MPPT 100/30 MPPT 100/50 - PDF\nDownload "MPPT 100/30 MPPT 100/50"\n1 Käyttöohje FIN Liitteet SmartSolar-lataussäätimet MPPT 100/30 MPPT 100/50\n3 1. Johdanto 1.1 Aurinkopaneelin jännite maks. 100V Lataussäädin kykenee lataamaan akkua jonka nimellisjännite on pienempi kuin aurinkopaneelin nimellislähtöjännite. Säädin asettuu automaattisesti 12V tai 24V nimelliselle akkujännitteelle. 1.2 Ultranopea MPPT-seuranta (Maximum Power Point Tracking) Ultranopealla MPPT-seurannalla varustettu lataussäädin kykenee tuottamaan jopa 30% enemmän lataustehoa pilvisellä säällä kuin perinteiset PWM-tyypppiset (pulssinleveysmodulaatioon perustuvat) lataussäätimet ja jopa 10% enemmän tehoa kuin hitaalla MPPT-toiminnolla varustetut säätimet. 1.3 Kehittynyt MPPT-tunnistus pilvisiä olosuhteita varten Jos aurinkopaneeliin osuu osittainen varjo tehojännitekäyrälle voi ilmaantua kaksi tai useampia maksimitehopisteitä. Perinteiset MPPT-lataussäätimet pyrkivät lukittumaan paikalliseen eli lähimpään MPP-pisteeseen joka ei välttämättä ole optimaalinen MPP-piste. Innovatiivinen SmartSolar-algoritmi maksimoi energiantuoton lukittumalla optimaaliseen MPP-pisteeseen. 1.4 Ylivertainen energian muuntohyötysuhde Ei tuuletinta. Maksimi hyötysuhde yli 98%. Täysi lähtövirta jopa 40 C (104 F) lämpötilaan saakka. 1.5 Monipuoliset elektroniset suojaukset Ylikuumentumissuojaus ja lähtötehon madallus lämpötilan noustessa liian korkeaksi. Aurinkopaneelin oikosulkusuojaus ja aurinkopaneelin käänteisen jänniteliitännän suojaus. Aurinkopaneelin väärän virransuunnan suojaus. 1.6 Sisäänrakennettu lämpötila-anturi Kompensoi absorptio- ja kellutuslatausjännitteet lämpötilan suhteen. 1.7 Automaattinen akkujännitteen tunnistus Säädin asettuu automaattisesti 12V tai 24V akkujännitteelle. vain yhden kerran. Jos akkujännitettä tulee muuttaa myöhemmässä vaiheessa vaihto tulee suorittaa manuaalisesti esimerkiksi Bluetooth-sovellusohjelman avulla. 1\n4 1.8 Muuntuva latausalgoritmi Täysin ohjelmoitavissa oleva latausalgoritmi ja kahdeksan esiohjelmoitua algoritmia, valittavissa kiertosäätimellä. 1.9 Adaptiivinen kolmivaiheinen lataus Lataussäädin on konfiguroitu kolmivaiheiseen lataukseen: Bulkki - Absorptio - Kellutus Bulkki Tässä latausvaiheessa säädin syöttää maksimivirran akun latauksen nostamiseksi mahdollisimman nopeasti Absorptio Kun akkujännite saavuttaa absorptiojännitteelle asetetun rajaarvon säädin vaihtaa vakiojännitelataustilaan. Silloin, kun akku purkautuu vain lyhyitä aikoja absorptioaika pysyy lyhyenä akun ylilatautumisen välttämiseksi. Akun syväpurkauksen jälkeen absorptioaika pitenee automaattisesti jotta akku latautuisi varmasti täyteen. Lisäksi absorptiojakso päättyy kun latausvirta laskee alle 2A:n tason Kellutus Tässä vaiheessa akkuun syötetään kellutusjännite akun pitämiseksi täydessä latauksessa. Kun akkujännite putoaa alle kellutusjännitteen tason vähintään 1 minuutin ajaksi lataussäädin siirtyy uuteen latausjaksoon Ekvalisointi Katso kappale Kauko-ohjattava päälle- ja poiskytkentä MPPT 100/50 lataussäädintä on mahdollista ohjata kaukoohjaimen avulla käyttämällä VE.Direct ei-invertoivaa päälle-poiskaapelia (ASS ). Säädin kytkeytyy päälle HIGHsyöttöjännitteellä (Vi > 8V) ja pois päältä LOW-syöttöjännitteellä (V < 2V, tai vapaa kellutus). Sovellusesimerkki: päälle/pois-ohjaus VE.Bus BMS:n avulla Litiumioniakkujen latauksessa. 2\n5 1.11 Konfigurointi ja valvonta - Bluetooth Smart (sisäänrakenenttu): yhdistä langattomasti älypuhelimeen tai tablettiin jossa on ios- tai Androidkäyttöjärjestelmä. - Liitä PC tai Android-älypuhelin käyttämällä VE.Direct to USB - kaapelia (ASS ), lisäksi tarvitaan USB On-The-Go -tuki (edellyttää lisäksi USB OTG -kaapelia). - Liitä MPPT Control -, Color Control - tai Venux GX käyttämällä VE.Direct to VE.Direct -kaapelin avulla. VictronConnect-sovelluksen avulla on mahdollista muokata joitakin asetuksia. Voit ladata VictronConnect-sovelluksen Internet-osoitteesta MPPT Control Color Control Venus GX 3\n6 2. Turvaohjeet SÄILYTÄ NÄMÄ OHJEET - Tämä manuaali sisältää tärkeitä ohjeita joita tulee noudattaa asennuksessa ja käytössä. Lue tämä käyttöohje huolellisesti ennen kuin ryhdyt asentamaan lataussäädintä ja ennen kuin ryhdyt käyttämään sitä. Tämä tuote on suunniteltu ja testattu kansainvälisten standardien edellyttämällä tavalla. Laitetta tulee käyttää vain tässä käyttöohjeessa kuvattuihin sovelluksiin. Asenna laite lämpöä ja kuumuutta kestävään tilaan. Varmista, että asennustilassa ei ole kemikaaleja, muovisia osia, verhoja tai muita tekstiilejä, varsinkaan laitteen välittömässä läheisyydessä. Varmista, että laitetta käytetään vain sallituissa olosuhteissa. Kunnostus Älä koskaan käytä laitetta kosteissa tai märissä tiloissa. Älä koskaan käytä laitetta kohteissa joissa voi esiintyä kaasuja tai herkästi syttyvää pölyä. Varmista, että laitteen ympärillä on riittävästi vapaata tilaa riittävää ilmanvaihtoa varten. Varmista akkuvalmistajan tiedoista että akku varmasti soveltuu käytettäväksi tämän lataussäätimen kanssa. Kunnostus Noudata myös akkuvalmistajan turvaohjeita. Peitä aurinkopaneelit suoralta auringonsäteilyltä asennuksen aikana. Älä koskaan kosketa eristämättömiä kaapelien osia. Käytä vain eristettyjä työkaluja. Litännät tulee aina kytkeä ja purkaa oikeassa järjestyksessä, lisätietoja kappaleessa 3.6. Laitteen asentajan tulee asentaa kaapeleihin vedonpoistajat mekaanisen rasituksen eliminoimiseksi. Kaapelit voivat irrota tai liitännät löystyä ilman asianmukaisia vedonpoistajia. Järjestelmän käyttö- ja huoltodokumentoinnin tulee sisältää tämän käyttöohjeen lisäksi myös akkujen huolto-ohjeet. 3. Asennus 4 VAARA Kipinöinti voi aiheuttaa räjähdyksen Sähköiskuvaara\n7 VAROITUS: DC-TULO (AURINKOPANEELI) EI OLE ISOLOITU AKKUPIIRISTÄ HUOMAUTUS: LÄMPÖTILAKOMPENSOINNIN TOIMIMISEKSI LATAUSSÄÄTIMEN JA AKUN LÄMPÖTILOJEN TULEE ERO- TA TOISISTAAN KORKEINTAAN 5 C tai vaihtoehtoisesti on käytettävä valinnaista Battery Sense -donglea Yleistä Asenna pystyasentoon ei-syttyvälle alustalle siten, että virtaliitännät ovat alhaalla. Asenna lataussäädin lähelle akkua mutta ei koskaan akun yläpuolelle (jotta akusta mahdollisesti vapautuvat syövyttävät höyryt ja kaasut eivät vauriota lataussäädintä). Jos sisäänrakennettu lämpötilakompensointi ei toimi oikein (esim. lataussäätimen ja akun lämpötilat poikkeavat toisistaan yli 5 C) seurauksena voi olla akun käyttöiän lyhentyminen. Akun asennus tulee suorittaa paikallisten ja kansallisten sekä kansainvälisten liittyvien määräysten mukaisesti. Akkuliitännät (Tr-mallissa myös aurinkopaneeliliitännät) on suojattava vahingossa tapahtuvia kosketuksia vastaan (asentamalla lataussäädin esimerkiksi koteloon). 3.2 Maadoitus Akun maadoitus: lataussäädin voidaan kytkeä sekä positiivisesti negatiivisesti maadoitettuihin järjestelmiin. Huom: Käytä vain yhtä maadoitusliitäntää (mieluiten lähellä akkua) järjestelmän vikatoimintojen välttämiseksi. Kotelon maadoitus: Kotelon maalle voidaan sallia erillinen maadoitus koska kotelo on isoloitu sekä positiivisesta että negatiivisesta liittimestä. USA National Electrical Code (NEC) edellyttää ulkoisen vikavirtasuojan käyttöä. Nämä MPPT-lataussäätimet eivät sisällä sisäänrakennettua vikavirtasuojausta. Järjestelmän sähköinen negatiivinen puoli tulisi liittää vikavirtasuojan läpi maihin vain yhdessä kohtaa. Lataussäädintä ei saa liittää maadoitettuihin aurinkopaneeleihin. VAROITUS: ILMAISTUISSA VIKATILANTEISSA AKKULIITÄNNÄT JA LIITETYT PIIRIT SAATTAVAT MUUTTUA MAADOITTAMATTOMIKSI JA SITEN VAARALLISIKSI. 5\n8 3.3. Aurinkopaneelin konfiguraatio (katso myös MPPT Excel Victron-yhtiön Internet-sivuilla) Asenna järjestelmä siten että kaikki virtaa aurinkopaneeleista välittävät johtimet on mahdollista kytkeä irti rakennuksen tai muun rakenteen kaikista muista johtimista. Katkaisijaa, kytkintä tai muuta vastaavaa laitetta (AC tai DC) ei saa asentaa maadoitettuun kaapeliin siten, että mainitun laitteen käyttö aiheuttaisi maadoitetun kaapelin maadoittamattomaan tilaan järjestelmän ollessa jännitteellinen. Lataussäädin toimii vain mikäli aurinkopaneelin jännite on suurempi kuin akkujännite (Vbat). Aurinkopaneelin jännitteen tulee olla +5 V akkujännitettä suurempi jotta lataussäädin voi käynnistyä. Käynnistämisen jälkeen aurinkopaneelin jännitteen minimiarvo on Vbat + 1 V. Maksimi avoimen virtapiirin aurinkopaneelijännite: 100V. Esimerkki: 12V akku ja yksi- tai monikidepaneelit Sarjaan kytkettyjen kennojen minimimäärä: 36 (12V aurinkopaneeli). Suositeltava paneelien määrä lataussäätimen mahdollisimman korkean hyötysuhteen saavuttamiseksi. 72 kennoa (2 x 12V paneelia sarjassa tai 1 x 24V paneeli). Maksimi: 144 kennoa (4 x 12 V sarjassa tai 2 x 24V paneelia sarjassa). 24V akku ja yksi- tai monikidepaneelit Sarjaan kytkettyjen kennojen minimimäärä: 72 (2 x 12V aurinkopaneelia sarjassa tai 1 x 24V aurinkopaneeli). Maksimi: 144 kennoa. Huomautus: matalissa lämpötiloissa 144-kennoisen aurinkopaneelin avoimen virtapiirin lähtöjännite saattaa ylittää 100 V:n tason olosuhteista ja kennojen teknisistä ominaisuuksista riippuen. Tällöin sarjaan liitettyjen kennojen lukumäärää tulee vähentää. 3.4 Kaapelien liitäntäjärjestys (kts. Kuva 1) Ensin: liitä akku. Toiseksi: liitä aurinkopaneeli (jos aurinkopaneeli liitetään väärin päin lataussäädin kuumentuu mutta ei lataa akkua). 6\n9 3.5 Lataussäädin konfigurointi Täysin ohjelmoitavissa oleva latausalgoritmi (lisätietoja Internetsivuilla ohjelmistoja koskevissa kohdissa) ja kahdeksan esiohjelmoitavaa latausalgoritmia, valittavissa kiertosäätimellä. Pos Suositeltava akku Abs. V Kell. V 0 Gel Victron Long Life (OPzV) Gel Exide A600 (OPzV) Gel MK Gel Victron syväpurkaus Gel Exide A200 1 AGM Victron syväpurkaus Paikallaan oleva putkikenno (OPzS) Rolls Marine (märkä) Rolls Solar (märkä) Oletusasetus Gel Victron syväpurkaus Gel Exide A200 2 AGM Victron syväpurkaus Paikallaan oleva putkikenno (OPzS) Rolls Marine (märkä) Rolls Solar (märkä) AGM spiraalikenno 3 Paikallaan oleva putkikenno (OPzS) Rolls AGM 4 PzS putkilevy ajoakku tai OPzS-akut 5 PzS putkilevy ajoakku tai OPzS-akut 6 PzS putkilevy ajoakku tai OPzS-akut 28,2 27,6 28,6 27,6 28,8 27,6 29,4 27,6 Ekv. V mv/ C 29,8 27,6 30,2 27,6 30,6 27,6 Litiumrautafosfaatti (LiFePo4) 7 akut 28,4 27,0 n.a. 0 Huom 1: Jaa kaikki taulukon arvot kahdella jos kyseessä on 12V järjestelmä. Huom 2: Ekvalisointi normaalisti pois päältä, katso kappale jossa aktivointiohjeet. Huom 3: Bluetooth- tai VE.Direct-liitännän kautta muutetut asetukset sivuuttavat kiertosäätimen asetuksen. Kiertosäätimen kääntäminen sivuuttaa aiemmin Bluetooth- tai VE.Direct-liitännän kautta asetetun asetuksen\n10 Kaikissa malleisssa joiden ohjelmistoversio on V 1.12 tai uudempi kiertosäätimen asentoa ilmaisee lisäksi binaarinen LED-merkkivalo. Kiertosäätimen asennon muuttamisen jälkeen LED:it vilkkuvat 4 sekunnin ajan seuraavasti: Kytkin LED LED LED Vilkku asento Bulk Abs Float taajuus Nopea Hidas Hidas Hidas Hidas Hidas Hidas Hidas 4 sekunnin jälkeen LED:it palaavat normaaliin näyttötilaan (kts. jäljempänä). Huomautus: Vilkkutoiminto on käytössä vain mikäli aurinkopaneelissa on jännite ja se aurinkopaneeli on liitetty lataussäätimeen. 3.6 LEDit LED-ilmaisut: pysyvästi päällä vilkkuu pois päältä Normaali käyttö LEDit Bulk Absorptio Float Bulkki (*1) Absorptio Automaattinen ekvalisointi (*2) Kellutus Huom (*1): Bulkki LED vilkkuu hetkellisesti joka 3. sekunti kun järjestelmässä on virta päällä mutta virta ei riitä latauksen aloittamiseen. Vikatilat LEDit Bulk Absorption Float Lataussäätimen lämpötila liian korkea Liian korkea latausvirta Liian korkea lataus/pv-jännite Sisäinen virhe (*3) 8\n11 Huom (*2): Esim. kalibrointi- ja/tai asetustiedot menetetty, tai virta-anturiin liittyvä ongelma. 3.7 Akun lataukseen liittyvät tiedot Lataussäädin aloittaa uuden latausjakson joka aamu kun aurinko alkaa paistaa aurinkopaneeliin. Oletusasetus: Absorptioajan maksimikesto määräytyy akkujännitteen arvosta joka on mitattu juuri hetkeä ennen lataussäätimen aloittamaa latausjaksoa aamulla: Akkujännite Vb Vb < 23,8V Maksimi absorptioaika 6h 23,8V < Vb < 24,4V 4h 24,4V < Vb < 25,2V 2h Vb > 25,2V 1h (jaa ilmoitetut jännitteet kahdella jos kyseessä on 12V järjestelmä) Jos absorptiojakso keskeytyy pilvisyyden tai paljon virtaa kuluttavan kuorman päällekytkeytymisen takia, absorptiojakso jatkuu kun absorptiojännite on saavutettu uudelleen kyseisenä päivän aikana ja jatkuu kunnes absorptiojakso on suoritettu loppuun. Absorptiojakso päättyy kun lataussäätimen lähtövirta putoaa alle 2 A:n tason mikäli syynä on akun täyteen latautuminen (ei aurinkopaneelin lähdön arvo). Algoritmi estää akun ylilatautumisen päivittäin suoritettavan absorptiolatauksen ansiosta silloin, kun akkuun on liitetty vain vähän virtaa kuluttava kuorma tai ei kuormaa lainkaan. Käyttäjän määritettävissä oleva algoritmi: Bluetooth- tai VE.Direct-liitännän kautta muutetut asetukset sivuuttavat kiertosäätimen asetuksen. Kiertosäätimen kääntäminen sivuuttaa aiemmin Bluetooth- tai VE.Direct-liitännän kautta asetetun asetuksen. 9\n12 3.8 Automaattinen ekvalisointi Automaattinen ekvalisointi on oletusarvoisesti asetettu tilaan "OFF" (pois päältä). Victron Connect -sovelluksen (katso kappale 1.10) avulla mainittu asetus on mahdollista asettaa arvoon välillä 1 (joka päivä) (joka 250. päivä). Kun automaattinen ekvalisointi on aktiivinen, absorptiolatausta seuraa jännitteen osalta rajoitettu vakiovirtalatausvaihe. Virta on rajoitettu 8%:iin bulkkilatausvirran arvosta kun on valittu tehdasasetuksena oleva akkutyyppi, tai 25%:iin jos kyseessä on käyttäjän määrittämä akkutyyppi. Bulkkivirta on sama kuin lataussäätimen nimellinen latausvirta paitsi jos on valittu matalampi maksimivirran asetus. VRLA-akkujen ja joidenkin märkäakkujen tapauksessa (algoritmi 0, 1, 2 tai 3) automaattinen ekvalisointi päättyy kun jännitteen raja-arvon maxv-arvo on saavutettu, tai ajan t = (absorptioaika) / 8, kumpi tahansa arvo saavutetaan aiemmin. Kaikkien putkilevyakkujen ja käyttäjän määrittämän akkutyypin tapauksessa automaattinen ekvalisointi päättyy ajan t = (absorptioaika) / 2 jälkeen. Silloin kun automaattista ekvalisointia ei saada valmiiksi yhden päivän aikana, ekvalisointia ei jatketa seuraavana päivänä (seuraava ekvalisointijakso käynnistyy asetetun ajan kuluttua). 10\n13 4. Vianmääritys Ongelma Mahdollinen syy Ratkaisu Lataustoiminto ei toimi Aurinkopaneelin liitäntä kytketty väärin päin Akku liitetty väärin päin Huono akkuliitäntä Kytke oikein päin Sulake palanut. Toimita laite Victronin edustajalle Tarkista ja korjaa akkuliitäntä Akku ei lataudu täyteen Liian suuret kaapelihäviöt Lataussäätimen ja akun välinen lämpötilaero on suuri (Tambient_chrg > Tambient_batt) Vaihda paksumpiin kaapeleihin Muuta sijoittelua siten että lämpötilat ovat samat Vain 24V ja 48V järjestelmät: lataussäädin on valinnut väärän järjestelmäjännitteen Aseta lataussäädin manuaalisesti oikeaan järjestelmäjänniteasetukseen (kts. kappale 1.11) Akkukenno vikaantunut Vaihda akku Akku ylilatautuu Lataussäätimen ja akun välinen lämpötilaero on suuri (Tambient_chrg < Tambient_batt) Muuta sijoittelua siten että lämpötilat ovat samat 11\n14 5. Tekniset tiedot SmartSolar-lataussäädin MPPT 100/30 MPPT 100/50 Akkujännite 12/24V Automaattinen valinta Maksimi latausvirta 30A 50A Nimellinen PV-teho, 12V 1a,b) 440W 700W Nimellinen PV-teho, 24V 1a,b) 880W 1400W Maks. PV avoin virtapiiri jännite 100V 100V Maks. PV oikosulkuvirta 2) 35A 60A Maksimi hyötysuhde 98% 98% Itsekulutus Latausjännite 'absorptio' Latausjännite ekvalisointi 3) 10 ma Oletusasetus: 14,4 V / 28,8 V / 57,6V (säädettävä) Oletusasetus: 16,2V / 28,8V / 64,8V (säädettävä) Latausjännite 'kellutus' Oletusasetus: 13,8V / 27,6V / 55,2V (säädettävä) Latausalgoritmi Monivaiheinen adaptiivinen (kahdeksan esiohjelmoitua algoritmia tai käyttäjän määrittämä algoritmi Lämpötilan kompensointi -16 mv / C vast. -32 mv / C Akun väärä polariteetti Suojaustoiminnot (sulake, ei käyttäjän vaihdettavissa) Lähdön oikosulkusuojaus / Ylikuumentumissuojaus Käyttölämpötila C (täysi lähtöteho 40 C saakka) Kosteus 95%, ei kondensoiva Maksimi korkeus merenpinnasta 5000m (täysi lähtöteho maks. 2000m) Environmental condition Pollution degree Data communication port Sisätila tyyppi 1, ei ilmastoitu PD3 Bluetooth ja VE.Direct (kts. tiedonsiirtoa koskeva artikkeli Internet-sivuilla) KOTELO Väri Sininen (RAL 5012) Teholiitännät Suojausluokka Paino Mitat (k x l x s) 13 mm² / AWG6 IP43 (elektroniset komponentit), IP22 (liittimien alue) 1,3 kg 130 x 186 x 70 mm STANDARDIT Turvallisuus EN/IEC / UL 1741 / CSA C22.2 NO a) Jos liitetyn PV:n teho on suurempi, lataussäädin rajoittaa tulovirtaa. 1b) PV-jännitteen tulee olla Vbat + 5V jotta lataussäädin käynnistyisi. Käynnistymisen jälkeen minimi PV-jännite on Vbat + 1V. 2) Suurempi oikosulkuvirta saattaa vaurioittaa lataussäädintä mikäli aurinkopaneeli liitetään lataussäätimeen väärin päin. 3) Oletusasetus: OFF (pois päältä) 12\n15 Kuva 1: Teholiitännät FIN Liitteet\n18 Victron Energy Blue Power Jälleenmyyjä: Sarjanumero: Versio : 01 Pvm : 9. lokakuuta 2017 Victron Energy B.V. De Paal JG Almere PO Box AA Almere The Netherlands Keskus : +31 (0) Fax : +31 (0)


Pesualtaan kiinnitys seinään – Myydn iso paellapannu\nKannakkein seinälle asennettavat posliinialtaat aina edullisesti ja yli 10muuta tuotetta. Vai onko pesualtaan kiinnitystä varten lyöty yleensä minkälainen koolaus seinään? Rakenneilmaisin on ainakin aivan sekaisin kyseistä .\nPesualtaan asennuksen tekee jokainen pikkuhuoltoihin tottunut ihminen. Työhön tarvitaan vain porakone, kiintoavain ja vasara. Perinteinen pesuallas iinnitetään seinään ja sen alla on usein allaskaappi.\nMyös altaan kiinnityksen on oltava tukeva.\nIDO Glow -pesuallas 4mm, pyöristetty. Toimenpiteet: Ennen kuin ostat uuden pesualtaan, tee lista tärkeimmistä mitoista. Listalle tulevat: vanhan altaan mitat, viemärin ja seinän välinen etäisyys sekä . Laitanko vaan silikonia seinän ja altaan väliin ja luotan että pysyy sillä vai onko muuta niksiä tiedossa . Mitä pitää ottaa huomioon irrotettaessa vanha pesuallas paikoiltaan ja asennettaessa uusi? Kylpyhuoneesi seinän rakenne määrää, pärjäätkö ruuvikiinnityksellä vai tarvitseeko allaskannakkeet. Laitat lavuaarin kinni seinään kuten vanhakin oli kiinni, tarvittaessa uudet proput jos kiinnityskohdat eivät tästää.\nSilikoni altaan ja seinän väliin . Siis eihän se lavuaari tule seinästä seinään kiinni ja sehän on pyöreäkulmainenkin ja reunainen,siinä ei.\nMiten asennat Svedbergs allaskaapin. Hyllyn, taulun tai kaapin kiinnitystapaan vaikuttavat seinän materiaalin. Levyankkurit on suunniteltu levyseinään, jossa seinän runkotilassa on. Raskaat ja lujaa tukea vaativat esineet, kuten pesualtaat, . Läpivientien tiivistys, hanakulmarasia s. Tukirakenteet: pesualtaan kiinnitys seinään s. Suurin osa altaistamme on posliinisia.\nMateriaali, joka sopii täydellisesti altaille, koska se kestää niin ahkeraa käyttöä kuin myös vettä.\nPrevious Post Previous post: Helkama te2800 akku\nNext Post Next post: Domus yhtiöt yhteystiedot


Mitä kuuluu lomalaiselle? - Healthy style of living\nMiehen sanoja lainatakseni " Onneksi sulla alkaa kohta työt,että pääset lepäämään". Täytyy todeta,että kyllä hän on oikeassa. Mä olen juossut pää kolmantena jalkana kohta kaksi viikkoa. Yhden päivän olen viettänyt kokonaan kotona mutta muuten on ohjelmaa riittänyt.\nMikä on upeinta ollut lomalla niin se,että mä oon nähnyt kavereita. <3 br="">Toinenkin tavoite on täyttynyt. Nimittäin mä olen käynyt treenaamassa koko loman aikana. Viime viikolla vain pari kertaa mutta sitäkin rankempia ja tällä viikolla tulee 5 treeniä täyteen. Olen käynyt juoksemassa ja salilla. Haaveena oli,että olisi ehtinyt uimaankin joku päivä mutta eipä ole ehtinyt. Jos sen uimisen sitten ottaa ensi vuonna tavoitteeksi.\nHabaa on käyty kasvattamassa.:)\nKotona en ole saanut mitään niitä asioita tehtyä joita mun piti sitten lomalla tehdä. En ole tehnyt suursiivousta. Enkä siivonnut vaatekaappeja. En järjestänyt astiakaappeja saati kuivatavarakaappeja. Sitä vastoin mä olen kokkaillut, shoppaillut ja kirjoitellut blogiani. Eiköhän nämäkin asiat ole ihan sallittujen listalla lomalla. :) Kerrankin on ollut aikaa kirjoitella blogia vaikka heti aamusta kahvikupin ääressä samalla katsellen mitä Facebookin puolella on tapahtunut illan ja yön aikana.\nMä olen nauttinut kuta kuinkin joka aamu kahvin ja aamiaisen rauhassa. Mua ei ole haitannut se,että en saa nukkua pitkään aamuisin vaan joka arkipäivä herään 6.45 laittamaan muksuja kuntoon. Mä olen ollut niin tyytyväinen jo siihen, että saan tehdässä aamiaista. Viikonloppuisin kun ei oikeasti ole aikaa miettiä mitäs tänään syötäisiin vaan ratkaisu on yleensä se helpoin ja nopein mitä keksii.\nSe täytyy kyllä myöntää,ettei mulla kyllä ole yhtään levännyt olo. Mä oon väsynyt jatkuvasta menemisestä ja on ollut stressaavia juttuja viime viikkojen aikana. En mysökään osaa vaan olla. Sen yhden perjantain kun olin kotona niin miettisin,että mitä tekisi. Mä nautin kiireestä vaikka samalla se aiheuttaa stressiä. Mää oon outo.I know! :D\nEnsi viikolla sitten tämäkin lomalainen joutuu palamaan työelämään. Onneksi jäi lomapäiviä vielä käyttämättä niin voi alkaa miettimään milloin pitäisi seuraavaksi lomaa.:)\nTags: arki, Lifestyle, loma, rentoutuminen


Adele ei uskalla tehdä toista lasta – kärsi synnytyksen jälkeisestä masennuksesta – Stara\nAdele ei uskalla tehdä toista lasta – kärsi synnytyksen jälkeisestä masennuksesta\nViihdeuutiset 7.11.2016, 17:30 · Annukka Heikkilä\nAdele tunnetaan suurena kansainvälistä menestystä niittäneenä laulajatähtenä, joka on aina iloinen ja nauravainen. Hän on kuitenkin kokenut paljon kipeitä ja surullisia asioita, joista hän ei vain ole aiemmin halunnut puhua julkisuudessa. Yksi näistä asioista on ollut synnytyksen jälkeinen masennus.\n28-vuotias Adele synnytti esikoispoikansa Angelo Adkinsin lokakuussa 2012. Vanity Fair -lehden tekemässä haastattelussa naiselta kysyttiin, että haluaako hän lisää lapsia. Adele kertoi, että hän ei näe sitä tapahtuvan lähitulevaisuudessa, koska hän pelkää liikaa. Hän koki ensimmäisen synnytyksen jälkeen masennusta ja riittämättömyyden tunnetta, joka sai hänet ajattelemaan, että lapsen tekeminen oli huonoin päätös.\nAdele yritti aluksi selvitä vain yksin, mutta hänen kumppaninsa Simon Koneckin painostuksesta hän avautui lopulta ystävilleen, jotka olivat myös äitejä. Se auttoi lopulta hänen oloaan, minkä jälkeen Adele teki päätöksen ottaa joka viikko itselleen yhden iltapäivän, jolloin hän tekee asioita yksin ilman lastaan ja yrittää olla potematta siitä huonoa omatuntoa.


REVALVAATIO.ORG | Matti J. Mantila – Edistyksellistä ja kansallista kulttuuria rauhan ja kansanvallan hyväksi. Taistolaisten ajatukset kulttuurista Kulttuurivihkot-lehden valossa\nSuomessa havaittiin 1970-luvun alkuvuosina Timo Vihavaisen mukaan kulttuurissa totalitaristisen romantiikan piirteitä, jotka muistuttivat 1930-luvun oikeistolaista vastinettaan. 1960-luvun puoluepoliittisesti sitoutumaton uusvasemmistolaisuus, jossa oli sijansa esimerkiksi anarkismilla ja maolaisuudella, oli julistautunut pasifistiseksi, mutta 1970-luvun alkuvuosina radikaali vasemmisto hylkäsi pasifismin ja alkoi ihannoida vallankumousromantiikkaa. Suomen kommunistisen puolueen moskovalaismielinen siipi sai yhä enemmän kannattajia opiskelevasta nuorisosta. Niin kutsuttu taistolaisuus ei kuitenkaan muodostunut poliittiselta menestykseltään merkittäväksi. Taistolaisuuden viehätys oli siinä, että se kykeni tarjoamaan nuorisolle sosiaalisen toiminnan lisäksi täydellisyydellään viehättävän oppirakennelman, jolla oli paljon yhteistä aikakauden yleisten kulttuurivirtausten kanssa. Ylioppilaskuntiin puoluepoliittiset järjestöt tulivat 1960-luvun lopulla. Porvarilliset puolueet olivat jatkuvasti enemmistönä ylioppilaskuntien vaaleissa, mutta johtopaikat olivat käytännöllisesti katsoen kaikkialla innokkaasti junttaavan taistolaisnuorison käsissä.1 Taistolaisten eli vähemmistökommunistien johtohahmona pidetään Taisto Sinisaloa, jonka mukaan liike on nimetty. Demokraattisempaa linjaa kannattaneet enemmistökommunistit ryhmittyivät Suomen Kansan Demokraattisen Liiton puheenjohtajan, Aarne Saarisen, taakse.2\nVihavainen siis mieltää taistolaisuuden vallankumousromanttiseksi liikkeeksi. Vesa Oittisen mukaan julkisuudessa esitetty kuva, että taistolaiset olisivat halunneet välitöntä vallankumousta, on täydellisen harhainen. Hänen mukaansa vallankumousromantiikka oli kaukana. Keskiössä oli päinvastoin antimonopolistisen taistelun jatkuva korostaminen. Monopolit, suuret pääomakeskittymät, nähtiin yhteiskunnallisina subjekteina, jotka käyttivät valtiota ja hallitusta välikappaleinaan pyrkien alistamaan ne omien etujensa palvelijoiksi ja kaventamaan demokratiaa. Monopolien vastustamisen ja demokratian laajentamisen välille asetettiin yhtäläisyysmerkit.3\nArtikkelini tavoite on selvittää, millainen käsitys taistolaisliikkeellä oli ihanteellisesta kulttuurista. Havainnollistan myös hieman heidän kielenkäytöllään luomia merkityksiä systeemis-funktionaalisen kieliopin avulla. Heti alkuun on todettava, että aihetta on jo tutkinut Virve Raittinen Turun yliopiston pro gradu -työssään. Valitettavasti tämän artikkelin rajallisten mahdollisuuksien takia en kyennyt lukemaan kuin Työväentutkimus-vuosikirjasta Raittisen itsensä kirjoittaman tiivistelmän työstään4. Sen perusteella olen päätynyt samanlaisiin tuloksiin kulttuuri-ihanteista kuin Raittinen pro gradu -työssään.\nAineistona käytän tutkimuksessani Kulttuurityöntekijäin liitto ry:n julkaisemaa Kulttuurivihkot lehteä, joka ilmestyy edelleen (vuonna 2012), mutta julkaisija on vaihtunut useaan kertaan vuosien saatossa. Kulttuurityöntekijäin liitto ry julkaisi lehteä vuoteen 1991 saakka. Liitto tunnusti marxilais-leninistä ideologiaa, mikä tietenkin heijastuu lehden teksteihin ja kytkee sen väistämättä taistolaiseen liikkeeseen. Aineistoksi olen valinnut vuosina 1973–1974 ilmestyneet lehdet, koska lehti alkoi ilmestyä vasta vuonna 1973, ja taistolaisuus mielletään yleensä 1970-luvun alkupuolen liikkeeksi (varsinkin opiskelevan nuorison keskuudessa). Kulttuurivihkot ilmestyi vuonna 1973 kaksi kertaa koeluontoisesti, minkä jälkeen se alkoi ilmestyä säännöllisesti. Myös tämän artikkelin suppean luonteen vuoksi on aineistolle syytä tehdä melko suppea aikarajaus.\nVasemmiston suhteesta suomalaiseen populaarikulttuuriin on kirjoitettu ainakin jonkin verran. Melkein kaikki kriitikot haukkuivat 1950-luvun alussa Reino Helismaan käsikirjoittamat ja Esa Pakarisen tähdittämät rillumareielokuvat, mutta vasemmistolehdistössä suhtauduttiin niihin vielä muitakin kriittisemmin. Vasemmistolehdistössä syytettiin kapitalismia suurelle yleisölle tarkoitetusta halpaelokuvatuotannosta.5 Toisaalta Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto nojautui porvarilliseen kansanvalistuksen perinteeseen opastaessaan nuorisoa tanssiaisten sijaan terveellisempien harrastusten pariin.6\nKuten jo totesin, liittyy oma tutkimukseni osittain 1970-luvun taistolaisten kielenkäyttöön. Matti Hyvärinen on kirjoittanut taistolaisten retoriikasta. Hän on tutkinut taistolaisten vaikutuskeinoja Chaim Perelmanin ja Lucie Olbrechts-Tytegan kehittelemän uuden retoriikan kautta. Näen uudessa retoriikassa tiettyjä yhteneväisyyksiä käyttämääni teoriaan, systeemis-funktionaaliseen kielioppiin. Sellaisena mainittakoon esimerkiksi ajatus, että argumentaatio konstruoi sosiaalisia suhteita – ei pelkästään heijasta niitä. Hyvärinen on esimerkiksi havainnut taistolaisten konstruoineen omaa ryhmäänsä me-retoriikalla, mikä on hänen mukaansa kaikissa poliittisissa liikkeissä, mutta varsinkin työväenliikkeessä, hyvin perinteinen tapa. Vastustajat taas suljettiin ulos puhumalla heistä, mikä samalla vahvisti taistolaisten yhteenkuuluvuutta.7\nToisessa luvussa esittelen historiallista kontekstia, johon artikkelini aihe liittyy, mutta paneudun siinä myös yhteen tutkimuskysymyksistäni: millaista oli taistolaisille ihanteellinen kulttuuri. Ennen toista lukua selvitän vielä johdannossa tutkimuksessani käyttämäni kulttuurin ja populaarikulttuurin käsitteet sekä tutkimuksessa käyttämäni teorian, joka on M. A. K. Hallidayn kehittelemä systeemis-funktionaalinen kielioppi. Lähtökohtani voi sanoa olevan melko kielitieteellinen.\nKeijo Virtanen pitää kulttuurihistorialliselle tutkimukselle sopivan metodologian löytämistä hankalana. Hänen mukaansa myös hankaluuksia tuottaa kulttuurihistorialle asetetun kokonaisvaltaisuuden vaatimus. Koska kyse on subjektin ja häntä ympäröivien struktuureiden välisistä suhteista, on hankalaa kokonaisvaltaistaa kokemusta kulttuurista koko yhteiskunnan jäsenistöä koskevaksi. Eri yhteiskuntaluokkien kokemus kulttuurista on erilainen. Virtasen mukaan eliitti- ja populaarikulttuurin suhteeseen liittyvällä metodologialla voidaan ratkaista tällaisia ongelmia.8\nVirtasen mukaan kulttuurin määritelmä on hyvin vaihteleva. Tutkimuksen alueen ja metodologian kannalta kulttuurin määritteleminen on kuitenkin tärkeää, mutta kokonaisvaltaista määrittelyä ei kannata edes tavoitella. Kulttuuri ja luonto voidaan rajata toisistaan erillisiksi, mutta ongelmia kulttuurin määrittelemisessä tuottaa myös suhde yhteiskunnan määritelmään. Yhteiskunta voidaan nähdä yksilöiden muodostamaksi organisoiduksi kokonaisuudeksi, jossa välttämättömät toiminnot tapahtuvat, ja kulttuuri toiminnan tasona, jossa yksilö pystyy toimimaan autonomisesti. Herbert Marcuse määrittelee kulttuurin yhteiskunnassa vaikuttavina arvoina ja tavoitteina, joilla on yhteiskunnallista relevanssia. Kulttuuri ilmentää siis vapautta yhteiskunnan väistämättömyyttä vastaan.9\nJos kulttuuri siis nähdään Marcusen tapaan erilaisina arvoina ja tavoitteina, on mielekästä käyttää teoriaa, joka kertoo jotain arvoista ja tavoitteista. Systeemis-funktionaalinen kielioppi vastaa kysymykseen, millaisin kielellisin keinoin kuvaa ympäröivästä todellisuudesta rakennetaan. Samoin se voi vastata jo aiemmin esitettyyn kysymykseen eliitti- ja populaarikulttuurin suhteesta. Tässä yhteydessä siis siihen, millaista kuvaa kulttuuritaistolaiset kulttuurista loivat ja millaisin kielellisin keinoin.\nDominic Strinatin mukaan jokainen populaarikulttuurin määritelmä väistämättä myös analysoi ja arvottaa populaarikulttuuria, joten on vaikeaa määritellä populaarikulttuuri irrallaan teoriasta, jonka on tarkoitus selittää sitä. Strinati kuitenkin määrittelee populaarikulttuurin karkeasti: se on esimerkiksi yhteiskunnan tietyssä historiallisessa vaiheessa olemassa olevia elokuvia, äänitteitä, vaatteita, TV-ohjelmia ja liikennevälineitä.10 Koska minäkään en tutki populaarikulttuurin olemusta sinällään vaan tietyn ryhmän näkemystä siitä, tyydyn määrittelemään populaarikulttuurin yhtä karkeasti kuin Strinati.\nSysteemis-funktionaalinen kielioppi on kokonaisvaltainen teoria kielestä, mutta tässä tutkimuksessa on mielekästä esitellä vain metafunktiot, jotka jaetaan kolmeen luokkaan. Ne ovat ideationaalinen, interpersonaalinen ja tekstuaalinen. Niitä yhdistelemällä tekstit saavat merkityksensä. Ideationaalinen metafunktio rakentaa ihmisen kokemusta ympäröivästä ekososiaalisesta maailmasta Ideationaalinen metafunktio tarkoittaa siis asioiden nimeämistä ja kuvaamista sekä niiden jäsentelyä erilaisiin kategorioihin ja taksonomioihin. Ideationaalisesta metafunktiosta tutkitaan ns. transitiivisuussysteemiä leksikaalis-kieliopillisella tasolla. Kielen interpersonaalisen metafunktion kautta teksteihin kirjoittautuu tekstin tuottajan asenteet oletettua vastaanottajaa ja käsiteltävää aihetta kohtaan. Interpersonaalinen metafunktio realisoituu leksikaalis-kieliopillisella tasolla esimerkiksis modaaliteettina, pyyntöinä tai käskyinä. Tekstuaalinen metafunktio rakentaa tekstistä koherentin kokonaisuuden järjestämällä diskurssia ja luomalla tekstiin koheesiota ja jatkuvuutta. Kaikki kolme metafunktiota kulkevat tekstissä rinnakkain rajoittamatta toisiaan.11 Tekstuaaliseen metafunktioon en kiinnitä huomiota tässä artikkelissa.\nTaistolaisuus ja kulttuuri\nVasemmistolla on ollut erilaisia näkemyksiä populaarikulttuurista ja kulttuurista ylipäätään. Karl Marx ja V. I. Lenin kirjoittivat kulttuurista ja taiteesta melko vähän. Siksi tuntuukin, että näiden auktoriteettien suomaa oikeutusta omalle kulttuurikäsitykselle taistolaisliikkeessä hakemalla haettiin. Kulttuurivihkojen numerossa 1/1974 julkaistiin artikkeli suurten vallankumouksellisten, Marxin ja Engelsin, suhteesta taiteeseen. Osaltaan tämäkin seikka kertoo Marxin asemasta auktoriteettina Kulttuurityöntekijäin liitto ry:lle.\nMarxin mukaan aineellisen tuotannon historiallisesta kehitysvaiheesta määräytyy tietynlaiset yhteiskuntarakenteet ja ihmisten suhde luontoon. Nämä kaksi seikkaa määräävät ihmisten hengenlaadun.12 Tuotantosuhteiden kokonaisuus muodostaa yhteiskunnallisen perustan, jonka päälle poliittinen ja henkinen elämä rakentuu.13 Engels kirjoittaa, että poliittiset ja filosofiset teoriat, uskonnolliset dogmit yms. on luokkataistelun voittaneen luokan ideologian tulosta. Engels ei kuitenkaan ajattele, että talous olisi ainoa aktiivinen toimija. Hänen mukaansa esimerkiksi politiikka vaikuttaa suojatulleina talouden kehitykseen.14\nMarxilaiset Frankfurtin koulukuntalaiset kirjoittivat 1900-luvulla kulttuurista, mutta he suhtautuivat kapitalismin lisäksi kriittisesti myös neuvostososialismiin. Heidän kirjoituksistaan esimerkkinä mainittakoon Max Horkheimerin ja Theodor W. Adornon teoksessa Valistuksen dialektiikka julkaistu essee Kulttuuriteollisuus. Kulttuurin massatuotanto latistaa kaiken kulttuurin samaan muottiin tehden ihmisistä passiivisia, mikä palvelee kapitalistisen yhteiskunnan etua. Massakulttuuri toimii siis yhtenä yhteiskunnallisen kontrollin välineenä.15 Frankfurtin koulukunnan teoreetikkoja ei lehdessä juurikaan mainita tai siteerata. Tosin Kulttuurivihkojen numerossa 6/1974 on S. Gershkovitshin 17 sivun mittainen artikkeli Massakulttuurin yhteiskunnallinen olemus16. Siinä mainitaan Herbert Marcuse ja Max Horkheimer jo kahdella ensimmäisellä sivulla. Frankfurtin koulukunnan ajatuksiin suhtaudutaan tekstissä paljon kriittisemmin kuin Marxin, Engelsin tai Leninin.\n1960-luvulla oppikoululaiset ja akateemiset nuoret alkoivat tehdä populaarikulttuuria. Vasemmistolaiset modernistit hyödynsivät populaarikulttuuria poliittisten mielipiteidensä esiintuomisessa. Eri alojen taiteilijoilla oli yhteinen pyrkimys luoda uudenlainen kulttuuri. Populaarimusiikkiin politiikka tuli ulkomailta Bob Dylanin kaltaisten protestilaulajien kautta. Politiikka näkyi lauluissa pasifismina sekä pyrkimyksenä tasa-arvoon ja sosiaaliseen turvallisuuteen. Vietnamin sotaa vastustettiin, ydinsotaa pelättiin ja siirtomaiden vapautumispyrkimyksiä tuettiin. Toisaalta Suomessa politiikkaa ja populaarimusiikkia 1960-luvulla alkoi yhdistää Kaj Chydenius saksalaisen kabareen perinteen pohjalta. Kaj Chydenius toi teoksillaan modernistisen runouden suurten joukkojen tietoisuuteen. Myös Muksut-yhtye äänitti esimerkiksi Pentti Saarikosken runoja.17 1960-luvun suomalainen akateeminen vasemmisto siis tuotti eliitti- ja populaarikulttuuria yhdistävää taidetta.\nKustaa H. J. Vilkunan mukaan 1970-luvun taistolaisuus kumpusi 1960-luvun kaikkeen kriittisesti suhtautuvan vasemmiston kritiikistä, jossa oloaan ei voinut tuntea turvalliseksi. Leninismissä sen sijaan korostuivat taantumuksellinen historia ja edistyksellinen tulevaisuus. Taistolaiset näkivät itsensä historiassa välttämättömänä yhteiskunnallisena liikkeenä, joka edesauttoi sosialistisen yhteiskunnan syntymistä. 1960-luvun arvotyhjä vasemmistolaisuuskin nähtiin välttämättömänä edeltäjänä tieteelliseen sosialismiin perustuvan marxilais-leninistisen vasemmistoliikkeen synnylle.18 Tällaisesta ajattelutavasta kertoo myös Kulttuurivihkojen ensimmäisessä numerossa julkaistu teksti Kulttuurityöntekijäin Liitto – marxilais-leniniläinen kulttuuripoliittinen järjestö, joka on liiton vuosikokouksessa hyväksytty päätöslauselma.\n”Kaikelle 1960-luvun radikalismille oli tyypillistä, ettei ymmärretty demokratian luokkaluonnetta. Aivan samoin oli kulttuuriradikalismille ominaista se, ettei tiedostettu kulttuurin luokkaluonnetta.”19\nTaistolaisten mukaan todellista kansankulttuuria oli työväenkulttuuri. Myös perinteisen kansanrunouden merkitystä kansankulttuurina korostettiin. Kalevalaa pidettiin työväenluokan ihanteiden mukaisena ja humaanina, mutta sen porvarillisista tulkinnoista oli päästävä eroon. Akateemisessa maailmassa vaadittiin kansanrunoustieteen historiallistamista ja yhteiskunnallistamista.20 Tähän liittyen huomattavaa on, että KOM-Teatteri ja Agit Prop esittivät erilaisten taistelulaulujen lisäksi perinteisiä kansanlauluja. Agit Prop esitti esimerkiksi laulua Pääskölintu, päivälintu ja KOM-Teatteri laulua Kalliolle, kukkulalle.\nKoska Kulttuurityöntekijäin liitto ry. ja taistolaiset laajemmin tunnustivat marxilais-leninististä ideologiaa, lienee syytä selvittää Leninin näkemystä kansallisista kulttuureista. Seuraava lainaus antaa marxilais-leninistiselle vasemmistolle oikeutuksen kansallisten kulttuurien ihannointiin, mutta niistä on nostettava esiin piirteitä, jotka kertovat sorretusta kansasta. Tämä tietenkin tarkoittaa myös sitä, että kansanrunoutta on tarkasteltava ja tulkittava marxilaisen teorian läpi.\n”Jokaisessa kansallisessa kulttuurissa on, vaikkapa kehittymättöminäkin, demokraattisen ja sosialistisen kulttuurin aineksia, sillä jokaisessa kansakunnassa on työtätekevien ja sorrettujen joukko, jonka elämänehdot synnyttävät kiertämättömästi demokraattista ja sosialistista ideologiaa. Mutta jokaisessa kansakunnassa on olemassa myös porvarillista (ja useimmissa vielä mustasotnialaista ja klerikaalista) kulttuuria – ja sitä paitsi ei ainoastaan »aineksina», vaan vallitsevan kulttuurin muodossa. Siksipä »kansallinen kulttuuri» yleensä on tilanherrojen, pappien ja porvariston kulttuuria. […] Bundilainen on todellisuudessa esiintynyt kuin porvari, jonka koko etu vaatii levittämään uskoa luokkien yläpuolella olevaan kansalliseen kulttuuriin.”21\nLenin siis ajatteli, että kansallisissa kulttuureissa ei sinällään ole mitään vikaa, mutta taantumukselliset voimat ovat yleensä omineet ne itselleen, koska porvariston, papiston ja tilanherrojen etu vaatii saada työväenluokka uskomaan yhtenäiseen kansaan, jotta ajatus yhteiskuntaluokkien välisestä ristiriidasta hämärtyisi. Kansallisesta kulttuurista on siis valjastettava internationalistisen työväenkulttuurin palvelukseen ainoastaan heikompien sorrosta siihen syntyneet sosialistiset ainekset.\nYmmärtääkseni Lenin näki siis taantumuksellisen merkityksen saaneen kansallisen kulttuurin uhan jokseenkin samanlaisena kuin Horkheimer ja Adorno massakulttuurin uhan myöhemmin: luokkaristiriitoja hämärtävänä. Mainittakoon myös, että Kulttuurivihkojen numerossa 2/1974 julkaistiin artikkeli suuren vallankumouksellisen, Leninin, suhteesta taiteeseen. Siinä lainataan myös edellä siteeraamaani kohtaa ja esitellään sen pohjalta hänen suhteensa kansallisiin kulttuureihin22. Numerossa 3/1974 oli vielä artikkeli yhden suuren vallankumouksellisen, Otto Wille Kuusisen, suhteesta taiteeseen23. Ainakin vuoden 1974 esittelyt suurista vallankumouksista loppuvat Otto Wille Kuusiseen. On siis selvää, että taistolaisten auktoriteetteja olivat nimenomaan marxilais-leninistiset ajattelijat. Se tuodaan hyvin suoraan ilmi lehdessä.\nOikeistohyökkäys ja EEC-vapaakauppasopimus\nSuomen presidentti, Urho Kekkonen, allekirjoitti 5. lokakuuta 1973 Suomen EEC-vapaakauppasopimuksen. Se astui voimaan vuonna 1974. Vapaakauppasopimuksen solmimisen aikaan Suomessa istui 4. syyskuuta 1972 aloittanut Kalevi Sorsan I hallitus, jonka muodostivat Suomen Sosialidemokraattinen Puolue, Keskustapuolue, Suomen ruotsalainen kansanpuolue ja Liberaalinen Kansanpuolue. EEC-sopimuksen haitallisuus toistuu jatkuvasti Kulttuurivihkoissa joko irrallisina mainintoina muuta aihetta käsittelevissä teksteissä tai kokonaan siihen paneutuvina teksteinä. Tarkastelen tässä luvussa, miksi ja miten taistolaispiireissä EEC-sopimuksen nähtiin edistävän massakulttuuria sekä massakulttuurin leviämiseen liittyviä näkemyksiä ja sen kytkeytymistä kaikkeen politiikkaan.\nEnsimmäisessä Kulttuurivihkojen numerossa 1/1973, jolloin Suomi ei vielä ollut allekirjoittanut EEC-sopimusta, on teksti Kulttuurityöntekijäin liitto – marxilais-leniniläinen kulttuuripoliittinen järjestö, joka on myös Kulttuurityöntekijäin liitto ry:n vuosikokouksessa 3.3.1973 hyväksytty päätöslauselma. Tekstissä mainitaan oikeiston voimistuneen hyökkäyksen kulttuurin alalla olevan kiinteässä yhteydessä suurpääoman pyrkimyksiin sitoa Suomi EEC:hen ja NATO:on. Kulttuurin alalla tapahtuvan hyökkäyksen nähdään myös olevan yhteydessä työväenluokan lamauttamiseen tulopoliittisin kokonaisratkaisuin ja integroimiseen luokkasovun tielle.24\nNumeron 2/1973 tekstissä Lukijalle Suomen liittämisen EEC:hen mainitaan merkitsevän maamme tiivistä sitomista imperialistiseen järjestelmään, pyrkimystä ulkopolitiikan muuttamiseen ja iskua YYA-sopimuksessa määriteltyä ystävyyspolitiikkaa vastaan. Seuraavassa kappaleessa EEC-sopimuksen kerrotaan olevan uhka kansalliselle kulttuurille. Se avaa kanavat EEC:n imperialistisen kulttuurin vyörylle ja vaarantaa Suomen ja sosialististen maiden välisen kulttuuriyhteistyön.25 Myös tässä tekstissä kulttuuripolitiikan tarkoitetaan olevan osa laajempaa poliittista kokonaisuutta. Kulttuuripolitiikka on alisteinen suurille päätöksille, joita tehdään valtion johdossa. Tällainen on esimerkiksi EEC-vapaakauppasopimus.\nEEC-sopimusta käsitellään Kulttuurivihkojen numerossa 1/1974 kahdessa tekstissä. Sopimus oli lehden julkaisun aikaan ajankohtaisimmillaan, koska lehti on vuoden 1974 ensimmäinen numero, ja sopimus allekirjoitettiin loppuvuodesta 1973. Ensimmäinen teksteistä on pääkirjoituksenomainen lehden aloitusteksti Lukijalle. Toinen teksti on kommenttiosastolla julkaistu Kulttuuripolitiikan akanvirta.\nNumeron 1/1974 Lukijalle alkaa rauhankulttuurin saavuttaman kehityksen esittelyllä: esimerkiksi kiinnostus sosialististen maiden kulttuurisaavutuksia kohtaan on lisääntynyt ja yhä useammat taiteilijat ja kulttuurityöntekijät pyrkivät jatkamaan työssään demokraattisen taiteen ja taistelevan työväenkulttuurin parhaita perinteitä. Kirjoituksen mukaan kulttuurityöntekijöiden keskuudessa myös laajenee ja voimistuu kiinnostus tieteellistä sosialismia kohtaan ja halu liittyä työväenluokan rinnalle taistelemaan imperialismia, suurpääomaa ja taantumusta vastaan.26\nKun myönteiset saavutukset on esitelty, siirrytään siihen, miten oikeistovoimat ovat käyneet vastahyökkäykseen. Kulttuuria ei ole kirjoituksen mukaan erillinen saareke yhteiskunnassa, joten taistelu kulttuurista on myös osa luokkataistelua. Kulttuuripolitiikassa voimistunut oikeistohyökkäys kytkeytyy suurpääoman pyrkimyksiin kaventaa demokratiaa ja eristää demokraattiset voimat. Oikeiston kulttuurihyökkäyksen nähdään voimistuvan rinta rinnan tulopoliittisen pakkosovittelumenetelmän ja ”yhteiskuntavaarallisen lakon” määrittelyn laajentamisella koskemaan yhä laajempia työntekijäpiirejä. Suurpääoman turvaksi perustetaan uutta suojeluskuntaa, alueellisia reserviläisjärjestöjä, ja kasvatetaan poliisikoneistoa. EEC-sopimuksen nähdään innoittaneen oikeistopiirit kiihdyttämään Neuvostoliiton vastaista propagandasotaa, mikä ilmenee paitsi pyrkimyksenä muuttaa ulko- ja talouspolitiikan suunta länsimielisemmäksi myös kansallisen kulttuurin kaventamisena.\nSuurimmaksi syylliseksi nimetään toinen opetusministeri, keskustalainen Marjatta Väänänen. Toinen sosialistipuolue ja SKDL:n potentiaalinen liittolainen, SDP, saa tekstissä arvostelua Väänäsen politiikan tukemisesta ja hallituksen yleisen linjan hyväksymisestä.27 SDP:tä arvostellaan myös Kulttuurivihkoissa 3/1974 artikkelissa Oikeistovaara, joka alkaa oikeistovaaran juurien, tavoitteiden ja keinojen analysoinnilla. Tämän jälkeen SDP nimetään yhdeksi pääsyylliseksi, koska se ei ole hallituksessa olevana työväenpuolueena tehnyt mitään oikeiston järjestäytymisen pysäyttämiseksi28. Katkeruus juuri SDP:tä kohtaan johtunee siitä, että Josif Stalinin kuoleman jälkeen Neuvostoliiton virallisen ulkopoliittisen doktriinin, rauhanomaisen rinnakkaiselon, mukaan vallankumousta levitettiin kapitalistisiin maihin luomalla suhteita niiden kommunistisiin ja sosiaalidemokraattisiin puolueisiin ja edistämällä kansanrintamapolitiikkaa29. Kansanrintama ei toteutunut Sorsan I hallituksessa.\nTekstissä toistuvat hieman eri sanoin samat ajatukset kuin numeron 1/1973 tekstissä Kulttuurityöntekijäin liitto – marxilais-leniniläinen kulttuuripoliittinen ja numeron 2/1973 tekstissä Lukijalle. Asioiden toistaminen tasaisin väliajoin näyttäisi siis olevan käytetty keino lukijoiden mielipiteiden vahvistamisessa. Toistaminenhan ei ole mitenkään harvinaista vasemmistolaisessa retoriikassa. Omasta aineistostanikin on havaittavissa tiettyjen sanavalintojen jatkuva toisto: esimerkiksi sellaisten epiteettien kuin imperialistinen, taantumuksellinen ja edistyksellinen vakiintunut käyttö pääsanan kulttuuri edellä.\nEnsimmäisen tarkemman analyysin kohteeksi valitsemistani teksteistä, Kulttuuripolitiikan akanvirta, julkaistiin siis myös Kulttuurivihkojen numerossa 1/1974 – kommenttiosastolla. Kirjoittaja on nimetön, mikä ei sinällään vähennä kirjoituksen luotettavuutta, koska tarkoituksenahan ei ole selvittää faktoja. Käsittääkseni kommenttiosion tekstit ovat yleisönosastokirjoituksia, eli tavallaan kyseessä on toimituksen ulkopuolisen henkilön näkökulma asiaan. Kulttuurivihkot on kuitenkin selvästi suunnattu samanmielisille lukijoille, ja tekstin sisältö vastaa hyvin lehden linjaa. Tuskin tekstiä olisi edes julkaistu, jos se olisi ristiriidassa toimituksen linjan kanssa. Se, että teksti ei liene toimituksen kirjoittama, kertoo kaiken lisäksi mielestäni vain siitä, että lehden lukijat jakoivat toimituksen kanssa saman käsityksen populaarikulttuurista. Tämä tukee sitä, että lehden linjan voidaan yleistää koskemaan laajemminkin liikettä, johon se oli sitoutunut.\nTarkastelen ensimmäisenä transitiivisuussysteemiä: millaisin kielellisin valinnoin ideationaalinen metafunktio kirjoittautuu teksteihin. Lause jaetaan systeemis-funktionaalisessa kieliopissa osallistujiin, jotka ovat eri tavalla läsnä. Ne ovat toimija, prosessi, kohde ja olosuhteet.30 Kulttuurivihkojen teksteissä esitetään hyvin abstrakteja käsitteitä itsestään leviävinä ja tilaa valtaavina toimijoina – aivan kuin niillä olisi oma tahto. Esimerkki on tekstinsä pätkitty aloituskappale.\n”Valtaosa maassamme levitettävästä kulttuurista on imperialistista, useimmiten ylikansallisella pääomalla tuotettua massakulttuuria, joka leviää joukkotiedotusvälineiden, kioskien ja levyautomaattien välityksellä syrjäisimpiinkin kyliin. […] se pyrkii vieraannuttamaan ihmiset myönteisistä, inhimillisistä arvoista […]. Lännestä tuotava massakulttuuri esittää väkivallan normaalina käyttäytymismuotona […]. Elokuvien ja kioskikirjojen avulla pyritään antamaan sosialistisista maista valheellinen kuva kylmän sodan oppien mukaisesti.”31\nEnsinnäkin on huomattava, että ensimmäisessä lauseessa on kyllä perinteisen kieliopin mukainen subjekti. Systeemis-funktionaalisen kieliopin mukaan siinä ei kuitenkaan ole toimijaa – henkilöä tai organisaatiota, joka levittää imperialistista kulttuuria. Tämä on omiaan luomaan kuvaa hallitsemattomasta ja uhkaavasta leviämisestä. Myöhemmin samassa virkkeessä tätä uhkaavaa kuvaa vahvistetaan toteamalla, että se leviää itsestään syrjäisimpiinkin kyliin. Toiminnan kohteen superlatiivisuudella ja siihen liitetyllä liitepartikkelilla -kin luodaan vahva kuva siitä, että imperialistinen kulttuuri levittäytyy todellakin ihan kaikkialle – sinnekin, missä kansallisella kulttuurilla voisi vielä olettaa olevan jotain jalansijaa. Kolmannen virkkeen alussa toistuu jälleen toimijattomuus: ei kerrota, kuka massakulttuuria lännestä tuo. Sen sijaan massakulttuuri esitetään siinäkin toimijana, jolla on itsenäinen kyky esittää negatiivisia asioita. Toisessa virkkeessä massakulttuurilla näyttäisi olevan vielä tätäkin suurempi itsetietoisuus, koska siinä sen esitetään pyrkivän tekemään jotain. Sillä on siis omia intentioita.\nOlosuhteista todettakoon sen verran, että nekin ovat epämiellyttävät: kulttuuri on ylikansallisella pääomalla tuotettua, ja valheellinen kuva pyritään antamaan elokuvien ja kioskikirjojen avulla. Ensimmäisessä lausekkeessa olosuhteet ovat jonkin suuren ja hallitsemattoman tuottamaa ja jälkimmäisessä jonkin niin halpamaisen kuin kioskikirjallisuuden auttamaa. Ensin olosuhteena esitetään massakulttuurin alkuun paneva voima, suurpääoma ja viimeiseksi suurpääoman synnyttämät tuotteet, elokuvat ja kioskikirjat. Väliin kuitenkin sijoittuvat välineet olosuhteina, joita suurpääoma käyttää hyödykseen saattaakseen tuotteet kansan ulottuville. Tekstissähän siis massakulttuuri leviää joukkotiedotusvälineiden, kioskien ja levyautomaattien välityksellä. Massakulttuurin leviämisen olosuhteet näyttäytyvät lukijalle sellaisina, että suurpääoma ikään kuin alkaa valua alaspäin kaikkialle tuottaen erilaisten välineiden avulla lopulta ihmismielelle haitallista saastaa. Tekstien olosuhteet luovat yhdessä toimijoiden ja kohteiden kanssa kuvaa massakulttuurin tunkeutuvasta pysäyttämättömyydestä.\nTekstin toinen kappale jatkuu samalla tavoin kuin ensimmäinen. Abstraktiot kuten kansainväliset monopolit ja imperialistinen kulttuuri ovat edelleen tahtova toimijoita, joilla on pyrkimyksiä ja kykyä tehdä asioita.\n”[…] Kansainväliset monopolit näkisivät mielellään kulttuuriperinteen katkeavan ja yrittävät korvata sen massakulttuurilla – voidakseen levittää haluamiaan näkemyksiä ja muokatakseen ihmiset politiikkansa välikappaleiksi. Koska imperialistinen kulttuuri takaa liikeyrityksille myös suuremmat voitot, on selvää että ne ovat kiinnostuneita kansallisesta kulttuurista vain poikkeustapauksissa.”32\nTekstissä ilmenee sama ajatus kuin aiemmin esittelemässäni tekstissä Lukijalle: massakulttuuri muokkaa ihmiset kapitalismin välikappaleiksi. Massakulttuurin leviäminen siis vaikuttaa kaikilla yhteiskunnan alueilla, eikä kulttuuri täten ole erillinen saareke yhteiskunnassa. Mielenkiintoista on, että kansainvälisten monopolien todetaan olevan kiinnostuneita kansallisesta kulttuurista vain poikkeustapauksissa. Olisiko siis kansallinen kulttuuri hyvää, vaikka se olisi suurpääomalla tuotettua? Itse olen ymmärtänyt, että kansallinen kulttuuri olisi ollut kommunisteille enemmänkin väline luokkatietoisuuden kasvattamiseen kuin lopullinen päämäärä. Aivan kuin he näkivät massakulttuurin välineenä työväenluokan sokaisemiseksi ja passivoimiseksi luokkataistelulta.\nTarkastelun kohteena oleva teksti on tavallaan jatkoa numeron 1/1974 aloitustekstille Lukijalle, jossa kritisoidaan hallituksen kulttuuripolitiikkaa ja erityisesti ministeri Väänästä. Kulttuuripolitiikan akanvirta -teksti nimittäin siirtyy käsittelemään samaa päivänpoliittista aihetta, kun uhkakuva massakulttuurista on maalattu. Ministeri Väänäsen väitetään Sorsan hallituksen siunaamana toimineen hallitusohjelman vastaisesti. Hallitus ei siis ole jatkanut työtä kulttuuripalvelujen jakelun tasapuolistamiseksi. Sen sijaan Teatterikeskuksen teattereiden toiminta-avustuksia supistettiin vuonna 1973 13,3 % edellisvuodesta ja laitosteattereiden valtionapua nostettiin samanaikaisesti 28 %.33 Tekstin mukaan hallituksen toimet ovat vaikuttaneet negatiivisesti kotimaiseen elokuvaan ja teatteriin. Syynä Väänäsen toimiin nähdään hänen antikommunisminsa ja oikeistolaisuutensa sekä pyrkimyksensä tukahduttaa edistyksellinen kulttuuri. Ministeri Väänäsen hyökkäyksiä ei voi ymmärtää, ellei niitä näe osana oikeistohyökkäystä tukevan hallituksen kokonaispolitiikkaa. Kirjoituksen lopussa vielä kulttuuripolitiikka niputetaan yhteen EEC-sopimuksen ja muun politiikan kanssa.34\n”Hallituksen toimenpiteet kulttuuripolitiikan alueella heijastavat hallituksen yleistä demokratian kaventamiseen tähtäävää ja työväen etujen vastaista talous- ja yleispolitiikkaa. Tässä ei sinänsä ole mitään ihmeteltävää, onhan kysymys samasta hallituksesta, joka oikeistovoimien tuella on sitonut Suomen työtätekevien etujen vastaiseen EEC-sopimukseen ja näin avannut maamme rajat selälleen imperialistiselle massakulttuurille. […] Äärioikeistolaista hyökkäystä ei pystytä lyömään kulttuurin alueella, ellei taistelua kulttuurista kytketä taisteluun demokratiaa kaventavaa tulopolitiikkaa, EEC:tä ja muita työtätekevän väestön kuristusyrityksiä vastaan.”35\nJälleen huomattavaa on, että kertaus on opintojen äiti – melkeinpä samoin sanoin kuin aiemmin.\nKansallisen kulttuurin puolustaminen\nEdellisissä luvuissa olen selvittänyt, että taistolaisten mielissä kansallisen kulttuurin paremmuus imperialistiseen massakulttuuriin verrattuna pohjautuu Leninin kirjoituksiin. On myös käynyt ilmi, että kansallinen kulttuuri on puolustuskyvytöntä, kun massakulttuuri levittäytyy joka kolkkaan hallitsemattomasti. Kulttuuripolitiikan akanvirta -tekstissä kirjoittaja väittää ainoan keinon kansallisen kulttuurin suojelemisessa olevan valtion puuttuminen kulttuuriasioihin, mikä ei tietenkään ole mitenkään erikoista sosialismissa.\n”Riittävän voimakas ja suunnitelmallinen taloudellinen tuki kansalliselle kulttuurille on mahdollista ainoastaan valtiovallan avulla. Tavoitteeksi valtion kulttuuripolitiikassa olisi asetettava taiteen ja kulttuurin syventäminen ja rikastaminen rajoittamalla myönteisten vaihtoehtojen etsimistä rappeuttavalle massakulttuurille. Valtion olisi tuettava kansallisen kulttuuriperinteen piirissä sellaisia pyrkimyksiä, jotka tähtäävät inhimillisen kärsimyksen poistamiseen ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden toteamiseen.”36\nLainauksesta käy ilmi myös jo aiemmin kuvailemani leniniläinen ajatus jokaisessa kansallisessa kulttuurissa olevista sosialistisista aineksista, jotka ovat syntyneet siihen heikompien sorrosta. Valtion ei siis saa tukiessaan kansallisesta kulttuuria nostaa esiin taantumuksellisia aineksia tai tulkita kansallista kulttuuria taantumuksellisesti.\nKuten johdannossa mainitsin, marxilainen Herbert Marcuse määritteli kulttuurin erilaisiksi arvoiksi ja tavoitteiksi, joilla on yhteiskunnallista relevanssia. Yhteiskunta taas on väistämättömyyttä. Edellisen katkelman perusteella näyttäisi siltä, että taistolaiset eivät jakaneet kovinkaan paljon Marcusen kulttuurikäsitystä, mikä ei tietenkään ole yllättävää siinä valossa, että 1960-luvun uusvasemmistolaisten teoreetikkojen ajatukset eivät olleet suuressa arvossa 1970-luvun marxilais-lenininiläisen vasemmiston keskuudessa. Edellisen katkelman perusteella taistolaisten pyrkimys näyttää olevan saattaa myös kansallinen kulttuuri yhteiskunnallisen väistämättömyyden piiriin.\nKatkelmassa silmiinpistävää on se, että valtion olisi tuettava tietynlaisia kansallisen kulttuurin piirissä ilmeneviä pyrkimyksiä. Kun otetaan huomioon se, että jopa taistolaisten käsitys itsestä oli olla historian välttämätön osa matkassa kohti sosialistista yhteiskuntaa, tuntuu konditionaalin käyttö omituiselta ratkaisulta, kun puhutaan siitä, mitä on tehtävä. Kokemus omasta liikkeestä historian välttämättömänä osana näkyy teksteissäkin – Kulttuurivihkoissa se ilmenee demokraattisen eli kansallisen kulttuurin puolustustaisteluna.\n”Viime vuosina on maamme edistyksellisten taiteilijoiden ja kulttuurityöntekijäin yhteiskunnallisessa tiedostuksessa tapahtunut voimakasta kehitystä. Edistyksellisen taiteen tehtävä on selkiytynyt. […] KTL:n 2. liittokokouksen keskustelussa […] osoitettiin ne konkreettiset tehtävät, jotka taidepoliittisen ohjelman pohjalta nousevat demokraattisen kulttuurin puolesta käytävälle taistelulle.”37\nKun asiat, jotka ovat todellisuudessa ideologisia valintoja, esitetään pakkoina, on kyse Hallidayn & Matthiessenin mukaan modaalisuuden objektiivisesta eksplisiittisyydestä38. Kuten johdannossa totesin, modaliteetti on osa interpersonaalista metafunktiota ja se ilmenee esimerkiksi pyyntöinä ja käskyinä. Teksteissä esiintyy kyllä välttämättömyyden kaapuun puettuja ideologisia vaatimuksia.\n”On yhdistettävä voimat taiteilijajärjestöissä ja koko laajalla kulttuurikentällä yhtenäiseen demokraattiseen kulttuuririntamaan taantumuksen estämiseksi, yhteisten ammatillisten etujen ajamiseksi ja edistyksellisen, kansallisen kulttuuriperinteen jatkamiseksi ja kehittämiseksi rauhan ja kansanvallan hyväksi.”39\n”Välitön tehtävä on vaatia päättäviä toimia ja riittäviä määrärahoja kansalliselta pohjalta lähtevän, edistyksellisen kulttuurin tukemiseksi, sen elinehtojen turvaamiseksi.”40\nLukijaa siis ohjataan näillä pakkoon viittaavilla kielellisillä valinnoilla omaksumaan tietynlainen kanta puheena olevaan asiaan ja liittymään taisteluun kansallisen kulttuurin puolesta. Mielenkiintoista esimerkissä on myös pitkä luettelo asioista, joiden puolesta on kamppailtava ja mitä hyvää niiden puoltaminen palvelee. Se muistuttaa Sosialistisen opiskelijaliiton vuonna 1973 julkaiseman kirjan otsikkoa Opiskelijoiden etujen puolesta – demokratian ja tieteen puolesta imperialismia vastaan!: opiskelijoiden joukkovoimalla – työväenluokan rinnalla suurpääomaa ja oikeistoa vastaan!\nOlen pyrkinyt antamaan kuvan siitä, mihin kulttuuritaistolaisten käsitys kulttuurista pohjautui: mikä oli hyvää, mikä huonoa kulttuuria. Pahaa on imperialistinen massakulttuuri, joka levittää saastaiset lonkeronsa pienimpiinkin käpykyliin. Puolustamisen arvoista taas on kansallinen kulttuuri, jonka puolesta Kulttuurivihkojen lukijat kutsutaan taistelemaan. Massakulttuurin ja kansallisen kulttuurin vastakkainasettelua olisi voinut selventää vielä tekstuaalisen metafunktion kautta analysoimalla systeemis-funktionaalisen kieliopin näkökulmasta konjunktiota ja konnektiiveja, jotka luovat jatkuvuutta ja vastakkainasettelua tekstiin. Tällainen analyysi olisi kuulunut tekstuaalisen metafunktion piirin, jonka jätin pois artikkelistani. Ehkäpä massakulttuurin ja kansallisen kulttuurin välinen vastakkainasettelu tulee lukijalle selväksi ilman yksityiskohtaista kielitieteeseen pohjautuvaa analyysia yksittäisistä vastakkainasettelua ilmentävistä sanoista.\nKulttuuritaistolaisten käsitys hyvästä kulttuurista oli dogmaattisen leninistinen. Se pohjautui pitkälti Leninin katkelmaan jokaisessa kansallisessa kulttuurissa ilmenevistä edistyksellisistä elementeistä. Katkelmaa lainattiin Marja-Leena Mikkolan suurta vallankumouksellista, Leniniä, esittelevän tekstin yhteydessä, mutta sen sisältämä dogmi oli implisiittisesti läsnä myös silloin, kun kansallisen kulttuurin puolustamiseksi vaadittiin toimenpiteitä.\nMielenkiintoista 1970-luvun marxilais-leninistisessä vasemmistolaisuudessa on 1960-luvun uusvasemmistolaisuuden tyrmääminen harhaoppisena, vaikka molemmat tuomitsivat massakulttuurin. Suurin ero lienee siinä, että Leninin oppeihin nojaavien menetelmät massakulttuurin torjumiseksi olivat hyvin autoritaariset. Uusvasemmistolaisuuden, joka näki kulttuurin vapauden valtakuntana ja yhteiskunnan välttämättömyyden valtakuntana, ei koettu ratkaisevan ongelmaa.\nMatti J. Mantila\n1. Vihavainen 1987, 885–886.\n2. Vihavainen 1987, 875–876.\n3. Oittinen 2011.\n4. Ks. Raittinen 2001.\n5. Haakana 1996, 51–56.\n6. Pesola 1996, 124.\n7. Hyvärinen 1994, 67–86.\n8. Virtanen 1987, 10–13.\n9. Virtanen 1987, 25–27.\n10. Strinati 1995, xvii\n11. Halliday & Matthiessen 2004, 28–30.\n12. Marx & Engels 1974, 129–130.\n13. Marx & Engels 1974, 29.\n14. Marx & Engels 1974, 34–35.\n15. Ks. Adorno & Horkheimer 2008, 162–221.\n16. Ks. Kulttuurivihkot 6/1974, Gershkovitsh, Massakulttuurin yhteiskunnallinen olemus, 5–23.\n17. Olkkonen 2009, 54–55.\n18. Vilkuna 2005, 194.\n19. Kulttuurivihkot 1/1973, Kulttuurityöntekijäin Liitto – marxilais-leniniläinen kulttuuripoliittinen järjestö, 13.\n20. Vilkuna 2005, 202.\n21. Lenin 1974, 35–36.\n22. Ks. Kulttuurivihkot 2/1974, Mikkola, Suurten vallankumouksellisten suhteesta taiteeseen. Vladimir Iljitsh Lenin, 12–23.\n23. Ks. Kulttuurivihkot 3/1974, Mikkola, Suurten vallankumouksellisten suhteesta taiteeseen. Otto Wille Kuusinen, 23–30.\n24. Kulttuurivihkot 1/1973, Kulttuurityöntekijäin liitto – marxilais-leniniläinen kulttuuripoliittinen, 14.\n25. Kulttuurivihkot 2/1973, Lukijalle, 6–7.\n26. Kulttuurivihkot 1/1974, Lukijalle, 2.\n27. Kulttuurivihkot 1/1974, Lukijalle, 2–3.\n28. Kulttuurivihkot 3/1974, Oikeistovaara, 80.\n29. Kallenautio 2005, 29–30.\n30. Halliday & Matthiessen 2004, 52–54.\n31. Kulttuurivihkot 1/1974, Kulttuuripolitiikan akanvirta, 66.\n32. Kulttuurivihkot 1/1974, Kulttuuripolitiikan akanvirta, 66.\n33. Huoli Teatterikeskukseen kuuluvien teattereiden tuista johtunee siitä, että esimerkiksi KOM-Teatteri oli ja on edelleen Teatterikeskuksen jäsen. Teatterikeskuksen hallituksen puheenjohtajina ovat toimineet vuosien varrella esimerkiksi Kaj Chydenius ja Kaisa Korhonen.\n34. Kulttuurivihkot 1/1974, Kulttuuripolitiikan akanvirta, 67–69.\n35. Kulttuurivihkot 1/1974, Kulttuuripolitiikan akanvirta, 69.\n36. Kulttuurivihkot 1/1974, Kulttuuripolitiikan akanvirta, 66.\n37. Kulttuurivihkot 4/1974, Taide kuuluu kansalle, 2.\n38. Halliday & Matthiessen 2004, 615.\n39. Kulttuurivihkot 1/1973, Demokraattiseen kulttuuririntamaan, 17.\n40. Kulttuurivihkot 5/1974, Kulttuurimäärärahat budjetissa, 85.\nHaakana, Merja (1996). ”Rillumarei-elokuvat ja aikalaiskritiikki”. Teoksessa: Peltonen, Matti (toim.), Rillumarei ja valistus. Kulttuurikahakoita 1950-luvun Suomessa. Helsinki: SHS, 43–68.\nHalliday, M. A. K & Matthiessen, Christian M. I. M. (2004). An Introduction to Functional Grammar. 3. painos. Lontoo: Arnold.\nHorkheimer, Max & Adorno, Theodor W. (2008). Valistuksen dialektiikka. Filosofisia sirpaleita. Tampere: Vastapaino.\nHyvärinen, Matti (1994). Viimeiset taistot. Tampere: Vastapaino.\nKallenautio, Jorma (2005). Suomi kylmän rauhan maailmassa. Helsinki: SKS.\nLenin, V. I. (1974). Kulttuurista ja kulttuurivallankumouksesta. Moskova: Kustannusliike Edistys.\nMarx, Karl & Engels, Friedrich (1974). Kirjallisuudesta ja taiteesta. Moskova: Kustannusliike Edistys.\nOittinen, Vesa (2011). ”Mitä taistolaiset oikeasti ajattelivat?”. http://sosialismi.net/blog/2011/09/20/mita-taistolaiset-oikeasti-ajattelivat/. Viitattu 19.4.2012.\nOlkkonen, Tuomo (2009). ”Pop, modernismi ja politiikka”. Teoksessa: Vasara, Erkki (toim.), Työväentutkimus vuosikirja 2009. Helsinki: Työväenperinne-Arbetartradition ry., 54–57.\nPesola, Sakari (1996). ”Tanssikiellosta lavatansseihin”. Teoksessa: Peltonen, Matti (toim.), Rillumarei ja valistus. Kulttuurikahakoita 1950-luvun Suomessa. Helsinki: SHS, 105–126.\nRaittinen, Virve (2001). “Taisteluun taiteen puolesta”. http://www.tyovaenperinne.fi/tyovaentutkimus/2001/3_raittinen.htm. Viitattu 29.3.2012.\nStrinati, Dominic (1995). An introduction to theories of popular culture. Lontoo: Routledge.\nVihavainen, Timo (1987). ”Hyvinvointi-Suomi”. Teoksessa: Zetterberg, Seppo (toim.), Suomen historian pikkujättiläinen. Porvoo: WSOY, 847–915.\nVilkuna, Kustaa H. J. (2005). ”Nuortaistolainen historia”. Teoksessa: Ahonen, Kalevi. Halmesvirta, Anssi. Nummela, Ilkka & Sihvola, Juha (toim.), Historia ja herrasmies. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 193–205.\nVirtanen, Keijo (1987). Kulttuurihistoria – tie kokonaisvaltaiseen historiaan. Turku: Turun yliopisto.\nTagged historia, kommunismi, kulttuuri, Lenin, Neuvostoliitto, Otto Wille Kuusinen, taide, taistolaisuus. Bookmark the permalink.


AKUSTI-areenat | Kuntaliitto.fi\nSosiaali- ja terveydenhuollon tiedonhallinnan tilannekuvaa\nAkusti-areenan tarkoituksena on lisätä eri osapuolten välistä ymmärrystä liittyen sosiaalihuollon ja terveydenhuollon tiedonhallinnan kehittämiseen. Se kokoaa ajankohtaista kansallista kehittämistä ja paikallistason kokemuksia yhteen. Työpajaosiossa mm. pohditaan, mitä etuja alueellisesti yhtenäisellä asiakasjärjestelmällä saataisiin toiminnassa tarkoituksena lisätä eri osapuolten välistä ymmärrystä liittyen terveyspalveluiden ja sosiaalipalveluiden tiedonhallinnan kehittämiseen.\nTilaisuudet on suunnattu sosiaalihuollon ja terveydenhuollon ammattilaisille, järjestelmien pääkäyttäjille, sosiaalihuollon alueellisille kehittäjille sekä sosiaalialan osaamiskeskuksille. Akusti-areenaan voi osallistua sekä paikan päällä Kuntatalolla, että verkossa. Tapahtuma taltioidaan ja työpaja järjestetään siten, että myös etäosallistujat voivat tuoda näkemyksensä esiin työpajassa sovituista aiheista.\nAlta löydät aiempien AKUSTI-areenoiden luentomateriaalit videotallenteineen. Seuraavista areenoista ja aiheista kerromme markkinointikirjeissämme sekä nettisivuillamme.\nKokosimme myös yhteen vinkkejä ja ohjeita, kuinka toteuttaa vuorovaikutteinen etäseminaari. Dokumentti sisältää käytännön vinkkejä etäseminaarin ja etätyöpajojen järjestämiseen sekä esittelyn erilaisista työkaluista, jotka takaavat tilaisuuden vuorovaikutteisuuden. Tutustu dokumenttiin.\nAKUSTI-areenalla 11.3.2020 aiheena sote-palveluintegraatiot lapsiperheiden ja iäkkäiden palveluissa tiedonhallinnan näkökulmasta\nAKUSTI-areenalla maaliskuussa 2020 puhuttiin palveluintegraatiosta lapsiperheiden ja iäkkäiden palveluintegraatioista. Tilaisuus oli suunnattu erityisesti sote-kehittäjille. Kaikkiaan osallistujia oli 213. Esitykset ja esitysvideot löytyvät alta ohjelman mukaisesti jaoteltuna ja tästä linkki esityskokonaisuuteen videosoittolistana.\n11.3.2020 pidetyn AKUSTI-areenan seminaaritallenteet:\nAvaus, Marjo Orava ja Hanna Menna, AKUSTI/Kuntaliitto\nAlustuspuheenvuorot: Mitä on sote-palveluintegraatio sosiaali- ja kriisipäivystyksen näkökulmasta?\nLänsi-Uudenmaan sosiaali- ja kriisipäivystyksen malli, Malena Segercrantz, Espoon kaupunki, Malenan esitys - pdf\nVarkauden malli resurssien ohjauksessa lapsiperheiden palveluissa, Tiina Mikkonen-Reponen, Varkauden kaupunki Kati Palsanen, SOS-lapsikylä, Tiinan ja Katin esitys - pdf\nKohti Pirkanmaan yhteistä asiakasohjausta - kokemuksia ja toiveita tietojärjestelmälle! Marika Luosmala, Tampereen kaupunki, Marikan esitys - pdf\nKokemuksia sote-palveluintegraatiosta ikäihmisten palveluissa, Ritva Jämsä, Soite, Ritvan esitys - pdf\nIson kaupungin näkökulma:\nOnko sote-palveluintegraatio tietojärjestelmästä kiinni? Hyviä kokemuksia ja käytäntöjä ikäihmisten hoitoketjujen sujuvuudesta. Minna Lahnalampi-Lahtinen, Vantaan kaupunki, Minnan esitys - pdf\nYksilö ja populaatio, palvelujen tarve ja laatu, Antti Iivanainen, Oy Apotti Ab, Antin esitys - pdf\nTyöpaja-yhteenveto - pdf\nAKUSTI-areenalla 6.2.2020 käsiteltiin terveydenhuollon tietointegraatiota\nAKUSTI-areena 17.09.2019 liittyi sosiaalihuollon tiedonhallintaan\nAKUSTI-foorumi järjesti yhdessä UNA Oy:n kanssa Sosiaalihuollon tiedonhallintaan liittyvän seminaarin ja työpajan, jonka tarkoituksena oli lisätä eri osapuolten välistä ymmärrystä ja kokemuksia liittyen sosiaalihuollon tiedonhallinnan kehittämiseen parhailla käytänteillä. Yhteistyöseminaari oli kohdennettu sosiaalihuollon ammattilaisille, järjestelmien pääkäyttäjille, sosiaalihuollon alueellisille kehittäjille sekä sosiaalialan osaamiskeskuksille sekä terveydenhuollon ammattilaisille, joita osallistui paikan päällä Kuntatalolla ja etäyhteydellä tilaisuuteen noin 160. Tilaisuus kokosi ajankohtaista kansallista kehittämistä ja paikallistason kokemuksia yhteen. Työpaja–osiossa mm. pohdittiin, mitä etuja alueellisesti yhtenäisellä asiakasjärjestelmällä saataisiin sosiaalihuollon toiminnassa. Työpajojen yhteenvedot löytyvät aineistosta.\nLuennot ovat katsottavissa allaolevien videolinkkien kautta, ja aineistot löytyvät linkkeinä videon jälkeen tai sivun alalaidasta. Videoituun esityskokonaisuuteen pääset tästä.\n17.09.2019 pidetyn AKUSTI-areenan seminaaritallenteet\nAvaus/ Akusti Jani Jussila, Akusti/ Kuntaliitto\nAvaus/ UNA Oy Petri Pekkala, Una Oy\nSosiaalihuollon ajankohtainen lainsäädännön valmistelu, tilannekuva Anna Kärkkäinen, STM\nSosiaalihuollon Kanta-asioiden eteneminen ja käyttöönotot/ osa 1 Jaana Taina, THL\nSosiaalihuollon Kanta-asioiden eteneminen ja käyttöönotot/ osa 2 Jaakko Penttinen, THL\nErillisten sosiaalihuollon toimintamallien ongelmia järjestelmäkehittämisen näkökulmasta: Kokemuksia Kanta-Hämeestä ja Pirkanmaalta Matti Karvonen, Pikassos Oy\nKokemuksia sosiaalihuollon toimintamallien yhtenäistämisestä\nSanna Hämäläinen, Päijät-Häme ja Minna Kälviä/ Eksote\nTyöpajojen yhteenveto -pdf\nAKUSTI-areenan 11.3.2020 esitysten pdf:t - aiheena sote-palveluintegraatiot lapsiperheiden ja iäkkäiden palveluissa tiedonhallinnan näkökulmasta\nLänsi-Uudenmaan sosiaali- ja kriisipäivystyksen malli\nMalena Segercrantz, Espoon kaupunki\nVarkauden malli resurssien ohjauksessa lapsiperheiden palveluissa\nTiina Mikkonen-Reponen, Varkauden kaupunki ja Kati Palsanen, SOS-lapsikylä\nKohti Pirkanmaan yhteistä asiakasohjausta - kokemuksia ja toiveita tietojärjestelmälle!\nMarika Luosmala, Tampereen kaupunki\nRitva Jämsä, Soite\nOnko sote-palveluintegraatio tietojärjestelmästä kiinni? Hyviä kokemuksia ja käytäntöjä ikäihmisten hoitoketjujen sujuvuudesta\nMinna Lahnalampi-Lahtinen, Vantaan kaupunki\nYksilö ja populaatio, palvelujen tarve ja laatu\nAntti Iivanainen, Oy Apotti Ab\nAKUSTI-areenan 11.3.2020 työpajayhteenveto\nAKUSTI-areenan 6.2.2020 esitysten pdf:t - aiheena asiakasohjaus terveydenhuollossa yhteisillä tiedolla.\nAsiakasohjaus tulevaisuuden sote-keskuksessa, tilannekuva\nMiten UNA Kaari helpottaa yhteisten tietojen käyttöä ja mitä on jo tehty\nJohanna Andersson, UNA Oy\nHyötyjä terveydenhuollon tietojen yhdistämisestä. Tiedonhallinnan näkökulma\nPirkko Kortekangas, UNA Oy\nTulevan sote-keskuksen arkea. Paljon päivystyksellisiä palveluita käyttävien asiakkaiden tilannekuvan hyödyntäminen\nAntti Sandén, Varkauden kaupunki ja Sami Haapamäki, Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri\nAKUSTI-areenan 17.9.2019 esitysten pdf:t - aiheena sosiaalihuollon tiedonhallinta\nAkustin avaus, Jani Jussila\nJani Jussila avaa seminaarin Akustin osalta\nUNA Oy:n avaus, Petri Pekkala\nPetri Pekkala avaa seminaarin UNA Oy:n osalta\nSosiaali- ja terveysministeriön terveiset, Anna Kärkkäinen\nSosiaalihuollon Kanta-asioiden eteneminen ja käyttöönotot, Jaana Taina ja Jaakko Penttinen, THL\nTHL:n esitys ja tilannekatsaus\nErillisten toimintamallien ongelmia järjestelmäkehittämisen näkökulmasta, Matti Karvonen, Pikassos Oy/ Kanta-Häme\nKanta-Hämeen järjestelmäkehittäjän Pikassoksen näkemys\nKokemuksia sosiaalihuollon toimintamallien yhtenäistämisestä: Päijät-Häme/ Sanna Hämäläinen, Eksote/Minna Kälviä\nEKSOTE:N ja PHHYKY:n näkemys\nAKUSTI-areena -tyyppisen, vuorovaikutteisen seminaarin järjestäminen\nVuorovaikutteisen verkkoseminaarin järjestäminen2\nTulostettava versio sivuttain


Suksunin piiri – Wikipedia\nSuksunin piiri (ven. Суксунский район, Suksunski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 1 977 neliökilometriä. Asukkaita on 20 800 henkeä (vuonna 2009).\nSuksunin piiri Permin aluepiirin kartalla.\nSuksunin piiri sijaitsee Permin aluepiirin kaakkoisosassa. Etelässä se rajoittuu Oktjabrskin, lännessä Ordan, luoteessa Kungurin ja pohjoisessa Kišertin piireihin sekä idässä ja kaakossa Sverdlovskin alueeseen. Pinta-alasta huomattava osa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivennäisvedet, parantavat mudat, kupari, turve, tiilisavi ja travertiini. Suurin joki on Sylva\nPiiriin kuuluu Suksunin kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä neljä maalaiskuntaa: Kiselevo, Kljutši, Pojedugi ja Tis. Hallinnollinen keskus on Suksun. Asutuskeskuksia on yhteensä 63.\nAsukkaista 83,4 % on venäläisiä, 8 % tataareja ja 6,9 % mareja. Marit ovat muuttaneet seudulle 1500–1700-luvuilla Volgan keskijuoksulta ja nykyisen Baškortostanin alueelta. Kaupunkiväestön osuus on 40,0 %.\nPiirin kautta kulkee Permin ja Jekaterinburgin välinen maantie. Suksunissa on kone- ja laite- sekä elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon, viljan ja perunan tuotantoon.\nPiirissä toimii ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, teatteri ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Novaja žizn (”Uusi elämä”). Vuonna 1996 perustettiin marien kansallinen kulttuurikeskus Sulii (”Sylva”).\nSeudulla on arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Suksunin ja maalaiskylien ortodoksiset kirkot sekä Suksunin entisen metallitehtaan rakennukset.\n↑ a b c d e f g Entsiklopedija Permi: Suksunski munitsipalnyi raion enc.permkultura.ru. Viitattu 1.3.2010. (venäjäksi)\n↑ a b Entsiklopedija Permi: Marijtsy enc.permkultura.ru. Viitattu 1.3.2010. (venäjäksi)\n↑ Permski regionalnyi server: Suksunski munitsipalnyi raion perm.ru. Viitattu 1.3.2010. (venäjäksi)\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Suksunin_piiri&oldid=14546389”\nViimeksi muokattu 30. joulukuuta 2014 kello 23.51\nSivua on viimeksi muutettu 30. joulukuuta 2014 kello 23.51.


Kaatuuko Honka perjantaina OmaSp Stadionilla? - SJK\nKaatuuko Honka perjantaina OmaSp Stadionilla?\nSJK – FC Honka perjantaina 21.8. klo 18:30 OmaSp Stadionilla. Ennakkoliput SJK Shopista ja Lippu.fi-kanavista. Peli näkyy suorana myös Ruutu-palvelusta.\nSJK toivoo yhteisönsä toimivan vastuullisesti voimassa olevina poikkeusaikona. Ottelutapahtumassa pyydetään noudattamaan ohjeistuksia turvaväleistä, ja kasvomaskien käyttäminen on suositeltua. Kipeänä ottelutapahtumaan saapuminen on ehdottomasti kiellettyä. Ottelutapahtuman järjestelyistä ja palveluista lisää tämän otteluennakon lopussa.\nNeljä viimeistä otteluaan tappioitta pelannut SJK, saa perjantaina vastaansa FC Hongan, joka lähti kauteen yhtenä suurista mestariehdokkaista. FC Honka onkin ainoa Veikkausliigan joukkueista, joka ei ole vielä hävinnyt peliäkään tällä kaudella. Mutta kuten SJK:lla, on myös FC Hongan kautta leimannut maalien puuttuminen ja pelit ovat päättyneet usein tasan. SJK on pelannut alkukauden otteluistaan tasan viisi ja FC Honka seitsemän. Myös joukkueiden tämän kauden aiempi kohtaaminen Espoossa elokuussa, päättyi 0-0 tasatulokseen.\n– Meidän pitää olla rohkeampia vaan. Ei oikeastaan mitään muuta ole, kuin että meidän pitää olla pelaamisessamme rohkeampia. Mennä rohkeasti eteenpäin. Puolustuspeli toimii ja omissa ei soi, mutta meidän pitää vielä tehokkaammin ottaa ylempänä riistoja ja päästä ylempänä vastahyökkäämään, sanoo SJK:n päävalmentaja Jani Honkavaara.\n– Tietyt palaset on meillä kohdallaan, mutta tarvitaan lisää uskallusta tehdä. Sillä tavalla tulee positiviivisia asioita. Ja sitä kautta tulee sitten lisää onnistumisia, Honkavaara kertaa.\nSJK vahvisti rivejään kahdella hyökkäyspään pelaajalla, joista tiedotettiin aiemmin SJK:n nettisivuilla. Loukkaantumistilanteeseen ei ole tullut muutoksia.\n– Hyvin pitkälle samalla ryhmällä mennään tähän otteluun kuin aiempiinkin, joten siinä mielessä ei muutoksia ole tullut, toteaa Honkavaara vielä lopuksi.\nSJK:n edellinen kotiottelu oli Suomen mestari KuPS:a vastaan ja siinä SJK pelasi kenties parasta peliään vuosiin ja pakotti vahvoja esityksiä esittäneet kuopiolaiset 1-1 tasapeliin. Jos meno jatkuu samanlaisena tänä perjantaina, saa Honka poistua Seinäjoelta ilman pisteitä. Mutta millaista peliä odottaa SJK:n pelaajisto?\n– Uskon, että siitä tulee hyvätasoinen jalkapallo-ottelu. On kiva päästä pelaamaan tälleen, että oli yksi peli välissä ja päästään heti takaisin niiden kimppuun, sanoo SJK:n puolustaja Niko Markkula.\n– Se peli mikä pelattiin siellä Espoon Tapiolassa, niin meillä oli siinä vähän omia ongelmia meidän prässäämisen kanssa. Honka taas on mun mielestä Veikkausliigan paras joukkue pallollisena, niin ollaan nyt käyty sitten läpi miten saataisiin korjattua sitä meidän prässiä täällä kotona, ja saataisiin sitä kautta vaikeutettua enemmän niiden peliä. He kuitenkin nojaavat täysin siihen pallon hallintaan, ja yrittää väsyttää meidät silleen juoksuttamalla pallon perässä.\n– Samalla meidän pitää olla vähän huolellisempia meidän omassa pelissä. Pitää paremmin tunnistaa milloin pidetään palloa ja milloin taas uskalletaan pelata enemmän ahtaisiin väleihin.\n– Mielenkiinnolla kyllä odotan ottelua. Ja meidän pitää parantaa vielä siitä edellisestä pelistä paljon. Nyt ollaan kuitenkin kotona ja se on aina hyvä asia, jatkaa Markkula.\nSJK on pelannut neljä peliä ilman tappiota ja joukkue on päästänyt kolmanneksi vähiten maaleja Veikkausliigassa.\n– Meillä puolustuspeli tällä hetkellä toimii hyvin, mutta sitten se taas heijastuu aika räikeästi siihen meidän hyökkäyspeliin. Me ollaan saatu kyllä paikkoja, mutta me ei olla vain viimeistelty niistä. Ja jos nyt katsoo, niin aika lailla joka pelissä ne on mennyt melko lailla tasan ne maalipaikat vastustajan kanssa. Honka sitten taas piti selkeästi meitä enemmän palloa, Markkula pohtii.\n– Mutta kuitenkin, se on se asia mitä meidän pitää huomioida tosi paljon. Meidän hyökkäyspeli, ja se meidän viimeinen kolmannes, että siellä tapahtuu oikeita asioita. Ja se johtaisi sitten siihen, että päästään edelleen maalipaikoille, mutta päästään myös tekemään niistä maaleja.\n– Meillä on pelissä tietyt raamit mitä me halutaan tehdä, mutta jokaiselta joukkueen pelaajalta kaivataan ehkä just sitä pientä yllätyksellisyyttä, rohkeutta. Semmoista, että vaikka sulle annetaan ne raamit, niin samalla uskallat tehdä asioita vähän omasta päästä. Semmoisia mitkä klikkaa pelikaverin kanssa ja mitä vastustaja ei välttämättä edes odota että sä teet. Niin niitä juttuja me tarvitaan siellä viimeisellä kolmanneksella kyllä lisää, komppaa Markkula lopuksi valmentaja Honkavaaran ajatuksia.\nSJK vs. FC Honka perjantaina 21.8. klo 18.30 OmaSp Stadionilla. Portit ja palvelut auki klo 17:30. Stadionbussit kuljettavat paikalle ja pois Seinäjoen alueella.\nTappioton FC Honka vieraaksi\nFC Honka on ainoa joukkue Veikkausliigassa, joka ei ole vielä kärsinyt tappiota. Toisaalta Honka ei ole myöskään voittanut kuin kolme ottelua, pelaamistaan kymmenestä ottelusta. Sekä Honka että SJK ovat olleet vaikeasti voitettavia joukkueita, vaikka kummallakaan ei voittosarake pullistelekaan. Molemmat ovat myös päästäneet vähän maaleja, ja perjantaina kohtaa kaksi kolmesta sarjassa vähiten maaleja päästäneestä joukkueesta. FC Hongan verkkoon on tehty 5 maalia, HJK:n verkkoon 7 ja SJK:n verkkoon 8.\nJoukkueen paras maalintekijä on jättiseura FC Barcelonan kasvatti, Jean Marie Dongou, joka on tehnyt 4 maalia. 25-vuotiaalla kamerunilaisella on jopa tilillään yksi ottelu FC Barcelonan edustusjoukkueessa. Pääosin hän pelasi Espanjassa kuitenkin Barcelonan B-joukkueessa, missä otteluita kertyi 132 ja niissä hän teki 29 maalia. Barcelonasta hän lähti täytettyään 21-vuotta ja on sen jälkeen pelannut ensin Zaragozassa ja sitten Espanjan alasarjoissa. FC Honka löysi hänet riveihinsä täksi kaudeksi.\nVesa Vasaran valmentama FC Honka on erittäin kokenut joukkue, Veikkausliigan kokenein ja suuri osa joukkueen pelaajista on pelannut todella pitkään yhdessä. Myös joukkueeseen täksi kaudeksi palanneet paluumuuttajat ovat tuttuja toisilleen entuudestaan, ja siten peli toimii ainakin taktisesti melko hyvin. FC Honka on varsinkin taktisesti vahva ryhmä. He luottavat pallonhallinnan kautta perustuvaan pelikontrolliin ja toteuttavat taktiikoita melko kurinalaisesti.\nJoukkueesta on viime peleistä puuttunut loukkaantumisten vuoksi nuori ja lupaava Nasiru Banahene, entinen SJK-pelaaja ja joukkueen kapteenistoon kuuluva Henri Aalto (kuvassa Oliinykin kanssa). Aallon lisäksi entinen SJK-pelaaja Dani Hatakka teki täksi kaudeksi paluun kasvattajaseuraansa.\nPaikalle perjantaina mahdollisesti tulevat FC Hongan-kannattajat voivat ostaa lippunsa OmaSp Stadionin Itäpäätyyn ennakkoon Lippu.fi-kanavista. Siellä he voivat sijoittua vieraskannattajien lohkoon 114, missä on myös anniskelu.\nVeikkausliigan ottelu SJK – FC Honka alkaa OmaSp Stadionilla perjantaina 21.8. klo 18:30. Portit sekä palvelut aukeavat klo 17:30. Ottelun livelähetys Ruutu-palvelussa alkaa n. klo 18:15.\nHUOM! Alun perin ottelu oli merkitty otteluohjelmassa sunnuntaille 23.8., mutta se siirrettiin juuri ennen kauden alkua perjantaille, pari päivää aiemmaksi. Tästä syystä joissain sähköisissä kalentereissa, ottelun päivä saattaa olla vielä väärin merkittynä.\nKuvan mukaisesti katsomot ovat ilman lohkojakoja käytössä ja sisään kulku kuhunkin katsomoon samanvärisen nuolen osoittamasta paikasta. Mahdolliset vieraskannattajat tulevat tähän otteluun punaisesta portista ja sijoittuvat Itäpäätyyn. Itäpäädyn anniskelualue on koko päädyn käytettävissä. Käynti Atria Lounge- ja VIP-katsomoon on normaalisti VIP-sisäänkäynnistä. VIP-tilat aukeavat klo 16:30, kaikki muut portit ja palvelut klo 17:30.\nPorteilla tehdään turvatarkastukset ja ihmisiä pyydetään noudattamaan mahdollisissa jonoissa, katsomoissa sekä kulkuväylillä turvavälejä. Lisäksi pyydetään noudattamaan muita Suomen valtion ohjeistuksia käsienpesusta, yskimisestä, aivastamisesta sekä käsien desinfioinnista. Suun ja nenän peittävien kasvomaskien käyttö on suositeltua. Porteilla on saatavana käsidesiä ja vessoissa on käsien pesumahdollisuudet. Kipeänä tapahtumaan saapuminen on ehdottomasti kiellettyä.\nPääkatsomon alla, pääportin läheisyydessä oleva SJK Shop-kioski palvelee jälleen tästä ottelusta lähtien. Sieltä löydät edulliset SJK-fanituotteet ja poistomyynnissä olevat tuottee. SJK Shop stadionin kivijalassa, puolestaan on auki ennen ja jälkeen ottelun. Sieltä löydät kaikki uutuustuotteet. Perhekatsomon alla oleva Lapsiparkki on poikkeusjärjestelyiden aikana poissa käytöstä.\nPaikalle mahdollisesti tulevien median ja tiedotusvälineiden osalta edellytetään akkreditointi sähköpostitse osoitteeseen: lari.paski@sjk.fi viimeistään torstaina 20.7. klo 18:00 mennessä. Akkreditointi on ehdoton, sillä toimittajat lasketaan tapahtuman katsomokapasiteettiin.\nMediahuone on käytössä akkreditoiduilla tiedotusvälineiden edustajilla klo 17:30 alkaen Pääkatsomon alla, päärakennuksessa, ja sinne on kulku Itäpäädyn puoleisesta ovesta. Median edustajien tulee olla paikalla viimeistään klo 18:15 mennessä. Heidät ottaa siellä vastaan SJK:n edustaja. Toimittajien paikat ottelun aikana on Pääkatsomossa, sen itäpuoleisen laidan yläkatsomossa. Siellä on pöydät ja virtalähteet. Kuvaajat kulkevat kenttätasolle Eteläkatsomon ja Itäpäädyn puoleisesta kulmasta, ulkokautta. Kuvaajilla ei ole pääsyä vaihtopenkkien puoleiselle sivustalle ja kenttäalueella tulee pysyä merkittyjen alueiden ulkopuolella.


Tyhjänsoutajan elämän eliksiiriä: huhtikuuta 2012\nKävimä kelkkailemassa Harjujärvellä tarkoituksena pilkkiä kirjolohia. Alku meni kyllä tulistellessa ja pilkintä meinas aivan unohtua. Lähtötohinoissa päätimä vielä uittaa muutaman minuutin uistinta. Vaimo sai ensin yhen ja sitte hääty minunki yrittää oikein tosissaan. Lopulta sain mieki yhen. Niin met saima ruokakalat vähän niinku ohi mennen.\nLähettänyt jani klo 20:24 Ei kommentteja:\nNyt on saatu viimiset turistit takasin etehlään ja tilanne on jo hiukan rauhoittunut. Sen verran on rauhallista, että on aikaa sairastaa flunssaaki. Kun katon kotona ikkunasta ulos, jäällä on ihmisiä ko muurahaisia. Vishiin net pilkkivät ahvenia. Jäälä on nyt soma liikkua, ko sielä ei ole lunta. Pikkusen sosetta, muttei se menoa haittaa. Minun häätyy ensin hiukan parantua ja sitte mieki menen ahvenpilkile.\nOhessa muutama kuva viimisestä kelkkasafarista tuonne sinivalkosiin maisemiin.\nLähettänyt jani klo 22:26 Ei kommentteja:\nSinistä ja valkosta\nOlin viisi päivää pilkkireissussa tunturissa. Pari sinivalkoista päivää ja pari valkoista päivää. Valkoisina päivinä ei paljoa pilkitty. Maailma oli täydellisen valkoinen valkoisina päivinä. Eteenpäin ei nähny ja taaksepäin ei haluttanu kattoa. Sillon hääty pysyä visusti reitillä ja tai ajaa gepsillä.\nSinivalkoinen päivä ja sen päivän pari isointa rautua.\nValkoisenakin päivänä tuli sen verran saalista, että sai koko konkkaronkalle keittää kunnon rautukeiton. Vaikka uutta lunta tuli vaakatasossa 20cm, ei se meitä haitannu. Kyllä se vähän hidasti, mutta vain vähän.\nHieno reissu, hienot maisemat, hienot kalat, hieno majapaikka. Kiitos isäntäväelle.\nLähettänyt jani klo 19:34 Ei kommentteja:\nBlogin päivitys on jäissä, kunnes työkiireet antavat aikaa tehä muutakin kun töitä. Huomenna lähen taas kohti hohtavampia hankia. Ehkä siltä reissulta muutama rautuki tarttuu matkaan. Tyhjänsoutaja juhli tänään keski-iän lähestymistä. Taas yksi vuosi takana ja toivottavasti vielä useampi eessä,.\nLähettänyt jani klo 22:11 2 kommenttia:


Kyrö: Räsäsestä laskettiin verta Trondheimissa - MTVuutiset.fi\nJulkaistu 30.03.2011 12:32 (Päivitetty 02.04.2011 11:13 )\nPoliisin esitutkinnan mukaan hiihtäjä Jari Räsäselle tehtiin maallikolle outo toimenpide Trondheimin MM-kisoissa Norjassa vuonna 1997. Siitä ei saatu varmuutta, oliko kyse sallitusta nesteytyksestä vai kyseenalaisesta verenpoistosta hemoglobiiniarvon alentamiseksi.\nSilloisen Suomen naisten maajoukkueen valmentajan Kari-Pekka Kyrön käsityksen mukaan Räsäsestä laskettiin verta, koska se oli ainoa konsti alentaa epon poikkeuksellisen korkeaksi nostama hemoglobiiniarvo.\n- Jari Räsänen makasi siinä hoitopöydällä, ja hänelle oli aukaistu laskimotie tähän kainaloon. Se on sen ison laskimon paikka. Olin nähnyt aikaisemmin, että sitä kautta lasketaan erilaisia nesteitä sisälle. Mutta sillä kertaa letkunpää oli vapaana ja poistettiin verta, kertoi Kyrö kuulusteluissa.\nSuomen joukkueen silloinen lääkäri Pirkka Mäkelä kertoi kuulusteluissa, että Kyrön kuvailema hyvin poikkeuksellinen toimenpide Suomen mieshiihtäjien majapaikassa jouduttiin suorittamaan urheilijan terveyden ja kilpailuoikeuden turvaamiseksi.\nHän ei kuitenkaan kertonut, kenestä verta laskettiin. Mäkelä vetosi potilas-lääkäri-suhteeseen. Myös Mäkelällä oli kuulusteluissa sellainen käsitys, ettei hemoglobiini nouse kahdensadan tuntumaan ilman vippaskonsteja.\nSekä Mäkelä että Kyrö ovat sittemmin saaneet elinikäisen toimitsijakiellon Lahden MM-kisojen tapahtumien takia.\nKyrön mukaan talossa olivat toimenpiteen aikaan Suomen hiihtojoukkueesta Antti Leppävuori ja Jari Piirainen sekä Jari Räsänen. Myös Japanin joukkueen päävalmentaja Pekka Vähäsöyrinki oli Kyrön mukaan paikalla.\nMäkelä muisti, että paikalla oli todennäköisesti Kyrö sekä tämän nimeämiä ihmisiä. Hänen mukaansa tilanne oli niin poikkeuksellinen, että siitä myös puhuttiin paikalla olijoiden kesken.\nVäitetyistä läsnäolijoista Vähäsöyrinki sanoi kuulusteluissa, ettei käynyt koko kisojen aikana Suomen joukkueen majapaikoissa.\nPiirainen puolestaan kertoi, ettei nähnyt Kyrön kuvaamaa tapahtumaa ja kuuli siitä vasta mediasta.\nLeppävuori kertoi ensin, ettei Kyrön kertomaa tilannetta ole ollut. Myöhemmin Leppävuori myönsi, että hän on saattanut olla paikalla, kun Räsästä nesteytettiin.\nRäsäsen itsensä mukaan väitteet verenpoistosta ja korkeasta hemoglobiiniarvosta eivät pidä paikkaansa. Hän myönsi, että Pirkka Mäkelä nesteytti häntä Trondheimissa. Hän ei osannut varmasti sanoa, keitä muita oli nesteytyksessä paikalla. Kyrön läsnäoloa hän ei muistanut ja piti tämän väitteitä kostona.


Arja Saijonmaa: Gabriela | Elävä arkisto | yle.fi\nArja Saijonmaa: Gabriela\nJulkaistu 09.02.2007 - 07:00 . Päivitetty 21.11.2011 - 20:59\nArja Saijonmaa on tunnettu etenkin yhteistyöstään Mikis Theodorakisin kanssa. Myöskään euroviisut eivät ole taiteilijalle vieras instituutio.\nArja Saijonmaa on tehnyt uraansa pitkälti ulkomailla, etenkin Ruotsissa ja kreikkalaisen Mikis Theodorakiksen orkesterin solistina.\nSaijonmaa nousi suomalaisten tietoisuuteen 1970-luvun poliittisesta laululiikkeestä. Sen keskeinen vaikuttaja Kaj Chydenius on myös tehnyt Saijonmaan yhden läpimurtolauluista Puhu minulle rakkaudesta.\nSaijonmaa on osallistunut sekä Ruotsin että Suomen euroviisukarsintoihin kahdesti. Gabrielan sävelsi euroviisukonkari Petri Laaksonen ja sanoitti Turkka Mali.\nSaijonmaan esitys sijoittui vuonna 1990 karsinnan kolmanneksi. Voiton vei Beat-yhtyeen Fri, joka ei menestynyt kansainvälisessä finaalissa.\nitku itku itku\nAnna Eriksson: Oot voimani mun\nOot voimani mun kilpaili euroviisukarsinnassa 2000\nAnna Eriksson jäi täpärästi kakkoseksi vuoden 2000 Suomen euroviisukarsinnoissa. Kappale Oot voimani mun menestyi kuitenkin euroviisujen ulkopuolella.\nKauan sitten kisasi pääsystä Euroviisuihin 1977\nSuomen tunnetuimpiin mustalaismusiikin yhtyeisiin kuuluva Hortto Kaalo osallistui euroviisukarsintoihin tammikuussa 1977.


Expolux LED 18W – Nylund\nWilly Meyerin Expolux on tyylikäs ja laadukas mainoskyltin valaisin LED-valonlähteellä. Expoluxia on saatavana kylttivalaistukseen sopivalla asymmetrisellä optiikalla ja julkisivun korostukseen tarkoitetulla seinänpesuoptiikalla. Valaisinta löytyy pitkällä tai lyhyellä jalalla. Kyltti, joka…\nWilly Meyerin Expolux on tyylikäs ja laadukas mainoskyltin valaisin LED-valonlähteellä. Expoluxia on saatavana kylttivalaistukseen sopivalla asymmetrisellä optiikalla ja julkisivun korostukseen tarkoitetulla seinänpesuoptiikalla. Valaisinta löytyy pitkällä tai lyhyellä jalalla. Kyltti, joka on kooltaan noin 2×2 – 3×3 m voidaan valaista yhdellä Expolux-kylttivalaisimella. Valaisimessa on sisäänrakennettu LED-liitäntälaite. IP65.\nExpolux on tyylikäs ja laadukas kylttivalaisin LED-valonlähteellä. Expoluxia on saatavana kylttivalaistukseen sopivalla asymmetrisellä optiikalla ja julkisivun korostukseen tarkoitetulla seinänpesuoptiikalla. Valaisinta löytyy pitkällä tai lyhyellä jalalla. Noin 2×2 – 3×3 m kokoinen kyltti voidaan valaista yhdellä Expolux kylttivalaisimella. Valaisimessa on sisäänrakennettu LED-liitäntälaite. IP65.\nValaisimen runko on valettua alumiinia joka on pulverimaalattu polyesterivärillä. Linssi on valmistettu erityisestä optisesta silikonista. Kaikki ulkopuoliset metalliosat ovat ruostumatonta terästä. Valaisin on saatavana pitkällä tai lyhyellä jalalla. Kirkas UV-stabiloitu polykarbonaattilasi, silikonitiivisteet. Kallistuskulma 0-180°. Suojausluokka I, IP65. Tuulipinta-ala 0,04 m2. Paino 2,1 kg.\nValonlähde 1x18W teho-LED. WW-3000K ja NW-4000K.-\nAsymmetrinen kylttivalaistusoptiikka 15° x 41°\nSeinänpesuoptiikka 20° x 83°\nKaksi kiinnitysreikää, Ø 7 mm, c/c 78 mm. Valaisin voidaan asentaa suuntaamaan valoa ylös- tai alaspäin.\nKytkentä 3×2,5 mm2, kaapelin sisäänvienti holkkitiivisteen M20 kautta. Ei ketjutettavissa. Yhden C16 sulakkeen taakse voi liittää enintään 120 kpl Expolux valaisimia.


Tuhannet jäivät ilman rahojaan – turvapaikanhakijoiden maksukorttiongelmien taustalla kovan brexitin uhka – Hämeen Sanomat\nTuhannet jäivät ilman rahojaan – turvapaikanhakijoiden maksukorttiongelmien taustalla kovan brexitin uhka\n28.6.2019 06:13 Vilma Romsi\nYli tuhat turvapaikanhakijaa jäi ilman vastaanotto- ja palkkarahojaan huhtikuussa, kun Maahanmuuttovirasto vaihtoi käytössä olleet Moni-kortit uusiin maksukortteihin. Moni Nordic Oy:n toimitusjohtaja Antti Pennanen kertoo, että rahojen siirtämisen ongelman taustalla on Britannian sopimuksettoman EU-eron uhkasta johtuvat sopimusneuvottelut. Finanssivalvonnan käsityksen mukaan vastaavia ongelmia brittiläisten maksupalveluntarjoajien kanssa ei ole ollut.\nTurvapaikanhakijoiden Moni-kortit vaihdettiin PFS-kortteihin huhtikuussa. Kuva: Joel Maisalmi\nLännen Media uutisoi viime perjantaina yli tuhannen turvapaikanhakijan jääneen vaille palkka- ja vastaanottorahojaan, kun ne jäivät jumiin sulkeutuneille Moni-maksukorteille. Tavoitimme Moni-kortti palveluiden tarjoaja Moni Nordic Oy:n puheenjohtajan Antti Pennasen, joka kertoo ongelmien taustalla olevan Britannian EU-eroon liittyviä sopimus- ja regulaatioteknisiä seikkoja.\n– Rahat ovat jumissa Moni-korttien liikkeellelaskijan, brittiläisen IDT Financial Services’in tileillä, joihin meillä ei ole pääsyä.\nMaahanmuuttovirasto pyrkii ottamaan kaikille turvapaikanhakijoille käyttöön rajoitetut maksukortit palkan ja vastaanottorahan maksua varten. Osalla turvapaikanhakijoista on tähän mennessä ollut käytössä Maahanmuuttoviraston kokeiluna Moni-korttien lisäksi brittiläisiä PFS-kortteja. Kilpailutuksen tuloksena täysimääräiseen käyttöön tarkoitetuksi maksukortiksi valikoitui PFS, ja turvapaikanhakijoiden rahat oli määrä siirtää Moni-kortilta uusille korteille.\n– IDT:n kanssa oli sopimus, että he siirtävät rahat uusille korteille viimeistään toukokuussa. Kun sopimuksettoman brexitin uhka ilmaantui keväällä, varojen siirtoon liittyvän sopimuksen yksityiskohtien käsittely viivästyi.\nMoni Nordic Oy:n sopimuksen tuli päättyä Maahanmuuttoviraston kanssa jo syyskuussa 2018. PFS-korttien käyttöönoton viivästyttyä sopimusta jatkettiin aina kevääseen asti.\n– Emme halunneet jättää ketään pulaan. Kevään brexit-vyyhdin myötä IDT ilmoitti lopettavansa Moni-korttien palvelun maaliskuussa. Lisäaikaa saatiin lopulta neuvoteltua kuukausi, eli maksukortit lakkasivat toimimasta huhtikuun lopussa.\nPennanen kertoo, että Suomen finanssivalvonnan osallistuttua neuvotteluihin asiat ovat nytkähtäneet eteenpäin.\n– En voi vielä kommentoida yksityiskohtia sen tarkemmin, aikataulu ei ole meidän käsissämme. Tilanne on kestämätön ja toivon, että tilanne ratkeaa pian.\nMaahanmuuttoviraston vastaanottoyksikön johtaja Pekka Nuutinen ei halua kommentoida, onko PFS-korttien käyttöönoton viivästymisen taustalla brexitiin liittyviä ongelmia.\n– Ongelmat ovat Maahanmuuttovirastosta riippumattomia. PFS-korttien kohdalla brexit on kuitenkin huomioitu.\nPFS-Financial Services Ltd. on brittiläinen yritys, jolla on toimihaara Irlannissa.\nVoidaanko maksupalveluiden tilaamista brittiläisiltä yrityksiltä pitää siis luotettavana? Finanssivalvonnan lakimies Sanna Atrila kertoo, että Fivan tietoon ei ole tullut vastaavia ongelmia brittiläisten maksupalveluntarjoajien kanssa.\n– Brexitin myötä ei voida vetää johtopäätöstä brittiyritysten epäluotettavuudesta. Fivan käsityksen mukaan brexitillä lienee vain vähäisiä vaikutuksia suomalaisille maksupalveluasiakkaille.\nKeskuskauppakamarin kansainvälisten asioiden johtajan Timo Vuoren mukaan trendi on ollut se, että brittiyritykset ovat alkaneet siirtää toimipisteitään muualle EU:n alueelle.\n– Mikäli brittiyritys siirtää toimintaansa asianmukaisesti EU:n sisämarkkinoille, niin ongelmia ei välttämättä muodostu. Olennaista on, että yritys toimii EU-sääntöjen ja valvonnan alla, jos se haluaa sisämarkkinan hyödyt.\nKoronavirus: Puolassa ja Venäjällä kuoli covid-19-tautiin enemmän ihmisiä kuin kertaakaan pandemian aikana\nYhä useampi joulukuusi tulee suoraan pellosta\nHämeenlinnan kaupunki linjaa koronasuosituksensa viimeistään maanantaina – Nyt odotetaan maakunnallisen pandemiaryhmän ohjeita 26.11.2020


Tänä jouluna koti koristellaan tonttuovilla, Nisseillä ja filigraanikoristeilla – katso ihanat vinkit!\nJulkaistu 6.12.2017 00:15\nTässä se nyt on: tämän joulun hittikoriste on suloinen tonttuovi, joka kutkuttaa niin aikuisten kuin lastenkin mielikuvitusta.\nTämän joulun trendikoristetta ei tarvitse Virkkukoukkusen yrittäjän Tiina Kärkäs-Sundin pitkään miettiä.\n- Tonttuovi, ihan ehdottomasti!\nTonttuovi on villinnyt jo muualla maailmassa joulusisustajat ja viimeistään tänä jouluna se tuo omaa leikkisää tunnelmaa myös lukuisiin suomalaiskoteihin.\nTonttuovi on joko itse tehty tai valmiina ostettu koriste, joka nimensä mukaisesti on oman kotitontun ovi portaineen ja muine tykötarpeineen.\n- Jokaisessa kodissa olisi hyvä olla oma tonttuovi, josta tonttu mahtuu hyvin sisään. Onhan se hankalaa, jos ikkunasta pitää tulla, Kärkäs-Sund sanoo kujeillen.\nVirkkukoukkusen tonttuovivalikoimaan kuuluu noin vaaksankorkuinen tonttuovi, jota on saatavilla kolmessa eri värissä: kuusenvihreänä, harmaana ja punaisena. Oven lisäksi kokonaisuuteen kuuluu pikkuruiset tikkaat ja soma joulukuusi.\n- Tähän voisi hankkia vielä toisen tontun ikään kuin houkutuslinnuksi ja kaveriksi sille ovesta tulevalle tontulle, Kärkäs-Sund mallailee.\nTonttuoven lisäksi monia koteja koristavat tänä jouluna erilaiset herkät filigraanikoristeet.\n- Esimerkiksi pienet luistimet ovat nyt valtavan suosittuja, Kärkäs-Sund esittelee.\nOma lukunsa ovat nisset eli tanskalaisen Mailegin valmistamat tonttuhahmot. Vuosittain julkaistaan aina uudet nisset, joten hahmot ovat keräilijöiden suosiossa.\n- Tonttuja löytyy monen kokoisena, joten näistä saa koottua hauskoja perheitä, Kärkäs-Sund kertoo.\nKärkäs-Sundin mukaan suomalaiset ovat koko ajan rennompia joulukoristeiden suhteen. Jos aiemmin koristeiksi kelpasi lähinnä tähtiä ja palloja, nyt kodeissa on mitä erilaisempia koristeita.\n- Vaikka ei olisi niin kova jouluharrastajakaan, moni hankkii esimerkiksi yhden pienen jutun joka vuosi. Edullisimmat koristeet maksavat alle euron, joten pienelläkin rahalla saa piristystä.\nJoulutunnelmaa voi tuoda omaan kotiin hyvin käytännöllisesti, jos ei piittaa erillisistä joulukoristeista. Esimerkiksi jouluiset keittiöpyyhkeet ja tiskirätit ovat tällöin hyvä vaihtoehto.\nKärkäs-Sund iloitsee siitä, että käytännöllisyys on myös joululahjoissa iso trendi.\n- Pesuainekin on mainio joululahja, kunhan siinä vain on jokin juju.\nLahja voi olla käytännöllinen: Virkkukoukkusen iloisesta keittiöpyyhkeestä löytyy myös kalenteri.\n”Tänäki vuonna mie oon ollu kiltti”\nVirkkukoukkunen on tunnettu iloisista ja elämänmakuisista teksteistään ja kuoseistaan. Tekstit on kirjoitettu usein eteläkarjalaisille tutulla murteella ja leikkisän koukeroisella käsialalla. Joulukortit ja muut jouluiset tuotteet eivät tuo tähän poikkeusta, Kärkäs-Sund sanoo.\nYritys on tuonut omaleimaisen ilmeen rinnalle myös hiukan hillitymmän kuosin.\n- Niitä tuotteita voi ostaa esimerkiksi lahjaksi heille, joiden huumorintajusta ei voi olla ihan varma, Kärkäs-Sund nauraa.\nVirkkukoukkusella on omat kivijalkamyymälät Imatralla ja Lappeenrannassa sekä verkkokauppa. Yrityksen omat tuotteet suunnitellaan Imatralla ja mahdollisimman monet teetetään Suomessa.\nKärkäs-Sundin mukaan joulu on yrityksen tärkein sesonki kesän ohella. Hän itse ei sano kyllästyvänsä jouluun, vaikka sen suunnittelu aloitetaan jo kuukausia ennen h-hetkeä.\n- Joulutunnelma on aina omanlaisensa ja on jännittävää nähdä, miten uudet tuotteet otetaan vastaan. Oman kodin koristeet on tosin parasta virittää marraskuun lopussa tai sitten niitä ei tule ollenkaan, Kärkäs-Sund nauraa.\nErilaisista Nisse-hahmoista voi koota kokonaisen tonttuperheen.