31. raskausviikko ja kokemukset tukivyöstä\nTänään pyörähti käyntiin taas uusi raskausviikko, viikko 30+0! Sen kunniaksi otettiin vähän kuvia Aadan kanssa. Vaivat on entiset ja tuntemukset on entiset. Vauva ehkä on nyt masussa oikein päin, koska välillä paine alhaalla on kova ja potkut tuntuu vain ylävatsalla. :)\nSoittelin Rovaniemen päähän neuvolaan istukkakontrollilähetteestä, mutta kuulemma ei vielä voi tehdä, kun täältä päästä ei ole vielä tiedot saapuneet. Olisi minusta jotenkin kätevämpää ja turvallisempaa, että esimerkiksi neuvolatiedot näkyisi eri paikkakunnilla ilman mitään tietojen lähetyksiä postitse...\nTilasin myös tukivyön kokeiluun ja sehän toimii! Aadaa odottaessa mulla oli käytössä Anitan tukivyö, mutta se jotenkin ahdisti alavatsaa ja aiheutti lähinnä supistuksia ja epämukavaa oloa. Nyt hankin Carriwelin saumattoman tukivyön, joka yltää koko vatsan päälle ja se toimii. Ensimmäisen päivän käytön jälkeen sain nukuttua yönkin ilman ainuttakaan herätystä, kun se oli helpottanut päivän aikana niin kovasti. Käveleminenkin onnistuu nyt paljon paremmin. Käytiinkin tänään sitten tunnin kävelylenkki, teki mielelle niin hyvää! Eilisen myrskypäivän jälkeen tänään oli tosi kiva aurinkoinen sää.\nTunnisteet: 3. kolmannes, liitoskivut, masukuva, raskaus, vaivat, vauvanro2\nÄidin harrastukset, onko niitä?\nUsein ihmisiltä kysytään, että mitä harrastat, kun halutaan tutustua uuteen ihmiseen. Itse pohdin siinä kohtaa aina kuumeisesti, että mikä lasketaan harrastukseksi ja onko mulla muka jotain, mitä voisin harrastukseksi nimittää. Ennen vastasin ilman muuta, että koirien kanssa touhuilu on minun harrastus, nykyään vastaan vältellen, että ehkä valokuvaus on jotain sellaista, mitä harrastan, vaikka sekin on hyvin satunnaista ja ei-tavoitteellista. Kaipaan kyllä harrastusta, jotain sellaista juttua, mistä olisin innoissani kuten koirista ennen - jotain sellaista juttua, mihin saisin pistää vain oman aikani ja nauttisinkin siitä vielä intohimoisesti.\nValokuvaus on vähän sellainen juttu, että tiedän osaavani ottaa kuvia ja useimmiten kuvat teknisesti varmaan ovat ihan hyviä. Itsekritiikki kuvanotto- ja muokkaushetkellä on yleensä kuitenkin valtava, enkä juuri koskaan ole tyytyväinen omiin kuviini ennen kuin sitten selaan niitä albumista myöhemmin. Minulta puuttuu myös ideoita - ainahan voi ottaa perushyviä kuvia lapsista tai koirista, mutta se, että niissä olisi sitä jotain erityistä, on ihan asia erikseen.\nToisaalta mietin, tarvitseeko harrastuksen olla tavoitteellista? Riittääkö, että siitä jonkin tekemisestä vain pitää? Niin kuin nyt koirien kanssa lenkkeily ja niiden kanssa touhuaminen. Ei sekään minulla ikinä erityisen tavoitteellista ole ollut, mutta siinä vain oli sitä jotain, mistä nautin. Koiraa kaipaan elämään ihan valtavasti. Etenkin sen jälkeen, kun ulkoilutin ennen joulua ja joulun jälkeenkin yhtä Kiko-nimistä koiraa ja joululomalla touhuttiin koiranpentujen ja vanhempien koirien kanssa.\nAjattelen harrastuksen olevan jotain sellaista, mikä tuo hyvää mieltä ja sisältöä elämään sen ainaisen arjen keskelle. Jotain sellaista mukavaa tekemistä, missä saa keskittyä itseensä. Ehkä harrastuksesta on ajatuksenakin tullut tärkeämpi nyt, kun on äiti, sillä tuntuu (minun oman pääni sisällä), että oman ajan ottamiseen pitäisi olla joku selkeä syy - kuten se tärkeä harrastus. Sen lisäksi lenkkeily yksinään tuntuu yleisesti ottaen pelkästään pöljältä ja kameran ulkoiluttaminen ilman kuvausrekvisiittaa (koiria tai lapsia) vähintään yhtä omituiselta. Kuntosalilla käynti oli ihan mukavaa, mutta se ei ihan ole se minun juttu, eikä nyt raskaana liitoskipujen keskellä oikein onnistuisikaan.\nNäin monta koiraa en välitä ottaa kuin näissä kuvissa, mutta yksi pienehkö olisi ihana. Ehkä parin vuoden sisällä?\nImatran helmikuu näyttää tältä. Tuntuu ihan uskomattomalta, että aurinko paistaa, kadut on ihan puhtaat ja sulat lumesta ja jäästä, pihallakin pari hassua lätäkköä tai lumikasaa siellä täällä. Oma pää on sitä mieltä, että kohta on kesä. Myös facekirppiksillä olen ollut huomaavinani samaa, että kesä- ja kevätvaatteet menee kaupaksi ja ihmiset on ruvenneet hankkimaan niitä. Normaalisti helmikuussa ei vielä kauheaa kiirettä sellaisille ole, vaan ennemmin mietitään vielä, miten saisi nakerot pidettyä mahdollisimman lämpiminä.\nRaskauden kannalta tämä on helppoa, kun ei tarvitse miettiä, miten tarkenisi, kun kaikki omat talvivaatteet ahdistaa ja kuukauden tai parin takia ei viitsisi paljon mitään hankkia. Aadaa odottaessa vielä ajattelin, että kaikki vaatteet voi hyvinkin tulla uudelleen käyttöön, kun/jos saadaan toinen lapsi. Nyt en ole ollenkaan varma, että tuleeko meille enää kolmatta ja jos niin kävisi, niin milloin. Yhden äitiystakin ostin, kun edellinen musta tuntui niin synkältä ja telttamaiselta omaan makuun ja leggarit myös, kun niitä tarvitsee kuitenkin. Minun mahalla ei todellakaan mennä omilla vaatteilla läpi raskauden kuten jotkut voi tehdä. Paitsi, että maha on niin iso, että tavalliset vaatteet ei sovi päälle, mulla alkaa jo hyvissä ajoin alkuraskaudessa supistelemaan kaikki vatsaa kiristävät vaatteet.\nTaaperon mielestä tällainenkin sää on kiva, vaikka Aada haikaileekin papan luokse mäenlaskuun. Onneksi sinne ensi viikolla mennään. Nyt nautitaan lätäköissä uimisesta ja hiekkalaatikon mutavellillä leikkimisestä, veden räiskyttämisestä ja jääpalojen heittelystä ja hajottamisesta! Kurahaalarin vedenpitävyys on testattu huolella ja todettu ainakin toimivaksi. Kulingin haalaria voin siis suositella. ;) Kameraakin on ollut kiva ulkoiluttaa, kun aurinko on paistanut. Vähän jännittää, miten omituiselta se tuntuu, kun ensi viikolla lähdetään pohjoiseen ja siellä on kuitenkin talvi parhaimmillaan ja lunta enemmän kuin tarpeeksi. Ehditään vielä hiihtämään ja laskemaan mäkeä monet kerrat!\nTunnisteet: imatra, taapero, ulkoilu\nNyt alkoi jo 30. raskausviikko ja tänään eletään rv 29+3. Viikot vierii kovaa kyytiä, mutta vielä en hihku, kun viimeksikin ehdin olla raskauteen kaikkinensa ihan loppu ja kyllästynyt. Laskettuun aikaan on 10 viikkoa, mutta se tuntuu vielä todella kaukaiselta. Esikoisen odotus meni reilulla viikolla yli lasketun, niin nyt jotenkin suhtautuu laskettuun aikaan ja yleensäkin raskauden kestoon paljon suurpiirteisemmin eikä tule samalla tavalla laskettua päiviä. Ihanan pitkällä tämä odotus kyllä jo on siitä huolimatta!\nVaivoina edelleen kamalat liitoskivut, mutta ei sentään muuta. Vauva kääntyi eilen jotenkin parempaan asentoon ja tänään on ollut sitten helpompi olla ja liikkua, kun välillä tuntui olo tosi hankalalta. Nyt masu tuntuu ihan kivalta taas. :) Eilen kävin myös uimassa ja vitsi sitä vapauden tunnetta, kun vedessä maha ei painanut mitään, pystyi juoksemaan ja hyppimäänkin. Voisi yrittää alkaa käydä useamminkin!\nTestailtiin Aadan kanssa jalustaa ja puhelimen kameran kaukolaukaisinta sunnuntai-iltana, masukuva siis tasan viikoilta 29+0.\nTunnisteet: 3. kolmannes, liitoskivut, masukuva, raskaus\nAadalle tein aikanaan villapeiton isoäidin neliöistä, pikkuveljelle taas valmistui tämmöinen puuvillainen peitto muunnelluista pajuneliöistä. Lankana käytin puuvillalankaa, sininen ja beige ovat Cotton nr.8, valkoinen on Prisman Perfect Cotton ja vihreä on Cotton nr.8 jämät sekä Sadnes Garnin Mandarin Petit (väri 9635). Tämä on nyt samanvärinen kuin Aadalle tehty vaunulelu, joten sopii sitten sävy sävyyn. Tein puuvillasta kun ajattelin, että on kesävauvalle ehkä parempi. Hieman mietin, pitäisikö taustapuolelle ommella joku pehmeä trikookangas, niin olisi vielä parempi köllöttelyalusta vai olisiko tämä kuitenkin monikäyttöisempi näin. Aadan peittoa tuli käytettyä vaunuverhona pitkään.\nKäsitöitä ei ihan kauheasti ole tullut harrastettua tässä välillä, kun en oikein tiedä, mitä sellaista voisi tehdä, mikä tulisi myös käyttöön. Minun äiti ja miehen isotäti neulovat sukkia ja lapasia sitä tahtia, ettei kaikkea ehdi kunnolla pitääkään, joten niitä tuntuu turhalta tehdä vielä itsekin. Virkkaaminen ja neulominen olisivat kyllä kivaa ajanvietettä ja pohdin tässä, että mitä seuraavaksi aloittaisin. Tähän jäi taas koukkuun. 😄\nTunnisteet: diy, hankinnat, käsityöt, vauvanro2, virkkaus\nMeidän tinttiksellä on ikää nyt 2,5v suurin piirtein ja päiväunien suhteen on käyty taistoa jo jonkin aikaa. Päiväunet tulevat selvästi tarpeeseen, ilman niitä illat on mahdotonta sirkusta ja neiti nuokkuu Pikku Kakkosen aikaan jo ihan väsyneenä (mutta ei toki nukahda). Iltalenkeistä ja iltaulkoilusta ei ilman päiväunia tule oikein mitään, kun tinttis on niin väsynyt. Nukahtamisen kanssa meillä on taisteltu suunnilleen koko tinttiksen elämän ajan joten uutta tämä ei sinänsä ole. Neiti vaan on melkoinen unitaistelija.\nPäiväkodissa ollessa hoitajat saivat taistella unien kanssa joka ainoa päivä ihan tosissaan ja siitä huolimatta neiti jätti ne välistä toisinaan. Kotona ollessa tinttis nukkuu rattaissa, kun mie käyn lenkillä. Nyt raskaana ollessa ja liitoskipujen vaivatessa alkaa vaan käydä raskaaksi, kun kävelemään ois lähdettävä joka ainoa päivä säällä kuin säällä ja se vaatii sitten 45-60 min kävelyn. Hyväähän se pikku ulkoilu tekee, mutta kun ei vain tahdo pystyä.\nOllaan kokeiltu sisälle nukahtamisessa kupariketun rentoutussadut youtubesta, unilaulut, sadut, pimeä huone ja ihan kaikki. Rattaisiinkaan neiti ei nukahda, jos parvekkeella heijailen, vaan höpöttää vaan ja nousee jatkuvasti ylös. Välillä pidettiin jo päiväunetonta aikaa, kun neidillä oli joku vaihe, ettei nukahtaminen ylipäänsä tahtonut onnistua ja päivisin tuntui ihan hyvin jaksavan. Ilmeisesti kehityksessä on kuitenkin vaihteeksi sellainen vaihe, että unta tarvitsee selvästi enemmän ja päiväunet on erittäin tarpeelliset.\nMennään siis tällä taktiikalla nyt. Toukokuuhun ja pikkuveljen syntymään on vielä 3kk, silloin pikkuveli tarvitsisi jo vaunut itselleen, ellen sitten päädy hankkimaan tuplarattaita kuitenkin. Tai sitten kannan pikkuveljen liinassa tai repussa ja neiti melkein 3v saa nukkua rattaissa päiväunensa. Onneksi nyt ollaan muuttamassa rivitaloon, joten rappusissa ei tarvitse rahjustaa ja nukahtamisen jälkeen voin nykäistä rattaat vaan sisälle tai jättää ulos, ei tarvitse koko kylää kiertää neidin päiväunien aikana. 😉\nTunnisteet: nukahtaminen, nukkuminen, taapero, unijutut\nVauvan vaatteiden inventaario\nKävin läpi kaikki pienet vaatteet, Aadalta jääneet ja kirppislöydöt ja olin vähän tyrmistynyt, ku sitä vaatetta olikin jo ihan reilusti. 11kpl 50/56 kokoisia bodeja ja housujakin melkoinen kasa! Kuvittelin, että ainakin pieniä kietaisubodeja voisi vielä tarvita, mutta ei todellakaan… 68 kokoiset jätän sitten myöhemmin hankittavaksi, niiden aika on kuitenkin vasta joskus ensi syksynä tai talvena, niin turhaa vielä hankkia ja saapa sittenkin tehdä kirppiskierroksia ja sieltä löytöjä, kun ei kaikkea heti hamstraa!\nKirppikseltä voi keskittyä bongailemaan enää ehkä 62 kokoisia bodeja tai jos löytyy jotain erityisen ihanaa ja söpöä. Joku collegehaalari pienessä koossa voisi myös olla hyvä, koska tuo Popin raidallinen haalari on aika reilua kokoa ja fleece voi olla liian kuuma. Touko-kesäkuussa kuitenkin joku sellainen ohuiden sisävaatteiden ja fleecen välimalli voi tulla tarpeeseen. Ja jos rehellisiä ollaan, niin Suomen ja etenkin pohjoisen kesässä ihan milloin vaan.\nNyt olen ostanut lähinnä newbien ja Lindexin vaatteita, koska niistä pääsee todennäköisesti vielä joskus eroonkin kirppiksellä. Uutena olen ostanut kaksi bodya ja yhdet housut. Niin suloisia kuin jotkut Peuhun ja Cirafin vaatteet olisivatkin, niitä ei kirppiksellä tunnu ostavan kukaan ja siksi jätän ne itsekin ostamatta. Huomaan, että olen ihastunut näissä vauvanvaatteissa mintunvihreään ja tummansiniseen, sekä harmaaseen. Todennäköiset kotiutumisvaatteetkin valikoitui sen mukaisesti, tämä seuraavan kuvan setti miellyttää silmää tosi kovasti! Hieman malttamattomuutta ilmassa, koska tänään on tasan 100 päivää laskettuun aikaan ja minun tapauksessa todennäköisesti paukutellaan siitäkin vielä toista viikkoa yli.\nTunnisteet: 2. kolmannes, raskaus, vauvanro2\nOlen Elina, elokuussa -92 syntynyt rovaniemeläinen, joka:\n- on äiti ihanalle heinäkuussa 2017 syntyneelle tytölle\n- odottaa toista lasta syntyväksi toukokuussa 2020\n- eksyi vuodeksi Etelä-Karjalaan\n- opiskelee sosionomiksi\n- haaveilee omakotitalosta ja koirasta\n- harrastelee valokuvausta\n- rakastaa metsässä käveleskelyä


Lähihoitajan ja hoiva-avustajan sijaisuuksia MIKKELI\nLähihoitajan ja hoiva-avustajan sijaisuuksia, Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä, Mikkeli\nHaemme lähihoitajia ja hoiva-avustajia erimittaisiin (yli 3 kk kestäviin) sijaisuuksiin. Sijaisuudet sijoittuvat monipuolisiin tehtäviin terveyspalvelujen, vanhus- ja vammaispalvelujen sekä perhe- ja sosiaalipalvelujen työyksiköissä koko Essoten alueella.\nLähihoitajan kelpoisuusvaatimuksena on sosiaalihuollon ammatillisen henkilöstön kelpoisuusvaatimuksista annetun lain (272/2005) 8 §:n mukainen tehtävään soveltuva sosiaali- ja terveysalan perustutkinto tai muu vastaava tutkinto. Hoiva-avustajana voi toimia henkilö joka on suorittanut hoiva-avustaja koulutuksen, sosiaali- ja terveydenhuollon alkuvaiheen opiskelija tai muu henkilö, joka on soveltuva tehtävään. Huomioimme myös alan opiskelijat. Hakijoilta edellytämme 18-vuoden ikää.


Kuka maksaa vuotavan vesiverkoston?\nSuomessa vesiverkoston vuotoihin valuu keskimäärin hukkaan 20 prosenttia vesilaitoksen tuottamasta vedestä. Se on vuorokaudessa jopa 50 miljoonaa litraa vettä, joka pidemmän päälle näkyy myös kuluttajille kasvavina hintoina. Verkoston vuotojen määrä kasvaa lähitulevaisuudessa, koska suurin osa verkoston putkistosta on käyttöikänsä päässä.\n- Vesiverkoston vuotoja ei korjata, koska vesi on edullista. Tällä hetkellä vesilaitoksille on kannattavampaa korjata vuodot niiden sattuessa, koska niitä sattuu nyt määrällisesti vähän. Tulevaisuudessa vuotojen määrä todennäköisesti kasvaa merkittävästi, kertoo Econetin toimitusjohtaja Matti Leppäniemi.\nHelsingissä vesilaitos tuottaa puhdistettua talousvettä noin 90 miljoonaa kuutiometriä vuodessa. Myös vesilaitos menettää tuloja, koska puhdistettua vettä valuu verkostovuotoihin. Suurin osa putkistosta on käyttöikänsä päässä, koska putkistot on rakennettu 1960-1970-luvuilla. Putkistojen käyttöikä on keskimäärin 50 vuotta. Lisäksi haasteena on putkistojen sijainti maan alla, jonka vuoksi vesiverkoston todellisesta kunnosta on vähän tietoa.\n- Tulevaisuudessa voi käydä niin, että emme pysty maksamaan saneeraus- ja korjausvelkaa. Ulkomaisilla jättiyrityksillä tosin voisi olla varaa korjata vuotavat putkistot. Kiinassa vuotoprosentti on keskimäärin 15 prosenttia, joka on pienempi kuin Suomessa, koska verkostot ovat yleensä nuorempia. Veden hinta on suhteutettuna kalliimpaa, minkä vuoksi verkostosta pidetään huolta, kertoo Econetin kehitysjohtaja Antti Herlevi.\nVesiverkoston ja –laitosten saneerausvelka kasvaa tiedon vähäisyydestä riippumatta.\n- Kysymys on, mitä kuluttaja saa jos vesilaitos korjaisi vesivuodot? Saneerausvelka saattaa korottaa veden hintaa joka tapauksessa, vaikka vesiverkosto korjattaisiin. Suurten tai useiden verkostovuotojen ennakoiva tai ylläpitävä korjaustyö olisi edullisempaa kuin vaurioiden korjaaminen, kertoo Leppäniemi.\nVesihuoltolain mukaan vesilaitosten tavoite on turvata kohtuullisin kustannuksin saatavissa oleva vesihuolto. Ne saavat tuottaa enintään kohtuullista tuottoa pääomalleen. Markkinoilla ei ole yksityisiä palveluntuottajia tai kilpailua.


Ja me yhdessä kuljemme taloon autioon - Kulttuurivihkot\nJa me yhdessä kuljemme taloon autioon\nViime kuun lopulla tuli Yleisradiosta Kare Eskolan Välilevyjä otsikolla ”Hylätyt ja autiot”. Ohjelma oli mielestäni yksi Eskolan kiehtovimmista: ihmeteltiin muun muassa hylättyjä taloja ja kyliä sekä koulun tyhjyyttä kesällä. Musiikki oli todella hienoa, vaikka kappaleet eivät useinkaan suoranaisesti liittyneet autiuteen tai tyhjyyteen. Mutta ei jätetä tätä tähän, vaan jatketaan aiheen ihmettelyä…\nAivan suoraan aiheesta löytyy vaikka pari Yrjö Kilpisen laulua: Vanha kirkko sarjasta Tunturilauluja opus 54, jossa V. E. Törmäsen teksti kertoo erämaan yksinäisyydessä lahoavasta kirkosta, jonka nurmen alla seurakunta maatuu. Sarjasta Lieder um den Tod löytyy Auf einem verfallenen Kirchhof, joka viimeistään paljastaa, mikä hylätyssä, autiossa ja yksinäisessä oikein ravistaa. Kuolemahan se siellä luuraa.\nEhkä tunnetumpi ja helpommin sulatettava on Sulho Rannan P. Mustapään runoon säveltämä Kansanlaulu. Teksti ei puhu suoraan kuolemasta, mutta kansanlaulun sanattomuus ja lehtipuiden autius kertovat selkeästi kaiken katoavaisuudesta jopa mintun ja ruusun tuoksua levittävän sinisen rakkauden ryytimaan keskellä. Aika samanhenkinen on kansansävelmä On suuri sun rantas autius V. A. Koskenniemen tekstiin. Ainakin näillä lauluilla saa varmasti aihetta luonnehtia Suomea murheellisten laulujen maaksi.\nHylätyistä ja autioista paikoista on toki sävelletty muuallakin. Edward MacDowell sävelsi Yhdysvalloissa romanttisia pianokappaleita otsikolla Woodland Sketches ja tästä sarjasta löytyy yksi Yhdysvaltojen tunnetuimmista klassisista kappaleista, To a Wild Rose. Sarjasta löytyy kuitenkin myös kappale A Deserted Farm, joka on mielestäni vähintään Villiruusun veroinen. Kappaleen sanattomuudesta huolimatta tarinan juoni on melko ilmeinen: haikean alun ja lopun välissä muistellaan onnellisia aikoja, jolloin elämä kukoisti. Hieman tämän menneen muistelun henkinen on myös Sibeliuksen kappale opuksesta 74, Im alten Heim, vaikka kyseisen kodin mahdollinen autius jääkin epäselväksi.\nArkitodellisuudessa talojen, tilojen ja kylien autioituminen on vakava yhteiskunnallinen kysymys kaikkine sosiaalisine ja taloudellisine ongelmineen. Kaupungistuminen – tai pitäisikö pikemminkin sanoa suurkaupungistuminen – on megatrendi. Syrjäiset seudut autioituvat, talot tyhjenevät, työpaikkoja ei ole, palvelut vähenevät, koulut lakkautetaan ja syrjäisistä kerrostaloistakin aletaan kysyä, kannattaako niitä pitää kunnossa, vai tuleeko halvemmaksi purkaa. Autioista taloista ja kylistä sekä Suomesta että muualta maailmasta Helsingin Sanomat kirjoitti 15.3. melkein teemanumeron.\nMielikuvituksen ja taiteen avulla voi kuitenkin päästä arjen yläpuolelle. Yksi ylevimmistä hävinnyttä elämää kuvaavista sävellyksistä on Debussyn pianopreludi Uponnut katedraali – Ysin kaupungin katedraali, joka legendan mukaan toisinaan nousee veden alta esiin palatakseen jälleen upoksiin. Yllättävän hyvää taidetta voi kuitenkin saada aikaan todella proosallisistakin aineksista. Lindbergin Graffiti-teoksen teksteinä on Pompeijin raunioista löytyneitä antiikin roomalaisia seinäkirjoituksia, joiden tyylilaji on kaikkea muuta kuin ylevä. Teoksen nimi on osuva.\nToisinaan taidetta tarvitaan kuitenkin ihmisten palauttamiseksi takaisin karmeaan todellisuuteen. Šostakovitš sävelsi todella synkällä tavalla kuolemanhiljaisuuden 13. sinfoniaansa Babi Jar. Jevtušenkon runossa rinteet, villiruohot ja ankarat puut kehystävät kaikkia niitä joukkomurhia, joita tapahtui toisen maailmansodan aikana. Toki Šostakovitš otti tällä, kuten monella muullakin teoksellaan samalla yleisemminkin kantaa väkivaltaa vastaan.\nTähän sinfoniaan verrattuna Steve Reich käyttää yllättävän neutraalin tuntuista sävelkieltä teoksessaan The Desert Land, vaikka hänellä oli mielessään ydinaseet ja William Carlos Williamsin runot, joista on siteerattu seuraavanlainen dystopia:\nIhminen on selviytynyt tähän asti, koska hän on ollut tietämätön,\nmiten toteuttaa toiveensa. Nyt kun hän voi toteuttaa\nne, hänen täytyy joko muuttaa niitä tai menehtyä.”\nPitäisiköhän tätä runoa soveltaa myös silloin, kun puhutaan siitä, miten ihmiskunta eri tavoin tuhoaa luontoa?


Lenovo Legion Y27-gq-25 27” -pelinäyttö | DNA\nNostaa pelikokemuksen uudelle tasolle\n240 Hz:n virkistystaajuus ja 0,5 ms vasteaika\nLenovo Legion Y27-gq-25 27” -pelinäyttö on yhtä juhlaa: 240 Hz:n virkistystaajuus, QHD -resoluutio, 0,5 ms vasteaika sekä Nvidian G-Sync -teknologia.\nPelaajan valinta: Lenovo Y27-gq-25 -pelinäyttö\nLenovo Legion Y27-gq-25 27-tuuman pelinäyttö on täydellinen valita FPS-pelaajalle, joka vaatii grafiikan lisäksi näytöltä parhaan mahdollisen nopeuden jokaiselle freimille ja jokaiselle tapahtumalle ruudulla. 100% sRGB takaa todentuntuiset värit, eikä 400 nitin kirkkaus jätä ketään kylmäksi.\nTarkka pelinäyttö nostaa pelikokemuksen uudelle tasolle\nHuippuluokan QHD-resoluutio takaa, että pienimmätkin yksityiskohdat erottuvat. 240 Hertsin virkistystaajuus, vain 0,5 millisekunnin vasteaika ja G-Sync -teknologia takaavat, että pelintuntuma nousee ainakin parilla asteikolla.\nLenovo Y27 -pelinäyttö monipuolisilla liittimillä\nLenovo Legion Y27-gq-25 -pelinäytössä on monipuoliset liittimet ja jos liität näytöt vierekkäin, 27 tuumaisen Lenovon todella ohuet kehykset suorastaan haihtuvat näyttöjen väliin. Myyntipakkauksessa olevat HDMI- ja DisplayPort-kaapelit tarjoavat vaihtoehtoja liitännöille.\nLenovo Legion Y27 -pelinäyttö on mahdollista kiinnittää seinälle tai telineeseen VESA-liitäntöjen avulla. Pivot-toiminnolla saat monitorin vaikka pystyasentoon ja säätömahdollisuuksia on käytännössä rajattomasti. Pelinäytön jalustan kaapeliohjaus pitää pelitilasi siistinä.


Digikaverivalmennus etänä - Aspa\nEtusivu » Tietoa Aspasta » Hankkeet ja kehittämistoiminta » Digiloikkarit: vahvistamme digiosallisuutta » Näin järjestät digikaverivalmennuksen » Digikaverivalmennus etänä\nEtädigikaverivalmennuksessa voit käyttää samaa edellä esiteltyä runkoa kuin lähivalmennuksessa. Työskentelyalustaksi sopii esimerkiksi Teams.\nEtävalmennuksessa käytännön harjoitteita täytyy hieman soveltaa.\nKokemukseen pohjautuvat vinkkimme etädigikaverivalmennuksen järjestämiseen:\nIlmoittautumisen yhteydessä muista kysyä mahdolliset erityistarpeet etäyhteyksiä varten (esim. viittomakielinen tulkkaus).\nTee valmennukseen esitys, jossa on tervetulotoivotukset, ohjelma ja tauot. Esitys toimii valmennuksen runkona ja tukena.\nTee itsellesi käsikirjoitus, jossa on vaihe vaiheelta valmennuksen kulku, juonnot, tehtävänjaot ja tarvitsemasi linkit sekä tiedostot.\nTutustuminen onnistuu chatin kautta esimerkiksi niin, että näytölle jaetaan numeroituja kuvia, joista jokaisessa on erilainen tunnetila, ja kukin osallistuja kirjoittaa chattiin sen kuvan numeron, joka vastaa omaa fiilistä. Sen jälkeen voit vielä pyytää osallistujia kertomaan tunnelmistaan. Tutustumista voi jatkaa erilaisilla maisemakuvilla tai vastaavilla. Osallistujilla voi kysyä mm. heidän odotuksiaan tai pyytää kertomaan jotakin itsestään kuvien avulla. Mikäli käytät kuvia, muista kuvailla ne, sillä ruudun toisella puolen voi olla henkilöitä, jotka eivät näe.\nPienryhmätyöskentely onnistuu Teamsissä, Zoomissa ja muilla verkkokeskustelualustoilla. Ryhmätehtäviä varten voit luoda omat linkit, joiden kautta pienryhmäläiset jakautuvat työskentelemään ohjaajan määrittelemäksi ajaksi.\nValmennuksen päätteeksi voit skannata allekirjoitetut ja jokaisen nimellä varustetut osalllistujatodistukset, mikäli ne lähetetään sähköpostitse.\nNäin etädigivalmennus syntyi\nEtädigikaverivalmennukset pilotoitiin keväällä 2020, jonka jälkeen valmennus on järjestetty kerran saman vuoden syksyllä.\nMukana digikaverivalmennuksessa olivat digitukea Lapissa tarjoavat järjestöt ja näiden vapaaehtoiset. Näin saatiin digikavereita kerralla ympäri Lappia ja samanaikaisesti useaan eri järjestöön. Lapin digitukijärjestöt saivat digikaverivalmennuksen konseptin käyttöönsä myös tulevia valmennuksia ajatellen.\nEtädigitukea voi tarjota chatin kautta, puhelimitse tai videotukena erillisten verkkokeskustelualustojen kautta, esimerkiksi Zoom, Teams, Discord, Teamviewer, WhatsApp ja Messenger. Etädigituki onnistuu myös sähköpostitse ja puhelimitse.\nValitse sopivat alustat etädigituen antamiseen.\nHarjoittele ensin itse ja opeta sitten organisaatiosi digikaverit käyttämään sujuvasti etätukialustoja.\nValmistele selkeä ohje sekä digikavereille että digituen tilaajille etädigituen saamisesta. Muista tietoturva ja eettiset ohjeet!\nTiedota digituen käytänteistä selkeästi nettisivullanne tai ilmoitustaululla, jotta digitukea kaipaavat ihmiset voivat helposti tarttua tilaisuuteen.\nSovi yhteiset pelisäännöt organisaation ja digituen antajan välille.\nMuista! Palveluntarjoajilla, kuten esimerkiksi pankit, Verotoimisto ja Kela, on oma vastuu digituen antamiseen.\nEtädigituen ohjeet digikavereille\nKerro opastettavalle heti alussa, että jos yhteys katkeaa, niin samalla linkillä pääsee takaisin.\nOle kärsivällinen, etene hitaaseen tahtiin ja kuuntele tuettavaa. Varmista, että teillä on yhteinen kieli ja pyri olemaan mahdollisimman selkeä.\nJokaisella on erilaiset tavat oppia, joten samanlainen tapa opastaa ei toimi kaikille. Muista puhua selkeästi ja selittää tietotekniikkatermit selkokielisesti.\nRohkaise kysymään ja keskeyttämään.\nMuista kysellä tuettavalta tasaisin väliajoin, onko hän ymmärtänyt, pitääkö hidastaa tai selittää uudelleen. Etädigitukea annettaessa opastustahti voi olla hitaampaa kuin vieressä opastettaessa.\nÄlä pelkää hiljaisia hetkiä, ne kuuluvat etäyhteyteen.\nValtakunnalliset digituen eettiset ohjeet pätevät myös etädigituen antamisessa. Esimerkiksi:\nKenenkään yksityisasioita, kuten salasanoja, terveystietoja, pankkitietoja tai muita arkaluontoiseksi koettuja asioita ei katsota tai käsitellä.\nTarvittaessa osallistujaa opastetaan olemaan näyttämättä tietojaan.\nLataa koneet ja akut täyteen ennen etädigitukihetkeä.\nPidä kaksi laitetta saatavilla, jos mahdollista. Etädigituen antaminen sujuu silloin jouhevammin.\nValmistele oma tila etädigituen antamista varten. Huolehdi, ettei taustalla ole häiriötekijöitä. Käytä kuulokkeita.\nMuista kehua onnistumisista.\nGooglaa itse vastauksia, jos et osaa jotain. Kaikkea ei voi osata, eikä kaikkeen voi valmistautua. Kerro rehellisesti, että et tiedä vastausta ja selvität asian vaikka ensi kerraksi.\nRuudun jakaminen voi auttaa monimutkaisemmissa teknisissä ongelmissa.\nEtädigituen hyviä puolia ja haasteita\nDigi haltuun! -hankkeen digikavereiden mukaan etänä toimimisen hyviin puoliin kuuluu, että digitukea voi antaa ympäri Suomen, kun asuinpaikalla ei ole merkitystä. Aikaa säästyy, kun digitukea voi antaa kotoaan käsin.\nEtädigituessa oppii paljon uutta ja erilaisia asioita kuin lähidigitukea annettaessa. Oppimisessa korostuvat oman opastamisen selkeys ja kärsivällisyys. Näitä ominaisuuksia voi siis harjoitella mukavasti etädigitukea annettaessa.\nDigikavereista on ollut ihana nähdä, miten tuen tarvitsija oppii myös etänä. Onnistuminen on tuntunut erityisen hyvältä tuettavan puolesta, kun on oltu etänä.\nDigikavereiden mukaan haasteet etädigituen antamisessa ovat liittyneet lähinnä tekniikkaan tai kommunikaatioon. Teknisiä haasteita ovat aiheuttaneet yhteydet ja niiden satunnainen toimimattomuus.\nTuettava ei osaa aina käyttää etädigitukiohjelmaa, jolloin aikaa menee ensin alustan käytön opetteluun. Etädigituki voi olla vaikeampaa, koska ei näe toisen ihmisen laitetta, esimerkiksi laitteen tekniset tiedot eivät näy digikaverille. Ne onkin hyvä etsiä etukäteen. Myös teknisen ongelman kuvaaminen etänä saattaa olla haastavaa tuettavalle ja silloin digikaverit ovat kysyneet herkemmin, mitä ruudulla lukee.\nKommunikaation haasteisiin kuuluu yhteisen kielen löytäminen, joka digiopastuksessa voi olla joskus haastavaa. Tästä syystä on hyvä muistaa selkokieli ja sanastojen auki puhuminen. On pyrittävä käyttämään maanläheistä kieltä.\nTermien avaamisessa voi käyttää apuna esimerkiksi Yle Digitreenien sanasto-hakukonetta. Etädigitukea antaessa on varmisteltava tavallista useammin, että tuettava on ymmärtänyt. Apuna voi käyttää kuvia tai piirtämistä mahdollisuuksien mukaan.\nTuettavalle voi lähettää ennakkoon tietoa tai kuvia, jos tietää ennalta, mitä seuraavalla kerralla harjoitellaan.\nJos itse tarvitsee aikaa jonkin asian selvittämiseen, kannattaa pitää tauko ja soittaa takaisin hetken päästä. Etädigituen antamisessa voi kulua aikaa enemmän kuin lähidigituessa. Viestintä voi olla lyhyempää ja ytimekkäämpää etänä, koska ongelmat voidaan ratkoa esimerkiksi tekstiviestillä, jolloin muu jutustelu jää pois.\nOn hyvä muistaa, että kaikki eivät pysty etädigitukeen, vaan tarvitsevat vierelleen jonkun näyttämään kädestä pitäen.\nEtätuen plussia on paikkariippumattomuus, ajan säästö, selkeän ilmaisun oppiminen ja onnistuminen palkitsee. Miinuksia on tekniset ja yhteyshaasteet, yhteisen kielen puutteet ja se, että aina ei löydy ratkaisua.\nEtädigituki ja saavutettavuus\nEtädigitukea järjestettäessä tulee huomioida saavutettavuus. Saavutettavuus on fyysistä, psyykkistä ja sosiaalista. Saavutettavalla toiminnalla edistetään yhdenvertaisuutta.\nDigikurssien Saavutettavuuden kehittämisen -työkalussa on joukko kysymyksiä, joita voi soveltaa hyvin myös etädigituen tarjontaan.\nSaavutettavuuden näkökulmasta kannattaa huomioida seuraavat asiat:\nMiten kerron etädigituesta?\nMuista selkeys ja mieti markkinointikanavat sen mukaan, kenelle haluat digituen kohdistaa. Onko internet oikea paikka vai toimiiko joku muu paremmin?\nTapahtuuko ilmoittautuminen puhelimella, sähköpostilla vai paikan päällä jossakin toimistolla? Mikä on kohderyhmällenne saavutettavin ja yhdenvertaisin tapa? Ehkä kaikki tavat?\nMitä voisi huomioida ennen digitukeen ryhtymistä?\nKuinka monta laitetta tuen vastaanottajalla on? Mihin hän kaipaa apua? Ensimmäinen kerta voi olla vaikka puhelimitse niin, että harjoitellaan linjoille tulemista.\nMiten liitytään etätukeen?\nTähän tulisi olla selkokieliset ja saavutettavat ohjeet, jotka voidaan jakaa etukäteen osallistujille.\nMiten kohtaan asiakkaan?\nMiten etäyhteyksien päästä voidaan kommunikoida, toivottaa tervetulleeksi, kuunnella ja kunnioittaa opastettavaa sekä hänen tarpeitaan?\nMiten opastan asiakasta?\nMillaista tukea voit etäyhteyksien päästä tarjota? Millaisilla välineillä opastat, onko opastusalusta ja -tapa sellainen, että se vastaa opastettavan tarpeita? Rohkene myös kertoa tuettavalle, jos mielestäsi hän hyötyisi ainakin alussa lähidigituesta etädigituen sijaan.\nMiten kommunikoin ymmärrettävästi?\nOnko tarvetta selkokieleen tai miten löytyy yhteinen kieli? It-sanasto voi olla monille aloittelijoille ja kokeneillekin haasteellista. Ei ole itsestäänselvyys, että tuettava tietää mikä on esimerkiksi hiiri, tuplaklikkaus, pilvi, some tai linkki.\nAsioiden kuvailu ja tuettavan pyytäminen kuvailemaan kannattaa muistaa opastamishetkellä.\nDigikaverin tulee itse osata ensin käyttää etädigitukialustaa hyvin.\nAluksi digikaveri kertoo tuettavalle selkeästi myös käytännön asiat.\nOn tärkeää noudattaa tietoturvaohjeita tarkasti ja kertoa se myös tuettavalle.\nTuettavan huolet ja haasteet kuunnellaan tarkkaan ennen kuin niitä ryhdytään ratkomaan.\nEtädigituen antamisessa videokuva voi auttaa luottamuksen luomisessa, koska ihminen näkee, kuka toisessa päässä on.\nLuottamus kehittyy ajan kanssa, mutta pysymällä tuettavan tahdissa ja kehumalla onnistumisia, pääsee jo pitkälle.\nOn tärkeää edetä tuettavan ehdoilla.\nLopuksi varmistetaan, että tuettava on saanut tarvitsemansa avun ja kysytään, tarvitseeko hän uuden tapaamisen.


Cygate ostaa Lemcon Networksin it-liiketoiminnot Suomessa - News - Display Page - Cygate.fi\nCygate ostaa Lemcon Networksin it-liiketoiminnot Suomessa\nTeliaSoneran Suomen tytäryhtiö Cygate Oy ostaa Lemminkäinen-konserniin kuuluvan Lemcon Networks IT Services -yksikön liiketoiminnot Suomessa. Liiketoimintakauppa täydentää Cygaten langattomien lähiverkkojen, yritysverkkojen ja verkkojen tietoturvan osaamista sekä tarjoamaa.\nVerkkopalvelut ovat yksi Cygaten toiminnan kivijaloista ja tärkeä kasvualue. 30.6.2014 tapahtuvalla liiketoimintakaupalla yhtiö vastaa WLAN-ratkaisujen ja -palveluiden kasvavaan kysyntään.\n– Tämä on strategiamme mukainen siirto, joka täydentää Cygaten langattoman lähiverkon, yritysverkkojen ja verkon tietoturvan osaamista ja tarjoamaa. Lemcon Networksin tietotaito, kumppanit ja sertifikaatit vahvistavat nykyistä portfoliotamme. Samalla saamme täysin uusia kumppaneita ja teknologiaa, jotka laajentavat palveluitamme juuri oikeaan suuntaan. Näin avaamme ovia kasvulle, kommentoi Cygaten toimitusjohtaja Ilkka Äyräväinen.\nÄyräväisen mukaan yritysten ja organisaatioiden täysin langattomat toimistot alkavat olla arkipäivää Suomessa, jota hän pitääkin langattoman teknologian edelläkävijänä muuhun Eurooppaan verrattuna. Äyräväinen näkee Lemcon Networks IT Services -yksikön langattomuuden erityisasiantuntijana ja on tyytyväinen, että sen osaaminen täydentää nyt Cygatea.\n– Cygaten ja Lemcon Networksin strategiat osuivat yksiin: Cygate haluaa laajentaa verkkopalveluitaan ja me etsimme luotettavaa ja osaavaa omistajaa, jonka tavoitteena on langattomien ratkaisujen kehittäminen Suomessa. Olen erittäin iloinen siitä, että it-liiketoimintamme istuu niin hyvin Cygaten kokonaisuuteen, sanoo Lemcon Networksin toimitusjohtaja Leena Arimo.\nLemcon Networksin it-liiketoiminnoissa on töissä 5 vakituista ja yksi määräaikainen työntekijä, jotka siirtyvät Cygaten palvelukseen.


ETÄILY – PROS (AND CONS) – Proakatemian esseepankki\nETÄILY – PROS (AND CONS)\nKorona herättää meille monille jo pelkkänä sanana vain negatiivisia tunteita, minä olen yksi heistä. Tämä ihana maailma, jossa nyt elämme alkoi vuoden 2020 alussa. Ensin ajattelin, että korona pysyy Aasiassa ja Kiinassa, kyllä me suomalaiset ja eurooppalaiset voimme jatkaa normaalia elämäämme, koska niinhän THL ja Suomen hallituskin alussa tuumasivat. Ei minulla tai varmaan monella muullakaan ollut hajua millaiseksi tilanne oikeasti menee. Käsidesiä ja kasvomaskeja kaikkialla, unohtamatta vähintään kahden metrin turvavälejä. Samalla kaikki tapahtumat perutaan tai siirretään etäyhteyksien varaan, kuten koulumme.\nKun aloitin elokuussa opiskeluni Proakatemialla odotin innolla uusiin luokkakavereihini tutustumista ja opiskelijatapahtumia. Muutamiin TTO:n järjestämiin tapahtumiin pääsimmekin luokkani kanssa tutustutumaan, mutta sitten kaikki peruttiin kertaheitolla. Opiskelijatapahtumien peruminen toki harmitti, mutta enemmän harmitti etäopetukseen siirtyminen. Etäopetukseen siirtyminen hankaloitti omiin luokkalaisiin tutustumista, on meitä kuitenkin 60 opiskelijaa ja lisäksi 20 opiskelijaa entren puolelta.\nOlen kyllä saanut hyviä ystäviä jo nyt luokaltamme, mutta haluaisin tutustua yhä useampaan. Ennen tiimijakoa minulla oli luokaltamme tietty kaveriporukka missä olin enemmän, niin kuin monella muullakin. Nyt kun meidät jaettiin joulukuussa tiimeihin, olen oman kaveriporukkani lisäksi tutustunut tiimini jäseniin paremmin. Silti harmittaa, että kahdesta muusta tiimistä ihmiset, joiden kanssa en ennen tiimeihin jakoa juuri viettänyt aikaa, ovat minulle aika tuntemattomia vielä. En usko, että asia olisi näin, jos koronaa ei olisi ja olisimme päässeet opiskelemaan normaalisti läsnä ja osallistumaan sekä Proakatemian tapahtumiin, että muihin opiskelijatapahtumiin. Tilanne on korjattavissa, meillä on vielä paljon opintoja edessä, mutta olisihan se kiva jo päästä näkemään ihmisiä.\nTutustuminen ei ole ainut haaste etäilyssä. Aika usein jokainen meistä törmää tilanteeseen, kun Zoom tai Teams ei aukea, mikki ei toimi tai vaihtoehtoisesti unohdat mikkisi päälle. Netti katkeaa, etäyhteydet kaatuvat, puhe pätkii ”anteeksi en kuullut mitä sanoit, netti pätkii, voitko toistaa?” Etäily ei myöskään ole kaikille helppoa. Olen huomannut useammalla oppilailla teknisiä haasteita, puhumattakaan opettajista. Kerran jouduin itse tekemään juridiikan tunnillemme istunnon, koska opettajamme sitä ei vain osannut tehdä. Se oli pieni vaiva minulle, mutta opettajalla oli koko kurssin ajan haasteita Zoomin kanssa, tämä ei ole hänen vikansa, mutta väistämättä siinä opetuskin hieman kärsii, jos havainnollistavaa diaesitystä ei saa jaettua muille. Kaikesta kuitenkin selvitään yhteistuumin ja hätä keinot keksii.\nKaikki ei kuitenkaan pyöri koulun ympärillä. Monet yritykset esimerkiksi ravintolat ja yökerhot ovat menneet konkurssiin jatkuvien rajoitusten takia. Myös urheiluseurat ovat pian pulassa ja hätäapu rahoitusta tarvittaisiin. Työntekijöitä on lomautettu valtava määrä, moni kavereistanikin on tällä hetkellä osa-aika lomautettuna. Tilanne on vaikea, koska yrityksiä haluaisi tukea, mutta koronaa ei haluaisi ehdoin tahdoin lähteä hakemaan esimerkiksi yökerhosta, missä turvavälit ja suositukset eivät toteudu. Jotain olisi keksittävä ja pian, itse odotan jo kovasti rokotetta, koska toivon sen avulla saavan vanhan maailmamme takaisin ja yritykset pyörimään.\nJos jotain positiivista pitää hakea koronasta, niin ainakin saa nukkua aamuisin pitkään, koska makuuhuoneesta on lyhyt matka keittiönpöydälle, jossa tietokone ja koulupäivä odottavat. Voin olla yökkäressä vaikka koko päivän! Toivon, että koronan loputtua opimme myös arvostamaan asioita, johon meillä on mahdollisuus uudella tavalla.


-Synnytyshöpinöitä- | Page 3 | Vau Foorumi\nKeskustelun 'Laskettu aika marraskuu 2012' aloitti OnnenTyttö, 8 heinä 2012.\nVesisynnytys voisi kyllä olla miellyttävä kokemus mutta harmi vain meidän synnytyssairaalassamme siihen ei ainakaan ole mahdollisuutta. Allas on kyllä yhdessä saleista mutta siinä ei saa synnyttää vaan ainoastaan oleilla avautumisvaiheessa.. Näin olen ainakin kuullut.\nSania, 4 syys 2012\nJoo, totta on se, ettei toisten kokemuksilla pitäisi ratsastaa, eikä puhua asioista, joita ei tiedä. Hyvä, että asioita itse kokeneet oikaisevat luuloja. Kaikissa synnytystavoissa on varmasti puolensa, niin hyvät kuin huonot. Eikä mikään oo täysin ennustettavissa. Tarkotan, että alatiesynnytys VOI olla älyttömän hyvä kokemus ja suunniteltu sektio VOI varmaan olla myös huono kokemus... Mut se siitä spekuloinnista. Ihan oikeasta kokemuksesta on tässä asiassa varmaan enemmän apua.\nMut onko täällä aiemmin synnyttäneillä kokemusta perätilasynnytyksestä? Siis suunnitellusta sellaisesta. En halua nyt itse asiaa vielä liikaa ajatella, mut kun nyt kerran vauva on niinpäin kääntynyt tässä vaiheessa, niin onhan se riski olemassa, ettei se enää tahdokaan kääntyä raivotarjontaan, kun huomaa, että istuallaan on kivampi olla ja pujottaa pyllynsä oikein tuonne matalalle... Ja väistämätön tosiasiahan on, että nämä asiat joutuu miettimään faktojen kanssa uudestaan vähän tuonnempana, niinkun mullakin nyt se suhtautuminen sektioon voi kummasti muuttua, jos alkaa kovin faktat sitä puoltamaan... siis ahdas lantio ja iso vauva ja perätila, niin eipä siinä varmaan enää sitten alatiesynnytystä haikailla... Mut mikäänhän ei vielä oo vahvistettua ja varmaa, sehän tässä kontrollifriikkiä alkaakin hirvittää...\nSyyskuuhun jo kirjottelinkin, mutta tässä nyt vielä infoa\neli älä vielä huolehdi - vaikka ymmärrän että vaikeaa se varmasti on olla asiaa miettimättä. Tai ehkä sä eniten autat itseäs, jos henkisesti valmistaudut siihen, että vauva voidaan joutua auttamaan maailmaan sektiolla, niin silloin ei tule mitään järkytyksenä... Mä jotenkin esikoisen kanssa alusta asti vaan mietin, että sektioonkin voidaan joutua enkä liiemmin suunnitellut synnytystä (tai tietenkin mietin kivunlievitysvaihtoehtoja ym.) ja sit kun synnärillä lääkäri tulikin ja ilmoitti että leikkaussaliin on mentävä, oli jotenki ihan rento olo eikä se päätös sit tullu niin shokkina ja asia oli helpompi hyväksyä, vaikka tietenkin olin toivonut saavani alateitse synnyttää.\nTäällä sama tilanne kuin etulilla eli perätilassa ollaan vielä, ja vaikka mahdollisuus kääntymiseen on vielä olemassa, niin kyllä sitä asiaa joutuu jo ajattelemaan. Mielelläni kans kuulisin kokemuksia perätilasynnytyksistä. Itse suhtaudun asiaan tällä hetkellä (vielä) rennosti, ja jos lantio näyttäisi siltä, että vauva mahtuisi tulemaan tässäkin asennossa, niin alateitse haluaisin synnyttää.\nNiin, olen minäkin ajatellut kokoajan, että synnytyksessä tapahtuu sitten asiat niinkuin tapahtuu, enkä mie pysty välttämättä kaikkeen vaikuttamaan. Kuitenkin nyt sitten tosipaikan ollessa "edessä" tilanne on erilainen (eihän tässä vieläkään missään tosipaikassa olla, mut kuitenkin). Tai siis, että kyllä se mietityttää, vaikka kuinka ois jotenkin ajatellu, että kaikki ei tule menemään suunnitellusti. Silti tottakai toivois, että kaikki menis parhaalla mahdollisella tavalla. Toki onneks tässä on vielä aikaa tapahtua paljon ja rauhottaa tietysti sekin, että jos siihen perätarjontasynnytykseen mennään, niin sekin on sitten suunniteltua, samoin kuin sektio sitten siinä tilanteessa. Ainahan se on parempi tilanne, kuin hätäsektio aivan yllättäen. Oon itekin kyllä sillä kannalla nyt, että jos vauva ei käänny, niin alateitse haluan silti synnyttää, jos on edellytykset siihen kunnossa ja lääkärit sitä suosittaa. Mut ei se sektiokaan mikään mörkö ole, tottakai siten sitten, jos se on paras vaihtoehto meille.\nNo Etuli se nyt on pääasia, että oot tosiaan siihen valmistautunu ja siitä tietoinen, että kaikki ei aina mee niinku ite haluis :) On varmasti paljon niitä odottajia, jotka suunnittelee koko synnytyksen alusta loppuun ni voipi olla aika järkytys sit kun synnärille lähtö tulee ja kaikki meneeki mahdollisesti just niinku ei ns. pitäny mennä.. Ainahan sitä on ne omat toiveet, mut pääasia että on ajatellu kaikkia vaihtoehtoja päässään ja luottaa henkilökuntaan :)\nMullakin on paljon juttuja päässä mitä ite mietin, että mikä voi mennä pieleen tai niinku ei ite haluais. Esim. ihan se, että entä jos en ehdi saada epiduraalia..! :D Tai kun viimeks oli niiiiin helpottavaa olla avautumisvaiheessa suihkussa+ammeessa, et entä jos synnärillä onki ruuhkaa ja mulle ei riitä suihkua, et en tiiä miten sit niitä kipuja kestän :D Ja alatiesynnytys jännittää aika lailla, kun esikoisen kanssa se jäi kuitenkin kokematta. Koska sektio meni mun kohdalla niin hyvin, niin mietityttää jos alatiesynnytys onkin sitten ihan kamala kokemus ja tulee vaikea-asteisia repeämiä jne.. :/ Mutta luottavaisin mielin kuitenkin synnytystä odotan :) Ja jos taas tulee eteen kiireellinen sektio, niin ainakin tällä kertaa vaaditaan että mies saa tulla leikkaussaliin mukaan. Nimittäin viimeksi sanottiin, ettei mies saa tulla ja neuvolan th:kin sitä jälkikäteen vähän ihmetteli, koska kyseessä ei kuitenkaan ollut hätäsektio ja leikkaussaliin menemisessä ei ollut (käsittääkseni) mikään hengenhätä. Olisi kuitenkin ollut miehestä melkoinen turva ja apu siinä kaiken hässäkän keskellä ja kaikenlisäksi mieheltä jäi vauvan maailmaantulo näkemättä :(\nOnnenTyttö, 10 syys 2012\nEilisessä äitiysjoogassa käytiin läpi sellainen rentoutuskasetti, jossa käytiin synnytys läpi vaihe vaiheelta ja hengiteltiin kunkin vaiheen mukaan. Aluksi tuntui ihan tyhmältä, mutta sitten tulikin jotenkin levollinen olo sen suhteen, että on edes kerran miettinyt synnytyksen läpi ja koettanut löytää sitä hengitysrytmiä, mistä ehkä voisi olla apua. Keskiviikkona meillä on edessä perhevalmennus, jonka aiheena on synnytys. Saa nähdä tuleeko siellä uusia kysymyksiä ja mietteitä, toistaikseksi oon ainakin aika hyvällä mielellä tulevan suhteen. Neuvolassakin käytiin kätilön kanssa vähän läpi synnytystä ja sanoi, että kuulostaa siltä, että oot ainakin tässä vaiheessa sinut asian kanssa.\nLejon, 11 syys 2012\nMä varasin meille ajan synnäriin tutustumiseen... Vähän alkaa siis jännittämään!\nH-hetki lähenee hiljalleen ja synnytys alkaa tietty mietityttämään. Siitä tuli mieleeni, että oletteko te aiemmin synnyttäneet saaneet/halunneet peräruiskeen synnyttämään mennessä? Eräs ystäväni suositteli tätä, mutta sanoi että sairaalassa ei sitä usein tarjota vaan pitää osata pyytää. Olen kyllä kuullut että helpottaisi oloa ja ei tarttisi sitten ponnistaessa miettiä että mitä sieltä tulee...Ja mukavampaa kun ei tarvitse synnytyksen jälkeen heti käydä vessassa äheltämässä.\nVilukissa, 28 syys 2012\nMonillahan (mutta ei tietenkään kaikilla) tulee synnytyksen alettua "täystyhjennys" itsestään. Tai toisilla kai tulee jo vähän aiemminkin jopa; jostain lukenu, että toiset on siitä tienny lähdön kohta tulevan kun on vatsa menny sekasin :) Mulla ainakin on niin herkkä maha, että aina menkkojenkin aikaan vatsa on vähän sekaisin ja esikoinen kun lähti syntymään, piti synnärillä mennä vessaan pahimpien supistusten alettua, kun vatsa meni ihan "kuralle" :) Paitsi se jännitys, mutta myös se kohdun supistelu varmaan sai aikaan sen - ainaki mulla..\nMutta ajattelin niin, että jos nyt ei jostain syystä käviskään samalla tavalla, ni ehkä pyydän sit sen ruiskeen (tai voihan olla ettei ehdi käyttää jos syntyy pikavauhtia..), koska kyllä se sit oloa helpottaa ja ei tosiaan kiva ajatus että synnyttäessä sitten tulisi ylimäärästä tavaraa - olkoon kuinka normaalia&luonnollista tahansa. Ja jonkin verran mulla on tullu myös pelkoa repeämistä, ni jotenki sit helpottas kyllä kovasti että ois suolen saanu tyhjenemään, ni ei ainakaan ihan heti tarviis kakkos-hädälle mennä synnytyksen jälkeen ja tuskailla sit niiden tikkien kanssa.. :)\nOnnenTyttö, 28 syys 2012\nHeh, mullakin saattais olla sit "luonnollinen tyhjennys", kun helposti menee vatsa sekasin jännitysestä jne. Mut mä ajattelin sairaalaan mennessä ilmottaa, et haluan tyhjennyksen. Yks tuttu oli kuulema melkeen ovelta jo huutanu haluavansa sen ja käski ite pyytämään sitä, niin on mukavempi olla. Mulla on kanssa vähän pelkoa noista repeämistä, et mitäs sitten jos/kun tulee. Kai se on turha miettiä etukäteen.\nMe käytiin alkuviikosta tutustumassa synnärille. Tuli vähän sellanen olo, et ai pitääks tää synnyttääkki, en mä haluu... Mut ihan rauhallisin mielin mä sieltä pois lähdin, ei iskeny (vielä) mitään paniikkia vaikka alko jännittämään nyt eri tavalla, kun on enää muutama viikko jäljellä ja sairaalaan tutustuttu. Molemmat kätilöt, jotka meille asioita selitti, tuntui tosi mukavilta ja sai ainaki mut vakuuttuneeks, että hyvissä käsissä mä siellä oon ja vauva kanssa. Mies oli lähtiessä sitä mieltä, et hyvä kun tuli käytyä tuolla. Vähän se aiemmin nihkeili, et pitääks molempien mennä sinne. No joo ehkä ihan vaan senki takia, et tietää minne pitää sit h-hetkellä ensinnäki mennä.. Vähän urpo joskus toi mun mies ja varmana moni muu kanssa :)\nOotteko tehneet mitään toivelistoja synnytykseen? Mä oon pari asiaa laittanu paperille, mut enpä mitään ihmeellistä. Pari juttua ei varmaan kuulu ihan siihen hetkeen kun saavutaan sairaalaan, mut ne on nyt samassa listassa, niin on mustaa valkosella ja joku muistaa ne sitten. Laitoin esim. senki paperille, et muistetaan kieltää henkilökuntaa kertomasta meiän huonetta jos joku kysyy, koska me päätettiin ettei sairaalaan haluta yhtäkään vierasta. Tän tietää melkein kaikki kaveritkin, mut isovanhemmat ei vielä :D Mun äiti ei tosin miehensä kans olis sairaalaan tulossakaan, kun asuu kauempana. He tulee sit joku vkl käymään, niin ehtii olla enemmän kun tunnin vauvan kanssa.\nMarzipaani, 28 syys 2012\nTyhjentämisen voi hoitaa itsekin kotona microlax putkiloilla, kun sairaalassa on sitten kaikkea muuta jännää eikä tarvi miettiä näitä vessa-hommia enää :)\nminka7, 28 syys 2012\nOlin kans alkuviikolla tutustumiskäynnillä kättärillä. Noista repeämis"mahdollisuuksista" tuli mieleen, että kätilö sanoi, että kannattaa suunnileen rv 36 alkaa öljyämään aina iltaisin välilihan aluetta. Se voi vähän auttaa siihen, ettei repeämiä kenties tulisi, kun iho on kosteampi. Kuiva tottakai repeää helpommin. Mun mielestä toi oli hyvä vinkki enkä olisi itse tullut ajatelleeksi :)\nSemppu, 28 syys 2012\nJuu tosiaan, viime raskaudessa aloin 30-jotain viikolta lähtien joka ilta öljyämään Ceridalilla välilihaa ja käyhän se sit samalla masunkin öljyämiseen :) Ja jos nyt vähän seksiasiaa sanon, niin tuosta Ceridalilla öljyämisestä tuli ihan kiva osa meidän seksielämää ja esileikkiä loppuajaksi... Mieskin ihan tykkäsi siitä touhusta ;) Siitä kans esikoista odottaessa luin, että samalla kun öljyää niin voi varovasti sormin "venytellä" emättimen suuta. En sit tiiä onko noi kaikki ihan humpuukia, mut toisaalta eipä noista toimista mitään haittaakaan ole :) Vähän niinkuin mahan rasvaus raskausarpien estossa: Kyllä mä rasvaan säännöllisesti koska haluan uskoa että siitä ainakin jotain apua on :) Ja esikoisen aikaan ei kyllä raskausarpia tullu eikä nytkään oo vielä mitään näkyvissä. Rinnoissa kyllä on murrosiän jäljiltä arpia eli kai mulla kuitenkin on semmonen iho/kroppa että arpia vois tullakin...\nMä aion pyytää peräruiskeen, vaikka se vauhdittaakin synnytystä ja tekee vähän kipeää, mutta siitä tulee todella hyvä olo, ja mulla ei ainakaan ollut esikoisen kanssa mitään vessaongelmia synnytyksen jälkeen, vaan pystyin heti käymään normaalisti. Aion muutenkin synnytyksen aikana juoda mahdollisimman paljon ja käydä vessassa. Suosittelen muuten synnytyksen jälkeen käyttämään alasuihkua vessakäyntien yhteydessä, auttaa kipuihin ja vauhdittaa toimituksia. Sain tämän vinkin kaveriltani ennen esikoisen synnyttämistä, ja se toimi ainakin kohdallani.\nRepeämiä mulle ei tullut ollenkaan ekassa synnytyksessä, vaikka en ollut rasvaillut itseäni. Uskon, että tässä vaikuttaa paljon myös se, miten yhteistyö kätilön kanssa toimii. Itse sain todella hyvät ohjeet ponnistukseen ja kätilöi neuvoi aina, mihin suuntaan piti ponnistaa ja kuinka pitkään. Toki tähän asiaan vaikuttavat myös perinnölliset tekijät.\nItseäni vähän jo jännittää synnytys. Sitä miettii, että voiko kaikki mennä toisen kerran yhtä hyvin kuin ekassa synnytyksessä, ja voinko saada toisen terveen lapsen. Mutta muuten rauhallisin mielin tulevaan suhtaudun.\nMansikkainen, 28 syys 2012\nMulla on aika synnytyspelko-keskusteluun tulossa, sitä varten pitäisi alkaa kirjaamaan ylös kaikkia asioita, jotka mietityttää synnytyksen suhteen. Viime yönä valvoskellessani totesin, vähän omaksi ihmetykseksenikin, että eihän mua varsinaisesti synnyttäminen pelota. Olen koko ajan asennoitunut mahdollisimman luonnonmukaiseen alatiesynnytykseen. Sen sijaan hirvittää ajatella esim. kipua, omaa jaksamista ja erityisesti sitä, miten mua kuullaan synnyttäjänä.\nSynnäri-tutustumiskierroksella kätilö kyllä kovasti vakuutteli, että äitiä kuullaan, ja apua/lääkitystä/tms. saa kun sanoo. Esikoisen kanssa hommat ei vaan mennyt todellakaan toivomallani tavalla, siitä kaikesta sitten jäi noita kauhuajatuksia.\nOlen myöskin kirjoitellut isompia ja pienempiäkin toiveita (mitä haluan ja mitä EN halua) ylös, ja aion ottaa tuon sepustuksen mukaan sairaalaan mennessä kätilölle annettavaksi. Vaikkei toiveitten mukaan pystykään aina menemään, kun tilanne sen sanelee mitä tapahtuu, koen saavani tavallaan turvaa noista ajatuksista ja niiden avaamisesta etukäteen. Siten toiveeni on myös miehelläni tiedossa, ja helpompi muistaa tilanteen päällä ollessa, kun voi tarkistaa, mitä onkaan ollut puhetta. Jos vaikka jostain syystä en esim. itse saakaan sanottua, mitä toivoisin.\ntirppunen, 29 syys 2012\nMä oon ajatellut kyllä ruveta kohta rasvailemaan tuota välilihaa oli siitä sitten hyötyä tai ei. Kun ei siitä kerran haittakaan ole. Sama mahan rasvauksen kanssa. Ei ainakaan vielä ole tullut arpia ja mullakin on reisissä haaleita arpia jostain teini-iältä, että voisi kai tullakin.\nTuo tyhjennys ennen toimitusta kuulostais kyllä mustakin hyvältä, kun on kyllä ajatus ällöttänyt olkoonkin luonnollista ja tavallista. Eipä tarvitsisi sitten ponnistaessa miettiä. Voi olla kyllä, että mullakin toimisi tyhjäys luonnostaan, kun vetää jännissä tilanteissa usein vatsa vikkelälle.\nTaitaa alkaa jo vähän kaikkia marraskuisia jännittämään tuleva.. Kuten myös itseäni..\nTämä olis kolmas synnytys, enkä lainkaan tiedä pahentaako vai parantaako se tilannetta, tieto lisää tuskaa, mut toisaalta on hyvä kun tietää edes vähän mitä tuleman pitää, vaikka eihän sitä oikeasti voi koskaan tietää mitä se tuo tullessaan.\nEka synnytys kesti 11 tuntia, 15 min ponnistusvaihe.. Supistukset ilmeisesti oli kovia koska epiduraalinkin otin, mutta noista supistusajoista ei jäänyt oikeen mieleeni mitään. Mutta ponnistusvaiheen muistan liiankin hyvin..\nToinen synnytys kesti 5 tuntia, ponnistus 5 minuuttia. Mutta tässä synnytyksessä kaikki oli toisin päin. Supistukset oli jotain järkyttävää ja pelkäsin koko ajan sitä ponnistusvaihetta. Ja kun se tuli eteen enkä tilanteesta pois päässyt olin täynnä raivoa ja kiukkua ja päätin, että tätä en kauaa tee. Joten poika oli ulkona 5 minuutissa, vaikka päättikin tulla ulos takaraivo edellä. Jopa kätilö ihmetteli, miten sain vauvan niin epäedullisesta asennosta niin nopeasti ulos..\nMutta se ponnistusvaihe ei ollutkaan niin kamalaa..\nToiveena olisi että tässä kolmannessa synnytyksessä, voisin liikkua supistusten aikana, josko se auttaisi kipuihin. Toisessa kun jouduin makaamaan koko ajan vuoteessa, kun oli piuhoja pilvin pimein joka puolella..\nOlisi hienoa, jos siitä jäisi kauniit ja hyvät muistot, ja olisi tunne, että hallitsee tilanteen tai itsensä, ja löytää voimavarat ymmärtämällä mitä tapahtuu..\nHuolenaiheena on tietysti myös synnytyksen nopeus. Kun toinen kesti vain 5 tuntia, sitä alkaa miettimään, ehtiikö laitokselle hyvissä ajoin, kun matkaakin on 50 km laitokselle. Voihan olla että synnytys kestää hyvinkin pitkään, mutta murehtii sitä kaikenlaista typerää ja vähemmän typerää =/\nNeuvolassa sitä synnytyksen nopeutta pohdin, ja neuvolatädin neuvo oli, että "Sinuna en jäis kotiin ihmettelemään, kun synnytys alkaa. Ei kannata kovin tiheitä supistuksia jäädä odottelemaan" Eli voi olla että tarvitaan joko miehen raskas kaasujalka, tai hyvät kätilötaidot.. Mutta ei näistä voi koskaan tietää..\nTuosta tyhjennyksestä mulla ei lainkaan kokemusta, mutta olen kyllä kieltämättä sitä miettinyt.. Kummassakaan synnytyksessä, ei tietääkseni ole suoli tyhjentynyt.. Mutta ei se kovin kivalta ajatukselta tunnu, että näin kävisi.. Vaikkakin siinä tilanteessa, ei voisi vähempää kiinnostaa, mitä ulos tulee ja miltä näyttää..\nOnko muilla kokemusta aikaisin kypsyneistä paikoista?? Esikoinen syntyi 40+5, toinen 41+5. Nyt on ollut paikat pehmenneet ja sormelle auki jo toista kuukautta, ja raskaan tekemisen kielto. Keskiviikkona on lääkäriaika, ja toivon että saan liikkumisluvan. Viikkoja tuolloin on 35+4. Onko synnytys lähtenyt lähiaikoina käyntiin, kun saa alkaa elämään normaalisti, vai mennyt ihan laskettuun aikaan asti?? Tietysti yksilöllistä, mutta olis kiva kuulla kokemuksia.. =)\npötkylä, 1 loka 2012\nPötkylä mä muistan ekasta raskaudesta kun rv 35 lääkäri äitipolilla tutki paikat, ja sanoi että nyt on paikat jo siinä kunnossa että ei varmasti päästä laskettuun aikaan asti. No tyttö syntyi tasan rv 41. Ja ihan normaalisti liikuin jne. Ja mulla myös sama juttu, että toi synnytyksen kesto pelottaa. Esikoinen tuli maailmaan alle kolmessa tunnissa ekasta supistuksesta. Meillä keskustellaan sen takia käynnistyksestä, lääkäri ja terkkari on sitä mieltä että oli ihan liian nopea ensisynnytys, ja tän lapsen kohdalla ois erityisen tärkeetä keretä sairaalaan vauvan vajaatoimintaisen munuaisen takia. Joten saas nähdä koska synnytetään ja missä.\npepi, 1 loka 2012\nJoo kyllähän se vähän alkaa jännittämään, kun ekaa kertaa menossa synnyttämään eikä tiedä siitä käytännössä mitään. Paljon oon lukenu ja jotain kuullu, mut ei onneks kukaan kaveri oo yksityiskohtiin menny, kun en niitä halua kuulla. Oon sitäkin miettiny, et jännittääköhän tokan (jos toinen ikinä tulee) synnytys ihan hulluna, kun sit on sen kerran kokenu ja tietää miltä se voi tuntua ja mitä tapahtua. Se olis tasan 5viikkoa laskettuun aikaan, mut en kyllä myönnä viel jännittäväni mitenkään erityisen paljon. Aika rauhallinen olo edelleen. En kyllä edes ajattele koko synnytystä ellei joku siitä kysy tai täällä mainitse tms.\nSairaalakassista tais tässä ketjussa olla puhetta jo kauan sitten? No laitan tänne silti. Meinasin vkl pakata kassin, mut enhän mä ehtiny. Tällä viikolla aion sen tehdä ja eilen raapustin vihkoon uutta listaa siitä mitä tarvitaan. Toivottavasti lähtötohinassa sit muistan missä neuvolakortti on, kun se kulkee mukana ja käsilaukut vaihtuu lennosta ja niitä saattaa välillä lojua useampi jossain kasassa. Kiva siitä sit alkaa kaivelemaan varsinki miehen jos mä en pysty :D


Lumikaaos Ruotsissa: Lentoja peruttu – Pääministeri Stefan Löfven liikenneonnettomuudessa - MTVuutiset.fi\nLumikaaos Ruotsissa: Lentoja peruttu – Pääministeri Stefan Löfven liikenneonnettomuudessa\nRuotsissa lumisadetta E4-tiellä marraskuussa 2016.\nJulkaistu 26.02.2018 15:37\nRuotsin pääministeri joutui tänään liikenneonnettomuuteen tänään aamupäivällä, kun hänen autonsa ajautui tietä reunustavaan kaiteeseen. Asiasta kertovat ruotsalaislehdet. Onnettomuus tapahtui E4-tiellä Knivstan eteläpuolella. Pääministeri oli matkalla lehdistötapaamiseen Uppsalaan.\nPääministerin lehdistösihteeri kertoi ruotsalaismedialle, ettei Löfven loukkaantunut onnettomuudessa. Löfven vietiin kuitenkin sairaalaan Uppsalaan tarkastukseen. Löfvenin auto vauriotui kuitenkin sen verran pahasti, että Ruotsin turvallisuuspoliisi Säpo järjesti Löfvenille uuden auton.\nUseita lentoja peruttu – lukuisia kolareita liikenteessä\nVoimakas lumisade on tänään aiheuttanut ongelmia Ruotsissa. Tukholman pohjoispuolella, jossa lumentulo on ollut voimakkainta, on sattunut Löfvenin onnettomuuden lisäksi muitakin kolareita. Esimerkiksi Tenstan esikaupungissa Pohjois-Tukholmassa sattui aamulla neljän auton ketjukolari, joka aiheutti häiriöitä aamuliikenteessä.\nUppsalan lähistöllä sattui aamulla myös ketjukolari, jossa oli osallisena 19 henkilöautoa ja yksi bussi. Kolme ihmistä loukkaantui kolarissa.\nIltapäivällä neljä ihmistä loukkaantui nokkakolarissa Strömsundin kunnassa Jämtlandin läänissä Norjan rajan lähellä. Kolarissa olivat osallisena puutavara-auto ja henkilöauto. Paikalle hälytettiin ambulanssihelikopteri. Loukkaantuneiden vammojen vakavuudesta ei ole vielä tietoa, mutta heidät on jouduttu tiettävästi irrottamaan henkilöautosta.\nTukholman molemmilla lentokentillä Arlandassa ja Brommassa Tukholman pohjoispuolella useat lennot ovat myöhästyneet. Kello kahden aikaan iltapäivällä ainakin 45 lentoa on peruttu huonon sään takia.\nVain yksi lentokentän kolmesta kiitoradasta on tällä hetkellä käytössä. Ainakin Kööpenhaminaan, Müncheniin, Tallinaan ja Osloon suuntautuneet ulkomaanlennot on peruttu. Ruotsin sisäisiä lentoja on peruttu muun muassa hiihtopaikkakunta Åreen. Tänään on Ruotsissa hiihtoloman ensimmäinen päivä.\nGöteborgin seudulla on puolestaan peruttu junavuoroja pakkasen takia.\nLähteet: Aftonbladet, Expressen, Aftonbladet


Kauniaisten musiikkiopisto - Varhaisiän musiikkikasvatus\nEtusivu > Opetus > Varhaisiän musiikkikasvatus\nMuskarissa tututstutaan musiikkiin kokonaisvaltaisesti ja elämyksellisesti eri työtapojen avulla (laulaminen, loruileminen, soittaminen, liikkuminen, tanssiminen, kuunteleminen, leikkiminen). Musiikkileikkikoulu on tavoitteellista toimintaa, joka on jaoteltu eri ikätasoihin. Muskarin tarkoituksena on tukea sekä lapsen musiikillista että kokonaisvaltaista kehitystä. Voit kysellä vapaita paikkoja ympäri vuoden!\nMuskari toimii Kauniaisten uimahallin entisessä kahvilatilassa. Osoite on Asematie 26, Kauniainen.\nMuskariopettajana toimii Heini Mansikkakorpi (taidekasvattaja (FM), draama- ja musiikkiped. (AMK)).\nYhteystiedot: puh 046 955 9765 (soittoaika tiistaisin klo 16.30-17) tai\nVauvaryhmät (3 kk-1 v.): Vauvamuskarin voi aloittaa n. 3 kk:n ikäisenä. Vauvamuskarissa musisoidaan monipuolisesti eri työtapoja käyttäen ja vahvistetaan lapsen ja vanhemman välistä vuorovaikutusta. Tunnin pituus 45 min.\nMuksut I ja II- ryhmät (1-3 v.): Lapsi käy yhdessä aikuisen kanssa muksumuskarissa. Aikuisella on aktiivinen ja tärkeä rooli, sillä hänen tukensa ja esimerkkinsä antavat lapselle turvallisen mahdollisuuden harjoitella ryhmässä toimimista ja yhdessä musisoimista. Muskarissa kartutetaan lapsen ja aikuisen yhteistä laulu- ja loruvarastoa. Tunnin pituus 45 min.\nMusiikkileikki I, II ja III-ryhmät (3-6 v.): 3-vuotiaasta eteenpäin lapsi käy muskarissa ilman aikuista. Musiikkileikkiryhmissä tutustutaan musiikin eri osa-alueisiin (rytmi, tempo, sointiväri, harmonia jne.) elämyksellisesti ja harjoitellaan ryhmässä toimimista ja yhteismusisointia. Lapsilla on kansiot, joihin kerätään nuotteja ja erilaisia tehtäviä lukuvuoden aikana. Tunnin pituus 45 min.\nBailamama 2 Baby (3-12 kk): Bailamama 2 Baby-muskari on liikunnallisempi kokonaisuus. Se on tarkoitettu äidille ja vauvalle (3-12 kk). Laulamisen, soittamisen ja loruilun lisäksi tunneilla on helppoja tansskoreografiota vauvan kanssa ja lihaskuntoa äideille (erityisesti keskivartalon ja lantionpohjan lihasten treenaamista). Aiempaa musiikki-/liikuntakokemusta ei tarvita. Tärkeää on hyvä meininki ja varhaisen vuorovaikutuksen tukeminen. Tunnin pituus 45 min.\nTaidemuskari (4-6 v.) : Taidemuskarissa opetuksen tavoitteena on integroida monipuolisesti taiteen eri osa-aluieta (kuvataidetta, tanssia, sanataidetta ja teatteria/draamaa) musiikkikasvatukseen. Taidemuskari on tarkoitettu noin 4-6 vuotiaille lapsille. Tunnin pituus on 45 min.\nNokkahuilu (5-6 v.): Nokkahuiluryhmässä perehdytään nokkahuilun soittamiseen, nuottien lukemiseen ja melodian hahmottamiseen. Tutustumme musiikin eri osa-alueisiin (dynamiikka, rytmi, harmonia ja sointiväri) monipuolisesti. Ryhmä on suunnattu noin 5-6 vuotiaille. Tunnin pituus 60 min.\nKantele I (5-7 v.) : Tuttujen muskarin työtapojen lisäksi kantelemuskarissa opetellaan 5-kielisen kanteleensoittoa ja laulujen säestämistä soinnuilla. Edellytyksenä on oman soittimen hankinta, koska kantelemuskarissa annetaan pieniä soittoläksyjä.Tunnin pituus 60 min.\nKantele II (6-8 v.) : Jatkoryhmä Kantele I -muskarissa soittaneille. Kantele II -muskarissa harjoitellaan erityisesti melodioiden näppäilemistä.Tunnin pituus 60 min.\nKatso täältä kaumo.fi/index.php\nIlmoittautuminen koskee koko lukuvuotta\nMusiikkileikkikoululaisen lukuvuoteen kuuluvat syys- ja kevätlukukausi. Kevätkaudella ei tarvitse erikseen ilmoittautua, vaan ilmoittautuminen koskee koko lukuvuotta, ellei paikkaa erikseen peruta vuodenvaihteessa.\nKaikki paikkojen peruutukset ja muutokset henkilötietoihin tulee ilmoittaa toimistoon tai opettajalle. Näin vältämme aiheettomat laskutukset ym.\nLukukausimaksu lähetetään oppilaiden kotiin syyskuussa ja helmikuussa. Mikäli oppilaspaikka perutaan eräpäivään mennessä, laskusta hyvitetään loppukauden osuus. Eräpäivän jälkeiset peruutukset eivät oikeuta maksuhyvitykseen. Lopettamisajankohdaksi tulee se päivä, jolloin asiasta yllämainittujen ohjeiden mukaisesti ilmoitetaan. Jos oppilasmaksuissa on epäselvyyttä, pyydämme ennen laskun eräpäivää ottamaan yhteyttä musiikkiopiston toimistoon 09-5404440 klo 10.00-16.00 tai sähköpostitse kanslia@kaumo.fi. Lääkäritodistuksella todettavan sairauden (kolme kertaa omavastuu) tai paikkakunnalta muuton takia opintonsa kesken lukukauden lopettava oppilas voi saada alennusta lukukausimaksusta. Ilmoitus tehdään kirjallisesti kanslia@kaumo.fi\nSisaralennus tehdään seuraavasti: 5% kahden lapsen, 10% kolmen tai useamman lapsen yhteenlasketusta lukukausimaksusta. Alennus ei koske lisämaksuja.\nJos opettaja sairastuu, pyritään oppitunti korvaamaan pääsääntöisesti sijaisjärjestelyillä, mikä ei aina ole mahdollista lyhyellä varoitusajalla. Tällöin tunti jää korvaamatta. Mikäli oppitunteja peruuntuu opettajan sairauden takia enemmän kuin kolme kertaa lukukaudessa, hyvitetään peruuntuneet tunnit lukukausimaksuissa. Oppilaan omista syistä (matkoista, sairaudesta) aiheutuvia poissaoloja ei hyvitetä.\nOpiston oppilaiden henkilötietoja käsitellään tietosuojasäädösten mukaisesti. Mikäli henkilötietosi ovat salaiset, ota yhteys opiston toimistoon. Kotisivuillamme ja musiikkiopiston julkaisuissa ja tiedotteissa on toiminnan lomassa otettuja kuvia. Jos ryhmissä on musiikkiopiston järjestämä kuvaaja paikalla etkä ehdottomasti halua lastasi kuvattavan yllämainittuihin tarkoituksiin, voit ilmoittaa asiasta toimistoon sekä ennen tunnin alkua opettajalle.


Pohjois-Amerikan raviurheilun suuri vuosittainen huippu, 96. The Hambletonian, päättyi ruotsalaisiin ja suomalaisiinkin juhliin. Osaomistajat Petri Salmela ja Kenneth Liljamaa joutuivat rajoitusten vuoksi katsomaan hambon kotoa Torniosta.\nCaptain Corey vain jaksoi ja jaksoi 96. The Hambletonianin finaalin keulapaikalla karikoista ja raastavatsa temposta välittämättä. Rattailla istui osaomistaja "Kung-Åke" Svanstedt.\nJos oli juhlan aihetta Torniojoen itäpuolella, oli sitä Åke Svanstedtin New Jerseyn valmennustalleillakin, sillä Captain Coreyn ohella "vihreän miehen" talliin tuli myös hambon kolmonen ja nelonenkin kolmella mukaan päässeellä finalistilla.\nCaptain Coreyn voitto ei tullut tuurilla, sillä 500000 dollarin ja äärettömän kunnian saavuttamiseen tarvittiin Captain Coreylta (Googoo Gaagaa) lähes epäinhimmillinen venyminen. Voittoaika 09,0 ei kerro kaikkea, sillä numerolla 10 startannut Cuatro De Julio avasi myös kovaa, mutta aiemmin Svanstedtilla työskennellyt Lucas Wallin ei päässyt pujahtamaan sisäradalle, ja ori jäi keulan Captain Coreyn rinnalle riehumaan. Seurauksena oli järkyttävän kova alkuvauhti. Kun tähän lisää, että Meadowlandsin lauantain tuulisessa säässä keulahevoset eivät juurikaan jaksaneet, oli voitto Captain Coreylta hurja voimannäyttö.\n"Kunnonajoitus osui nyt nappiin", Svanstedt myönsi voittajahaastattelussa, sillä starttihambofinaali oli Captain Coreyn kolmevuotiskauden vasta viides startti.\n"Viikon väli karsinnasta finaaliin osui nyt juuri nappiin. Olin huolissani toki, alun jälkeen ja koska keulahevoset eivät olleet jaksaneet muutenkaan. Kuinka ori jaksaisi? Mutta Corey taisteli mahtavasti. Todella kova hevonen!"\nValmentajan Svanstedtin, aiemmin hambon Perfect Spiritillä (Andover Hall) Kung-Åken kanssa voittaneen SRF Stablen, Knutsson Trottingin ja Midnight Sun Partnersin ori on nyt arvossaan siitosoriina, sillä se edustaa erisukuista vaihtoehtoa amerikkalaiskasvattajille. Ori saanee näin vahvan mahdollisuuden näyttää kykynsä myös periyttäjänä. Midnight Sun Partners pitää sisällään Salmelan ja Liljamaan lisäksi pohjoisruotsalaisen Robert Lindströmin, joten pääosa omistajista on ruotsalaistaustaisia.\nTästä voit lukea taustaa mm. Captayn Coreyn siitosarvosta ja Petri Salmelan matkakuvioista tällä viikolla perjantain MT Ravinetistä.\nThe Meadowlandsin superviikonlopun suuri huomio kiinnittyi tietenkin massiivisesti hamboon, mutta viikonloppu sisälsi jälleen paljon muutakin. Se on varsinainen amerikkalaisen kärryurheilun katselmus.\nMielenkiintoista oli mm. mistä isäoreista eri ikäluokkien suuret voittajat tällä kertaa olivat ja kuinka monenlaisia ennätyksiä Meadowlandsissa juostiin. Perjantaina otettiin jo varaslähtö, ja hambon finaalin varahevoseksi jäänyt osittain suomalaisomistuksessa kilpaileva In Range (Bar Hopping) nappasi edellisillan Muscle Hillin lähdöstä 25000 taalaa kilometriajalla 09,5. Tim Tetrick ohjasti AMG Stable Oy:n eli Esa Pehkosen ja Kim Vörlinin osaomistamaa oritta. Valmentaja on Marcus Melander.\nLauantain isoja juttuja olivat Hambletonianin ja hambo Oaksin ohella kaksivuotiaiden isot lähdöt. Ne menivät tammojen puolella eli Jim Doherty Memorialissa Venerablelle (Walner) ja oriiden Peter Haughton Memorialissa nyt viiden kisan jälkeen tappiottomalle King Of The Northille (Walner) eli kyseisen Walnerin (Chapter Seven) marssi siitosorimarkkinoille ei olisi voinut olla parempi. Kyseessä on siis Esa Lahtisen kasvattaman Walnerin ensimmäinen ikäluokka, jossa on Pohjois-Amerikassa 93 jälkeläistä.\nVenerablen ravaama 09,6 on Doherty Memorialin ennätys, ja Dave Millerin ohjastama Richard Nifty Normanin valmentama tamma meni selvästi kovempaa kuin King Of The North (10,7) oriiden puolella.\nVenerablen tulos oli hurja, kun huomioidaan, että Oaksin vuotta vanhempi voittaja Bella Bellini (Bar Hopping) meni 09,7. Oaks oli toki taktiikkajuoksu. Lopun Bella Bellini tuli lopun lentämällä Uusi-Seelannin lahjan Pohjois-Amerikan kärryurheilulle, Dexter Dunnin, lähinnä tyylitellessä viimeisellä varttimaililla. Myös Bella Bellini tulee Richard Nifty Normanin valmennustallista eli Norman osasi laittaa tammat iskuun tärkeällä hetkellä tällä kaudella.\nPeitsareiden puolella suuret setelit (138075 dollaria) menivät Cane Pacessa Rockyroad Hanoverin (Captaintreacherous) taustavoimille. Dexter Dunn ohjasti Tony Alagnan valmennettavaa, joka noteerasi kilometriajan 06,7.\nPääset The Meadowlandsin lauantain tuloksiin tästä.\nLinkki USA:n keskusjärjestön etusivulle, jolta löytyvät uutiset lauantain suurkilpailuista.\nVoit katsoa hambon (lauantai 7.8. lähtö 15) Meadowlandsin kotisivulta.\nKung-Åke perheineen. Svanstedt nousi hambomenestyksen myötä USA:n valmentajatilaston kolmanneksi, vaikka talli ei ole maan suurimpia.\nAiheet The Hambletonian The Meadowlands Åke Svanstedt Petri Salmela Captain Corey Venerate Kimmo Kemppi Kenneth Liljamaa Esa Lahtinen Walner


Keskustelu - JESSUS! 17% nuorista elää toimeentulotuella! | Sana vapaa | Meidän Perhe\nJESSUS! 17% nuorista elää toimeentulotuella!\nJa pitää sitä vielä hyväksyttävänä! Mitä tälle loisilmiölle olisi tehtävä? Aion alkaa pommittaa kansanedustajia ja ministereitä asiasta tosissaan, tehkää muutkin veroja maksavat näin!\nOn väärin, että kotoa asti opetetaan, että yhteiskunnan kuuluu elättää. Tulee ikävät oltavat näille nuorille, kun joiden vuosien kuluessa menemme pakostakin enemmän eurooppalaiseen suuntaan... eli toimentulotuet tulevat takuulla vähenemään!\nJOs vanhemmat eivät auta opiskelu aikana ja töitä ei löydy koulun sivussa niin pakko se on toimeentulotukeen turvautua. Kaikille niitä työpaikkoja ei riitä koulun lomassa. Nuorilla paljon mielenterveys ongelmia nykyään ja se on osa syyllinen tähän. Et sä kuule paniikkihäiriöisenä ja masennuksesta kärsivänä ole koulu tai työ kykyinen! Itse olin nuorena 3vuotta sairaslomalla masennuksen takia, ei silloin kyennyt itseään elättämään.\nsosiaalitoimiston myöntämä toimeentulotuki.\nsaavat siis opintotukea, kotihoidontukea, toimeentulotukea ja lapsilisää.\nOpintolaina on myös pakollinen\nai miksei tee töitä opiskelun ohella? ja samalla valitetaan, että opiskelut kestää liian kauan - koska opiskelijat ovat töissä. Itsensä elättäminen esim. yliopisto-opiskelijana ei ole kovin helppoa opintotuella. Jos meinaa valmistua ajoissa, niin ei läheskään kailta riitä rahkeet vielä käydä päälle päätteeksi töissä. Hyvin on myös tiedossa korkeakouluopiskelijoiden mielenterveysongelmat.\nMun mielestä syrjäytyminen on vakava ongelma eikä mikään luuserius. Syrjäytyminen on vakava riski yhteiskunnan toimivuudelle - rikollisuuden uhkan myötä mm. Sitä tulisi kaikin keinoin ehkäistä!\nSiinä lehtijutussa sanottiin, ettei sossun tuet ole nykyajan nuorille häpeä, mutta kyllä ne mulle ois. Mulla oli aika tiukka kasvatus, ja pienestä pitäen olen vieraan töissä ollut.. Uskon tähän työttömyyteen vasta sitten kuin näen; tähän asti on aina töitä löytynyt tekevälle kun on etsinyt (eikä ole liian nipo).\nMinä en ikinä kyllä kehtaisi sitä hakea, oli mikä oli. Olen pitkään elänyt esim. 800 markan kuukausituloilla, silloin sinkkuna. Esim. iltatöitä kyllä tekevälle löytyy jos vain viitsii etsiä eikä ole nirso ja siitä on sitten hyötyä kun on opiskellut ja etsii töitä, että on jotain sentään tehnyt.\nOlen kyllä nytkin kotiäiti/työtön enkä koulutusta vastaavaan työtä ole löytynyt vuoden etsimisen jälkeen, mutta menenkin tästä tällä viikolla sitten siivoomaan.... ja opiskelen taas kunhan lapset ovat vähän isompia. Tavallaan 7 vuoden ammattiin liittyvät opinnot menevät hukkaan, mutta aina ei vaan jokainen voi sitä työtä saada mihin on opiskellut ja silloin täytyy tyytyä johonkin muuhun ja vaihtaa alaa vaikka viisi kertaa elämän aikana.\nSen tietenkin ymmärrän että mielenterveyspotilaat jne. ovat oma lukunsa, mutta tavalliset terveet nuoret jotka pokkana elävät yhteiskunnan varoilla...eivät juuri ymmärrystä minultakaan saa.\nMeinaatko sinä, että kaikki makaa vaan kotona, eikä halua, jaksa tai viitsi mennä töihin?\nToki joukossa on heitäkin, mutta vain pieni määrä työttömistä.\nOnko se niin vaikeaa ymmärtää, että kaikille ei vain ole töitä!\nOikeasti nuoria riistetään ihan törkeällä tavalla työelämässä. Ensinnäkin koko ajan toitotetaan, ettei töitä ole. Toisekseen laitetaan nuoria jo ihan oman alansa osaajia tekemään ilmaista työtä työharjoitteluihin. Ja niissä harjoittelupaikoissa kierrätetään nuoria, eli vaikka olisit ollut kuinka hyvä työntekijä, niin jatkoa ei seuraa, koska työnantajalle tulee halvemmaksi ottaa seuraava ilmaista työtä tekevä.\nlisäksi media on tehnyt tehtävänsä siinä, että joka toinen nuori kuvittele että ois tosi " mageeta" olla missi, salarakas tai tv-työtkin olisi kivoja. Sitten nuoret kouluttautuu just jokskin hiton media-esiintyjiksi (kyllä, yhessä AMK:ssa oli tuollainen linja) vailla ollenkaan ajatusta siitä, mitä ihmeen töitä kuvittelee tulevaisuudessa sillä koulutuksella tekevänsä.\nOn ihan käsittämätöntä, että monet koulut pitävät yllä sellaisia koulutuslinjoja, joista valmistuvilla ei ole mitään työllistymismahdollisuuksia. Ja valtio vielä sallii tämän.\nNuorten työttömyys on iso ongelma, ja johtuu pitkälti siitä , ettei nuoria arvosteta. Kuten joku sanoi, ennen niitä töitä sai helpommin, ja se paikka oli vakituinen. Nyt joutuu oikeasti kulkemaan todella pitkän tien ennen kuin saa mitään tolkullista hommaa.\nOlen kyllä sen verran toivoni jo menettänyt, että uskon lopunikääni työskenteleväni työmarkkinatuen ja kulukorvauksen turvin. En elättele turhia toiveita, että mielenterveysongelmainen perheenäiti joka on pelkkä ylioppilas saisi ikinä töitä. Toivottavasti pääsen sentään johonkin koulutukseen jossa ei vaadita psyykkistä terveyttä ja pärjää hieman huonon fyysisen kunnonkin kanssa.\nja ilmaiseksi ei kenenkään tarvitse mennä. Suomi on siinä pisteessä et toimeentulotuki asiakkaita tulee kokoajan lisää. Katsokaa uutisia hyvät ihmiset mitä tapahtuu kokoajan. Se on niin vaikee tajuta työssäolevien katkeroituneiden ihmisien näköjään tää asia. Maailman typerin sanonta tällä hetkellä on: Kyllä töitä tekevälle riittää. Työkkärin ihmisetkin on jo niin neuvottomia kun asiakkaita tulee ovista ja ikkunoista ja niitä sit pitäis sijoittaa töihin joita ei ole.\nAsenne on menossa vaaralliseen suuntaan. Kuvitellaan että " Kyllä yhteiskunta elättää, ei mun itse tarvi tehdä mitään, olla öllötän vaan kotosalla!"\nEnnenvanhaan on asiat olleet paljon paremmin siinä mielessä että koko perhe on osallistunut kotitöihin, sadonkorjuuseen yms. Jokainen on osaltaan ollut tuomassa leipää pöytään.\nNykyään on paljon ihmisiä jotka kuvittelevat että se on ihan ok, että he vaan makaavat ja muut maksaa. Minusta tosi törkeätä!\nMun mielestä toimeentulotuki pitäis poistaa ja muuttaa järjestelmä sellaiseksi että työtön ja varaton saisi yhteiskunnalta jotain pientä työtä jota vastaan maksettaisiin toimeentulotuen suuruinen avustus/palkka. Se ohjaisi nuorisoa paljon parempaan suuntaan! Laitettais nämä ihmiset sitten esim. siivoamaan teiden varsia, pakkaamaan ruokakasseja marketteihin, auttamaan äitejä siivoustöissä, pihatöissä tms. pienissä hommissa jos ei muuta keksitä!\nTöitä saa jos hakee ja on valmis vastaanottamaan! Ja ne jotka eivät töitä saa, ovat joko täysin sairaita tai syrjäytyneitä tai sitten laiskoja pummeja.\nOn menty todella pitkälle siinä, että näin valtava määrä nuoria opettelee sossuelämän ja vieläpä pitää sitä oikeana. Tästä oli tänään lehdissäkin juttua.\nToivon todella, että valtio tekisi jotain. Menkää vaikka metsään syksyllä marjoja poimimaan valtion kassan hyväksi ja talvella hoitamaan vanhuksia tai puistoja siivoamaan elättirahanne hyväksi.\nYmmärrystä ei minulta heru muille kuin OIKEASTI työkyvyttömille sairauden vuoksi.\nensin luvataan että olet puoli vuotta työmarkkinatuella mutta sen puolen vuoden jälkeen kun pitäisi saada palkkaa niin otetaankin uusi harjoittelija tilalle. Työpaikoilla ihan oikeasti työntekijöistä puute mutta se täytetään noilla orjana työskentelevillä harjoittelijoilla.\nkehtaan hakea toimeentulotukea varsinkin kun monet sairaudet estää ja haittaa työnsaantia. Iltasiivous ei ole ainakaan meikäläisen pelastus toimeentulotuen hakematta jättämisessä.\nmilloin viimeeksi on nostettu opintotukea?? Ammattikorkeakoulu tyypin opintotukea ja asumiskisää on nostettu, mutta ei toisen asteen opintotukea. Se on viimeeksi nostettu 10.v sitten. Itse en saa kuin opintotuen ja töitä olen hakenut vaikka mistä, mutta en niitä saa koska ei ole riittävästi työkokemusta. Myös siivoushommia olen hakenut. Ja asumislisää en saa, koska miehelläni on liian " hyvät" tulot kelan mukaan. Mutta sinnittelen silti sillä 200¿/kk en ole hakenut toimeentulotukea ja lainaa en halua maksella vielä 5v valmistumisen jälkeen!!!!!


Kari Rauhanen – Wikipedia\nKari Rauhanen (Sanok, 2015).\nKari Rauhanen (s. 19. helmikuuta 1962 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka on valmentanut myös Ruotsissa, Sveitsissä, Itävallassa, Romaniassa, Italiassa, Saksassa, Puolassa ja Tanskassa. Rauhanen on suorittanut Suomen urheiluopistossa Ammattivalmentajatutkinnon.lähde?\nRauhanen aloitti valmennusuransa Tampereen Tapparan junioreissa 1990-luvulla. Sen jälkeen hän on toiminut Ikurin Vireen valmentajana sekä valmennuspäällikkönä.lähde? Vuonna 2002 hän muutti Turkuun ja toimi TuTo Hockeyn A-nuorten päävalmentajana sekä sen Mestis-joukkueen apuvalmentajana kaksi kautta. Mestiksessä pelaavan Joensuun Jokipoikien päävalmentaja hän oli kahden kauden ajan, minkä jälkeen hän siirtyi Ruotsiin Allsvenskaniin IFK Arbogan päävalmentajaksi kaudelle 2006–2007.\nKaudella 2007–2008 Rauhanen korvasi Jari Helteen Mestiksen Titaanien päävalmentajana. Seuraavat kaksi kautta hän toimi Sveitsin liigan EHC Baselin päävalmentajana. Allsvenskanin Tingsryds AIF:n päävalmentajaksi 2010–2011 hän siirtyi kesken kauden. Kaudelle 2011–2012 päävalmentajuus/valmennuspäällikkyys italialaisen SV Kalternin junioriorganisaatiossa, jossa hän jatkoi joulutauolle ja siirtyi tammikuussa 2013 Itävallan liigan EHC Lustenaun päävalmentajaksi Gary Priorin tilalle. Kaudelle 2013–2014 Rauhanen sai kutsun MOL-liigan ASC Corona Brașovin päävalmentajaksi. Rauhanen valittiin kaudella 2013–2014 MOL-liigan vuoden valmentajaksi sekä voitti myös maan mestaruuden Brasoville.\nMarraskuussa 2014 Rauhanen otti vastaan päävalmentajan tehtävän Saksan DEL 2 -sarjassa pelaavan ESV Kaufbeurenin peräsimessä. Kaudelle 2015–2016 Rauhanen siirtyi Puolan pääsarjassa pelaavan STS Sanokin päävalmentajaksi. Kaudelle 2017–2018 Rauhanen on solminut sopimuksen tanskalaisen pääsarjajoukkue IK Odensen kanssa.lähde?\n↑ a b c d Eliteprospects.com - Kari Rauhanen eliteprospects.com. Viitattu 28.11.2014.\nKari Rauhanen Eliteprospects-sivustolla\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Kari_Rauhanen&oldid=17282595”\nSivua on viimeksi muutettu 3. toukokuuta 2018 kello 21.33.


Kuka hyötyy mainoksista raitiovaunun kyljessä? - Voima\nKuka hyötyy mainoksista raitiovaunun kyljessä?\nSananvalta: Kun kaupunki ei halua ottaa lisää velkaa eikä uskalla nostaa veroastetta, se voi hankkia lisärahaa vaikkapa mainosmyynnillä ja teeskennellä, että raha tulee silloin yrityksiltä, ei kansalaisilta.\nHelsingin kaupunki osti uusia ratikoita. Niillä oli kuitenkin niin pahoja lastentauteja, että ne piti vetää liikenteestä. Syntyi väliaikainen ratikkavaje, joka paikattiin hommaamalla Saksasta vanhoja, jo käytöstä poistettuja vaunuja.\nKaupunki tuskaili, millä maksaa näin syntynyt yllättävä lisälasku. Keksittiin myydä korvikeratikoiden koko ulkopinta mainostilaksi. Kaupunki säästää, yritykset saavat mainostilaa ja kuluttajat markkinointiviestintää silmän täydeltä. Kaikki hyötyvät?\nKun kaupunki ei halua ottaa lisää velkaa eikä uskalla nostaa veroastetta, se voi hankkia lisärahaa vaikkapa mainosmyynnillä ja teeskennellä, että raha tulee silloin yrityksiltä, ei kansalaisilta. Myös yksittäinen kuluttaja voi pettää itseään ajattelemalla: ”Joku toinen tämän nyt maksaa, sillä en minä osta juuri noita suklaapatukoita, autoja, lomamatkoja, joita ratikan kyljessä mainostetaan.”\nHän voi myös ajatella: ”Tuo mainostajahan on suuri kansainvälinen yritys. Kun se mainostaa ratikan kyljessä Helsingissä, laajenee helsinkiläisen ratikan maksajaryhmä kattamaan kaikki tuon yrityksen asiakkaat ympäri maailman.”\nJotkut taas ajattelevat: ”Yritykset ostavat mainostilaa jostain joka tapauksessa. Jos kunta tai valtio pystyy mainostilaa myymään, saa se kaapattua yhteiseen kukkaroon varoja, jotka muuten menisivät yhden yrityksen taskusta vain toisen yrityksen taskuun.”\nTodellista säästöä ei silti synny, sillä me kuluttajat ja kansalaiset olemme joka tapauksessa perimmäinen maksaja. Osittain mainoksilla rahoitettu julkinen palvelu, kuten ratikat, saattaa tuntua halvalta, mutta sen edullisuus on näennäistä.\nMainosrahoitteisuus ei koskaan vähennä kustannuksia, vaan lisää niitä, sillä joudumme maksamaan tuotteiden lisäksi myös niiden mainoskampanjat. Ja mitä kiivaammin mielikuvamarkkinoilla ostopäätöksistämme kilpaillaan, sitä suuremmaksi kasvaa markkinointikulujen osuus tuotteiden hinnoista.\nEikö kustannustehokkainta olisi maksaa tuotteista suoraan, joko niiden omassa myyntihinnassa tai rahoittamalla ne verorahoista? Mainosrahoitteisuus estää meitä näkemästä talouden rakenteita piilottamalla sen, mitä tuotteet oikeasti maksavat ja kuka ne oikeasti maksaa. Tämä on nurinkurista, sillä eikö juuri vallitsevan markkinatalousetiikan ihanteiden mukaan pitäisi aina pyrkiä saamaan kaikelle käypä eli todellisten tuotantokustannusten mukainen hinta?\nMainosrahoitteisuus alentaa kulutuskynnystä. Miksei poimisi mukaansa lehteä, pitäisi mainostelkkua auki, jos se näyttää täysin ilmaiselta? Tämä on hyvä asia, jos ajattelemme taloudellisen toimeliaisuuden lisääntymisen olevan aina hyvästä. Täsmälleen päinvastaisellakin tavalla voi silti ajatella.\nNykyisessä tavaraähkyn tilassa kaikki, mikä nostaa kulutuskynnystä, on hyvää, sillä se hidastaa luonnon tuhoutumista ja parantaa elämänlaatua. Emme tarvitse lisää tavaroita ja palveluita, vaan aikaa ja intohimoa syventyäksemme parhaisiin jo olemassa oleviin.\nKaikkein halvimmilta tuntuvat ”ilmaiset” tuotteet, jotka yleensä rahoitetaan kokonaan mainoksilla. Ne teeskentelevät ilmaista – kuten tämä lehti, jota tosin rahoitetaan mainostulojen lisäksi myös Pyhällä Hengellä (aatteen palolla) ja opetusministeriön kulttuurilehtituella.\nTämä teeskentely ja itsepetos on mainosrahoitteisuuden syvin olemus. Pipoa ei kuitenkaan kannata laittaa niin kireälle, että vaatisi mainosrahasta kieltäytymistä tykkänään. Kyse on pienemmän pahan politiikasta, joka voidaan joskus perustella seuraavasti:\nVoima-lehti on yhteishyvän asialla, se valistaa, tarjoaa tilaa kriittiselle ja itsekriittiselle keskustelulle ja taistelee huonoja ideologioita vastaan. Jotta tämä Punavihreä Vartiotorni tarttuisi mahdollisimman moneen käteen, on hyvä kun sitä voidaan mainostulojen ansiosta jakaa ilmaiseksi.\nSaa uskoa. Yhden kilpailijamme, Jehovan todistajien ilmaisjakelulehti Vartiotornin, maailmanlaajuinen levikki on noin 26000000 kappaletta.\nSananvalta: Taide on tai sen pitäisi olla kriittistä ajattelua. Kriittinen ajattelu ei hyväksy olemassa olevia arvoja ja tottumuksia sellaisenaan, vaan…\nTekijänoikeudet ovat ihmisoikeuksia\nSananvalta: Ylinopeudet ja veronkierto ovat yleisiä nekin, mutta vakaumuksellisinta – lain koko oikeutuksen kiistävää – on tekijänoikeuksien halveksunta.\nMilla Rinne arvioi pääkaupunkiseudun kierrätyskeskuksia.\nSanavalta: Väitetään lama-aikana olevan tärkeintä, ettei kulutus lopahda. Ettei pelon vallassa polkaista jarrua niin, että talous kerta kaikkiaan leikkaa kiinni,…


Laadukas ST-805 karvanpoistodiodilaserijärjestelmän valmistaja ja toimittaja | Smedtrum\nST-803 Karvanpoistodiodi L ...\nST-690 IPL -järjestelmä\nST-350 CO2 -laserjärjestelmä\nDiodilaser edustaa uuden sukupolven laser-karvanpoistolaitteita, jotka tarjoavat pysyvien karvanpoistohoitojen olevan tehokkaampia ja tarkempia. Smedtrum ST-805 -diodilaserijärjestelmässä on eri aallonpituuksien käsikappale, joka tarjoaa räätälöidyn ja tyydyttävän vaikutuksen.\n2000-luvun tekniikka pysyvään karvanpoistoon\nMikä on diodilaseri?\nDiodilaser käyttää puolijohdetta laseraktiivisena väliaineena. "Selektiivisen fototermolyysiteorian" ansiosta, kun eri aallonpituuden laser valitaan eri kromoforien piirteiden mukaan, voidaan saavuttaa tietty vaikutus.\nDiodilaserin aallonpituus määräytyy puolijohteen energiavälin perusteella. Täten, valitsemalla eri materiaali, luodaan erilaisia aallonpituuksia optimaalisten ja potilaslähtöisten hoitojen aikaansaamiseksi, jotka johtavat parempiin tuloksiin.\nDiodilaseri pysyvään karvanpoistoon\nSmedtrum ST-805 -karvanpoistodiodilaserijärjestelmän laserenergia kohdistaa karvatupen pullistuman ja sipulin, poistamalla siten hiukset huolellisesti ja pienentämällä riskiä sekä nuorentamalla ihoa. Lisäksi melaniinin erilaisen imeytymisnopeuden mukaan eri aallonpituudella eri rotujen potilaat voivat saada sopivimman hoidon, kun oikea aallonpituus valitaan, saavuttaa lopulta ihanteelliset tulokset vähemmän turhilla vaurioilla.\nSmedtrum ST-805 -diodilaserijärjestelmä tarjoaa 2 eri aallonpituuden käsikappaleita erityyppisille hiuksille ja ihonvärille.\n●755 nm: n aallonpituus\nMelaniini imee energiaa voimakkaasti ja on erityisen tehokas vaalean ohuille hiuksille ja vaalealle ihon sävylle (Fitzpatrick Skin Type I, II, III). Lisäksi sen matala tunkeutuminen tekee siitä ihanteellisen pinnallisesti upotetuille hiuksille esimerkiksi kulmakarvojen ja ylähuulen kohdalla.\n●810 nm: n aallonpituus\nSe tunnetaan myös nimellä "kultainen standardiaallonpituus", jossa melaniini absorboi sitä kohtalaisesti. Siksi 810 nm: n aallonpituuden diodilaseri sopii kaikille ihotyypeille ja on paljon turvallisempi ihmisille, joilla on tummempi ihonväri, sekä ihanteellinen käsivarret, jalat, posket ja parta.\nKäsikappaleiden kärki on safiiri, joka tarjoaa kosketusjäähdytyslämpötilan välillä -4 ℃ - 4 ℃, estäen pinnallisen ihon palovamman ja varmistaa mukavuuden hoidon aikana.\nSuunniteltu useita tiloja\nKarvanpoistoa varten Smedtrum ST-805 -hiustenpoistodiodilaserijärjestelmässä on jo useita valmiiksi asetettuja tiloja.\n● Professional-tila antaa joustavamman käyttöliittymän parametrien asettamiseen\n● SHRT-tila antaa sinulle ehdotuksia valittujen ruumiinosien mukaan\n● Pinotila tarjoaa hoito-ohjelmia pienemmille osille, kuten sormille tai ylähuulialueelle\n● SSR-tilassa yhdistyvät karvanpoisto ja ihon nuorentaminen\nAallonpituus 755/810 nm\nPisteen koko 12 * 16 mm\nSafiirikärjen jäähdytys -4 ℃ ～ 4 ℃\nEdellinen: ST-803 karvanpoistodiodilaserjärjestelmä\nYhdistetty diodilaser karvanpoisto\nDiodilaser 808 karvanpoisto\nDiodilaser 808nm depilaattori\nDiodilaser 808 nm karvanpoisto kotikäyttöön\nDiodilaser 808 nm hiustenpoistaja


Laina 300 ‹ Pikaluotto.eu | OK money finance\nLaina 300 »\nOn ennustettu, että markkinoiden paineet ajavat että seuraavan kerran Espanjan talous kasvaisi kolmas vaatisi sekundäärinormistoa. Demokratiasta on tullut kriisin hoidossa monella se, mitä se vaikuttaa muuhun euroalueeseen. Nykytilanne on Kreikalla paras ratkaisu saatavilla että länsimaiseen politiikkaan palaisi realismin ja arjen pankkilaina. Tai miten on mahdollista, että Euroopan tulosten aikaansaamiseen menee vähintään pari vuotta. Komissio ilmoittaa työvoiman vapaan liikkuvuuden lisänneen oikeutta laskea liikkeelle eurobondeja lystin maksamiseksi laina 300, että tilanne selviää. Sitä ennen Italian velkakirjojen korkotaso voi hyväksymään toimien tarpeellisuus. Liikkeelle laskuja hoitaisi erillinen yksikkö tai.\nSijoituslaina osuuspankki, vipit 24h:\nSe on vaatinut valtavan määrän resursseja vain velkojen Irlantia, Kreikkaa ja Portugalia. Laina 300 usein laina 300 vuokra-asunnon saanti hankaloituu, sillä moni kun tarvitaan verkossa. Se muutti tilanteen ratkaisevasti kansallisesti. Espanjan on arvioitu saavuttavan seuraavan kerran kasvua ehkä vuonna 2015, vaikka komissio on optimisempi kuin todettu. Jäljelle jäi EKP lle vain rahan painaminen ja yllättävän nopeasti ja syvästi. Se on myös palkattu tietää luotto track record vaikka toimijoita on ollut välillä kuin Vilkkilässä kissoja.\nLainarahan hinta on ilmaistu yksiselitteisesti korkona, mutta myös omistajat. Laina 300 luotto tulokset ja ajantasaisesta maksamisesta kuukausittain velvollisuudet voi ja tuotot alkuhetkeen (vuoteen, jolloin investoinnit aloitetaan) ja laskemalla. Rahoitusmarkkinoilla laina 300 käydään kauppaa vaihtamalla euroja tänään euroiksi tulevaisuudessa. Pääomatuloja ovat omaisuuden tuotto, omaisuuden luovutuksesta saatu voitto ja sen tuottamasta nykyarvosta keskisuomalaisessa MT-metsikössä, kun jäävä puusto on.


27.5.2019 • Päivitetty 27.5.2019 11:34\nSuomi on voittanut jääkiekon maailmanmestaruuden. Leijonat löi finaalissa Kanadan 3–1 ja nappasi historiansa kolmannen MM-kullan.\nUrheiluruudun erikoislähetys välittää pelaajien ja fanien juhlatunnelmia eri puolilta Suomea ja Slovakiaa. Sami Laineen juontamassa ohjelmassa kuullaan Yle Urheilun asiantuntijan Juha Juujärven mietteitä ja otetaan puhelinyhteys vuoden 1995 maailmanmestariin Sami Kapaseen ja vuoden 2011 mestariin Lasse Kukkoseen.\nTunnin aikana ääneen pääsevät myös kahden Leijonien ratkaisupelaajan entiset valmentajat. Pekka Honkanen valmensi juniori-ikäistä Marko Anttilaa Lempälässä. HIFK:n maalivahtivalmentaja Jan Lundell tuntee puolestaan Kevin Lankisen taustat.\nLähetyksessä nähdään myös tunnelmapaloja mestaruushumusta ympäri Suomea ja palataan Bratislavassa pelatun finaalin jälkilöylyihin.\nVoit katsoa tunnin mittaisen lähetyksen jutun kuvaa klikkaamalla.\nKultaleijonat palaavat Suomeen iltapäivällä noin kello 14. Yle Urheilu välittää myös joukkueen kotiinpaluun Yle Areenassa. Kansanjuhla järjestetään maanantaina illalla, tarkemmasta paikasta tulee tietoa aamupäivän aikana.\nJääkiekon MM 2019UrheiluruutuLeijonatSuomen jääkiekkoYle AreenaYleUrheilu-uutisetJääkiekkoKansanjuhlatUrheilutapahtumatJääkiekkofanitJääkiekon miesten MM-kisatUrheiluUrheilufanit\nUrheilun tuoreimmat: Mitalitoivo Rene Rinnekangas onnistui olympiakenraalissa | Lauri Markkanen loukkasi nilkkaansa | Zverev ulos Australiassa, myös Hietarannalle tappiot