Heavy Hair: 2014\nYksi tämän syksyn kuumimmista trendeistä on ollut kulmien stailaus erilaisin menetelmin ja tämä suuntaus jatkaa epäilemättä kasvuaan myös tulevaa kevättä kohden.\nKulmakarvojen sanotaan olevan kasvojen kehykset ja huolitellut kulmat ovat ehdottomasti tämän sesongin must juttu. Tänään esittelemme muutamia vinkkejä, joiden avulla saat omat kulmasi edustavaan kuntoon niin arkeen kuin juhlaankin.\nLuonnostaan tummille ja tuuheille kulmille riittää mainiosti pelkkä siistiminen. Tämän hetken kulmatrendi suosii runsasta mallia, mutta muutenkin muotoilussa on hyvä pyrkiä luonnollisuuteen ja noudattaa malttia - ohuen ohueksi nypityt viivat eivät pue juuri ketään.\nMuotoiltaessa keskitytään poistamaan ylimääräisiä karvoja kulmien alapuolelta, mutta myös yläreunaa saa tottakai siistitellä. Tavoiteltu malli on siipimäinen eli kulman linja kapenee ulkonurkkaa kohti. Unohda siis tasapaksuus, sisänurkka saa ja sen kuuluukin olla paksumpi! Alla pari esimerkkiä siitä, mihin kannattaa pyrkiä:\nKulmien siistiminen ei ole vain naisten hommaa, vaan myös miesten kulmia on hyvä siistiä, jos tuntuu ettei silmiä edes kunnolla näy karvojen seasta. Pisimmät karvat lyhentämällä ja muutaman ylimääräisen nyppäämällä saa jo ison parannuksen aikaan, ilman että kulmat näyttävät nypityiltä :)\nMikäli kulmasi ovat luonnostaan vaaleat, kestovärjäys noin kuukauden välein on hyvä keino pitää kulmat näkyvinä ja samalla säästät aikaa meikkaamisessa. Kestoväreillä saadaan aikaan hyvin erilaisia lopputuloksia ihan vaalean ruskeista todella tummiin sävyihin. Kestovärjäys toki edellyttää, että kulmissa on karvoja mitä värjätä.\n(kuvat: Heavy Hair 2014)\nOma suosikkituotteeni kulmien meikkaamiseen on jauhemainen väri, jolla saa tasaisen ja pehmeän lookin. Kulmakynien väri ei usein levity yhtä tasaisesti tai saattaa jättää liian terävän "viivamaisen" jäljen, mutta tämä on toki ennen kaikkea makuasia.\nKun kulmista halutaan supersiistit ja kestävät esimerkiksi juhliin, seuraava tekniikka on osoittautunut oikein toimivaksi:\nPohjusta kulmat kevyesti meikkivoiteella ja puuterilla. Voit myös käyttää erillistä primeria jos sinulla sellainen sattuu olemaan.\nPiirrä kulmien ääriviivat kulmakynällä. Tässä kohtaa voit hieman huijata kulmiin lisää paksuutta piirtämällä rajan aivan aavistuksen karvojen rajan yli. Häivytä raja pehmeäksi harjalla.\nTäytä kulmat jauhemaisella värillä. Tähän tarkoitukseen käy kulmaväri tai ihan perus luomiväri, kunhan väri on matta ja tarpeeksi kylmän sävyinen. Lämpimät ruskeat saattavat näyttää kulmissa liian punertavilta, vaikka ne luomilla olisivatkin kivan näköisiä.\nJos kulmillasi on tapana olla vähän kurittomat, voit kiinnittää ne paikalleen kulmageelillä tai sen puuttuessa sipaisemalla kierreharjalla kulmiin kevyesti hiuslakkaa.\nJos päivittäinen meikkaaminen tuntuu hankalalta, kulmien pigmentointi takaa siistit kulmat jopa useiksi vuosiksi. Nykyään pigmentointitekniikat ovat jo todella kehittyneitä ja niillä saadaan luotua aidon näköisiä lopputuloksia, joiden väri säilyy muuttumattomana pitkään.\nAlla esimerkki manuaalisella SofTap -tekniikalla tehdystä kulmien pigmentoinnista, aika hienon näköistä eikö? :)\n(kuva; Kengurumimmit / Teija Metsäranta)\nSofTap -pigmentointeja tekee Tampereella usean vuoden kokemuksella Kengurumimmien Teija Metsäranta.\nLähettänyt HeavyHair klo 7.23 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Kasvot, Step-by-Step, Tutorial\nPinni -lehden suosikit 2014!\nSuomen hiusalan ykköslehti PINNI listasi uusimmassa numerossaan vuoden 2014 parhaat ammattihiustuotteet ja listalle pääsi myös Heavy Hairin valikoimasta tuttuja tuotteita.\nFour Reasonsin tumma hiuspuuteri\nvalloitti ansaitusti vuoden paras kuivashampoo -tittelin.\n"Tervetullut ja odotettu lisä hiuspuutereihin"\nKMS California -sarja valittiin vuoden\nkestosuosikki -tittelin saajaksi\n"KMS on kestosuosikki, sillä muotoilusarjan kaikki tuotteet ovat ikoneja jo syntyessään!"\nNämä ja muut suosikkituotteet saatavilla Heavy Hairista!\nLuota tuotteiden valinnassa ammattilaisiin, niin saat käyttöösi aina sinulle parhaiten soveltuvat vaihtoehdot!\nLähettänyt HeavyHair klo 5.21 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Four Reasons, Hiukset, KC Professional, KMS California


Kannatusjäsenyys ja sponsorointi – East City Giants\n8.5.2014 29.1.2018 Giant\nTiedustelut ja liittymiset: info@ecg.fi\nECG:n kannatusjäsenyys on 50€ vuosi\n– ECG:n kausikortin jolla pääsee kaikkiin runkosarjan kotiotteluihin sekä mahdolliseen välieräotteluun puoleen hintaan, jos kyseessä on ECG:n kotiottelu.\n– Itsellesi 2 kertaa vuodessa ilmestyvän kausijulkaisun. Kausijulkaisu ilmestyy toukokuussa ja lokakuussa. Julkaisussa käsitellään ajankohtaisesti kaikkien ECG:n joukkueiden tilanteita – ja hieman mennyttä sekä tulevaa. Kausijulkaisu ilmestyy sähköisesti pdf muodossa.\nKannatusjäsenyys ohjautuu lähtökohtaisesti ECG:n amerikkalaisen jalkapallon edustusjoukkueelle, mutta summan voi ohjata myös mille tahansa haluamalleen joukkueelle seuran sisällä.\nECG:n jäsenmaksu 20€ vuosi\nJos haluat liittyä ECG:hen ja olla mukana vaikuttamassa seuran toiminnassa, voit maksaa 20€ jäsenmaksun. ECG:n hallitus hyväksyy sinut jäseneksi ennen jäsenyyden varsinaista alkamista.\nECG:n jäsenenä saat:\n– Osallistumisoikeuden, puheoikeuden sekä äänioikeuden ECG:n sääntömääräisiin virallisiin kokouksiin eli kevät- ja syyskokoukseen.\n– Itsellesi 2 kertaa vuodessa ilmestyvän kausijulkaisun. Kausijulkaisu ilmestyy toukokuussa ja lokakuussa. Julkaisussa käsitellään ajankohtaisesti kaikkien ECG:n joukkueiden tilanteita – ja hieman mennyttä sekä tulevaa. Kausijulkaisu ilmestyy sähköisesti pdf-muodossa.\nYrityksien ja yhteisöjen tuki\nYrityksien sponsorointiin ECG:ltä löytyy valmiit paketit sponsorointeja varten! Sponsorointipaketteja löytyy erikokoisia, joilla yritys voi lähteä tukemaan seuraa. Jokaiselle yritykselle löytyy varmasti sopivankokoinen sopimus, jolla saa näkyvyyttä ECG:n toiminnassa ympäri vuoden.\nYhdistysjäsenyydellä pääsee tukemaan ECG:tä kuten henkilökannatusjäsenyydellä. Jäsenyyden hinta on alkaen 100€/vuosi ja sillä saa samat edut kuin henkilökannatusjäsenyydellä


Pieni askel kerrallaan - Tuusulan seurakunta\nViime kesänä minulla oli mahdollisuus käydä Auschwitzin keskitysleirillä. Vaikka olen vuosien varrella nähnyt kuvia ja kuullut kertomuksia tuosta paikasta, todellisuus iski vasten naamaa. Leirin koko, kuoleman ja tuhoamisen järjestelmällisyys ja arkipäiväisyys järkyttivät syvästi. Mutta kaikkein pahinta oli tajuta se, mitä ihminen voi tehdä toiselle ihmiselle. Ja että jotain samankaltaista voisi tapahtua uudestaan.\nMaailmassa on paljon pahaa. On helpompi ajatella, että tuo paha on jossain kauempana, ihmisen ulkopuolella. Mutta pahaa löytyy myös ihmisen sisältä. Vaikka ihmisen tärkein tehtävä on rakastaa, hän ei siinä ei aina onnistu. Edelleen ihminen rikkoo ja tuhoaa elämää, satuttaa itseään ja toisia. Paha etäännyttää ihmisen Jumalasta ja toisesta ihmisestä.\nTämän kolmannen paastonajan sunnuntain aihe on Jeesus, pahan vallan voittaja. Jumala ei kestänyt sitä, että paha oli tullut erottamaan ihmisen Hänestä. Sen vuoksi Hän antoi Jeesuksen tähän maailmaan. Jeesus eli täyden ihmisen elämän, kohtasi pahan kasvoista kasvoihin. Kuolemallaan Hän voitti pahan vallan ja niin mikään ei voi enää erottaa ihmistä Jumalan rakkaudesta.\nAuschwitzin keskitysleirillä mietin, miten tähän päädyttiin, miten tämä oli mahdollista. Luulen, että hyvin pieni askel kerrallaan. Pieni askel pelon puolelle, pieni askel välinpitämättömyyteen. Vähitellen toinen ihminen ei enää ole veli tai sisar, samaa joukkoa kuin minä.\nMutta haluan uskoa, että tämä toimii myös toisinpäin. Pieni askel kohti toista ihmistä, pieni askel hyväksymiseen ja välittämiseen. Hymy, katse, ojennettu käsi. Niiden kautta hyvä murtautuu arjen keskelle. Kaiken hyvän lähde on Jumalan ehdoton rakkaus jokaista ihmistä kohtaan. Sitä rakkautta saa jakaa eteenpäin. Vierellämme kulkee Hän, joka on voittanut kaiken pahan.\n...kaikkein pahinta oli tajuta se, mitä ihminen voi tehdä toiselle ihmiselle. Ja että jotain samankaltaista voisi tapahtua uudestaan...


desibeli.net - Message Field: Transformer Hill\nMessage Field: Transformer Hill\nPorilainen Message Field osasi vangita hetkien ohikiitävyyden mestarillisesti taannoisella Shapes on the Wall -sinkullaan. Kuulaan ja pehmeän musiikin linja kulki jossain sävyisän progerockin ja hillityn dream popin usvaisilla välimailla, siellä missä mihinkään ei ole kiire ja jokaista ainutlaatuista hetkeä syleillään täysin sydämin.\nTransformer Hill on yhtyeen debyyttialbumi, jota on äänitetty vuosien 2016-2018 aikana periodimaisesti. Materiaali on tuona aikana kehittynyt, hakenut muotojaan ja jalostunut, saaden läheisen ystävän poismenon myötä myös surun tuomia tummempia juonteita rakenteisiinsa. Sähköisen ja akustisen keskinäinen tasapaino määrittelee albumin äänimaisemaa, melodisuuden toimiessa vahvimpana ohjenuorana.\nMessage Fieldin vahvuuksiin kuuluvat sopivasti annosteltu minimalistisuus, miltei hartaiksi käyvien tunnelmien luominen, sekä kyky venyttää sinänsä pieniä palasia uskomattoman ihastuttaviksi ja pitkiksi, kestäviksi hetkiksi. Hyytävän kauniisti ja harsomaisesti maalaileva Seasons uppoaa puolivälissään miltei hiljaisuuteen noustakseen vain entistäkin upeampana takaisin taivaankannelle, pienen tauon rytmittäessä raitaa suorastaan nerokkaasti.\nMotorikmaisen vaihteen itsestään löytävä Substance tuo elektroniset mausteet selvemmin esiin, kappaleen kuulostaessa hieman Arcade Firen myöhemmiltä tekemisiltä. Samoilla leveysasteilla, mutta rytmillisesti vahvempana etenevä Transition on myös kiistaton kohokohta, elokuvamaisen lopun rakentaessa siltaa kokeellisemman ja vapaamman ilmaisun suuntaan, vanhassa kunnon Neu!-hengessä. Samaa pioneerimaisuutta voi aistia albumin sulkevassa XO:ssa, asteen vinksahtaneiden taustaäänten kääntäessä kurssia kohti uusia vesiä. Liekö tämä jopa lupaus tulevasta?


Tuomas Honkala on Pelit-lehden uutistoimittaja, joka on erikoistunut uutissisältöjohtamisen ohella populaarikulttuuriin ja Pelit.fi-portaalissa trollaamiseen. Tuomaksen suosikkisikari on Padron Anniversary 1926, jonka kanssa hän nauttii gangsteriräpäyttäjienkin suosiman Courvoisier L'Esprit Decanterin aromeista.\nPelitähdet näet, kun katsot lehtiin eilisiin.\nPelialan silmäätekevät ovat pelaavalle rahvaalle tuttuja usein vain niminä marmoritaululla. Keitä nämä pelisuunnittelijat, ohjelmoijanerot ja peli-auteurit oikeastaan ovat? Millaisia he ovat ihmisinä? Aiheellisia kysymyksiä, joihin pelaavalla kansalla on mielestäni oikeus saada vastauksia.\nSiinä missä Ilta-Sanomilla on Rita Tainola, Pelit-lehdellä on minut. Uin pelialan suihkuseurapiireissä kuin eksoottinen kala Linnanmäen Sea Life -akvaariossa. Sen sijaan, että sinä, arvoisa lukijani, joutuisit odottamaan muistelmateostani, paljastan pelivaikuttajien todelliset karvat tällä nimenomaisella juorupalstalla.\nTämä on peliteollisuuden Kuka kukin on. Check it out, yo!\nPelintekijät voi karkeasti ottaen jakaa neljään ryhmään: raketti-insinööreihin, artisteihin, dudeksiin ja miljonäärijusseihin. Monipuolisimmat ja tunnetuimmat tekijät pelaavat usein kaksoishahmoluokalla, esimerkiksi raketti-insinööri-artistia tai miljonäärijussi-dudesta.\nRaketti-insinöörit ovat pelialan peruskauraa. Tunnusmerkkejä ovat epämuodikkaan paksut silmälasit ja huonosti istuvat, väärältä vuosikymmeneltä peräisin olevat vaatteet. Insinöörit suhtautuvat julkisiin esiintymisiin kuin työhön eivätkä erityisemmin tunnu nauttivan lehdistön kanssa veljeilystä.\nArtistit ottavat itsensä vähintään yhtä vakavasti kuin raketti-insinöörit, mutta eri syistä. Suomeksi sanottuna heillä on noussut kusi päähän. Japanilaiset ovat tällä saralla kaikkein pahimpia, mutta heille toisaalta annetaan eniten anteeksi. Artistien oikeus kantaa samurai-miekkaa voi vaikuttaa asiaan.\nDudekset ottavat kaiken rennosti. Heitä löytyy paljon erityisesti firmoista, joissa pelit ilmestyvät sitten kun ne ovat valmiita. Dudekset eivät voi lävistysten takia matkustaa lentokoneissa. He voisivat myös joskus käydä parturissa.\nMonet menestyneet pelintekijät ovat miljonäärejä, mutta kaikki miljonäärit eivät ole miljonäärijusseja. Miljonäärijussit ovat pelkkää puhetta ja vähän konkretiaa. Pahimmillaan he taantuvat pelkiksi hallinnoitsijoiksi, joiden tehtävänä on pudotella hyvältä kuulostavia ideoita aina kun joku erehtyy kuunteluetäisyydelle. Välttäkää.\nSid Meier on pelialan vanhempi valtionpäämies – arvostettu ja etäinen. Sid Meierin tapaamiset ovat järjestettyjä kuin Neuvostoliiton puoluekokoukset: kättele, haastattele, ota kuva ja häivy. Meier on vanhemmilla päivinään saanut hieman omaperäisiä piirteitä – nimiä pelien kansiin, joita hän ei ole edes suunnitellut ja sen sellaista. Viihtyy ilmeisesti paremmin kotiseutunsa Marylandin aamutelevisiossa kuin rasittavien pelijournalistien seurassa.\nJeff Briggs on Firaxisin toinen perustaja, ikämies hänkin. Selvästi Meieriä ulospäin suuntautuneempi, vaikka änkyttää kuin Sademies. Briggs tekee pitkälti sitä pelisuunnittelua, josta Meier saa nimensä kanteen. Kutsun ilmiötä Sid Meier’s Jeff Briggzationiksi.\nPeter Molyneux rakastaa puhumista. Hän pudottelee toinen toistaan ällistyttävämpiä ideoita ja kosiskelee siinä sivussa vulgäärejä pelitoimittajia alhaisilla pieruvitseillä. Molyneux pystyisi myymään vaikka Mammutti-tankkeja NOD:n veljeskunnalle. Sääli vain, että Molyneux’n AAA-luokan ideat taipuvat parhaimmillaankin vain B1-luokan peleiksi.\nJ Allard on Molyneux’n sukulaissielu ja Microsoftin mies henkeen ja vereen. Siinä missä Molyneux saa kuulijansa aina vakuuttuneeksi ideoistaan, Allard kuulostaa poikkeuksetta siltä, että hän on myymässä jotain. Allard lyhensi etunimensä Jamesin pelkäksi J:ksi – varmasti hyvästä syystä.\nWarren Spector on valloittava ja hauska esiintyjä sekä samoista syistä ehkä maailman helpoin haastateltava. Mukavan miehen julkikuvasta huolimatta Spectorista puhutaan selän takana uskomattoman paljon paskaa. Viime talvena kuuntelin korvat hörölläni erään anonyymin pelintekijän tilitystä Spectorin julkisuudenkipeydestä. ”Aukeaman kokoinen kuva Spectorin naamasta, jossa muu tiimi näkyi vähän taustalla”, pelimies parahti kuvaillessaan taannoista PC Gamerin ION Storm -artikkelia.\nGabe Newell lienee alan vankkarakenteisin pelinero. Cola-tahrat t-paidassa ovat pieni tahra hänen ansioluettelossaan (Half-Life, Half-Life 2 ym.). Okei, Bill Roper pääsee aika lähelle. Totta puhuen, jos Newell ja Roper ottelisivat keskenään, en uskaltaisi veikata voittajaa – korkeintaan sydäninfarktia.\nNintendo-fanit rakastavat Satoru Iwataa, koska hänellä on pelaajan sydän ja hän lukee sydämelliset tarinansa teleprompterilta.\nRichard Garriott on valloittava esiintyjä, joka isännöi Britannia Manoriksi ristittyä ”kummituskartanoa” Teksasin Austinissa. Vaikka Garriottilla on kirstut täynnä kultaa, miksi hän pukeutuu aina samaan farkkupaitaan? Lord British -vuosien esiintymiset röyhelöpaidoissa ovat myös itsetutkiskelun paikka.\nTotinen Tomonobu Itagaki pukeutuu aina kuin olisi tulossa Matrix-naamiaisista. Pitää itseään rokkitähtenä ja esiintyy jopa E3-messujen pimeydessä aurinkolasit päässä. Pelit-lehden toimitus kutsuu häntä leikkisästi Tecmo-saniksi. Jos nimittelet Dead or Alive -hemmoa Tecmo-saniksi päin naamaa, varaudu siihen, että hän sivaltaa sinut kahtia samurai-miekallaan – hevonsentappotekniikalla.\nEpicin Cliff Bleszinski on pelialan virallinen extremeduudsoni. Aloitti lehdistötapaamisen heittelemällä työkavereitaan kolmiovoileivillä – tilanne, joka eskaloitui avoimeksi ruokasodaksi. Lisäksi hän on syypää viljelemääni ”Check it out, yo!” -huudahdukseen.\nTodd Hollenshead ja Tim Willits ovat id Softwaren Pekka ja Pätkä. Hollenshead hoitelee idin bisnekset ja pumppaa rautaa kuntosalilla samalla kun Willits koodaa ja häviää minulle deathmatchissä.\nWill Wright on pelinörtin perikuva, joka puhuu vaikeaselkoisesti vaikeaselkoisista asioista ja konekivääritahdilla. Vaikka hän on pelialan rikkaimpia miehiä, kusi ei ole tiettävästi kohonnut hänen hattuunsa.\nBob Bates perusti Legend Entertainmentin tehdäkseen yleviä ja kirjallisia tekstiseikkailupelejä (Gateway, Shannara, Death Gate), vain päättääkseen uransa ja firmansa Unreal II:n kaltaiseen unohdettavaan räiskintäpeliin. Hallitsee insinööri-lookin täydellisesti, kukaan ei huomaisi mitään, jos Bates istutettaisiin vääntämään nuppeja NASA:n valvontakeskukseen.\nOliko listani pelkkä kokoelma pikkusieluisia ilkeyksiä vai totuudenmukainen läpivalaisu pelintekijäin sieluihin? Sinä saat päättää – minä häivyn talvilomalle.\nTiedostavan nuoren korneri \nOIKEUTUS: Tuomas Honkala kelaa juttuja niinku tosi syvällisesti.\nPelikonsolisi on valmistettu Kiinassa, tajuatko mitä se tarkoittaa?\nNykyaikaisen videopelin tuotanto on monimutkainen prosessi, johon tarvitaan vähimmilläänkin kymmenien ammatti-ihmisten työpanosta. Suurimmissa…\nTuomas Honkala arvostelee pelkästään yli 90 pisteen pelejä.\nSadan pisteen tyrannian on loputtava!\nKriitikoiden vähemmistö, valistuneiden blogikirjoittajien enemmistö ja koko joukko tyytymättömiä kauppiaita ja valmistajia on kyllästynyt sadan pisteen tyranniaan. Eikä ihme,…


H@P matkalla jonnekin: 092. Adrianmeren rannikkoa etelään\nPäätös vältellä Kroatian moottoriteitä tuntuu nyt hyvältä. Ei pelkästään taloudellisesti ajatellen, vaan myös maisemien ja tunnelman vuoksi. Matka jatkuu nyt Krkn saarelta Adrianmeren rannikkoa etelään lukuisten isojen saarten lipuessa auton oikealla puolella. Maisemat ovat aivan huikaisevan kauniita.\nUpeita maisemia matkalla etelään aurinkoisessa säässä.\nEnnen Krkn saarelta lähtöä käväisin – myös hieman eräässä saamassani viestissä usutettunakin – sen eteläkärjessä sijaitsevassa pikkukaupungissa, jolla on suomalaisittain hauska nimi, Baška. Paikka ei suinkaan ollut ollenkaan suomaisen nimensä kaltainen, aivan päinvastoin: viehättävä kroatialainen merenrantakaupunki, josta löytyi niin vanhaa kaupunkia, vilkas satama-alue, kauppakujia ja lukuisia terasseja, joilla olisi ollut mukava viivähtää. Mutta sitä ennättää sitten tehdä enemmän aina siellä, missä pysähtyy ja missä viipyy pitempään.\nLiikennekulttuuri eroaa huomattavasti monista muista entisen itäblogin maista. Täällä ei selvästi ole paljoakaan hurjastelijoita ja hulluja ohittelijoita. Syy on varmasti osaltaan teissä, joista monin paikoin ei suoraa pätkää löydä. Useissa paikoissa on 40 – 50 km/h nopeusrajoitus, jossain jopa 20 – 30 km/h. Ihmiset ovat tottuneet matkaamaan jonoissa. Myöskään matkat eivät ole pitkiä kaupunkien välillä, joten nopeudella ei suuresti aikaa säästäkään ja riskit kasvavat melkoisesti.\nYhdeksännen päivän osuus ilman kierrosta Baskassa.\nKrksta lähdettäessä sen komealta sillalta ei enää perittykään näin päin – siis saarelta pois mennessä – siltamaksua. Nuo kroatialaiset sillat ihastuttavat koko ajan teillä ajellessa. Niillä on tehokkaasti saatu ajaminen optimiin vaakatasoon, ei tarvitse laskeutua joka paikassa laaksoihin ja sitten taas nousta sieltä. Ja tunnelit vastaavasti tasoittavat kulkua vuorien kohdilla. Silti useissa paikoissa ajellaan toki vielä todella kiemuraisia serpentiinejä ylös tai alas.\nOlin jossain vaiheessa hieman tutkiskellut, missähän sitä seuraavaksi majoittuisikaan. Erilaisten vihjeiden ja tutkimusten jälkeen paikaksi määrittyi pieni rantakaupunki Senj. Perille päästyäni totesin intuition vallassa tehdyn päätöksen olleen melko lailla hyvä. Viehättävä, mutta samalla ihmeen vilkas ja eloisa paikka tuntuu olevan.\nRisteilyalus Senjn sataman edustalla.\nRannalla on ankkurissa ilmeisesti ranskalainen risteilyalus – vai liekö tuo perässä liehuva lippu Italian, en nyt viitsi tarkistaa. Joten paikkakunnalla täytyy tälläkin perusteella olla vetovoimaa. Siksipä lähdin testaamaan asiaa polkupyörälläni.\nVanhan kaupungin kujia, kauppoja ja terasseja ihan meren äärellä.\nKaupungin keskusta löytyy vanhan kaupungin ihastuttavat kujaset, jonne minkäänlaisella autolla ei ole asiaa. Polkupyörällä niitä pääsi jotenkuten.\nSenjn vanhan kaupungin kuja, joka johti suoraan satamaan.\nRannat täällä ovat suurimmaksi osaksi joko louhikkoisia kalliorantoja tai myös kivikkoisia hiekkarantoja, paikoitellen löytyy myös hienohiekkaisia piitsejä, mutta ne ovat useimmiten vallanneet monikansalliset hotellit tai muut rahan perään ymmärtävät kasvottomat matkailuyrittäjät.\nTyypillinen kivikkoranta Senjn sataman lähistöllä.\nTuo matkailu lienee yksi Kroatian merkittävistä elinkeinoista ja valuutan tuojista. Se näkyy mm. siinäkin, että paikallisen rahan, kunan, ohessa monessa paikassa kelpaa myös eurot. Näin mistään tietämättömänä ekonomistina arvelisin halun päästä euroon olevan takana, mutta tämän hetkinen euron ja koko EU:n kriisi varmaan hieman jarruttelee haluja.\nMatkailun tila näkyy myös siinä, että nuo mahdollisesti monikansalliset, suuren rahan yritykset ovat satsanneet hurjasti moniin kohteisiinsa, myös leirintäalueisiin. Olihan myös tuo Krkn leirintä alue viiden tähden alue, josta tosin tällainen tavallinen yksin kulkeva tallaaja ei paljoa kostu. Hienoahan siellä on majailla komeissa puitteissa, mutta minusta paikka on kaikista sopivin lapsiperheille ja jo todella iäkkäille pariskunnille. Tapasinkin Krklla saksalaisen ihastuttavan, edelleen toisiinsa tulisesti rakastuneen pariskunnan, jotka olivat siellä jo seitsemättä kertaa vuokralla alueen mukavassa mökissä. Niin ja sain tietysti taas mahdollisuuden höpöttää rakastamallani saksan kielellä.\nMutta onneksi maasta löytyy vielä runsaasti yksityisiä, usein suurelta osin perheen voimin ylläpidettyjä matkailuyrittäjiä, niin hotelleja, apartementoksia kuin näitä leirintäalueitakin. Tämäkin nyt majoittumani Senjin alue on pieni ihastuttavan pieni nauhamainen alue heti meren rannassa tien ja meren välissä. Auton saa ajaa melkein rantaan kiinni, kyselinkin naapurilta haittaavatko meren aallot ja pärskeet, jos siellä myrskyää tai aaltoilee enemmän. Ilmeisesti ei suuremmin.\nAutoni seisoo nyt Adrianmeren rannassa keula merelle päin. Rantaan varmaan alle kymmenen metriä. Meren ja auton välissä on betoninen alue mm. kävellä tai ottaa vaikka aurinkoa, kuten moni tekeekin.\nAlueen yhteydessä on myös mukavan oloinen ravintola, josta tilasin ruuan – hyvän leikkeen perunoilla ja salaatilla – hinta odotellessa juodun oluen kera vain 80 kunaa, noin kymmenen euroa. Olut maksaa ravintolassa reilun euron pieni tuopillinen. Ei ollenkaan paha, ei.\nHuomisesta en taas tiedä, mutta aikomus ei ole kuitenkaan vielä pitkään aikaan kääntyä takaisinpäin. Majapaikka tullee valittua sillä kertaa ihan pelkän pers’tuntuman perusteella. Niitä kun näyttää täällä riittävän ihan riittävästi. Suunnilleen olen ajatellut paikkakuntaa, jonne mahdollisesti huomenna ajan, mutta sekin saattaa vielä ajon aikana muuttua.\nMaisema autoni ikkunasta merelle.\nSitä odotellessa nautiskelen taas elämästä, auringosta ja lämmöstä. Välillä – mutta onneksi suurelta osin ajaessa – on ollut ukkoskuuroja, mutta merenrannalla majapaikoissa sää on ollut mainio. Nytkin autoni lämpömittari näyttää vajaata +30⁰C. Ei ollenkaan paha asia. Siispä, kun tämän sain myös valmiiksi, lienee aika nauttia uudesta tuttavuudesta Karlovačkosta.\nLähettänyt Nettihoukka klo 19.15\nWinemaker 15. kesäkuuta 2016 klo 20.03\nTuttuja maisemia ja letkeää kerrontaa!


Sopiva tilannenopeus ratkaiseva tekijä lumimyrskyssä - Nokian Renkaat - Yhteisö\nKuten moni varmaan tietää, maamme etelärannikolle on tällä hetkellä melkoinen lumimyräkkä irti. Sankka lumipyry alkoi iltapäivän aikana, eikä ole suostunut laantumaan vieläkään. Kotimatkalla töistä ongelmia ei kuitenkaan vielä ilmennyt ja otin "emännänkin" mukaan ruokatarjoiluille kotiini. Ilta kului rattoisasti ja lumipyry vain sakeni sakenemistaan. Herrasmiehenä kuitenkin tehtävänä oli viedä rakas kihlattuni takaisin autolleen Karhulaan kotipaikaltani Haminasta.\nAlkumatkasta tilanne ei vaikuttanut vielä kovin pahalta, lunta pyrytti niin ettei eteensä juuri nähnyt ja tuulikin oli melko infernaalinen, mutta katuvalaistus auttoi asiaa mukavasti. Pienemmillä teillä ajaminen onnistui kohtalaisen normaalisti, mutta auta armias kun päästiin moottoritielle ja katuvalaistus loppui. Edessä oli melkoinen lumiseinämä johon ei auttanut valaistuksen säätö tai mikään muukaan ja moottoritie oli auraamatta. Ei edes hyvä rengas auta siinä tilanteessa kun lunta on auton pohjaan saakka ja ohjaus saattaa millä hetkellä hyvänsä nykäistä mihin tahansa suuntaan kun tiestä löytyy sopiva ura. Melko pian kävikin selväksi ettei tilapäistä 80 nopeusrajoitusta ollut millään tavoin järkevää edes koittaa tavoitella ja matka kohti Karhulaa etenikin rauhallista viidenkympin vauhtia.\nKohteessa saatiin Sannin auto kaivettua lumivallin alta pois ja Peugeot pääsi onnellisesti jatkamaan matkaansa kohti Kotkan suurkaupunkia. Valitettavasti itse kohtasin uudenlaisen ongelman kun huomasin, ettei oma autoni olekaan yhtä halukas liikahtamaan. Kuitenkin luovalla kytkintyöllä sain auton niivitettyä pihasta uudelleen liikenteeseen ja bensa-asemaa kohti. Opiskelijavalo oli päässyt yllättämään jo tulomatkassa. Tässä vaiheessa huomasin apukuljettajan puoleisen valotehon heikenneen melko radikaalisti. Matkalla auton päälle oli roiskunut melkoiset määrät loskaa...\nTankkaus kuitenkin onnistui hyytävästä tuulesta huolimatta ja matka jatkui takaisin kohti Haminaa. Moottoritielle liittyessäni kuitenkin onneksi pääsin osaksi jonoa joka eteni tasaista tahtia kohteeseen. En tiedä montako ajoneuvoa jonossa oli, mutta kuitenkin peileistä jonon häntää ei näkynyt, eikä edestäkään näkynyt muuta kuin pitkä letka perävaloja. Jono eteni vakaata 30 kilometrin tuntinopeutta, joka lienee jonkunsortin maailmanennätysvauhti moottoritiellä. Poislukien tietysti kehäteiden sisäpuolella olevat päivittäiset ruuhkat. Ohittelijoita kuitenkin loppumatkalla riitti muutama. Luulisi ettei kenelläkään kovin kova kiire voi olla luonnon tarjotessa pahintaan, mutta jokainen tekee omat peliliikkeensä tieliikenteessä. Olivat ne fiksuja tai ei...\nLoppu hyvin kaikki hyvin, pääsin kuitenkin takaisin Haminaan yhtenä palana ja taas uusi tarina kerrottavana. Valehtelematta voin sanoa että keliolosuhteet olivat huomattavasti haastavammat kuin yhdetkään joissa tähän mennessä olen ollut. Tämä korostaakin tilannenopeuden tärkeyttä vastaavanlaisissa tapahtumissa. Vastaavassa tilanteessa ei kuski eikä rengas päätä menosuuntaa jos auto lähtee lapasesta. Kaikille järkeä liikenteeseen ja koittakaa pysyä tiellä!\nAmalia ei suostunut, mutta pyörähti silti\n08.04.2013 klo 13:53\nKun sain ajokortin edellisellä vuosituhannella, meidän perheemme oli juuri ostanut Auton. Vapo myi tarjousten perusteella vaihtoon menevän…\nKun meidän autoamme ammuttiin ! - (toisenlainen tositapahtuma välillä)\n08.11.2013 klo 14:43\nYllättävä tapahtuma vuosien takaa: Perheemme oli taas palaamassa kotiin matkailuautollamme. Vain muutamia satoja metrejä enää. Koulun ohi, p…


Kuunteletko itseäsi? Viisaus löytyy sisältäsi | TEHOMUUNTAJA\nKuunteletko itseäsi? Viisaus löytyy sisältäsiPia2016-06-28T21:39:32+02:00\nOlen juuri tehnyt merkittäviä päätöksiä omassa elämässäni. Tyttäremme Hopen kanssa kotiin jääminen on ollut henkisesti iso päätös vai onko sittenkään?\nOlen huomannut omassa elämässäni että aina kun minulla on edessäni suurempi päätöksen teko, sitä edeltää n. 2 viikon epävarmuusjakso. Kehoni on viisas, sydämeni jo tietää selkeästi mitä haluan, mutta jollakin tavalla minun pitää saada perusteltua päätökseni muutakin kuin ” musta tuntuu” tasolla ja saada hyväksyntä ja rauha loogiselle mielelleni ” näin on järkevää toimia”.\nTämä jakso kestää todellakin 2 viikkoa, jos kyseesssä on vaikeampi päätös ja kaikki ympärillä olevat läheiseni ovat lähes epätoivon partaalla, koska asioita pohditaan jokaiselta mahdolliselta kantilta ja päätös muuttuu 5 minuutin aikana täysin päinvastaiseksi.. Rakastan myös jättää ns. takaportin auki.. Tämän kahden viikon aikana kuuntelen ja kyselen neuvoja läheisiltäni ja kuitenkaan en oikeasti halua niitä kuulla!\nNyt olen herännyt kyseenalaistamaan tätä päätöksentekotapaani, ihan jo läheisteni mielenterveyden säilyttämisen vuoksi. Ja käyn itsekkin läpi aikamoisen henkisen vuoristoradan joka kerta…\nKun mietin kaikkia elämäni suuria päätöksiä taaksepäin, en voi sanoa katuvani mitään. En muuttaisi yhtään mitään, aina en ole ylpeä kaikista asioista, joita olen tehnyt, mutta olen jokaisen opin tarvinnut tällä elämän polulla.\nOlen huomannut, että kun mietin päätöksenteon hetkellä toimintavaihtoehtoja, yleensä intuitiivisesti tiedän heti mitä haluan. Vaikka päätös olisi vaikeakin se vaan tuntuu syvällä sydämessä siltä oikealta, kun hetkeksi pysähdyn, suljen silmäni, rauhoitun ja kysyn itseltäni käsi sydämmellä mitä todella haluan. Joskus sydän tuntuu aivan pakahtuvan, lyövän muutaman ylimääräisen lyönnin ja edelleen saatan jopa tuntea puristavaa tunnetta rinnallani, koska päätös on vaikea ja edellyttää suuria muutoksia yms. Mutta varmuus on siellä, tietoisuus siitä syvästä viisaudesta, joka löytyy sisältäni, jolla ei ole mitään tekemistä pikkuisten aivonystyröiteni kanssa.\nRakas suojeleva egoni on se, joka ei halua luopua, ei halua muuttaa mitään, ei halua antaa periksi, opetella uutta, ei nöyrtyä… Egoni haluaa säilyttää asiat samanlaisina kuin tähänkin asti. se haluaa suorittaa suorittamisen jälkeen,jotta tuntee olonsa tärkeäksi ja tarpeelliseksi. Rakas Egoni saa aikaiseksi tämän sisäisen dialogin, jossa sitten pohditaan 2 viikon ajan asioita kaikilta kanteilta ja tehdään kaikki läheiset hulluksi ennen varsinaista päätöstä. Great!\nOn aika kasvaa, kehittyä ja mennä eteenpäin. Usko ja luotto siihen, että oma sydän on viisas ja koko keho ymmärtää niin paljon enemmän kuin looginen mieleni koskaan, vie minua eteenpäin elämäni polulla. Jollakin tavalla illusio että elämä on täysin kontrollissamme ja valitsemme kaiken haluamallamme tavalla, ruokkii epäonnistuneita päätöksiä ja hyvin egoistista, itsekeskeistä elämäntapaa ja asennetta. Illuusio kontrollista häviää todella nopeasti, ei tarvita kuin uutistoimittajan sanat: 200 000 ihmistä kuoli juuri tsunamissa…\nMieleeni nousevat seuraavia asioita,jotka lupaan tehdä seuraavan päätöksen kohdalla, edelleen en lupaa että vuoristorata katoaa kokonaan, mutta ehkä vuoristoratani ylösalaisin menevät silmukat aukeavat ja 30 m pudotuksen sijaan ensimmäinen mäki onkin vain 10m jyrkkä tai ei edes sitä.\nPäätöksen teon edessä, en lykkää sitä vaan\n1) Lähden ulos luontoon kävelemään, hengitän syvään ja olen hiljaa\n2) Suljen silmäni ja kysyn mitä minä oikein haluan todella syvällä sydämessäni\n3) Kuuntelen vastauksen ja kysyn uudestaan ja uudestaan, ei sanoilla MIKSI vaan koko ajan MITÄ haluan\n4) Kiitän kuulemastani vastauksesta\n5) Yksinkertaisesti uskallan luottaa universumiin ja siihen, että elämä palkitsee rohkean!\n6) Kuuntelen egoni vastustelun ja suuren sisäisen dialogin ja vain kiitän siitä, sen tärkein tehtävä on suojella minua\n7) Jaan päätökseni läheisteni kanssa, kun olen kuunnellut ensin sydäntäni ja annan tunteiteni näkyä\n8) Otan ensimmäisen askeleen ja hyppään valitsemalleni polulle..\nVanhat mestarit sen tiesivät sanoessaan: Tuhansien kilometrien vaellus alkaa ensimmäisestä askeleesta…\n← Kädet kurassa, glamour kadoksissa vaan ihanat punaiset kumpparit lupaavat kevättä!\nHevostalouden taantumasta voi hyötyä – tässä muutama vinkki juuri sinulle! →


Pommi-isku Korvatunturille, ihmisen pelko, kakkapottauhriutuminen sekä naapurissa asuvat 300 Tauskia\n-”Jumbo on mennyt alaspäin. Se on kohta kuin Itäkeskus.”-\n-”Maahanmuuttajan pankkitilin saldo oli lähes 85,000€. Halusin kysyä, miksi hän oli Kelan asiakas, tukiako varten? Miksi hän ei osta ruokaa itselleen? Vaan vaatii parempia ruokia itselleen? Onko ky.laisia avuntarvitsijoita enempikin?“-\n-”Joka ikinen joka on tullut maahaan viimeisen 6 kuukauden aikana ULOS MAASTA välittömästi!\nRajavalvonta palautettava, turvapaikkahakemusten vastaanotto lopetettava ja Ruotsista tulleet turvapaikanhakijat on käännytettävä takaisin!\nRajat kiinni ja kaikki Suomessa olevat vastaanottokeskukset on suljettava!\nIRTI EU:sta, RAJAT KIINNI ja IRTI SCHENGENISTÄ!”-\nJa näitä tarinoita riittää. Näitä tarinoita ovat uutiset pullollaan juuri nyt vuonna 2015. Ja tämä on oikeasti todella typerää.\nMinun on vaikea erityisesti ymmärtää yhtä asiaa: jos maahanmuutto todistetusti on niin hirvittävä ongelma, niin miksi siitä ei sitten löydy juurikaan järjellistä materiaalia? Miksi sitä pitää vielä keksiä? Ja tämä sama ilmiö on havaittavissa muualla Euroopassa: maahanmuuttajien ja pakolaisten rikoksia keksitään, jotta voidaan oikeuttaa oma viha ja oma kammo. Tästäkö on kyse: että vaikka keksimällä keksitään maahanmuuttajien rikollisuutta ja uhkaa, jotta oma pelko saadaan näyttämään realistiselta ja järkevältä? Minusta asia on juuri näin, sillä muuten ei tuo maahanmuuttoon liitetty möly löytäisi rationaalista, ilmiötä selittävää kontekstiaan.\nNo, voin kertoa teille salaisuuden: tuo maahanmuuttokriittinen pelko ei ole realistisista. Se ei ole myöskään järkevää. Inhimillistä se toki on, sillä ihminen nyt pelkää vaikka Joulupukkia. Mutta Joulupukin pelkoa ei kukaan edes yritä tuotteistaa maahanmuuttokriittiseksi muukalaisen peloksi tai joksikin myyttiseksi ’joulupukkikriittisyydeksi’. Ja juuri tämän analogian vuoksi on ymmärrettävissä maahanmuuttokriitikoiden ylläpitämän pelon täydellinen absurdius: se on järjetöntä, oman pelkonsa tuputtamista jotenkin rationaalisena toimintona ja se on banaalia omien pelkojen ensisijaiseksi nostamista. Maahanmuuttokriitikon metodi on sama kuin pienellä lapsella potalla: kun lapsi kakkaa ensimmäisiä kertoja, hän odottaa haltioitumista ja kehuja: ”Hieno kakka, hienosti pinnistetty”. Kun maahanmuuttokriitikon kakkaa ei kehuta tai siitä ei olla kollektiivisesti haltioissaan, lähtevät Odinin Pojat polttopullojen kanssa liikkeelle huutamaan ”ISIS, go home”, sillä Kansan kakkaa ei kehuttu ja Kansaa pelottaa, perkele.\nMutta jostain itselleni tuntemattomasta syystä nämä ’maahanmuuttokriitikot’ sekä muut Odinin Sotilaat kieltäytyvät uskomasta, että vastaanottokeskukset saati maahanmuuttajat saati pakolaiset eivät ole kansallinen uhka, eikä maahanmuuttajien rikollisuus ole tuhoamassa suomalaista yhteiskuntaa. Haasteita on aina, kun ihmisiä liikkuu, kuten täällä kirjoitin, mutta kaikki se pelko ja hysteria, jota me nyt havainnoimme, on kotikutoista ja lähtenyt liikkeelle pelokkaiden Odinin Sotilaiden ja muiden ’maahanmuuttokriitikoiden’ sinivalkoisesta kakkapottauhriutumisesta.\nIhmisten on saatava puhua peloistaan. Meidän kaikkien.\nMyös niiden, joiden päälle heitetään kiviä ja joita tervehditään polttopulloilla. Heitäkin pelottaa.\nMyös niiden tulee saada puhua peloistaan, joita pelottaa maahanmuuttokriittisen mölymystön aiheuttama MV- tuho ihmisten aivoissa. Meitäkin pelottaa.\nSillä ihmiset – kuten esimerkiksi minä - jotka puhuvat julkisesti rasismista tai eivät demonisoi maahanmuuttoa tai turvapaikanhakijoita, saavat tuntemattomilta ihmisiltä viestejä, joissa heitä solvataan, heille toivotellaan raiskauksia sekä heitä uhkaillaan väkivallalla ja kuolemalla. Silti kukaan ei vaikuta olevan erityisen huolissaan tällaisen dialogin aiheuttamasta pelosta. Ja miksi olisikaan, sillä keskiössä on itselleni vieraista syistä pelko, jota suomalaiset tuntevat turvapaikanhakijoiden edessä.\nEi toki ole ihme, jos suomalaisia pelottaa, sillä sitä pelkoa ylläpidetään jatkuvalla syötöllä: poliitikot maalailevat uskomattomia dystopioitaan ja iltapäivälehdet kertovat loputonta tarinaansa turvapaikanhakijoiden, kulttuuriimme sopimattomien ihmisten hallitsemattomasta vyörystä, johon tarjotaan lääkkeiksi parakkileirejä, tukien pois ottamista sekä rajojen totaalista sulkemista. Ei se ole siis mikään ihme, että suomalaisia pelottaa, kun aktiivisesti ylläpidetty mielikuva on, että rajojen yli vyöryy ihmisiä, jotka ovat kulttuurimme tuho ja joita voi isänmaallisuuden eetoksella kohdella miten tahansa, sillä muuten rappio, taantuma ja täydellinen tuho.\nSilti hurjinta, mitä turvapaikanhakijat ovat tähän mennessä Suomessa tehneet, on ollut lähinnä maininta pahasta puurosta, muutamat kähinät keskenään vastaanottokeskuksissa, sekä vääränlainen oleskelu (vielä selvin päin) väärissä paikoissa (kuten alun esimerkin Jumbossa). Suomeen tulleita turvapaikanhakijoita puolestaan on polttopullojen lisäksi tervehditty kivillä, heistä on keksitty raiskausuutisia ja heidän kanssaan työskenteleviä vapaaehtoisia ihmisiä on dialogin merkeissä tönitty ja uhkailtu.\nKun ’maahanmuuttokriitikon dialogi on jo muuttunut polttopullojen avulla käytäväksi, Odinin Sotilaiden katupartioinniksi, adoptoitujen lasten kiusaamiseksi, lisää polttopulloja, taantumiseksi Lieksassa, ilkivallaksi hoivasairaalassa,mielikuvituspahoinpitelyiksi, rasistisiksi mielenosoituksiksi, turvapaikanhakijoita auttavien ihmisten kiusaamiseksi, valheelliseksi ’suvakin kääntymykseksi’, ISIS- väitteiksi,valeteloituksiksi, lapsen kasvattamisesta pakolaisten lyömiseen, mopopoikien sekoiluksi,raiskaajamutakuonovalheiksi, lasten junasta tönäisyiksi, kunnanvaltuutettujen uhkailuksi, Sebastian Tynkkysen urpoiluksi, koirien kimppuun usuttamiseksi, kirkkopäiville tunkeutumiseksi, väitteiksi hirvittävästä yli miljoonaan ihmiseen menevästä vyörystä, niin eikö ole aika jo ymmärtää, dialogi on jo mennyt melko pitkälle ja että seuraavaksi ’maahanmuuttokriittinen’ dialogi jalkautuukin lopullisesti kadulle ja keskustelun muodoksi muotoutuu väkivalta?\nRasistinen väkivalta ja rasistiseen väkivaltaan yllyttäminen ovat väkivaltaa, jonka taustalla on vankkumaton usko, että väkivallan kohteella ei ole ihmisarvoa. Tai jos onkin, on se alempi kuin meillä suomalaisilla ja siksi meillä voidaan julkisesti myös kysyä televisiolähetyksessä, mitä hyötyä turvapaikanhakijasta on Suomelle. Ja pelottaahan se, että ihminen nähtäisiinkin ihan vain tasavertaisena ihmisenä, sillä se johtaisi väistämättä siihen, että joutuisimme kohtelemaan ihmistä myös ihmisenä. Todella pelottavaa, sillä se pakottaisi katsomaan ihmistä silmästä silmään (eikä rasisti tuollaiseen halua suostua).\nKun julkisessa keskustelussa rasismi tuomitaan, tarkoittaa se lähinnä itsestäänselvyyksien tuomitsemista:rasismin tuomitseminen typistyy tarkoittamaan lähinnä sitä, että niiden tummaihoisten lasten päälle ei syljetä tai että niitä polttopulloja nyt ei tulisi heitellä rakennuksiin, joissa asuu turvapaikanhakijoita. Toki Odinin Poikia ja muita maahanmuuttokriittisiä tulee ymmärtää, sillä maahanmuutto pelottaa, pojat on poikia ja Timo Soinia lainatakseni siihen ’vihapuheeseen syyllistyvät kaikki’, joten onhan se oikeastaan nyt punavihervasemmiston vika, että Odinin Pojat kaduilla kulkevat valvomassa, että musta mies ei vain naamaansa siellä näytä.\nMutta kun julkisessa keskustelussa ei vaadita toimenpiteitä eikä vaadita rasistisen vihapuheen puoluetta lopettamaan agitaatiotaan ja kertomalla, että sitä agitaatiota ei hyväksytä, niin pelkoa ylläpidetään ja sitä vain ruokitaan ja tällöin dialogi muuttuu entistä fyysisemmäksi ja sen dialogin jäljet eivät loppujen lopuksi näy ymmärryksen lisääntymisenä, vaan se näkyy mustelmina.\nKun rasismista tuomitaan vain itsestäänselvyydet ilman konkreettisia toimenpiteitä samalla syyllistäen rasismista muita ihmisiä rasismin kohteista lähtien ja kehotetaan vain keskusteluun, on kyse pelkästä tyhjästä elehdinnästä ja vastuun siirtämisestä pois itsestään (ja samalla rasismin vaivihkaisesta hyväksynnästä). Ja tämä tarkoittaa myös sitä, että Perussuomalaiset tulevat jatkossa vain kiihdyttämään rasistista mölyään, sillä se on heidän puolueensa ydin ja se on se osa-alue, jonka avulla Timo Soini tulee pyrkimään piilottamaan sen tosiasian, että PS on hallituksessa ollut täysin statistin roolissa ja suostunut nielemään käytännössä kaikki vaalilupauksensa. Tämän vuoksi me tulemme jatkossakin kuulemaan vaatimuksia rajojen sulkemisesta ja turvapaikanhakijoiden tukien pienentämisestä, sillä ne ovat asioina lillukanvarsia, jotka eivät juuri Kokoomusta saati Keskustaa hetkauta ja jotka eivät vaikuta millään tavalla yhtään mihinkään Suomen kannalta kriittiseen asiaan.\nOikeasti tuolla rasismista käyttövoimansa saavalla mölyllä ylläpidetään illuusiota puolueesta, joka toimii meidän suomalaisten etujen vartijana, mutta oikeasti peitetään vain kaikki se muu toiminta, jolla suomalaista tavallista duunaria juuri nyt kuritetaan.\nHassua sinällään, sillä maahanmuuttoon(kaan) liittyen persuilla ei ole juurikaan mitään annettavaa. Sillä he uskottelevat rajatarkastusten vaikuttavan jotenkin turvapaikanhakijoiden määrään ja he uskottelevat, että Suomeen tultaisiin muutaman euron takia (mutta silti turvapaikahakijoilla on tuhansia euroja tilillään) ja sitten he vielä uskottelevat, että turvapaikanhakijoiden olojen kurjistaminen täällä Suomessa motivoi heitä ’integroitumaan’, sillä ’ei ollut suomalaisilla siirtolaisillakaan valtavaa kotouttamisorganisaatiota vastassa Ameriikassa, kun sinne lähdettiin’.\nNo, ei ollut kotouttamisorganisaatiota vastassa 'Ameriikassa', mutta ei ollut tuolloin myöskään penisilliiniä, joten ollaksemme johdonmukaisia, meidän kai tulisi lakata käyttämästä lääkkeitäkin. Sillä ei niitä ennenkään tarvittu, perkele! Kossu ja sauna riittävät! Oikeasti: maailma muuttuu, hyvä ihminen, kestä se.\nSilti pelko tuntematonta kohtaan on oikeasti ymmärrettävää ja siksi siihen liittyen meidän pitääkin ylläpitää keskustelua ja siksi meidän tuleekin avata realistisesti, millä tavalla tätä keskustelua nykyään käydään ja millä motiiveilla. Mutta tosiasia on, että mikään ei oikeuta terrorisoimaan saati kiusaamaan pelon kohdetta. Jos lapsi pelkää Joulupukkia, miten oikeutettua olisi tehdä pommi-isku Korvatunturille? Ei mitään järkeä.\nKun ihminen kysyy ilmeisen tosissaan, että ’haluaisitko naapuriisi 300 tuntematonta’ viitaten turvapaikanhakijoihin, niin kyllä se on pelko, joka siellä pinnan alla sykkii. Katsokaa vaikka itse linkatusta videosta, sillä ei se ole rationaalisuus joka ihmisten puheista ja ilmeistä hehkuu, vaan kyllä se on pelko. Eikä sitä tule ruokkia. Ja silti tämä on jo tapahtunut.\nKun Esko Valtaoja sanoo: ”Perustieto maailmasta on paras pessimismin estäjä”, niin en voisi olla enempää samaa mieltä. Samaa pätee maahanmuuttajiin liitettyihin pelkoihin sekä rasismiin. Tieto ei lisää tuskaa, vaan vähentää sitä.\nMinä ainakin pelkään enemmän Tauskia kuin turvapaikanhakijaa. Vai haluatko sinä mieluummin naapuriisi asumaan 300 Tauskia? Minä en. Olen siis 'tauskikriittinen'.\nPysytään ihmisinä. Joohan?


Maailmassa, jossa tieto matkaa jatkuvasti yrityspalvelimien ja suojaamattomien henkilökohtaisten laitteiden sekä sovellusten ja pilven välillä – jättäen digikopioita käytännössä joka pisteeseen matkan varrella – mobiilitietoturva on tärkeämpää kuin koskaan aiemmin. Vaikka ensimmäinen ideasi saattaisi olla lukita tiedot ja asentaa rajoittavia IT-päätepisteohjelmistoja kaikkiin työntekijöidesi henkilökohtaisiin laitteisiin, henkilökuntasi tuskin hyväksyisi tätä. He nimittäin käyttävät laitteitaan työasioiden lisäksi myös muihin tarkoituksiin, minkä johdosta sinun täytyy löytää tapa suojata tiedot estämättä tai haittaamatta työntekijöidesi mobiilikäyttöä.\nHenkilölle, jonka tehtävänä on tietojen turvaaminen, tämä saattaa kuulostaa yhtä todennäköiseltä kuin mystisen yksisarvisen näkeminen omalla takapihalla, mutta se on kuitenkin todella mahdollista. Tutustumme nyt muutamaan tapaan, joilla voit parantaa organisaatiosi mobiilitietoturvaa siten, että työntekijöidesi suosikkilaitteiden käytöstä ei tule liian vaikeaa tai vaivalloista.\nMobiilisovellusten hallinta (MAM): Mobiilisovellusten hallintaratkaisuilla organisaatiot voivat tarjota käyttäjilleen yrityksen itse kehittämiä sovelluksia ja joukon tarkistettuja sekä hyväksyttyjä muiden ohjelmistovalmistajien sovelluksia, joita he voivat käyttää työssään. Järjestelmänvalvojat voivat tarjota käyttäjille luettelon hyväksytyistä sovelluksista, mutta myös estää sovelluksia, jotka eivät täytä ehtoja. Mobiilisovellusten hallintaratkaisujen avulla järjestelmänvalvojat voivat yleensä päivittää ja jopa poistaa sovelluksia pelkällä etäyhteydellä, minkä ansiosta ne ovat erinomaisia ratkaisuja maailmanlaajuisille yrityksille, joilla on paljon etätyöntekijöitä.\nVirtuaalityöasemainfrastruktuuri (VDI): Kun organisaatiot saavat mahdollisuuden isännöidä jaetulla palvelimella virtuaalityöasemakoneita, joita käyttäjät voivat sitten käyttää mobiililaitteilla, yritykset voivat suojata ja turvata tärkeät tiedot nykyisten ratkaisujensa avulla. On tärkeää huomata, että tällainen ratkaisu kattaa vain työasemasovellusten käytön, se ei kata alun perin mobiililaitteille suunniteltuja sovelluksia. Siksi tarvitaan lisäsuojaustasoja mobiilitietoturvaan, jotta kaikki mobiilityön osa-alueet voidaan suojata.\nMobiililaitteiden hallinta (MDM): Mobiililaitteiden hallintaratkaisu on kattava tietoturvaratkaisu mobiilisovelluksille, mobiililaitteiden käyttämille verkoille ja tiedoille sekä itse laitteille. Kaikkia näitä hallitaan yhdellä ohjelmistotuotteella, jota valvoo yleensä organisaation IT-osasto. Mobiililaitteiden hallintaratkaisuja voidaan käyttää sekä käyttäjien omille laitteille että yrityksen omistamille laitteille. Laitteet täytyy vain rekisteröidä ja määrittää olemaan yhteydessä yrityksen hallintapalvelimeen. Tämän jälkeen laite synkronoi säännöllisesti hallintapalvelimesta päivitykset ja ottaa käyttöön IT-osaston määrittämät uusimmat käytännöt. Tämä takaa saumattoman palvelun, joka on täysin suojattu alusta loppuun.\nKun mobiililaitteiden käyttö kasvaa edelleen räjähdysmäisesti, on tietojen suojaaminen kaikissa vaiheissa elintärkeää. Useiden eri suojausmenetelmien avulla voit tarjota työntekijöillesi joustavat mahdollisuudet työskennellä aikaan ja paikkaan katsomatta käytännössä millä tahansa laitteella. Yleensä voit tehostaa suojauksen mahdollisimman tehokkaaksi yhdistämällä mobiilitietoturvaratkaisuja. Voit esimerkiksi valita mobiilisovellusten ja mobiililaitteiden hallintaratkaisun, jolloin organisaatiosi voi hyödyntää sekä paikallisia että pilven suojausratkaisuja ja suojata tiedot niitä työpaikalla käytettäessä ja missä tahansa työntekijäsi ovatkin.\nHakkeroitu: miksi tarvitset edistynyttä uhkien torjuntaa?\nKatso, miten eDiscovery-palvelut suojaavat yritystäsi


Husqvarna sm 125 huippunopeus - Kevytmoottoripyörät - Suomi24 Keskustelut\nHusqvarna sm 125 huippunopeus\nVastaa ken tietää, eli paljonko tollasesta sm mästä saa tehoa irti teharilla ja paljonko sillon mahtaa olla huippunopeus?\nBidi yriddää 72X lasguu\nViddu gaveri ssno ed jodai 49kw eturenkaalta ja takarenkaslta sen 53kw kannaddaa myös muisdss eddä jos lsidad ttks nii huibud on 192 segunddigelloo eigä fobba dygänny ja sid homo duli js heiddi lusigan naamaa ja mummo bääsdi kissa pihalle t. Mage\nPs mee motot.netin Husqvarna sm & wre 125 topiccii kyselee ei tuu väärää tietoa! Kiitos\nVArmmaa jotai 120 km/h\nkaveril kulki 156km/h paremmal kaasaril ja tehoputkel :D\nNo nyt kyllä huijaat. Varmaa joku 120-130 max teharil\nvitut kulki mittari rupee kusemaan niin vitusti sen 120 jälkee... noilla varusteilla sun kaverin enduro kulkee MAX 150! :D\nItellä on 45hp husqvarna wr, menee enskoilla 140 nipin napin, smotoilla varmaa 150\nWr panee kirjoitti:\nEI OLE 45 POLLEA!!!!!!! VITUN PELLE JOS TIETÄSIT MITÄÄ 2T KEMMUISTA!!!!!!\nhmm 125 2-tahti husseissa täystehosena nipin napin 30hp ja huiput alle 130;DDD kusetat homo\nItellä TT Sm husse, välit 14-48 ja kulkee 138 km/h. GPS:sään mitattu\nMulla vakio husse menee 151KM/H\nkaverilla on sm125cc ja tehari ja joku 46mm kaasari ja niillä väleillä nii 0-100km/h noin 6-7s huiput kaks päällä 120km/h ja isommil väleil vedettii vähän päälle 160km/h ja silti jakso kiihtyy aika kivasti\nKaverin husse kulkee täystehosena 149 ja ehkä munakyykkyasennossa sen 155. Kaasaria muokattu, kurit otettu pois ja välejä muuteltu. Ja jotain suutinpaskaa on tehty.\nItellä on wr, imuu ja pakoo viilailtu, koneelta tehoa luvattu 43-45 hp, nappularenkailla menee hyvällä tuurilla 140, ja jos vetää motarilla 15 min hanat auki ni varmana lyö takarenkaan lukkoon, voin sanoa että lähtee ku mummo hangest :D kisaenskat kuuluu mettään eikä motarille!!!\nWR tykki vireillä menee sen 150 ehkä? mutta semmoset setit osaa asentaa joka 1000 kemmu poika :D ......\nVakio sm menee 110-120 riippuen kuskista ja vireistä...\nSM voi mennä tehtaan ttnä ehkä 115-125 (munkilla optimi oloissa 130)\nTT setti putki vaikuttaa lähinnä kiihtyvyyteen ja hiukka huippuihin.\nMuistakaa että 110--> 120 vaatii melkeen sen verran enemmän tehoa mitä tohon 110 vauhtiin, ja se käyrä kasvaa jyrkästi esim 130 eteenpäi.\niso kaasari, pytyn koropala , tehari, välit, oikeat SÄÄDÖT nin voi katulaiska mennä sen 140. tosin vaatii lyhkäsiä välej että niillä ei matkaa ajeta. Kumminkin homma on niin että kierroskoneella tarvii lyhempiä välejä.\n-08 sm HGS ja kassun TT 14-48 130 km/h vinguttamalla.\nNo, hussessa ja deeteessä suunnilleen saman verran tehoa ja mun detsi menee tällä hetkellä Giannellillä, ypvs, läpät, vakiovälit sen 125km/h, mutta ei oo säädöt vielä aivan kunnossa..\nLuultavasti 130-135 menee, kun saan säädöt kuntoon. Nytten tuntuu myös kytkin luistavan, kun ei noilla saavutetuilla kierroksila kulje aivan ennusteen mukaan..\nitseasiassa oma husqvarna wr menee smotoilla muna-asennossa sen 146 gbsää kone vinkuu kun viimistä päivää, mutta ei näitä pyöriä tuonne katukäyttöön ja motarille oo tehty vaan kiihyttelyyn ja radalle.\nHusse on tarkoitettu taajamanopeuksiin siksi huiput vain 100-120 km/h.\nValitettavasti asia on näin, vaikka muuta väittäisitte.\nMul mennöö nelarihusse 115 suoral ja se riittää just hyvi ku ei näil smotoil mitää tee 100plus vauheis :D\nVakio 2tT.Husse kulkee noin 110kmh, kuristamaton täysteho husse keskimäärin noin 125-130, mutta saa sen sinne 140 pitkillä välityksillä. Sitten ns täystuho husset (mikuni 38mm, v force 3 kaulallinen) ym saa kulkemaan 150 IHAN väkisin.\n144 kit, mikuni 38mm, vhm kansi, avarretut kanavat, tehari, kaasari säädöis ni se uppoo sinne 150kmh mutta ei ole kovin tervettä pyörälle välttämättä huudattaa. Välikaasut ovat myös tärkeitä 2T pyörille, ja EI MOOTTORIJARRUTUKSIA.\nkaverilla on tehtaan oma tehopömpeli ja ottaa 120-130, mut kute edellä todettu nii kiihtyy perseesti paremmin ku vakiona!\nMitä eroa husqvarna sm 125 s ja husqvarna sm 125??\nEnsinnäkin piikkisillä kisaillaan kiihtyvyydellä, ei sillä huippunopeudella. On aika jättää ne mopo fiilistelyt pois kenen kulkeepi eniten... Mutta jos todella ne huiput kinostaa niin 110-140km/h välityksistä riippuen. Kyykyt sitten erikseen ja 2t-4t.\nItel husse menee sen 135 suoralla kaasarin ttl ja rinon koko rännillä en sitte tiiä paljonko mittari kusee :)\nKaverin sm husse meni 173 rinon putkella, 31mm kaasarilla ja välit oli 12, 45!\nKaikki jotka täällä sanoo että husse ei kulje yli 120 voi painua takas afrikkaa ja opetella nää jutut ennenku tullaa puhumaa "asiaa"\nJuu ei vittu vituttaa juuri tälläiset jonnet jotka luulevat liikuuksia mopoistaan ym laitoksistaan. Husse ei todellakaan vittu Rinon putkella ja 31mm kaasarilla mene mitään 173 km/h. Noilla säädöillä ehkä max 140 km/h. Mitkään 2T supermoto/enduro kevarit mene yli 150km/h:ta aitoa nopeutta. Moto GP 125 pyörät (KYYKKYMALLISET) menevät hikisesti sen 190 kmh ja ne ovat erittäin korkeaviritteisiä koneita ja pyörät tappiin kevennetty yms.\nVakio 2T hussen huiput 14/49 väleillä luultavasti sen 110-115 kmh\nPerus TT 2T hussen huiput 14/14 väleillä luultavasti sen 125-130km/h (joidenkin mittari väittää jopa 147, mutta oikea nopeus siinä 125-130kmh paikkeilla)\nja sitten kisapiikki 2T husse/katulaiska piristetyillä WR osilla yms 14/49 väleillä ehkä sen 140-145km/h. Pitemmillä väleillä pääsee sitten sen 150km/h hikisesti.\nAnteeksi että pilaan ilmiselvän kusetuksesi, mutta mikään HUSSE ei mene yli 150, ainakaan 125-kuutioiset! Kyykkykevareista tehokkaimmat (Aprilia RS ja Cagiva Mito) menee perkeleellisellä virityksellä 160-->. Joten, lopeta ihmisten kusettaminen, et saavuta sillä elämässäsi mitään.\nriippuu mikä tehari jos on hyvä tehari ni tulee sem satakaksataa heppaa lisää ps.mun kaverin serkun hussessa on 56hp takanakilla\nVoi ollakkin 56hp takanakilta mutta ei 125.\nOnko husse kovin hyvä siihen jos ajetaa pitkää matkaa keskimäärin 90km/h, yli 100km yhteen menoo. Että kestääkö kone semmosta ajelua pitkään.\nSopiiko 125 wr:än putki suoraa sm husse??\nMulla on Husqvarna sm 125 2t !!\nPutkena toimii pro-circuit koko putkisto(krominen) v-force3, mikuni TM 35,wr imukaula ja imutorvi. Huiput on gps 143khm ja keulii kaasusta!!\nminun husqvarna sm 125 2008 rino koko ränni, kaasarin tt 14-49 välit, menee noilla\nitellä husqvarna sm 2005 depin paisari, tt setti mut ei säädöissä, pakoaukonsäädin ei toimi ja välit 14/48 ja ottaa 5 vaihteella sen 128 gepsii ja 6 vaihetta ei kelaa ollenkaa :D\nToinen husse hankija\nkertokaas joku ton husqvarna sms 2t ja sm 2t ero. sitte että paljon kumpikin menee VAKIONA ja paljo kuluttaa vakiona ja tt:nä.\nEikös nuo sm ja sms oo sama asia, sms on vaan uudempien malli tunnus. Vanhat 06 ja sitä vsnhemmat ovat hiukan tehokkaampia muttei suurta eroa. Menee vakiona 90-110 riippuen kuskin painosta, tuulesta jne\nMulla wre 2011 husse meni vakiona 82 :D\nälkää puhuko paskaa\nOma husse menee 134 gepsii :3 virii on 38 mikuni TMX HGS paisari FMF Turbine Core änkkä ja V-Force 3 ja välit 14-46 minä tiedän koska omistan pyörän. ei oo et mun kaverin isän veljen pojan koiran pallikarvan kirppu sano että sen naapurin husse menee 150!!!! (ei sen puolee et mun husse kyl menee PITKILLÄ väleillä 150 ja testannu oon :DD)\nMulla on husse cr putkella ja mikuni 36 soppatykillä v force huiput sen 170km/h (poliisin tutkaan ja korrti meni ja käräjille) takanakilta 59hp välit 14-45 ne jotka sanoo että hussee ei saa kulkemaan yli 150 voi painua vittuun\nmul on 125 tt husse menee teharil 160kmh keposee ku on säädöis ja lyhyil väleil nostaa keulaa joka vaihteel yms 45hp takanakilt about ette vaa osaa\npaljo on huiput on husqvarna smr 125 (4-tahti) ilman virei ?\nOlen peruna :)\nEi Helvetti ...\nNäitä on vitusti liikaa jossa jokanen tulee kehumaan omaa mittariaan joka heittää 40km/h ylöspäin noissa vauheissa. Kevareilla TT:nä hyvällä säkällä 140km/h normiväleillä. Jos laittaa luumuvälit ja teharia yms ni sitten voi mennä enemmänki.\nIhan vinkkinä, älkää helvetissä täällä kyselkö tälläsiä, nähty moneen kertaan. Mitään valmista ei tule.\nItel kulki tt setillä ja tt putkella 14-49 välityksillä 139km/h\ntt nä husse sm mmät ottaa huippuja joku 125-135\nMul menee 45\nmun husvarna ms kulkee 180 12mm kaaarilla ja 42/11 välit ja isommalla takarenkaalla ja pieni eturengas ja ryyppy on otettu pois. kaasuvaijeri on pitkä.\nMun husse keulii takajarrusta\nEi viddu ostitko ebaystä takajarrun ttsetin?\nVittu älkää ikinä ostaku husse sm 125 AIVAN PASKA PA SÄÄDIN PERSEESTÄ KOKOAJAN JOTIN VITUN SÄHKÖVIKAA\nTän keskustelun pitäs olla kiihtyvyydestä jos täällä ois asiailliset ihmiset husseista keskustelemassa. Huiput on niille mopopojille !\nKisaenska 125 menee ehkä sen 140-145 täysitehoisena pitkillä väleillä, jos siis tehoja on tyyliin 40hp. Jos kyseessä on joku alle 15hv luuska niin menee juuri ja juuri sen 100kh/h. Jos haluaa tyyliin 130 todellista niin pitäisi saada vajaa 30 hepoo todellista koneesta irti. Eli aika harppaus myyntikuntoisesta alle 15hv vehkeestä siihen 130 huippuihinkin. Jos haluaa oikeasti kulkevan pyörän, niin ostaa kilpaenduron kaikilla vireillä ja vaihtaa siihen SM-vanteet renkaineen. Sitten kiihtyy ja ottaa huippuja sen päälle 140 todellista. Kannattaa myös muistaa, että kun liikutaa 40hv+ tehoissa, niin pienikin aerodynaaminen kate vaikuttaa jo voimakkaasti huippuja nostavasti. Se on kuitenkin niissä vauhdeissa ilmanvastus jo niin suuri tekijä.\nKyllä se hussekin voi yli sataa mennä jos kuskina on 40 kiloisen tytön vartalolla varustettu "poika". Itse olin kevari-iässä 188cm ja 95kg, niin en tuollaisilla lelucrossimopoilla pystynyt ajamaan, vaan piti ajaa täystehoisella nsr hondalla.\nMeillä 08 Husse vakioväleillä,depin ränni ja tt ja menee niin lujaa,etten uskalla koittaa huibbuja. Mittari näyttää 8 liikaa.\nOma husse menee smotoilla 150km/h iha vakio kaasari ja putki\nTäysitehoinen voi lähemmäs sitä mennäkin.\nItellä on husse mut ei ookkaa\nJoo vittu mulla on derpi mis o 38keihin ja turpokitin änkkä ja nappirajotin sain kutosella piikin alla 230kmh mutta ku meni piikille ni repäs ni vitusti että keulin ympäri ja meni terpi lunarii\nPerus tt husse menee 125-130 sit paremmal putkel yms 140\nItellä on tt setti vforcet ja maestroni ja kerää vauhtia gps 131 läskin uko alla\nMulla on 125cc, 36 kaasari, 13-43 välit paljo vois kulkee\nHädintuskin sataa, mutta sehän riittääkin...\nIte just laitoin 144cc vhm kansi 17.5mm Delorto kulkee sen 180km/h välitykset 12-65 keulii ilman kytkintä , sit pystyy ajaa ilman tankoo pyörä on siis siskon pojan naapurin koiran panokaverin lutkan siskon pojan ja mä vaa Huollan pyörää ruokapalkalla


Realtreen Dodd Clifton - P.S. (Pekka Suuronen)\nRealtreen Dodd Clifton\nNimi Bill Jordan ei välttämättä soita tavalliselle tossunkuluttajalle kelloa, mutta Realtree soittaa. Bill Jordan on Realtree -camouflagen eli naamiokuvion kehittäjä, luoja, brändin omistaja ja erittäin menestyvä liikemies. Realtree on alan markkinajohtaja.\nBill Jordan, 60, kertoo pitäneensä vuoden 1984 SHOT Show’ssa pientä jousiammuntavarusteiden ständiä, kun hän tapasi kollega Jim Crumleyn ja näki tämän Trebark -kamokuvion. Hänen oman kertomansa mukaan idea syntyi siinä ja silloin, SHOT Show’n lattialla Dallas, Teksasissa. Mutta sen sijaan että olisi ryhtynyt itse valmistamaan kamottuja takkeja, lippiksiä tai hanskoja metsästäjille, hän ryhtyi markkinoimaan ideaa ja myymään valmistuslisenssejä. Jälkeenpäin hän kertoo, että tämä avasi hänen silmänsä näkemään markkinapotentiaalin. Hän huomasi, kuinka rajattomat mahdollisuudet lopulta aukeaisivat. Kohteita Bill Jordanin omilla sanoilla: ”…kattotuulettimista bikineihin, lompakoista seinätapetteihin…” Tai Realtreen markkinointijohtaja Dodd Cliftonin sanoilla: ”Realtreeta on käytetty vaupanvaipoissa ja sillä on verhottu ruumisarkku. Realtree kattaa koko elämän kirjon!”\nDodd Clifton, Marketing Director\nBill Jordan perusti Jordan Outdoor Enterprises Ltd. -yrityksen v. 1986. Tänään Realtreetä pidetään kamon # 1 maailmanmerkkinä, mutta se omistaa myös toisen brändin, Advantage. Molemmista on lukuisia alabrändejä. Jordan ei kerro liikevaihtoaan. Henkilökuntaa on 60, ja tämä on kaikki tuotekehitystä ja hallintoa. Jordan ei valmista mitään.\nAsiakkaiden referenssiluettelo on vaikuttava. Muutamia poimintoja: Remington, Beretta, Mossberg, Smith & Wesson, Franchi, Benelli, Caterpillar, Chevrolet, Wrangler, Yamaha, Helly-Hansen, Nikon, Shell, John Deere… Yli 2000 yritystä käyttää Jordanin kamomalleja yli 10000 tuotteessa.\nKun kysyin Realtreen valtavalla osastolla mahdollisuutta Bill Jordanin haastatteluun, markkinointijohtaja Dodd Clifton sanoi suoraan sen olevan mahdotonta. Jotkut lehdet ovat kuulemma jonottaneet haastattelua kolmekin vuotta. Jokainen haluaa kuulla, miten kultasuoneen isketään. Sen sijaan Dodd suostui haastatteluun. Hän kertookin olevansa Bill Jordanin oikea käsi, ”proxy”, eli toimivansa ”valtakirjalla”. Hän on ollut Bill Jordanin palveluksessa 20 vuotta.\n Näen täällä messuilla paljon kokonaan kamottuja aseita, esimerkiksi Remington R-15. Millä tekniikalla nämä on tehty? ”Tätä on käytetty jo muutaman vuoden. Ase upotetaan eli ’dipataan’ vesialtaaseen, jonka pinnalla kelluu kamofilmi. Se kietoutuu aseen ympärille ja tarttuu siihen. Prosessissa tarvitaan erinäisiä kemikaaleja.”\n Onko tämä menetelmä teidän kehittämänne? ”Ei kokonaan, mutta olemme olleet mukana kehittämässä väri- ja filmipuolta. Olemme myös vieneet tätä teknologiaa asealan ulkopuolelle ja toimineet konsulttina.”\n Onko kamo muotijuttu? ”Olemme suunnitelleet kamokuviomme toimiviksi, metsästys- ja luontokäyttöön. Kuviot ja värit on tutkittu ja kehitetty valokuvauksella, tietokoneella ja empiirisillä kokeilla. Kun kamo on levinnyt metsästysasujen ulkopuolelle ja siitä on tullut muoti-ilmiö, on se ollut onnellinen sattuma. Ei meillä tietenkään ole mitään tätä vastaan. Mutta tuotteen lähtökohtana on ja on ollut toimivuus. Presidenttimme Bill Jordan on ihan aidosti ja oikeasti metsästäjä henkeen ja vereen.”\n”Kuitenkin Jordan Enterprisen toiminta on enemmän kuin kamokuvioiden ja värien suunnittelemista. Se on liiketoiminnan ja uusien sovellusten kehittämistä partnereiden kanssa. ’Saatamme liikekumppanimme ja erälliset markkinat (outdoor market) yhteen. Se on ensisijainen päämäärämme.’ Tämä on presidenttimme Bill Jordanin motto kahdessa lauseessa.\n Ymmärrän, että olette patentoineet kamokuvionne. Miten voi patentoida värejä, jotka näkyvät luonnossa? ”Tätä voisi kutsua myös meidän tietotaidoksemme.”\n Entäpä tuoteväärennökset? Miten valvotte näitä? ”Tuotemallit, kuviot ja brändit ovat meidän ainoa omaisuutemme ja substanssimme. Totta kai me valvomme etujamme. Meillä on pieni armeija lakimiehiä, edustajia, maahantuojia ja jälleenmyyjiä ympäri maailman, jotka pitävät silmänsä auki. He havaitsevat tuoteväärennökset ja saattavat väärentäjät lakitupaan.”\n”Olemme viime vuosina voittaneet suuria oikeusjuttuja, joilla levitetään sanomaa, että väärentäjät jäävät kiinni, ja että seuraukset tästä rikollisesta toiminnasta ovat vakavat.”\n Dodd, milloin kamo menee pois muodista? ”Ei koskaan!”\nRemingtonin uusi M887 Nitro Mag haulikko on kamottu Advantage MAX-4 kuviolla


Fysioterapeutti Minnamari Jalava - Fysios Espoo - Fysios\nFysioterapeutti, Osteopaattiopiskelija AMK\nHarjoitteluterapia Purentavaivan hoito Seniorifysioterapia\nOlen fysioterapeutti, PT (FAF) ja 4. vuoden osteopaattiopiskelija Metropolia AMK:ssa.\nTyöskentelen työikäisten ja ikääntyvien tuki- ja liikuntaelimistön kuntoutuksen parissa, useimmiten olkapään, niskan, selän sekä lantion vaivoja hoitaen. Yhdistän manuaalista terapiaa ja ohjattua harjoittelua asiakkaan yksilöllisen tarpeen mukaan. Fysioterapian tavoitteena on kivun helpottuminen, kehon liikkuvuuden sekä toisaalta hallinnan lisääntyminen.\nHyödynnän työssäni erilaisia nivel-, faskia- ja pehmytkudostekniikoita sekä kinesioteippausta, pilates-, spiraalistabilaatio-, rentoutus- ja hengitysharjoituksia. Suosin kivuttomia ja lempeitä hoitotapoja.\nTekemistäni ohjaa aito halu auttaa ihmisiä löytämään tie kohti hyvinvointia sekä kehon että mielen kautta. Olen helposti lähestyttävä ja mukava - luokseni saa tulla juuri sellaisena kuin on.


Teemu Pukki teki Norwichissa kaikkensa, mutta sarjaputoaminen varmistui jo vappuaattona – "Varmasti yksi uran vaikeimmista kausista"\nTeemu Pukki myöntää, että päättynyt sarjakausi Norwichissa oli yksi hänen uransa raskaimmista. LEHTIKUVA / Seppo Samuli\nPäivitetty 30.5.2022 14:28\nSuomen miesten jalkapallomaajoukkueen hyökkääjä Teemu Pukki myöntää, että päättynyt sarjakausi Norwichissa oli yksi hänen uransa raskaimmista. Neljännen kautensa Norwichissa pelannut Pukki paukutti Valioliigassa mukavasti maaleja, mutta sarjajumboksi jääneen joukkueen putoaminen varmistui jo vappuaattona.\n– Oli hankala kausi joukkueelle. Tämä on ollut varmasti yksi uran vaikeimmista kausista, oli niin paljon pelejä ja tappioita. Vaikea kausi niin henkisesti kuin fyysisestikin, viikon verran levännyt Pukki pureskeli maajoukkueen tiedotustilaisuudessa Helsingissä.\nNorwichin kaikkien aikojen maalintekijöiden joukkoon noussut Pukki kertoi palaavansa seuraan ensi kaudeksi. Norwich käytti suomalaisen sopimuksessa olleen option huhtikuussa.\n– Sinne olen menossa preseasonille. Se on tilanne, Pukki totesi lyhyesti.\nNorwich on ollut kotkalaishyökkääjän aikana välimallin joukkue, sillä keltapaidat ovat loistaneet Mestaruussarjassa, mutta Valioliigan taso on osoittautunut seuralle kahdesti aivan liian kovaksi. Rooli "hissijoukkueessa" on Pukin mukaan pelaajallekin raskas.\n– Ei se ole helppoa pelaajalle. Kun tulee voittoja, futis on kivaa ja siitä nauttii, mutta kun ei tule, on rankkaa. Siinä on fiiliksissä isot erot. Yksi pelin suola on kuitenkin voittaminen. Se tunne, kun on saanut kolme pistettä ja pääsee juhlimaan voittoa koppiin.\nNorwich teki Valioliiga-kauden aikana vaatimattomasti 23 maalia, ja Pukki oli päättämässä tai syöttämässä näistä yli puolia. Suomalaiskärki ylsi huippusarjassa kauden 2019–20 tavoin 11 täysosumaan ja syötti lisäksi kolme maalia.\n– Ennen kautta tavoite oli saada vähintään samat 11 maalia. Olen henkilökohtaisella tasolla tyytyväisempi tähän kauteen, koska edellisellä kerralla 11 maalia oli täynnä jo tammikuussa, mutta loppukausi meni plörinäksi. Sinänsä voi olla tyytyväinen, mutta joukkuepelaajana ei voi olla, kun putosimme sarjasta.\nMestaruussarjassa Pukki on ollut hurjana kausina 2018–19 ja 2020–21. Ensimmäisellä divisioonakaudella kotkalainen mätti 29 täysosumaa, jälkimmäisellä kolme maalia vähemmän.\n"Katsotaan, miltä jalat tuntuu"\nPukin ja muiden Huuhkaja-pelaajien kausi jatkuu vielä kesäkuun alussa tiukalla, peräti neljän Kansojen liigan ottelun putkella. Huuhkajat aloittaa B-divisioonan lohkon kohtaamalla Bosnia-Hertsegovinan ja Montenegron kotikentällään. Ottelut jatkuvat vieraspeleillä Romaniassa ja Bosniassa.\nHuuhkajien kaikkien aikojen maalintekijä ja sadan A-maaottelun rajapyykin rikkonut Pukki odottaa päävalmentaja Markku Kanervan kierrättävän otteluissa kokoonpanoaan.\n– On todella tiivis tahti ja varmasti tulee kierrätystä, koska kaikilla (pelaajilla) on pitkät kaudet takana. Katsotaan, miltä jalat tuntuu ja mitä päätöksiä "Rive" (Kanerva) tekee, Pukki tiivisti.\nKansojen liigan panos on kova, ja syksyllä otteluja on jäljellä enää kaksi. Lohkojen voittajat etenevät EM-karsintapudotuspeleihin, jos paikka vuoden 2024 turnaukseen ei ole vielä irronnut varsinaisista karsinnoista.


Meille töihin – RATEKO\nHaemme Rakennusmedialle toimistoassistenttia vakituiseen ja kokoaikaiseen työsuhteeseen. Työpaikka sijaitsee hyvien kulkuyhteyksien päässä Helsingin keskustassa. Työtä voi tehdä läsnä toimistolla tai sovitusti etänä. Kyseessä on päivätyö ja käytössä on liukuva työaika. Tehtävä alkaa heti sopivan henkilön löydyttyä.\nTyönkuvaan kuuluu monipuolisia verkkokaupan asiakaspalveluun, ylläpitoon ja sisällöntuotantoon liittyviä tehtäviä, kuten asiakasviesteihin ja -puheluihin vastaamista, laskutusta, kauppaan liittyvien ohjeiden ja tuotetietojen päivitystä ja ylläpitoa. Lisäksi työnkuvaan kuuluu erilaisten raporttien ja tilastojen koostaminen, verkkokaupan kehittämisessä avustaminen, kotisivujen päivitys ja muut kauppaan liittyvät tukitehtävät.\nTyössä menestyy henkilö, jolla on soveltuva koulutus, esimerkiksi tradenomi tai muu hallinnollinen koulutus. Toivomme, että sinulla on aikaisempaa kokemusta vastaavista tehtävistä ja olet asiakaspalveluhenkinen. Lisäksi tietotekniset ympäristöt ovat sinulle tuttuja. Olet henkilönä ahkera, itseohjautuva, aikaansaava, reipas ja sosiaalinen. Tehtävässä tarvitaan myös hyviä IT-taitoja ja osaat käyttää MS Officen työkaluja sujuvasti. Eduksi katsomme Moodle-, WordPress- ja WooCommerce-osaamisen. Viestit sujuvasti niin suomeksi kuin englanniksi, muu kielitaito on eduksi.\nTarjoamme itsenäisen ja vastuullisen tehtävän, vahvan asiantuntijaorganisaation tuen, kehittymismahdollisuuksia ja ajanmukaisen työympäristön Helsingin keskustassa sekä mukavan työyhteisön.\nLähetä hakemuksesi ansioluetteloineen ja palkkatoivomuksineen mahdollisimman pian, viimeistään 17.10.2021 mennessä osoitteessa https://kaislanet.eilakaisla.fi/tyopaikat/Sivut/Toimistoassistentti-Helsinki-19760.aspx


Rahkasammal: Mikä tuo vilkutus on?\nJarruvalo rupesi vilkkumaan kun olin puolimatkassa tulossa mökille. Sää oli kostea ja lunta satoi kun lähdin kotoa. Ensimmäisenä tuli mieleen, että lumi on jäätynyt johonkin väliin, ja sen takia tuo vilkutus. Pysähdyin Kyyjärvellä, ja sain huoltomiehen apuun. 'Jarruneste on vähissä ja taitaa olla jo loppunut', sanoo huoltomies ja kaataa pullosta jarrunestettä tyhjään säiliöön. Sitten lähdin jatkamaan matkaa ja vilkutus oli loppunut. Että näin. Nytpä tiedän senkin.\nMenin sunnuntaina kotiin hoitamaan asioita. Niiden perässä saikin juosta koko maanantaipäivän. Jossain välissä kävin tyttären ja vävyn luona kahvilla, ja sopimassa osasta asioiden järjestelyä. Mainitsin tuosta lumisateesta ja täytyy sanoa, että ensimmäisen kerran olen noin pitkän matkan ajanut tosi huonossa kelissä. Matkalla soitin auramiehelle, että tulee auraamaan mökkitien jossain välissä, huomenna hommat jatkuu ja timpurin on päästävä työpaikalle.\nKerron sitten töistä kun ovat ajankohtaisia, mutta tulee mielenkiintoinen viikko :)\nLähettänyt Rahkasammal klo 21.37\nKyllä on sattmuksi kun näinkin pakkasella matkateko tekkee tepposen mutta,onni on matkassa.Täällä on tänäänki kirpakka pakkanen noin -30astetta. Toivottavasti pääsit sisälle pyryn keskeltä.\n4. tammikuuta 2011 klo 12.29\nKoko matkan satoi lunta, loppumatkalla jo pöllysi.\n6. tammikuuta 2011 klo 22.29


Turha koittaa, Lewis voittaa\nlauantai 20.10.2007 klo 3:54\nF1-asiantuntijat uskovat tulokaskuski Lewis Hamiltonin maailmanmestaruuteen\nHELPPO HOMMA Lewis Hamiltonilla on edelleen suora tie mestaruuteen. GETTY IMAGES\nFORMULA 1 -luokan ensimmäinen suomalainen maailmanmestari (1982) Keke Rosberg ei jaksa uskoa Kimi Räikkösen mahdollisuuksiin.\nMTV3-kanavan asiantuntijana toimiva Rosberg on viikkoja sitten laskenut Kimin ulos MM-pelistä, eikä käännä takkiaan viime hetkellä.\n– En ole uskonut Räikkösen mestaruuteen pitkään aikaan. Olen ollut melkein kansan vihollinen sen takia, että olen sanonut niiden mahdollisuuksien menneen jo pitkän aikaa sitten, Keke totesi MTV3:n Tulosruudussa.\n– Kyllähän siihen monta yhteensattumaa tarvitaan ennen kuin Kimistä tulee mestari, mutta voittaahan lotossakin joku aina joka lauantai, Keke kiteytti Kimin realistiset toiveet.\nKEKEN kanssa aikanaan Williamsilla rinta rinnan kilpailleen ranskalaisen Jacques Laffiten usko Kimiin on huomattavasti vahvempi.\n– Jos minulla olisi yhtään ylimääräistä rahaa, niin löisin kaiken Kimin puolesta, sympaattinen Laffite vakuutti Shanghain GP-varikolla kaksi viikkoa sitten.\nLaffite sijoittui MM-sarjassa kolmena kautena perättäin (1979–81) neljänneksi ja hävisi 1981 tittelin vain kuudelle pisteellä brasilialaiselle Nelson Piquetille. Heidän väliinsä tosin mahtuivat australialainen Alan Jones ja argentiinalainen tulisielu Carlos Reutemann.\nAKK:n puheenjohtaja Kari O. Sohlberg myöntää, että Kimi on ennakkosuosikki Brasiliassa, mutta mestaruus menee Lewis Hamiltonille.\n– Lewis pääsee varmistelemaan ja hänelle riittää ehjä ajo. Jos ei tule sadekeliä, niin häntä on todella vaikea syrjäyttää, Sohlberg sanoi,\nTulevaisuudessa Sohlberg näkeekin todellisen Hamiltonin valtakauden. Ensi vuodeksi muuttuvat säännöt suosivat nuorukaista.\n– On totta, että luistoneston poistaminen muuttaa koko lajin luonteen. Uskon, että Hamiltonilla on siitä etua, sillä hänhän ajoi GP2-autolla vain vuosi sitten, joten eiköhän tuntuma ole tallella. Sen sijaan vähän kokeneemmilla kuskeilla voi olla vaikeuksia.\nSamaa veikkaa myös formulaääni Matti Kyllönen.\n– Kyllä Lewis Hamilton voittaa mestaruuden, jos vain hermot pitävät. Ja kyllä ne nyt Kiinan koettelemusten jälkeen pitävät. Hän pääsee kisaan uudella moottorilla, jolla voi hyvin hakea paalupaikkaa. Siitä sitten tuulenhalkaisijaksi ja kontrolloimaan koko kisaa, Kyllönen arvioi.\n– Kaudesta jäi erinomainen maku suuhun. Kalkkiviivoille asti oli neljä eri kuskia taistelemassa tittelistä ja viimeisessä kisassakin vielä kolmella on mahdollisuudet. Pykälää paremmin voi mennä vain, jos juhlitaan suomalaista maailmanmestaria.\nHEIKKI KOVALAISEN tallipäällikkö Flavio Briatore jaksaa sen sijaan uskoa entiseen – ja ehkä tulevaankin – kultapoikaansa.\n– Fernando Alonso on edelleen suosikkini. Hän on kokenut, ollut tällaisessa tilanteessa aiemminkin ja myös aina nopea Brasilian vaikealla radalla, Briatore totesi Daily Mirrorissa.\n– Paineet ovat suuret kaikilla kolmella, mutta silti suurimmat sarjan johdossa olevalla kuljettajalla, Briatore arvioi.\nKARI MELART kari.melart@iltalehti.fi JANNE PALOMÄKI janne.palomaki@iltalehti.fi\nBrasiliassa huippujännittävä viikonloppu


Minkkikatu 1-3, 125 m² – Business Järvenpää\nVuokra: Hinta neuvoteltavissa\nKuvaus:Kiinteistön toisessa kerroksessa toimistohuoneita, neuvottelutila, aula, keittiö ja wc:t. Koneellinen ilmanvaihto. Tila on vapaa 1.7.2020 alkaen. Hinta sovitaan erikseen.\nMatkaajan hallina tunnettu kiinteistö on valmistunut 1980-luvulla Järvenpäähän. Se sijaitsee sujuvasti Lahdenväylän ja Vanhan Lahdentien välissä Mikonpellon teollisuusalueella.\nLisätietoa Toimitilanne Suomen nettisivuilla:\nYhteydenotot: Sami Hanttu, Toimitilanne Suomi, 050 352-0559, [email protected]