab sanoi.\n- Me ei taidettu olla ihan tällä olevaisuuden tasolla, Sundar arveli.\n- Mistä te saitte kaverit matkaan? Wahab kysyi.\n- Olimme jossakin jumalattomassa paikassa, jonka Jumala tuhotkoon, Halo vastasi.\n- No sepäs oli, Mirza mutisi.\n- Mmmmm, ai niin, Sundar sanoi. Se hiton päähinehän tässä oli se jutun ydin.\nSundar ei vaikuttanut vieläkään vähääkään koherentilta ja jäi tuijottamaan Taria pistävästi. Tari tuijotti takaisin hyvin hämmästyneenä vieläkin. Halo istuutui maahan hiukan poissa tolaltaan.\n- Jos vaikka kertoisit jutun niin hyvin kuin merimies taitaa etkä vain puhelisi omiasi, Mirza tuhahti.\n- Ylivelhopapin juonia, Halo mutisi hiljaa itsekseen tuijottaen tyhjyyteen.\n- Kuulkaas nyt, tämän jutun kuuleminen melkein vaatisi sitä, että kaikki nauttivat ensin Solfin unta, Sundar sanoi. Ensin teidän versionne tapahtumista?\n- Ne liskot haluavat kypärän, Halo töksäytti.\n- Etsimme teitä henkemme uhalla, Mirza sanoi. Siinä tarinamme.\n- Näkyikö levystä jälkeäkään? Wahab kysyi.\n- Mitä kypärää ne haluavat? Tari ihmetteli.\n- Ja mistä pirun kypärästä te puhutte! Mirza huudahti.\n- Heillä on levy ja he suostuvat vaihtamaan sen kypärään, Halo sanoi. Niin Sundar ainakin sanoo.\n- Pöh, luota vain Haloon että pilaa hyvän tarinan, Sundar tuhahti. Tuota ennen oli kaikkea jännää loppumattomista rannoista myrskyihin, lohikäärmeisiin ja painiotteluihin - jossa minä muuten kellistin tuon ison körilään tuolla, Sundar huitaisi sormellaan jonnekin liskoryhmittymän suuntaan. Puhumattakaan siitä ihanasta liekkimerestä.\n- Demonit sinut siellä riivasivat, Halo murahti Sundarille.\n- Mitähän sieniä olette matkalla oikein nauttineet? Wahab kysyi.\n- Hohhoh, sieluton ei tuntenut Solfin liekin voimaa, mutta sai melkein maistaa hänen tultaan, Sundar sanoi.\nAmatsonit näyttivät hämmentyneiltä, vaikkeivät olleet ymmärtäneet ilmeisesti mitään.\n- Satuilut sikseen, mitä tapahtui sen jälkeen kun jouduitte pyramidiin? Mirza kysyi.\n- Ah, naiskaunokitkin raahaavat vielä mukana? Sundar kysyi.\n- Kertokaa nyt edes, mistä kypärästä on nyt kyse, Wahab kehotti.\n- Ylivelhopapin valheet Extogalliasta ovat vietelleet sinut, Halo sanoi Sundarille ankarasti. Sundar tietää paremmin kypärästä, hän lisäsi toisille. Minä en ymmärtänyt hänen ja liskojen höpinöistä mitään.\n- Hmph. Teitä ei selkeästikään yhtään kiinnosta kuulla hyvää juttua, Sundar harmitteli. Kuunnelkaa sitten tuota tylsimystä.\nSundar istuutui alas ja alkoi täyttää piippuaan.\n- Ei teillä olisi lisää piipputupakkaa, minulta alkaa loppua? hän kysyi.\n- Näille sedille kyllä taitaa olla pikku unet paikallaan, Wahab totesi.\n- Jep, Tari vahvisti.\n- Äh, luultavasti löivät päänsä seinään siellä pyramidissa, Mirza epäili.\n- Jospa syödään hieman amatsonineitosten hankkimaa lintupaistia ja käydään nukkumaan, Wahab ehdotti.\n- Tehkäämme näin, Mirza suostui.\n- Ehkä aamulla tulee sitten jo selväkielistä tarinaa, Wahab lisäsi.\n- Hmph, Sundar tuhahti. No siis, lyhyt versio: Menimme pyramidiin, olimme keskellä Solfin tulta, kunnes jostain syystä jouduimme sieltä myrskyyn (mikä oli paljon vähemmän miellyttävää), sitten turhauduimme iäisyyden iäisyyden rannalla, jonka jälkeen tupsahdimme lohikäärmeen selkään.\nNuori amatsonit sanoi jotakin Wahabille. Mirza keskeytti myös hiljaisuuden:\n- Kuka hakee puita?\n- Jos haluatte lintua, tehkää nuotio, nuori amatsonit sanoi.\n- Aye, Wahab vahvisti.\n- Menen tästä hakemaan puuta, Tari sanoi. Joku voisi tulla auttamaan niiden keräämisessä.\n- Sitten vähän painittiin ja nyt ollaan tässä, Sundar jatkoi. Niin ja nuo suostuivat siihen, että jos raahaamme sen hiton kypärän tänne niin antavat takaisin sen #%#¤%#¤% kiekon.\nMirza lähti hakemaan puita Tarin kanssa.\n- HEI. TÄMÄ ON IHAN OIKEASTI SE JUTTU, ÄLKÄÄ NYT KAIKKI KAIKOTKO MIHINKÄÄN! Sundar huusi. Voi kymmenen demonin kirousta.\n- Demoneitapa hyvinkin, Halo murahti.\nMirza meni viidakon reunaan hakemaan polttopuita ja Tari riensi hänen perässään.\nSundar sanoi Halolle:\n- No, he pitävät meitä hulluina. Mitäs nyt tehdään?\nAmatsonit ryhtyivät laittamaan lintuja paistokuntoon. Sundar katseli himokkaasti lintupaisteja.\n- Meidän täytyy saada se kypärä, Halo totesi.\n- Mmmmm, Sundar mumisi. Lintua.\nMirza keräsi sylillisen puita. Tari keräili myös puita. Viidakosta löytyikin aika hyvin kuihtuneita ja kuolleita oksia. Jotakin hyötyä saaren kasvillisuutta vaivaavasta kirouksesta sentään näytti olevan.\n- Kyllä he meitä uskovat, sillä Jumalan voima on kanssani, Halo sanoi.\n- No jos he ovat tuhlanneet koko tämän ajan meidän etsimiseemme, ei heillä ole varmaan parempiakaan ideoita kuin meidän jolkotuksemme, Sundar tuumi.\n- Mitä te sitten olette tehneet sillä aikaa, kapteeni? Halo kysyi Wahabilta.\nMirza saapui leiriin kantaen sylillistä polttopuita. Hän sanoi:\n- Nyt kelpaa taas lintua paistaa, kiitos minun.\nTari saapuu myöskin takaisin muiden luo mukanaan sylillinen puita. Sundar näytti nuokkuvan istualtaan.\n- Onko jollain tulukset mukana? Mirza kysyi.\n- Minulla on, Tari sanoi.\n- Mitä te sitten olette tehneet sillä aikaa, kapteeni? Halo kysyi Wahabilta. Toivottavasti demoniset harhat eivät ole kiusanneet teitä.\n- Olemme yrittäneet löytää vaihtoehtoista tietä pyramidiin ja samalla löytää teitä, Wahab vastasi. Ja täysin fyysiset olennot ovat meitä ainoastaan häirinneet.\n- Entä löysittekö sellaista? Halo kysyi.\n- Emme, Wahab vastasi. Löysimme vain hankaluuksia.\nTari rupesi kaivamaan tuluksiaan esille.\n- Jos Jumala olisi teitä johdattanut, olisitte varmasti löytäneet, Halo sanoi mahtipontisesti.\n- Entäs se yksi demoninen harha siellä vasemmalla, Mirza mutisi.\n- Kääntykää oikeaan uskoon, niin löydätte tien ja totuuden! Halo huudahti. Hylätkää pakanalliset demonit ja unohtakaa heidän valheensa.\n- Otatko lintua? Mirza kysyi.\n- Syökääpäs nyt kaikki ja yrittäkää jo rauhoittua, Wahab kehotti.\nTari rupesi kasaamaan puita nuotioksi, Mirza valitsee itselleen linnun, kun amatsonit olivat hoidelleen ripeästi linnut paistokuntoon. Tari rupesi sytyttämään tuluksillaan nuotiota ja nuotio syttyi hetken päästä tuleen. Lintuja oli pari tusinaa ja muutamat niistä olivat aika kookkaita, joten syömistä riitti.\nMirza pisti linnun tikun päähän ja aloitti paistamisen. Amatsoneilla näytti olevan vielä muutamia linnunmunia, jotka he näyttivät pitävän itsellään. Amatsonitkin laittoivat omat paistinsa tulelle. Tari rupesi paistamaan lintua ja Wahab grillaili omaansa. Mirza heitti palan lintua koriin jota kantaa mukanaan. Halo mutisi jotakin itsekseen ja tarttui hänkin yhteen linnuista.\nHetkessä ilmaan levisi ihana paistuvan lihan tuoksu. Paistit valmistuivat nopeasti. Mirza aloitti linnun syömisen. Amatsonit näyttivät vain hiukan lämmäyttävän paistejaan ja söivät niitä sitten puoliraakoina. Tari rupesi syömään lintua.\n- Se kypärä täytyy saada, Halo mutisi repiessään paistia hampaillaan.\nIlta oli nyt pimennyt jo, vaikkakaan ei ollut täysin pimeää, vaan tähdet ja kuu valaisivat, kuten tietysti nuotiokin.\n- Ah, lintua, Sundar sanoi ja heräsi yhtäkkiä.\nLiskot näyttivät kadonneen pyramidin juurelta.\n- Siis. Tiedättekö yhtään mistä se kypärä voisi löytyä? Tari kysyi.\n- Sundar tietää siitä enemmän, Halo murahti. Hän niiden liskojen kanssa neuvotteli.\nTari katsoi Sundaria.\n- Nuo liskot vaihtoivat sen siihen kiekkoon, Sundar paljasti. Ja sen vaihtoi... odottakaahan kun kaivelen muistia, hän lisäsi ja katseli lähinnä paisteja.\nHalo jupisi jotakin itsekseen pureskellessaan viimeistä paistinpalasta. Mirza otti vielä toisen linnun, tosin pienen sellaisen.\n- Niin, näiden sofaleiden johtaja, hän se oli, Sundar muisteli. Hän vaihtoi kiekon kypärään.\n- Mistähän hänet mahtaisi löytää? Wahab kysyi.\n- Ja meidän pitäisi saada se palautettua, Halo mutisi.\n- No te täällä saarella olette pyörineet, Sundar sanoi. Voin sanoa, että sieltä lohikäärmeen selästä ei nähnyt tarpeeksi tarkasti ihmisiä, että olisin voinut erottaa kypäräpäiset kaljuista.\n- Lohikäärmeen, Halo tuhahti.\n- Älkää kiinnittäkö Haloon huomiota, hän keskittyy turhiin detaljeihin, kuten siihen, oliko lohikäärme oikeaa vai harhaa, Sundar tokaisi. HAH!\nHalo tuhahti Sundarin puheille.\n- Oliko se punainen lohikäärme? Mirza kysyi.\n- Eiköhän ole poijjaat aika käydä nukkumaan, Wahab ehdotti.\n- Lohikäärmeet ovat vain satua. Paitsi merilohikäärmeet, Halu mutisi.\n- Aika päättää vahtivuorot, Mirza sanoi. Minä voin ottaa ensimmäisen.\nSamassa kuului jokin loiskaus lammikosta. Tari katsahti lammelle. Hän huomasi vedestä pilkistävän esiin jonkin liskomaisen pään rannan kaislojen keskeltä. Otuksella näytti olevan terävät hampaat ja sen silmät kiiluivat nälkäisinä tai ainakin siltä Tarista tuntuu.\nMirza vilkaisi lampeen.\n- Katsokaa mikä tuolla on, Tari huudahti ja osoitti lammelle.\nToisetkin huomasivat nyt vedestä ja rannan kaislojen lomasta pilkistävän esiin jonkin liskomaisen pään. Otuksella näytti olevan terävät hampaat ja sen silmät kiiluivat nälkäisinä tai siltä ainakin näytti. Mirza tarttui vaivihkaa miekkaansa.\nOtus sihisi ja lipaisi kielellään. Se oli hyvinkin hevosen kokoinen. Tari rupesi ottamaan keihästään valmiiksi. Wahab otti nuijan kätensä ulottuville.\n- Kuuluuko tämänkin lisko ystäväpiiriinne? Mirza kysyi ironisesti.\nLiskon pitkäkyntiset eturaajat ilmestyivät kaislojen välistä rannalle ja otus kiskoi itseään seurueen leiriä kohti. Tari otti muutamia askelia taaksepäin ja myös Mirza pysytteli taaempana. Amatsonit sieppasivat aseensa ja olivat valmiina. Halo ei näyttänyt huomanneen otusta, vaan tuijotteli tuleen itsekseen jupisten. Sundar nousi pystyyn.\nNyt otus oli saanut itsensä raahattua kokonaan vedestä rantaan. Sen suussa olivat terävät hampaat ja sillä oli neljä raajaa, joissa kaikissa oli neljä teräväkyntistä sormea. Otuksella oli vielä häntäkin. Se näytti olevan nahaltaan sameanvihreä ja nahassa oli valkoisia täpliä.\n- Eipä näytä tutulta, Sundar totesi. Pistetäänkö paistiksi vai peräännytäänkö?\nWahab perääntyi taaksepäin ja Sundar seurasi kapteenin esimerkkiä. Halo istui yhä nuotion vieressä ajatuksiinsa vaipuneena ja mutisten itsekseen.\n- Halo! Herää! Tari huudahti.\n- Onhan meillä ylivoima, mutta ei tekisi näin illan päätteeksi rasittaa itseään, Wahab sanoi.\nMirza perääntyi. Myös Tari perääntyi muiden mukana. Iso lisko sihisi ja lähestyi hitaasti lyllertäen leiriä. Näytti siltä, että nuotion tuli hämmensi sitä hiukan. Wahab huusi Halolle:\nHalo havahtui ja huomasi lähestyvän otuksen.\n- Demoni! Halo huudahti. Jumalan vitsaus, hän lisäsi ja säntäsi pystyyn miekkaansa hapuillen.\nSundar katseli liskoa:\n- Mmmm. painittavan kokoiselta kyllä näyttää tuokin. HALO! Älä härnää sitä!\nLisko sihahti ja katseli seuruetta kylmällä matelijankatseella hinautuen lähemmäksi. Se oli jo melkein nuotion vieressä. Tari perääntyi lisää.\n- Voi surkeus, Sundar mutisi ja jäi odottamaan Halon reaktiota.\nHalo perääntyi kiireesti liskon luota. Tari tiputti keihäänsä ja rupesi hamuilemaan linkoaan. Sundar perääntyi muiden mukana. Amatsonit olivat myös perääntyneet muiden mukana.\nLisko iski kyntensä muutamaan jäljelle jääneeseen linnunpaistiin. Seurue näki, kuinka ensimmäinen mehevä paisti katosi liskon kitaan, joka oli täynnä teräviä hampaita. Hampaat jauhoivat paistin hetkessä ja liskon koura viskasi suuhun seuraavan. Samalla se tuijotti seuruetta tulen ohitse.\nTari rupesi loitsimaan.\n- Pysyy paikallaan, Mirza sanoi.\nWahab tarkkaili liskoa, joka viskasi kitaansa kolmannen paistin. Tari rupesi pyörittämään linkoaan. Hän linkosi salamoivan kiven kohti otusta ja osui siihen. Kivi osui liskon etuosaan ja haavoitti sitä lievästi Lisko päästi yllättyneen sihauksen ja paiskasi neljännen paistin kitaansa.\nTari asetti uuden kiven linkoonsa ja kysyi:\n- Kai tekin voitte ampua sitä?\n- Antaa sen syödä rauhassa jos se vaikka lähtisi sitten pois, Mirza sanoi.\nTari katsoo Wahabia. Ison hevosen kokoinen lisko lähti laahautumaan suoraan kohti Taria kiertäen nuotion. Se sihisi ja sen kieli lipoi huulia vähän väliä. Tari nosti maasta toiseen käteensä keihäänsä maasta ja rupesi perääntymään. Mirza perääntyi muiden tahdissa. Tari kysyi hätääntyneenä:\n- Mitä me nyt tehdään.\n- Mennään kauemmas, ehkä se ei tule kimppuun, Wahab ehdotti.\n- Varmaan lingotaan lisää kiviä, eh? Sundar esitti mutta perääntyi.\n- Eli mitä me nyt tehdään? Tari kysyi. Koitetaanko me nyt tappaa sitä vai ei?\nLisko lähestyi koko ajan Taria verkkaiseen tahtiinsa. Tari perääntyi suurin piirtein samaa vauhtia. Lisko irvisti ja samassa se sylkäisi jotakin töhnää Taria kohti. Limainen ja tahmea klöntti tarrautui suoraan Tarin jalkoihin. Se oli vihreää ja epämiellyttävältä haisevaa limaa.\n- Kai se on sitten pakko tappaa, jos kansa niin vaatii, Wahab arveli.\nMirza otti tikan esille. Tari kompastui maahan yrittäessään perääntyä. Lisko sihisi ja ryömi lähemmäs Taria, jonka liskon tahmea lima oli kampittanut.\n- Hei! auttakaa! Tari huusi. En saa liikutettua jalkojani!\nMirza käski taikahenkensä heittämään Tulinuolen.\nTari rupesi nousemaan pystyyn. Wahab mumisi jotain. Mirza heitti tikan, joka roihahti uskollisesti palamaan. Tikka iskeytyi lujasti liskoon, joka oli melkein Tarin vieressä jo. Tari rupesi pomppimaan tasajalkaa karkuun huutaen:\n- Isketään kaikilta puolilta samaan aikaan? Sundar intoili.\nLisko sihahti vihaisesti Mirzan tulisen tikan polttaessa sen takapuolta. Lisko syöksähti eteenpäin nopeasti Tarin perään. Wahab lähti raivoisasti liskon kimppuun ja Sundar puolestaan yritti kiertää liskon sivulle. Mirza perääntyi. Sundar pääsi liskon sivustaan, kun lisko oli keskittynyt Tariin.\nMirza huomasi ällistyneenä muiden hyökkäävän ja teki niin itsekin. Wahab hujautti nuijallaan aimo iskun liskon päähän. Liskon pää nytkähti iskun voimasta ja siihen tuli verta vuotava haava.\nSundar nosti piilukirveensä korkealle ilmaan ja mäjäytti sen molemmin käsin syvälle liskon eturuumiin nahkaan. Lisko jäi paikoilleen yllättyneenä ja lyyhistyi sitten maahan. Sundarin tekemästä karmeasta viillosta valui hitaaseen tahtiin verta ja liskon silmät lasittuivat sen sihahdettua vielä muutamaan kertaan kouristuksenomaisesti. Sitten suuri peto makasi liikkumattomana seurueen edessä.\nMirza kiiruhti vetämään tikan pois liskosta.\n- Se olis sitten liskopaistia, Wahab totesi.\nSundar kampesi verisen kirveensä irti ottaen voimaa jalalla liskon ruumiista. Tari lopetti hyppimisen ja istahti maahan.\n- Paholaisen vitsaus, Halo mutisi.\nSundar yritti pyyhkiä verta kirveestään. Tari nappasi puukkonsa vyöltä.\n- Onkohan tuo sittenkään turvallinen yöpymispaikka? Mirza kysyi.\nSundar katsoi Taria:\n- Mitä tuo tökötti oikein on?\n- En tiedä, mutta se on aika tahmeaa, Tari vastasi.\nHän rupesi leikkaamaan puukollaan limaa irti ja sai jalkansa vapaiksi, mutta limaa jäi jalkoihin ja myös puukkoon.\n- Ehkä pitäisi mennä jonnekin muualle yöpymään, Wahab tuumi. Ties mitä tuolla lammessa asustaa.\nLimasta nousi kuvottavan matelijamainen löyhkä.\nTari lähti kävelemään kohti leiriä ja nosti matkalla keihäänsä. Nuori amatsoni kysyi jotakin Wahabilta osoittaen liskon ruumista. Wahab puhui amatsonin kanssa.\n- Raahaammeko tuon veteen? nuori amatsoni kysyi liskon ruumiiseen osoittaen.\n- Voisihan se olla hyvä, ei ala haisemaan, Wahab myönsi.\nTari meni lammen rantaan ja alkoi pestä puukkoa limasta. Hän koetti myöskin pestä housuistaan suurimmat limat pois. Amatsonit tarttuivat liskon ruumiiseen ja alkoivat kiskoa sitä kohti rantaa. Mirza meni myös rannalle. Raahaaminen näytti olevan amatsoneille aika limaista puuhaa, sillä liskon nahallakin näytti olevan jotakin tahmeaa limaa.\nLopulta amatsonit saavat ruumiin raahattua rantaan ja pudottivat sen veteen kaislojen sekaan. Nuori amatsoni sanoo sitten jotakin Wahabille.\n- Menemme pesemään liman pois itsestämme, nuori amatsoni sanoi Wahabille.\n- Ok, Wahab vastasi.\nAmatsonit astelivat jonnekin pimeään nuoren amatsonin johdolla.\n- Ehkä olisi hyvä päästä jo nukkumaan, Wahab arveli.\n- Vaan missä nukumme? Mirza kysyi.\nNuotio roihusi vielä mukavasti.\n- Katsellaan ympärille, yritetään etsiä joku suojaisa paikka, Wahab vastasi.\n- Etsitään sitten, Mirza suostui.\n- Toivottavasti tuollaisia demoneita ei ilmesty enempää, Halo sanoi. Meidän kaikkien on rukoiltava Jumalalta armoa, ettei petoja ilmesty enempää.\nTari sai pahimmat limat pois. Se näytti irtoavan aika hyvin vedessä.\nTari tuli muiden luokse.\n- Halo, höpötit demoneista ja sellainen tuli! Mirza huudahti. Puhu vaikka vaihteeksi jostain muusta.\n- Rukoile Jumalaa, jos haluat säästyä demoneilta, Halo kehotti.\nTari löyhkäsi pesunkin jälkeen vielä aika kuvottavalta. Wahab puhdisti nuijansa vedessä. Mirza vilkuili, näkyisikö hyvää leiripaikkaa. Leirissä leijaili vieläkin suuren matelijan haju. Tari rupesi myöskin katselemaan, näkisikö hyvän leiripaikan.\nAukiolle saattoi periaatteessa minne tahansa leiriytyä, vaikkapa toisaalle lammen rannalle, pyramidin luokse, metsän reunaan, raunioille. Nyt tosin oli jo sen verran pimeää, ettei tiirailu hirveästi paljastanut, vaikka tähdet ja kuu valaisivatkin.\n- Kapteeni päättäköön minne menemme, Mirza sanoi.\n- Ehkä metsän reunalla olemme suojassa ainakin sateelta, jos nyt yöllä alkaisi satamaan, Wahab tuumi.\n- Kuten kapteeni käskee, Halo sanoi.\n- Eli sinne, Mirza sanoi.\nWahab siirtyi metsän siimekseen.\n- Aye, Sundar sanoi, keräsi kamppeensa ja siirtyi metsänreunaan päin.\nHalo lähti myös metsään päin ja samoin muut.\n- Ehkä tuo nuotio on parempi sammuttaa, Wahab totesi ja sammutti nuotiota.\nNuotio ei hevillä tahtonut sammua ahmiessaan kuivia oksia, mutta lopulta Wahan sai sen sammumaan.\nSeurue löysi sitten viidakon vierestä sopivan leiripaikan. Halo istuutui viidakon laitaan. Tari rupesi myöskin istumaan.\n- Nuotio ei taida olla tarpeen, Halo arveli. Kun on muutenkin lämmintä.\nMirza katseli itselleen sopivan nukkumapaikan. Wahabkin etsi itselleen nukkumapaikan.\n- Minä voin ottaa ensimmäisen vartiovuoron, Halo lupasi.\n- Minä voin olla Halon kanssa vartiossa, Mirza lupautui.\nKohta ilmestyivät amatsonit uuteen leiriin. Heillä oli yllään pelkät lannevaatteet ja he olivat märkiä. Tosin amatsonit kantoivat varusteita käsissään. Mirza katseli amatsoneja. Tari koetti löytää itselleen hyvän nukkumapaikan samalla, kun tarkkaili amatsoneja.\nAmatsonit näyttivät olevan aika lihaksikkaita, eivätkä he näyttäneet häpeilevän, vaikka olivat puolialasti miesten edessä. Wahab viisti amatsonien vartaloja katseellaan. Amatsonit istuivat hiukan syrjempään. Heillä oli säilät aivan siinä ulottuvillaan. Sundar katseli myös amatsonien ylävartaloita tarkkaavaisena. Amatsonit eivät näyttäneet edes huomaavan erinäisten henkilöiden tuijottelua.\nMirza sanoi amatsoneille jotain. Jotakin pukeutumisesta Mirza haastoi Tarin ymmärryksen mukaan.\n- Saisitte pukeutua useamminkin noin, Mirza virnisti.\n- Kuinka niin? nuori amatsonit kysyi hämmästyneenä.\nMirza ei vastannut.\nHalo oli vaipunut taas omiin ajatuksiinsa ja jupisi itsekseen. Tari istahti löytämäänsä nukkumapaikkaan.\n- Niin. Miten ne vahtivuorot menikään? Tari kysyi.\nMirza meni nukkumapaikalleen. Nuori amatsoni puisteli hiukan päätään ja käänsi sitten katseensa Mirzasta.\nLöydettyään hyvän yösijan Wahab asettui makuulleen, mutta jäi kuitenkin tarkkailemaan amatsoneja. Tari lopetti tuijottelun. Amatsonit puhuivat jotakin hiljaa keskenään.\n- Minä ja Halo olemme ensimmäisessä vahtivuorossa, Mirza sanoi Tarille.\nWahab hymyili vienosti ajatuksissaan.\n- Ja sitten? Tari kysyi. Miten seuraavat vuorot?\n- Minä pärjään kyllä yksinkin, Halo murahti.\n- Ei kyllä siltä tunnu, Mirza tokaisi. Mutta ole yksinäsi jos niin haluat.\n- Kuinka niin? Halo ärähti.\n- Jos amatsonit aikovat olla noin koko yön, niin kyllä sitä valvoo vaikka koko yön, Wahab naurahti.\n- Ties montako lisko-demonia ehdit tänne vuorosi aikana manata, Mirza tuhahti Halolle.\nSundar otti asennon puuta vasten menettämättä katsekontaktia amatsoneihin.\n- Minä rukoilen Jumalaa ja hän suojaa minua, Halo sanoi silmät kiiltäen.\n- Ääh. Herättäkää sitten kun on minun vuoro vahtia, Tari kehotti.\nHän meni makuulleen ja rupesi nukkumaan.\nHalo meni polvilleen ja ryhtyi mumisemaan jotakin rukousta. Mirza vilkaisi vielä amatsoneja, iski heille silmää ja meni nukkumaan. Amatsonit eivät kiinnittäneet huomiota Mirzaan.\nWahab vaipui hiljalleen uneen. Amatsonitkin kävivät nukkumaan, joskin säilät aivan käden ulottuvilla, mutta pukematta vaatteitaan. Metsästä kuului välillä hiukan yön ääniä. Halon rukoilu erottui myös, mutta muuten oli rauhallista.\nSundar katseli vielä hetken amatsoneja. Sitten hän torkahti.\nSundar heräsi jossakin vaiheessa siihen, että joku ravisteli häntä.\n- Nyt on sinun vuorosi, Sundar kuuli Halon sanovan ravistellessaan häntä.\n- Mmmmmhmhmm jaajuu, Sundar mumisi. Onko mitään tapahtunut?\n- Ei, kaikki on rauhallista, Halo vastasi. Rukoukseni ovat tehonneet.\n- Ookoo, Sundar sanoi.\nHalo kävi nukkumaan ja Sundar jäi vartioon.\nTulen maa, osa 11.


KTM 525 500 cm³ 2003 - Muhos - Moottoripyörä - Nettimoto\nKäynti ja ajokuntoinen kotari. Öljyt ja suodattimet vaihdettu juuri. Ketjut ja rattaat näyttää hyvälle, takarengas alkaa olemaan loppu. Putkisto laitettu ja siksi melko kova ääninen. Hyvin vetoja. Vaihdossa voin ottaa jotain esim, vene, mopo, maasturi tai jokin vanha auto. Oikeastaan mitä vaan koska tämä itselle tarpeeton.\nKäynti ja ajokuntoinen kotari.\nKetjut ja rattaat näyttää hyvälle, takarengas alkaa olemaan loppu.\nPutkisto laitettu ja siksi melko kova ääninen.\nVaihdossa voin ottaa jotain esim, vene, mopo, maasturi tai jokin vanha auto. Oikeastaan mitä vaan koska tämä itselle tarpeeton.\nJanne Laihiainen, Muhos\nNettimoto ID 2448473


Näin ajattelen (Osa 1) - Vapaa-ajattelijain Liitto ry\nNäin ajattelen (Osa 1)\nRaimo Rintamäki / 24.12.2021\nAteismi on liian suppea elämänasenne. Se kieltää vasta jumalat. Naturalistisen näkemykseni mukaan sielun lisäksi kaikkien muidenkin henkimaailman olioiden olettaminen on tarpeetonta. (Keskustellaan asiasta tarkemmin vaparien discod kanavalla #perusteelisemmat-pulinat.) Miten mieli ja kulttuuri ovat olemassa? Mielen ja kulttuurin olemassaolon tapa on avoin ongelma myös mannermaisen filosofian materialististen suuntausten ajattelijoille. Osoitan seuraavassa, miten Popperin kolmen maailman ontologian […]\nAteismi on liian suppea elämänasenne. Se kieltää vasta jumalat. Naturalistisen näkemykseni mukaan sielun lisäksi kaikkien muidenkin henkimaailman olioiden olettaminen on tarpeetonta. (Keskustellaan asiasta tarkemmin vaparien discod kanavalla #perusteelisemmat-pulinat.)\nMiten mieli ja kulttuuri ovat olemassa?\nMielen ja kulttuurin olemassaolon tapa on avoin ongelma myös mannermaisen filosofian materialististen suuntausten ajattelijoille. Osoitan seuraavassa, miten Popperin kolmen maailman ontologian redusoituva modifikaatio ratkaisee ongelman ja sovellan sitten sitä marxilaisen filosofian perusta ja päällysrakenne -käsitepariin.\nOtan tarkastelun lähtökohdaksi otteen Ilkka Niiniluodon LOGOS – ensyklopedian ”POPPER, KARL” artikkelin luvusta ”Kolme maailmaa” (julkaistu 25.1.2015): ”Popper päätyi erottamaan kolme todellisuuden piiriä: fysikaalinen ”maailma 1”, mentaalinen ”maailma 2” sekä ihmisen kielellisen ja sosiaalisen toiminnan kautta syntyvä kulttuurinen ”maailma 3”. (…)\nPopperin mukaan maailmaan 2 kuuluva ihmismieli on todellinen, sillä se voi olla kausaalisessa vuorovaikutuksessa maailmaan 1 kuuluvan ruumiin kanssa, mutta silti maailma 2 on syntynyt evoluution kautta maailmasta 1. Vastaavasti evoluution kautta syntynyt maailma 3 on todellinen, koska se voi vaikuttaa maailmaan 1 maailman 2 kautta. Näin Popperin ontologiaa, joka antaa hänelle ratkaisun mielen filosofian, matematiikan filosofian ja kulttuurifilosofian peruskysymyksiin, voi pitää emergentin materialismin muotona.\nAjatus maailmasta 3 on jännitteisessä suhteessa Popperin yhteiskuntafilosofiaan tavallisesti liitetyn metodologisen individualismin kanssa, sillä se näyttää sallivan – individualismin vastakohdaksi yleensä tulkitun holismin mukaisesti – sosiaalisille instituutioille kausaalista vaikutuskykyä yksilöihin nähden.”\nRedusoituva kolmen maailman ontologia\nMääritellään aluksi kaksi käsitettä objekti ja prosessi niin kuin käytän niitä tässä artikkelissa. Objekti on mikä tahansa pieni tai suuri materiaalisen maailman rakenneosa. Prosessi on tarkoituksenmukaisella rakenteella yhdistetyn objektijoukon keskinäisten fysikaalisten vuorovaikutusten tuottama toimintasekvenssi. Prosessin toiminnan mahdollistavan rakenteen muodostuminen on evoluution tuottama emergentti tapahtuma. Sei ei tuo prosessin muodostavaan objektijoukkoon mitään muuta uutta kuin rakenteen; rakenneobjektien organisoitumisen, joka mahdollistaa prosessin toimintaan. Jos rakenne rikkoutuu, niin emergenssi prosessiominaisuus katoaa ja kokonaisuus redusoituu rakenneobjekteikseen. Prosessi rakenneobjekteineen voidaan tulkita tarpeen mukaan myös ylemmän abstraktiotason objektiksi. Menemättä tässä yhteydessä sen syvemmälle voidaan vain mainita, että erään näkemyksen mukaan myös alkeishiukaset voidaan tulkita prosessiksi; maailma koostuu siten pikemminkin tapahtumien ketjuista kuin staattisista hiukkasista.\nRedusoituva kolmen maailman ontologia voidaan kuvata ajattelemalla Popperin erilliset olemisen piirit sisäkkäisiksi niin, että kaikki oleva, sen objektit ja prosessit, sisältyvät maailmaan 1.\nMaailma 1 siis koostuu materiaalisista objekteista ja niiden ylläpitämistä prosesseista.\nMaailma 2 eli subjektiiviset mielet (yksilöiden aivojen neuronaaliset prosessit) on maailman 1 prosessien osajouko. Se on objektiivisesti olemassa yksilöiden aivojen subjektiivisina neuronaalisina prosesseina. Siihen luetaan kuuluvaksi vain aivojen neuraaliset prosessit ja itse biologiset aivot sisältyvät maailmaan 1. Yksilöiden välinen eli intersubjektiivinen kommunikaatio voi tapahtua vain materiaalisen vuorovaikutuksen avulla; mitään telepaattista vuorovaikutusta ei ole olemassa.\nMaailma 3 eli kulttuuri on itsenäisesti olemassa vain näennäisesti; eräänlaisena subjektiivisten mielten horisonttina. Siitä on jokaisella yksilöllä oma käsitys ja ne ovat olemassa vain maailman 2 subjektiivisiin mieliin hajautuneina. Maailma 3 voidaan ajatella näin myös maailman 2 osajoukkona. Kulttuuriin liittyvät materiaaliset muodostelmat eivät sisälly maailmaan 3 vaan maailman 1 ja kulttuurinen merkitys niille tulee vaasta subjektiivisten mielten tulkinnalla. Yksittäisestä subjektista näennäisesti riippumaton kulttuurin itsenäinen olemassaolo johtuu siitä, että kulttuuriobjektit ovat omalla tavallaan olemassa myös muiden yksilöiden subjektiivisina mielteinä.\nMielen perusprosessit operoivat mielikuvilla. Ajattelu on primääristi mielikuva-ajattelua. Kieli on kehittynyt myöhemmin eräänlaiseksi mielikuva-ajattelun pikakirjoitukseksi ja täydentänyt sitä myöhemmin yhä voimakkaammin symbolisella kielellisellä ajattelulla sisältäen myös logiikan, matematiikan ja kaikki muutkin formaalit kuvaustavat. Jokaisella on kuitenkin oma subjektiivinen käsitys kulttuurista ja oma mielenkieli. Mitään universaalia kieltä ei ole olemassa.\nFiktionalismin mukaan kaikki ideat: luvut, matemaattiset teoriat ja kaikki muutkin formaalit kuvaustavat ovat vain fiktioita eli hyödyllisiä ajattelun apuneuvoja. Oikeasti niitä ei ole olemassa missään muualla kuin subjektiivisissa mielissämme. Kielelliseen vuorovaikutukseen implisiittisesti sisältyvä merkitysneuvottelu eli intersubjektiiviset prosessit lähentävät subjektien mielenkieliä ja muita formaaleja kuvaustapoja niin, että yhteistoiminta tulee mahdolliseksi (tai sitten ei tule). Tiedeyhteisöjen jäsenillä voi olla hyvinkin tarkka ja yhteensopiva näkemys alansa teorioista, mutta maallikoiden käsitykset niistä ovat jo huterampia tai täysin olemattomia ja usein virheellisiä. Mielen prosessien toimintaperiaatteen näkökulmasta tiedemiehen ja maallikon aivot toimivat kuitenkin täysin samalla periaatteella.\nReduktiivisella kolmen maailman ontologialla voidaan jäsentää myös marxilaisen historiallisen materialismin monia tulkintoja aiheuttanutta perusta ja päällysrakenne -käsiteparia. Päällysrakenne käsitettä vaivaa sama ongelma kuin popperilaisen ontologian maailmaa 3 eli miten ne ovat materiaalisesti olemassa? Ongelma poistuu, kun ymmärretään, että niiden itsenäinen olemassaolo on vain näennäistä.\nRedusoituvan kolmen maailman ontologian maailma 3 voidaankin samaistaa suoraan päällysrakenteeseen ja maailmat 1 ja 2 perustaan. Päällysrakenne eli maailma 3 on tällöin olemassa vain näennäisesti subjektiivisiin mieliin hajautuneina käsityksinä. Perusta eli maailmat 1 ja 2 ovat sen sijaan olemassa objektiivisesti; materiaaliset objektit maailmassa 1 ja subjektiivisten mielten prosessit maailmassa 2.\nPerusta sisältää täten maailman 1 materiaalisten objektien lisäksi myös maailman 2 prosessit kuten subjektiiviset käsitykset tuotantovoimista ja tuotantosuhteista, joihin ihmiset sijoittuvat tuotantoprosesseissa. Maailma 2 sisältää myös subjektiiviset käsitykset kaikista muistakin yhteiskunnallisista ja sosiaalisista instituutioista. Täten perusta sisältää kaiken objektiivisesti olemassa olevan ja päällysrakenne on olemassa vain näennäisesti; subjektiivisten mielten horisonttina.\nPerustaan sisältyvät yksilöiden subjektiiviset käsitykset tuotannon ja koko yhteiskunnan suhteista vaikuttavat keskinäisten intersubjektiivisten prosessien välityksellä toistensa käsityksiin ja siten perusta vaikuttaa objektiivisesti olemassa olevaksi koettuun, mutta vain näennäisesti itsenäisenä olemassa olevaan ylärakenteeseen eli subjektiivisten käsitysten horisonttiin.\nMaailmaan vaikutetaan mielikuvilla\nYhteiskunnan ylärakenne: kulttuuri, instituutiot, poliittiset valtarakenteet, roolit, rituaalit, ja valtio lepää kansalaisten mielikuvien varassa. Perustan subjektiiviset ja intersubjektiiviset prosessit vaikuttaa siihen millaiseksi yksilöiden käsitykset ylärakenteesta muotoutuvat; vaikutus on kaksisuuntaista.\nYlärakenne on olemassa vain ihmisten mielten ajatustottumuksina ja niiden ohjaamina tapoina. Mitään muuta perustaa niillä ei ole. Yhteiskuntaa voidaan muuttaa vaikuttamalla näihin mielikuviin. Vallitseva globaali rahan diktatuuri on mahdollista murtaa vain laajentamalla demokratia myös työelämään ja talouteen. Se voi tapahtua vain demokraattisesti ja vasta, kun kansalaisten enemmistö tulee tietoiseksi ja vakuuttuneeksi muutoksen mahdollisuudesta ja tarpeellisuudesta. Vallankaappauksissa ja -kumouksissa vaihtuu vain vallanpitäjät.\nMarkkinatalous voi hyvin toimia edelleenkin yhteiskunnan toimintojen voitelijana, mutta laajoista yhteiskunnan resurssien suuntaamisista ja kehittämisen tavoitteista on päätettävä demokraattisesti. Sitä ei voi jättää näkymättömälle kädelle. Sokea usko näkymättömän käden voimaan on johtanut maailman nyt vallitseviin kestämättömiin globaaleihin kriiseihin, joita se ei voi ratkaista. Tämän tie johtaa kapitalistisen mallin rajojen työntämiseen fasismin partaalle tai parhaassakin tapauksessa globaaliin korporaatio-fasistiseen olotilaan.\nNäin ajattelen -blogikirjoitussarjan ensimmäinen osa julkaistiin myös Vapaa Ajattelija -lehden numerossa 4/2021. Kirjoittajan tarkoituksena on kritisoida luutuneina pitämiään ajatustottumuksia ja provosoida vapareita keskustelemaan ja väittelemäänkin olemisen perimmäisistä kysymyksistä. Vapaa-ajattelijain liitton Discord viestipalveluun pääset luomalla tästä linkistä itsellesi tilin.\nOlen 1945 syntynyt eläkeläinen. Olin työn ohessa elinikäinen opiskelija: kansakoulu, lentokonesähköasentaja, mittaus- ja säätöteknikko, tietokoneinsinööri, diplomi-insinööri ja tekniikanlisensiaatti. Uskonto ei ole merkinnyt minulle koskaan mitään. Erosin kirkosta jo nuorena, mutta liityin Vapaa-ajattelijoihin vasta jäätyäni eläkkeelle Hämeen ammattikorkeakoulun sulautettujenjärjestelmien yliopettajan virasta. Olen nyt Forssan vapaa-ajattelijoiden hallituksen jäsen ja liittovaltuuston varajäsen.\nNäin ajattelen (Osa 4)\nNäin ajattelen (Osa 3)\nNäin ajattelen (Osa 2)\nKansalaisaloite: ET sallittava kaikille — tehdään tästä meemi!\nPost-ateismi — portti spiritismiin?


Kimi Räikköseltä hyviä uutisia koronatilanteeseensa: "Minulla on kaikki kunnossa" | Penkkiurheilu.com\nKimi Räikkönen on joutunut jättämään kaksi F1-osakilpailua väliin Hollannin GP:n yhteydessä todetun koronavirustartunnan vuoksi. Nyt Räikkönen kommentoi aihetta Instagram päivityksessään positiiviseen sävyyn.\n– Minulla on kaikki kunnossa, Jäämies kirjoittaa.\nRäikkösen faneille päivityksessä on myös toinen ilouutinen, sillä sen mukaan 41-vuotias maailmanmestari tullaan näkemään seuraavassa kilpailussa Venäjän GP:ssä.\n– Nähdään seuraavassa GP:ssä, Räikkönen sanoo lyhyesti ja ytimekkäästi.\nRäikköstä on Alfa Romeolla tuurannut tiimin varakuljettaja Robert Kubica. Puolalaiskuljettaja ei onnistunut uroteoissa ajamissaan kilpailuissa, vaan sijoittui molemmissa kilpailuissa tallin toisen kuljettajan Antonio Giovinazzin taakse.\nKimi Räikkönen on ilmoittanut päättävänsä uransa tämän kauden jälkeen.\nVoit katsoa Räikkösen päivityksen alapuolelta:\nF1:n moottoriurheilujohtaja Ross Brawn otti kantaa Italian GP:n tapahtumiin


Yle etulinjassa - Journalisti\nYleisradiota koskevassa keskustelussa paljon julkisuutta ovat saaneet puheenvuorot, joiden mukaan Yle on vanhanaikainen ja kallis menneisyyden jäänne. Puheet perustuvat enemmän ennakkoluuloihin ja mielikuviin kuin todennettuun tietoon.\nMaaliskuun lopulla julkistettu Oxfordin yliopiston Reuters-instituutin tutkimus antaa Ylestä ihan toisen kuvan. Yle ja BBC ovat ottaneet esimerkillisen hyvin käyttöönsä yleisöä palvelevia digitaalisia kanavia. Ne ovat ennakkoluulottomia ja innovatiivisia edelläkävijöitä vauhdilla muuttuvassa mediamaailmassa.\nYle ja BBC ovat tehostaneet toimintaansa samalla. Ne ovat uudistuneet ja kääntäneet katseensa tulevaisuuteen, jossa perinteinen radio- ja televisiotoimintakin hakee uusia muotoja. Ne ovat tehneet strategisia linjauksia, jotka perustuvat digitalisaation tarjoamiin mahdollisuuksiin. Ne hakevat uutta silläkin uhalla, että kaikki kokeilut eivät johda onnistumisiin.\nTutkimuksessa tarkastellaan Ison-Britannian ja Suomen lisäksi neljää muuta Euroopan maata: Italiaa, Puolaa, Ranskaa ja Saksaa, joissa yleisradiot ovat pudonneet muutoksen vauhdista. Niissä aloitteellisuus on vähäistä ja toiminta reaktiivista. Jälkeenjääneisyyttä selittävät muun muassa riittävän rahoituksen puute sekä markkinoiden tekninen kehittymättömyys ja osittain myös poliittinen painostus.\nTutkimus antaa hyviä vinkkejä sudenkuopista, joihin meillä ei sovi langeta, jos ja kun Ylessä halutaan pitää yllä laadukasta journalismia, ohjelmatoimintaa ja muuta yleisönpalvelua.\nYlen tehtäviä ja rahoitusta pohtiva, Arto Satosen (kok.) johtama parlamentaarinen työryhmä ratkaisee, mihin suuntaan meillä julkisen palvelun yleisradiotoimintaa ohjataan. Laaja palvelutarjonta ja kattava kontakti yleisöön antavat oikeutuksen nykyisen tasoiselle verorahoitukselle. Tarjonnan ja rahoituksen supistaminen vaarantaisivat Ylen vahvuudet ja heikentäisivät kansalaisten palvelua.\nSatosen työryhmä on paljon vartija. Sen on määrä pohtia myös Ylen ja kaupallisen median suhteita. Aihe on akuutti myös muissa Pohjoismaissa. Norjassa suurkäräjien puolueet, populistista edistyspuoluetta lukuun ottamatta, ovat päätyneet tukemaan vahvaa julkisen palvelun yleisradiotoimintaa.\nPuolueet eivät ryhtyneet rajoittamaan NRK:n – ”Norjan Ylen” – verkkotoimintaa. Kaupallisen median ongelmia ei ratkaista julkisen palvelun yleisradiota kuristamalla, ei Norjassa eikä meillä.\npääkirjoitus, Yle, Reuters-instituutti, Arto Satonen, BBC, parlamentaarinen työryhmä, Av-kääntäjät, työehtosopimus\nSamat ansiot samasta työstä\nJokseenkin tasan vuosi saatiin päätökseen kuusi vuotta kestäneet neuvottelut av-kääntäjien työehtosopimuksesta. Journalistiliitto oli keskeisesti mukana neuvotteluissa.\nMuste ei ehtinyt kunnolla kuivua sopimuspaperissa, kun yksi sen allekirjoittajista – BTI Studios – irtisanoi osan työsuhteisista kääntäjistään. Neuvotteluissa mukana ollut ja sopimuksen sisällön muotoiluun osallistunut SDI Media jätti sopimuksen kokonaan allekirjoittamatta.\nVähentämällä työsuhteista henkilöstöä ja käyttämällä itsensä työllistäviä freelancereita käännöstoimistot kiertävät tessiä. Ne maksavat freelancereille vähemmän kuin työsuhteisille.\nTänä keväänä toimistot neuvottelevat Ylen ja MTV:n kanssa käännössopimuksista. Kääntäjät ovat perustellusti vedonneet osapuoliin: kaikessa käännöstyössä on noudatettava tessissä määriteltyä tasoa.


Kesytetyn keskiluokan (ja kännykkäkansan) sosiologiaa? – Agricola\nKesytetyn keskiluokan (ja kännykkäkansan) sosiologiaa?\n7.3.2000 | Pentti Stranius\nKESYTETYN KESKILUOKAN (JA KÄNNYKKÄKANSAN) SOSIOLOGIAA? 2000-luvun elämän toimittajien, Tommi Hoikkalan ja J.P. Roosin - kuten myös eräiden kirjoittajien - mielestä kännykkä on sopiva metafora tiivistämään uuden vuosituhannen alun keskeisiä teemoja.\nHoikkala, Tommi & Roos, J.P.: 2000-luvun elämä. Sosiologisia teorioita vuosituhannen vaihteesta. Gaudeamus, 2000. 318 sivua. ISBN 951-662-781-1.\n2000-luvun elämän toimittajien, Tommi Hoikkalan ja J.P. Roosin – kuten myös eräiden kirjoittajien – mielestä kännykkä on sopiva metafora tiivistämään uuden vuosituhannen alun keskeisiä teemoja. Kännykkäkulttuuria tärkeämmäksi kirjassa sentään nousee Anthony Giddensin "elämänpolitiikka", joka on toimittajien johdantotekstin avainkäsitteitä. Giddens vilahtaa muutenkin joka toisen kirjoittajan lähdeviitteissä. Hämmentävä on silti alkuasetelma: kun mediat on ensin määritelty "kollektiivisen kokemuksen työpaikoiksi", päädytään Dianan kuoleman ja kollektiivisen surun kautta "digitaalisiin ja globaalisiin tunneaaltoihin", jotka on sitten jo "helppo politisoida" ja käynnistää sukupuolikamppailuja vaikkapa naisten tasa-arvon puolesta (Rosi Braidotti). Kansalaiset kun ovat jo muutenkin alkaneet rakentaa "minäänsä medioissa ja medioiden avulla" (Teppo Turkki). Kas kun eivät sentään meedioitten avulla?\nPohjois-Karjala on kaukana kehä kolmosen sisäpiireistä eikä täällä taideta vielä elää 2000-luvun urbaania keskiluokkaista elämää, ei ainakaan suuremmin joukoin. Elämänpolitiikkaakin pohditaan harvemmin. Monella ei ole kännykkää, työpaikasta puhumattakaan. Tuntemani sosiologit, useimmat pätkätyöläisiä, ahertavat niiden ikivanhojen ongelmien parissa, joita tuottavat työttömyys, tyhjenevä maaseutu ja hiipuva kansalaistoiminta. Uudemmatkin tutkittavat ilmiöt ovat aika arkisia: elintasokuilujen rajaseutu, maahanmuuttajat ja skini-ilmiö. Ymmärrettävistä syistä kännykkäkulttuuria valaisevat teoriat eivät innosta minua aivan valtavasti – eivät ainakaan ensi lukemalla.\nMutta ihmisen uteliaisuus on loputon (varsinkin hiihtoloman aikana!). Siksipä aloitin 2000-luvun elämän lukemalla Pasi Mäenpään lennokkaan osuuden "Digitaalisen arjen ituja. Kännykkä ja urbaani elämäntapa". En tunnistanut siitä edes vanhinta poikaani, joka väittää käyttelevänsä kännykkää "ympäristöystävällisesti" ja asuu urbaanisti Herttoniemessä. "Mä oon kohta siellä – missä sä oot"-puhelujen merkityksen analysointi tuntuu Mäenpään jaritervolaisessa irrottelussa yhtä vakuuttavalta kuin Salattujen elämien ja virtuaalitodellisuuden ympärille keskittynyt suomalainen "elokuvatutkimus". Huimaa oli lukea Mäenpään jälkeen Hoikkalan ja Roosin johdanto ja havaita, että yhtäkään poikkipuolisen kriittistä sanaa ei kännykkäkulttuurista lausuta siinäkään: matkapuhelin on ajan metafora, jolla ei ole – kirjoittajien mielestä – toisin kuin esim. autolla juuri lainkaan negatiivisia ympäristövaikutuksia?!\n2000-luvun elämä sisältää korostetun kännykkäkulttuurisesta lähestymistavastaan huolimatta myös suomalaisia elämänilmiöitä kiinnostavasti valaisevaa sosiologiaa. Aivan keskeinen osuus on mielestäni Stakesin erikoistutkija Matti Kortteisella. "Kohti 2000-luvun sosiaalitieteellistä ajattelua. Keskustelua Anthony Giddensin kanssa" on tämän opuksen "leipä ja suola". Se pohjautuu työttömien selviytymistarinoihin ja myös tilastolliseen seurantaan vuosilta 1987-1996. Kysymys on huono-osaisuuden kasaantumisesta, joka on Kortteisella hienosti yhdistetty Giddensin "luottamus" (trust)-käsitteeseen (Samansisältöiseen "luottamukseen" törmää muuten myös Martti Lindqvistin uudessa kirjassa "Keskeneräisyyden puolustus", 1999). Tätä kasaantumista on puitu jonkinverran julkisuudessakin, mutta Kortteinen tuo artikkelissaan esiin sen syvemmät syyt ja lieveilmiöt – juuri syrjäytettyjen luottamuksen vähenemisen seurauksena. On hyvä muistaa, että Suomessa on edelleen 100000 pitkäaikaistyötöntä – ja melkoinen syrjäytettyjen joukko siinä ympärilläkin.\nMyös Raija Julkunen ja Titta Tuohinen keskittyvät suomalaisiin työympäristöihin, mutta heidän tutkimustuloksensa on jostain käsittämättömästä syystä jätetty (Kortteisesta) irrallisiksi, kirjan loppupuolelle. "Työelämänpolitiikka" eräänlaisena vastavetona Giddensin "elämänpolitiikalle" (Julkunen) ja "Suomalaisen työhalun psykologisilla juurilla" (Tuohinen) ovat selvästi kirjan kesytetyn keskiluokan sosiologiasta poikkeavia näkemyksiä. Nämä artikkelit sekä jäsentävät suomalaista todellisuutta uudesta näkökulmasta että hieman kyseenalaistavat "euro-sosiaalidemokraattista" giddensiläisyyttä. Yllättävää on sekin, että dosentti Markku Wilenius Turun kauppakorkeakoulusta on 2000-luvun elämän lähes ainoa globalisoituneen markkinatalouden – ja Giddensinkin – kriitikko! Wilenius lataa: "Merkittävin kysymys on seuraava. Onko elämänpolitiikka inhimillisen elämänhallinnan näkökulmasta edes mahdollista muulle kuin harvalukuiselle eliitille, joka säätelee globaaleja vallan ja rahan verkostoja. Ovatko ympäristön vääjäämätön saastuminen, yritysmaailman yhä tihenevät muutossyklit ja niiden mukanaan tuoma kasvava epävarmuus ensi vuosituhannen elämää määrittelevät ainekset" ("Elämää toisaalla ja tässä: rakenteiden murroksessa kohti uutta vuosituhatta" – s. 279). Siinäpä kysymyksiä, joihon tämä kirja ei yritäkään vastata.\nMoneen muuhun ajankohtaiseen ja mielenkiintoiseen aiheeseen puututaan. Risto Heiskalan "Verkko ja minä" esittelee muodikkaan Manuel Castellsin ajattelua kevyen kritiikin kera. Castellsin syrjäytettyjen "neljäs maailma" ei tosin tämän esityksen puitteisiin mahdu. Risto Alapuro jatkaa verkosta verkostoihin ("Kuinka neuvoteltavia sosiaaliset suhteet ovat?") – ja erityisesti uuden keskiluokan lähinnä symbolisiin, löyhiin "näyttämöihin", "parveiluun" ja "uusheimoyhteisöihin". Tästä ei olekaan enää pitkä matka keskiluokan pelkkänä "yleisönä" oleiluun: Jussi Vähämäen "2000-luvun elämä yleisön varjossa" on kauhistuttavan todentuntuinen visio kesytetyn kansanosan näennäisestä osallistumisesta ja taipumisesta markkinavoimien ikeen ja sirkushuvien alle. Tähänkö päättyy koko uusi uljas kansalaisyhteiskunta? Muuten – tämä käsite ja konteksti on keskiluokasta kirjoittavilta päässyt kokonaan unohtumaan. Vahingossa vai tarkoituksella?\nJa lopuksi: eräät 2000-luvun elämän hienoiset piristysruiskeet tulevat myös perheen ja yksityisyyden sosiologian sfääristä. Riitta Jallinojan "Ylilatautunut yksityiselämä" erittelee mm. mediajulkisuuden "luokkajakoja" ja elämää, joka ei ole enää eläjänsä hallittavissa . Anna Rotkirchin "Pirstoutunut vanhemmuus" on näpäkkä puheenvuoro romantisoidun, ns. puhtaan parisuhteen rikkoutumisesta lasten syntyessä ja vanhempien roolien ollessa muutenkin murroksessa. "Valmentajavanhempien" ja ns. pellossa elävän "erämaaperheen" työjaossa ja ajankäytössä on vielä Suomessakin melkoisia eroja. Entä mitä tapahtuu, kun aikaa pakenevat "aikatauluttajat", statusta tavoittelevat (uusavuttomat) vanhemmat ovat siinä tilanteessa, että teletappeja tuijottava tenava tiedostaa: "äiti on minulle velkaa kaksi tuntia ensi lauantaina"?\nKoska luin 2000-luvun elämää rinnan teologi Martti Lindqvistin Keskeneräisyyden puolustuksen kanssa, esitän aivan lopuksi Lindqvistiä hieman mukailevia kysymyksiä: voiko – ja pitääkö – elämää hallita ja haltuunottaa aina ja aina ja "dynaamisesti" kaikkialla vai jääkö se lopultakin keski-iän jälkeen keskeneräiseksi? Mitä elämänpolitiikkaa, 2000-luvun elämää ja uutta sosiologiaa se sellainen on, missä ei ole sijaa eläkeläisille ja vanhuksille? Miksi äänettömiä, puolustuskyvyttömiä ja -"vähemmän digitaaleja tai genitaaleja" – syrjäytettyjä ei edelleenkään oteta vakavasti elämänsä subjekteina? Miksi nuorekas, kehä kolmosen sisäpiiriin kesytetty keskiluokka alkaa olla paitsi mediassa myös sosiologisessa tutkimuksessakin kaiken mitta?\nPentti Stranius, Tutkija, Joensuun yliopisto, Karjalan tutkimuslaitos.


kirjoittaja Maya lähetetty To Heinä 03, 2014 5:20 pm\n"You once told me, our fingerprints don’t fade from the lives we touch.\nIs that true for everybody, or is it just poetic bullshit?”\nsyntynyt 28.3.1937 (29-vuotias)\nHänen mutaationsa on hyvin ainutlaatuinen, sillä miehellä ei oikeastaan ole ns. "omaa" kykyä. Hänellä on kyky omaksua muiden mutanttien kykyjä.\nKlausin dna on hyvin mukautuvaista ja hän on lapsesta saakka ollut hyvin empaattinen ja asioihin sopeutuva - niinpä hänen dna:nsakin matkii ympäristöään ja kun lähistöllä on mutantti, hänen dna:nsa matkii tuon mutantin niitä geenejä, jotka aiheuttavat kyseisen mutaation.\nKyky toimii vain tietyllä säteellä ja jos lähistöllä ei ole lainkaan mutantteja, hän on käytännössä täysin hyödytön, sillä "omaa" kykyä ei ole.\nJa vastaisesti jos lähettyvillä on useampi mutantti, hänen täytyy keskittää kopioiminen vain tiettyyn mutanttiin kerrallaan, sillä hän ei pysty possessoimaan useampaa kykyä yhtä aikaa.\nKovalla harjoittelulla kyky voisi ehkä edistyä siihen pisteeseen, että hän pystyisi halutessaan kaivamaan dna:nsa muistista jonkun tietyn kyvyn, jota hän haluaisi milloinkin käyttää.\nKlausilla on myös telepaattinen linkki kaksoisveljeensä. Heidän mielensä ovat yhteydessä ja he pystyvät aistimaan toistensa mielialoja sekä tunnetiloja, vaikka he olisivat hyvinkin kaukana toisistaan.\nHe kuulevat myös toistensa ajatuksia.\nAlkuun kykyä oli vaikea kontrolloida ja he kuulivat sellaisiakin ajatuksia, joita he eivät olisi halunneet. Ajan kanssa he kuitenkin ovat oppineet blokkaamaan yhteyden niin, ettei se häiritse jokapäiväistä elämää, ja nykyään sitä voisi verrata esimerkiksi puhelimella soittamiseen - toinen voi yrittää ottaa toiseen yhteyttä, mutta toisen ei ole pakko vastata, vaan hän voi blokata omat ajatuksensa.\nAsuu tällä hetkellä Kaliforniassa.\nEi ole sen kummemmin tekemisissä niin Brotherhoodin kuin Ryhmä X:nkään kanssa. On kyllä kuullut moisista ohimennen toisilta mutanteilta.\nMiehen käsitys mutanteista on myönteinen, onhan hän itsekin sellainen. Hän on kuitenkin siinä mielessä itsekäs, ettei hän jaksa alkaa sotimaan maailmanpelastajan elkein mutanttien oikeuksien puolesta, mutta toisaalta hän on aivan liian laiska kylvääkseen varsinaista rauhaakaan mutanttien ja ihmisten välille.\nHän pitää vain huolen itsestään ja that's it - muut voivat tehdä hänen puolestaan ihan mitä tahansa.\nMiehen syntymästä tai ensiaskeleista ei ole mitään tietoa, varmaa tietoa ei ole edes alkuperäisestä kotimaasta - Toinen Maailmansota vihjaili jo hieman tulostaan, joten vanhemmat ovat saattaneet olla synnytyksen aikaan Führerin hallitsemassa Saksassa, mutta toisaalta on epäilty heidän olleen Puolassa.\nVanhempien kohtalosta ei ole tietoa - heidän on epäilty olleen juutalaisia - mutta synnytyksessä maailmaan putkahti kaksoispojat, jotka kaikessa siinä hullunmyllyssä päätyivät eroon toisistaan.\nEhkä salakuljetuksen tuloksena, kun vanhemmat ovat halunneet lapsensa turvaan natsi-Saksan juutalaisvainolta, mutta siitä ei ole mitään varmuutta.\nAlkuvuosistaan Klaus ei tiedä mitään, mutta hän oli jotenkin päätynyt Iso-Britanniaan ja parin vuoden iässä hänet adoptoitiin keskitasoiseen perheeseen, jossa oli hänen lisäkseen muutaman vuoden vanhempi poika, ja hän pääsi asumaan Lontooseen.\nIsä paiski viikot läpeensä töitä pienen firmansa hyväksi ja äiti oli poikien kanssa kotona. Johnnysta, hänen uudesta isoveljestään tuli koko Klausin maailma ja hän ihaili tuota, pitäen tätä esikuvanaan.\nVeljekset olivat läheisiä, Johnny oli nuoresta asti se perheen riitapukari - hän tuppasi joutua ongelmiin tuon tuosta, mutta hän oli hyvin isovelimäinen ja piti aina Klausin puolia. Hän otti aina muutaman vuoden nuoremman pikkuveljensä mukaan ja vaikka ulkopuolisten silmiin Johnny saattoi olla se kovanaamainen isottelija, niin todellisuudessa tuolla oli myös se filosofisempi ja rauhallisempi puoli, joka haaveili maailmanrauhasta sekä paremmasta huomisesta.\nKlaus tiesi tuon kaiken. Ja hän piti isoveljeään suuressa arvossa.\nPerheen äiti kuoli isommassa liikenne-onnettomuudessa, kun Klaus oli 14-vuotias ja Johnny oli tuolloin juuri täyttänyt 19 vuotta. Se aiheutti isässä sen, ettei tuota näkynyt sitä vähääkään kotona, mitä hän oli ennen vaimonsa kuolemaa, vaan mies vietti kaiken aikansa firmansa kimpussa, joka alkoi vihdoinkin saada kunnolla tuulta purjeisiinsa.\nPian mies alkoi vaatia vanhempaa poikaansa ottamaan vastuuta hänen yhtiöstään, Johnnysta tulisi muutenkin hänen seuraajansa joskus tulevaisuudessa - tai näin mies ainakin oli suunnitellut.\nJohnny olisi helposti voinut vain häipyä ja olla välittämättä isänsä käskyistä, sillä hän oli jo täysi-ikäinen. Ainoa syy, miksei hän voinut lähteä oli se, ettei hän kertakaikkiaan voinut jättää Klausia.\nNiinpä hän taipui isänsä tahtoon ja joutui keskelle hirveää ryöpytystä, aivan kuin stressiä ei olisi ollut muutenkin äidin kuoleman jälkeen, mutta sitten vielä isä määräilee hänen tekemisiään ja kenen kanssa hän saa viettää aikaa, käskee ottamaan vastuuta.\nKlaus vietti paljon aikaa yksin kotona ja hän alkoi pikkuhiljaa huomata outoja asioita tapahtuvan ympärillään.\nHän oli aikaisemminkin huomannut toisinaan, harvoin kuulevansa ääniä päässään, jotka eivät olleet hänen omia ajatuksiaan. Äänistä ei aina saanut kunnolla selvää, mutta joskus hän oikeasti kuuli puhetta, aivan kuin jonkun muun ajatuksia.\nKerran hän oli jäädä auton alle, lievää ylinopeutta ajava auto kaahasi mutkassa ja Klaus oli omissa maailmoissaan, eikä hän huomannut lähestyvää autoa. Auto tönäisi häntä kuskin yrittäessä äkkikäännöstä, mutta poika satutti kuitenkin itsensä kolahduksessa.\nKuski kaahasi tiensä ja kun silminnäkijät lähestyivät Klausia, hän huomasi haavojen parantuneen naurettavan nopeasti - alkuun kova kipu oli jysähtänyt koko vartaloon tönäisyn ja maahan kaatumisen voimasta, mutta kipu hellitti nopeasti ja ruhjeet paranivat ennen kuin kukaan ehti kysymään hänen vointiaan ja auttamaan häntä pystyyn.\nTapaus jätti hänet aivan ymmälleen, eikä hän ymmärtänyt mistä oli kyse. Myöhemmin kotona hän yritti testata asiaa leikkaamalla veitsellä sormeensa haavan, mutta haava ei parantunutkaan.\nSamanlaisia tapauksia on sattunut muitakin, jotka aina jättivät nuoren teini-ikäisen täyteen kysymyksiä, joihin ei ollut vastauksia lähimaillakaan. Kesti pitkään ennen kuin hän tajusi mistä oli kyse, että hän oli mutantti ja se on hänen kykynsä.\nKlaus oli 20-vuotias, kun hän oli menossa yllättämään isoveljeään Johnnya, sillä heidän oli tarkoitus juhlia tuon 25-vuotissyntymäpäiviä. Hän saapui Johnnyn asunnolle, löytäen tuon hirttäytyneenä olohuoneensa kattolamppuun.\nJohnny oli jättänyt jälkeensä vanhan tumman nahkakantisen muistikirjansa, johon hän oli kirjoittanut muutamalle sivulle elämänviisauksiaan sekä kirjeen, jossa hän pyysi anteeksi itsekästä tekoaan.\nTapahtunut oli Klausille suuremman luokan shokki, sillä hän ei voinut uskoa, että hänen elämänsä sankari - mies, joka oli ollut koko hänen maailmansa ja esikuvansa - oli kuollut, tappanut itsensä.\nHän kyllä tiesi, että Johnnylla oli ollut todella rankkaa kuluneiden vuosien aikana, isä pakotti vanhemman poikansa paiskimaan töitä aivan liian rankasti. Tapahtuneen jälkeen Klaus on syyttänyt heidän isäänsä Johnnyn kuolemasta ja tämän jälkeen heidän kahden välit viilenivät huomattavasti.\nKlaus muuttui tuon tapahtuneen jälkeen.\nHän oli jo nuorempanakin taiteellisesti lahjakas, mutta veljensä kuoleman jälkeen hän alkoi kirjoittamaan ja maalaamaan vielä enemmän, ei hän oikeastaan muuta tehnytkään.\nHän ryyppäsi, poltti tupakkaa sekä pilveä ja saattoi kirjoittaa tai maalata monta päivää putkeen ilman, että hän työnsi nenäänsä lainkaan ulkoilmaan.\nHeillä oli todella paha riita hänen isänsä kanssa, kun Klaus oli 23-vuotias työtön, joka tuhlasi kaiken viinaan ja vapaaseen elämään. Isä halusi saada ainoan elossa olevan perheenjäsenensä ryhdistäytymään, haluten että Klaus ottaisi enemmän vastuuta ja kasvaisi aikuiseksi.\nTilanne kärjistyi todella pahaksi ja Klaus syytti isäänsä kovaan ääneen Johnnyn kuolemasta, haukkuen tuon käytännössä murhaajaksi, jolle perhe ei merkitse mitään. Kaikki on aina vain sitä typerää firmaa.\nHän lähti paikalta sen jälkeen ovet paukkuen, pakkasi melko pian tavaransa ja muutti Amerikkaan.\nIsä on ilmeisesti tuntenut jonkinlaisia omantunnontuskia ja on pahoillaan tapahtuneesta, kaikesta mitä heidän perheelleen on tapahtunut, sillä riidan jälkeen hän on rahoittanut Klausin elämää, vaikkei hän sitä ole koskaan pyytänyt.\nMies laittaa aina tasaisin väliajoin suuren summan rahaa hänen tililleen, mutta muutoin he eivät oikeastaan ole olleet yhteyksissä toisiinsa.\nAmerikassa Klausin päässä kuuluvat äänet voimistuivat ja niitä tuli useammin. 26-vuotiaana hän törmäsi sattumalta mieheen, jonka ajatuksia nuo ylimääräiset äänet hänen päässään olivat.\nKlaus oli aina tiennyt olevansa adoptoitu, se ei ollut mikään salaisuus, mutta siitä ei oltu puhuttu heidän perheessään - hänen vanhempansa olivat kasvattaneet häntä kuin omaa poikaa.\nMies kuitenkin oli hänen kaksoisveljensä, ja itse asiassa Klaus saattoi myöntää, ettei hän ollut asiasta yllättynyt. Vaikka hänellä oli ollut nuorempana mukava perhe ja maailman paras isoveli, oli hän aina tuntenut tietynlaisen tyhjyyden sisällään.\nKävi ilmi, että hänen kaksoisveljensä oli myös kuullut vuosien varrella hänen omia ajatuksiaan, samalla tavalla kuin Klaus oli kuullut hänen ajatuksiaan.\nHe alkoivat pitämään tiiviisti yhteyttä - mikä oli itse asiassa käytännössä katsoen pakollista heidän telepaattisen linkkinsä vuoksi, sillä kumpikaan heistä ei osannut hallita uutta yhteyttä kunnolla, kun se oli vuosien olemassaolon jälkeen päässyt kunnolla puhkeamaan, kun veljekset vihdoinkin tapasivat toisensa.\nKlaus on ammatiltaan jonkinlainen taiteilija sekä kirjailija, eikä itse asiassa mikään huono. Ei hän tietenkään yllä niille joka kuukausien topseller - listoille, muttei hän mikään yhden kirjan ihmekään ole.\nMaalaaminen on myös yksi hänen intohimoistaan ja hänellä on ollut näyttelyitä monissa taidegallerioissa.\nbut it’s very important that you do it, ‘cause nobody else will."\nKlaus on luonteeltaan boheemi taiteilijasielu. Hän elää vapaasti juuri niin kuin hän itse haluaa, ja häntä voisikin luonnehtia vapaaksi taivaan linnuksi, jota ei voi sulkea pieneen häkkiin. Hän ei pystyisi tuijottamaan taivasta kaltereiden takaa.\nMies ei todellakaan ole se porukan äänekkäin tapaus, eikä hän itse asiassa muutenkaan ole se lauman mukana kulkeva seuraaja, vaan hän kulkee omia teitään - mieluiten omassa rauhassa tai jakaen tiensä hetkellisen seuran muodossa.\nKlaus on ihan mukavaa seuraa ja hänen kanssaan on miellyttävä keskustella asioista, hän on kuitenkin saanut hyvän kasvatuksen ja osaa siis käyttäytyä sen mukaisesti. Syvälliset sekä filosofiset keskustelut yön pimeinä tunteina ovat yksiä parhaista hetkistä, mitä voi olla, Klaus nauttiikin niistä täysin siemauksin.\nYllättävän railakkaasta elämäntyylistä voisi päätellä, että Klaus on menettänyt jo useammankin aivosolunsa, mutta totuus on aivan päinvastainen. Itse asiassa mies on todella fiksu sekä muutenkin kirjaviisas ja kultturelli persoona. Hän eläytyy syvällisiin keskusteluihin täysin ja miehen kanssa on muutenkin helppo jutella ihan mistä vain, sillä hän on empaattinen ja hyvä kuuntelemaan. Hän ei esitä turhia kysymyksiä väärissä kohtaa, vaan hän kuuntelee kärsivällisesti.\nHän on helposti lähestyttävä, vaikkei Klaus itse välttämättä olekaan käsi ojossa tutustumassa jokaiseen uuteen kohtaamaansa ihmiseen, hän on enemmänkin se, joka häipyy nurkan taakse tai parvekkeelle tupakalle ja juttukaverit liittyvät mieluummin hänen seuraansa.\nOn kausia, jolloin Klaus sulkeutuu asuntoonsa viskipullojen sekä useiden tupakka-askien kera ja alkaa luomaan taidetta. Hän joko kirjoittaa tai purkaa tunteitaan maalaamalla. Mies kuljeskelee mieluusti alasti omassa asunnossaan, eikä tuo alastomuus muutenkaan ole hänelle mikään ongelma. Se on taidetta.\nNoina kausina häneen on vaikea saada yhteyttä eikä hän ole erityisen vastaanottavainen ulkomaailmasta tuleviin häiriötekijöihin, sillä silloin ei ole muuta kuin hän ja hänen taiteelliset askareensa, hänen kirjoituksensa, hänen maalauksensa - hänen elämänsä.\nKlaus on tyytyväinen siihen seikkaan, ettei hänen tarvitse tehdä ollenkaan "oikeita" töitä, vaan hänen isänsä rahoittaa hänen elämäänsä sen ohella, mitä hän itse tienaa taiteellisella elämäntyöllään.\nHän ei ainakaan toistaiseksi vielä ole tuntenut huonoa omaatuntoa kiskoessaan isältään rahaa, sillä Johnnyn kuolema oli hänelle aivan liian suuri kolahdus ja hän pitää isäänsä syypäänä siihen. Toisaalta hänellä on varsinkin viime aikoina ollut laskuhumalassa sellaisia hetkiä, jolloin hän on pohtinut itsekseen mitähän hänen isoveljensä mahtaisi ajatella siitä, mihin suuntaan Klaus on oman elämänsä kääntänyt.\nOlisiko Johnny pettynyt? Huvittunut? Luultavasti ei ainakaan liian ylpeä, kun pikkuveli ei ole saanut elämässään aikaiseksi käytännössä yhtään mitään.\nOn useita asioita, jotka saavat miehen ärsyyntymään ja aivan yhtä paljon on asioita, joita hän inhoaa, mutta suurin taitaa olla siivoaminen. Klausin asunto on hyvin usein boheemille taiteilijoille ominaisesti sotkuisessa kunnossa, eikä hän kertakaikkiaan jaksa järjestellä kaikkia papereitaan, taulujaan tai muita maalauksiaan ja taitaapa asunnossa olla niitä viskipullojakin siellä sun täällä sekä likaisia vaatteita lojumassa milloin missäkin.\nYleensä se on aina joku muu, kuka asunnossa siivoaa, kuin Klaus itse.\nPituutta mieheltä löytyy vähän vajaat 180cm.\nVartaloltaan mies on hyvässä kunnossa, vaikkei hän mikään varsinainen lihaskimppu olekaan. Klaus on itse asiassa itsekin yllättynyt hyvästä vartalostaan, kun hän kuitenkin on jo melkein kolmikymppinen, sillä sen eteen hän ei ole paljoakaan tehnyt - liekö tuo sitten perinnöllistä hänen biologisilta vanhemmiltaan.\nHänen vartalonsa on joka tapauksessa sitä luokkaa, että ilman paitaa kehtaa kyllä kuljeskella ja kannattaa varata kiikarit matkaan, kun sattuu kulkemaan hänen ikkunoidensa alta, sillä koskaan ei voi tietää mitä sieltä saattaa näkyä - miehellä kun on tapana kuljeskella alasti kotonaan.\nKlausilla on tummanruskeat hiukset, sävy näyttää itse asiassa tietyssä valossa enemmän mustalta. Hiukset ovat melko lyhyet ja yleensä aina sotkuisesti pystyssä. Iho on luonnostaan sopivan päivettynyt ja miehekkäällä tavalla kulmikkaita kasvoja koristaa usein huoleton sänki, joka saattaa toisinaan päästä kasvamaan vähän turhankin pitkäksi.\nKlausin ulkomuoto on kaikella tapaa hyvin renttumainen ja huoleton. Samalla linjalla kulkee myös hänen vaatetuksensa. Tietyllä tapaa häntä voisi kuvailla kiinnostavan näköiseksi, kai se johtuu siitä, kun hänen renttumainen ulkonäkönsä erottuu muusta katukuvasta.\nTiettyä pukeutumistyyliä hänellä ei kuitenkaan ole, Klaus ei ole niin kovasti muodin perään, hänelle on muutenkin pääasia, että vaatteet tuntuvat hyvältä päällä.\nJa pukipa hän päälleen mitä tahansa, hänellä oli jokin maaginen kyky saada vaatteet näyttämään vetävällä tavalla renttumaisilta hänen yllään.\nMiehellä on pari tatuointia, toinen käsivarressaan ja toinen rintakehässään. Hän on tatuoinut Johnnyn nimen vasemmalle puolelle rintakehäänsä, suoraan sydämensä kohdalle. Se on hänen kunnianosoituksensa edesmenneelle isoveljelleen, jota hän kaipaa edelleen päivittäin.\n"Johnny, if I knew you could hear me, I know what I would say to you;\nGod, I miss you,\n- on julkaissut nimellään pari kirjaa sekä kolme runokokoelmaa.\nKirjojen nimet on "Kun silmänsä sulkee" ja "Pakkashuurteen peittämä"\nRunokokoelmat ovat nimeltään "Punainen kuin veri", "Valkea kuin lumi" ja "Musta kuin eebenpuu"\n- kantaa edelleen mukanaan sitä vanhaa nahkakantista muistikirjaa, jonka Johnny jätti jälkeensä ja Klaus on itse kirjoitellut tyhjille sivuille asioita, joita hän haluaisi veljelleen kertoa.\n- on seksuaalisesti hyvin aktiivinen ja seuraksi kelpaa niin naiset kuin miehetkin.\n- maalaa mielellään alastonkuvia oikeita malleja apunaan käyttäen.\n- puhuu brittiaksentilla, sillä hän asui 23-vuotiaaksi asti Lontoossa.\n- kuvissa on Shiloh Fernandez\n- runokokoelmien nimet on lainattu Salla Simukan samannimisiltä kirjoilta, pahoittelen\nVs: Klaus Wintermore\nkirjoittaja Maya lähetetty Ti Syys 15, 2015 10:33 am\nDrag me in the deep ends - Kalifornia\n- Mukana Jonah (Maeri)\nOn uuden taidenäyttelyn avajaispäivä ja Klausin agentti on pitänyt huolen siitä, että mies on myöskin paikalla.


Pemphis acidula (pensaskoralli Pemphis) - Mielenkiintoista\nPemphis acidula (pensaskoralli Pemphis)\nPensas Coral Pemphis, pienlehtinen Mangrove\nPemphis acidula on mangrove-kasvi, joka voi kasvaa tiheästi haarautuneena ikivihreänä pensana tai pienenä puuna, jonka korkeus on enintään 6 metriä. Lehdet ovat meheviä, teräviä, harmahtavan vihreitä, kapeasti elliptisiä tai lanssinmuotoisia, jopa 2,5 cm pitkiä ja 1 cm leveitä. Ne on järjestetty toisiaan vastapäätä paksuille puisille oksille. Litteitä karvoja löytyy ympäri lehtiä. Kukat ovat pieniä, kupinmuotoisia, valkoisia tai vaaleanpunaisia ja halkaisijaltaan enintään 1 cm. Niiden havaitaan yleensä kukkivan ympäri vuoden. Hedelmät ovat pieniä, punertavia ja sisältävät noin 20 siementä.\nUSDA: n kestävyysvyöhykkeet 10a - 11b: 30 ° F (-1,1 ° C) - 50 ° F (+10 ° C).\nKasvia kasvatetaan joskus koristeena. Erityisesti Aasiassa käydään merkittävää kauppaa siemenillä ja elävillä kasveilla sen kasvattamiseksi bonsaisena.\nPensas Coral Pemphis kasvaa erilaisilla maaperillä, mukaan lukien hieno rannikkohiekka, rannikkokalkkikivi, kallioita, koralliryhmittymiä, kalkkikivikallion atollien paljastuksia jne. Se voi kasvaa paikoissa, joissa merivesi kastelee juurensa säännöllisesti nousuveden aikaan.\nSitä levitetään siemenillä, villinviljelyillä ja juurien imijöillä. Siemeniä ei kylvetä suoraan pellolle. Taimitarhassa kasvatettuja taimia käytetään istutukseen. Kypsät hedelmät voidaan helposti tunnistaa niiden ruskean värin perusteella, ja jokainen hedelmä sisältää 20-30 pieniä siemeniä, jotka voidaan kerätä painamalla kypsyneitä hedelmiä varovasti. Kerätyille siemenille tulisi tehdä kelluva testi, ja kelluvat siemenet ovat elinkelpoisia. Siemeniä voidaan pitää liotettuna 1-2 päivää ennen istutusta astioihin. 15-20 cm taimitarhassa kasvatettuja taimia voidaan käyttää istutukseen. Viljelykasvien lisääminen on suhteellisen vähemmän onnistunutta verrattuna taimitarhassa kasvatettuihin taimiin. Sitä voidaan levittää myös istuttamalla suorat varret juurineen sopiviin paikkoihin. Se on leikattava suorien pylväiden saamiseksi. Katso lisää kohdasta Pensaskorallipemfiksen (Pemphis acidula) kasvaminen ja hoito.\nPemphis acidula löytyy rannikkoalueilta trooppisilla alueilla Tyynenmeren alueella.\nTakaisin suvulle Pemphis\nKatso video: Dimostrazione Bonsai di Kunio Kobayashi\nPemphis acidula (pensaskoralli Pemphis)...


Lataa peli Maxim Robotti Android\nJopa robotit täytyy levätä ja on suotavaa trooppisissa maissa. Päähenkilö - yksi parhaista työntekijää tehtaan tuotantoa varten muiden pala rautaa, sai esimiestensä lipun syrjäisellä saarella ihana ilmasto, paljon viheralueita ja valkoiset hiekkarannat. Siellä hän tutustui kaunis nainen, joka liikkuu edestakaisin, vain paikallisen härkä ja konna päätti, että hän ei saa vieras ja sieppasi hänet. Ja merkki yllytti hänen ystävänsä, jotka ovat ottaneet hänet etsimään metallia naiset. Mutta pääkirjoitus ei aio antaa periksi, ja sen jälkeen aloittamassa syvä merkki konna.\nkaksi painiketta jotta johto ilo esteiden voittamiseksi, hyppy, kerätä hampaat ja löytää piilotettuja aarteita. Fanit platformers tulisi kiinnittää huomiota Maxim Robotti.\napk60.14 MBversio 1.1.22\nrobotit, saari, tasohyppely,


Hydraulisylintereiden korjaus Pyhäsalmi | Myös varaosat\nHydraulisylintereiden korjaus ja muut palvelut ammattitaidolla Pyhäsalmella\nPikapaja Oy hydraulisylintereiden kokenut ja kattavat palvelut tarjoava asiantuntija Pyhäsalmella. MIRO-sylintereiden suunnittelun sekä valmistuksen lisäksi saat kauttamme palvelut kaiken merkkisten hydraulisylintereiden korjaukseen. Valikoimastamme löydät myös laadukkaat MIRO-varaosat.\nLue lisää ja ota yhteyttä, kun etsit asiakaslähtöistä sylinterin korjauspalvelua!\nHydraulisylintereiden asiantuntijoina tarjoamme asiakkaillemme palvelut myös sylintereiden korjaukseen sekä kattavan varaosavalikoiman. Korjaustarpeen yllättäessä kannattaa hyödyntää ammattitaitoisen huoltajan palveluita. Näin pidennät sylintereiden käyttöikää ja teet myös huomattavia kustannussäästöjä.\nSylintereiden korjauspalvelut vahvalla ammattitaidolla\nOletko havainnut kalustosi hydraulisylintereiden toiminnassa puutteita tai epävarmuutta? Aina ei ole tarvetta tilata täysin uutta sylinteriä, sillä usein se voidaan myös korjata. Esimerkiksi pyöräkoneiden, kaivureiden tai dumppereiden sylintereiden kohdalla ammattitaidolla toteutettu korjaus voi tuoda merkittäviä kustannussäästöjä yrityksellesi.\nPikapaja Oy:ssä sinua palvelevat metallialan asiantuntijat, joille hydraulisylintereiden huollot ja korjaukset ovat arkipäivää. Toteutamme sekä pienet ja yksinkertaiset että vaativatkin remontit laadukkaasti ja tarpeen mukaan myös nopealla aikataululla.\nLisätietoja sekä alustavan kustannusarvion sylinterihuolloista saat Pikapaja Oy:n Leo Kalaselta,  050 369 008.\nOlemme korjanneet menestyksekkäästi muun muassa seuraavan merkkisten koneiden sylintereitä: Hitachi, Volvo, Komatsu, Cat, Daewoo, JCB, Toshiba, Kobelco.\nLue lisää yrityksemme toiminnasta\nKauttamme saat alkuperäiset MIRO-varaosat hydraulisylintereihisi. Korkealaatuisilla varaosilla takaat pitkään toimivat sylinterit myös kovassa käytössä ja haastavissa olosuhteissa. Meiltä löydät sekä uudet sylinteriputket että sylinterivarret tiensä päähän tulleiden osien tilalle.\nVaraosavalikoimastamme löydät lisäksi tiivisteet ja tiivistesarjat lähes sylinteriin kuin sylinteriin. Lisätietoja varaosista antaa Pikapaja Oy:n Juhani Kalanen,  050 369 008.\nHydraulisylintereiden korjausta 50 vuoden kokemuksella.\nHuoltomme palvelee Pyhäsalmella.\nSoita  08 769 1100 ja kysy lisää!


Kannattaako ostaa sähköauto? 🤔 | Blogi | Latinkiin.fi\nSähköajoneuvot ja lataushybridit saattavat puhuttaa kotona ja työpaikoilla. Julkisessa keskustelussa aiheeseen törmää jo viikoittain. Tärkein syy tälle on tietysti se, että sähköautojen toivotaan laskevan liikenteen hiilipäästöjä pitkällä aikavälillä. Esimerkiksi Suomessa kotimaan liikenne aiheutti 21% maan kasvihuonepäästöistä vuonna 2019.\nAutojen tekniikka on tänä päivänä hyvin kehittynyttä, ja hinnat liikkuvat kohti kaakkoa uusien toimijoiden ponnistaessa markkinoille ja kilpailun lisääntyessä. Suomalaista autonostajaa mietityttää eniten ainakin sähköauton toimintamatka (range) ja lataamiseen liittyvät haasteet. Tässä tekstissä käsittelemme asioita, joita kannattaa ottaa huomioon sähköautoa ostaessa.\nTekniikan kehittyessä ja uusien toimijoiden valuessa sähköautomarkkinoille autojen toimintamatkat kasvavat. Tällä hetkellä hyvällä sähköautolla (esim. Volkswagen ID4) pääsee noin 400 kilometriä yhdellä latauksella. Kiinalaisten valmistajien, mm. Xpengin ilmoittama matka P7 automallille on yli 700 kilometriä yhdellä latauksella. Luku on hurja ja jää nähtäväksi pitääkö toimintamatka lähellekään paikkaansa Suomen äärioloissa.\nToimintamatkaan vaikuttaa moni asia, mm. ajonopeus, lämpötila, sähkötoimintojen käyttö ja akuston kunto. Lämmitys ja ilmastointi lyhentävät auton toimintamatkaa selvästi. Yleisesti ottaen kaupunkiajoja ajavalle sähköautojen nykyinen toimintamatka riittää mainiosti. Jos tarkoituksena on ajaa pidempää matkaa, niin on syytä selvittää latauspisteiden sijainnit etukäteen ja varata matkaan enemmän aikaa. Pikalatauspisteitä otetaan käyttöön jatkuvasti ympäriä Suomea ja ne tulevat helpottamaan myös pidempää työmatka-ajoa.\nSähköautot ovat perinteisesti olleet bensa- ja dieselautoja kalliimpia. Alalle on kuitenkin tullut ja tulossa suuri määrä uusia autovalmistajia ja sitä myöten lisää kilpailua. Erään arvion mukaan pieni uusi sähköauto maksaisi vuonna 2030 vain 3000-5000 euroa bensa-autoa enemmän. Tämä voi olla turhan optimistinen arvio Suomessa verrattain korkean autoverotuksemme takia. Vaikka sähköauton hankintahinta on keskimäärin perinteistä autoa korkeampi, niin sähköauton käyttökustannukset tulevat selvästi bensa- tai dieselautoa edullisimmaksi. Kustannus sadalle kilometrille on tällä hetkellä noin 3 euroa. Ei paha.\nLataamiseen liittyvät haasteet\nSähköauton lataaminen erityisesti pidemmällä matkalla voi tuottaa haasteita. Onneksi julkisia latauspisteitä alkaa löytyä ympäri Suomea. Ruokakaupoilla ja ostoskeskuksilla on houkutusta tarjota latauspaikkoja asiakkailleen, jotta ihmiset suuntaisivat kauppamatkansa ja ostoksensa heille. Eniten latauspisteitä löytyy eteläisestä Suomesta ja vähiten idästä, sekä pohjoisesta. Latauskartta.fi palvelusta näkee kaikki Suomen julkiset latauspisteet. Sähköauton lataaminen on turvallista siihen tarkoitetuilla kiinteillä latausasemilla (Mode 2 ja 3). Tällainen latausasema on helppo hankkia ja asennuttaa kotiin. Tilapäistä latauslaitetta (Mode 1) käytettäessä on varmistuttava sähköpistokkeen toimintakunnosta. Roikkuva latausjohto voi vääntää pistoketta ja aiheuttaa palovaaran.\nKenelle sähköauto sopii?\nSähköauto sopii pääosin kaikille. Jos ajat lyhyttä matkaa, esimerkiksi kaupunkiajoa, niin saat täyssähköautosta kaikki hyödyt irti. Jos ajat pidempää matkaa, niin voi olla, että matkaa joutuu hieman suunnittelemaan etukäteen ja toivoa vapaiden latauspisteiden löytymistä. Pidemmän toimintamatkan omaavat sähköautot vaativat myös paksumman lompakon. Hintoihin on tulossa kuitenkin muutoksia lähivuosina, kun tarjonta kasvaa. Mikäli haluat rajata oman autoilusi päästöjä, niin sähköauto on oiva valinta.


Nokian Renkaat Martela Duell Eezy Caverion Nixu Finnair Gofore Ovaro Titanium\nFinnair peruu 20 % helmikuun liikenneohjelmasta sairauspoissaolojen todennäköisen kasvun takia\nTitanium keräsi joulukuussa kelpo merkinnät\nIndeksit 13.1.2022 08:01\nOMXH 12 900 0,70%\nEurostoxx 600 486,2 0,65%\nS&P 500 4 726 0,28%\nDAX 16 010 0,43%\nSSE Comp. 3 562 -0,97%\nTukholma (OMXS) 30 2 399,2 0,84%\nNikkei 225 28 484 -0,98%\nEUR/USD 1,144 -0,02%\nKehittyneillä markkinoilla Euroopassa nähtiin keskiviikkona nousupäivä (Eurostoxx 600 +0,6 %), ja USA:ssakin elettiin samoissa tunnelmissa (Nasdaq +0,2 %, Dow Jones +0,1 % ja S&P 500 +0,3 %). Yhdysvaltain laajalti seuratut inflaatiolukemat joulukuulta olivat odotetun korkeita eivätkö tuoneet mukanaan pelättyjä yllätyksiä.\nAasian markkinoilla aamu aloitettiin laskutunnelmissa. Japanin Nikkei oli aamukahdeksalta 1,0 % ja Kiinan Shanghai Composite 1,0 % miinuksella. Markkinoilla sulateltiin Yhdysvaltain inflaatiolukuja. Kiinan keskuspankilta huhuillaan lisää rahapolitiikan keventämistoimia, mutta toistaiseksi niitä ei ole saatu.\nValuuttamarkkinoilla euron kurssi dollaria vastaan oli aamulla 1,144 dollarissa.\nRaaka-ainemarkkinalla öljyn hinta oli aamulla laskussa ja WTI-futuurit liikkuivat 82,45 dollarissa/bbl (-0,2 %).\nTulikivi A 0,54 EUR 18,42%\nSSAB B 4,98 EUR 7,36%\nGofore 24,10 EUR 6,17%\nSSAB A 5,71 EUR 5,78%\nEnersense International 8,10 EUR 5,20%\nPiippo 3,26 EUR -6,32%\nPuuilo 8,22 EUR -5,28%\nFifax 1,56 EUR -4,89%\nKempower 11,50 EUR -3,36%\nSpringvest 8,06 EUR -3,13%\nYhdysvaltain kuluttajahintojen nousu kiihtyi entisestään mutta odotetusti joulukuussa, sillä inflaatio ylsi 7 %:iin vuodentakaisesta (korkein lukema vuoden 1982 jälkeen) ja pohjahintojen nousu 5,4 %:iin.\nMartela antoi torstaiaamuna ennakkotietoja Q4-tuloksestaan. Tiedotteen perusteella Q4-liikevaihto oli 29 MEUR (Q4’20: 21,9 MEUR), mikä ylitti 26,5 MEUR:n ennusteemme.\nOdotamme yhtiön liikevaihdon kasvun jatkuneen rivakkana sekä orgaanisen että epäorgaanisen kasvun avittamana.\nHenkilöstöpalveluyritysten liiton (HPL) liikevaihtotiedustelun mukaan alan 20 suurimman yrityksen liikevaihto oli marraskuussa 137 MEUR ja se kasvoi lähes 24 % vuodentakaisesta.\nCaverion tiedotti keskiviikkona päättäneensä myydä pienen Venäjän tytäryhtiönsä koko osakekannan Aim Cosmetics Rus LTD:lle.\nAnalyytikon kommentti 13.01.2022 5:51 Nixu\nAnalyytikon kommentti 13.01.2022 6:05 Finnair\nFinnair tiedotti eilen, että omikron-koronavirusmuunnos ja käynnissä oleva flunssakausi lisäävät sairauspoissaoloja Finnairin ja sen yhteistyökumppanien tiimeissä.\nAnalyytikon kommentti 13.01.2022 6:10 Gofore\nAnalyytikon kommentti 13.01.2022 6:15 Titanium\nTitanium julkaisi keskiviikkona rahastojensa tuoreimmat luvut, joiden perusteella uusmyynti sujui joulukuussa varsin mallikkaasti ja pitkälti odotustemme mukaisesti.\nInderes analyysi 13.01.2022 8:00 Nokian Renkaat\nEnnakkotietoa Martelan vuoden 2021 liikevaihdosta ja liiketuloksesta\nTiedotteet 13.01.2022 8:00 Martela\nAlustavien tilintarkastamattomien tilinpäätöstietojen mukaan Martela konsernin koko vuoden 2021 liikevaihto ei saavuttanut 5.2.2021 tiedotettua tasoa.