Aurinkoa ja seikkailua maailmalla: Markkinameininkiä ja chillailua\nLoppuviikosta olin kierrellyt kaupungilla etsimässä välineitä ruuanlaittoa varten. Kaapeista kun ei löytynyt ensimmäistäkään kattilaa tai kauhaa. En onnistunut löytämään järkevän hintaisia, joten päätin suunnata tänään jokasunnuntaisille markkinoille. Tiedossa oli vajaan viiden kilometrin aamukävely markkina-alueelle, mutta se ei haitannut. Täällä on tullut muutenkin jo käveltyä paljon, joten Merrelit jalkaan ja menoksi. Aamu oli jo yhdeksän aikaan helteisen lämmin, joten olin iloisesti yllättynyt, kun huomasin kirpputorikauppiaiden levittäytyneen niin laajalle, että heitä alkoi olla jo reilun parin kilometrin päässä. Ensimmäinen löytö oli purkinavaaja (semmoinen kunnollinen, mikä mulla on kotonakin), josta maksoin 5 kunaa, eli noin 65 senttiä. Kattiloita oli tarjolla jonkin verran, mutta ihan mieleistä ei silmiin osunut, mutta sen sijaan bongasin kannellisen wokkipannun, joka vaihtoi omistajaa 20 kunalla (2,60 €). Olin lukenut etukäteen, että kirpparilla kuuluu tinkiä, mutta nämä oli molemmat jo niin naurettavan halpoja suomalaisen mittapuun mukaan, että maksoin enemmän kuin mielelläni pyydetyt hinnat.\nVarsinainen markkina-alue olikin melkoinen. Ensimmäisenä vastassa oli iso kentällinen myytäviä autoja. En nyt kuitenkaan alkanut autokaupoille, joten suuntasin eteenpäin tutkimaan, mitä muuta alueelta löytyy. Siellä oli vaikka mitä. Ihan sitä normimarkkinakamaa, mitä suomalaisetkin markkinat ovat pullollaan, mutta lisäksi niitä kirpparikauppiaita oli pilvin pimein. Löysin wokkipannuani varten puutavarakauppiaalta sopivan puulastan, josta maksoin myös 5 kunaa. Mutta sitten tuli vastaan se, mitä vähän olin haaveillut... Rivi myytäviä fillareita! Enimmäkseen tarjolla oli hienoja maastopyöriä, joita täällä näkee tosi paljon liikenteessä, mutta niiden seassa nökötti kaksi täkäläistä Jopoa. Hintapyyntö niillä oli 400 kunaa, mutta samaan hengenvetoon, kun myyjä hinnan sanoi, hän totesi, että se ei suinkaan ole viimeinen hinta :) Koeajoin molemmat ja pinkki versio oli mukavampi ajaa ja myös paremmin varusteltu. Valkoisesta kun puuttui mm. soittokello ja kissansilmäkin oli osittain rikki. Pinkissä oli myös pumppu mukana. Sitten alkoi kaupanteko. Pelkkää pyörää ei voinut ostaa, piti saada myös vaijerilukko mukaan. Pyörän hinta oli jo laskenut 350 kunaan, mutta kun minullapa ei ollut rahaa enää niin paljoa mukana, niin nyt pistettiin tinkimistaidot peliin. Tarjosin 300 pyörästä ja lukosta. Ei mennyt läpi. 355 olisi pitänyt saada molemmista yhteensä. Pyörän olisi saanut 300 kunalla ja lukko oli 55 kunaa. Kaivoin lompsan esiin ja näytin, että mulla ei ole kuin 320 kunaa seteleinä ja kolikot päälle. Myyjä ei vieläkään lämmennyt tarjoukselle, joten aloin kaivaa kolikoita esiin laskeakseni ne. Myyjä teki pöydälle tilaa laskemista varten ja pikaisen laskutoimituksen jälkeen rahaa oli 342,25 kunaa. Tätä tarjosin ja riemukseni myyjä oli valmis tekemään kaupat! Niinpä kotimatka taittui huomattavasi nopeammin minulle upouuden jopon selässä!\nTällä kaunokaisella sitten poljin kotiin ja kun vielä en ole löytänyt talosta pyöräkellaria tai muutakaan varastotilaa, mihin pyörän voisi turvallisesti jättää, päätin tarjota turvapaikan omasta eteisestä ;) Siitä se ei ainakaan joudu vääriin käsiin tahtomattani. Ja tuollainen pieni ja sievä kulkupeli kun mahtui näppärästi talon pienempäänkin hissiin.\nHeti piti tietysti testata myös uusi wokkipannu. Kadun toiselta puolelta hain lähikaupasta tomaatteja, sipulia ja maustesekoitusta ja eikun kokkailemaan linssipataa viikolla hankituista luomulinsseistä. Kyllä tuli muuten hyvää! Ruuan ja pienen päivälevon jälkeen oli aika lähteä ulkoiluttamaan Jopoa. Suunta oli selvä: kuuden kilometrin päässä sijaitseva Jarun-järvi. Sinne piti päästä uimaan, kun sitä niin kovasti kehutaan tuota lähijärveäni Bundekia paremmaksi ja kirkasvetisemmäksi. Isompi Jarun ainakin on ja ihan hirveästi siellä oli väkeä. Mutta vesi ei mun mielestä ollut sen kummempaa, joten sen takia ei tarvitse sinne saakka ajella, jos uimaan haluaa.\nKotimatkalla oli vielä pakko pysähtyä kuvaamaan yksi ihastuttava veistos matkan varrelta. Olen monesti kuullut sanottavan, että jollain on ketarat kohti taivasta ja tässä taiteilija on oivaltanut sanonnan ytimen!\nLähettänyt Merja klo 02:34\nSijainti: Zagreb Zagreb\nJohannes & Anemone 11. elokuuta 2014 klo 12.54\nHauska kuulla, että sait pyörät alle; sillä tavoin alue avautuu aivan toisella tavalla! Kerro kun löydät tunnelmallisen paikalliskahvilan. Itselläni se on kotoutumisen ensimmäinen askel maassa kuin maassa, paikallinen nurkkaus, jossa jutella, filosofoida, kirjoittaa ja silmäillä ohitse virtaavaa ihmismassaa :-).\nMukavaa viikon alkua ja kiitos kirjoituksistasi.


Elokuun bonuskanavat - JNT\nKanava nimeltä Fjorton on bonuskanava IPTV:ssä elokuun aikana. Kanava lähettää sisältöä, jota olemme tottuneita katsomaan sosiaalisten videokanavien kautta. Kanavalta näet esim. musiikkia, ohjelmasarjoja sekä draamasarjoja. Bonuskanava löytyy kanavapaikalta 20. Mikäli haluat jatkaa kanavan katsomista myös koeajan jälkeen, löytyy se lisäkanavien joukosta, hinta 3,30€/kuukausi. Kanava sisältyy myös IPTV:n Large-peruspakettiin, hinta 25,95€/kuukausi.\nElokuun bonuskanava kaapeli-TV:ssä on Discovery Channel. Discovery Channel tarjoaa poikkeuksellisista ihmisistä, paikoista ja aiheista kertovia kansainvälisesti tunnettuja ja laadukkaita sarjoja, kuten American Chopper sekä Hengenvaarallinen saalis. Lisäksi kanavalla nähdään laadukkaita dokumentteja ajankohtaisista tapahtumista sekä mielenkiintoisista aiheista ympäri maailman.\nBonuskanava löytyy kanavapaikalta 61. Mikäli haluat jatkaa Discovery Channelin katsomista koeajan jälkeen, löydät kanavan Discovery-paketista. Discovery-paketti sisältää seuraavat kanavat: Discovery Channel, ID Investigation Discovery, Discovery Science Channel, Discovery World, Animal Planet. Kanavapaketin hinta on 9,90€/kuukausi.


Meikin Loppu: Mitä tein viime vuonna: Syys - joulukuu\nHupsista, nämä postaukset jäivät vähän kesken kun en ole ollut kotona näin sunnuntaisin ennen kuin tänään viimein. Yritin ajastaa postauksia, mutta se ei toiminut niin luovutin suosiolla. Yritän jatkossa sunnuntaisin tehdä postauksia jos vain ehdin julkaista ne, kaikenlaisia haasteita on kertynyt kirjoiteltavaksi ja laser-kuulumisetkin pitäisi päivittää jos ne enää ketään kiinnostavat. Käydään tähän väliin ensin viime vuoden tekemiset loppuun.\nFlunssasta huolimatta synttärit olivat heti kuun alussa ja niitä juhlistin ystävien kanssa läheisessä kuppilassa muutamalla käyden. Sen jälkeen ilta jatkui leffalla ja pizzalla sekä hieman kuohuvaakin oli mukana. Kynnet piti laittaa tietenkin sävy sävyyn kestosuosikillani Oriflamen Pink Diamondilla.\nPian synttäreiden jälkeen olikin Oriflamen Wellness On The Road tapahtuma, jossa kävin kuuntelemassa luentoja Wellness kirjan kirjoittaneelta Patrik Borgilta ja Oriflame urheilija, aerobicin maailmanmestari, Jouni Viitaselta. Muitakin vähemmän tunnettuja luennoitsijoita oli paikalla ja päivä oli mielenkiintoinen. Sain Oriflame-kirjaani myös Patrikilta nimmarin, mutta perinteisesti nimeni on väärin kirjoitettu. 99% nimmareissa nimeni kirjoitetaan väärin. Yleensä se on Hanne, joskus Helena tai Anneli... Kotimatkalla sattui vielä kohdalle Aurajoen tyhjäystapahtuma, jossa sukeltelijat keräilivät kaikkea sinne heitettyä kamaa pois. Kunpa ihmiset joskus oppisivat, etteivät viskoisi sinne kaikkea tai ylipäätään luontoon roskia.\nTurun päivänä seikkailin kaupungilla ja Kirjastosilta muutettiin sateenkaaren väreihin päivän ajaksi. Illan huipensi upea ilotulitus, josta ei ole kuvia, videon kyllä otin siitä. Se oli näin maalla asuneelle todella iso ilotulitus, hyvä kun en ekasta jättipamauksesta horjahtanut Aurajokeen siinä reunalla kuvatessani. Siellä mistä olen kotoisin on käsitys ilotulituksesta se, että ammutaan jotain kissanpieruja K-marketin katolta. :D\nViimeiset hyvästit vielä Kupittaan eläimille ennen kuin ne lähtevät talvisijoituspaikkoihinsa. Ensi kesänä taas nähdään!\nSyksy teki tuloaan vahvasti ja iltainen Föriajelu oli tunnelmallinen. Äiti oli tuolloin käymässä ja vein hänet ensimmäistä kertaa Förille.\nPuut saivat kauniin sävyn ja uskaltauduin kauppahalliin tutkimaan mitä herkkuja sieltä löytyy. Jos olisin rikas, hakisin varmaan jatkuvasti sieltä ihania laatutuotteita ja onhan itse halli todella tunnelmallinen. Aikamatka menneisyyteen. Suosikkini on myös Pieni Turkukauppa hauskoine matkamuistoineen ja vintage-tyyppisine esineineen. Siellä voisi viettää tunteja tutkimassa tavaroita. Muut kuvat ovatkin syksyisestä Turusta kun säiden hieman viilennyttyä oli mukava kierrellä eri paikoissa ilman, että läkähtyy.\nLokakuussa matkailin taas vanhempien luo ja sattumalta Keskisellä oli Oriflame Passion -tapahtumasta tuttu Mika Ikonen. Hänen tyyliinsä ja ääneensä ihastuin jo tapahtumassa niin oli kiva taas kuulla livenä häntä ja Mikalla oli myös halaustavoite halata 5000 ihmistä ja katsojatkin pääsivät siten halimaan. Minä kahdestikin, eka esityksen jälkeen ja sitten vielä nimmaria hakiessa. Ja katsokaahan taas mitä nimmariin on kirjoitettu. :D\nKoirien kanssa touhutessa meni myös iso osa reissusta tietenkin. Valitettavasti kauniissa rapsakassa syyskelissä tehdyt lenkit jäivät viimeiseksi kerraksi Neren kanssa, mutta tuolloin en vielä tiennyt siitä.\nTurkuun palatessa kävelin katselemaan Mauri Kososen Elements videotaideteosta Kaasukellon kaasupallolle. Viitisen minuuttia kestävä esitys pohjautuu muinaisiin elementteihin ja on todella hieno. Myös toissavuoden esitys Window Of The Sun oli näkyvillä, palloa sai käydä katsomassa ilmaiseksi lokakuusta maaliskuuhun. Toivottavasti taas tänä vuonna kenties uuden teoksen voimin?\nTalvi saapui Turkuun, ensimmäinen talveni täällä. Superkuuta piti tietenkin lähteä katsomaan aiheeseen sopivasti Kuuvuorelle. Pimeällä siellä on vielä upeammat maisemat kunhan vaan katsoo, ettei tipahda kalliolta, koska pudotus on korkea.\nToinenkin erikoinen ilmiö sattui kohdalle eräänä päivänä, nimittäin tuplasateenkaari ja onnistuin kuvaamaan sen vielä tuomiokirkon yllä.\nSatumainen Joulunavaus oli myös ensimmäiseni, siellä oli tutkittavaa niin paljon, ettei kaikkeen ehtinytkään. Tuomiokirkon joulukuusen valojen sytytys, jouluparaati Jokke Jokijunan johdolla, joulumarkkinat, joulutori, Hansan joulukaruselli, Sokoksen ja Stockan ihastuttavat jouluikkunat sekä Robin sytyttämässä joulupukin ja lumikuningattaren kanssa jouluvalot. Joku ehkä saattoikin paikalla ollessa tunnistaa lumikuningattaren, sehän on Fashioned In Finland -blogin Nea. Lopuksi vielä oli turun lahja kaupunkilaisille eli satusillat. Kirjastosillalla oli satumaista musiikkia ympäri vuorokauden ja Teatterisilta oli koristeltu 200 joulukuusella muodostaen kuusikujan. Kuja oli valaistu valonheittimillä ja tietenkin myös musiikkia oli. Todella kaunista.\nJoulukuu alkoi huonoilla uutisilla kun aamulla klo 7 sain puhelun, että koirani Nere on kuollut. Sen takia joulukuussa en tehnyt juuri mitään, hyvä kun sängystä ylös pääsin, mutta jouluaattona kuitenkin jaksoin sen verran ryhdistäytyä, että menin katsomaan massiivisin turvajärjestelyin olleen joulurauhan julistuksen. Sen jälkeen oli vaikea matka vanhempien luokse jouluksi. Siellä ensimmäisen kerran iski lopullisesti vasten kasvoja, ettei Nereä enää ole ovella vastassa. En enää koskaan näkisi sitä.\nTakaisin kotiin tultuani kuitenkin keräsin itseni taas ja lähdin tuomiokirkolla olleeseen uuden vuoden avaukseen. Vähän myöhästyin tulitaide-esityksistä ja muista vastaavista typerän pääni takia, koska sosiaalisten tilanteiden pelkoni harasi vastaan. Kesällä jo menetin keskiaikamarkkinat ja kansainväliset markkinat sen takia kun en saanut itseäni ovesta pihalle, nyt pakotin itseni lopulta lähtemään. Kerkesin juuri katsomaan kun Joulutarina näytettiin jättiscreeniltä. Penkkejä ei vain ollut, joten lähdin käppäilemään kaupungille siihen asti kunnes oli keskiyön ilotulituksen aika. Siitä ei taas ole kuvia, mutta video kyllä.\nSellainen oli viime vuoteni, ehkä jatkossa teen satunnaisesti tällaisia postauksia pitkin vuotta, nyt ainakin saisi alkuvuodesta jo omansa jos nämä nyt kiinnostavat ketään edes. Mutta kirjoittamalla mukava muistella mitä tuli tehtyä ja instaa seuraamattomatkin lukijat saavat hieman koostetta tapahtumista.\nLähettänyt Hannele/Meikin Loppu klo 4/16/2017\nJonna H. 16 huhtikuuta, 2017\nMinua ainakin kiinnostaa, kun katsoin noita kuvia, niin yhtäkkiä tuntui, että joulusta olisi jo ihan hirmuisesti aikaa, ja onhan siitä kohta neljä kuukautta, joten ei ihme.


V2.fi | Artikkeli | Game of Thrones -putki 73/73: Miss American Pie\nGame of Thrones -putki 73/73: Miss American Pie\n20.05.2019 klo 23.59 | Luettu: 7180 kertaa | Teksti: Jari Tapani Peltonen\nKausi 8: Jakso 6\nToki Westerosin ja Iranin hallitsijat ovat kyseenalaisia, mutta parempaa maailmaa symboloivien sankareiden velvollisuus on kunnioittaa antautumisen merkkejä ja yhteisiä sopimuksia. Danyn ja Yhdysvaltojen vasta-argumentti: "mutku vituttaa!! Pum pum, oi joi, aah ha haa!!"\nDany pitää voitonpuheen joukoilleen, jotka ovat koko sarjan historian ajan koostuneet aivopessyistä psykopaateista ja raiskaajahunneista. Tyttärensä Khaleesiksi nimennyt fani raapii pakaraansa, johon on tatuoitu Danyn nimi ja ilmestyskirjan peto. Itseensä syvästi pettyneenä, mutta sitä oivaltamatta fani raivoaa tekijöille: "toki myönnän äänestäneeni Hitleriä, mutta oli teidän työnne selittää, mitä Hitler meinasi!" (Sama englanniksi: "foreshadowing is not character development!")\nJos useampi pari huulia väpäjää, on pakko kiljua, että Danyn käsittely on sovinismin uusin multihuipentuma: voi siskot, sitä melkein päästiin voimaantumaan, mutta pitihän miessikojen luokitella historian ensimmäinen naissankari hulluksi! Ja niin fanista, joka luuli samaistuvansa Danyyn, tulee Dany. Suosittelen ottamaan tämän lahjana. Vuosituhannen vaihteessa näin Anakin Skywalkerin ylimielisyydessä, itsesäälissä ja kiukussa itseäni, mutta voin myös fantasioida olevani parempi versio hänestä. Dany olisi sankari, jos hän olisi jäänyt orjamantereelle. Hän ei tehnyt mitään hyödyllistä Westerosissa: zombiet pääsivät muurin yli, koska Dany jätti kalustoa jälkeensä (kuin amerikkalaiset).\n6 on epilogi. Koko saagan huipentuma oli se hetki, jona Dany hyökkäsi pysäyttääkseen taas yhden väkivaltaisen roistovaltion helposti silpoutuvine lapsineen päivineen (kuin amerikkalaiset). Kauden jaksoissa 1, 2 ja 4 hahmovetoinen puoli kupli kauniisti ja 5 alleviivasi syvemmiksi teemoiksi lapsellisten sankarifantasioiden (jakso 3) purkamisen ja sodan moraalittomuuden. Oli jännittävällä tavalla turhauttavaa arvailla suuntaa. Elokuvamaiseksi kiihtyneessä rytmissä on ollut sulateltavaa. Perintönsä määriteltyään sarja kuitenkin rullaa kunnialla loppuun. Tyrion on täky heille, jotka eivät uskoneet tätä Danysta. Jos Tyrionin yhteenveto ei perustele tarinaa, tuskin mikään niin tekee.\nDany ja väkevä Emilia Clarke olisivat ansainneet sen, että Dany pysyy päähenkilönä Anakinin tavoin sen sijaan, että hän taantuu (vahvaksi) symboliksi. Tekijät eivät pidä runollisista viimeisistä sanoista, mutta olisi loppuun voitu pienet "Rosebudit" heittää. Sain kiksit siitä, että Drogon reagoi tunteellisesti Danyn kuolemaan ja poltti Jonin sijasta valtaistuimen eli ihmisten ymmärtämän symbolin. Loharit ja Jon kytkeytyvät taikuuteen, joten tulkinnanvaraisesti Drogon jeesustelee: Drogon on elänyt elämää ja antanut ihmisten tehdä päätöksensä, mutta lopussa hän vaikuttaa ilmaisevan, että tämä oli korkeampien voimien tahto. Valintojen merkitys ei kosahda, mikäli kuvittelet jumaluuksien elävän ajan ulkopuolella, näkevän mahdollisuudet kuin Doctor Strange ja korjaavan kurssia esimerkiksi herättämällä henkiin kiviset munat ja Jonin. Näin teen rauhan fantasiapuolen kanssa. Jon ei ole jumalten valittu siksi, että hän osaa tai ansaitsee jotakin, vaan koska hänen kytköksiensä ja persoonallisuutensa perhosvaikutuksia tarvittiin senkin jälkeen, kun hän tapatti itsensä. Aukotonta teoriaa tuskin löytyy.\nYritys valita kuningas paremmalla tavalla ei ole tärkeä käänne, mutta on kiva uskoa, että ystävämme saavat hengähtää: ehkä vasta lapsenlapset unohtavat historian, jolloin kuninkuuden säännöt joustavat taas kuin presidenttikausien määrä kehitysmaissa. Politiikan paketointi viimeisten tyyppien palaverissa haiskahti halvalta ensin, mutta arvostan tarkoituksella nihkeää ilmapiiriä ja sitä, ettei "voitto" tuo tyydytystä. Lupailtu katkeransuloisuus välittyy, kun sarkastinen nahistelu lopulta jatkuu ja Jon ei edelleenkään tiedä mitään, mutta hymyilee metsään eksyessään. Häneltä on kielletty pillu entistä painavammin perusteluin ja se onkin jo toinen tarina, kun hän taas saa.\nArvosana tälle jaksolle:\nKeskiarvo 73 jakson jälkeen:\nVirallinen, lopullinen arvosana 8 kaudesta koostuvalle tv-sarjalle nimeltä Game of Thrones, jonka jokaisen jakson olen katsonut tänä vuonna vähintään kerran ja yhteensä vähintään 2 kertaa:\nAlkutekstit katsottu (tänä vuonna): 77+2 kertaa\nTippa silmässä (tänä vuonna): 115+2 kertaa\n< Jakso 8-5\n< Game of Thrones -put...\tV2.fi testasi: Xiaom... >\n[quote nick="djslfnslfnjf"]on se aika vaikeeta. mut toisaalta olis kiva nahda lucasin versio uusista star warseista. kennedyt yms viisaudessaan totesivat etta on paskaa. mut yleiso totesi et abramsin ja erityisesti johnsonin versio on paskaa[/quote]\n21.05.2019 klo 00.46\t3\n2/5 jaksolle. Alkupuoli oli ihan jeppis, mitä nyt Danyn kuolema oli helvetinmoinen antikliimaksi. Se lordien tapaaminen taas oli sitä typerintä mahdollista GoTia. Kaikki järki roskikseen ja runtataan vaan läpi se narratiivi mikä halutaan.\n21.05.2019 klo 00.58\t4\nKoko sarja on tehty tekijöidensä ehdoilla, nettitrollien mielipiteitä suuremmin kyselemättä. Deal with it.\n21.05.2019 klo 02.20\t6\nMeinasin lähinnä taas sitä että tossa kohtauksessa ei liiemmälti järki päätä pakottanut. Tyrion tulee kahleissa miittiin ja parin minuutin päästä jo sanelee tälle lammaslaumalle miten perimysjärjestys jatkossa menee?\nTyrion heittää three-eyed raven täkyn jengille syynä valkata Bran kuninkaaksi. Joku Dornen prinssi ja muut on ihan hoomoilasena että mikä helvetin three-eyed raven, mutta ok ihan sama, annetaan rammalle pojalle kruunu.\nVielä parempi on väite että koska Bran rampana opiskeli astraalimatkustusta jossain mörrin perseessä, tekee se tietysti hänestä kaikkien lordien silmissä helvetin hyvän hallitsijaehdokkaan.\nPohjoinen vaatii itsenäisyyttään mutta ennen itsenäinen Dorne on hipihiljaa, tai Yara jolle luvattiin jo itsemääräämisoikeus Iron Islandeille on kans että ei mitään väliä, sovitaan niin.\nKoko idea että valkatkaa nyt vaan joku oli jo itsessään ihan youtubeparodiaa.\nBran antoi ymmärtää että tiesi jo saavansa kruunun joka lisää vielä yhden tason tälle typerryttävälle "kaikki on ennalta määrätty" koohoamiselle.\nJon päätetään lähettää muurille vaikka kaikki sen viholliset pakkaa kamansa ja häipyy ja pohjoisesta tulee itsenäinen = ei mitään syytä mennä minnekään.\nSiihen päälle pari hassutteluvitsiä niin koko soppa on hienosti valmis.\n21.05.2019 klo 02.48\t2\nPalaveri vaatii niin monen aukon täyttämistä katsojalta, että en väitä vastaan, jos se kehnoksi luokitellaan.\nBran ei ole ensisijaisesti se, mitä Tyrion mainostaa, vaan miespuolinen Stark. Hänen setänsä pyrkii kunkuksi ensin ja jos setä on teoriassakaan hyvä ehdokas, Bran on parempi. Siihen päälle Tyrion tarjoaa tarinan, sekä selityksen tarinoiden voimasta.\nMoni edustaja kuten satunnainen dorneparta on märkäkorva. Useimmilla menisi (menee) jauhot suuhun tapahtumien keskipisteessä olleen keski-ikäisen Lannisterin kanssa, eivätkä läsnäolijat ole samaa mieltä sellaisista asioista kuin onko Tyrionin kahleilla mitään merkitystä.\nUlkomaiset viholliset lähtevät pois, joten miksi heitä totellaan? Kaikki palaverissa kuuluvat samaan "vihollisliittoumaan", jonka edellisen pomon valitsema suurkenraali Harmaa mato on. Yara taisi tukea Harmaan madon näkökulmaa.\n"En tiiä, tehään ny jotakin" -henki tukee sitä, että rautavaltaistuin ja kaikki sitä himoitsevat riidankylväjät on tuhottu tällä kierroksella. Sansa on himokkaimmin kiinni vallassa, mutta hän tyytyy satuilemaan, että talvisodan jälkeen nyt vaan pitää saada itsenäisyys jumalan selän takana.\n21.05.2019 klo 02.57\t2\nEihän tälläkään ole mitään merkitystä kun pohjoinen justiinsa julistautui itsenäiseksi. Yarako sinne tulee mäkättämään että miksei Jon ole mustissa? Luulisi edes Sansalla leikkaavan tämän verran, vaan ei, hirveä itku ja poru siitä miten tätä ei voinut välttää.\n21.05.2019 klo 03.11\nOn siinä jotain epäselvää, mitä väliä Jonin tuomiolla on sen lisäksi, ettei häntä päästetä kuninkaaksi. Tuumin itse, että kompromissi väännettiin muodon vuoksi ja sitten Jon liittyy pöheikön porukkaan, johon hän Tormundin mukaan kuuluukin.\n21.05.2019 klo 05.41\n"Hänen setänsä pyrkii kunkuksi ensin ja jos setä on teoriassakaan hyvä ehdokas, Bran on parempi." Edmure on kylläkkn Branin eno\n21.05.2019 klo 08.55\t4\nJees, viimeinkin tämä on ohi, toivottavasti netti hiljenee vähitellen tämän osalta.\n21.05.2019 klo 10.27\t2\nPohjoinen vaatii itsenäisyyttään mutta ennen itsenäinen Dorne on hipihiljaa\nDorne ja muut tajusivat että heti kun Bran kupsahtaa (kauanko voi rampa edes elää) niin on tsäänssissä mahdollisuus päästä kalifiksi kalifin paikalle\n21.05.2019 klo 11.01\nKivahan se on näin ajatella. Varmasti helpottaa muutenkin pistää fanfic-spinniä tähän kauteen.\n21.05.2019 klo 19.42\t1\n1-5 season on/oli käsittämättömän loistavaa tuotosta. Sitten sarja tv:ssä vetää kirjojen ohi 6 seasonin aikana. Kirjailijan tuottama ja avittama matka loppuu ja alkaa leffa/business käsikirjoittajien paha tiputus, joka jatkuu loppuun asti. Mutta, osat lopun matkasta, kohtauksista ovat herkkua. Vähintään visuaalista ja jossain määrin tunteeseen vetoavaa. Silti odottaen sitä oikeata loppua: George R. R. Martinin kirjojen loppua. Kunhan ilmestyy... tämä hieman pettymys.....\n21.05.2019 klo 19.59\non se aika vaikeeta. mut toisaalta olis kiva nahda lucasin versio uusista star warseista. kennedyt yms viisaudessaan totesivat etta on paskaa. mut yleiso totesi et abramsin ja erityisesti johnsonin versio on paskaa\nPeltonen: Patrick Stewart palaa Jean-Luc Picardiksi\nGame of Thrones -putki 69/73: viulunsoittoa Titanicin kannella\nGame of Thrones -putki 70/73: nyt on synkkää\nGame of Thrones -putki 71/73: Esa Pakarisen näköinen nainen\nGame of Thrones -putki alkaa: tissejä teleporttikääpiölle


Häiriötilanteen johtoryhmä päätti itsenäisyyspäiväjuhlien järjestämisestä, kaupunki muistuttaa myös koronatestiin hakeutumisesta - Uutiset - Rovaniemi - Arktinen pääkaupunki\nHäiriötilanteen johtoryhmä päätti itsenäisyyspäiväjuhlien järjestämisestä, kaupunki muistuttaa myös koronatestiin hakeutumisesta\nJulkaistu 24.11.2021 11:33\nArkistokuva Suomi 100 -itsenäisyyspäiväjuhlasta vuodelta 2017. (Kuva: Samu Rötkönen / Rovaniemen kaupunki)\nRovaniemen kaupungin häiriötilanteen johtoryhmä kokoontui 23.11. keskustelemaan Rovaniemen koronatilanteesta.\nValtakunnallisesti koronatilanne on vaikeutunut, ja sairaalakuormitusta on erityisesti Etelä-Suomessa. Rovaniemellä tilanne on toistaiseksi hallittu, ja suurin osa tartunnoista on pystytty jäljittämään, mutta tartuntojen määrä on kasvanut selvästi edeltävistä viikoista. Viime viikolla Rovaniemellä todettiin 30 uutta tartuntaa ja pelkästään 22.11. maanantaina 14 tartuntaa. Tilanne monella muulla alueella niin Lapissa kuin muualla Suomessa on myös huolestuttava.\nRovaniemen koronajäljitys ottaa yhteyttä kaikkiin altistuneisiin ja antaa tarkemmat ohjeet karanteeniin asettamisesta. Jäljityksen ruuhkautumisen vuoksi yhteydenotot tulevat aiempaa pidemmällä viiveellä. Kaupunki toivoo, että altistuneet eivät soita terveysasemalle erikseen kysyäkseen karanteeniin asettamisesta.\nKaupunki muistuttaa, että koronatestiin on syytä edelleen hakeutua matalalla kynnyksellä, mikäli koronaan viittaavia oireita ilmenee. Rokottamattomien on syytä hakeutua testiin aina koronaan sopien oireiden alkaessa. Myös rokotettujen kannattaa nyt tartuntamäärien kasvaessa herkemmin hakeutua testiin, mikäli tulee pienikin epäily, että on voinut altistua virukselle.\nItsenäisyyspäiväjuhlat tarkastelussa: nuorten juhlaa ei voida järjestää yleisötapahtumana\nHäiriötilanteen johtoryhmä keskusteli suunnitteilla olevien itsenäisyyspäiväjuhlien järjestämisestä. Päätökset juhlien järjestämisestä on tehtävä järjestelyaikatauluista johtuen tässä johtoryhmän kokouksessa ja tämänhetkisen riskiarvion perusteella.\nJohtoryhmä päätti, että epidemiatilanteen ja sen kehittymisnäkymän vuoksi nuorten itsenäisyyspäivän tilaisuutta ei voida järjestää perinteisenä yleisötapahtumana. Perusteena tähän on aktivoitunut koronatilanne. Nuorten itsenäisyyspäivän juhlaan Lappia-taloon arvioitiin osallistuvan noin 450 15-vuotiasta nuorta. Koronatilanteen pahentuessa myös Rovaniemellä ja mahdollisten rajoitusten astuessa voimaan nuorten itsenäisyysjuhlassa ei voida käyttää koronapassia eikä vaatia maskinkäyttöä, sillä nämä koskevat vain yli 16-vuotiaita. Lisäksi nuorten rokotekattavuus on huomattavasti matalampi (Rovaniemellä 12–15-vuotiaat: 1. annos 72,3 % ja 2. annos 59 %). Keinoja massa-altistumisriskin minimoimiselle ei juuri ole, joten riski laajalle altistumiselle nuorten tilaisuudessa on korkeampi.\nRovaniemen itsenäisyyspäiväjuhla Korundissa koskee puolestaan noin 200–300 aikuisikäistä juhlavierasta. Kaupungin tartuntatautilääkärin riskiarvion perusteella tartuntariski on pienempi aikuisten tilaisuudessa, sillä juhlassa voidaan edellyttää koronapassia, jos rajoituksia on tuolloin voimassa. Lisäksi yli 16-vuotiaita koskeva maskisuositus on voimassa. Näiden perusteella tilaisuutta ei ole perusteltua kieltää ja itsenäisyyspäiväjuhla voidaan järjestää. Korundin juhla lähetetään myös verkkolähetyksenä.\n“Tarkastelimme asiaa monesta näkökulmasta. Nuorten tilaisuudessa tartuntariskin minimoiminen on vaikeampaa työkalujen puuttuessa. Tartunnat painottuvat tällä hetkellä rokottamattomiin lapsiin ja nuoriin, ja tartuntamäärät ovat selvässä kasvussa. Tämän vuoksi arvioin tapahtumaan liittyvän tartuntariskin aikuisten itsenäisyystapahtumaa suuremmaksi. Tämä tuntuu tietysti ikävältä, kun tavoitteena on välttää lapsiin ja nuoriin kohdistuvia toimia”, sanoo hallintoylilääkäri Paula Reponen.


Järjestöt vetosivat Stubbiin ennen Oslon sopimusta | Pax.fi\nJärjestöt vetosivat Stubbiin ennen Oslon sopimusta\nRauhanliiton, Sadankomitean, Suomen Punaisen Ristin, Suomen Unicefin ja Kirkon Ulkomaanavun edustajat vetosivat 29. lokakuuta ulkoministeri Alexander Stubbiin, että Suomi kieltäisi humanitaarisia ongelmia aiheuttavat rypäleaseet ja liittyisi Oslossa joulukuussa allekirjoitettavaan rypäleasekieltosopimukseen.\n"Kysymys on Suomelle aidosti vaikea. Nyt etsimme sitä muotoilua, jolla otamme rypäleasekysymykseen kantaa", Stubb totesi kansalaisjärjestöille.\nKansainväliseen rypäleaseiden vastaiseen kampanjaan osallistuvien rauhanjärjestöjen lisäksi Suomen Punainen Risti, Suomen Unicef ja Kirkon Ulkomaanapu luovuttivat omien järjestöjensä puolesta yhteisen vetoomuksen, jossa kehotettiin Suomen hallitusta liittymään Oslon sopimukseen.\nUlkopuolelle jääminen pettymys\nUlko- ja turvallisuuspoliittinen ministerivaliokunta linjasi perjantaina 31. lokakuuta, että Suomi ei liity rypäleaseet kieltävään Oslon sopimukseen. Rauhanliitto ja Sadankomitea totesivat yhteisessä kannanotossaan, että päätös Oslon sopimuksesta on avattava vielä eduskunnassa. Rauhanliiton toiminnanjohtaja Laura Lodeniuksen mielestä valiokunnan päätös jättää auki myös sen, aikooko Suomi jatkossa alkaa tuottaa ja viedä rypäleaseita.\n”On säädettävä laki, joka kieltää rypäleaseiden käytön kansainvälisissä operaatioissa”, Lodenius toteaa.\nMyös Suomen Punaisen Ristin pääsihteeri Kristiina Kumpulan mukaan Suomen olisi pitänyt liittyä Oslon sopimukseen:\n”Liittymällä sopimukseen Suomi olisi muiden maiden lailla todennut, että rypäleaseet ovat asetyyppinä epäinhimillisiä. Siksi niiden käyttö tulee kieltää. Meille oli yllätys, että Suomi jättäytyi kokonaan sopimuksen ulkopuolelle.”\nSPR muistuttaa, että kannanotto perustuu puhtaasti humanitaarisiin syihin.\n”Suomen turvallisuusuhat taikka rypäleaseiden sotilaallinen tehokkuus eivät lievennä kyseisten aseiden humanitaarisia seurauksia. Näiden aseiden seuraukset ovat epäinhimillisiä riippumatta siitä, käytetäänkö niitä rauhanturvatehtävissä tai Suomessa”, Kumpula muistuttaa.


Fasilitoinnin rautaisannos II\nTämän fasilitoinnin jatkovalmennuksen keskeisin tavoite on valaa osallistujiin varmuutta ja taitoa hyödyntää fasilitointiosaamista omassa työssään. Tässä valmennuksessa osallistujat oppivat rakentamaan taidokkaammin kokonaisia tilaisuuksia ja pääsevät harjoittelemaan fasilitointia sekä suunnittelemaan omia tilaisuuksiaan. Kaupan päälle tulee aimo annos uusia fasilitointityökaluja.\nTämä fasilitoinnin jatkotasonvalmennus on sinulle, joka jo olet 1) käynyt minkä tahansa fasilitoinnin perusvalmennuksen ja/tai 2) työskennellyt ryhmien kanssa paljon ja koet hallitsevasi fasilitoinnin perusteet ja perustyökalut.\n• Pääset kokemaan kokonaisia työpajoja, joissa - tismalleen samalla tavalla kuin aidoissa tilanteissa - osallistujat viedään aina toimenpiteiden konkretisointiin asti\nValmennuksen toimintatapa on työpaja – tyyppinen. Osallistujat pääsevät työstämään itse valitsemiaan aiheita ja haasteita sekä kokeilemaan valmennuksessa opeteltavia menetelmiä. Tarkoitus on oppia tekemällä ja muuttaa osallistujien osaaminen tekemiseksi. Jokainen osallistuja rakentaa henkilökohtaisen aikataulutetun toimintasuunnitelmansa valmennuksen oppien käyttöönoton ja henkilökohtaisen kehityksen varmistamiseksi.\nValmennus järjestetään 26.-27.3.2019 Elevatorin valmennustilassa, Helsingin Arabianrannassa, osoitteessa Birger Kaipiaisen katu 4. Molempina valmennuspäivinä valmennuksen kesto on kello 9.00-16.30.\nValmennuksen hinta on 2500 € + alv per osallistuja. Hinta sisältää kahden päivän valmennuksen, kurssimateriaalit ja Mirko Häyrisen 75 -sivuisen Mestarifasilitaattorin työkalut -teoksen sekä aamukahvin, lounaan ja iltapäiväkahvin molempina valmennuspäivinä.\nIlmoittauduthan ajoissa. Valmennukseen otetaan mukaan 20 nopeimmin ilmoittautunutta ilmoittautumisjärjestyksessä.


Nälkä kasvaa syödessä - Too big to be me\nHmm… ensimmäinen kuva kaipaa ehkä selittelyjä? Mutta aloitetaan aamusta! :) Söin puuron ja iltapäivällä meillä oli menoa ja otin kiireessä mukaan automatkalle mun lounaan. Jossain tuolla kukkavihannesten seassa on myös yksi kanan rintafilepihvi paloiteltuna ja päällä oliiviöljyä. Päivällä välipalan virkaa pääsi toimittamaan Hesen burgeri-salaatti, josta jätin pekonisiivun syömättä. Välipalaksi aika reilu mutta oli kyllä hyvää! Pyörähdettiin kotona vajaa parituntinen ja pohdin kovasti lähdenkö käymään nopeasti salilla vai hoidanko väsymystä päiväunilla… Valitsin jälkimmäisen. Illalle odotti päivälliskutsu mun veljen luokse ja siellä söin siskonmakkarasoppaa, salaattia ja palan vaaleaa leipää.\nJotenkin nälkä kasvoi syödessä ja kun ajettiin kotiin niin tultiin Filmtownin kautta kun alkoi tekemään kauheesti mieli karkkia. Elokuva, kainalo ja pussi karkkia <3 Ensin vaan koirat lenkille ja lapset nukkumaan! Velvollisuudet pois alta! Miten mun hymy näyttää jo ihan siltä että odotan niitä karkkeja? ;)\nOstan irtokarkkia aika harvoin, ehkä muutaman kerran vuodessa leffan seuraksi. Silti omatunto kolkutteli sen verran, että söin vielä ensin mun tavallisen rahkailtapalan. Just kun edelliseen postaukseen tuli tsemppiviestejä niin hoidan mun mielialaa tällaisella ”hyvä ruoka, parempi mieli” -tyyppisellä metodilla. Vaan haittaako tuo, kun tänään on mennyt ihan normaalisti aamupuuro eikä masenna enää yhtään niin paljon? Ehkä välillä on hyvä vähän hölläillä jos tuntuu siltä.\nNiin joo, karkkia söin n.100-150grammaa. Nyt kun luin Annan blogia niin onhan mulla matkaa vielä samanlaiseen kurinalaisuuteen. On kyllä todella hyvä postaus! Ois ehkä sittenkin pitänyt jättää karkit väliin…\n22 vastausta artikkeliin “Nälkä kasvaa syödessä”\nelokuu 15, 2012 9:17 am\nTurha enää murehtia sitä mitä on jo tullut tehtyä.. Mieluummin keskittyy siihen, että pystyy jatkossa välttämään houkutukset :)Näytät kyllä hyvältä noissa kuvissa, missä olet lähdössä taluttamaan koiraa :)\nelokuu 15, 2012 9:20 am\nSen kun keksisi!! :D Pitää koittaa lukea muiden motivoivia blogeja ja pyrkiä samaan! :)\nIhanaa kyllä kun jaksat vastailla kaikkiin kommentteihin erikseen! :)\nMorsius Mittoihin sanoo:\nelokuu 15, 2012 9:28 am\nHei siä, kiitos sinulle ja sinun blogillesi. Motivoit mua niin paljon että perustin oman blogini muutama viikko sitten ja painoakin on pudonnut jo 5,6kg ! http://morsiusmittoihin.blogspot.fi/ En usko että olisin saanu otettua itsestäni niskasta kiinni jos en lukisi blogiasi. On upeaa nähdä miten toinen äiti ihminen pystyy pudottamaan painoaan lapsista huolimatta.\nelokuu 15, 2012 9:38 am\nVautsi, hyvin oot päässyt alkuun! :) Ehdit oikein hyvin morsiusmittoihin! <3Suunnilleen samanlainen projekti meillä tuon painon ja pituudeen suhteen myös :) Tsemppiä sinnekin ja kiva kun tykkäät blogista! Ihana kuulla miten se inspiroi :)\nelokuu 15, 2012 9:36 am\nNo takaisin ruotuun vaan. Ei yksi ilta kaikkea kaada onneksi.Mutta siis mitä ihmeen Fazerin irtokarkkeja? En ole ikinä nähnytkään. Candy kingit ja karkkikadut tulee joka puolella vastaan.Tsemppiä sinulle !\nelokuu 15, 2012 9:40 am\nFilmtownin karkit oli tuollaisia ja paperipusseissa Fazerin mainos. Juu karkit jäi eiliseen, tänään normisapuskat ja lenkkeilyä! :)\nelokuu 15, 2012 9:55 am\njos söit sen 100-150g niin ei ollut paha repsahdus! Sen verran varmaan kulutit jo iltalenkillä? Ja tosiaan joskus pitää höllätä :). Hyvältä näyttää, edelleen ;).\nelokuu 15, 2012 10:40 am\nSen verran meni ja sillä kyllä täyttyi sokerinhimo! :)\nelokuu 15, 2012 12:48 pm\nIhan tosi kohtuullinen määrä, etkä kuitenkaan nälkään vetänyt namia kuten hyvin moni tekee (minä ainakin). Silloin ei edes 300g riitä ja itsesyytökset on melkoiset.\nelokuu 15, 2012 9:57 am\nVoi ei miten herkullisia karkkikuvia, nyt alkoi tehdä ihan kamalasti mieli irttareita!! :D Ja eihän tuommoinen 100g ole määrä eikä mikään, turha murehtia :)\nelokuu 15, 2012 10:41 am\nOis pitänyt laittaa taas otsikkoon karkkivaroitus :D Hih!\nelokuu 15, 2012 11:17 am\nMun on ainakin ollut sovittava itseni kanssa, että repsahduksia sattuu, niille ei voi mitään. Totaali sokerikieltäytyminen kun saa mussa aikaan ihan tärinöitä aiheuttavan himon. Mä muutenkin rakastan ruokaa niin, ettei musta olisi mihinkään tiukkoihin dietteihin, mitä äkkiseltään vilkaisin tuolta linkittämästäsi blogista :D. Mutta ihan hyvin tää projekti tällä hetkellä tuntuu menevän, 5.8. alko taas virallisesti raskauskilojen karistunut, sunnuntaina vaaka näyttä -600g ja nyt tänä aamuna uteliaisuudesta vilkaistuani jo toiset -600g sunnuntaista. Tuota vauhtia kun saisi sen tippumaan niin voisi kuvitella sieltä lähtevän jotain muutakin kuin nestettä :)\nelokuu 15, 2012 7:18 pm\nHei, hyvin lähtenyt käyntiin sulla :) Niin kai se on ja eipähän tuu mitään överihimoja sitten!\nelokuu 15, 2012 12:10 pm\nAh, mitä inhimillisyyttä :) Jos liian tiukkaa linjaa vetää, tulee se megarepsahdus jossain vaiheessa. Tässä ollaan kuitenkin kai elämäntapoja etsimässä loppuelämäksi, joten noista ihanista houkutuksista ei voi (eikä pidäkään) päästä eroon kokonaan. Tärkeintä on löytää kultainen keskitie ja kohtuus kaikessa- juuri niinkuin sinä oletkin löytänyt.Itse olen ihan pikkuhiljaa pudotellut huhtikuusta -4,5 kg, ja tarkoitus olisi lunastaa syntymäpäivälahja itselleni. Lupasin huhtikuussa synttäripäivänäni, että vuoden 2013 synttäripäivänä painan ainenkin 10 kiloa vähemmän. Näin ollen vauhtini saakin olla hidas. En stressaa ja syön herkkujakin silloin tällöin. Tykkään sun blogista hirveesti juuri siksi, että tämä on niiin aito kaikkine onnistumisineen ja repsahduksineen :)Sitten postausehdotus: Itse olen aloittelemassa punttisaliharrastusta ja olisi kiva, jos kertoisit hieman omasta saliharrastuksesta, mitkä oli aloitusfiilikset, millainen ohjelma, mistä saat motivaatiota salille lähtemiseen ja jääkö siihen hommaan koukkuun? Tykkäätkö käydä salilla, kuinka pitkiä treenejä vedät? Ja jos samalla kertoisit mitä lisäravinteita syöt ja kuinka paljon? Onko salitreeni näkynyt kunnossa/ kropassa? Eli sellainen alkubuustaus kaikille aloitteville salillakävijöille!T. Bossu\nelokuu 15, 2012 7:21 pm\nIhana sana -megarepsahdus :D Joo sellaiset pyrin välttämään ja so far so good :) Kuntosalipostausta on toivottu aiemminkin niin voisin yrittää jotain kertoa siitä enemmän joku päivä! :)\nelokuu 15, 2012 3:58 pm\nNo jos kokonaan kieltää karkin syönnin niin överksi menee :D Joten minun mielestä tuo nyt ei ollu niin kamala asia, jos halusit vähän herkutella :) Sitäpaitsi, vuokraleffa ja irtokarkit kuuluu yhteen! Näytit niin nätiltä tuossa lenkille lähtö kuvassa että tulokset kyllä näkyy :) Tsemppiä! :)\nNo niin kuuluu, kiitos myötätunnosta ;) :D\nelokuu 15, 2012 5:39 pm\nSulla on upean hoikat jalat! Saanko kysyä, mitä kokoa farkkusi ovat? Itsellä jalat ovat juuri se paksuin kohta ja olisi ihanaa jos reiteni näyttäisivät yhtä kapeilta kun sun!\nelokuu 15, 2012 7:24 pm\nKiitti! Oon todella pitkäsäärinen mittasuhteiltani mutta on mulla kokoa silti. Housut on kokoa 42-44, tuumista en tiedä. Nuo kuvan farkkuleggingsit on esim. kokoa 44 :) Seitsemänkympin alle kun pääsen niin housukoko alkaa olla (38-)40.\nelokuu 15, 2012 6:10 pm\nMinusta kyllä on ihan normaalia että välillä syö mitä sattuu. Ei se päivä sinne tänne haittaa jos muuten syö hyvin ja liikkuu paljon. Tai ainakin näin yritän itselleni uskotella :D\nelokuu 15, 2012 7:26 pm\nSovitaan niin! Hih :) Mä uskottelen nyt samaa :D


Bedrooms and hallways (Rose Troche, 1998) - Tero Kankaanperä\nBedrooms and hallways on yksi niitä "antavia" elokuvia, jotka kuvittavat lempifantasiasi ja antavat sille happy endingin. Leo (Kevin McKidd) on kolmekymppinen homomies, joka asuu totaalisen bunny boyn ("Darren" - Tom Hollander) kanssa. Fag haginä porukassa hengaa Angie (Julie Graham). Leoa ahdistaa ja hän päätyy työkaverinsa miesryhmään. Ryhmään kuuluu myös jumalainen Brendan (James Purefoy), johon Leo ihastuu - tosin tietämättä, että Brendan on tauolla suhteesta Leon lukioheilaan, Sallyyn (Jennifer Ehle). Kuulostaako mutkikkaalta? Tässä ei ole vielä puoletkaan jutusta.\nBedrooms and hallways on siis hömppää, jossa naidaan ristiin ja pidetään hauskaa. Positiivista: vaihteeksi gayleffa, jossa ei muistutetan hiv-vaarasta! Kukapa homomies ei olisi toivonut, että se jumalainen hetero voisikin olla sinun. Toisia meistä on kiusannut myös ajatus naisen kanssa olemisesta, mutta siinäpä vasta on tabu...\nElokuvan miesten ryhmä on kyllä hysteerisen hauska. Se tuo mieleeni vastaavan Ralf Königin albumeista Vapautunut mies ja Pretty baby tehdyn elokuvan Der Bewegte Mann, jossa on juuri samanlainen tilanne. No, lopulta kaikki - paitsi ahdistunut Leo - pariutuvat jonkun kanssa ja kaikki on taas hyvin. Kouluarvosana 9.


SJCAM SJ7 Star lippulaiva kameran Pieni miinus... - Sekaman\nSekaman > Blog > Action Kamerat > SJCAM SJ7 Star lippulaiva kameran Pieni miinus…\nPosted on 23 elokuun, 2017 8 elokuun, 2018 by Kainulainen\nSJCAM SJ7 Star. Ensituntumassa on jotain epäkohtia, johon tarttua.\nSJCAM SJ7 Star on valmistajansa jalokivi... Lippulaiva... Ja viimeistelyltään ja ominaisuuksiltaankin sitä onkin.\nEhkä kamera onkin jo niin hyvä, että pitää takertua pieniin yksityiskohtiin hampaat irvessä. Ja kun tämänkin huolen olisi voinut hoitaa sillä pienellä viilaamisella ja ajattelemalla homma loppuun asti, käyttäjän näkökulmasta.\nSiihen en nyt tässä takerru, että onko tässäkin SJ7 oleva kosketusnäyttö suunta oikeaan Action kameroissa. Itse en siitä välitä koska se on yksi osa-alue mikä rikkoutuessaan tekee kameran käytön lähes mahdottomaksi. Se kuluttaa hivenen enempi akkua. Ja mites talvella...\nAsetuksiin voisi minusta koodata vaihtoehdon jolla haluaisi kameraa käyttää "napit" vai "näyttö"\nSJ7 Kamerassa onneksi pelkillä napeilla voi selata valikoita ja asetuksia jollain tasolla, mutta koin helpommaksi pistää wifin päälle ja hoitaa homma kännykällä loppuun. (mukavasti siten meni päivät ja kellot automaattisesti ajalleen)\nMutta itse siihen pieneen suureen ongelmaan!\nEli miksi ihmeessä siitä on jätetty pohjasta Tripod kierre pois? Tämä oli kuitenkin jo aiemmassa SJ6 Legend mallissa..\nSJCAM SJ6 Legend bottom tripod mount\nTämä kierre poistaisi sen että kameran kiinnitykseen vaikkapa autoon ei tarvitsisi mitään muuta kuin imukuppitelineen. Tai selfie tankoon tai mihin vain. Ja jos tällaiseen kiinnitykseen on tottunut, niin jotenkin ajattelee sen olevan vakiovaruste uudemmissakin...\nMutta ei hätää. On niitä muitakin malleja jossa ei ole kierrettä pohjalla. Kuten aiemmat SJCAM, GitUp ja Mobius Kamerat. Mutta niissä on ollut mielestäni riittävän toimiva ja tukeva kehikko mukana, johon kameran saa kiinni kummin päin vain. Helposti napsauttamalla kamera siihen, naps.. ja se oli siinä. Sen saa helposti paikoilleen ja pois..\nAlla on kuva jossa helposti näkee tarvittavien palikoiden määrän imukuppitelineeseen!!\nMitä vähempi on irtoavia, liikkuvia ja hukkuvia osia, sen parempi!\nYi kamera (ei tarvitse mitään) * GitUp Git2 + Kehys * SJCAM SJ7 + Kehys + Adapteri + Ruuvi\nJa tämä tekee jo melkoisen heiveröisen toteemin imukupin jatkeeksi. Ja niveliä alkaa kyllä olemaan jo joka suuntaan.\nHuomasin myös että uusimmassa GoProssa on samanlainen kehikko klipsi härpäke, joten onko katseet ollut sokeasti siihen suuntaan, kun varusteita on näihin suunniteltu. Joten ei pääse nyt GoPron kannattaja paukuttelemaan henkseleitään, että siellä on asiat yhtään sen paremmin. 🙂\nJa asian toinen puoli on se että nyt sen saa helpommin kiinni Klipseihin.. Johon aiemmissa on tarvittu taas adapteria...\nMutta loppujen lopuksi, en tiedä miksi on tehty toimivasta ja yksinkertaisesta asiasta suotta vaikeampaa kuin mitä sen tarvitsisi olla.\nJa tämähän ei tee kamerasta sen huonompaa, mutta olisin toivonut lippulaivamallin tasoisia lisäosiakin.\nIkään kuin tuoreet mansikat siihen kakun päälle, eikä niitä kehnoja pakastettuja...\nLisää keskustelua tästä Forumilla SEKAMAN Forum\nHanki SJCAM kamera verkkokaupasta SEKAMAN SJCAM\nPosted in Action Kamerat, Blogi Kirjoitukset and tagged action kamera, sekaman, sj7, sj7 kiinnitys, SJCAM Action Kamera, sjcam sj7 kokemuksia, SJCAM SJ7 Star.\n← SJ360 Firmware päivitys ohjeet. Uuden…\nWillfine 2.6 Riistakameran ohjekirja on… →


ELÄMÄN ONNENLEHDET? Toimintatutkimus yhteisöllisestä metalliveistoprojektista Ranuan ammattistarttiluokalla - PDF\nDownload "ELÄMÄN ONNENLEHDET? Toimintatutkimus yhteisöllisestä metalliveistoprojektista Ranuan ammattistarttiluokalla"\n1 ELÄMÄN ONNENLEHDET? Toimintatutkimus yhteisöllisestä metalliveistoprojektista Ranuan ammattistarttiluokalla Lapin yliopisto Taiteiden tiedekunta Kuvataidekasvatus Pro gradu - tutkielma Kevät 2010 Ulpu Riikonen Viena Rissanen\n2 Lapin yliopisto, taiteiden tiedekunta ELÄMÄN ONNENLEHDET? Toimintatutkimus yhteisöllisestä metalliveistoprojektista Ranuan ammattistarttiluokalla Ulpu Riikonen Viena Rissanen Kuvataidekasvatus Pro gradu -tutkielma Sivumäärä 119, liitteitä 6 Kevät 2010 Tutkimuksessamme selvitetään yhteisöllisen taidekasvatuksen mahdollisuuksia tukea nuorten hyvinvointia ja ehkäistä syrjäytymistä. Tutkimuksemme liittyy Pohjois-Suomessa toteutettuun Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa -hankkeeseen. Hankkeen tavoitteena on koulutuksen siirtymävaiheessa olevien nuorten hyvinvointiin liittyvien tekijöiden kartoittaminen, sekä hyvinvointia tukevien taide- ja mediapainotteisten taidetoimintamallien kehittäminen. Hankkeen yhteistyötahoina toimivat Pohjois- Suomen sosiaalialan osaamiskeskus, Lapin yliopiston kuvataidekasvatuksen- ja sosiaalityön laitokset sekä neljä Lapin läänin kuntaa. Tarkastelemme toimintatutkimuksessamme Ranuan ammattistarttiluokalla marraskuussa 2008 alkanutta ja toukokuussa 2009 päättynyttä yhteisöllistä kuvanveistoprojektia. Projektiin osallistui kaksitoista iältään vuotiasta nuorta, joiden kiinnostuksen kohteet vaikuttivat toiminnan sisällön ja toteutustapojen muotoutumiseen. Projektista saatujen kokemusten, yhteisölliseen taidetoimintaan liittyvän taustateorian ja osallistujilta kerätyn aineiston analyysin perusteella olemme kehittäneet tutkimustehtävänämme nuorten hyvinvointia tukevan taidetoimintamallin. Malli koostuu kolmesta yhteisöllisen taidetoiminnan osa-alueesta: yhdessä työskentelystä, osallistumisesta ja käsillä tekemisestä, jotka ovat tutkimuksemme perusteella yhteisöllisen taidetoiminnan nuorten hyvinvointia edistävät elementit. Tutkimuksemme perusteella yhdessä tekeminen lisää osallistujien välistä vuorovaikutusta ja vahvistaa yhteisöllisyyttä. Sosiaaliset taidot ja ryhmään kuulumisen tunne ovat tärkeitä nuoruuteen kuuluvassa itsenäistymisvaiheessa ja onnistuneiden ihmissuhteiden luomisessa. Osallistuminen työskentelyyn liittyvään päätöksentekoon ja ympäröivään kulttuuriin julkisen teoksen kautta vahvistaa nuorten äänen kuuluville saamista. Omien mielipiteiden ilmaisun ja vastuunkannon harjoittelu auttaa nuorta omaan elämään liittyvissä valintatilanteissa. Käsillä tekemisen kautta saavutettava onnistumisen ja oppimisen ilo vaikuttavat myönteisesti nuorten itsetunnon kohoamiseen ja koulun mielekkääksi kokemiseen. Kehittämäämme taidetoimintamallia voidaan soveltaa monipuolisesti erilaisessa taidetoiminnassa ja nuorten kanssa työskenneltäessä. Yhteisöllinen taidetoiminta on käyttökelpoinen menetelmä tukea nuorten hyvinvointia. Myönteiset vaikutukset edellyttävät taidetoiminnan liittymistä osallistujien arkielämään. Tutkimuksemme osoittaa myös, että yhteisöllinen taidetoiminta soveltuu toimivaksi työskentelytavaksi kuvataidekasvatuksen ja sosiaalityön väliseen yhteistyöhön, koska siinä nuoret ja aikuiset työskentelevät toistensa kanssa tasavertaisesti. Tämä synnyttää luontevaa kohtaamista ja keskustelua, mikä lisää yhteisöön välittämisen kulttuuria. Avainsanat: yhteisöllinen taidekasvatus, yhteisöllinen taidetoiminta, nuorten hyvinvointi, vuorovaikutus, toimintatutkimus, kuvanveistoprojekti Suostun tutkielmani luovuttamiseen kirjastossa käytettäväksi x\n3 University of Lapland, Faculty of Art and Desing ELÄMÄN ONNENLEHDET? Action Research of Community-based Metal Sculpture Project in Ranua Ulpu Riikonen Viena Rissanen Art Education Pro gradu -research Pages, 119, attachments, 6 Spring 2010 Our research was to seek possibilities for community-based art education and applicable strategies to support youth welfare and to decrease alienation. Our research is related to the The Ankers of Youth Welfare in Lapland program which was accomplished in the area of Northern Finland. The aim of the program is to map the subjects associated to welfare in those youngsters lives who are facing the transitional phase in their schooling and also to improve the art and media-based patterns of art to support the welfare. North Finland social services, the Art Education and the Social Work departments of Lapland University and four other communities in the county of Lapland worked as a co-operating direction in the project. In our action research we observe a project that was kept for a start class for trade school in Ranua starting in November 2008 and ending in May Altogether twelve students, from age 15 to 19 participated whose objects of interest affected how the content of action and the course of action formed during the project. Based on the experiences we got from the project, the background theory of community-based art education and the analysis made from the feedback given by the participants we have developed the youth welfare supporting pattern of art. Patterns consist from three sectors of communal art action : working together, participating and doing by hand which all are key elements in communal art action to support the youth welfare according to our research. Based on our studies doing things together increases the interaction between participants and amplifies the sense of community. Social skills and the feeling of belonging in a group are important in the phase of becoming independent and when creating successful relationships in the youth. Participating in dthe decision making and surrounding culture through a public creation will bolster the democratic powers. It also practises uttering a point of view and responsibility that will help youngsters with making the further decisions in their own lives. Doing something by hand gains success and the joy of learning that effects optimistically into the raising self esteem and to the meaningful of schooling. The pattern of art education can be adjusted in multiply ways in differed forms of art procedure and while working with youngsters. Community-based art procedure is a usable method to support youth welfare. But to achieve positive results the participant must be involved with art in their everyday life. Our studies also prove that community-based art procedure applicable to be used as a functional method of working between art education and social work. The method gives youngsters and adults a change to work with each other in an equivalent relation. It creates a natural meeting and conversation that adds the carrying culture into the society. Keywords: community-based art education, community art, interaction, action research, youth welfare, sculpture project\n4 SISÄLTÖ 1. JOHDANTO... 1 I. JUURET KASVUN TEOREETTINEN MAAPERÄ 2. TUTKIMUKSEN KONTEKSTI Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa -hanke Ranua toimintapaikkana Ammattistarttiluokka osallistuvana yhteisönä YHTEISÖLLINEN TAIDEKASVATUS Yhteisötaide kasvatuksen taideteoreettisena lähtökohtana Yhteistoiminnallinen oppiminen taidetyöskentelyn didaktisena työkaluna NUORTEN HYVINVOINTI Siirtymävaiheen merkitys nuorten hyvinvoinnille Sosiaaliset suhteet nuoren kasvun tukena Omien vaikutusmahdollisuuksien tunnistaminen Syrjäytyminen sosiaalisen selviytymisen uhkana TAIDE JA HYVINVOINTI Taiteen ja sosiaalityön välinen yhteistyö Taiteen hyvinvointia edistävät vaikutukset Taide ihmisten kohtaamispaikkana Taiteen kautta kuulluksi tuleminen Tekemisen synnyttämät taidekokemukset TUTKIMUKSEN TOTEUTUS Projektilähtöinen toimintatutkimus Tutkimuksen vaiheet Tutkimusaineisto Aineiston analyysi Tutkimuksen raportointi... 57\n5 II. VARSI TOIMINTA KASVUN PAIKKANA 7. TOIMINTAKERTOMUS Yhteistyön virittäminen ja nuorten innostaminen Ranualla Veistoksen ideointi Veistoksen suunnittelu Veistoksen tekeminen Teoksen pystytys ja avajaiset III. LEHDET TAIDETOIMINNAN HYVINVOINTIA TUKEVAT VAIKUTUKSET 8. TUTKIMUSTULOKSET Yhdessä työskentely Osallistuminen Käsillä tekeminen Yhteisöllinen taidetoimintamalli POHDINTA LÄHTEET LIITTEET Liite 1, Ankkurit -hankkeen aloituskysely Liite 2, Avoimen teemahaastattelun tukikysymysrunko Liite 3, Avoimen ryhmähaastattelun tukikysymysrunko Liite 4, Taide- ja kulttuuri kurssin loppukysely Liite 5, Lehtiartikkeli kuvanveistoprojektista Liite 6, Kuvaluettelo\n6 1. JOHDANTO Olemme lainanneet tutkimuksemme nimen Elämän Onnenlehdet nuorten toteuttamalta aikuistumista käsittelevältä metalliveistokselta. Veistos kuvaa neliapilaa, joka on tiputtanut yhden lehdistään. Pudonnut lehti edustaa menneisyyttä ja elämään liittyviä vastoinkäymisiä. Sen tilalle on puhkeamassa kuitenkin uusi lehti, joka symbolisoi tulevaisuutta monine mahdollisuuksineen. Toimintatutkimuksessamme analysoimme keväällä 2009 Ranualla toteutettua yhteisöllistä kuvanveistoprojektia, joka liittyy Pohjois-Suomessa vuosina toteutettuun Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa -hankkeeseen. Olemme asettaneet nimen kysymysmuotoon, sillä tutkimuksessamme pohdimme mistä elämän onni tai, kuten Ankkurit -hankkeessa asia ilmaistaan, mistä nuorten hyvinvointi koostuu ja kuinka sitä voidaan taiteen keinoin edistää. Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa -hankkeen yleistavoitteena on kartoittaa lappilaisten nuorten hyvinvointiin vaikuttavia tekijöitä ja kehittää nuorisotyön, sosiaalityön ja kuvataidekasvatuksen välisenä yhteistyönä taide- ja medialähtöisiä toimintamalleja, joiden avulla voidaan lisätä nuorten hyvinvointia ja ehkäistä syrjäytymistä. Toiminnassa keskitytään erityisesti opintojen siirtymävaiheessa olevien nuorten tukemiseen, sillä koulutus nähdään merkittävänä tekijänä elämässä pärjäämisen kannalta. Hankkeen yhteistyötahoja ovat Pohjois- Suomen sosiaalialan osaamiskeskus, Lapin yliopiston sosiaalityön laitos ja kuvataidekasvatuksen koulutusohjelma sekä Ranuan, Kolarin, Kemijärven ja Inarin kunnat. Hankekunnissa pyritään kehittämään taidetoimintamalleja, jotka auttavat nuorta kiinnittymään kotiseudulleen ja avartavat näkemään kotiseutunsa voimavaroja, sekä rohkaistaan kokeilemaan siipiään ja hakeutumaan toisen asteen opintoihin ja edelleen työelämään. Lappilaisten nuorten hyvinvointia lisäämällä pyritään edelleen parantamaan pohjoisten kuntien tulevaisuudennäkymiä. Tutkimuksemme sijoittuu Ranualle, jossa järjestimme syksyn 2008 ja kevään 2009 välisenä aikana erilaisia taidetyöpajoja yhdessä kuvataidekasvatuksen yhteisöprojektiopintoja suorittavan Mari Korsulaisen kanssa. Keskitymme tutkimuksessamme tarkastelemaan Lapin ammattiopiston Ranuan ammattistarttiluokalla toteutettua yhteisöllistä kuvanveistoprojektia, joka oli vetämistämme työpajoista pitkäkestoisin. Tutkimuksemme on projektilähtöinen toimintatutkimus, jonka toimintaosuus ammattistarttiluokalla alkoi tammikuussa 2009 jatkuen intensiivisenä työskentelyjaksona maalis-huhtikuun ajan ja päättyi toukokuussa veistoksen 1\n7 julkistamistilaisuuteen. Vetämämme taidetoiminta perustui osallistujien omiin lähtökohtiin. Nuoret saivat itse määritellä itselleen ajankohtaiset ja merkitykselliset aiheet ja vaikuttaa tekniikan valintaan. Työskentely tapahtui pääosin ammattistarttiluokan opintoihin kuuluvan Taide- ja kulttuuri kurssin puitteissa ja siihen osallistui kaksitoista nuorta. Tutkimustehtävänämme on kehittää projektista saatujen kokemusten, aiheeseen liittyvän teorian ja aineiston analyysin pohjalta yhteisöllinen taidetoimintamalli ja vastata siihen, kuinka yhteisöllisen taidekasvatuksen avulla voidaan ehkäistä syrjäytymistä ja tukea nuorten hyvinvointia. Kuvataiteen käyttäminen nuorisotyössä hyvinvoinnin tukena on ajankohtaista, sillä ympäri maata on parhaillaan menossa useita erilaisia taidelähtöisiä hankkeita, jotka pyrkivät lisäämään lasten ja nuorten hyvinvointia sekä kehittämään monialaista yhteistyötä kolmannen sektorin kanssa. Lisäksi yhteisölliseen taidekasvatukseen kiinteästi liittyvää yhteisöllisyyttä on perään kuulutettu viime vuosien aikana, erityisesti nuorten pahoinvoinnista kertovien ikävien tapahtumien jälkeen. Kiinnostukseemme tutkimuksen aihetta kohtaan vaikutti sen ajankohtaisuuden lisäksi kuvataiteilijataustamme. Koimme, että meillä on oman taiteellisen työskentelymme vuoksi annettavaa taiteen tekemiseen liittyvissä teknisissä ja sisällöllisissä asioissa. Samalla olemme voineet kehittää omaa opettajuuttamme yhteisöllisyyttä ja vuorovaikutusta vaativan taidetoiminnan kautta. Yhteisöllinen taidekasvatus osallistuu yhteisöllisyyden vahvistamiseen tuomalla ihmisiä yhteen taidekokemusten ja elämysten ääreen. Luomalla eri ihmisryhmille paikkoja itseilmaisuun yhteisöllisen taidekasvatuksen avulla voidaan lisätä moniäänisyyttä ja edesauttaa hyvinvointipolitiikkaan kiinteästi kuuluvan kulttuurisen demokratian toteutumista. Yhteisöllinen taidekasvatus tarjoaa yksilöille ja yhteisöille tilaisuuksia käsitellä ja sopeutua yhteiskunnan murroskausiin, mutta myös mahdollisuuden saada ääntään kuuluville ja vaikuttaa itse aktiivisesti muutoksiin. Taidetoiminnan kautta nuoret voivat vahvistaa sosiaalisia suhteita, saada elämäänsä uutta elämänhallintaan liittyvää sisältöä sekä kokea onnistumisen iloa. Lähdemme tutkimuksessamme liikkeelle olettamuksesta, jonka mukaan taidetoiminnalla on mahdollista aikaan saada hyvinvointia edistävää sosiaalista muutosta. 2\n8 I. JUURET KASVUN TEOREETTINEN MAAPERÄ 2. TUTKIMUKSEN KONTEKSTI Kuvio 1. Tutkimuksemme taustalla olevat yhteistyötahot ja taidetoiminnan sisältö 3\n9 Tutkimuksemme liittyy Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa -hankkeeseen, jonka yleistavoitteena on nuorten hyvinvoinnin edistäminen ja syrjäytymisen ehkäiseminen. Hankkeen kohderyhmää ovat erityisesti koulutuksen nivelvaiheessa olevat nuoret, joiden hyvinvointia kartoitetaan kyselyjen ja haastattelujen avulla ja joita pyritään tukemaan taide- ja mediapainotteisen toiminnan avulla. Hanke rakentuu sosiaalityön ja kuvataidekasvatuksen yhteistyön varaan. Sitä ovat toteuttamassa Lapin yliopiston kuvataidekasvatuksen koulutusohjelman ja sosiaalityön laitoksen opiskelijat, tutkijat ja opetushenkilökunta yhdessä hankkeen hallinnoijana toimivan Pohjois-Suomen sosiaalialan osaamiskeskuksen ja neljän Pohjois-Suomen kunnan, Ranuan, Inarin, Kolarin ja Kemijärven, kanssa. (Pohjois-Suomen sosiaalialan osaamiskeskuksen kotisivut ) Hankkeeseen sisältyvä taidetoiminnan suunnittelu käynnistettiin Ranualla vuoden 2008 loppupuolella ja toteutus tapahtui kevään 2009 aikana. Tutkimuksemme taiteellinen toiminta toteutettiin paikallisella ammattistarttiluokalla Taide- ja kulttuuri kurssin puitteissa. Toiminta perustui yhteisölliseen taidekasvatukseen, jossa käytettiin kuvanveistoa taiteen tekemisen menetelmänä. Tutkimuksemme pääkäsitteenä oleva yhteisöllisen taidekasvatuksen teoria ohjasi toimintaamme. Pyrimme edistämään nuorten hyvinvointia heidän itsensä valitsemaa ajankohtaista aikuistumisteemaa käsittelemällä ja yhdessä työskentelemällä yhteisöllisen taidetoiminnan menetelmillä. Teorian ja toiminnasta kerätyn osallistujien kokemuksiin perustuvan aineiston pohjalta kehitämme tutkimuksessamme nuorten hyvinvointia tukevan taidetoimintamallin. 4\n10 2.1 Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa -hanke Pohjois-Suomessa syksyllä 2008 käynnistynyt Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa -hanke on Euroopan sosiaalirahaston rahoittama ja se jatkuu vuodelle 2010 saakka. Hanke toteutetaan neljässä Lapin läänin kunnassa ja se suuntautuu vuotiaille nuorille. Hankekunnille yhteistä on syrjäinen sijainti sekä nuorten vapaa-ajan toimintojen ja jatkokoulutuksen vähäisyys. Hankkeessa pyrkimyksenä on kuvataidekasvatuksen sekä sosiaali- ja nuorisotyön välisen yhteistyön kehittäminen sekä nuorten kanssa työskentelevien perehdyttäminen erilaisiin taidetekniikoihin. Tavoitteena on kehittää uusia innovatiivisia, kuvataidetta ja erilaisia mediaympäristöjä hyödyntäviä toimintamalleja, joiden avulla voidaan ehkäistä syrjäytymistä ja vahvistaa nuorten kiinnittymistä kotiseudulleen, opintoihin ja työmarkkinoille sekä parantaa pohjoisten kuntien tulevaisuudennäkymiä. Hankkeen tavoitteena olevia taidetoimintamalleja kehitetään kuvataidekasvatuksen opiskelijoiden suunnittelemien ohjaamien ja arvioimien projektien pohjalta. Taidetoiminta suuntautui vapaa-ajan ja koulun puitteissa tapahtuvaan nuorisotyöhön, ja siinä pyrittiin hyödyntämään kunnissa jo olemassa olevaa tietoa ja osaamista. Kunnissa toteutettujen taidetyöpajojen jälkeen kunnan työntekijöille järjestettiin syksyllä 2009 hankkeen kehittämisseminaari sekä kaksi taidetoimintamallikoulutusta, joissa nuorisotyöntekijät kouluttautuivat taidetoimintoihin ja kehittivät niitä kunnan toimintaympäristöihin soveltuviksi toiminnoiksi. Mallien testaamisen ja paikallisten toimijoiden sitouttamisen ja taidetoimintaan perehdyttämisen kautta pyritään luomaan perusteet pitkäkestoiselle ja jatkuvalle toiminnalle. (Pohjois-Suomen sosiaalialan osaamiskeskuksen kotisivut ) Sosiaalityön laitokselta projektissa työskentelee tutkija Riikka Sutinen sekä sosiaalityön opiskelijoita, joista Ranualla toimivat Suvi Seikkula ja erikoistumisopintojaan suorittava opiskelija Teija Pohjolainen. Sosiaalityön laitos vastaa hankkeessa toteutettavan laajan nuorten hyvinvointiselvityksen tuottamisesta. Pohjois-Suomen Sosiaalialan osaamiskeskuksesta projektikoordinaattorina aloitti Heli Villanen ja hänen jälkeensä mukaan tuli Katri Kuusela. Kuvataidekasvatuksen koulutusohjelman henkilökunnasta hankkeessa toimivat lehtorit Mirja Hiltunen ja Maria Huhmarniemi sekä professori Timo Jokela. Kuvataidekasvatuksen koulutusohjelman opiskelijat ovat vastanneet taidetoiminnan suunnittelusta, toteutuksesta ja työpajojen ohjaamisesta. 5\n11 Ranualla syksyllä 2008 ja keväällä 2009 järjestetyssä taidetoiminnassa yhteyshenkilöinä toimivat kunnan vapaa-aikatoimen johtaja Anitta Jaakola ja nuoriso-ohjaaja Hanne Leppiaho, ammattistarttiluokan opettaja Eija Lohi sekä Ranuan peruskoulun henkilökunta. Kuvataidekasvatuksen koulutusohjelmasta Ranuan toiminnassa olivat mukana kuvataidekasvatuksen yhteisöprojektiopintoja suorittava perusopiskelija Mari Korsulainen sekä projektiopintojaan ja pro gradu -tutkimusta tekevät maisteriohjelmassa opintojaan suorittavat kuvataiteilijat Viena Rissanen ja Ulpu Riikonen. Mari Korsulainen ja Viena Rissanen tekivät hankkeen puitteissa myös opintoihin kuuluvan kenttäharjoittelunsa. Kolarissa ja Inarissa järjestetystä taidetoiminnasta on myös valmistumassa kuvataidekasvatuksen laitoksen opiskelijoiden pro gradu -tutkielmia. Kuvataidekasvatuksen ja sosiaalityön laitoksen tutkimusten pohjalta julkaistaan lisäksi nuorten kanssa työskenteleville tarkoitettu taidetoimintaopas. Ranualla toimintaa järjestettiin peruskoulussa, nuorisotalo Monkkarilla ja Lapin ammattiopiston ammattistarttiluokalla. Kaikissa taidetyöpajoissa keskityttiin käsittelemään aikuistumista ja kasvua, joka perustui starttiluokkalaisten ideoimaan itselleen ajankohtaiseen teemaan. Maaliskuussa 2009 peruskoulun yhdeksäsluokkalaisille järjestettiin yhden oppitunnin mittainen Toiveiden puu -kierrätystaidetyöpaja, jonka aikana nuorilla oli mahdollisuus toteuttaa oma toiveensa ja ripustaa ne yhdessä kasattuun puuhun. Nuorisotila Monkkarilla järjestettiin syksyn 2008 aikana tulitaidetyöpaja, jossa nuoret rakensivat omia onnenmerkkejään. Kevään 2009 aikana ohjattiin Kasvu -kierrätystaidetyöpaja, jossa omaa kasvua käsiteltiin taiteen keinoin yhdistämällä kierrätysmateriaaleja ja huovutuksen menetelmää. Kaikki teokset olivat esillä keväällä nuorisotila Monkkarilla. Tutkimuksemme keskittyy tarkastelemaan Ranuan ammattistarttiluokalla järjestettyä yhteisöllistä kuvanveistotyöskentelyä, jossa nuorten kanssa toteutettiin Elämän onnenlehdet - metalliveistos. Inarissa taidetoimintaa järjestettiin keväällä 2009 Ivalon nuorisotila Stönöllä. Ensimmäisen nuorille suunnatun valokuvaustyöpajan teemana oli Tässä ja tulevaisuudessa, jossa tutustuttiin valokuvauksen teoriaan ja digitaalitekniikkaan. Non-stop -tyyppisen seinäteostyöpajan tavoitteena oli lisätä nuorisotilan viihtyisyyttä hyödyntämällä taiteen tekemiseen käytettäviä kierrätysmateriaaleja. Teos paljastettiin Stönön 25-vuotissyntymäpäivillä. Nuorisotoimen lisäksi yhteistyötahoina toiminnassa oli Ivalon mediapaja. Toiminnan suunnittelusta ja ohjauksesta vastasivat kuvataidekasvatuksen opiskelijat Sanna Ahola ja Elina Koivula. 6\n12 Kemijärvellä taidetoiminta tapahtui keväällä 2009 paikkakunnalla sijaitsevassa ammattikoulun asuntolassa, jossa vedettiin Kerhotila kuntoon -kurssi. Nuoret suunnittelivat kerhotilalle uuden värimaailman ja toteuttivat yhteisen mosaiikkiteoksen kerhotilan seinälle. Työpajan tarkoituksena oli lisätä asuntolan viihtyisyyttä ja käytännöllisyyttä sekä asuntolayhteisön yhteishenkeä. Työskentely huipentui näyttelyn avajaisiin. Taidetoiminnan ohjaajina toimivat Niklas Pajusalo, Maija Rasmus, Mirva Valkama ja Mirjami Tuomikoski. Taidetoimintaa järjestettiin myös peruskoulussa toteutetun yhteisöllisen mosaiikkityön sekä Kemijärven nuorisotila Kämpässä vedetyn polttopiirtotyöpajan muodossa. Kolarissa työpajatoiminta kohdistui yläkoululle ja nuorisotila Laguunille keväällä Työpajojen ohjauksesta vastasivat Lotta Linnamaa, Henriikka Kolari ja Siiri Räisänen. Yläkoulun toiminta kohdistui kuvataiteen valinnaisryhmälle, jossa oppilaat syventyivät valokuvauksen tekniikoihin ja mahdollisuuksiin käsittelemällä omia lempipaikkojaan. Lisäksi heille ohjattiin serigrafia eli kankaanpainanta työpaja, jonka tavoitteena oli lisätä oppilaiden yhteenkuuluvuuden tunnetta. Laguunissa nuoret tekivät rintamerkkejä, yhteisöllistä maalausta ja solarigrafiaa neulanreikäkameraperiaatteella. Teokset olivat esillä Kolarin kunnantalolla. Hankkeen käynnistyminen Ankkurit -hankkeen tapaamiset käynnistyivät Lapin yliopistolla syyskuussa Tapaamisissa keskusteltiin hankkeen tavoitteista ja siihen osallistuvien kuntien erityispiirteistä ja toimintamahdollisuuksista, sosiaalityön ja kuvataidekasvatuksen yhteistyömuodoista sekä tulevan taidetoiminnan käynnistämisestä. Lisäksi sovittiin kuvataidekasvatuksen ja sosiaalityön opiskelijoiden jakautumisesta eri kuntiin. Valitsimme neljästä hankekunnasta Ranuan, sillä siellä järjestettävää toimintaa oli kaavailtu muita hankekuntia kuvataidepainotteisemmaksi. Perinteisessä taidetyöskentelyssä pystyimme kuvataiteilijoina tuomaan mediaperusteista taidetoimintaa paremmin esille olemassa olevia taitojamme. Projekti käynnistettiin aloitusseminaarilla, joka pidettiin Sinetässä sijaitsevalla Pohtimolammen hotellilla lokakuussa Hankkeen puolesta tapaamiseen osallistui henkilökuntaa ja opiskelijoita Lapin yliopiston sosiaalityön laitokselta ja kuvataidekasvatuksen koulutusohjelmasta sekä projektikoordinaattori Pohjois-Suomen sosiaalialan osaamiskeskuksesta. Kunnista osallistui nuoriso- ja vapaa-ajanohjaajia sekä vapaa-ajantoimen johtajia Inarista, Kolarista, Kemijärveltä ja Ranualta. Lisäksi jokaisesta 7\n13 kunnasta oli tapaamisessa mukana muutamia nuoria. Ohjelmaan kuului projektista tiedottamista, keskinäistä tutustumista, yhteisö- ja ympäristötaidetoimintaa sekä kuntalaisten toiveiden ja tarpeiden kartoittamista tulevan projektitoiminnan osalta. Jakaannuimme kuntakohtaisiin työryhmiin, jossa tapasimme ranualaisia nuoria sekä vapaaajan ohjaaja Hanne Leppiahon ja vapaa-aikatoimen johtaja Anitta Jaakolan. Keskustelimme heidän kanssaan Ranuan kunnassa sekä hyvin toimivista että kehitystä vaativista asioista. Ranuan vapaa-aikatoimen johtajan puheista jäi sellainen kuva, että nuorten koulunkäynti ja vapaa-ajan harrastusmahdollisuudet oli järjestetty paikkakunnalla hyvin, eivätkä ongelmat ja kehitystä vaativat asiat tuntuneet myöskään kovin suurilta muihin hankekuntiin verrattuina. Keskustelujen pohjalta syntyi joitakin parannusehdotuksia, kuten nuorten näkökulmien avartaminen, itsetunnon vahvistaminen, eri tahojen yhdessä toimiminen, yhteisöllisyyden rakentaminen, koulujen viihtyvyyden parantaminen sekä nuorten sosiaalisen ja psyykkisen itsenäistymisen tukeminen taiteen keinoin. Osa nuorisotyöntekijöistä suhtautui tulevaan projektiin epäilevästi. Aikaisemmin toteutettujen projektien toiminta ei ollut tuottanut jatkuvaa ja pysyvää hyötyä paikkakunnalle tai projektiin osallistuneille, mikä heikensi odotuksia tulevan projektin osalta. Lisäksi he olisivat toivoneet enemmän konkreettisia esimerkkejä tulevan taidetoiminnan mahdollisuuksista. Päivän päätteeksi kuntakohtaisissa työryhmissä sovittiin projektin jatkumisesta ja ensimmäisestä kuntavierailusta. Ranuan kunnan työntekijät suhtautuivat myönteisesti tulevaan projektiin ja saimme vapaat kädet suunnitella marraskuulle sovitun kuntavierailun taidetoimintaa. Ankkurit -hankkeen sijoittuminen muihin taidelähtöisiin hankkeisiin Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa -hankkeessa taidetoiminta järjestettiin yhteistyössä sosiaalityön kanssa, minkä vuoksi sille oli asetettu hyvinvointia edistäviä tavoitteita. Tutkimuksemme tavoitteena oli toimia kuitenkin osallistujien lähtökohdista käsin pyrkien painottamaan heidän olemassa olevia vahvuuksiaan ja voimavarojaan syrjäytymisen korostamisen sijaan. Hanke liittyi viimeaikaiseen suuntaukseen, jossa taide ja kolmas sektori toimivat yhdessä pyrkiessään edistämään hyvinvointia. Taidelähtöisiä hankkeita on toteutettu paljon ja tälläkin hetkellä niitä on viriämässä koko ajan lisää. Taidelähtöisiä toimintamalleja on tutkittu viime vuosina runsaasti ja niiden toimivuudesta on saatu myönteisiä kokemuksia lasten ja nuorten kasvatuksessa, opetuksessa ja vapaa-ajan harrastuksissa (Hyyppä & Liikanen 8\n14 2005, 131). Taideteollisen korkeakoulun kuvataidekasvatuksen osasto on osallistunut vuosina SYREENI- hankkeeseen Taimi -projektilla, jossa taiteen avulla tuettiin syrjäytymisvaarassa olevia lapsia ja nuoria (Bardy 2002). Stakesin hallinnoiman Elämäkertaketju ilmaisutaidot syrjäytymisen ehkäisyssä -tutkimus- ja kehittämishankkeessa pyrittiin lisäämään lasten ja nuorten hyvinvointia taiteellisen itseilmaisun kautta (Bardy & Känkänen 2005). Lapin yliopisto on osallistunut 2000-luvulla hyvinvointiin liittyviin hankkeisiin muun muassa vuosina järjestetyssä Tunturin taidepajassa, jonka puitteissa 15 vuotta täyttäneet ja alueen työttömät nuoret osallistuivat taidetyöpajoihin ja järjestivät monitaiteellisia esityksiä Pyhätunturin Noitagurussa. Kaikenikäisille suunnattu Utsjoen Tulikettu -projekti toimi vuosina yhdistäen taiteita ja tieteitä monialaisesti. Vuosina sekä Lapin yliopiston hallinnoi Barentsin alueella (Pohjois-Ruotsi, -Norja, -Venäjä ja -Suomi) toiminutta ArctiChildren -hanketta, jossa keskityttiin lasten ja nuorten psykososiaalisen hyvinvoinnin tukemiseen koulukontekstissa. (Sohlman 2008, 7.) Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa -hankkeella on paljon yhteneviä piirteitä parhaillaan käynnissä olevan Suomen kulttuurirahaston tukeman valtakunnallisen Myrsky - nuorisohankkeen kanssa. Hanke ajoittuu vuosille ja sen puitteissa on järjestetty eri puolilla Suomea monenlaista yhteisöllistä taidetoimintaa, jota pyritään juurruttamaan pitkäjänteiseksi ja paikalliseksi toiminnaksi. Hankkeen yleistavoitteena on lasten ja nuorten hyvinvoinnin edistäminen yksilön sosiaalista ja henkistä kehitystä tukemalla. Tähän tavoitteeseen pyritään muun muassa tarjoamalla nuorille taidetoiminnasta saatavia onnistumisen elämyksiä. (Myrsky -hankkeen kotisivut ) 9\n15 2.2 Ranua toimintapaikkana Neljästä hankkeeseen osallistuvasta Pohjois-Suomen kunnasta toimintamme ja tutkimuksemme sijoittui Ranualle, joka on 4428 asukkaan kunta aivan Lapin läänin eteläosassa. Ranuan rajanaapureita ovat Posio, Simo, Tervola, Pudasjärvi, Oulu ja Rovaniemi, johon on matkaa 82 kilometriä. Rovaniemellä sijaitsevat muun muassa lähimmät kunnalliset sairaalapalvelut ja nuorten kannalta oleelliset toisen asteen ammattikoulutuspaikat. Pääelinkeinoina kunnan kotisivuilla mainitaan maa- ja metsätalous, kaivostoiminta, elintarviketeollisuus ja informaatioteknologia sekä matkailu. Ranuan eläinpuisto houkuttelee lapsiperheitä vierailulle kuntaan ja tarjoaa kesätyöpaikkoja nuorille. Kunnan työttömyysaste on muun maan keskiarvoa korkeampi. (Ranuan kunnan kotisivut ja ) Syyskuussa 2009 Rovaniemellä pidetyssä Nuorten hyvinvoinnin ankkurit Lapissa - seminaarissa kunnan vapaa-ajantoimenjohtaja toi esille asukasluvun pienenemisen ja erityisesti nuorten ja työssäkäyvien poismuuttamisen, jotka ovat kunnalle taloudellisia haasteita asettavia ilmiöitä. Ranualla on kuusi peruskoulua, jotka sijaitsevat eri puolilla kuntaa. Yläluokkien opetus tapahtuu kuntakeskuksessa kirkonkylän koulussa, jossa on perusluokkien lisäksi joustavaa perusopetusta antava, opetusministeriön erityisavustusta saava JOPO -luokka. Kirkonkylällä sijaitsee myös kunnan ainoa lukio. Sivukylien nuorilla koulumatkaa voi kertyä päivittäin useita kymmeniä kilometrejä. Ranualla ei järjestetä ammatillista toisen asteen koulutusta, joten ammattiopintoihin haluavan on muutettava vieraalle paikkakunnalle opiskelemaan. Toiselle paikkakunnalle muutto voi muodostua peruskoulun päättäneelle nuorelle kynnykseksi ja johtaa koulutuspolun katkeamiseen tai lukio-opintoihin hakeutumiseen ja myöhemmin niiden keskeyttämiseen. Peruskouluissa toimii kouluterveydenhoitajia ja oppilashuoltoryhmiä, jotka tukevat nuoria ja puuttuvat havaittuihin ongelmiin. Tämän lisäksi Ranualla toimii SILTA -työryhmä, jonka tavoitteena on nuorten syrjäytymisen ehkäiseminen. Työryhmässä on mukana eri alojen ammattilaisia, kuten seurakunnan työntekijöitä, poliiseja ja nuorisotyöntekijöitä, ja se kokoontuu säännöllisesti käsittelemään ajankohtaisia aiheita. (Ranuan kunnan kotisivut ) Opiskelupaikkakunnalle kiinnittymiseen liittyvien vaikeuksien ja opiskelujen keskeytymisen lisäksi kunnan vapaa-aikatoimenjohtaja Anitta Jaakola ja vapaa-aikatoimenohjaaja Hanne Leppiaho määrittelivät nuoria koskeviksi haasteiksi syrjäkylien nuorten mukaan saamisen 10\n16 vapaa-ajan toimintaan. He pitivät myös tärkeänä keskinäisten ennakkoluulojen hälventämistä kunnan lestadiolaisten ja muiden nuorten välillä. Kaiken kaikkiaan he pitivät nuorten asemaa kunnassa kuitenkin hyvänä. Muiden hankekuntien tapaan Ranuan edustajat nimesivät paikkakuntansa positiivisiksi puoliksi ympäröivän luonnon sekä hyvät urheilu- ja harrastusmahdollisuudet. Eri puolella kuntaa sijaitsee useita liikunta- ja ulkoilupaikkoja, kuten luistelukenttiä, moottorikelkkareittejä, luontopolkuja ja laavuja, joissa urheiluseurat järjestävät nuorille erilaista harrastustoimintaa. Vapaa-ajantoimen alainen nuorisotoimi ylläpitää nuorisotalo Monkkaria, joka toimii kohtaamispaikkana eri-ikäisille nuorille arkipäivisin ja lauantaisin. Syrjäkylien nuoria varten nuorisoiltoja pidetään myös kyläkouluilla. Tämän lisäksi vapaaaikatoimi järjestää nuorille erilaisia tapahtumia ja retkiä, kuten yösählytapahtumia sekä laskettelu- ja uimahalliretkiä muun muassa lomien aikana. Ranuan 4H-yhdistyksen toiminta sisältää kouluilla pidettäviä liikuntakerhoja, sivukylillä pidettäviä Taitavat kädet - kerhotoimintaa sekä työpalvelutoimintaa yli 15-vuotiaille nuorille. Kansalaisopisto tarjoaa paljon nuorille suunnattua toimintaa, jonka kautta on mahdollista suorittaa erilaisia taito- ja taideaineita, muun muassa taiteen perusopintoja. Lisäksi Ranualla toimii Kristillinen kansanopisto, jossa voi opiskella erilaajuisia opintokokonaisuuksia esimerkiksi kansainvälisyyden ja kädentaitojen linjalla. (Ranuan kunnan kotisivut ; Lapin nuorten tieto ja neuvontapalvelun kotisivut ) Nuorten mielipiteitä huomioidaan kunnassa nuorisovaltuuston kautta, jossa nuoret voivat vaikuttaa muun muassa omiin osallistumis- ja toimintamahdollisuuksiin ja saada tilaisuuksia erilaisten tapahtumien järjestämiseen. Nuoret voivat tuoda ideoitaan esille myös internetin aloitesivuston välityksellä. Nuorten hyvinvointiin tähtääviä hankkeita kunnassa on ollut esimerkiksi Ketun kulma -projekti vuosina , jonka tavoitteena oli ranualaisten kouluttautumattomien ja työttömien nuorten elämänhallintataitojen parantaminen ja sosiaalinen vahvistaminen sekä ammattikoulutukseen hakeutumisen edistäminen. Ankkurit -hankkeen käynnistymisen aikana kunnassa oli meneillään useita samansuuntaisia projekteja. Me too -hanke on opetusministeriön rahoittama vuosina toimiva syrjäytymisen ehkäisyyn tähtäävä hanke, joka pyrkii tukemaan nuoria opiskelu- ja työelämään liittyvissä valinnoissa. Taikalamppu -hanke ajoittuu vuosille ja se toimii Ranualla yhdessä 4H-yhdistyksen kanssa tavoitteenaan kulttuuriharrastusten saaminen myös 11\n17 syrjäkylien nuorten ulottuville. Samaa verta on Ranuan vapaa-aikatoimen järjestämä vertaisneuvojakoulutushanke, johon sisältyy kulttuurivaihtoa. Erityisesti nuorten miesten syrjäytymisen ehkäisyyn keskittyviä hankkeita Ranualla on käynnissä kaksi. Time Out! Aikalisä! on valtakunnallinen hanke, jossa 11 kuntaa toimii yhteistyössä puolustusvoimien ja siviilipalvelukeskuksen kanssa. Se on suunnattu erityisesti sotilas- tai siviilipalveluksen keskeyttäneille nuorille. Pohjoisen Pojat -hanke kiinnittää huomiota haja-asutusalueiden poikien koulunkäyntiin pyrkien tunnistamaan poikien opiskeluun liittyviä ongelmakohtia ja parantamaan heidän pärjäämistä ja viihtymistä koulussa. Hankkeessa on mukana yksi koulu Ranualta. (Ranuan kunnan kotisivut ; Lapin nuorten tieto ja neuvontapalvelun kotisivut ) 2.3 Ammattistarttiluokka osallistuvana yhteisönä Tutkimuksemme toimintaosuus tapahtui Lapin ammattiopiston Ranuan ammattistarttiluokalla, joka on vuoden kestävä linja peruskoulun päättäneille nuorille ja valmentaa nimensä mukaisesti nuoria ammattiopintoihin ja työelämään. Ammattistarttiluokkakokeilut käynnistettiin valtakunnallisesti vuonna 2006 ja vuoteen 2008 mennessä koulutukseen oli osallistunut noin tuhat nuorta. Ammattistarttiluokista saadut kokemukset ovat olleet myönteisiä, sillä suurin osa nuorista on siirtynyt starttiluokan jälkeen ammatillisiin opintoihin. Koulutusmuoto vakiinnutetaan vuoden 2010 aikana osaksi ammatillista peruskoulutusta tukemaan nuoria tärkeässä koulutuksen nivelvaiheessa. (Opetushallituksen kotisivut ; Rutonen 2009.) Ammatilliseen peruskoulutukseen ohjaavaan ja valmistavaan koulutukseen kuuluu joustavuus ja siinä huomioidaan koulutuksentarjoajien paikalliset lähtökohdat. Koulutus on mahdollista aloittaa kesken lukuvuoden, joten sen laajuus vaihtelee opintoviikon välillä. (Rutonen, 2009.) Ammattistarttiluokat on tarkoitettu peruskoulun päättäneille nuorille tarjoamaan tukea oman alan valintaan ja elämänhallintaan liittyviin taitoihin. Koulutuksessa tarjotaan tukea mahdollisiin oppimisvaikeuksiin ja kiinnitetään erityistä huomiota oppilaiden erilaisiin oppimistapoihin. Opintoihin sisältyy opiskelutaitoja ja itsetuntemusta vahvistavia opintoja sekä tutustumista eri koulutusaloihin ja työpaikkoihin. Lisäksi ammattistarttiluokan aikana on mahdollista suorittaa ammatilliseen peruskoulutukseen kuuluvia yleisiä opintoja sekä täydentää peruskoulun tietoja. (Opetushallituksen kotisivut ; Lapin ammattiopiston 12\n18 kotisivut ) Lapin ammattiopisto järjestää ammatilliseen peruskoulutukseen ohjaavaa ja valmistavaa koulutusta Ranualla ja Rovaniemellä (Lapin ammattiopiston kotisivut ). Ammattistarttiluokkia perustetaan perinteisten peruskoulun kymppiluokkien tapaan tarpeen mukaan. Ne ovat kuitenkin sisällöltään työelämälähtöisempiä ja sopivat erityisesti käytännön tekemiseen suuntautuneille nuorille. (Rutonen 2009.) Vetämämme taideprojektin jälkeisenä syksynä ammattistarttiluokalle tulijoita ei Ranualla ollut tarpeeksi luokan perustamista varten. Toteutimme Elämän onnenlehdet -metalliveistoksen ammattistarttiluokan opintoihin kuuluvan Taide- ja kulttuuri kurssin (1 ov) puitteissa. Ylimeneviä tunteja teoksen toteutukseen lainattiin Löytöretki itseen- ja Minä ja muut -opintokokonaisuuksista ja liikunnanopetuksesta. Projektin alkaessa marraskuussa starttiluokalla opiskeli kolmetoista iältään vuotiasta nuorta, joista osalla oli takanaan keskeytyneet ammattiopinnot ja osa oli tullut ammattistartille suoraan peruskoulusta. Toukokuulle 2009 jatkuvan projektin aikana muutama nuori siirtyi työelämään tai keskeytti opinnot muista syistä kesken lukukauden. Vuoden kestävän koulutuksen aikana nuoret pohtivat omia vahvuuksiaan ja kokeilivat erilaisia aloja. Projektin alkamisen aikoihin nuoret olivat hakeneet toisen asteen ammatilliseen koulutukseen kevään yhteishaussa ja jännittivät opiskelupaikan saamista. Muina itselleen ajankohtaisina asioina nuoret nostivat projektissa esille työn, ammatin, seurustelun ja vapaa-ajan. 13\n19 3. YHTEISÖLLINEN TAIDEKASVATUS Yhteisöllinen taidekasvatus rakentuu yhteisötaiteen ja yhteisöllisen oppimisen perinteelle (Hiltunen & Jokela 2001, 9 10). Hiltusen (2009, 45, 61) mukaan yhteisöllisessä taidekasvatuksessa yhdistyy taiteellinen, kasvatuksellinen ja yhteisöllinen ulottuvuus. Erona yhteisötaiteeseen on kuitenkin se, että yhteisöllinen taidekasvatus kytkeytyy usein kouluun ja opetussuunnitelmiin. Toiminta voi tapahtua koulun oppituntien sisällä tai se voi olla projektimuotoista kouluajan ulkopuolella tapahtuvaa. (Hiltunen 2009, 53, 60.) Yhteisöllisen taidekasvatuksen taidenäkemys mukailee pragmaattisen estetiikan ajatusta taiteen ja muun elämän yhteen kietoutumisesta. Arkielämän tietoutta pyritään soveltamaan taidetoimintaan ja päinvastoin. (Hiltunen 2009, 253.) Yhteisöllisen taidekasvatuksen käytännöt rakentuvat tukemaan yhteisöllisyyttä ja siten myös toimintatavat ovat yleensä yhteistoiminnallisia ja muovautuvat pitkälti yhteisön päämääristä käsin. (Hiltunen 2009, 45 46; Hiltunen & Jokela 2001, 9 10.) Tutkimuksessamme nimitämme yhteisöllisen taidekasvatuksen kontekstissa tapahtuvaa toimintaa yhteisölliseksi taidetoiminnaksi. Yhteisöllisen taidekasvatuksen määritelmämme perustuu pääosin Hiltusen keväällä 2009 julkaistuun tutkimukseen Yhteisöllinen taidekasvatus: Performatiivisesti pohjoisen sosiokulttuurisissa ympäristöissä. Tutkimuksessa on kehitetty yhteisöllisen taidekasvatuksen teoriaa ja käytäntöä. Siinä tarkastellaan yhteisöllisyyden rakentumista ja taidekasvatuksen käytäntöjen kehittymistä Suomen Lapissa toteutettujen taidekasvatushankkeiden kautta ja se on tähän asti ensimmäinen yhteisöllistä taidekasvatusta käsittelevä väitöskirjatutkimus. Aiheen ajankohtaisuus näkyy vahvasti Lapin yliopiston kuvataidekasvatuksen laitoksella vuosittain aiheesta valmistuvien pro gradu -tasoisten tutkimusten ja erilaisten projektien myötä. Yhteisötaide on ollut osaltaan tuomassa taidekasvatuksen alueelle uusia käytäntöjä ja toimintamalleja, kuten projektimuotoisen opetuksen. Uudistusten taustalla on paitsi muutokset taiteessa myös opettajan työnkuvan laajentuminen ja oppimiskäsitysten uudelleen hahmottuminen. (Hiltunen 2007, ; Jokela 2006, ) Opettamista ei pidetä enää tiedon siirtämisenä oppilaille, vaan tiedon nähdään rakentuvan subjektiivisten kokemusten pohjalle (Hiltunen 2007, ; Jokela 2006, 72 74). Yksilöllisen tiedonrakennuksen lisäksi oppimiseen vaikuttaa aina sosiaalinen yhteisö ja kulttuurinen konteksti (Hiltunen 2009, 66 67). Yhteisöllisessä taidekasvatuksessa oppiminen nähdäänkin sosiokulttuurisena 14\n20 prosessina, jossa yksilö voi sosiaalisen ja yksilöllisen tiedon yhdistyessä muodostaa tietoa kulttuurista johtamalla ja luoda omiin elämyksiin perustuvia henkilökohtaisia merkityksiä (vrt. Räsänen 1993, ). Hiltusen (2009, 67 68) mukaan perustaidekasvatuksessa korostuu enemmän yksilön sisäiset merkityksenantoprosessit, kun taas yhteisöllisen taidekasvatuksen taidetiedossa korostuu yhteisötaiteelle ominaiset vuorovaikutusprosessit. Yhteisöllinen taidekasvatus on jatkuvasti rakentuva prosessi, johon Hiltusen (2009, 72) mukaan kuuluu ihmisten välinen kohtaaminen, yhteisöllisyys ja dialogi, joita nykytaide ja sosiokonstruktivistiset oppimiskäsitykset korostavat. Hiltunen (2009, 66 67) painottaa, että tietäminen ja oppiminen liittyvät yhteisöllisessä taidekasvatuksessa taiteeseen ja tapahtuvat taiteen keinoin. Taideoppimiseen kuuluu kokemuksellisuus, refleksiivisyys, transformatiivisuus eli muodon jatkuva muuttuminen ja sosiokonstruktiivisuus. Yhteisölliseen taidetoimintaan liittyy aistillisuus, materiaalisuus ja taitojen kehittyminen (Hiltunen 2009, ). Räsäsen (1993, ) mukaan taiteellisessa oppimisessa yhdistyy aistitieto, toimintatieto ja käsitetieto. Yhteisöllisessä taidekasvatuksessa yhteisö on toiminnan keskiössä ja toiminta rakentuu paikallisesti yhteisöstä käsin. Taidetoiminnan ohjaaja toimii osana yhteisöä, jolloin taiteilijan ja kasvattajan roolit voivat yhdistyä. Ohjaajan vastuulla on toiminnan alulle laittaminen ja kokonaisuudesta huolehtiminen, visuaalinen asiantuntijuus, välittäjän roolissa toimiminen sekä toiminnan arviointi. (Hiltunen 2009, ) Yhteisölliselle taidekasvatukselle voidaan asettaa myös sosiaalipoliittisia tavoitteita, mutta silloin taidekasvattajan on muistettava oma paikkansa kulttuurityön ammattilaisena (Hiltunen & Jokela 2001, 39; Hiltunen 2007, ). Pitkään jatkuneen yksilökeskeisen kauden jälkeen yhteiskunnassa on alettu kiinnittämään taas huomiota yhdessä tekemiseen ja yhteisöllisyyteen (Hautamäki 2005, 7, 13). Yhteisöllisyys rakentuu taidetoiminnassa tekemisen ja aiheen käsittelyn kautta. Sosiaalisen vuorovaikutuksen pohjalta voidaan rakentaa sekä paikallista että symbolista yhteisten kiinnostuksenkohteiden varaan rakentuvaa yhteisöllisyyttä (Hiltunen 2009, 255). Lisäksi tekemisen kautta voidaan nostaa esille yhteisöjen ongelmia sekä myös vaikuttaa niihin myönteisesti (Hiltunen & Jokela 2001, 39). Yhteisöllinen taidekasvatus ei sitoudu ylläpitämään tai toistamaan yhteisöllisyyttä sinällään ja vahvistamaan yhteisöllisyyteen liittyviä negatiivisia puolia, kuten sulkeutuneisuutta, vaan pyrkii uudistamaan ja laajentamaan 15\nRälläkkä ja Taide- ja kulttuuritoiminnot voivat ehkäistä nuorten syrjäytymistä, vahvistaa elämänhallintaa ja saada aikaan sosiaalisia muutoksia. Tässä käsikirjoituksessa kuvataan, millaista nuorten hyvinvointia


Hurraa ROKOTTEELLE - Pori - Suomi24 Keskustelut\nSuomen ekat koronarokotteet on annettu. Piikitystilaisuus oli aivan huikea.\nKun piikki lävisti ihon, tuntui kun jokin olisi mennyt sieluni läpi.\nKorona on ny voitettu.\nKoska Porissa annetaan ekat rokotteet ????. Kyllä kait piikitystilaisuus näytetään suorana sk:n sivulla.\nMitähän tästäkin seuraa, kun niin hurmiossa ollaan\nEnsimmäiset naiset siis steriloitu ja RNA muutettu.Elinaikaodote lyhenee niin ei tarvi eläkeaikoja odotella.Ihanaa.Ei tarvi siis valtion maksaa eläkkeitä piikin ottajille kun he ovat mullissa.Saa senkin rahan sitten kaataa kotoutumiseen uusille tulijoille.\nNetissä leviää video, jossa sairaanhoitaja saa korona-rokotteen ja pyörtyy pian sen jälkeen haastattelun yhteydessä. Ko sairaanhoitaja on kuulemma kuollut.\nNäitä juttuja nyt poistetaan täältä. Tämäkin kommentti varmaan sensuroidaan.\nVideo löytyy esim. MV-lehdestä.\nSatasairaalan hoitajille tuo piikittäminen on tuttu juttu. Näkyy olevan meininki sellainen että otetaan usein.\nUsein otetaan ja jatkuvasti ollaan hurmiossa.\nIltapaskalehdissä kommenttiosiot kiinni ettei totuus piikeistä tule julki.\nHe jotka ottavat rokotteen, DNA muokataan rna:han sekaantumalla.Tuloksena on kuolema kuten ferreteille kävi joilla sitä testattiin.Tulee keuhko yms ongelmia ja varmaan se selitetään koronan uudella aallolla tai jotain muuta valetta.\nkoronaa ei ole olemassa.Tutkikaa tilastot.\nFlunssa on mystisesti kadonnut.\nMiten? No koska normi flunssat merkitään koronaksi, jota ei ole olemassa.\netsikää tieto tästä jätkästä.Hän keksi koko virusteorian.\nSairaalassa hoitaja voi helposti varastaa huumeitä. Esim. kirjoittaa huumekorttiin, että potilaalle on annettu sitä ja sitä huumetta injektiona, mutta todellisuudessa hoitaja on pistänyt osan annoksesta itseensä ja laimentanut loput ja antanut sitten potilaalle.\nTämä on yleinen tapa.\nEi se helppoa ole kuin sairaassa mielikuvituksessasi.\nMiten sitten kuitenkin joissain paikoissa huumaavia lääkkeitä on pystytty varastamaan jopa useampia vuosia? Näistä on ollut viime vuosina useampikin juttu lehdissä.\nEi se hejppoa silti ole.\nHelppoa on kuin hengittäminen.\nTerveydenhuolto on yksi suuri valehtelijoiden klubi.\nOn helppoa. Siellä on niin tyhmää porukkaa, ettei ne huomaa mitään kun nenän alla pistetään lääkkettä omiin taskuihi.\nNasakasti ilmaistu vahingon käyvän. https://www.iltalehti.fi/talous/a/206186f2-6a67-4374-b95a-8ac03fb9ce3d\nOmituinen sivuvaikutus. Mutta ei paha. Nöpö alkoi jöpöttämään ja muijakin sanoi jo että nyt se muistuttaa gyyrbää. Eikä se väsy kesken. Iiiihanaa.


Saarna 1.3.2015 2. paastonajan sunnuntai\nLuuk. 7: 36-50\nSeurakunnassamme on tänään juhlapäivä. On juhlapäivä, kun seurakunnalle myönnetään Kirkon ympäristödiplomi vuosille 2015-2019. Iloitsemme siitä, että ympäristönäkökulman huomioon ottaminen on tuottanut tulosta ja seurakunnalle voidaan arvostettu diplomi myöntää jo toisen kerran.\nOnko diplomin hankkiminen vain kilven kiillotusta? Peräti populismia? Haluammeko esittää parempaa kuin mitä olemme? Tällaisia arvosteleviakin mielipiteitä on kuulunut, kun ympäristöasiaa on esillä pidetty.\nEsitämmekö parempaa kuin mitä olemme? Tällainen kriittinen kysymys voidaan kai kaikesta ihmisen toiminnasta esittää. Kaikki hyvän tekeminen voidaan asettaa kyseenalaiseksi.\nYhtälailla voidaan kyseenalaistaa epäilijöiden ja kriitikoiden motiiveja. Kaikki inhimillinen ajattelu ja toiminta on vajavaista ja sitä on syytäkin kyseenalaistaa. Kaikilla kysymyksillä on paikkansa.\nMuutama sunnuntai sitten Jeesus evankeliumissa muistutti siitä, että meidän ei tule tehdä hyvää sen tähden, että saisimme siitä erityistä kiitosta. Tehtävämme suoritettuamme meidän tulee sanoa: ”Olemme tehneet vain sen, minkä olimme velvolliset tekemään.” (Luuk. 17: 10)\nIhminen on luotu tekemään hyvää lähimmäisilleen ja koko luomakunnalle. Itsekkyytemme, perussyntimme tähden me tässä tehtävässä jokainen epäonnistumme. Siksi Jeesus evankeliumissa yhä uudelleen kyseenalaistaa ihmisen toimintaa. Hyvän tekeminenkin joutuu tarkan suurennuslasin alle.\nPäivän evankeliumissa fariseus kutsuu Jeesuksen kotiinsa, aterialle. Fariseuksille oli tunnusomaista juutalaisen lain tarkka noudattaminen pienempiäkin yksityiskohtia myöten. Jeesus tunnettiin fariseusten arvostelijoina.\nTämä ei kuitenkaan estänyt evankeliumin fariseusta kutsumasta Jeesusta kotiinsa, osoittamasta erityistä ystävällisyyttä Jeesusta kohtaan. Ehkä hän tuona päivänä ajatteli olevansa varsin hyvä ihminen.\nJa kuitenkin tuona ystävällisyyden päivänä Jeesus kyseenalaistaa hänen hyvyytensä. Fariseus ei kyennyt ymmärtämään, miksi Jeesus salli julkisyntiseksi tunnetun naisen itkeä hänen jalkojensa juuressa, kuivat hiuksillaan Jeesuksen jalkoja.\nFariseus näki vain ulkoisen tapahtuman, mutta ei ymmärtänyt tapahtuman merkitystä. Ihminen näkee ulkokuoren. Jumala näkee ihmisen sydämeen saakka. Hän tuntee ja näkee ajatuksemme ja toimintojemme vaikuttimet.\nHyvissä pyrkimyksissäkin tärkein voi jäädä huomaamatta. Fariseus ei nähnyt, että Jeesuksen ja syntisen naisen ulkonaisesti epäsovinnaisessa kohtaamisessa tapahtui suurin ja tärkein asia, mikä ihmiselle voi tapahtua.\nSyntinen ihminen kohtasi Jumalan armon ja anteeksiannon. Syntinen nainen sai syntinsä anteeksi. ”Kaikki sinun syntisi on annettu anteeksi.”, Jeesus sanoi naiselle.\nPäivän evankeliumi on kirjoitettu Luukkaan evankeliumissa. Luukas on tallentanut paljon Jeesuksen ja syntisten ihmisten kohtaamisia. Päivän evankeliumin ohella mieleen painuvimpina muistamme kertomuksen Sakkeuksesta ja tuhlaajapojasta.\nLuukkaan evankeliumissa syntinen tarkoittaa ihmistä, joka ymmärtää tarvitsevansa Jumalan armoa. Evankeliumissa ei kerrota vain ihmisten pahuudesta, vaan kaikki syntisiksi kutsutut katuvat ja kääntyvät Jumalan puoleen. Syntisen tärkein ominaisuus on katumus. Parannuksen tekevä syntinen on kristityn esikuva.\nJeesuksen voidelleesta naisesta ei sanota suoraan, että hän katuu\nmutta hän osoittaa katumuksensa käytöksellään. Luukkaan evankeliumissa parannuksen teko näkyy konkreettisina tekoina.\nEpärehellisesti omaisuutta koonnut tullimiesten esimies Sakkeus lupasi armon saatuaan: ”Puolet omaisuudestani annan köyhille ja keneltä olen liikaa kiskonut, sille maksan nelinkertaisesti takaisin.” (Luuk. 19: 8)\nTuhlaajapoika lähti takaisin kotiin toiveena päästä isänsä palkkalaiseksi.\nJumalan tahto on, että meidänkin parannuksen tekemisemme näkyy konkreettisina tekoina. Tähän uuteen elämään, katumuksen ja armahduksen synnyttämään elämään nyt elettävä paastonaika, hiljentymisen ja itsetutkistelun aika on meitä kutsumassa.\nMissä on minun elämäni sokeat pisteet? Missä elämäni tarvitsee muutosta? Mitä Jeesus tahtoo minun elämässäni kyseenalaistaa? Mistä minun on tehtävä parannusta? Mitä Jumala tahtoo minulle antaa anteeksi? Millä tavoin parannuksen tekeminen minun elämässäni näkyy?\nTärkeintä elämässä on Jumalan armon ja rakkauden kohtaaminen. Jumalan rakkaus synnyttää halun ja antaa voiman auttaa lähimmäistä, tehdä työtä koko luomakunnan hyväksi.\nRippikoululaiset kysyivät kierroksellaan, mikä on mielestäsi Jeesuksen paras vertaus. Vastasin tuhlaajapoikavertaus, koska se hyvin käytännöllisellä tavalla kertoo Jumalan rakkaudesta ihmistä kohtaan.\nMeidän Jumalamme odottaa kotiin palaavaa tuhlaajapoikaa. Niin kuin joku on sanonut: ”Minun tuomarini on hän, joka kiipeää joka päivä torniin tähyämään, näkyisikö taivaanrannalla tuhlaajapoika kotimatkalla.”\nTakaisin: Sunnutain saarna


Opas: Live-vedonlyönti osa 2 | Ylikerroin.com\nEtusivu / Oppaat / Opas: Live-vedonlyönti osa 2\nSubmitted on Tiistai, 10.10.2017, 10:27\npäivitetty: Sunnuntai, 22.10.2017, 03:59\nAiemman jutun löydät alta:\nLaskurit auki ja parametrit kuntoon\nEikä vieläkään päästä itse asiaan: Hetki ennen pelien alkua treidaajan pitää säätää (mahdollisesti) käyttämänsä live-laskurin parametrit kuntoon, availla asianconnectit tai buukkerien sivut, avata lähetykset tai striimit ja excelit tai muut ”nuotit” ja tsekata, että kaikki tosiaan toimii. Mutta tätäkin ennen on pitänyt tehdä päätös siitä, miten montaa ottelua treidaa kerralla – oma kokemukseni tukee kolmea matsia maksimissaan kerrallaan. Siis silloin, kun työskentelen yksin. Se on kassan kierron kantilta optimaalisin ja samaan aikaan paletti pysyy vielä hanskassa – ainakin kokeneemmalla live-vedonlyöjällä. Kolmen matsin etu on myös, että hyvin usein ulosajo tai ylettömän tylsä 0-0 peli voidaan tiputtaa tarkemmasta seurannasta ja suunnata fokus kahteen muuhun kiinnostavampaan.\nKahdella ottelulla peleistä saa luonnollisesti irti enemmän taktisia nyansseja sekä pelaajakohtaista informaatiota, josta toki on hyötyä pre-analyysiin ja joukkuetuntemukseen. Mitä vieraampi sarja, sen vähemmän pelejä ruutuun kerralla: tämä olkoon ohjenuorani.\nJa sitten seuraava ilmainen vinkki: yrittäkää tehdä treidaamista alussa porukalla. Pareittain tai kolmisin. Tai isommassa ryhmässä. Fakta on, että kaksi silmäparia näkee aina enemmän kuin yksi. Lisäksi jatkuvan keskustelun avulla ajatusvirheet jäävät minimiin. Yhdessä voidaan esimerkiksi säätää ”livetoolin” parametrejä fokuksen täysin häiriintymättä. Sen lisäksi pelien ja vetojen purkaminen jälkikäteen helpottuu, kun samat ottelut on nähnyt useampi kaveri. Roolitus kannattaa, sillä kaikista ei tule voitollista treidaajaa. Jokaiselta löytyy kuitenkin jokin vahvuus. Etsikää ja löytäkää.\nJuttusarjan avausosassa puhuttiin jo ”skenaarioista”. Voikin käydä niin, että yksikään skenaarioista ei toteudu. On jopa hyvin todennäköistä, että ainakin yksi session otteluista lähtee menemään aivan omaan, ”väärään” suuntaansa. Näin kun tapahtuu, niin ryhmässä toimimisen etu on, että yksi porukasta voi jäädä seuraamaan tätä epäkiinnostavaa ottelua ja kirjaa ylös avaintapahtumat, laskee xG:n (fair scoren) ja on sitten valmiina iskemään, kun joku skenaario käykin ottelussa toteen.\nJa nyt kun tuli avattua tämä xG-peli, niin otetaan siitä vähän vielä kiinni. Maaliodottaman syvimpään olemukseen en näissä artikkeleissa lähde, vaan luotan, että homma on jo joko hanskassa tai lukijalla on ymmärrys, mistä maaliodottaman laskemisessa on kyse. Mutta sen verran on syytä sanoa, että treidaaminen ei onnistu ilman xG:n laskemista samaan aikaan. Pohjimmiltaan ja yksinkertaisimmillaan live-vedonlyönnissä on kyse xG-kertymän ja odotetun toteutuvan xG:n suhteesta kulloinkin tarjolla oleviin kertoimiin. Simppeli esimerkki: Puoliajalla olet laskenut xG:ksi 1,00 – 0,50. Tilanne on 1-1 ja kotijoukkueelle on tarjolla draw-no-bet linja kertoimella 1,90. Jos oletat pelin kuvan jatkuvan samanmoisena, kotijoukkueelle on tarjolla melko jykevää ylikerrointa. Hyvin yksinkertaistaen. Summa summarum, opettele xG-laskenta.\nTakaisin faktoihin. Treidaaminen ja tiedonkeruu eivät toimi käsi kädessä. Kun treidaat, et opi itsellesi aiemmin vieraita sarjoja. Siihen ei vaan riitä ihmisen aivokapasiteetti. Toinen todella tärkeä opetus on itsellenikin ollut, että jokaiseen livetettyyn otteluun ei satavarmasti löydy (ylikertoimista) pelattavaa. Sisäistä tämä jo ennen ensimmäistäkään live-vetoa! Säästät pitkän, pitkän pennin. Älä ota vetoja väkisin. Ja joskus yksi ainoa betsi voi olla se pelin paras.\nMelkein kaikilla treidaajilla on oma tapansa toimia. Toinen tukeutuu live-työkaluun ja malleihin lähes yksinomaan, toinen luottaa enemmän omiin silmiinsä ja pelin tulkintaan. Toinen ottaa vetoja varovasti, toinen painaa aggressiivisesti positiosta toiseen. Mikään ei ole oikein, eikä mikään väärin. Erittäin oleellista on löytää itselle se luontevin tapa toimia. Mutta sen oman treidausprofiilin löytää vain tekemällä. Seuraavassa osassa päästään (vihdoin) jo itse asiaan.