Arvostelut\t| Teksti: Petteri Uusitalo | Julkaistu: 08.10.2006 klo 16:18:59 | Luettu: 7360 kertaa\nLoisteliaan epäonnistumisen toinen tuleminen\nMangasovitus: Yoshiyuki Sadamoto\nSarja jatkuu - Japanissa ilmestynyt 10 osaa\nJoka osassa noin 160 sivua + loppuliitteet (muutama alkusivu värillinen)\nNeon Genesis Evangelion on teos, jota en suostu arvostelemaan – mikäli arvostelemisella siis tarkoitetaan tässä tapauksessa sitä, että olisi sanottava onko se hyvä vai huono. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että kyseinen konsepti on paitsi Japanin myös koko maailman animaatioteollisuudessa niin merkittävä ilmiö, että siihen on lähes mahdoton yrittää suhtautua objektiivisesti.\nNeon Genesis Evangelion on niitä harvoja TV-animesarjoja, joiden suosio on kymmenessä vuodessa vain kasvanut. Uusia DVD-julkaisuja ja oheistuotteita julkaistaan edelleen. Netistä löytyy lukuisia ajankohtaisia Evangelion-uutisia julkaisevia sivustoja ja foorumeita. Tulkintoja ja esseitä julkaistaan edelleen - merkittävin suomeksi kirjoitettu sellainen lienee Jari Lehtisen Retro Exodus Harmageddon. Jo pelkästään Animeunionin foorumillakin on käyty aikojen saatossa 35 sivun verran keskustelua siitä mistä sarja oikeasti kertoo, ja englanninkielisille sivustoille hypättäessä vastaavaa löytyy mundaanin käsityskyvyn ylittävä määrä. Hiljattaisessa Japan Media Arts –festivaalin kymmenvuotisjuhlan kunniaksi järjestetyssä kävijä-äänestyksessä Neon Genesis Evangelion – TV-sarja päätyi kaikkien aikojen animetuotosten listan kärkeen, ohittaen mm. neljä listalle myös päätynyttä Hayao Miyazakin elokuvaa. Suunnitteilla olevaa Hollywood-filmatisointia varrottaessa voidaan odottaa myös neljää uutta elokuvaa, jotka GAINAXin mukaan tulevat kertomaan tarinan hieman toisella tavalla ja joista viimeinen tulee sisältämään kokonaan uuden lopetuksen sille.\nShinjin kevyt perusangst.\nJa voi sitä mustasukkaisuutta, kun isä antaakin enemmän huomiota Reille!\nNGE sai alkunsa vuonna 1995 animaatiostudio GAINAXin tuottamana, 26-osaisena TV-sarjana. Sen ohjaaja Hideaki Anno oli päättänyt kuvata kasvavan nuoren tuskan, minäkuvakriisin sekä suorittamisen ja hyväksytyksi tulemisen paineet omien masennuskokemuksiensa kautta suodatettuna – ja hän aikoi verhota tämän kaiken geneerisen varhaisnuorisolle suunnatun robottisarjan ulkokuoreen, jotta se saavuttaisi sen kohdeyleisön jolle sillä olisi jotain merkitystäkin. Kysymykseen siitä, onnistuiko hän, ei ole olemassa oikeaa vastausta: Neon Genesis Evangelionia on paha sanoa hyväksi tai huonoksi, mutta se on niin merkittävä teos että siihen tutustuminen on jokaiselle Japanin populaarikulttuurin harrastajalle käytännössä pakollista.\n"Oltuani neljä vuotta rikki olen laittanut kaiken peliin tämän tarinan puolesta", Anno kirjoittaa kuuluisassa muistiossaan. "Neljän vuoden pakoilun jälkeen tarina syntyi yhdestä ajatuksesta: "Ei saa paeta." Halusin kiinnittää tuntemukseni filmille. Tiedän, että ajatus on paitsi rämäpäinen myös mahtaileva ja että sen toteuttaminen on vaikeaa. Yritän silti. En tiedä, miten tässä käy."\nSarjan asetelma on tuttu lähes kaikille japanilaiseen animaatioon tutustuneille. Eletään vuotta 2015, ja 15 vuotta sitten Etelämantereella tapahtunut Toinen Isku aiheutti jäätiköiden sulamisen ja merenpinnan nousun. Maailma on hiljalleen toipumassa luonnonmullistuksista, mutta nyt ihmiskuntaa uhkaa uusi vieras uhka – valtavat ja hirviömäiset "enkelit", joiden alkuperästä kukaan ei tiedä mikään. Näennäisesti YK:n alainen, kaksitoistajäseninen SEELE-komitea antaa valtuudet Gendou Ikarin johtamalle NERV-organisaatiolle. Tämän rakentamia Evangelion-taistelukoneita ohjaamaan pystyvät ovat kaikki syntyneet yhdeksän kuukautta Toisen Iskun jälkeen.\nNeljätoistavuotias, enonsa kasvattama Shinji Ikari saa yllättäen isältään kutsun saapua NERViin. Hänen käsketään ohjata Evangelionia taistelussa enkeleitä vastaan. Hän ei haluaisi, mutta suostuu – ei pelastaakseen maailman, vaan saadakseen kaipaamansa isänsä hyväksynnän.\nAsukan todellinen luonne ja ainoa motiivi.\nEvangelionin vihaajille – ja heitä on myös paljon – perimmäisenä syynä vihata Evangelionia on aina ollut kyvyttömyys nähdä sen teennäisen kliseisen ulkokuoren lävitse. Sarja kertoo pojasta, joka kutsutaan ohjaamaan isänsä rakentamaa jättiläisrobottia ja pelastamaan maailma - samaa kaavaa on käytetty poikien robottisarjoissa iät ja ajat. Fanservice ei toki rajoitu pelkästään alastonkohtauksiin – löytyyhän sarjasta myös ihonmyötäisiä pilotinpukuja. Sarja viljelee saksan kieltä sekä kristillistä mytologiaa ja symboliikkaa näennäisen itsetarkoituksellisesti. Kaiken kruunaa alkuanimaation taustalla soiva vetävä pop-biisi. Tätä kaikkea käsitellään kuitenkin Lehtisen edellä mainitussa esseessä, joten ei siitä sen enempää.\nTämä kliseisyys jatkuu kuitenkin vain jaksoon 14 asti, minkä jälkeen sarja alkaa hoiperrella yhä kauemmas totutuista kaavoista ja alkaa rikkoa ennakko-oletuksia ja kliseitä melkein yhden per jakso. Siinä missä uuden EVA-pilotin tulisi selvitä alkuhankaluuksistaan ja muuttua vaikeuksien kautta yhdeksi päähenkilöistä hän joutuukin sairaalakuntoon ja poistuu sarjasta lähes kokonaan. Siinä missä niiden kohtausten joissa Rei hymyilee, tulisi johtaa tämän inhimillistymiseen, ei niin kuitenkaan tapahdu. Ja siinä, missä jättiläisrobottien tappelut ovat perinteisesti olleet pelkkää peltipurkkien kolinaa, roiskivat NGE:n loppupuolen jaksot verta pilvenpiirtäjien seinille.\nJakson 18 jälkeen voi huomata still-kuvien määrän käytön kasvavan räjähdysmäisesti, koska sarjan sponsori Sony pistettiin leikkaamaan GAINAXin rahoitusta katsojien lisääntyneiden valitusten takia. Lopulta kaksi viimeistä jaksoa on toteutettu lähes minimalistisella animaation määrällä, koska budjetti oli yksinkertaisesti imetty tyhjiin. Asiaa ei tietenkään helpottanut se, että nuo kaksi viimeistä jaksoa kuvaavat kokonaisuudessaan Shinjin pään sisäisiä tapahtumia.\nTotuus Toisesta Iskusta. Lisää paljastuu hiljalleen sarjan edetessä.\nTällaisesta lopetuksesta ei tietenkään pidetty, ja Hideaki Anno sai röykkiöittäin uhkailukirjeitä faneilta joiden mielestä hän oli tehnyt ikävät oharit. Ihmiset pitivät viimeisen jakson helpommin käsiteltävänä osana vaihtoehtotodellisuuskohtausta, jossa sarjan henkilöt on asetettu tyypillisen kouluromanssikertomuksen puitteisiin. (Tämän kohtauksen pohjalta GAINAX tuotti myös kaksi Neon Genesis Evangelion: Girlfriend of Steel –deittipeliä, ja sittemmin myös spinoff-mangan. Nämä ovat merkittäviä vain siinä mielessä että Evangelionin konseptin bastardisoiminen kevyen romanttiseksi viihteeksi on hillittömän huvittava ajatus; konseptia aikaisemmin tuntemattomille ne ovat varsin keskinkertaisia tuotoksia.)\nJoka tapauksessa GAINAX teki jonkin ajan kuluttua myös elokuvat Death & Rebirth – joka kertaa läpi koko sarjan ja painottaa siitä tiettyjä avainosia – ja The End of Evangelion, joka sisältää vaihtoehtoiset kaksi viimeistä jaksoa. The End of Evangelionia on sanottu vaikeaselkoisimmaksi animeteokseksi ikinä, ja suurin osa fanien käymästä väittelystä koskeekin nimenomaan sitä. Yhtä kaikki se on se toinen lopetus NGE:lle, ja se eittämättä kuvaa muutakin kuin Shinjin pään sisäisiä tapahtumia. Suositun teorian mukaan molemmat lopetukset ovat aivan yhtä korrekteja, ne vain kuvaavat tapahtumia eri näkökulmasta. Toisen teorian mukaan taas se tehtiin vain, jotta fanit lakkaisivat mankumasta.\nKoska Evangelion kertoo loppujen lopuksi päähenkilöidensä mielenliikkeistä, ei siitä itse asiassa löydy yhtäkään psyykkisesti eheää henkilöä. Misato pakoilee hylätyksi tulemisen tunnetta pinnallisten ihmissuhteiden kautta; Ritsuko on muista piittaamaton työnarkomaani; Gendo käsittelee kaikkia alaisiaan – Shinjiä ja Ritsukoa myöten – kuin shakkinappuloita. Sama pätee EVA-pilotteihin: Rei pyrkii olemaan Gendoulle mieliksi; Asuka yrittää olla aina kaikessa parempi kuin muut ja kaikkien hyväksymä; Shinji puolestaan tavoittelee pelkästään isänsä hyväksyntää. Asuka ja Rei ovat kiintoisa vertailukohde – toinen on korostetun ekstrovertti, toinen korostetun introvertti, ja heidän hahmodesigninsä vielä korostavat tätä. Erään tulkinnan mukaan he edustavat Shinjin psyykessä myllertäviä vastakkaisia luonteenpiirteitä. Totuus on Wikipedian loputtomissa NGE-artikkeleissa siinä määrin kuin sitä voidaan yleensä sanoa olevan olemassa.\nEvangelionin onnistumisasteesta voidaan kiistellä, mutta sen merkittävyydestä ei. Sarja jätti jälkeensä valtavan perinnön, ja sen vaikutukset animeteollisuuteen näkyvät edelleen. Evangelionin jälkeen kaikki Japanissa tehdyt robottisarjat ovat sisältäneet psykologista synkistelyä (jotkut ovat tietysti plagioinnissaan vähemmän hienovaraisia kuin toiset), eikä tarvita neroa näkemään samankaltaisuuksia Rein ja tämän kevään hittianimen Suzumiya Haruhi no Yuu'utsun Yukin välillä.\nNeon Genesis Evangelion esitettiin kahteen kertaan SubTV:n myöhäisillan ohjelmapaikalla varsin laadukkailla tekstityksillä varustettuna. Sarjan katsojaluvut olivat kuitenkin varsin marginaaliset. DVD-julkaisujen suomenkieliset tekstitykset sen sijaan ovat monen muun suomianimejulkaisun tapaan säädyttömän huonot, mikä on sääli.\nEsimerkki Sadamoton käsikirjoitukseen tekemistä muutoksista: Misato kertomassa yksinäisyydestään.\nKaiken tämän loputtoman spekuloinnin ja loputtoman, turhan aukitulkitsemisen jälkeen minulle oli hieman kummalliselta tuntuva kokemus tutustua animen hahmosuunnittelijana toimineen Yoshiyuki Sadamoton piirtämään tarinan sarjakuvaversioon. Kyseessä on toki laadukas teos: Sadamoto on kokenut ja taitava piirtäjä, ja hän hallitsee myös sarjakuvakerronnan kohtuullisen hyvin. Kokemusten erot syntyvät teosten erilaisista painotuksista.\nVaikka manga seuraakin varsin tarkasti TV-sarjan tapahtumia on siinä kuitenkin oma selkeästi erottuva vivahteensa: Sadamoton tulkinta tarinasta ei sinällään ole TV-sarjaa vähemmän psykologinen – itse asiassa se on sillä saralla jopa helpommin aukeava – mutta itse kertomuksen henki on asteen tai pari kevyempi kuin alkuperäisteoksessa.\nSadamoto on lisännyt hahmojen välille vuoropuheluita ja pistänyt heidät reagoimaan tilanteisiin hieman eri tavalla kuin alkuperäisteoksessa, mikä palvelee varsin mielenkiintoisen lopputuloksen aikaansaamista. Manga-Shinji ei esimerkiksi ole ollenkaan niin ärsyttävä angstipallo kuin animoitu esikuvansa. Sadamoton itsensä sanoin: "Voisi sanoa että kyseessä on näytelmän kaksi eri esitystä. --- Yritän kuitenkin esittää mangassa enemmän EVA:n maailman kokonaiskuvaa hahmoista katsottuna vähentämällä informaation määrää ja fokusoimalla päähenkilöiden mielenliikkeisiin. Animessahan näkökulma on pitkälti jumalan: tapahtumia katsotaan paljolti Shinjin perspektiiviä laajemmin."\nSiinä, missä TV-sarja alkoi alkujaan kerätä suurempaa huomiota vasta uusintakierroksellaan vanhemmille katsojille sopivalla ohjelmapaikalla, on mangaversio siis muokattu sellaiseksi että se puree myös nuorempiin katsojiin. Tässä mielessä Sadamoton tulkintaa NGE:sta voi siis sanoa onnistuneemmaksi kuin Annon tulkintaa.\nSarjaa alettiin julkaista kuukausittaisessa Shounen Ace –lehdessä vuonna 1995, ja se jatkuu edelleen. Japanissa on julkaistu nyt kymmenen osaa, ja on yleisesti spekuloitu sarjan päättyvän 11. tai 12. osaansa, riippuen siitä miten Sadamoto päättää hoitaa sen lopetuksen. Siitä, miten ja kummalla tavalla hän aikoo sen tehdä, käydään edelleen loputtomia väittelyitä, joihin vastauksen saaminen voi kestää vielä parikin vuotta.\nSaadakseen Evangelioneista ohjaajan toiveen mukaisesti 'onin kaltaisia' Sadamoto luopui siitä jättiläiskoon vaikutelmasta, jota animaatioroboteilta yleensä edellytetään.\nSuomalainen julkaisija Sangatsu Manga saa äärettömän kasan plussia julkaisujen loppuliitteistä, joihin on koottu oikeasti merkityksellistä tavaraa (joista myös aiemmat sitaatit ovat peräisin) – ääninäyttelijöiden mietteitä siitä miten he näkevät esittämiensä hahmojen psyyken, mechasuunnittelija Ikuto Yamashitan mietteitä Evangelionien ulkonäöstä, kohteliaisuus- päätteiden selitteet. Kaikkein tärkein näistä on kuitenkin jo ensimmäisessä osassa ollut Hideaki Annon kuuluisa "studiossa pilvisenä ja sateisena päivänä 17.7.1995" kirjoitettu muistio, joka kuvaa sitä mitä hän teoksellaan pohjimmiltaan halusi sanoa, ja sen suomeksi saattaminen on kulttuuriteko jo sinänsä. Värilliset alkusivut ovat myös oikein mukava lisä.\nJuha Myllärin suomennos jakaa mielipiteitä – harrastajat ovat suhtautuneet siihen varsin nihkeästi, mikä on heijastunut arvosteluihinkin. Toisaalta ne, joille sarja on uusi tuttavuus, ovat ottaneet sen vastaan pääpiirteissään oikein hyvin. Käännöksessä on käytetty monen muun Sangatsun julkaisun tapaan henkilöiden mukaan vaihtelevaa puhekieltä, ja Toujin Osakan murre on käännetty Pohojammaan murteeksi. Käännösratkaisuilla – etenkin "kanonisen" engrishin käyttämisellä; käännös on kuulemma tehty yhteistyössä TV-sarjan suomentajan kanssa, mutta eroja löytyy silti kumman paljon – on puolensa ja haittansa, mutta niistä on keskusteltu jo toisaalla.\nSen sijaan esille voisi nostaa tekstin ladonnan, joka on usein hyväksi havaitun kapiteelikirjoituksen sijaan tehty normaalia "iso kirjain virkkeen alussa" -tapaa käyttäen. Lisäksi tekstin korostamiseen on käytetty kursiivia lihavoinnin sijasta, mikä entisestään hankaloittaa tekstin ulkoasua. Myllärin käyttämä, Sangatsun yleisestä linjasta poikkeva ou-translitterointitapa on myös varsin kyseenalainen.\nTätä kirjoitettaessa Evangelionia on ilmestynyt suomeksi neljä osaa, ja monet siihen vasta tutustuneet ovat ilmoittaneet pitävänsä siitä. Tämä tietysti kertoo siitä että tarina näyttää toimivan oikein hyvin sellaisenaankin, ilman ekstensiivisiä tulkintoja ja loputonta monimutkaistamista. Ehkä se on merkki siitä, että se on kuin onkin loppujen lopuksi onnistunut teos.\nKeskustelua Neon Genesis Evangelionista Kvaakissa\nKeskustelua Neon Genesis Evangelionista Animeunionissa\nDrasa kommentoi 08.10.2006 klo 18:05:27 seuraavaa:\nPTJ Uusitalo kommentoi 08.10.2006 klo 20:43:58 seuraavaa:\nOlliH kommentoi 09.10.2006 klo 16:13:09 seuraavaa:\nPTJ Uusitalo kommentoi 09.10.2006 klo 17:11:41 seuraavaa:\nJarko Jalava kommentoi 09.10.2006 klo 23:11:43 seuraavaa:


Tuloverotuksen tasaisuudesta - Tutkimusblogi\nJaa artikkeli Tuloverotuksen tasaisuudesta sosiaalisessa mediassa\nMiltä kuva näyttää, jos luokat jaetaankin tasan niin, että niissä on aina sama määrä ihmisiä? Onko aineisto jostain saatavilla julkisesti?\nToinen insinööri sanoo:\nErinomaisen kuvaava kuvaaja!\nMietityttää toisaalta tuo yli 50k€ tienaavien veroprosentin putoaminen alle pääomaveroprosentin. Eikös sen jollain tappiovähennyksillä kikkailemalla saada putoamaan yhtenä vuonna alle 28 prosentin?\nMikäli näin on, niin eikö silloin totuus paljastu vasta useamman vuoden seurantajaksolla? Vai onko noille alhaisille prosenteille muuta selitystä?\nMeni pieleen toikin tutkimuks kun unohdettiin että yrittäjän tulo on kahteen kertaan verotettua. ET TEHKÄÄPÄS UUSIKS KOTILÄKSYT!\nTarkoitatko, että yritys on = yrittäjä? Jos olet sitä mieltä, niin kannattaa tutustua oikeushenkilön käsitteeseen ja miettiä, miksi yrittäjä on erisuuri kuin yritys.\nMitä tapahtuisi, jos verotusta viilattaisiin edes siten, että vero% määräytyy aina tulojen mukaan eikä sen mukaan, millaista tuloa se on?\nVoisiko näitä Hiilamon yhteenvetoja Kelassa joku tarkistaa ennen julkaisemista? Vaikuttaa hieman yksipuoliselta tämäkin tutkimustiivistelmä.\nTilastokeskuksen tietojen mukaan (http://www.stat.fi/til/tvt/2009/tvt_2009_2011-02-18_tie_001_fi.html) Vuonna 2009 valtionveronalaisia tulonsaajia oli 4.478.583 kappaletta. Näistä 120.327 kpl eli n. 2.6% kuului tuloryhmään 60000€ – 80000€. Tällöin tämän tutkimuksen aineistossa kyseisellä tulovälillä olisi ollut 2.6% 20450:sta eli n. 532 henkilöä. Koska tämä tuloväli on jaettu luokkiin 100€ välein, on tällä tulovälillä 200 kpl tuloluokkia, eli jokaisessa 100€ tuloluokassa on keskimäärin 2.66 henkilöä. Olisi mielenkiintoista tietää enemmän tästä painotusmenetelmästä, jolla tutkijat onnistuivat mielestään saaman tilastollisesti päteviä lopputuloksia alle kolmen datapisteen otannoilla.\nMentäessä yli 80000 euron tulojen tilanne on vieläkin huonompi, taulukko jatkuu 200.000€ asti, jolloin tuloluokkia välillä 80.000€ – 200.000€ on 1200. Toisaalta tilastokeskuksen lukujen mukaan yli 80.000€ ansaitsevia oli n. 1.9%, eli tutkimuksen aineistossa n. 403 kpl eli hädin tuskin kolmasosaan luokista riittäisi edustaja.\nTämä on hyvin mielenkiintoinen tutkimus ja osoittaa, että verotus ei vastaa useimpien suomalaisten käsitystä reilusta; ylempi keskiluokka maksaa kovempia veroja kuin todella rikkaat. Huomauttaisin silti, että tulokset eivät kerro koko totuutta asiasta, koska tässä mitä ilmeisimminkin on huomioitu ainoastaan henkilökohtainen verotus. Mielestäni oikean kuvan antaisi, että huomioitaisiin kaikki verot ja veroluonteiset maksut jotka tuloihin kohdistuvat, vaikka ne nimellisesti maksaisikin yritys. Rikkaimpien kohdalla tarkasteluun tulisi siis ennen kaikkea yhteisövero. Lähellä nollaa olevia prosentteja tuloistaan maksavien tulot taitavat pääasiassa olla osinkotuloja, joista tuo yhteisövero on jo maksettu ennen henkilökohtaista verotusta. 26 % vero on sekin toki kevyempi kuin mitä suurista ansiotuloista joutuu maksamaan.\nKoko verokiilan huomioiminen muuten myös näyttäisi, että olemme vielä lähempänä tasaveroa kuin pelkän tuloveron perusteella voisi ajatella. Pakolliset työnantajamaksut kun menevät samalla prosentilla tulotasosta riippumatta. (Tarkoitan siis pakollisia sv-maksuja ym. Eläkemaksut ovat sitten asia erikseen, kun ne ainakin periaatteesa kohdistuvat työntekijälle/yrittäjälle itselleen eikä kaikkien veronmaksajien iloksi, joten niitä ei voi ainakaan ihan 1:1 pitää veroluonteisina samalla tavalla kuin muita työnantajamaksuja.)\nMilla Lindman sanoo:\nTätä kuviota mielenkiintoisempaa olisi tietää, että millä keinolla näiden ihmisten on ollut mahdollista alentaa veroastettaan noin paljon?\nMiltä kuvio näyttäisi, jos tuosta otettaisiin pääomatulot pois?\nMitä muita tapoja nostaa tuloja on kuin pääomatulot (käytännön veroaste n. 50 % yritysveroasteen + osinkoverotuksen vuoksi) sekä ansioverotus (puhdas progressio)?\nTuula Häyrynen sanoo:\nMiksi köyhän verotulot ”löytää tiensä” verottajalle,\nmiksi suurituloisten suuret tulot ei mene verotukseen oikein kohdistettuna. Sehän on verottajan hampaattomuutta elikkä ei osata verottaa.\nnyt täytyy eduskuntavaaleissa kaikkien muistaa tämä.\nÄänestämme perussuomalaisia, kansandemokraatteja ja vihreitä. Meidän täytyy löytää ”laskutaitoisia” verötukseen, että oikeudenmukaisuus hoituu.\nMuutoin käy kuin Romaniassa; toiset kyykyttää, toiset kyykyssä kerjää. On siinä meillä tulevaisuuden kuvaa.\nToivon että Presidenttimme ei ole kuin Causescu aikoinaan.\nKyseisessä kaaviossa on siis yli 20 000 pistettä? Yli 50 000 euron ja alle 30% verotuksen yhdistelmän osuus taitaa olla alle prosentilla kokonaisuudesta.\nEikö ”verottomia” osinkoja olisi pitänyt käsitellä tulona, josta on maksettu 26% veroa? Ennen kuin näitä osinkoja voidaan maksaa pitää summasta maksaa yritysvero (mitä ei tietenkään tarvitse maksaa jos tulot otettaisiin palkkatuloina).\nTämä tutkimus on nähtävästi ihan puhdasta huuhaata. Ainakaan tekstistä ei mitenkään ilmennyt, että ylemmissä veroasteissa maksettuja veroja laskiessa olisi mitenkään otettu huomioon:\n– ulkomaille maksettuja veroja Suomessa saaduista tuloista. Jos henkilö on maksaa veroja ulkomaille, Suomeen maksetaan vain maksamatta jäänyt vero-osuus, joka voi olla hyvinkin pieni, jopa nolla\n– yritysten jo maksamia yhteisöveroja ilman osinkoveroa nostetuista osakkeista. Jos yrittäjä kasvattaa yrityksen pääomaa jättämällä nostamatta ansiotuloja yrityksestä, ja jättämällä rahaa yritykseen, maksaen voitoista yhteisöveron, hän voi muutaman vuoden päästä nostaa aiemmin tienattuja rahoja 60k€ ilman osinkoveroa. Tämä raha ei ole verotonta, siitä on jo maksettu vero yrityksessä. Saman rahan olisi voinut aiemmin ottaa yrityksestä ilman yhteisöveroa maksaen siitä palkkaverot. Nyt nämä tulot ilmeisesti näkyy tässä ”verottomana”.\nJos näitä asioita ei ole huomioitu, kyseessä on hyvinkin ammattitaidottomasti tehty tutkimus, tai sitten subjektiivisesti tehtyä vasemmistopropagandaa, joka tapauksessa jompaa kumpaa.\nJälleen yksi osoitus miksi valtion elättämien virkamiesten määrä tulisi puolittaa, ja laittaa virkamiehet oikeisiin tuottaviin töihin. Yhteiskunnalla ei ole mitään syytä maksaa tällaista huuhaa propagandaa.\nEsa Jokinen sanoo:\nKuvioon on sisällytetty myös ”verottomat osinkotulot”, mutta sen yhteydessä on jätetty kertomatta, mitä nämä verottomat osinkotulot itse asiassa ovat ja ennen kaikkea miksi ne ovat verottomia. Juuri nämä verottomat osinkotulot ovat se tekijä, joka kasvattaa hajontaa merkittävästi 50 000 euron jälkeen. Kaavio on sinänsä rakennettu aivan oikein, kun tilaston yhteydessä on selkeästi kerrottuna sen kokoamistapa.\nVikaan kuitenkin mennään, kun tilastosta aletaan tehdä tulkintoja huomattavasta joukosta ”vapaamatkustajia”. Tämä tulkinnan mukaan annetaan ymmärtää, ettei heidän saamastaan tulosta tai sen osasta ole maksettu lainkaan veroja. Esimerkiksi Henkilöverotuksen käsikirja 2011:n (Verohallinnon julkaisu 43.11) sivulta 226 käy ilmi, miksi osa osingosta on voitu jakaa verottomana:\n”Verovuodesta 2005 sovellettavassa uudessa osinkoverotusjärjestelmässä osinkoa jakava yhteisö maksaa 26 % yhteisöverokannan mukaisen veron voitostaan ja osingonsaaja maksaa 28 %:n pääomatuloverokannan mukaisen veron saamastaan osingosta. Näin syntyvää jaetun voiton kaksinkertaista verotusta lievennetään osinkojen osittaisella verovapaudella.”\nMikäli tuplaverotus olisi päätetty huomioida jo tuossa aikaisemmassa vaiheessa yrityksen voittoa verottaessa, olisi samalla menetelmällä laadittu kaavio väistämättä toisenlainen. Tällöin olisi kuitenkin vaikea määritellä yhteisöveron määrää, koska ei vielä voida tietää, tullaanko voitosta jakamaan osinkoa vai ei. Varmaan tämän vuoksi on päädytty lieventämään verotusta nimenomaan listaamattomista yhtiöstä saatujen osinkojen osittaisella verovapaudella: verovapaana 90 000 euroon asti ja siitä eteenpäin 70 % veronalaisena pääomatulona.\nOikeudenmukaisuuden näkökulmasta on ongelmallista, että yrittäjän pitäisi pahimmassa tapauksessa maksaa tekemästään työstä veroa pahimmassa tapauksessa ainakin kolme kertaa: ensin työn hintaa saattaa nostaa arvonlisävero, joten laskutettavasta summasta jää vähemmän yritykselle. (Tässä vaiheessa yrittäjä voi tietysti maksaa itselleen palkkaa, mutta koska siitä menee normaali progressiivinen ansiotulovero, ei se edes tutkimuksen laatijan näkökulmasta varmasti ole ongelma. Jätän samasta syystä käsittelemättä myös osakkeiden matemaattisen arvon 9 %:n ylittävän osuuden, josta 70 % on veronalaista ansiotuloa.)\nMikäli voittoa vielä tämän jälkeen jää, maksetaan voitosta veroa yllä kuvatulla tavalla. Nyt tutkijat tulkinnassaan pitävät itse asiassa epäoikeudenmukaisena sitä, ettei tästä jo verotetusta summasta makseta enää uudestaan veroa. Vapaamatkustamisena voidaan pitää mielestäni korkeintaan sitä, kun verovaroista rahoitetaan poliittisesti latautuneita ja selkeän tarkoitushakuisia tutkimuksia.\nMielestäni tämä tutkimus on pitkälti höpöhöpöä. Itse en nimittäin ole löytänyt keinoa päästä lähellekään nollaa vero-optimoinnilla, asumalla Suomessa.\nHenkilöt, joiden veroprosentti on lähellä ”nollaa”, ovat todennäköisesti maksaneet ”nollaveroistaan” yrityksensä kautta 24,5 prosenttia veroja. 24,5 % on enemmän kuin 0 %.\nJos yritykseni tekee vuosittain ilman palkkaani 40 000 € tulosta, voin nostaa koko summan ansiotuloina, jolloin veroprosenttini on lähellä 24,5 prosenttia ja käteeni jää 30 200 €. Palkkatuloista yritys EI maksa veroja.\nToinen mahdollisuus on nostaa osa tuloista ”VEROVAPAANA” osinkona, jolloin yritykseni maksaa tuloksesta 24,5 % yhtiöveroa. Nostamatta ansiotuloja, 40 000 €:n tuloksesta yritykseni maksaa 9800 € veroa, jolloin jakokelpoisiksi varoiksi jää 30 200 €. Tästä summasta saan nostaa vuosittain 9 %, joka on tulosvuonna 30 200 €:sta 2718 €.\nPerusteluni ovat osittain puutteellisia. Yrittäjyys nimittäin todellisuudessa antaa selvän veroedun. Pelkkiä ansiotuloja nostamalla 24,5 % veroprosentissa tuloja voi olla tilanteesta riippuen noin 40 000 € vuodessa. Jos yritys tekeekin vuosittain 80 000 € tulosta, voi yrittäjä nostaa siitä 40 000 € ansiotuloina maksaen tästä 10 000 € veroja, minkä lisäksi yritys voi jättää tulokseksi 40 000 €, josta yritys maksaa 9800 € veroja. Tästä henkilö voi nostaa verovapaana osinkona 2 718 €, joten käteen jää 32 918 € veroprosentilla 24,5. Verovapaata osinkoa voi nostaa vain 9 % nettovarallisuudesta, eli yrityksen tekemän tuloksen saa paljon myöhemmin käteen osinkona kuin ansiotuloina. Ja inflaatio syö tämän tulevaisuuden tulon arvoa koko ajan. Sen varmasti Heikki Hiilamo ja Pertti Honkanenkin ymmärtävät.\nJos yritys tekee hyvää tulosta useita vuosia peräkkäin, saattaa yrityksen jakamaton tulos olla vähintään 666 666 euroa. Tästä yrittäjä voi nostaa 60 000 € verovapaata osinkoa (josta yritys on kuitenkin maksanut sen 24,5 % tai ehkä todennäköisemmin 26 % yhtiöveroa). Tämän lisäksi yrittäjä voi nostaa 40 000 € ansiotuloja, jolloin hänen vuosittaiset tulonsa ovat 90 000 € nettona, josta on maksettu kuitenkin se 24,5 % veroa. Yrittäjä voi siis tienata 24,5 % verokannalla kolme kertaa enemmän kuin ansiotuloja nostava palkansaaja.\nTulee kuitenkin huomioida, että yrittäjällä on yleensä PALJON suurempi riski kuin tavallisella palkansaajalla. Harva palkansaaja joutuu esimerkiksi panttaamaan asuntoaan yrityksensä velkojen vakuudeksi. Jos yritys menee nurin, on hyvin mahdollista, että yrittäjältä menee alta aivan kaikki: työ ja panttina ollut asunto. Riitelyiden jälkeen on mahdollisesti vuorossa vaimo.\nYrittäjyys on kansantaloudellisesti hyödyllistä. Se mahdollistaa uusien innovaatioiden syntymisen ja tarjoaa töitä lukuisille suomalaisille. Ilman veronalaista liiketoimintaa on vaikea pitää yllä koulutusta ja terveydenhuoltoa, tai ylipäätään suomalaista hyvinvointivaltiota.\nToivoisin keskusteluun hieman puolueettomuutta, asioiden vääristely ja yksipuolinen käsittely ei johda mihinkään, paitsi mustavalkoiseen vihapuheeseen.\nVoisiteko esittää tuloluokkakumulaation verokertymästä. Veroprosentti ei kerro koko totuutta.\nLisäksi: osinkoverotuksen pitäääkin olla alhaisempi kuin tuloverotuksen, koska osinkotulo ei anna oikeutta ansiosidonnaiseen työttömyysturvaan ja eläkkeeseen. Saattaa olla vielä muita ansiotuloon sidottuja ettuksia, joista osingonsaaja jää ilman.\nVerottomien osinkotulojen tapauksessa tulisi huomioida yhteisövero, koska yrittäjällä on vaihtoehtona maksaa ansiotuloa, jolloin se pienentää tulosta ja siitä maksettavaa yhteisöveroa, tai osinkoa, jota voidaan jakaa vain edellisien tilikausien voitoista, joista on maksettu 2011 asti 26% yhteisövero ja nyt 24,5%.\nMiten 100 000- 200 000 euron tuloilla pääsee alle 10%:n veroasteeseen? Ilmeisesti verottomat osingot yhtiöstä 90 000 euroa vai mitä muita tilanteita on?\nPiirretty käyrä vaikuttaa vähän tarkoitushakuiselta. Selitän jäljessä vähän myöhemmin, miksi. Aineiston koosta eri tuloluokissa ei mainita mitään, mutta jos data vastaa yhtään tilastokeskuksen raportoimaa tuloluokkien suuruusjakoa, niin lähes koko 20 450 henkilön aineisto on alle 50 000 euron tuloluokissa. Loppuosan datapisteet perustuvat hyvin pieneen otokseen.\nTaulukko on nimetty ”Keskimääräinen veroaste (painotettuna)”. Painotustekijätkään eivät ole avoimesti raportoituja, mutta hämmennystä herättää sitäkin enemmän se, että ”keskimääräiseen veroasteeseen” on luettu näemmä vain pieni osa maksettavista veroista. Kokonaisveroaste ainakin maailmalla määritellään yleensä niin kuin veronmaksajien keskusliittokin sen kuvaa: ”Veroaste (kokonaisveroaste) on yleisimmin käytetty verotuksen tason mittari eri maissa. Veroasteella tarkoitetaan julkisen sektorin keräämien pakollisten verojen ja veronluonteisten maksujen vuosikertymää suhteessa saman ajanjakson bruttokansantuotteeseen.”\nSuomen kokonaisveroaste on OECD:n tekemissä kansainvälisissä vertailuissa ollut noin 43 prosenttia. Hiilamon ja Honkasen tekemän kuvaajan mukaan puolestaan vain muutama suomalainen maksaisi moisia veroja. Syy on ilmeinen. Heidän tekemästään vertailusta puuttuu iso osa kokonaisveroasteeseen vaikuttavista veroluonteisista maksuista.\nMukana olevien verojenkin osalta on epäselvää, miten taulukossa on huomioitu verovähennystekijät, jotka johtuvat esim. edellisten vuosien tappioiden vähentämisestä jonkin seuraavan vuoden verotuksessa.\nSinänsä on kyllä uskottavaa, että suurituloisten joukossa ns. verosuunnittelu on yleisempää kuin pienituloisempien. Erilaisista verovähennystavoista ollaan paljon enemmän tietoisia, ja niitä myös käytetään. Osittain tuloja käytännössä siirretään myös esim. yhteisöverotuksen kautta verotettaviksi, jossa marginaalivero on alempi.\nLaittakaa nyt ihmeessä myös raakadata saataville. Mielenkiintoista olisi nähdä esim. keskihajonta kussakin tuloluokassa.\nOnko tuossa pääomatulossa (joka ilmeisesti koostuu yksityisen osakeyhtiön verottomista osingoista) otettu huomioon osingon maksavan yhtiön yhteisöveroa? Tuo kuvaaja ehkä hivenen vääristää tuota ”vapaamatkustamista” mikäli tuota yhteisöveroa ei oteta huomioon.\nYmmärtääkseni tässä ei ole otettu huomioon yhteisöveroa. Jos yrittäjä haluaa maksaa itselleen palkan sijasta näitä verottomia osinkoja, joutuu yritys kuitenkin maksamaan tästä rahasta 26% yhteisöveroa. Tällöin tuloveroprosentti voi jäädä hyvin alhaiseksi, vaikka todellisuudessa tuloista maksettu vero onkin paljon korkeampi.\nJukka Kohonen sanoo:\nJahas. Ja saisiko saman korjattuna niin, että ”verottomissa osingoissa” huomioidaan se yhteisövero, jonka yhtiö on jo tuloksesta maksanut. Taitaisi tulla ”hiukan” erinäköisiä prosentteja.\nMinua ihmetyttää, mikä on se mekanismi, millä 150 000 euron tuloilla voisi saada noin nollassa olevan veroprosentin (kun määritelmän mukaisesti tässä kuitenkin puhutaan suomalaisille viranomaisille ilmoitetuista tuloista).\nJos kyseessä ovat pääomatulot ja niistä vähennetyt edellisen vuoden tappiot (muita vaihtoehtoja ei tullut mieleen, paitsi ehkä oman asunnon myyntivoitto?), niin mikä sitten on oikeudenmukaisuusongelma, jos verot ovat noin nolla kahden tai useamman vuoden kumulatiivisten tulojen myös ovat myös nollia?\nHei, ohessa linkki artikkeliin, jossa on lyhennelmä aiheeseen liittyvästä tutkimuksesta Yhdysvalloissa.\nVoisiko vastaavan kuvan saada myös niin, että prosenttien sijaan käytettäisiin euroja?\n”Tuloissa otettiin huomioon kaikki *veronalaiset tulot*, [..].”\nVastaako ”veronalainen tulo” tuloverolain määritelmiä, jolloin perintö, lahja, arpajaisvoitto ja asunnon tai perheyrityksen luovutusvoitto määräajan jälkeen eivät olisi tässä tarkoitettua veronalaista tuloa (TuloveroL 48 §, 551 § ja 85 §)? Vai onko nuo luettu mukaan tuloihin?\nTuossa on huomioitava, että pääosa satunnaisesta veroprosentin heilahteluista on tilastoharhaa, koska kyse on siitä, että maksattaako yrittäjä veronsa yrityksen vai itsensä nimissä. Kelan tilastoissa näkyy vain henkilöihin kohdistuva verotus.\nKyse on siis siitä, että jos yrittäjä nostaa yrityksestään pääomatuloja nollaverokannalta (näitä voi nostaa 90 000 euroon saakka), niin tämä tarkoittaa vain sitä, että hän on maksanut yhteisöveron yrityksestään joka tapauksessa. Vastaavasti hän voisi maksaa itselleen 90 000 euroa ansiotuloja, jotka vähennetään yhteisöverosta, mutta silloin hän maksaisi hieman enemmän veroja.\nEli lähes kaikki nollaverotuksen suurituloiset ovat siis näitä yrittäjiä, jotka maksavat todellisuudessa 26 prosenttia yhteisöveroa. Tämän lisäksi jos PK-yritys työllistää hyvin, niin muita oheiskuluja maksetaan niin paljon että yrityksen nettoveroprosentti nousee noin 70 prosenttiin saakka.\nTämä vain ei tietenkään näy tilastoissa, eli kyllä, siis kyllä hyvin tienaavat (ja hyvin työllistävät) PK-yrittäjät ovat törkeimmin verotettuja tässä maassa. Ongelmia tulee sitten todella suurituloisten kanssa, jotka eivät ole yrittäjiä ja saavat vain pääomatuloja. Näillä nettoveroprosentti todella jää siihen minimiin, joka on 28 prosenttia. Nämä ovat kuitenkin joko sijoittajia, tai muutoin tekemisissä suuryhtiöiden kanssa.\nMm. tämän takia tarvittaisiin läpinäkyvä ja yksinkertainen tasaverotus, jotta edes tutkijaksi itseään kutsuvat ymmärtäisi mistä suomalaisessa verotuksessa on kyse.\nEli meillä on ihan oikea epäoikeudenmukaisuuden ongelma verotuksessa, mutta valitettavasti tutkijat nyt eivät tavoittaneet tällä tutkimuksellaan epäoikeudenmukaisuuden ydintä.\nPs. huomaa retoriikka. Tasavero olisi voimakkaasti progressiivinen verotus, kun taas nykyinen ns. progressiivinen verotus on todellisuudessa regressiivinen, joka rankaisee kaikkein eniten niitä jotka työllistävät tai haluaisivat työllistyä. Tasaveroon liitetään aina verokynnys, eli tasaverossa ei tarvitse maksaa esim. ensimmäisestä 10 000 eurosta veroja lainkaan. Tasaveron ajatus on kuitenkin siinä, että se on yksinkertainen ja läpinäkyvä, eli se poistaa tilastoja ja markkinoita vääristävän epäoikeudenmukaisen ja moninkertaisen silppuverotuksen.\nlisäys edelliseen, yleensä tasaveron kylkijäisenä tulee myös perustulo ja kansantaloudellisesta näkökulmasta tasaveron verokynnys on täsmälleen sama asia kuin perustulo.\nSuomen oloissa ideaalinen tasaveromalli olisi 42 prosentin tasavero, jossa on 10 000 euron verokynnys ja lisäksi toinen veroporras yli 60 000 euron tuloille, joista maksettaisiin 55 prosentin tasaveroa. Tämän lisäksi jokaiselle maksettaisiin 650 euron kuukausittaista perustuloa. Ks. tulojen jakauma tässä perustulomallissa. Vaikka kyse on tasaverotuksesta, niin silti nettoveroprosentti on erittäin rajusti progressiivinen, ja 60 prosenttia ansiotuloja saaville nettoveroprosentti olisi negatiivinen.\n”Välillinen verotus eli arvonlisävero ja sen kaltaiset kulutusverot edustavat kuitenkin tasaveroa (vaikka todellisuudessa köyhät maksavat suhteessa rikkaita enemmän kulutusveroja).”\nMielenkiintoinen väite vailla perusteluja. Tilastokeskuksen aineistosta välittyy toisenlainen kuva (linkki)\nTuon aineiston perusteella arvonlisäverotus olisi nimenomaan progressiivista, sillä alemmissa tuloluokissa kulutus kohdistuu arvonlisäverosta vapaisiin tai alennetun arvonlisäveron kohteisiin (esim. asuminen, elintarvikkeet, terveydenhoito), kun taas ylemmissä tuloluokissa kulutus kohdistuu enemmän esimerkiksi palveluihin. Kokonaiskulutus myös lisääntyy tuloluokan noustessa.\nSama uusiksi, mutta suhteessa tuloihin? Ja otetaanpa mukaan energiaverot, muut välilliset verot ja pakkomaksut myös. Olin joskus osa-aikatyössä minimipalkalla, kun muuta ei ollut ja laskin, että sain vähemmän rahaa käteen, kuin pakollisten elinkustannusteni suorat- ja välilliset verot, pakkomaksut jne. olivat. ja yhtään mitään ylimääräistä en laskenut mukaan, vain sen mikä on pakollista.\nHeikki Hiilamo ja Pertti Honkanen sanoo:\nBlogikirjoituksemme on herättänyt ilahduttavan paljon keskustelua. Pyrimme vastaamaan muutamiin kommentteihin:\n1) Jotkut ovat kiinnittäneet huomiota laskelman tilastotieteelliseen puoleen. Olemme käyttäneet Tilastokeskuksen tulonjakoaineistoa, joka on saatavissa Tilastokeskuksesta. Kuviossa ei ole 20 450 vaan 1 335 pistettä. Havaintojen määrä 100 euron tuloluokkaa kohden on maksimissaan 137. Noin 50 000 euron rajan jälkeen havaintojen lukumäärät pienentyvät selvästi ja putoavat yleensä alle 10:een. Noin 90 000 euron rajan jälkeen kussakin luokassa on yleensä vain yksi havainto.\nKuvion tarkoituksena on havainnollistaa veroprosentin vaihtelua ylemmissä tuloluokissa.\n2) Keskustelu osakeyhtiöiden ns. kaksinkertaisesta verotuksesta on ikuisuuskysymys. Ei ole yhtä ja oikeaa tapaa tarkastella asiaa.\nNykyisessä laissa henkilöosakkaiden osinkoverotuksen kevennyksiä ei ole sidottu siihen, onko yhtiö todellisuudessa maksanut veroa tai vastaako yhtiön maksama vero osinkoina jaettua tulosta. Erilaisten verovähennysten ja tuloksentasauskeinojen kuten tappiontasauksen vuoksi on mahdollista, että yhtiön verotettava tulo on pienempi kuin osinkoina jaettava tulos tai että verotettavaa tuloa ei jää lainkaan.\nToisaalta siinäkin tapauksessa, että yhtiön oletetaan maksaneen täyden veron, mutta osinkotulon saaja ei maksa lainkaan veroa 90 000 euron rajan vuoksi, veroprosentti on korkeintaan 26 prosenttia (vuonna 2009), mikä alittaa selvästi esim. 90 000 euron palkkatuloista maksettavat verot.\nLaskelmamme mukaan 90 000 euron palkkatulosta verot olivat keskimääräisellä kunnallisveroprosentilla 41,2 prosenttia vuonna 2009. Jos tästä poistetaan palkasta suoraan perittävät sotu-maksut, veroaste on 36,4 prosenttia, mikä on edelleen paljon korkeampi prosentti kuin yhdistetty osinkovero ja yhtiövero edullisimmillaan.\nSotu-maksujen osalta on otettava huomioon, että myös palkansaajien tuloista peritään lakisääteisiä ja veroluonteisia maksuja (mm. työnantajan maksama eläkemaksu), joita ei yleensä lasketa palkansaajien veroiksi.\nNollaveroprosenttien taustalla on usein edellä kuvattu osinkojen verohelpotus, joka ei koske kaikkia yrittäjiä eikä julkisesti noteerattuja osakeyhtiöitä. Kuviossa vaikuttaa kuitenkin myös yleinen pääomaverotuksen verokanta, joka on alempi kuin palkkaverotuksen verokanta useimmissa tuloluokissa.\nMite keinoja jätitte käyttämättä, että tämä kuvaaja olis vielä dramaattisemman näköinen?\nTeillä on ilmeisesti käytössä paneelidata, eli olisitte voineet arvioida tuloveroprosenttia elinkaaren yli.\nPaneelidatalla olisitte ehkä voineet ottaa huomioon ainoastaan riskikorjatut pääomatulot, jotka ylittävät aikapreferenssin.\nTe olisitte voineet ottaa huomioon yritysten maksamat verot pääomatulojen verotuksessa.\nvaikka todellisuudessa köyhät maksavat suhteessa rikkaita enemmän kulutusveroja\nKulutukseen verrattuna sekä rikkaat, että köyhät maksavat yhtä suurta kulutusveroa, koska se on tasavero.\n”Kuvion tarkoituksena on havainnollistaa veroprosentin vaihtelua ylemmissä tuloluokissa.”\nMiksi sitten alemmissa luokissa on enemmän näytteitä, kuin ylemmissä luokissa tätenhän käyrän alkupää ja loppupää eivät ole keskenään vertailukelpoisia. Käyrän alkupäässä pisteen sijainti on laskettu usean pisteen keskiarvona, eli käytännössä data on ’alipäästösuodatettua’: nopeat vaihtelut on suodatettu siitä pois. Ylemmissä luokissa sijainti määräytyy yksittäisestä pisteestä eli ilman suodatuksia, jolloin tuloksena on tuo kuvaajassa näkyvä heilahtelu.\nTäten ainoa päätelmä jonka kuvaajasta voi tehdä on, että korkeissa tuloluokissa on olemassa henkilöitä, joiden veroprosentti on alhaisempi, kuin joidenkin matalampien luokkien keskiarvo. Minkäänlaisia vertailuja veroprosentin vaihteluiden keskinäisestä suuruudesta ylempien ja alempien tuloluokkien välillä ei tästä kuvaajasta voida tehdä.\nToivotaan että kelalta löytyy joku edes perus matematiikkaa osaava vahtimaan, jos näiden ’tutkijoiden’ täytyy joskus tehdä oikeaa tutkimusta.\nPingback: Näin maksat vain 5 prosenttia veroja! | Omaraha.org\nKun olen tottunut luottamaan Heikki Hiilamon näkemyksiin olen pettynyt tämän selvityksen julkistamisen sävyyn. Selvitystä onkin käytetty jo julkisuudessa populistisiin tarkoituksiin ohittaen esitetyn kuvion perussanoma.\nPerussanoma on, että valtaosa veronmaksajista osuu kauniisti nousevan progression kaarelle joten verotus on tässä mielessä ”oikeudenmukainen”.\nPienet sosiaalietuudet ovat vailla vähennyksiä mistä johtuu alun aaltoilu: tällä asetelmalla ei ole kuitenkaan minkäänlaista tutkimuksellista mieltä sillä pieniä etuuksia saavilla on lähes välttämättä myös verotonta asumistukea ja ehkä myös verotonta toimeentulotukea. Veroaste olisi laskettava vasta yhteistuloista joten väite pienituloisten korkeasta veroasteesta on katteeton ja epätieteellinen.\nEläkkeitä verotetaan jonkin verran palkkatuloja kireämmin mikä on väärin ja aiheuttaa hieman hajontaa aineistoon. Tosin aivan pieniä eläkkeitä ei juuri veroteta.\nLähes verottomat suuret tulot liittynevät pääosin ns. ”verottomiin osinkoihin” jotka eivät yleisen järki-ihmisten konsensuksen mukaan ole verottomia koska yritys on maksanut verot ennen osingon jakoa. Verottomiin osinkoihin päädyttiin juuri verotuksen kaksinkertaisuuden vuoksi kun avoir fiscalista luovuttiin. Se ei siis ollut mikää lahja vaan yrittäjille välttämätön verotuksen oikaisu, jonka mekanismi voisi olla toisenlainenkin. Ilmeisesti on mahdollista saada näitä ”verottomia” osinkoja useasta lähteestä jolloin kokonaistulo voi muodostua verrattain suureksikin yhteisöveron asteella. – Tavallinen sijoittaja maksaa listattujen yhtiöiden osingoista yhteensä yli 40 prosentin veron ensimmäisetä eurosta alkaen.\nYlipäätään suurituloisten ”viuhkan” analysointi olisi mielenkiintoista mutta sikäli merkityksetöntä että verot maksetaan alemmilla tulotasoilla koska tulonjakomme on niin tasainen.\nKun Kelalla on pääsy sosiaaalitukitietoihin ei se saisi julkaista pienituloisten tietoja tämän kuvion tavoin ilman koko tulon huomioon ottamista – onhan esimerkiksi asumistuki selvä tulo ja huomioitava koko veroastetta arvioitaessa.\n”Nollaveroprosenttien taustalla on usein edellä kuvattu osinkojen verohelpotus, joka ei koske kaikkia yrittäjiä eikä julkisesti noteerattuja osakeyhtiöitä. Kuviossa vaikuttaa kuitenkin myös yleinen pääomaverotuksen verokanta, joka on alempi kuin palkkaverotuksen verokanta useimmissa tuloluokissa.”\nNollaveroprosenttia tuo ei kuitenkaan voi selittää kuin 90 000 euron tuloihin saakka (vaikka toki laskee veroja sen jälkeenkin)\nJos yhtenä vuonna tekee miljoonan tappiota, niin seuraavana vuonna ei tarvitse maksaa miljoonan voitosta veroa. Onko tämä se selitys noihin kaikkein lähinnä oikeata alakulmaa oleviin pisteisiin?\nPertti Alanen sanoo:\nAsiallisistakin puheenvuoroista pettää osa perustelupohjasta, kun käytetään harhaanjohtavia tai vääriä käsitteitä.\nKunnallisvero ja arvonlisävero eivät ole ”tasaveroja” vaan suhteellisia (proportionaalisia veroja).\nMitä enemmän palkansaaja ansaitsee, sitä enemmän hän maksaa kunnallisveroa, vaikka veron osuus pysyy suhteellisesti samana.\nMitä enemmän kuluttaja ostaa arvonlisäverotettavia hyödykkeitä, sitä enemmän hän maksaa arvonlisäveroa, vaikka veron osuus pysyy suhteellisesti samana.\nKyse ei ole siis minkään yleisen konvention mukqaan tasaverosta. Tasaverosta on Suomen verohistoriassa oikein hyvä esimerkki: henkiraha, jota maksettiin miltei 300 vuotta.\nKaikki tasaverot ja suhteelliset verot ovat luonteeltaan regressiivisiä eli taantuvia. Köyhät maksavat niitä tuloihinsa ja omaisuuteensa suhteutettuna enemmän kuin rikkaat, kaikkien kun on esimerkiksi syötävä.\nMuuten hyvä kirjoitus…\nSpekuloin edellä turhaan eri listaamattomien yhtiöiden osinkojen kohtelulla kun vastaus löytyy aina mainioilta ja luotettavilta vero.fi -sivuilta. Yksityishenkilön saamat osingot lasketaan yhteen joten 60 000 euron verovapauskatto pätee vaikka osinkoja tulisi useista lähteistä. Ylittävää osaa listaamattomattoman yhtiön osingoista kohdellaan kuten yrittäjän ansiotuloa progressiivisen asteikon mukaan ja soveltuvin vähennyksin. Näin sadan tonnin osingon koko veroaste jää noin viiteen prosentiin (mihin on oikeudenmukaisuustarkastelussa lisättävä jo peritty yhteisövero).\nLähes verottomat suuret tulot saattavatkin liittyä ulkomaisiin listaamattomien yhtiöiden osinkoihin. Ne merkitään ilmeisesti tuloksi bruttomäärältään ja verosta vähennetään ulkomailla maksettu lähdevero, joten Suomeen ei välttämättä jää lainkaan verotettavaa kun täällä myönnetään verovapaus 60 000 euroon ja ulkomailla on lähdeverotettu koko osinkoa. Näistä osingoista maksetaan siis veroja sekä lähtömaassa mahdolisesti yhteisöveroja mutta ei Suomeen missä ne kuitenkin näkyvät tilastossa tulona.\nEhkä joku käytännön verottaja voisi kommentoida yleisellä tasolla?\nPingback: Muxlim tuo esiin elinkeinopolitiikan surkeuden | Ajatusjalostamo\nPingback: Ilpo Puhakka – Tapaus Muxlim kertoo elinkeinopolitiikan surkeudesta\nPingback: TA4 Verot | maa16\nPingback: Harmaa talous | maa16\nPingback: Suomen rahat riittävät, herra Katainen « Simo Suominen\nIhme kitinää osinkotulon saajien maksamista yhteisöveroista. Aivan samalla tavallahan palkkatulon saajakin sitä maksaa. Vai mistä se yhtiön tulos muodostuu, jos ei työntekijöiden tekemän työn tuloksesta? Ei se ainakaan yhtiöön rahojansa sijoittaneiden työstä tai sijoitetusta pääomasta. Raha ei yrityksessä työtä tai tulosta tee.\nIlkalle ja yrittäjälle tiedoksi, että te ette ole yrityksenne. Te ja yrityksenne olette erillisiä oikeushenkilöitä ja kumpikin maksaa omat veronsa. Huomionarvoista lienee se, että te tuskin vastaatte täysin oikeudellisessa mielessä yrityksenne toiminnasta (kuten vaikkapa sen veloista).\nOlette täysin tarkoituksellisesti luoneet yrityksen erilliseksi oikeushenkilöksi. Hommaa voisi varmaan myös pyörittää freelance-pohjalta, mutta jostain syystä se ei ole teille kelvannut, vaikka silloin ei menisi kuin henkilökohtaiset verot. Lisäksi yrittäjät käsittääkseni saavat muutenkin nostaa verottomia (tai erittäin kevyesti verotettuja) osinkoja useamman kymmenen tuhatta vuodessa. Se on paljon rahaa. Taitaa mennä ahneuden puolelle, jos se ei riitä.\nSamaten myös palkansaajien tuloista on maksettu veroa. Sellaista rahaa ei ole olemassakaan, josta joku ei olisi jo joskus maksanut veroja. Kaupassakin kaikki ostokset ovat veronalaisia sekä tuotteena että tuotannoltaan, vaikka ostajan raha on jo ainakin kertaalleen verotettu. Mitä sitten?\nTuntuu, että yrittäjillä kasvaisivat tulot reippaasti, jos edes osa ainaiseen veroista vinkumiseen käytetystä energiasta kanavoitaisiin varsinaiseen yrittämiseen. Ainahan voi myös palata palkkatyöhön, jos yrittäminen ei kelpaa.\nHeikki puhuu vasemmistolaisen suulla ja pelkkiä valheita. Kukaan Suomessa yli 100.000 ansaitseva ei pääse millään 0% nautiskelemaan. Pääomavero % on 33 tänävuonna joten miten voidaan väittää että ihmiset jotka saavat pääomatuloja pääsisivät jotenkin helpommalla kuin pienituloiset. Täytyy myös muistaa että jokainen joka saa pääomatuloja on joutunut ottamaan riskin ja tämä asiahan ei näiden kommunistien päähän tule koskaan uppoamaan. Tällaiset Heikit eivät ole koskaan joutuneet tekemään 1€:sta 2€ ja ovat koko ikänsä lusmuilleet jossain kelan hallinnossa suojatyöpaikassa tekemättä mitään tätä maata hyödyttävää joten ei heillä myöskään pitäisi olla mitään vaikutusvaltaa edes keskustella näistä asioista.\nMuistakaa, että osingoista on ennen maksua maksettu 20% yhteisövero ja palkasta ei ole. Tässä mielessä tämä artikkeli on ilmeisesti tahallisesti harhaanjohtava, joka johtuu kirjoittajien asenteista. Asenteet eivät saisi näkyä näin räikeästi kansan rahoittaman organisaation blogissa.\nOikea minimiverotaso on suomessa 26% joka muodostuu 20% yhteisöverosta ja sen päälle 7,5% verosta ei-julkisten osakeyhtiöiden osingoista. Tällä verolla saa nostaa 8% yrityksen matemaattisesta arvosta vuosittain ja tämä 26% on minimi.\nTappioita vähentämällä verotusta voi tietysti laskea, mutta sen poistaminen jäädyttäisi rahoitusmarkkinat Suomessa, joka maksaisi satoja tuhansia työpaikkoja.\nEipä verokeskustelu ole juurikaan kehittynyt vuodesta 2012 tähän päivään mennessä. Puolueiden vaaliohjelmat eivät anna vastauksia siihen miten verotusta pitäisi kehittää digi- ja finanssitalouteen siirryttäessä. Pitäisi kuitenkin olla suhteellisen selvää, että työn verotusta ei voi jatkuvasti kiristää. Pika-aloituksena uudistuksille tuleva hallitus voisi nostaa kotitalousvähennyksen ylärajan 100 prosenttiin eli mahdollistaa kaiken työn ostamisen/palkanmaksamisen vähennyskelpoiseksi verotuksessa. Näin verotus kevenisi, työllisyys paranisi ja kaiken lisäksi julkisen sektorin kestävyysvajekin pienenisi, kun veronmaksajien määrä lisääntyisi.\nJanne Laiho sanoo:\nUseat kommentoijat tuomitsevat alkup. kirjoituksen huuhaaksi mm. sen takia että ”ei ole huomioitu” yhteisöverotusta ennen osinkojen verotusta. Jotkut taas esittävät että aineisto ei ole tilastollisesti merkittävä, toiset että se ei ole luotettava. Myös muita argumentteja löytyy.\nYhteisöverosta ja sen huomioimisesta: jos sijoittaja sijoittaa yritykseen jossa ei toimi yrittäjänä, tuleeko ao. yrityksen maksama vero huomioida ao. osakkaan maksamaksi veroksi? Eli jos saan jostain yrityksestä jossa en ole yrittäjänä osinkoa Y €, maksan tästä pääomaveroa X €, ei verotukseni siis ollut X €, vaan jotain enemmän? Nähdäkseni ao. osingon verotus on tuolloin X €. Kyllä, ao. yrityksen voittoja on verotettu. Mitä sitten?\nNiin kauan kuin pääomatulojen verotus ei riipu verotettavan pääomatulon määrästä mutta palkkatulojen tapauksessa verotus riippuu verotettavan palkkatulon määrästä, seuraa tästä vääjäämättä se että tulojen verotus ei ole progressiivista Suomessa – siis että tuloista maksettujen verojen osuus tuloista suurenisi loputtomasti kun tulot kasvavat, vaan jossain vaiheessa käyrä joka kuvaa verojen osuutta tuloista taittuu laskuun. Tätä kirjoittajat ovat yrittäneet havainnolistaa, ja tämä on itse asiassa heidän ainoa tämän aineiston perusteella esittämänsä väite. Tämän asian voisi esittää myös ilman ao. aineistoa vertailemalla eri tulolajien verotuksen tapaa.\nJos ja kun yllä oleva argumentointi ei kelpaa, kysyisin miten on mahdollista että esim. jotkut suomalaiset suuryritysten johtajat maksavat tuloistaan suhteellisesti pienemmän osan veroa kuin keskituoloiset? Joko 1) näin ei ole tai 2) tulojen verotus ei ole Suomessa progressiivinen, kuten alkup. kirjoittajat tuovat aineistollaan ja sen analyysillä esiin.\nPingback: Ahneus ja kun tekemisestä tuli itsetarkoitus | kirjoituksia kaikesta\nNo, voi olla, että suurempien tulojen otos on liian pieni ym. ym, ja suurista tuloista\nmaksetaan kyllä ihan rehellisesti kaikki verot ainakin ulkomaille tai jonnekin tai muuten\nkehitetään kansantaloutta ihan kaikki suurituloiset yhtenä joukkona\nsuuren veroprosentin mukaan, kyllä. kyllä, MUTTA\nainakin ihan pienten tulojen verotus ei ole tasapuolista, siis vertailtuna omassa\nnapataan hyvin äkkiä jopa 20 % eli pikkutulotkaan eivät ole keskenään samalla viivalla.\nSiinä ei ole tulkintavaihtoehtoja (ulkomaan tulot, tulolajit….). Olkoon, että näin pitää olla,\nvaikka pienetkin tulot pitäisivät kulutuskysyntää ylllä osaltaan.\nIhan pikkutuloilla *VOI* tulla jo nälkä, kun verotus on ankaraa.\nMielenkiintoista muuten, kuinka aina tulee paljon enemmän keskustelua taulukoita, tilastoja ja mielipiteitä\n(hyviä ja huonoja, puolesta ja vastaan)\nsuurituloisista ja siitä verotuksesta ja vielä keskituloisten asioista pidetään juttua yllä, mutta\naivan pienimpiä tuloja ei tarkastella, ei poliittisesti, ei tilastollisesti eikä\nperäti ihmisoikeuksien näkökulmastakaan paitsi aivan yleisluonteisesti.\nHyvä tavoite: enemmän vain avointa dataa ja selvityksiä ja suurempia otoksia.\nHyvä tavoite: verolakeihin (hallituksen esityksiin) enemmän perusteluja ja laskelmia\nPingback: Rikastuminen ei ole pahaa, mutta ei kyllä hyvääkään | Simo Suominen


Taloudellinen neuvonta seuraavan sukupolven tarpeet | Eläke | 2018\nTaloudellinen neuvonta seuraavan sukupolven tarpeet\nKun istun hehkuvan kannettavan tietokoneen edessä, napauttamalla näitä rivejä, se on aamulla kello kaksikymmentä ja olen puoliksi tummassa sairaalassa odotushuoneessa 3 000 mailia kotoa odottaen pojanpoikan, tyttären ja avon ensimmäisen lapsen syntymää. (UPDATE: William syntyi, kun tämä kappale oli kirjoitettu - 8 lbs, 13 oz, 20 tuumaa, äiti ja lapsi tekevät hyvää.)\nAjattelemalla tätä hienoa tapahtumaa ja miten ammattini voi vaikuttaa lapsen tulevaisuuteen ja miljoonien muiden tulevaisuuden futuurit ovat muistuttaneet minua uudestaan siitä, että huolimatta siitä, mitä me teemme (ja tärkeänä, mitä teemme), tärkeimmistä taloudellisista päätöksistä, joita pojanpoikani voi tehdä, on vähäistä tekemistä ammattimme kanssa se on nykyään olemassa.\nNämä ratkaisevat päätökset määrittelevät suurelta osin, aikooko hän koskaan palkata ihmisen kaltaista minua ja onko ammattilaisillamme tullut nähdä hänet toivottavana asiakkaana.\nparas investointi- ja taloussuunnittelukomitea, jonka voin tarjota pojalle tai muulle, on aloittaa säästäminen ja investoiminen varhaisessa vaiheessa. Einstein ei voi koskaan sanoa sitä (kuten väitetään), mutta yhdistelmä kiinnostus on maailman ihme. Ja kukaan voi hyödyntää sitä - se on täysin tasa-arvoista. Jos hän ei tee mitään muuta eläkkeelle siirtymistään, hänen pitäisi alkaa säästää varhain. Hänen pitäisi myös säästää paljon (vähintään 15 prosenttia hänen ansioistaan) ja jäädä pois velasta.\nTämän salaperäisen viisauden hyödyntäminen ei vaadi edistynyttä tutkintoa tai sijoitusalan ammattilaista. Se kestää vain seuraavia, joista kaksi ensimmäistä ovat huomattavan vähäisessä määrin: (1) aivot tietämään, mitä teet ja miksi; 2) sitoumus pitää se siellä; ja (3) aika.\nSe on se. Haluatko todisteita? Koska pyrin aina olemaan datapohjainen, harkitse seuraavia. Oletetaan, että Ginny avasi Roth IRA: n 19-vuotiaana ja seitsemän suoraa vuotta hänelle annettiin vain 2 000 dollaria (hänen pitäisi tietenkin säästää paljon enemmän) ja saavuttaa keskimäärin 10 prosentin vuosituoton (tämä on ehkä liian optimistinen oletus, huolimatta vuoden 2013 loistavasta tuotosta, mutta ota oletus kuvion vuoksi). Oletetaan lisäksi, että näiden seitsemän vuotuisen annoksen jälkeen Ginny ei laita uutta nikkeliä Rothin IRA: iin.\nOletetaan, että Bob ei ole niin älykäs kuin Ginny (oletus, että lapset antavat helposti, koska on minun vaimoni ja heidän äitinsä nimeni) ja että hän ei avaa Roth IRAansa ennen ikävuottaan 26 (ikä, jolloin Ginny lopetti maksut). Tästä lähtien Bob tekee 2 000 dollaria maksuja joka vuosi 65 vuotiaana ja saa saman 10 prosentin keskimääräisen tuottoprosentin tuona aikana.\nKun teet matematiikan, tulokset näyttävät mahdottomilta jopa sijoitusasiantuntijoilta.\nGinny, joka teki vain seitsemän (yhteensä 14.000 dollaria), mutta alkoi hieman aikaisemmin, päätyy enemmän rahaa 65-vuotiaaksi kuin Bob, joka teki 40 palkinnosta (yhteensä 80.000 dollaria) mutta aloitti myöhemmin. Bob päätyy 944 641 dollariin, mikä ei ole huono, koska hän teki 80 000 dollaria, koska hänellä oli vielä lähes 40 vuoden yhdistelmä. Mutta Ginny päätyy $ 973,704, vaikka hän teki huomattavasti vähemmän maksuja yhteensä paljon vähemmän.\nAvain on tietenkin, että Ginnyllä oli seitsemän parempia varhaisvuosia yhdistämisestä kuin Bob. Nämä seitsemän varhaista vuotta olivat enemmän kuin kaikki Bobin 33 lisäosuutta. Ginnyn 14 000 dollarin kruunusta tuli lähes miljoona dollaria. Ajan ja taistelun vuoksi Ginnyn arvot muuttuivat lähes miljoonaan dollariin.\nMe ammattilaiset ymmärtävät tämän käsitteen tietysti (tai meidän pitäisi joka tapauksessa). Mutta tällä hetkellä kohtaama yhteiskunnallinen eläkkeellepaneva kriisi, joka on keskittynyt niin paljon työtä ja huomiota sarakkeissa, kuten tämä voisi suurelta osin parantaa, jos ihmiset alkoivat säästää ja investoida varhaisessa vaiheessa. Ja koska yhdistäminen toimii eksponentiaalisesti, sitä enemmän säästät ja aikaisemmin tallennat sen, se tuottaa huomattavasti merkittävämpiä tuloksia, kuin me, jotka tekevät sen eläville, yleensä arvostavat täysin.\nJos voisimme välittää tämän viestin pojallemme ja hänen sukupolvelleen, meillä ei olisi paljon eläkkeelle kriisiä tulevaisuudessa, ja meillä olisi paljon enemmän asiakkaita paljon kauemmin. Kaikki voisivat voittaa! Ammattina meidän on selvitettävä tapoja saada viesti pois säästämisestä ja sijoittamisesta varhaisessa vaiheessa. Ja niille, jotka eivät ole vielä alkaneet, riippumatta ikään, meidän on vakuutettava heidät aloittamaan säästäminen tai säästäminen välittömästi. Aika on olennaisilta osin.\nToinen tärkeä asia, jonka meidän on tiedotettava, on tärkeä pysyä velasta. Velka voi heikentää talouksia ja yksityishenkilöitä. Vuoden 2012 kollegalajien keskimääräinen velkaantumisaste oli 29 400 dollaria, raportin mukaan, joka julkaistiin äskettäin College Access & Success -projektin opintorahoitusprojektista, joka on voittoa tavoittelematon politiikan tutkimusryhmä, ja seitsemän kymmenestä opiskelijasta on valmistunut velkaa. Uusien tutkinnon suorittaneiden on vaikea olettaa, että he ovat työssäkäyviä, koska nuorten työläisten (alle 25-vuotiaiden) työttömyysaste on tyypillisesti noin kaksi kertaa niin korkea kuin yleinen työttömyysaste - maksaa tämä velka samalla, kun säästää huomattavasti eläkkeelle siirtymistä ja elämää .\nFedin mukaan kuluttajan velka tässä maassa on yli 11 triljoonaa dollaria ("T": lla). Kuluttajavelkojen houkuttelu (ostaa nyt, maksaa myöhemmin ja maksaa) otetaan huomioon nuorten aikuisten tilanteesta. Merkittävät jatkuvat säästöt ovat lähes mahdottomia saavuttaa monille.\nTavoitteena olevat asiakkaamme eivät ole alle 30-vuotiaita. Se ei ole silloin, kun rahat ovat. Mutta sivuuttaminen ja heidän tilanteensa on äärimmäisen lyhytnäköinen. Haluamme, että heistä tulee hyviä asiakkaita, ja mitä paremmin.\nParas sijoitustoiminta, parhaat sijoitusratkaisut ja paras sijoitusneuvonta eivät tarkoita paljon niille, jotka eivät säästä ja panosta paljon ja varhain, ja jotka eivät jätä velkaa. Jos haluamme parantaa nykypäivän ammattiemme näkymiä ja edetä, meidän on saatava tämä viesti pois. Jos haluamme antaa todellista ja konkreettista hyötyä koko yhteiskunnalle nyt ja tulevaisuudessa, meidän on saatava tämä viesti pois. Jos haluamme vain tehdä oikein, meidän on saatava tämä viesti ulos.\nViestin lähettäminen voi alkaa vapaaehtoistyöstä paikalliskoulussa, asiakaskoulutustilaisuudessa tai jopa asiakkaiden lasten ja lastenlasten seminaarissa menossa college. Mutta aloittaa se. Uuden pojan pojan William Joe Cullum (ja miljoonia enemmän hänestä) kiittää meitä siitä.\nJäljelle jäänyt tulonlähde\nGAO julkaisee pitkän aikavälin hoitovakuutuksen ensimmäisen tutkimuksen\nAnnuity Analytics: Kuinka riskialttius on pitkäikäisyys?\nRaymond Jamesin toimitusjohtaja ja hyväntekijä Tom James ja hänen vaimonsa Mary. Jotkut ihmiset haluavat pysyä varattuna jopa "eläkkeelle". Ota Thomas A. James, Raymond James Financialin toimitusjohtaja. Hän luovutti toimitusjohtajan roolin Paul Reillylle vuonna 2010 40 vuoden työn jälkeen. Mutta James on edelleen aktiivinen yhtiön hallituksen jäsenenä sekä Raymond Jamesin kotikaupungissa Pietarissa, Floridassa ja sen ulkopuolella....\nCrestor-kehittäjä näkee myynnin kaksinkertaistamisen halvemmilla huumeilla\nIsao Teshirogi ihmettelee uudesta, hinnaltaan edullisesta erikoisuudesta huumeita "Kuinka kauan maailma voi antaa tällaisia korkeita hintoja?" (Bloomberg) - Lääketeollisuudessa yritykset ovat kiirehtineet kohti korkealaatuisia lääkkeitä - vedonlyönti kannattavilla alueilla, kuten monimutkaisten syöpäkäsittelyjen ja jopa geeniterapian joka voisi tulla 1 miljoonan dollarin hintaluvulla....\nSosiaalisen median lingo, osa 1\nAHIP: Monet Medicare Advantage -rekistereistä ovat pieniä tuloja\nKriittinen sairausvakuutusmaksutulo nousee 15%\nCarson-konserni lisää 3 Exec\nNew Yorkin PPACA: n vaihto vaatii 2017 suunnitelmia\nHieno korut arvostavat arvoa ja riskejä\nKun Contrarians Luo\nHouse Democrats hylkää verosopimuksen, Blast Estate Tax Deal\nAR Capital päättää uusista ongelmista, Cetera keskeyttää liittyvän tuotteen myynnin\nMiksi kehittyvät markkinat ansaitsevat toisen näkökulman\nTerveydenhuollon lakisäätiön LTC-ohjelma ei ole kestävä, republikaanit sanovat\nMedicare Advantage -johtajat voivat laatia suunnitelmia "hinnoittelutietoihin"


Peda.net > Loimaa > Peruskoulut > Keskuskoulu > Koulumme perinteinen tanssikisa Dance contest 2016 käytiin jälleen tänään vapun aattona 29.4.2016. Tuomareina toimivat musiikin ammattilaiset Karoliina Perho, Tiia Kerttula ja Markus Poutanen, ja hyvin toimivatkin. Pikainen laskutoimitus kertoi, että koulumme 400 oppilaasta tänään osallistui tanssikisaan 157 oppilasta. Esitykset olivat taiteellisia, taidokkaita ja humoristisiakin. Tilaisuudessa esiintyi myös yllätysvierasryhmä ”DJ Martza & Arjensankarit feat Marja-Leena". Hyvän koreografian harjoitellut ryhmä muistutti erehdyttävästi koulumme nuorentunutta avustajatiimiä. Oppilaiden raikuvista aplodeista ei meinannut tulla loppua. Kun taputukset lopulta päättyivät, paljastettiin tilaisuudessa käsityökerhon tilataideteos, jonka aiheena on koulun 60- vuotinen taival. Koulun pyöreitä vuosia juhlimme paremmin syksyllä.


Liikkuvan Poliisin Perinneyhdistys 9.8.2018\nAsia: Liikenne- ja viestintävaliokunnan kanta uuden Tieliikennelain valmistelun osalta puoltaa selkeästi nykyisten automaattisten ajonopeutta valvovien kameroiden näkyvyyden lisäämistä ja valvottavasta nopeusrajoituksesta ilmoittamisen tehostamista. Valiokunta kiinnittää huomionsa myös liikennevalvonnan rooliin liikenteen turvallisuuden kehittämisessä.\nLiikkuvan Poliisin Perinneyhdistys teki vuonna 2016 aloitteen ajonopeuksia valvovan kameravalvonnan havaittavuuden parantamisesta. Yhdistys esitti aloitteessaan ns. kameratolppien maalaamista näkyvällä värityksellä ja sitä, että jokaisesta kameratolpasta ilmoitettaisiin liikennemerkillä ennen valvontapistettä Ruotsin mallin mukaisesti.\nSamasta asiasta tehtiin myös vuonna 2016 Eduskunnassa toimenpidealoite, jossa korostettiin edellä mainitun näkyvyyden lisäämisen lisäksi sitä, että jokaisen valvontapisteen kohdalla ilmoitetaan erikseen myös se, mikä on valvottavan tienkohdan nopeusrajoitus.\nPerinneyhdistys toteaa edelleen oman aloitteensa perusteena olevan se, että automaattisen kameroilla tapahtuvan nopeusvalvonnan tehtävä on ainoastaan ajonopeuksien hillintä eikä kansalaisten sakottaminen. Kameroiden näkyvyyden ja havaittavuuden lisäämisellä parannettaisiin liikenteen sujuvuutta ja samalla tienkäyttäjillä olisi parempi mahdollisuus välttää pelkästä huolimattomuudesta saatu ylinopeusrangaistus, sillä nykyinen harmaa valvontakalusto aiheuttaa tiellä tarpeettomia äkkijarrutuksia, kun kamerat havaitaan viime tipassa ja liian usein kameraa ei edes huomata ennen salaman välähdystä. Lisäksi monen kuljettajan ajonopeus laskee valvontapisteen kohdalla selkeästi alle sallitun nopeusrajoituksen, koska kuljettajat eivät välttämättä tiedosta sallittua ajonopeutta, jota kameroilla valvotaan.\nLiikkuvan Poliisin Perinneyhdistys toteaa tyytyväisenä sen, että tieliikennelain kokonaisuudistuksen yhteydessä eduskunnan liikenne- ja viestintävaliokunta otti omassa lain muutokseen liittyvässä mietinnössään (LiVM 16/2018 vp - HE 180/2017 vp) mietinnön yleisperusteluissa selkeän kannan kameroiden näkyvyyden lisäämiseen ja valvottavasta nopeusrajoituksesta ilmoittamiseen.\nOte liikenne- ja viestintävaliokunnan yleisperusteluista uuden tieliikennelain valmistelun osalta:\nAutomaattisen nopeusvalvonnan kehittäminen\nValiokunta kiinnittää huomiota automaattisessa nopeusvalvonnassa käytettävien laitteiden liikenteen sujuvuuteen liittyviin vaikutuksiin. Saadun selvityksen mukaan merkittävällä osalla kuljettajista on tapana laskea automaattisten kameroiden kohdalla ajoneuvon nopeus\ntarpeettoman alhaiseksi, mikä haittaa selkeästi liikenteen sujuvuutta ja voi aiheuttaa myös turvallisuusriskejä. Saadun selvityksen mukaan kyse on usein siitä, että kuljettajat eivät ole varmoja sallitusta nopeusrajoituksesta ja hidastavat siksi varmuuden vuoksi valvonta-alueella hyvin alhaiseen nopeuteen.\nValiokunta katsoo, että kameravalvonta-alueella tulee merkittävästi tehostaa nopeusrajoituksesta ilmoittamista. Valiokunta korostaa, että joko kunkin automaattikameran yhteydessä tai sen välittömässä läheisyydessä tulee olla nopeusrajoituksen ilmaiseva merkki. Valiokunta pitää välttämättömänä, että tästä säädetään liikennemerkkien käyttöä koskevassa valtioneuvoston asetuksessa. Samalla tulee arvioida, voidaanko kameroiden huomioimista edistää jollain keinoilla ennaltaehkäisevän vaikutuksen vahvistamiseksi.\nLiikkuvan Poliisin Perinneyhdistys toteaa liikenne- ja viestintävaliokunnan kannan olevan selkeä viesti poliisille, liikennevirastolle ja ELY:lle siitä, että kameroiden havaittavuutta on lisättävä ja myös kameroilla valvottavien tiealueiden nopeusrajoituksesta on informoitava kuljettajia nykyistä paremmin.\nLiikkuvan Poliisin Perinneyhdistys toteaa tyytyväisenä myös sen, että liikenne- ja viestintävaliokunnan mietinnön yleisperusteluissa valiokunta kiinnitti huomion myös liikennevalvonnan rooliin liikenteen turvallisuuden kehittämisestä:\nValiokunta kiinnittää huomiota myös liikennevalvonnan rooliin liikenteen turvallisuuden kehittämisessä. Poliisin riittävällä läsnäololla ja näkymisellä liikenteessä on olennainen merkitys, ja enimmäisnopeuksien valvonnan sijasta olisi tärkeää kiinnittää nykyistä enemmän huomiota esimerkiksi suojateiden turvallisuuteen, riittävien turvavälien pitämiseen ja oikeanlaisten tilannenopeuksien käyttöön liikenteessä.\nLiikkuvan Poliisin Perinneyhdistys toteaa tämänkin liikenne- ja viestintävaliokunnan kannan olevan selkeä viesti poliisille siitä, miten tärkeää on valvoa liikennettä myös perinteisellä tavalla ja taata poliisin riittävä näkyvyys liikenteessä. Perinneyhdistys kantaa suuren huolen siitä, että julkisuudessa korostetaan liiallisesti automaattisen kameroilla tapahtuvan nopeusvalvonnan vaikutusta maamme liikenneturvallisuuteen. Kamerat eivät kuitenkaan koskaan korvaa oikeaa ja ammattitaitoista liikennevalvontaa maamme tiestöllä, mutta oikealla tavalla suoritetulla automaattisella nopeusvalvonnalla voidaan tukea perinteistä liikennevalvontaa.\nSuomen poliisihallitus valmistelee 6 miljoonan kamerahankintaa automaattivalvontaan. Julkisuuteen tulleen tiedon mukaan uudet kamerat soveltuvat vain niin sanottuun ajonopeuksien pistemittaukseen.\n”Tämä ei ole enää nykyaikaa”, jyrähtää sinisten kansanedustaja ja Liikkuvan poliisin prinneyhdistyksen hallituksenjäsen Kari Kulmala.\nNykyisellä nopeuksien pistemittauksella voidaan valvoa ylinopeuksia kameravalvotuilla tieosuuksilla vain kameroiden kohdalla. Tämä selviää poliisiin suorittamista nopeusmittauksista. Ne osoittavat ylinopeudella ajamisen olevan kameroiden välillä jopa erittäin yleistä.\nNorjan poliisilla on käytössään automaattinen liikennevalvontajärjestelmä. Heidän suorittamassaan keskinopeusmittausjärjestelmässä kaikki ajoneuvot ja kuljettajat kuvataan ns. ensimmäisessä mittauspisteessä. Kuvaamisessa käytetään infrapunasalamaa, jota kuljettaja ei edes välttämättä havaitse. Toisessa mittauspisteessä kuvataan samoin kaikki kuljettajat ja ajoneuvot. Sallittua nopeutta mittausalueella ajaneiden kuljettajien kuvat eivät siirry poliisin järjestelmään, vaan ne hävitetään. Vain ylinopeutta ajaneiden kuljettajien kuvat siirtyvät poliisille toimenpiteitä varten. Tällä varmistetaan se, että ainoastaan ylinopeutta ajaneiden kuljettajien kuvat jäävät järjestelmään jatkojalostettaviksi.\n”Jotta ei haaskata veronmaksajien rahoja jo vanhentuneen kameratekniikan hankintaan, tulee hallituksen käynnistää selvitys siitä, miten Norjassa kameroilla tapahtuva ajoneuvojen keskinopeusmittaus on järjestetty sekä käynnistää Norjan mallin mukainen kokeilu maamme tiestöllä”, Kulmala vaatii.\nTalvi- ja pimeänajan nopeusrajoitusten asettamisperusteet kaipaavat pikaista päivitystä\nNykyinen talvi- ja pimeänajan nopeusrajoitusjärjestelmä otettiin maassamme käyttöön vaiheittain vuosien 1987 - 2004 välisenä aikana. Vuoden 2017 alemmat talvi- ja pimeänajan nopeusrajoitukset asetetaan voimaan Tiehallinnon (nykyisen liikenneviraston) 16.12.2009 antaman ohjeen mukaisesti. Ohjetta ei ole päivitetty ja nyt päivittäminen odottaa luultavasti tieliikennelainsäädännön kokonaisuudistuksen voimaantuloa. Talvi- ja pimeänajan nopeusrajoitusten vaikutus liikenneturvallisuuden parantumiseen talviajalla on ollut kiistaton, mutta järjestelmää tulee päivittää autojen tekniikan kehittyessä, tienpidon parantuessa, teiden kunnon parantuessa, valaistujen tieosuuksien lisääntyessä ja sääolosuhteiden muuttuessa.\nPerinneyhdistys katsoo, että moottoriteiden 120 km/h - rajoituksien alentaminen 100 km:iin/h talvikaudella on hyvin perusteltua. Perusteltua on jättää 100 km/h rajoitus talvikaudeksi myös tieosuuksille, missä vastakkaiset ajosuunnat on rakenteellisesti erotettu toisistaan. Tieosuudet, joissa on ajantasaisesti ohjatut vaihtuvat nopeusrajoitukset kuuluvat myös pääsääntöisesti 100 km/h nopeusrajoituksen piiriin talvikaudella. Perinneyhdistys katsoo kuitenkin, että ns. leväkaistateiden nopeusrajoitus tulisi olla myös talvikaudella 100 km/h:ssa.\nPerinneyhdistys toteaa, että erityisesti 24 h valaistujen tieosuuksien osalla tulisi pikaisesti muuttaa perusteita niin, että 24 h valaistus olisi jo pelkkä peruste jättää tiealue talvikaudella 100 km/h rajoituksen piiriin. Maakunnan 24 h valaistut tieosuudet ovat pääsääntöisesti jopa erittäin hyvässä kunnossa olevia teitä ja ne kuuluvat tiepidon kunnossapidon osalla ylimpään luokkaan myös talvikaudella. Nykyinen vaatimus tien vähäliikenteisyydestä tulisi poistaa kyseisten valaistujen tieosuuksien osalta. Samalla tulisi poistaa myös vaatimus paikallisten liikenneyhteyksien turvallisesta järjestämisestä ja maanteiden tievarsiasutuksen puuttumisesta tiealueella 24 h valaistujen tieosuuksien osalta. Maakunnissa ei todellisuudessa ole yhtään valaistua tieosuutta, jossa ei olisi tienvarsiasutusta ja liikenneyhteyksien osalla ainakin julkisen liikenteen palvelut ovat koko ajan vähenemässä. Jos edellä mainittuja perusteita käytetään edelleen, ovat ne totaalinen este 24 h valaistujen tieosuuksien 100 km/h rajoitukselle talvikaudella.\nPerinneyhdistys katsoo, että nykyisestä talvi- ja pimeän ajan nopeusrajoituksen kestoajasta on luovuttava ja alempi nopeusrajoitusjärjestelmä tulisi voida asettaa nykyistä myöhemmin ja se tulisi pystyä lopettamaan nykyistä aiemmin alueellisen ELY-keskuksen päätöksellä.\nPerinneyhdistys katsoo, että alueellisen ELY-keskuksen tulisi myös aina kuulla alueella toimivaa poliisilaitoksen liikennepoliisia siitä, mille tieosuuksille tulisi poliisin perustellusta mielipiteestä jättää talvikaudeksi korkeampi nopeusrajoitus.\nLisätietoja: Liikkuvan poliisin Perinneyhdistys\nLiikkuvan poliisin perinneyhdistys kannattaa alkopuomien hankintaa maamme matkustajalaiva satamiin\nAlkopuomit raitistavat tieliikennettä.\nTurun Sanomissa 4.5.2017 käynnistynyt keskustelu alkopuomien tarpeellisuudesta maamme matkustajalaiva satamissa on nostanut esiin mielipiteitä alkopuomien puolesta ja niitä vastaan. Trafin, ELY-keskusten ja Liikenneturvan tekemä esiselvitys suosittelee alkopuomien kokeilua omassa maassamme. Ruotsissa alkopuomit ovat olleet käytössä Tukholman Frihamnenissa ja Göteborgissa jo muutaman vuoden ajan ja tulokset ovat erinomaisia, sillä Ruotsin satamissa rattijuopumusten määrä on laskenut, koska puhallutuksia ei voi välttää.\nVahva vastustus alkopuomia kohtaan nousee esiin satamista, joissa uhkakuvat liittyvät satamien liikenteen ruuhkaantumiseen. Puomeille löytyisi kyllä tilaa satamista, mutta niiden tulisi toimia juoheasti. Juohea toiminta edellyttäisi satamakohtaisesti useamman puomin käyttöönottoa ruuhkien välttämiseksi. Maksumieheksi puomeille on kaavailtu poliisia´, joka on nostanut poliisihallituksen niskakarvat pystyyn. Poliisin edustajan mukaan alkopuomit ovat kuolleena syntynyt ajatus, jos kustannukset lankeavat poliisille.\nPerinneyhdistys ihmettelee suuresti mm. poliisin erittäin jyrkkää kielteistä suhtautumista alkopuomeihin, vaikka niiden hankkiminen kaatuisikin poliisin niskaan. Perinneyhdistys muistuttaa, että yhden rattijuopon aiheuttaman kuolonkolarin hinnalla hankitaan puomit vähintään yhteen matkustajalaiva satamaan. Raha ei siis voi olla ongelma alkopuomien hankinnassa, jos niiden avulla vähennetään rattijuoppojen liikkumista teillämme. Kuuden miljoonan lisärahasta automaattivalvonnan lisäkameroiden hankintaan olisi voitu irrottaa yksi miljoona alkopuomeihin, sillä rattijuopot ovat liikenteessä ylinopeuksia huomattavasti suurempi riski muille tienkäyttäjille.\nLiikkuvan poliisin Perinneyhdistys toivoo alkopuomikokeilun toteutuvan mahdollisimman pian jossakin maamme matkustajalaiva satamassa, jotta voimme todeta alkopuomien raitistavan myös oman maamme liikennettä Ruotsin tavoin. Yhdistys muistuttaa siitä, että rattijuopon liikkeellelähdön tehokkain estäjä on kiinnijoutumisriskin konkreettinen olemassaolo.\nLisätietoja: Sven Olof Hassel Liikkuvan poliisin Perinneyhdistys p. p. 0400 520 444\nAntti Jääskeläisen artikkeli TS:ssä 18.8.2017


Vähemmän medikalisaatiota ja parempaa keskustelua – mitä MOTn tapauksesta tulisi oppia? – Kehrääjä\nVähemmän medikalisaatiota ja parempaa keskustelua – mitä MOTn tapauksesta tulisi oppia?\nYleisradion tutkivan journalismin ohjelma MOT julkaisi transihmisiä koskevan dokumentin joulukuussa 2019, joka sai myrskyisen vastaanoton ja jonka tavan käsitellä aihetta tuomitsivat useat ihmisoikeusaktivistit sekä -järjestöt. Viralliset kannanotot aiheesta ovat tehneet ainakin transihmisten ihmisoikeus- ja potilasjärjestö Trasek ry sekä seksuaalisen hyvinvoinnin edistämiseen tähtäävä Sexpo-säätiö.\nKehrääjä kysyi seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen ihmisoikeusjärjestö Seta ry:ltä, sukupuolivähemmistöjen järjestö Trasek ry:ltä sekä Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskukselta ohjelman ja keskustelun ongelmista sekä näkemyksistä siitä, miten jatkossa aiheen kanssa tulisi menetellä. Vastaukset Kehrääjän kysymyksiin antoivat Setan puheenjohtaja Sakris Kupila, Trasekin varapuheenjohtaja Panda Eriksson sekä Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskuksen johtava sosiaalityöntekijä Maarit Huuska.\nLiika keskittyminen medikaaliseen transitioon sekä suhteuttamisen puute suurimpia ongelmia itse dokumentissa\nSakris Kupila huomauttaa, että ohjelman ongelmista on puhuttu jo kattavasti ja monta ongelmaa on käsitelty, mutta ohjelman yksipuolinen ja lääketieteellinen lähestymistapa transihmisiin on jäänyt vähemmälle huomiolle.\n– Ohjelman narratiivi meni siten, että lapsi/nuori pohtii sukupuoltaan ja hakeutuu tutkimuksiin, ja että tutkimuksiin hakeutuminen tarkoittaa aina suoraan korjausprosessin aloittamista, Kupila toteaa.\nKupila kertoo myös siitä, kuinka ohjelma keskittyi lähinnä medikaalisiin toimenpiteisiin ja muista tukeen ja transitioon liittyvistä elementeistä, kuten esimerkiksi sosiaalisesta transitiosta, kertominen jätettiin haastateltavien huomautusten varaan. Kupilan mielestä tällä tavalla ohjelma esittelee sukupuolen korjauksen laajasta spektristä hyvin ohuen, yksipuolisen kuvan, huolimatta siitä, että Seta on yrittänyt tarjota tietoa dokumentin tekijöille esimerkiksi hyvän hoidon suosituksista ja niiden sisällöistä.\nPanda Eriksson nostaa ongelmista päällimmäiseksi tavan, jolla MOT esitteli detransitiota todellisuutta suurempana ja akuutimpana ilmiönä, vaikka se on ollut olemassa jo pitkään. Trasek on ohjelmaa koskevassa kannanotossaan katsonut, että MOT esitti detransition kasvavana ilmiönä, vaikka todellisuudessa detransitioituvien osuus transihmisistä ei ole kasvussa.\n– Meidän haastatteleman transpolilääkärin mukaan on määrällisesti enemmän detransitoituneita siksi, että on määrällisesti todella paljon enemmän transprosessiin hakeutuvia, mutta hän oli sitä mieltä että nämä liittyvät toisiinsa – ei siis niin, että detransitoituneita olisi yhtäkkiä prosentuaalisesti enemmän, Eriksson huomauttaa.\nTrasek kritisoi kannanotossaan myös sitä, että ohjelmasta puuttuu täysin hoidoista hyötyneiden ääni, jotka tutkimusten mukaan muodostavat valtavan enemmistön hoitoja saaneista transihmisistä. Tällaisia tutkimuksia on tehty sekä Suomessa että ulkomailla.\nTrasekin lisäksi myös Kupila kritisoi ohjelmaa siitä, miten se jätti suhteuttamatta tekemiään väitteitä. Erityisesti Kupila ottaa esiin lähetteiden määrän kasvusta huolestumisen:\n– Ohjelma myös hieman kauhistellen toi esillle kasvaneita lähetemääriä – ottaen huomioon, että kouluterveyskyselyssä 5,5 % nuorista merkitsi sukupuolekseen muun kuin syntymässä määritellyn, lähetemäärät ovat loppujen lopuksi todella pieniä.\nSukupuolen moninaisuuden osaamiskeskuksen Huuska ei ollut nähnyt ohjelmaa, mutta kommentoi yleisellä tasolla vastaavien ohjelmien usein käsittelevän ihmisille merkityksellisiä asioita yksipuolisesti sekä skandaalia rakennellen.\nJatkolta toivotaan vähemmän asioiden ja termien sekoittamista, enemmän kaikkien kuulemista\nTrasek kannusti kannanotossaan ottamaan jatkossa sekä muunsukupuoliset nuoret ja aikuiset että transtytöt ja -naiset osaksi keskustelua. Trasek katsoo, että kehystämällä keskustelu vain syntymässä naiseksi määriteltyjen henkilöiden kehojen ympärille keskustelusta jää todellisuudessa pois transsukupuolisuus, transnuoret sekä detransitioituminen ja keskustelu keskittyy kehonkuvaan. Setan Kupila on samoilla linjoilla:\n– Esimerkiksi dokumentin hoitojen vaikutuksia kuvaava animaatio puhui pelkästään testosteronin vaikutuksista. Yhdessä ohjelman yksipuolisten kärkien kanssa asetelma tavallaan sekä stigmatisoi syntymässä tytöksi määriteltyjä transihmisiä että häivyttää muiden transihmisten olemassaolon, Kupila selittää.\nHistoriassa transnaisten näkyvyys on ollut muita sukupuolivähemmistöjä suurempaa ja tietoisuus muista kuin transnaisista on ollut hyvin vähäistä. Nyt tilanne kuitenkin näyttää muuttuneen, mutta Kupila pelkää, että korjausliike voi olla liian voimakas.\n– Minua huolettaa, että näkyvyys alkaa vastaavasti vinoutua niin, että transtytöt jäävät näkymättömiin, hän kertoo.\nKupila olisi toivonut ohjelmaan lisää keskustelua ei-medikaalisista tukitoimenpiteistä ja erityisesti siitä, kuinka ohut ja yksipuolinen translasten ja -nuorten sekä heidän perheidensä tukiverkko tällä hetkellä Suomessa on.\n– Moni hakeutuu tutkimuksiin, koska haluaa pohtia sukupuoltaan yhdessä ammattilaisen kanssa, tai tukea sosiaaliseen/fyysiseen prosessiin. Tukea voivat tarvita myös vanhemmat. Tilanteessa, jossa lapsi tai nuori pohtii sukupuoltaan, on nykyisessä järjestelmässä hyvin vähän asiantuntevaa apua ja tukea tarjolla. Jäljelle jäävät lähinnä muutamien järjestöjen tarjoamat tukipalvelut ja julkisesti transpoliklinikat, kuvailee Kupila nykytilaa.\nSukupuolen moninaisuuden osaamiskeskuksen Huuska toteaa, että osaamiskeskus toivoo keskusteluun jatkossa enemmän puhetta koko elämän kattavan kasvun ja kehityksen näkökulmasta, siitä, että tässä kehityksessä voi olla erilaisia vaiheita ja virheitäkin voi sattua matkan varrella sekä että kaikkia asiassa esiin tulevia puhujia kunnioitettaisiin.\nEriksson taas korostaa toivetta siitä, että jatkossa asioita ei sekoitettaisi ja niistä puhuttaisiin tarkemmin. Esimerkkinä Eriksson tarjoaa sen, että jatkossa huostaanotosta puhuttaessa tulisi kuulla kaikkia asianosaisia, jonka lisäksi tarvittaisiin taustoitus sille, miksi päätös on tehty ja miten esimerkiksi vanhempien kieltäytyminen hoidon tarjoamisesta vaarantaa nuoren hyvinvoinnin. Tämän lisäksi Eriksson huomauttaa, että ohjelmassa yhdistettiin tarpeettomasti hyvin erilaisia asioita, joita tulisi käsitellä erikseen.\n– Olisi pitänyt erottaa blokkerihormonit ja HRT toisistaan, sillä nyt jutuista sai kuvan että alaikäisille pumpataan testoa systeemiin. Tosielämässähän suomalaiset transnuoret kamppailevat sen kanssa, että eivät saa hormoneja omasta mielestään tarpeeksi nopeasti. Pitäisi erottaa juridinen sukupuolenkorjaus, sosiaalinen transitio ja lääketieteelliset hoidot, sillä transitio on monimutkainen ja monimuotoinen prosessi, Eriksson tiivistää.\nDetransitiosta keskusteltava ihmisyyttä kunnioittaen ja kaikki tarinat ansaitsevat tulla kuulluiksi\nSuurta huomiota MOTn dokumentin myötä sai detransitio, eli prosessi, jossa transitioidutaan syntymässä määriteltyyn sukupuoleen sekä siihen liittyvät terveydenhuollon toimenpiteet. Moni transihminen on ollut huolestunut detransition ja transition vastakkainasettelusta, joten kysyimme haastateltavilta kuinka detransitiosta voitaisiin puhua siten, että detransitioituneet voisivat kertoa kokemuksistaan ilman, että he kokisivat tulevansa rajoitetuiksi ja kuitenkin huomioitaisiin sekä trans- että detrans-ihmisten oikeudet.\nSukupuolen moninaisuuden osaamiskeskuksen Huuska toteaa, että detransitiota koskevia kokemuksia tulisi kuulla entistä enemmän, sillä kuten ei yksikään transitio ole täysin samanlainen kuin toinen, ei myöskään yksikään detransitio ole kuin edellinen eikä kenenkään kokemuksista voi yleistää odotuksia siitä, miten asiat tulevat toisten kohdalla menemään. Huuska huomauttaa erityisesti siitä, että detransitioituvat ihmiset tarvitsevat kunnioitusta ja että useat heistä eivät toivo heidän kokemuksiensa yhteydessä huomautettavan, että transitio hyödyttää enemmistöä, sillä se voi tuntua heidän kokemuksensa mitätöivältä. Huuska mainitsee myös sen, että iso osa detransitioituneiden tarinoista jää tällä hetkellä kertomatta.\n– Osa detransitiota läpikäyneistä kokee sukupuolen korjauksessa olemisen elämänvaiheen olleen heille tärkeä osa omaksi itseksi kasvua, vaikka he olisivat detransitioituneet. Nämä tarinat eivät nyt tule esiin, Huuska painottaa. Samalla Huuska muistuttaa siitä, että Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskuksen palvelut, kuten luottamukselliset keskustelut, ovat myös detransitioitujien tai sitä harkitsevien käytettävissä.\nEriksson katsoo, että detransitioituminen on osa sukupuolen moninaisuutta ja että detrans-ihmisille tarvitaan yhdenvertaiset terveydenhoidon palvelut. Osa detransitioituvista, tai niin sanotuista “katujista”, kokee tarvetta detransitiolle siksi, että on tyytymätön hoidon tuloksiin ja tähän Eriksson toivoo parannusta hoitojen laadun parantamisella. Tämän lisäksi jotkin ihmiset haluavat detransitioitua riippumatta saamansa hoidon tuloksista, jolloin detransitioon liittyviä hoitoja tulisi olla tarjolla ja Eriksson toivoo myös tähän lisäresursseja nykytilanteeseen nähden.\nKupila painottaa keskustelussa asiallisuutta ja sensitiivisyyttä sekä erityisesti ihmisyyden kunnioittamista. Kuten Huuska aiemmin, myös Kupila painottaa, että jokaisen kokemukset, sekä detransition että transition osalta, ovat yksilöllisiä eikä niistä voi yleistää kaikkia koskevia tulkintoja. Kupila toivoo, että keskustelusta jätetään pois turha loanheitto sekä erilaisten skenaarioiden rakentamista vältetään, kun on tarkoitus keskustella itse asiasta. Tärkeänä Kupila pitää myös sitä, että aiheista puhuvat he, joita asiat koskevat.\n– Lisäksi tutkija minussa toivoo, että tieteellisiä transaiheita käsitteleviä tutkimuksia käsiteltäisiin asianmukaisesti, väärin tulkitsematta tai vetämättä niistä ylimääräisiä johtopäätöksiä, Kupila lisää.\nTerveiset transnuorille sekä heidän perheilleen: te ette ole yksin\nMOTn dokumentti osuu keskelle aktiivista yhteiskunnallista keskustelua translaista, transterveydenhoidosta sekä transnuorten ja -lasten asemasta. Erityisesti transnuorten asemasta käydään rajua keskustelua ja sävy on usein jyrkkä, jolloin haavoittuvassa asemassa olevat nuoret sekä heidän perheensä jäävät usein jalkoihin. Kysyimme haastateltavilta mitä he haluaisivat kertoa transnuorille ja heidän perheilleen, jotka joutuvat seuramaan tätä keskustelua, usein ilman että he tulevat kuulluksi.\nSakris Kupila halusi pahoitella nykyistä ilmapiiriä, jossa transnuoret sekä transnuorten perheet joutuvat elämään.\n– Toivon, että te nuoret ja perheet joihin nykyinen ilmapiiri vaikuttaa, saatte tarvitsemanne tuen ja tosiaalta tilaa elää rauhassa ja turvassa. Kenenkään ihmisen olemassaolo tai oikeudet eivät ole mielipideasioita, eikä niistä pitäisi puhua mielipiteinä. Ette ole yksin; meitä on paljon, jotka yritämme parhaamme mukaan tukea teitä ja parantaa tilannetta nyt ja tulevaisuudessa, Kupila lohduttaa.\nMaarit Huuska kannustaa transnuoria ja heidän perheitään luottamaan itseensä sekä painottaa, että kaikkea keskustelua ei tarvitse seurata, erityisesti jos se muodostuu liian raskaaksi.\n– Transnuorille ja -perheille sanoisin, että luottakaa itseenne ja toisiinne ja kuunnelkaa, omia tarpeitanne siinä, millaista dialogia ja millaisia vertaistarinoita kaipaatte juuri nyt. Ei ole mitään velvollisuutta seurata kaikkia julkisia keskusteluja, jos ne kuluttavat omia voimavaroja, Huuska muistuttaa.\nPanda Eriksson kannustaa vanhempia käsittelemään raskaitakin asioita suoraan nuorten kanssa, jotta vanhemmat voivat muistuttaa nuorta siitä, että vaikka joku sanookin jotain vihamielistä, niin se ei vie pois nuoren oikeutta olla oma itsensä.\n– Asiat muuttuvat hiljalleen ja polarisoituminen ei tarkoita, etteikö olisi myös niitä tahoja, jotka kannustavat ja kannattavat transnuorten ja näiden perheiden oikeuksia. On tärkeää, että uskalletaan puhua suoraan perheessä siitä mitä se tarkoittaa, että joku aikuinen sanoo mediassa näin kamalia asioita. Että se ei poista nuorten oikeutta omaan identiteettiin, vaikka aikuinen väittää lehdessä, että transnuoria ei ole olemassakaan. Etenkin sosiaalinen tuki ja oikeassa sosiaalisessa roolissa eläminen on se, millä dysforiaa autetaan parhaiten nuorta, joten luotettavan aikuisen läsnäolo on korvaamaton tuki ja apu, Eriksson painottaa.\ndetransitiomediaMOTSetaSexpoSukupuolen moninaisuuden osaamiskeskussukupuolen moninaisuustransnuoretTrasek


BringDeathCorporation: marraskuuta 2009\nKoska tahdon olla positiivinen tämän kaiken synkkyyden ja kurjuuden, niin maailmanlaajuisen kuin henkilökohtaisen keskellä, niin laitetaan itsesuggestiota peliin.\nHymyile kultsi, sua kuvataan, kaikki on kivaa.\nposted by Carmabal at 6:33 ip. 2 comments\nPressure on - Selfconfidence off\nJotenkin en nyt vain fiilistä. Eilen yöllä iski hirveä maailman paino ja eksistentiaalinen tuska päälle, eikä siitä edes syntynyt mitään taiteellista - pelkkää hammastenkiristelyä ja valvomista valvomisen päälle.\nTunnustin eräälle kaverille asioita, joita en usko koskaan kirjoittaneeni tai sanoneeni ääneen. Joskus vain tuntuu, että kaikki nämä vuodet, hukkaan valuneet. Mistään ei ole mitään näyttöä. Millään ei ole mitään väliä - ja se kaikki on ristiriidassa asioiden kanssa joita uskon. Silti se ei estä minua tuntemasta täysin sitä vastaan sotivia asioita, se ei olekaan suojakuori tuskastumista ja masentumista vastaan, joka tavallaan on pelottavaa.\n"You don't love yourself enough." Sanoi kaveri. No en, vihaan itseäni, heikkouttani, korkeita odotuksiani, vaatimuksiani ja kyvyttömyyttäni. Tunsin aivoissani paineen kuin norsun nuppineulan päällä. On tuskastuttavaa olla hyvä monessa asiassa. Mikään aika maailmassa ei riitä niitten asioitten tekemiseen, mitä tahtoisin tehdä. Koskaan en tule olemaan niin hyvä että se riittäisi minulle. Minulta odotettiin paljon, siltä minusta tuntuu, enkä mitään saanut aikaan. En edes niitä asioita, jotka itse tahdoin tehdä.\nNiinpä irtaudun ja leijun kauas ja pysyn siellä, määrittelemättömässä tilassa, jotta se ei tuntuisi niin pahalta, tämä ja tuo ja se kaikki. Tämä elämä uuvuttaa minut. Olen pystyttänyt niin kovat ja korkeat muurit enkä pääse edes kääntymään.\nIronista. Kaikki mitä olen aina halunnut, on vapaus. Ja itse olen tehnyt oman vankilani.\n"Sometimes those walls have to come down."\n"Yeah, how the fuck am I suppose to do that."\nBut all in all, I have to have faith, that this too, shall pass.\nposted by Carmabal at 3:52 ip. 0 comments\nDance ye Devils!\nTässä pitäis olla linkki!\nMutta miten hiivatissa saan näkymään sen täs sivulla silleen.. erm - *saa kohtauksen koska ei osaa käyttää tietokoneita* No silleen, suora linkki sinne tuuppariin, niin kerta, perkele. Saa kertoa, jos tietääpi.\nposted by Carmabal at 10:19 ap. 3 comments\nWhile it's not so Fragile\nPerjantaista asti olen ollut heti kunnolla sairas. En nyt sit tiedä onko kyseessä se kuuluisa possuflunssa vaiko ei, mut kurja olo on ollut kaikenkaikkiaan, ja nytkin vain jonninverran parempi. Sen verran parempi että laitoin koneen päälle.\nKävin eilen sairaalassa influenssavastaanotolla, sinne minut passitettiin kun soitin pitkittyneestä flunssasta, varsin pahasta. Ääni ei kulje, kuumetta, korvakipua, hiukan kurkkukipua, yskää, päänsärkyä ja kaikki pään ontelot tulessa. Minua ei ole rokotettu sikainfluenssaa vastaan joten omalla tavallaan pelotti sinne meno. Eteisestä ei saanut liikahtaakaan ellei lotrannut käsiä perusteellisesti desinfioivalla huuhteella sekä nenän ja suun yli piti asettaa hengityssuoja.\nVastaanotolla vietetty aika oli aika karmea todellisuudessa. Sairaana olin jo monta päivää ollut ja tosiaan näytin siltä, tosin onnekseni kukaan ei nähnyt niistämisestä irtihilseillyttä nenääni paitsi sairaanhoitaja ja lääkäri, hehe. Tukka harotti rasvaisena päässä ja silmät punoittivat ja nukuin pystyssä. Ihmeen kauan piti odottaa seisoen ennenkuin "sain" ilmoittautua, eli istua. Puolikuntoiselle se oli koettelemus, kun hiki virtasi vaatteitten ja hengityssuojan alla joka tuntui tukahduttavan ja linssit huuruuntuivat sen yläreunasta naftisti pakenevan ilman vaikutuksesta.\nIhmeekseni suurinosa polilla istuneista ihmisistä vaikutti ihan terveiltä. Siistit vaatteet, meikkiä, tukka hyvin, silmät eivät punoittaneet eivätkä nenät kertoneet monista niistetyistä öistä ja päivistä. Muutama lapsi yski ja oli hiukan kipeämmän näköinen ja kaikki sympatiani virtasi ilmaan erään pikkupojan puolesta, joka tunsi suurta eksistentiaalista tuskaa henngityssuojasta. "Tää kutittaa! Äiti, en pysty hengittää, saanko ottaa tän pois, äiti onko jo meidän vuoro??" Kuului ahtaassa tilassa useammin kuin kerran. Ärtynyt äiti tiuski pojalleen ja repi naamaria takaisin ylle, ymmärrän oikein hyvin. Äidin korva kuulee ärtyneen ja vihaiselta kuulostavan äänensävyn alta pelon toisen puolesta. Hengityssuojaa ilman poika voisi tulla vielä sairaammaksi.\nMinun vuoroni tuli ennen monta muuta joka oli jo valmiiksi tilassa odottamassa, eli ilmeisesti olin kuitenki yksi sairaimpia siellä. Korvissani ei onneksi ollut tulehdusta, mutta sain antibioottia kurkkuun, yskänlääkettä sekä kuumetta alentavia särkylääkkeitä reseptillä. Lääkäri oli mukava, keski-ikää lähentelevä nainen joka kamppaili koneen kanssa ja kertoi minulle että kuulun riskiryhmään koska olen nuori, terve nainen. Sille naureskelimme, hassua, että kerranki se ei ole etu.\nNiin minut lähetettiin kotiin vuodelepoon viikoksi. En nyt sitten tiedä oliko possuflunssa tahi ei, yksi ja sama toisaalta minulle, kunhan tulen terveeksi. Tämä on jo toinen viikko melkein karanteenissa kotonani ja MINULLA ON TYL-SÄÄ. Kirjakin, jota luin ehti jo loppua. Osio olisi sarjaan lisää kirjastossa, mutta tässä kunnossa en taida sinne mennä haahuilemaan.\nNo. Ainakin tänään jaksan hetken tässä koneella istua. Musiikkia kuunnella, jutella parin kaverin kanssa. Sitä ei kuulkaas usko miten kaipaa jo kosketusta ulkomaailmaan tai sitä simppeliä mahdollisuutta tehdä itse omat ostoksensa kaupassa, ennenkuin joudut olla ilman sitä etua pari viikkoa.\nLuojan tähden, ku tuun terveeksi, meen kaupungille haahuilemaan ihan silkasta haahuilun ilosta. Perkele, jopa virastotaloihin asioille! Ja hymy huulilla.\nposted by Carmabal at 12:02 ip. 2 comments\nWish I could Wish that I wouldn't Wish\nOlen ehkä itsekäs paska sanoessani näin, mutta, koska on minun vuoroni?\nEnsimmäisenä tulee listassani Kristian, sitten minä, sitten vasta kaikki muu. Olen niin kyllästynyt päästämään irti kaikesta näitten asioitten takia, väsynyt siihen, että yritän nähdä asiat muitten kantilta. Olen elävä, hengittävä ristiriita.\nOli parisuhteessa suunnitelma, että hän muuttaisi tänne. Mutta sitten alkoi käydä ilmi, ettei se ehkä ole paras mahdollinen ratkaisu, ja hän teki ratkaisun, ettei muutakaan vaan hommaa asiansa kuntoon siellä muualla, joten jäin taas yksin. En jaksa enää joka päivä muuttuvia ratkaisuja, se on ollut tätä jo pitkään. Huopaamista ees taas ja ees ja taas ja minä en enää jaksa, joten pistimme sen poikki kunnolla. Sinne jäi hän ja minä tänne.\nEi sillä, ymmärrän että se on parempi hänelle, että hänen pitää keskittyä omaan hyvinvointiinsa, mutta samanaikaisesti olen vihainen ja surullinen! Koska on minun vuoroni? Koska on minun mahdollisuuteni kokea kumppanuutta ja rakkautta? Kaiken nimissä minun pitää päästää irti, ilmeisesti kaikesta. Eikä se suurimman osan aikaa ole todellakaan mukavaa, vaikka ymmärtääkin syyt siihen ja hyväksyy ne.\nMuilta en voi vaatia mitään, itseltäni vaadin kaiken. Hölmöläisen hommaa ehkä, en tiedä. Todennäköisesti ruoskin itseäni ihan turhaan ja kierin itsesäälissä, mutta se on jotain jota joudun joka kerta tehdä tällaiseen tilanteeseen joutuessani - ei viehättävämpiä puoliani, myönnettäköön.\nSattuu, kun ehdin jo toivoa, että kaikki menisi sittenkin hyvin. Että tällä kertaa asiat lutviutuisivat. Vastuu on karmea asia.\nVihaa ja rakastaa. Hyväksyy ja taistelee vastaan. Päästää irti ja repii takaisin. Huutaa ja kuiskaa.\nJoskus elämä on tyhjiö.\nPitäisi löytää se oma riippumaton onnentunne.\nposted by Carmabal at 12:47 ip. 2 comments


79 m² Asemantie 8 D, 33470 Ylöjärvi Rivitalo 3h myynnissä - Oikotie 15715625\nMyytävät asunnot Ylöjärvi Asemantie 8 D, 33470 Ylöjärvi\n168 000 €79 m²\nAsemantie 8 D, Keskusta, Ylöjärvi3h, avokeittiö, kph, s, erillinen wc, vh, terassi\nNyt vapautumassa valoisa ja kauniisti remontoitu rivitalokolmio Ylöjärven keskustasta! Tämä koti soveltuu hienosti niin yksin asuvalle, pariskunnalle kuin pienelle perheellekin. Keittiön ja olohuoneen välinen seinä on kaadettu remontin yhteydessä ja näin pohjaratkaisusta on saatu entistä käytännöllisempi. Myös kylpyhuone, sauna ja wc on remontoitu nykyaikaisesti. Säilytystilaa on yllättävän paljon liukuovikaapistoiden ja vaatehuoneen ansiosta, lisäksi yhtiön tiloissa on vielä lämmin häkkivarastokin. Ilta-auringon suuntaan avautuvalla takapihalla ja suurella, katetulla terassilla kelpaa nauttia kesäpäivistä!\nAsunto Oy Urkonraitti on v. 1982 valmistunut omatonttinen yhtiö, joka koostuu 28 asuinhuoneistosta. Lämmitysmuotona on kaukolämpö ja jokaiselle huoneistolle kuuluu yksi sähköpistokkeellinen autopaikka. Hoitovastike on edullinen, vain 218,24€/kk. Keskeisen sijainnin ansiosta kaikki arjen palvelut sekä harrastusmahdollisuudet ovat kävelyetäisyydellä. Tervetuloa ihastumaan tähän kotiin paikan päälle!\nYksityisesittely järjestyy joustavasti aikataulusi mukaan.\nAsemantie 8 D, 33470 Ylöjärvi\n3h, avokeittiö, kph, s, erillinen wc, vh, terassi\nKuvaus: Keittiö remontoitu 2014. Varustus: jääkaappi, pakastin, keraaminen liesi, liesituuletin hormiin, astianpesukone.\nPesutilojen kuvaus: Kylpyhuone remontoitu v. 2014. Varustus: suihku, suihkuseinä, pesukoneliitäntä, allaskaappi, peilikaappi, lattialämmitys. Erillisen WC:n kuvaus: Wc remontoitu v. 2014. Varustus: allaskaappi, peilikaappi, kaapistot.\nKuvaus: Vaatehuone, kaapistot, eteisessä ja käytävällä liukuovikaapistot. Yhtiön tiloissa lämmin häkkivarasto.\nEtupiha kaakon suuntaan taloyhtiön sisäpihalle, takapiha lounaan suuntaan.\nKorjaustarve vuosille 2019-2023: Kylpyhuoneiden kosteusremontteja tarpeiden mukaan (yhtiön vastuut). Lisäautopaikkojen rakentaminen suunnittelussa. Väliaitojen, välipaneelien ja räystäsalusten maalaus, ylläpitävää huoltoa.\nAntenniverkoston kunnostus ttv-kaapelia varten v. 2003, liitytty ttv-kaapeliverkkoon v. 2004, pihakäytävien ja piha-alueen kunnostus v. 2004, pihasuunnitelman mukaiset työt v. 2006, ulko- ja terassiovien sekä lukitusten uusiminen v. 2010, kosteuskorjaus B 13 huoneisto, myös ulkopuoliset vedenohjaukset v. 2010, kattoremontti v. 2011, piha-alueiden korjaustyöt v. 2014, lämpöverkostovuotokorjaus A-talo v. 2015, pihojen väliaidat uusittu v. 2017, ikkuna- jätealue- ja lämmönjakosaneeraus v. 2018.\nKuvaus: Sauna remontoitu v. 2014, saunassa sähkökiuas. sähkökiuas\nPalvelut: Apteekki n. 1,5km, Sale n. 300m Koulut: Ylöjärven yhtenäiskoulu n. 800m Päiväkoti: Päiväkoti n. 1,2km\n164 892,87 €\n21,12 € / kk\n239,36 € / kk\nParkkipaikan maksut: 10 EUR/kk. Muut maksut: Autopaikka 10€/kk (sähköpistokepaikka), vesimaksu 32€/kk/hlö..\nAsunto Oy Urkonraitti\nAsukkaat. Kiinteistönhoidon lisätiedot: Osakkaat talkoilla. Lumien auraus ulkoistettu.\nTapio Kylökäs p. 0400734853 Isännöintipalvelu Kylökäs Oy Mäkipäänkatu 32 A 1 33500 Tampere tapio.kylokas@kolumbus.fi\nLattia: Keittiössä: laminaatti. Pesutiloissa: laatta. Erillisessä WC:ssä: laatta. Olohuoneessa: parketti. Saunassa: laatta. Seinät: Keittiössä: maalattu, tapetti. Pesutiloissa: kaakeli. Erillisessä WC:ssä: lasikuitutapetti. Olohuoneessa: maalattu. Makuuhuoneessa: maalattu, tapetti. Saunassa: puu.


Vallisaaressa vihittiin yhdeksän lapsen koulu - Ihmiset - Helsingin Sanomat\nIhmiset | HS helsingin sanomat 50 vuotta sitten 11 toukokuuta 1963\nVallisaaressa vihittiin yhdeksän lapsen koulu\nKolmasosa Vallisaaren kansakoulun oppilaista seisoi eilen kotisaarensa laiturilla vastaanottamassa arvokkaita koulun vihkiäisvieraita, joita saapui peräti laivalastillinen. Kolmasosa tarkoittaa tässä tapauksessa kolmea oppilasta, sillä tämän varikkosaaren viehättävässä ja pääkaupungin oloissa suorastaan ainutlaatuisessa kansakoulussa on ainoastaan yhdeksän oppilasta tänä vuonna.\nHarvoin jonkin koulun kaikki oppilaat mahtuvat samaan valokuvaan. Tässä ovat joka tapauksessa Vallisaaren kansakoulun kaikki oppilaat taustanaan tämän varikkosaaren ajanmukainen koulutalo. Koulu on pääkaupungin oloissa ainutlaatuinen. (KUVA: Olavi Kaskisuo LEHTIKUVA)\nKolmasosa Vallisaaren kansakoulun oppilaista seisoi eilen kotisaarensa laiturilla vastaanottamassa arvokkaita koulun vihkiäisvieraita, joita saapui peräti laivalastillinen.\nKekkonen tutustui maisemiin ja väestöön huvipursimatkalla


Tilkuista Totta: Korttiharjoittelua\nMaruna 25. marraskuuta 2008 klo 16.51\nKorttien tekeminen on kivaa eikä kovin vaikeaakaan.\nAiemmin tein paljon kortteja myyntiinkin, mutta enää lähinnä omiksi tarpeiksi.\nAnonyymi 26. marraskuuta 2008 klo 23.42\nSiellä mun lähetyksessä oli jotain silmälläpitäen tätä sun uutta korttihurahdustasi :)\nSE ruskea pintainen on liimakalvoa millä voit se ohuen harsokankaan kiinnittää kartonkiin... :) uutta messuilta ostettua molemmat...\nMä teen joka jouluksi sadoittain kortteja ja joka joulu päätän etten enää ensi vuonna teen näin paljon ja kuitenkin sit teen vielä vähän enemmän...\nAnonyymi 1. joulukuuta 2008 klo 16.03\nKivat kortit teitkin. Kyllä saajat ilostuu :) minä teen aina joulukortit itse. Nyt on ollut jopa kyselyä teenkö myyntiin asti, mutta en ole niin paljoa saanut aikaseksi. En teidä onko korttini edes kelvollisia myytäväksi :)