Lastenkulttuurin vinkkari: lokakuuta 2017\nVoisiko sanoa, että Muumit tulevat taas vai Muumit eivät jätä meitä rauhaan? Voimmeko ylipäätään elää ilman Muumeja? Mutta samoin taitaa olla naapurimaassamme: Astrid Lindgren on jatkuvasti tapetilla, muodossa tai toisessa.\nMutta nyt Muumilaakson jokainen kolkka näyttää lopultakin olevan koluttu ja tammattu. Philip Ardagh on tehnyt oman käsikirjansa englannin kieltä ymmärtävälle yleisölle, jonka WS onkin käännättänyt Jaakko Kankaanpäällä tuoreeltaan. Tove Janssonin Muumilaakson maailma on toki komea teos niin sisällöltään kuin kooltaankin – aivan helppo sitä ei siis ole lueskella muualla kuin sohvapöydällä. Sellaisena se saattaa toki olla takakannen mukaisesti koko perheen perusteos, sillä 368 isokokoista sivua kertovat vaikka mitä. Ensinnäkin muumin tunnistamisesta, erityisesti kuonoista, löytyy vinkkejä mistä ja milloin muumeja löytää, käytöksestä ja elintavoista ja niin edelleen. On muumien ystävien luonnehdinnat, on musiikki, taiat, katastrofit – mutta mitä kätkeytyykään otsikon ”Muumilaakson synkempi puoli” taakse? Ei, ei Muumipapan mahdollista schopenhauerilaista mietiskelyä, vaan tietysti drontit, hattivatit, muurahaisleijonat ja Mörkö.\nTämä maailma on helppolukuinen, viihdyttävä ja mukavasti jäsenneltynä se varmasti kokoaa juuri perheelliselle muumifaneja kaiken oleellisen faktapaketin. Kustantaja on suopunut lisäksi varsin inhimilliseen kirjakauppahinnoitteluun näin massiivisen kirjan kohdalla. Höysteeksi mukana on essee taiteen merkityksestä ja tarpeellinen kooste Tove Janssonin elämästä ja töistä.\nLöydä oma sisäinen hemulisi\nArdagh on varmasti vilpitön esipuheensa lopussa kiteyttäessään muumien merkityksen yli kulttuurirajojen: ”Sen vuoksi hänen kirjansa ovat todempia ja todellisempia kuin suurin osa realistisesta kirjallisuudesta. Sen vuoksi minä – työväenluokkaisen perheen poika suurelta vuokrataloalueelta Pohjois-Englannista – saatoin ajatella, että hän – keskiluokkainen boheemi Suomenlahden saarelta – kirjoitti juuri minulle. Sellainen on suurten tarinoiden voima.” Ehkä hiukan epäilevämmin suhtaudun Ardaghin haltioituneeseen loppuhuipennukseen: ”Tove Jansson teki Suomesta ihmeellisen satumaan”…\nMeillä on tietysti omastakin takaa erinomaisia oppaita sisäisen muumin löytämiseen. Eturivissä esitelmöi Sirke Happonen, joka on tuottanut käteviä ja vivahteikkaita luotauksia Vilijonkasta ikkunassa (2007) Muumioppaaseen (2012). Molemmissa on paljon yhä uudelleen löydettävää, pohdintaa ja vinkkejä – Muumiopas on Ardaghiin verrattuna myös ilkikurisempi, tovemaisesti sarkastinen ja haastavakin. Se tukee lukijaansa tunnistamaan oman elämänsä muumihahmot. Hyvällä onnella ja tarkkaavaisuudella hyväksyy myös itsensä. Siinäkin tulevat kaikki muumihahmot tutuiksi luonteineen, etymologioineen ja esiintymisineen.\nErotuksena englantilaiseen versioon mukana ovat myös muumisarjakuvat, jotka antavatkin melkoisesti lisää väriä ja piirteitä hahmoihin. Niin, ja se satiiri: kuka olisi juuri nyt valtakunnan mörö tai muumipappa, muumimamma tai ruttuvaari? Jotain taitaa kertoa myös kirjan tasosta sen kääntäminen japaniksi: Mumin kyarakuta zukan (2015). Ja jos filosofiaa haluaa välttämättä lisää, tarttukoon Jukka Laajarinteen mietiskelevään pohdintaan Muumit ja olemisen arvoitus (2014) – 8.painos tilapäisesti loppu – tai tuoreeseen valittuihin sitaatteihin Sanojen lahja (2017).\nMutta Sirke ei ole laakereillaan maannut. vaan työstänyt isojen muumifanien iloksi kokoelman Tove Janssonin lehtikirjoituksia ja -novelleja otsikolla Bulevardi (2017). Huoneenvuokrauksen ja Caprilla käymisen, laiturielämän ja puistomuistojen joukkoon on päässyt myös Toven moneen kertaan eri muodoissa sorvaama tilitys kavalasta lastenkirjailijasta, joka ei lapsista niin välitä, jopa pelkää niitä. Epähemulimainen tarina (1966) tarjoaa sukulaisten jatkuvasta meluamista päänsärkyä potevan tyypin ja muutenkin johdattelee oman hemulinsa omaksumiseen.\nMielenkiintoisen ovelan kriittinen on taas Toven arkkitehdeille suuntaama esitelmän omainen juttu talojen rakentamisesta. Taustalla on tietysti Taikurin hatusta tuttu muumitalon pohjapiirustus. Jutun aluksi Sirke kertoo, miten yli kaksimetrinen rakennettu muumitalo onkin pohjakaavaltaan suorakulmainen toisin kuin kirjassa. Esikuvana on ollut vanha Pellingin majakka eli Glosholmin tunnusmajakka, jonka ensimmäisen version piirsi itse C.L. Engel vuonna 1982.\nRiipaisevia kirjeitä patjan alla\nTove Jansson oli tehokas ja säntillinen kirjeisiin vastaaja. Itsellänikin on ei sentään raameissa mutta hyvässä tallessa hänen käsin tehty vastauksensa aloittelevan lastenkirjakriitikon uteluihin. Kirjeitä ei vielä ole taidettu kovinkaan paljon pitää esillä, mutta pari hyvää esimerkkiä löytää Ardaghin kirjan lopusta. Siellä on käännettynä tovemainen Joulupukin kirje sekä Muumimamman kotmaista koululaitostamme arvostava/kritisoiva? kirje englantilaisille lapsille. Lopussa on huomautus: ”PS. Anteeksi huono paha englanti nimittäin muumit käyvät koulua vain niin kauan kuin heitä huvittaa”.\nAstrid Lindgren oli melkoinen postimerkkien käyttäjä hänkin. Kirjeenvaihto Sara Schwardtin kanssa on nyt luettavissa sydämeenkäyvästä kokoelmasta ”Kätken kirjeesi patjani alle” (WS 2017). Ymmärrän, miksi tämä kirjeenvaihto1971-2002 on päätynyt kirjan sivuille. Toisaalta se osoittaa jotain Lindgrenin empatiakyvystä ja huolenpidosta, sanojen tärkeydestä ja tuesta, toisaalta elämässään eksyneen ja onnettomien tunteiden satuttaman nuoren tytön tunteiden kirjosta ja muuttumisesta.\nYli 80 kirjeestä kasvaa siis monimuotoinen selviytymistarina, missä vuodatetaan aito tunneskaala iloista ja suruista myötätuntoisen ja terävän kuuntelijan vastattavaksi. Erityisen koskettava on Saran aikuisena loppuun kirjoittama yhteenveto, missä hän pohtii ystävyyttä. Miksi hän halusi antaa kirjeiden tulla julki sellaisenaan? Mitä ne olivat hänelle merkinneet? Viimeisen kirjeen lopussa kuolleelle Astridille on PS. ”Peppi Pitkätossu Etelämerellä -kirjan viimeisellä sivulla Tommi ja Annika katselevat Peppiä, kun tämä istuu illalla yksinään palavan kynttilän ääressä. Sinä, Astrid, joka kirjoitit kaikille joilla on lapsi sisällään: minä olen se lapsi joka sai tulla hetkeksi sisälle istumaan palavan kynttilän ääreen. Toisinaan istun siellä vieläkin. Sara”\nKirjailijat ja heidän luomuksensa parhaimmillaan ovat ikuisia. Tuntuu huimalta. eikö?\nLähettänyt Lastenkulttuurin vinkkari klo 7.27 Ei kommentteja:\nNykyrunous lapsille hui hai\nSaska Saarikoski kirjoitti HS:ssä 29.9. mm.: ”Nykyrunoilija on oman kosmoksensa luoja ja yksinvaltias, mutta joskus myös sen ainoa asukas. Hänen tekstinsä on usein niin vaikeaa, ettei sitä osaa tulkita kuin muutama asiantuntija. Useimmat tuntemistani kirjallisuuden ammattilaisista lähestyvät nykyrunoutta yhtä mielellään kuin nälkäistä jääkarhua.\nOnneksi ovat laulajat. He pitävät elossa Eino Leinon ja kumppanien riimiperinnettä.”\nErika Kallasmaa ja Tippukivitapaus\nSaarikoski taisi unohtaa lapsille runoilijat. Olisikin syytä joskus suurimmissa sanomalehdissä antautua lyriikan, lorujen ja rallatusten osaajien tuotantoon, jota varmastikin isoisten runoutta useammat testaavat, nauttivat ja höröttävät alan asiantuntijat. Toki sielläkin on tekaistu, yliyritetty ja hienosteltu, mutta silloinkin annettu mahdollisuus välittäjälle yrittää selventää.\nSe jos mikä voi olla vaativaa: Hannu Hirvonen runoilee mukavasti kokoonpannussa kokoelmassaan Hui hai hajamieli (kuvitus Virpi Penna, Karisto 2017) tavallisesta ja kummituskaupungista mm. näin: ”Toinen tiiltä ja betonia,/ toinen tuulta ja ja utua./ Toinen totta ja totista, / toinen iloista mutua./ Tuon toisen,/ kummituskaupungin,/ huomaa koira tai kissa tai lapsi,/ ja sellainen aikuinen tietenkin,/ jolla on siihen sopiva apsi.”\nHyvin rimmaavat, mutta selitykset saattavat sitten ontua pahemman kerran: mutu? apsi? Kahteen maailmaansa Hirvonen saa mahdutettua monenmoista riimiä ja tunnetta, joista voi olla mukava keskustella pitempäänkin. Millainen on mittatilausystävä? Onko olemassa näkymättömiä miehiä? Tietysti! Mitä robotit oikeasti tekevät? Ja miten lääkäri pesee käsiään?\nLastenrunot käyvät joka paikassa\nMitähän mieltä Saarikoski on Jukka Itkosen soljuvasta leikittelystä assan vessasta tai no, Ilpo Tiihosen ketsupista? Kyllä lastenrunoissakin Leena Laulajaisen Leopardi tanssii tai Tuula Korolaisen tampattujen mattojen mietteet hetkauttavat tai monimieliset tulkintoihin houkuttelevat pihalla kuiskuttelevat Hannele Huovin unet? Vielä haluaisin iskeä pöydälle suomenruotsalaista verbaali- ja graafista akrobatiaa eli Stella Parlandin Katastrofer och strofer om slummer och stoj ( kuvitus Linda Bondestam, S&S 2.p. 2015), missä osataan nauttia elämästä juomalla esimerkiksi konjakkia sormustimesta.\nToki ymmärrän Saarikosken pointin, mutta hänen tuskastunutta ihmettelyään on niin kätevä käyttää aasinsiltana lastenrunouden monipuolisiin maailmoihin. Uusimmista löytyy kantaaottavia ja rajujakin vääntöjä kuten Laura Ruohosen Tippukivitapauksesta (kuvtius Erika Kallasmaa, Otava 2017). Aikaisemmat kokoelmat Allakka Pullakka ja Yökyöpelit ennakoivat jo vähän samanlaista nonsensea ja yllättäviä yhtäläisyyksiä tai rinnastuksia. Kaipa minulla on vielä jäljellä Carrollinkin ja Kraukijahdin lukemisen jälkeen tilaa hulvattomille riennoille, mutta miten käy lasten kanssa?\nKallasmaan kuvitus on tekstiä toisaalta tukevaa, toisaalta vie omille tuntemuksilleen. Enkä väheksy lasten mielikuvituksen rajattomuuttakaan. Mutta niin vain kävi, että kuvituksen katselemiseen ja arvuuttelemiseen kiinnostuttiin paljon enemmän kuin runojen koukeroihin. Heti aluksi välittäjä joutuu vastaamaan mikä on tukaani, ja onko se tuo keltainen lintu, eihän se voi olla tukaani. Hei mutta onko tukaani tuo pieni musta täplä parvekkeella? Taitaa olla, onneksi selvittiin. Yllytyshullu taas on hauska äänellisesti ja tietysti varma nakki kun puhutaan pyllystä ja pissasta.\nMutta sitten joudutaan sanojen tyrmäämiksi, kun OLI ALI-OLIO ja LAKU-LAGUUNI. Mikä on taikaumpio, entä olion kuolio? Polio häipyy, kun kasvaa uusi lumpio. Laguunin taifuunista jotenkin joutuu ruumaan, niin että paras on vain hoilotella menemään. Äiti-runossa kai pyritään nostamaan äidin työtaakkaa: ”Äiti!!!!!!!!!! / Sun pitää osata: / Skipata seivataja stepata/ duunata dissata ja dipata/ roudata relata ja rageta/ sheivata skiiata ja kiiata/ - saat muuten gudbai niiata.” Minä kumarran.\nRunoja kannattaneen vähän valita, sillä aikuismaisten joukossa on perillekin meneviä. Vihdan ja vastan tappelusta päästään klassisen tyyliseen Lear-riimitykseen Haaparannan Tapanista, on balladia, merirosvolaulun muunnelmia säkeistöstä toiseen ja äkkiä hauska Nirson lounas, joka kyllä irrottaa kommenttia ”Ei hillo ole löllöö!”\nRuohonen käyttää aika estottomasti slangimuunnelmia, jotka ehkä rimmaavat, toisaalta sotkevat esitystä kun eivät mene perille selittämättä. Psykopaatin automaatti jää tavoittamatta, mutta modernisoidut Oli kerran Onnimanni-versiot puolustavat paikkaansa. Ratoksi ja iloksi tarkoitettuja. ainakin omassa kosmoksessa? Tukemassa tekoa ovat sentään olleet peräti seitsemän apurahatahoa. Ehkä tästä haluaisin vielä Saarikosken kommentin.\nVälihelpotuksena käymme käsiksi Inkeri Karvosen lupsakkaaseen kokoelmaan Hupsuja hassuja hipsukkatassuja (kuvitus Emmi Jormalainen, Otava 2016). Hyvän mielen runokirjassa tarvitaan kaksi asiaa: toisiaan tukeva hellyttävän hauska kuvitus ja suuhun sopivat, rallattamaan panevat rimmaavat runot. Inkeri Karvonen on pitkän linjan lastenkirjailija, joka nyt kuin pulpahtaa sanaisesta arkustaan lasten viihdyttäjäksi.\nRunot ovat mietittyjä, mutta spontaanin tuntuisia, makusteltavia ja suussa sopivasti hyppelehtiviä. On vanhoja loruja mukailevia kuten Perinnönjakoa, missä yhdelle kissan viikset ja toiselle katin kontit, kolmannelle koiran leuka ja neljännelle kanan aivot – ja niin edelleen. Lapsikin innostuu kertomaan mitä sille ja sille annetaan. Lopuksi harjoitella madon lukuja yhdestä kymmeneen. On kasvamista ja lapsen isottelua: ”Minä olen kohta/ kuin kerrostalo,/ jota ei voida siirtää./ Maailmassa on tarpeellista/ joskus pilviin piirtää.” On haavenalle, puunpinojan loru kaikkine ihanine jännittävine puusanoineen käiväreestä haavan hankeloon. Ja lopuksi uni hiipii usvasuolta.\nEmmi Jormalainen on saanut mukavasti tilaa, ja runot ovat selvästi inspiroineet kädenjälkeä. Runo tulee nallen mahasta, mustekala täyttää aukeaman ja sillä on rillit! Värimaailma on vaihtelevan runsas, ja tunnelma kulkee sanojen kanssa rinnatusten. Onpa hauska päästä välillä nautiskelemaan pienten kanssa monitasoisesta annista, joka oikein houkuttelee kuulijankin osallistumaan ja keksimään omia versioita.\nEi muuten unohdeta käännöksiäkään. Katri Ahokkaan koostama ja suomentama Daniil Harmsin Kurmiainen (BoD 2017) on omakustanne. Voin toki kuvitella, etteivät isommat kustantajat ole myyntisyistä ihan innostuneita, muta on jotenkin riemastuttavaa löytää tällainen rajoista piittaamaton ja tunteiden ja sanojen värien kautta operoiva taituri. Kirmata -verbistä saa oivia väristyksiä, ja jos linnun nimen aivan unohtaa, ei enää tiedä oliko se kurmiainen, kukkelo, kukkoluurunen vai kukkokoppekakankkare vai mikä… Mukana on paljon Lear-tyyppisiä välähdyksiä, kuten Tarina pohjoisesta. Metsä on monessa mukana, yleensä peittävänä ja nielaiseva elementtinä. Pitemmissä proosatarinoissa on mainioita oivalluksia. Viimeisessä yritetään kirjoittaa tarinaa, jota ei koskaan aikaisemmin ole tehty. Kun kaikki tosiaan tuntuu tutulta, Vanja alkaa kirjoittaa itsestään. Mutta siitäkin on jo kirjoitettu. Kuinka niin? Lue tämä tarina, niin tiedät.\nLapsille? No, miksei, höpsötellen. Aikuisille. Ihan varmasti. Hauskaa. Oivallettavaksi, yhdessä. Sehän lasten runokirjoissa on tärkeä elementti, mihin usein liittyy myös laulu, leikki ja lämpöinen syli.\nRunon ymmärtää kun sen joskus löytää?\nJa vielä ihan henkilökohtainen suosikkini runouden ymmärtämiseksi.\nSelkokirjakilpailussa menestynyt Mimmu Tihisen käsikirjoitus on vihdoin päässyt kansien väliin. Aluksi Kello tuhat (Pieni Karhu 2016) ei oikein viritä odottelemaan sen kummempaa, onpahan arkirealistista tarinaa kahdeksasluokkalaisesta Jessestä, joka ei ole lukumiehiä. Kun opettaja antaa paritehtäväksi Ninnin kanssa tehdä esitelmän, kohteeksi valikoituu runokirja. Samalla Tihinen pääsee vauhtiin ja saa selkokieliseen tekstiinsä ällistyttävän hyvän imun selittää runojen sanomaa. Jesse yrittää tosissaan miettiä runojen olemusta ja tulee samalla sekä ymmärtäneeksi itse jotain oleellista että kertomaan sen myös lukijalle – monille lukijaryhmille. Tihinen ei ole valinnut ideaansa helpoimmasta päästä, mutta näyttää, miten selkokieli voi osua omalla täsmällisyydellään myös luovan mielikuvituksen äärille. Samalla päähenkilöihin tulee mukavia lisätasoja, syntyy ihastumista ja ennakkoluulojen murtamista, suhdetta isään ja kavereihin. Sanojen tuottamia ajatuksia voi tulkita monella tavalla.\nVaikeudesta huolimatta kannattaa aina yrittää. Vaikka vain erottaa faktaa fiktiosta kuten Nakkikirjan (Pikku Idis 2013) -runokokoelman letkeä riimittelijä Jari Tammi tekee loistavasti:\nLähettänyt Lastenkulttuurin vinkkari klo 7.06 Ei kommentteja:


On maamme köyhä, siksi jää – osa 1 - Taloudellinen Ajattelu\nTilastokeskus julkaisi uuden tilaston kotitalouksien varallisuudesta. Kaikki tämän tekstin graafit löytyvät tämän linkin takaa. Ennen kuin luet pidemmälle, ota pari syvää hengitystä ja valmistaudu henkisesti todelliseen graafitykitykseen. Käyn lähes kaikki tuon tilaston graafit sekä taulukot läpi ja kerron mielipiteeni siitä kuinka asioiden laita on tässä rakkaassa maassamme nimeltä Suomi. Lisäksi vertailen oman kotitalouteni lukuja keskimääräisiin lukuihin.\nVertailun kannalta olennaiset oman kotitalouteni luvut ovat hieman pyöristäen seuraavat: nettovarallisuus 600 000 euroa, bruttovarallisuus 800 000 euroa, asuntovelkaa 200 000 euroa ja ikäryhmä on 25-34 -vuotiaat. Kuusi vuotta sitten olin käytännössä varaton ja juuri työelämässä aloittanut nuorukainen ilman kunnollisia rahataitoja. Siihen nähden ainakin tällä sektorilla on tultu kohtuullisen pitkälle – eikä vaimon löytäminenkään pahaa ole näille luvuille tehnyt. Jotta saisit tekstistä enemmän irti, suosittelen vastaavien lukujen selvittämistä myös omasta kotitaloudestasi.\nOn hyvä huomioida, että suurin osa graafeista viittaa mediaanilukuun, joka on lukujonon keskimmäinen arvo. Tällä tavalla ääritapaukset eivät saa painoarvoa. Keskiarvo taasen ottaa huomioon myös ääripäät ja etenkin varallisuudesta puhuttaessa tällöin ne kotitaloudet, joilla on erityisen paljon varallisuutta, korostuvat. Mutta se niistä alustuksista, hypätään graafien puolelle!\nGraafi kertoo kotitalouksien mediaaninettovarallisuuden ikäryhmittäin. Mediaani saadaan, kun laitetaan kaikki luvut suuruusjärjestykseen ja otetaan keskimmäinen arvo.\nMielipide: Nuoret ovat köyhiä, mutta 35 ikävuoden jälkeen varallisuutta alkaa kertyä, kunnes kehitys tyssää 45 ikävuoteen ja jää siihen junnaamaan koko loppuelämäksi. Keskimäärin suomalaiset kotitaloudet omistavat puolikkaan yksiön Helsingin kantakaupungista. Eihän tämä paljon ole, mutta ilmeisesti riittävästi suomalaisille, koska varallisuus ei enää kasva 45 ikävuoden jälkeen, vaikka työikää on vielä jäljellä reilut 20 vuotta ennen vanhuuseläkettä.\nVertailu: Olen ikäryhmässä 25-34-vuotiaat ja kotitalouteni nettovarallisuus on 600 000 euroa. Varallisuutta olen kerryttänyt määrätietoisesti noin 3 vuotta. Tällä vaivalla ja käytetyllä ajalla näemmä tilastot jäävät kauas taakse. Viiteryhmäni nettovarallisuus on tasolla noin 15 000 euroa. Tämä vetää hiljaiseksi. Nuoria ei selvästi kiinnosta vaurastuminen, he eivät ymmärrä sitä tai heillä ei ole siihen tässä iässä vielä keskimäärin mahdollisuutta.\nOranssi palkki kertoo kuinka kotitalouksien varallisuus on jakautunut eri lajeihin ja sininen palkki kuinka suurella osalla kotitalouksista on kutakin varallisuuslajia.\nMielipide: 63% varallisuudesta on sitoutunut seiniin, 9% on talletuksissa ja 4% kulkuvälineissä. Yli 3/4 suomalaisten varallisuudesta on kohteissa, jotka eivät tuota mitään, joista aiheutuu jatkuvia kuluja tai niiden arvo laskee jatkuvasti. Ei ihme, että suomalaiset eivät vaurastu. Seinistä pitäisi päästä eroon ja siirtää pääomat yritysvarallisuuteen tai pörssiosakkeisiin ja sijoitusrahastoihin. Näin suomalaiset pääsisivät osaksi globaalia yritysten tuottamaa arvonluontia ja kansa vaurastuisi vääjäämättä. Nykyisellä menolla kasvaa vain kiinteistöjen korjausvelka ja inflaatio tuhoaa talletusten ostovoiman. Loput rahat vie kasvava kiinteistövero (ja tämä tulee kasvamaan nopealla tahdilla, koska kaikki muut verot ovat jo tapissaan ja kiinteistöt eivät karkaa ulkomaille vaikka veroruuvia väännettäisiin).\nVertailu: Oman kotitalouteni prosentit ovat 42% asunnot, 50% pörssiosakkeet ja sijoitusrahastot, 5% muut rahoitusvarat, 2% kulkuvälineet, 1% talletukset ja 33% velat. Vielä on omaan makuuni turhan suuri osa kotitaloutemme varallisuudesta sidottu asuntoon, mutta tämä tulee muuttumaan muutaman seuraavan vuoden aikana, kun muuta varallisuutta kertyy lisää. Toki jos velat ja asunnon netottaa keskenään, niin tällä tavalla tarkasteltuna 9% varallisuudesta olisi sidottu asuntoon. Vahvalla vivulla ollaan siis mukana sillä puolella, mikä on nollakorkoympäristössä ja muuttovoittopaikkakunnalla oikein.\nSininen palkki kertoo kuinka kotitalouksien mediaaninettovarallisuus on kehittynyt vuosien varrella. Vastaavasti oranssi palkki kertoo keskiarvoisen kehityksen. Luvut on oikaistu vertailukelpoisiksi.\nMielipide: Ensimmäisenä mielen valtaa hämmennys. Suomalaisten nettovarallisuus on pienentynyt viimeisten vuosien aikana! Pidemmälle ajateltuna tässä on kuitenkin järkeä. Korkea veroaste imee rahat pois taloudesta ja jatkuva aivovuoto ulkomaille takaa sen, että tuottavimmat yksilöt eivät jää Suomeen. Varallisuus on sitoutunut suurimmilta osin tuottamattomiin kohteisiin, joten sekään ei auta varallisuuden kertymisessä. Tämän lisäksi väestö vanhenee ja eläkeläiset eivät enää tuota talouteen uutta varallisuutta, vaan lähinnä nauttivat työssäkäyvien tuottamasta arvonlisästä eläkkeiden muodossa. Tämä johtuu siitä kuinka eläkejärjestelmä on rakennettu muistuttamaan ponzi-huijausta, jossa myöhemmin mukaan tulevat rahoittavat aiemmin mukaan tulleiden “tuotot”; jos maksajat loppuisivat, niin myös eläkkeet jäisivät maksamatta. Trendejä tarkastellen suunta ei tule muuttumaan elleivät suomalaiset itse väännä suuntaa uudelle uralle. Viime aikaista keskusteluilmapiiriä seuratessa voi olla kohtuullisen luottavainen sen suhteen, että uutta uraa ei ihan helposti löydy.\nVertailu: Tämän graafin kohdalla vertailu ei ole kovin relevanttia, mutta oman kotitalouteni nettovarallisuus on viime vuosina kasvanut moninkertaiseksi.\nOsuus kotitalouksista tulokymmenyksittäin (desiileittäin), jotka omistavat sijoitusrahastoja ja/tai pörssiosakkeita.\nMielipide: On hienoa, että kaikissa tulodesiileissä omistetaan sijoitusrahastoja tai pörssiosakkeita. On ikävää, että prosentit ovat niin matalia. Edes suurituloisimmista kaikki eivät omista näitä omaisuusluokkia, vaikka tulojen puolesta aivan varmasti siihen olisi mahdollisuus. Tässä graafissa ei oteta kantaa summiin, joilla näitä omaisuusluokkia omistetaan. Pahoin pelkään, että mataliksi jäisivät.\nVertailu: Kotitaloutemme omistaa runsaasti sijoitusrahastoja ja pörssiosakkeita. Näin ollen voimme tyytyväisin mielin sanoa osaltamme parantavamme näitä tilastoja. Tilastokeskuksen tilastoista en onnistunut löytämään X-desiilin tulorajaa, mutta lienemme jossakin desiilien VIII, IX ja X maastossa.\nKotitalouksien mediaanivarallisuus ja mediaaninettovarallisuus ikäluokan mukaan.\nMielipide: Nuorilla ei ole nettovarallisuutta eikä juuri varallisuuttakaan. 35-vuotiailla asuntolainan merkitys korostuu varallisuustilastoissa. Käytännössä koko omistusasunto on tässä vaiheessa velkaa pankille, mikä on varsin ymmärrettävää. Mielenkiintoista on, että 45-vuotiailla ja sitä vanhemmilla nettovarallisuus ei enää kasva, mutta varallisuus pienenee, kun asuntolainaa ja muita velkoja maksetaan pois. Todella hämmentävää. Ehkä siellä lähinnä maksellaankin pois autolainoja, joissa arvonalenema ja lainat kulkevat käsi kädessä? Eli kun velka lyhenee, varallisuus ei kuitenkaan kartu, vaan polkee paikoillaan.\nVertailu: Ikäryhmässä 25-34-vuotiaat kotitaloudellamme on varallisuutta 800 000 euroa, velkaa 200 000 euroa ja näin ollen nettovarallisuutta 600 000 euroa. Pärjäisimme mediaanitilastoissa missä tahansa ikäryhmässä, mutta aikomuksemme ei ole lopettaa varallisuuden kasvattamista vielä vähään aikaan.\nMediaaninettovarallisuuden kehitys ikäluokittain vuodesta 1987 vuoteen 2019.\nMielipide: Hienoa että vanhempien ikäluokkien varallisuus on kasvanut merkittävästi vuodesta 1987. Nuorten ikäluokkien varallisuuden kehitys kuitenkin vetää hiljaiseksi. Nuoret ovat keskimäärin köyhempiä kuin aikaisemmin ja 35-44-vuotiailla tilanne on pysynyt vakaana. Ei tee hyvää kansalaisten moraalille mikäli hyvästä kehityksestä pääsevät nauttimaan vain vanhemmat ikäluokat ja nuoret jäävät ulkopuolelle. Ikävää on myös se, että vuoden 2019 palkit eivät ole vuoden 2009 palkkeja korkeampia mikä tarkoittaisi, että kansa olisi jatkanut vaurastumista.\nVertailu: Ikäryhmä 25-34 ja nettovarallisuus 600 000 euroa. Omalta kohdaltani voin todeta, että varmasti entisaikoina en olisi vaurastunut yhtä nopeasti kuin nyt. Internet ja datan aikakausi on ollut erittäin hedelmällistä aikaa elää ja oppia, kun kaikki tieto on saatavilla nopeasti ja vaivattomasti. Ei ole tarvinnut kuin avata mieli uudelle tiedolle. Elämme tietoyhteiskunnassa, jossa tieto on voimaa ja valtaa. Tämä korreloi myös varallisuuden kehityksen kanssa.\nKotitalouksien mediaaninettovarallisuus ikäluokittain, mukana alakvartiili ja yläkvartiili eli arvot 25% ja 75% kohdilla otoksesta (eli 25%:lla on näitä raja-arvoja vähemmän tai enemmän nettovarallisuutta).\nMielipide: Yläkvartiilit eli 75% tasot ovat jo hieman mediaaneja lupaavampia nettovarallisuuden kannalta kautta linjan. Suhteellinen hajonta on suurinta nuorilla 25-34-vuotiailla, jossa mediaani ja 75% raja ovat todella kaukana toisistaan. Mielenkiintoisesti myös yläkvartiilissa nettovarallisuuden kehitys tyssää täysin yli 45-vuotiailla. Alakvartiili sen sijaan lähestyy mediaania jatkuvasti, mikä on hyvä asia. Kaikkien ikäluokkien tilastoa katsottaessa alakvartiilin alle jäävät eivät käytännössä omista yhtään mitään ja tämä on 25% kaikista kotitalouksista – mielestäni aika suuri määrä.\nVertailu: Ikäryhmässämme yläkvartiili on tasolla noin 75 000 euroa. Tässä ikäryhmässä varallisuuden kehitys on nopeaa, koska suuri osa aloittaa seikkailunsa työelämässä jossain 25 ja 34 ikävuoden välillä. Yläkvartiilissa olevat lienevät pääsääntöisesti lähempänä 34 ikävuotta olevia kotitalouksia. Asetumme todennäköisesti kohtuullisen korkealle tämän kvartiilin sisällä 600 000 euron nettovarallisuudellamme.\nVarallisuuden rakenne ikäluokittain. Velat on purettu erilliseksi komponentiksi.\nMielipide: Kaikesta päätellen oma pääasiallinen asunto on se suomalaisten juttu. Velkoja huomioimatta noin puolet varallisuudesta on sitoutunut asuntoon hämmästyttävän tasaisesti läpi ikäluokkien. Tämän graafin luvut ovat kaikesta päätellen keskiarvoja, koska varallisuus ja velat netottamalla ei päädytä oranssilla merkityn mediaanin tasolle. Keskiarvot ovat hieman rohkaisevampia kuin mediaanit, mutta niiden tulkinnassa pitää olla varovainen, koska varakkaimpien pieni vähemmistö paisuttaa lukuja suhteettomasti.\nVertailu: Ikäluokallani on keskimäärin noin 60 000 euroa velkaa, noin 70 000 euron asunto, noin 25 000 euroa muuta reaalivarallisuutta ja 15 000 euroa rahoitusvaroja. Nettovarallisuutta on siis keskimäärin noin 50 000 euroa. Omassa kotitaloudessani vastaavat luvut ovat 200 000 euroa velkaa, 253 000 euron asunto, 14 000 euroa muuta reaalivarallisuutta ja 533 000 euroa rahoitusvaroja. Ei liene yllätys, että näen oman kotitalouteni suhdeluvut huomattavasti järkevämpänä kuin kansalliset keskiarvot. Seinät eivät tuota mitään, joten niihin ei kannata panostaa enempää kuin on pakko. Muustakin tuottamattomasta omaisuudesta kannattaa pysyä niin kaukana kuin mahdollista ja keskittää varallisuutensa sinne, missä se tuottaa jotain.\nGraafitykitys jatkuu seuraavassa kirjoituksessa. Tilasto on niin kattava, että kaikkea ei saa mitenkään mahdutettua yhteen kirjoitukseen. Tilastokeskus julkaisee nämä luvut sen verran harvoin, että käytän mielelläni aikaa niiden huolelliseen perkaamiseen. Näissä graafeissa ollaan missioni ytimessä; kuinka saada suomalaiset vaurastumaan. Luvuista päätellen tekemistä riittää!\nLue osa 2 täällä.\nAloita vaurastuminen lukemalla tai kuuntelemalla nämä kirjat vaurastumisesta.\nPrevious PostToukokuun tilinpäätös – taistelu saavutetuista eduista\nNext PostOn maamme köyhä, siksi jää – osa 2\nVilho 12 Jun 2021\nAsunnon osto vaatii suuren määrän rahaa. Haaveilemme 200 ke omakotitalosta, johon pankki vaatii omaa rahaa 70ke. Säästämme 1,5 kuussa, joten matka on pitkä. Edellisen asunnon myynnissä tuli 30 ke tappiota, joka vastaa karkeasti samaa summaa kun vuokralla asuessa olisi mennyt. Osakkeisiin varalllisuutta ei nyt voi laittaa, koska haaveena on oma koti. Osakkeet heiluu ja huonolla tuurilla asunnon löytyessä joutuisi myymään kovalla tappiolla. Sitten muutaman vuoden päästä kun asunto on löytynyt voi alkaa sijoittamaankin.\nTaloudellinen Ajattelija 14 Jun 2021\nAika kovalta kuulostaa tuo pankin vaatimus 70ke. Me rahoitimme oman 250ke asuntomme 30ke käsirahalla ja loput 220ke oli pankkilainaa, mutta toisaalta me asumme Helsingissä, joka on muuttovoittopaikkakunta. Olet mielestäni oikeassa siinä, että osakkeisiin ei kannata noin lyhyelle ajanjaksolle rahoja laittaa kiinni. Mikäli haluat kiihdyttää vaurastumistasi, niin pyri säästämään enemmän kuukaudessa joko tuloja kasvattamalla tai/ja kuluja leikkaamalla.\nLars 14 Jun 2021\nKieltämättä jotenkin masentavia lukuja. Ei ehkä niinkään varallisuuden absoluuttiset arvot vaan nimenomaan varallisuuden kehitys. Kirjoittelin joskus aikaisemmin tänne blogiin ajatuksia omasta varallisuudenkehitysprojektistani, jossa tavoitteenani oli kasvattaa sitä 100k€:lla kolmessa vuodessa. Näin noin puolimatkan krouvissa tilanne näyttää kohtuullisen hyvältä ja tasaisen tappavalla vauhdilla 125k€ näyttää realistiselta, vaikka pörssin kehityshän tämän tulee loppupeleissä ratkaisemaan. Olen tavallinen (joskin suomalaisittan kaiketi kohtuullisen hyvätuloinen) palkansaaja.\nOlen tässä ~1.5 vuoden aikana valitettavasti samalla myös vanhentunut ja nyt 35-vuotiaana joutunut siirtymään seuraavaan ikäryhmään, joskin siinäkin kotitaloutemme netttovarallisuus ~600k€ (joka on karkeasti jakautunut 50/50 minun ja puolisoni välillä) näyttäisi oikeuttavan pääsyn ylimpiin desiileihin. En tosin ymmärrä miksi näitä tilastoidaan kotitalouksien kautta. Eikö tämä vääristä tilastoja esim. sen takia, että nykyään on yhä enemmän yhden henkilön talouksia? Valtion pitäisi pakottaa kaikki parisuhteeseen niin johan parantuisi kotitalouksien mediaanit ja keskiarvot.\nOnneksi olkoon oman kehityksesi johdosta – se on ollut huimaa katsottavaa. Itsellä suurena jarruna on ollut ja on edelleen varovainen sijoitusaste ja suuri allokaatio omassa asunnossa (tähän ajauduin vähän kuin itsestään, sillä maksoille uudiskohteen rakennusajan kustannuksia käteisellä ja vasta viimeistä maksuerää varten nostin lainaa). Lisäksi, vaikka sijoitukseni ovat ehkä hienoisesti lyöneet indeksit, varsinaiset johtotähdet puuttuvat tai ne on myyty liian aikaisin. Tämän hetkinen nettovarallisuuteni jakautuu noin suurinpiirtein seuraavasti: asunto 53%, sijoitukset 32% ja käteinen 15%. Hamittaa tietenkin vaikka sinun lukuihin verrattuna hidas tahti – toisaalta on helppo nukkua yöt, kun vaikka sijoitusten arvo puolittuisi yössä ja korot ampuisivat 10%:n, kotitaloudellamme ei olisi juurikaan hätää. Sitä romahdusta odotellessa (tai ehkä pikemminkin ostokohteiden löytämisen vaikeuden takia) tässä istun sijoituksiini suhteutettuna (p.l. oma asunto) kohtuullisen ison käteisposition päällä – eikö se niin mennyt, että kaikista eniten voitetaan rahaa, kun istutaan käteisposition päällä ja odotellaan romahdusta tai jotain sinne päin 🙂\nHei Lars ja kiitos kommentistasi! Olet vielä nuori vaikka pykälää tiukempaan vertailukategoriaan oletkin joutunut Tilastokeskuksen tilastoissa. Kuulostaa siltä, että vedät todella matalalla riskillä. En suoraan kehota lisäämään riskitasoa, mutta pohdi voisitko esimerkiksi perehtyä sijoittamiisi yhtiöihin nykyistä paremmin. Niiden parempi tuntemus jo itsessään lisää riskitasoasi ja se voisi auttaa pitämään osakkeet pidempään ilman, että tulee houkutusta myydä liian aikaisin. Tämä on toiminut ainakin minulle todella hyvin (ainakin toistaiseksi, huom).\nOnnittelut 600k euron nettovarallisuudesta, samoissa ollaan! En tiedä miksi näitä katsotaan kotitalouksittain, ehkä siksi että velat ja omaisuus on usein jaettu puolisoiden kesken? Ehkä jotain korjauskerrointa olisi voinut käyttää, jolla kaikki kotitaloudet saataisiin vertailukelpoisiksi nuppiluvultaan. Tai sitten data on niin monimutkaista ettei se taivu tällaiseen. Näitä on ulkopuolelta vaikea kommentoida tyhjentävästi!


kuka voittaa pokerissa suoran tai värin\nkuka voittaa pokerissa\nLive-Ruletti peli on integroitu alkaen BetConstruct on Live Casino-alustan Kassa Asiakas sovellus antaa laajemman peli valinta top 5 casino intiassa. Tarjota enää pelaaja käyttöikä ja korkeammat panokset, Live-Ruletti peli on julkaistu Kassa-Client sovellus texas holdem poker tables for sale.\nTyöpöydän sovellus Betshop Client on tarkoitettu kassat palvella pelaajia, hyväksyä ja maksaa vedot, rekisteröitymättä asiakkaita, jolloin talletus-ja peruuttaminen pyytää online-pelaajille, ja lisää texas holdem poker tidak bisa dibuka. Lisäksi Keno ja Bet-Pokeri -, järjestelmä tarjoaa nyt Ruletti nopea ja hyvin tehty veto sijoitus prosessi texas holdem poker tie breakers.\nBetConstruct on tehnyt parhaansa kehittää tiettyjä algoritmeja voidaan integroida kaikki markkinoilla pelin Betshop, avaa laajat mahdollisuudet maa-pohjainen toimijat kuka voittaa pokerissa suoran tai värin. Kuten käyttöliittymä, se mahdollistaa live streaming varsinainen peli pelataan BetConstruct on Live studio jälleenmyyjän kanssa kuka voittaa pokerissa. Tämä houkuttelee enemmän betshop pelaajat kautta näyttää pelin ja auttaa toimijoita hyväksymään enemmän vedot kautta yhdellä työkalulla. Anonyymi vedot ja turvallinen tietojen, sekä korkea-nopeus veto sijoitus valmiudet polttoaineen pelaajien kiinnostusta ja sitoutumista, ja näin ollen laajentaa toimijoiden yrityksille.\nLive Ruletti on erinomainen ratkaisu, kun Maa-Pohjainen kumppanit, jotka on räätälöity heidän erityisiä toiveita. Peli antaa heille mahdollisuuden saada mahdollisimman paljon hyötyä ja samalla kasvattaa asiakaskuntaansa ja laajentaa niiden kattavuutta..


Miten Harrastetaan Sexiä Mies G Piste Homo - Aikuinen\nMiten harrastetaan sexiä mies g piste homo\nOn 07/03/2018 07/03/2018 By Latonya Blumberg\nsyyskuu Seksitreffit vaasa - ekat treffit suudelma Hieronta, levi, homo, treffit, uusi tyttö. g pisteen stimulointi, seksitreffit etsi amateurs sex, miehen orgasmi Alaton suomi miten harrastetaan sexiä, Eroottinen hieronta oulu suomitissit. svar E-postadressen publiceras inte. Korjatkaa ihmeessä jos olen väärässä. Miten homo harrastetaan sexiä fleshlight forum, Pissa fetissi homo mies g piste. Nimikkeetkin ovat peräisin kreikan kielestä, jossa prefiksi homo- ὅμο- tarkoittaa samanlaista ja hetero- vastaavasti toisenlaista tai erilaista. Silloin aloin.\nMiten harrastetaan sexiä mies g piste homo -\nEttä sen avulla orgasmi. Ilmainen sexi kokemuksia karva pillut seksiseuraa lappeenranta haluan pillua eroottinen pillu sihteeriopisto joensuu seksiseuraa turusta. Mies nai naista iso kyrpäiset naivat lesbot tbe isot uhkeat mummot pornoa iäkkeiden pornoa nainti video. Eroottiset tarinat seksi kuukautisten aikana - Kuukautiset ja Follow site, kuukautisten aikana fiilikset. Nainen gsm kuuntelulaite bdsm novellit pillu m rk n hannele. Uhkeita naisia itsetyydytys foorumi: Spermat peppuun seksiä sukkahousuissa, ne toimivat erinomaisesti niin yhteisissä, romanttisissa kohtaamisissa kuin säpsähdyttävän ihanissa soolohetkissäkin!\n: Miten harrastetaan sexiä mies g piste homo\nMiten harrastetaan sexiä mies g piste homo Bb naiset alasti suomi 24 oulu Kino plaza oulu. Vi vil gi deg en tilbake opp. Myös kauko-ohjattava eturauhaskiihotin on kätevä, kun haluat vapautta asentoihin eikä sinun tarvitse operoida kiihotinta ulottumalla siihen. Naisen orgasmi on monimutkainen tapahtuma. Tälä hetkellä meillä on uusi ja kaunis tyttö valmiina tarjoamaan monenlaista hierontapalvelu. Kes mekkoja netist eturauhasen lyps minen thai hieronta pori. Nautinnon lisämiseksi voi myös hieroa klitorista samaan aikaan.\nHOMO ILMAISTA SEX MIES ETSII MIESTÄ 194\nANTI THEFT SUOJAKOODI GAY PKSEURAA Läketieteen luokan materiaalit, sileä pinta, helppo voidella, yksinkertainen muotoilu takaa helpon käytön. Nuolla kalua rakel homoseksuaaliseen liekki mun leffa. Sotkamo g pisteen stimulointi videot. Seksi kuukautisten aikana sexi tarinat. Mikä on kaikista tärkeintä, stimulaattorimme edistynyt muotoilu ja sen hierova ominaisuus ovat juuri sitä, mitä elimistösi tarvitsee saavuttaakseen uudet, täyden seksuaalisen tyydytyksen standardit. Devils den pattaya suomi24 hieronta Sexsi tarinoita eckeroline s etukortti Eläinporno tarinat suomi24 hieronta Suomitytöt porno prostitutes in helsinki Cute girls have some fun with pee.\nHOMO SEXI VIDEOT TALLINN ESCORT Marja Hintikka Live, Vanhempien seksikoulu vanhempien seksikoulu. Hierontaa ei seksiä - Keski-Pohjanmaa - Seksitreffit Seksitreffit kokkola - ekat treffit suudelma Kokkola, thai - hieronta - Seksitreffit seksiseuraa Uusi, thai tyttö, kokkola. Suomi porno tähdet g homo piste orgasmi. G-pisteen etsintän ja kiihottamiseen sopivat myös tähän tarkoitukseen valmistetut kaartuvat g-pistesauvat. Naisen täytyy nostaa pälimmäistä jalkaansa ja muuttaa lantionsa asentoa, jotta yhdyntä onnistuu. G-pistettä etsiessäsi muista esileikki, sillä homoseksuaaliseen kiimakalu porno pelit naisista kokee alueen hyväilyn miellyttävänä vasta ollessaan jo valmiiksi seksuaalisesti kiihottuneita. John Perry 3 gynekologi, ernst Gräfenbergin mukaan.\nHieronta seinäjoki seksiä sovituskopissa homoseksuaaliseen 970\ngay thai hieronta seksiä vaasa\nhomoseksuaaliseen pojat in helsinki tallink express hotel kokemuksia\nstreamate ilmaista suomalaista gay seksiä\npissa ja kakkaleikit finland homo\nEroottista hierontaa helsinki seksi homo live\nAsian viron huorat homoseksuaaliseen\nSeksi kuukautisten aikana thai hierontaa homo tampere


Ilves-Historia • Hakovirta: ”Töitä riittää paljon.”\nHakovirta: ”Töitä riittää paljon.”\n1.9.2012 Ilkka Uitti ja Mikko Helin, Jarmo Syvänen (kuva)Haastattelu\nIlves-Hockey Oy:n uusi toimitusjohtaja Jari Hakovirta aloitti työnsä elokuun alkupuolella. Nyt miehellä on takanaan kuukauden rupeama Ilveksen johdossa.\n– Tässä on ollut käynnissä eräänlainen kyselyikä. Uusia asioita on tullut vastaan koko ajan. On ollut kuitenkin hienoa huomata, kuinka iso asia Ilves on ihmisille oikeasti, Hakovirta kertoo.\n– Tukea on tullut monelta suunnalta yli seurarajojen. Taloudellinen ahdinko on noteerattu ja apua tarjotaan laajalta rintamalta, jotta Ilves selviytyy ja voi jatkossa hyvin.\nKausi alkaa syyskuun puolivälissä, joten työmaata riittää. Hakovirta on kuitenkin virtaa täynnä.\n– Hommia on riittänyt, mutta näin sen pitää ollakin. Ajankohta on toki haasteellinen, kun kausi tulee kovaa vauhtia vastaan. Meillä on paljon tehtävää sitä ennen. Porukka tekee töitä kiitettävästi, joten siinä mielessä ei ole hämminkiä.\nHakovirta on johtanut aiemmin Restellin hotelli- ja ravintolayksiköitä ja viimeiset kuusi vuotta hän on toiminut Tampereen seudun Restell-hotellien revenue managerina.\n– Yritän tuoda oman osaamiseni mukaan tukemaan muiden osaamista. Palveluiden kaupallistamisesta minulla on paljon kokemuksia.\n– Keskityn täysin talouspuoleen. Urheilupuolella meillä ovat omat asiantuntijat ja me pyrimme taustalla mahdollistamaan sen, että urheilupuolelle olisi jatkossa mahdollisimman hyvät pelimerkit toteuttaa niitä asioita, joita siellä halutaan toteuttaa.\nYkköstavoitteekseen Hakovirta kertoo talouden kohentamisen ja terveen pohjan rakentamisen.\n– Monessa suhteessa tavoitteet ovat kauempana kuin tässä hetkessä. Nyt on niin kova kiire, että osa suunnittelusta ja pitkäjänteisestä työstä jää hieman syrjemmälle, mutta se ei ole haitallista.\n– Talouspuoli pitää saada kuntoon menemättä siihen, mikä on ensi kauden tulostavoite. Pohja pitää nyt saada terveelle pohjalle – siinä on paljon tekemistä, mutta se on selkeä ykköstavoite.\nIlveksellä on ensimmäisen kuukauden aikana hurja määrä kotiotteluita. Yhdestätoista ottelusta peräti kahdeksan pelataan Ilveksen isännöimänä – vieraspeleistäkin yksi on paikallisottelu tutussa hallissa.\n– Joukkue on esittänyt lupaavia otteita harjoitusotteluissa. Toivotaan, että väki lähtee runsain määrin hallille katsomaan otteluitamme ja kannustamaan meitä.\n– Pro Ilves -aatetta tarvitaan nyt jos koskaan, Hakovirta korostaa.


Eniten minua kiinnostaa tie: Kesäkuulumisia ja haastevastauksia\nKesäkuulumisia ja haastevastauksia\nViimeinen työttömyysviikko (tältä erää) on alkanut, ensi viikolla odottaa paluu kunniallisten kansalaisten joukkoon, kun seuraava viransijaisuuspätkä ja palkanmaksu jälleen alkaa. Jatkan samassa työssä, josta jäin kesälomalle, mikä on erityisen mukavaa. Kiva on palata töihin, vaikka toki kesäkin on ollut aika suloinen.\nOlen muun muassa\nihaillut parvekepuutarhani kasvua (ja taistellut kirvoja vastaan).\njuhlinut kaksia häitä ja tanssinut jalkani kipeiksi parikoillani.\nviettänyt juhannuksen Budapestissa.\nkäynyt Lapissa mummin luona ja mökkeillyt ystävien kanssa Pohjois-Karjalassa.\nTuntuu hyvältä palata taas työntekoarkeen. Ja onhan kesää vielä jäljellä vaikka kuinka! Parin viikon päästä menetän Flow-neitsyyteni ja kun nyt näin pääsee kerran käymään, tehdään se myös kunnolla: liput on kahdeksi päiväksi ja tarkoitus nuohota niin monta keikkaa kuin vain ehdin. Ykkössyyni festareille menoon on Florence + The Machine, mutta eipä esiintyjäkaarti muutenkaan huonolta vaikuta.\nBloggaajakollegat ovat muistaneet erilaisilla haasteilla. Olen tehokas ja vastaan niihin kaikkiin tässä samassa rytäkässä, hahaa.\nNämä kysymykset sain Vilmalta jo maaliskuussa vastattavakseni, mutta nolosti muistin ne vasta nyt.\nMinusta on tullut melkoinen kotihiiri, joten kyllä kaksiomme meren rannalla ja sen ihana iso parveke vievät voiton ainakin tällä hetkellä. Toki lähden ihan mielelläni muuallekin, mutta kotiin on aina ihanaa palata.\nOlen halunnut joskus ainakin hammaslääkäriksi ja näyttelijäksi, joten luontevasti minusta tuli historian- ja yhteiskuntaopin opettaja (jota työtä en tosin ole koskaan tehnyt). Tällä hetkellä kiinnostaisi täydennyskouluttautua opinto-ohjaajaksi tai lähteä tekemään väitöskirjaa. Saas nähdä.\nEn usko yhteen haaveammattiin tai ainakaan pysyviin urasuunnitelmiin. Yhteiskuntarakenteemme ei enää tue sellaisia kuin tietyillä aloilla.\n3. Lempivuodenaikasi? Miksi?\nEnnen pidin kaikista Suomen vuodenajoista, mutta nykyisin talvi on mälsä. Eniten pidän loppukesän ja alkusyksyn viikoista, niiden väreistä ja kypsyydestä. Se aika on ilokseni ihan kohta käsillä.\nEi tällaista saa kysyä! ;) No, olen sen tainnut joskus jo mainita. Se on John Irvingin Oman elämänsä sankari. (Eikä muuten ole pelkoa, että koskaan kirjoittaisin siitä blogiini.)\nFight Club osui ja upposi. Tarantinon elokuvistakin pidän, etenkin Pulp Fictionista. Lohtuleffana toimii vuoden 1994 versio Pikku naisista. (Olen tainnut jämähtää elokuvien osalta jonnekin viime vuosituhannelle.)\nHaluaisin löytää sellaisen työuran, joka haastaisi ja palkitsisi. Johon haluaisin itse sitoutua ja joka sitoutuisi minuun esimerkiksi vakituisen työsuhteen muodossa. Tosin en usko yhteen haaveammattiin jne. (katso kohta 2).\nLukion jälkeen vietin syksyn Kaliforniassa. Se oli hieno syksy monella tapaa, viimeistään silloin kasvoin aikuiseksi.\nOsallistuin ala-asteella kaupunginkirjaston kirjoituskilpailuun ja voitin oman sarjani (en tiedä, oliko edes muita osallistujia, mutta ketä se nyt kiinnostaa?). Palkinnoksi sai valita kirjan, ja minä päädyin tietenkin Neiti Etsivään.\nTalvisaikaan käyn kerran viikossa pelaamassa sulkapalloa. Lisäksi käyn salilla bodypumpissa ja spinningissä. Nyt kevään ja kesän aikana olen myös varovasti aloitellut juoksuharrastusta, ja ekan kympin saavutin vastikään. Vauhti ei päätä huimaa, mutta mitä siitä.\nSitten on tietysti tämä blogi ja sellainen juttu kuin lukeminen. Mutta oikeastaan nämä ovat kyllä enemmänkin elämäntapa.\nOman kädenjäljen näkeminen, sosiaalisuus, kirjoitustaidon ylläpito.\nKun aloitin blogini vuonna 2006, ei vielä ollut mitään muoti- ja lifestyle-blogeja (ainakaan Suomessa). Monet kirjoittivat sen sijaan päiväkirjamaisempia ajatuksia blogeihinsa, ja minäkin lopulta päätin niin tehdä, koska idea tuntui hauskalta. Kirjat tulivat omaan blogiini mukaan vasta joskus paljon myöhemmin, mutta nyt en jotenkin enää osaisi olla ilmankaan. Siksi.\nJaana heitti seuraavat kysymykset:\nOlen syntynyt Espoossa, mutten varttunut siellä (onneksi, haha). Näin kerran Alexander Stubbin pudistelemassa mattoja (tämäkin tapahtui Espoossa). Olen omistanut kaksi autoa (en tosin yhtä aikaa). Samoin talousmetsää, mutta sen myin pois niin nopeasti kuin ehdin (se oli perintönä saatu). Aloin juoda kahvia vasta yliopistoaikana (nykyisin menee 2–4 kuppia päivässä). Rakastan sushia (ja katkarapuja, vaikka tiedän, että niiden syöminen on eettisesti erittäin arveluttavaa). Teemme mieheni kanssa joka perjantai iltaruoaksi lämpimiä voileipiä, ellei jokin ylitsepääsemätön este ole tiellä (ja joka kerta niihin tulee samat täytteet).\nOnhan sillä. Koska kerran julkista blogia kirjoitan, on oletettavaa, että haluan muidenkin sitä lukevan. Ja toki pyrin siihen, että lukija saa tästä jotain irti. Välillä olen saanut kipakoita kommentteja esittämiini mielipiteisiin, mutta se ei taas sinänsä kohdistu blogiini sellaisenaan, kai. Harvemmin tällaista blogia arvostellaan sen kummemmin, kuonalastin saavat niskaansa pikemminkin muoti- ja lifestylebloggarit.\nBlogissa olen toki aina sädehtivän ja viiltävän älykäs. Reaaliminä on joskus tylsäkin. (Tosin hyvin hyvin harvoin.)\nTilannekomiikka, sattuva sanailu, sarkasmi, Kummeli.\nKykyä kokeilla uutta, nähdä vähän pidemmälle, miettiä uusia tapoja tehdä.\nPikkuveljeni on touhukas henkilö. Ihailen hänen aikaansaavuuttaan ja taitavuuttaan. Todellinen monitoimimies.\nOlen yleisesti laiska ja erittäin välinpitämätön kodinhoidollisissa asioissa. Epäjärjestys ei voisi vähempää kiinnostaa. Yritän aika ajoin tsempata, mutta vaikeaa on.\nOlen varsin sanavalmis. Se voi kyllä ärsyttääkin.\nKatso edellisen kysymyslistan kohta 2. Toivottavasti harmaahapsinen ja onnellinen mummeli joskus.\nEi kai niihin erikseen tarvitse uskoa.\nKolme kirjaa -haasteen sain Paulalta. Tarkoituksena on valita kolme blogattua kirjaa, jotka haluaisi lukea joskus uudelleen.\n1. Jeffrey Eugenidesin Middlesex. Helmikuussa 2012 olen kirjoittanut:\nTällaisten kirjojen takia minä rakastan lukemista.\n2. Margaret Atwoodin MaddAddam-trilogia eli Oryx ja Crake, Herran tarhurit ja Uusi maa. Kaksi ensimmäistä osaa luin kesällä 2011, kolmannen tänä kesänä.\nEhkä niiden arvoituksellisuus tosin jäi hieman häiritsemään, sillä olisin halunnut tietää kaiken ja vielä enemmän. Ehkä sorrun siinä samaan kuin Oryxin ja Craken ja Herran tarhurien kuvaamien yhteiskuntienkin ihmiset: haluamaan ja vaatimaan liikaa ja aina enemmän kuin on kohtuullista saada.\n3. Eleanor Cattonin Valontuojat vaikutti minuun syvästi viime kesänä. Upea, monikerroksinen tiiliskivi, josta saisi varmaan aivan uusia ulottuvuuksia irti uudella lukemiskerralla.\nMikä onni on saada lukea tällaista. Näin mehevää, täyteläistä, viihdyttävää ja haastavaa kirjallisuutta! Että sellaista kirjoitetaan ja suomennetaan, tuodaan kenen tahansa lukutaitoisen maan matosen saataville.\nOlkoon elokuu yhtä hyvä kuin muukin kesä tähän mennessä.\nKirjoitti Suketus klo 20.49\nTunnisteet: Das Leben, Haaste, Kunhan kelailen, Oon joskus käyny jossain\nKatja / Lumiomena 4. elokuuta 2015 klo 21.11\nSinulla on kyllä hieno parvekepuutarha! Ja muutenkin monenlaista mukavaa sisältänyt kesä.\nOman elämänsä sankari on yksi minunkin lempikirjoistani. Se on mielestäni Irvingin parhain kirja. <3 Tosin mulle Kaikki isäni hotellit saattaa olla vielä rakkaampi, koska se oli ensimmäinen Irvingini. Ja Pulp Fiction ja Pikku naisia ovat vaan loistavia.\nSuketus 5. elokuuta 2015 klo 22.45\nKiitos, Katja! Parvekepuutarha on ollut erittäin antoisa kokeilu ja harrastus. Nyt tietää taas ensi kesää varten aika monta jippoa...\nKaikki isäni hotellit taisi olla toinen Irvingini, jos ihan oikein muistan. Se on myös niin hieno kirja, että.\nKia/ Luetaanko tämä? 4. elokuuta 2015 klo 22.41\nOnpa hienoja kuvia! Minäkin pidän Tarantinon elokuvista (eikö joku pidä?!). Toivottavasti nämä loppukesän ja alkusyksyn päivät ovat lämpimiä ja aurinkoisia, jotta pimeä syksy ei saapuisi liian aikaisin. Tsemppiä työhönpaluuseen!\nSuketus 5. elokuuta 2015 klo 22.46\nKiitos Kia. Kamerani on jo yli 10 vuotta vanha, mutta hienosti se jaksaa edelleen hoitaa velvollisuuksiaan. Vaikka uudestakin kyllä haaveilen. En tosiaan ymmärrä, miten joku ei pidä Tarantinon elokuvista, kummallista!\nKiitos ja samoin! :)\nElina / Luettua elämää 5. elokuuta 2015 klo 10.25\nIhanat kuvat, ihana kesä!\nSanavalmius ja rohkeus sanoa ovat upeita ominaisuuksia - varsinkin kun sanoja on älykäs ja humaani persoona, jolla on sisältöä sanomisissaan!\nMaailman ykköskirja on varmasti Irvingin kirjoittama! Oman elämänsä sankari on hieno kirja! Cattonin Valontuojat on minulla lukematta, ja tuntuu, että sekin on vaikuttava. Kiitos vinkistä!\nSuketus 5. elokuuta 2015 klo 22.47\nNiin on ollut ihana kesä, ah! Mutta ei makeaa mahan täydeltä, syksykin kelpaa minulle hienosti. Voi, lue ihmeessä Valontuojat, se on erittäin antoisa lukukokemus!\nKatri 5. elokuuta 2015 klo 15.34\nKiinnostavia juttuja! On aina hauska lukea ihmisistä blogien takana, vaikka toki sitä tutustumista tapahtuu muissakin yhteyksissä ;)\nIhanaa elokuuta! :)\nMinustakin on aina kiinnostavaa lukea näitä, ja tykkään niihin aika ajoin vastailla, kun vaan muistan.\nKiitos, sitä samaa!\nPaula 5. elokuuta 2015 klo 23.08\nMukavaa työn alkua ensi viikolla!\nKolmesta kirjasta, jotka haluaisit lukea uudelleen, en ole lukenut ensimmäistäkään. Olen aika laiska lukemaan tiiliskiviä, mutta tuo Valontuojat houkuttelee.\nSuketus 6. elokuuta 2015 klo 13.30\nSuosittelen Valontuojia. Se on haastava mutta antoisa romaani, jossa on upea tarina ja toteutus.\nAnonyymi 6. elokuuta 2015 klo 18.03\nTsemppiä lukukauden alkuun! Kiitos kirjavinkeistä - MaddAddamit olen lukenut ja voisin itsekin kuvitella lukevani ne vielä joskus, mutta kylläpä nuo kaksi muutakin valitsemaasi kuulostavat mielenkiintoisilta.\nSuketus 6. elokuuta 2015 klo 18.21\nKiitos ja samoin! Kohta on tosi kyseessä. ;)\nSuosittelen molempia (tietysti) oikein lämpimästi. Erinomaista luettavaa.\nKaisa / Kannesta kanteen 10. elokuuta 2015 klo 8.57\nHienot kuvat ja minä niin fanitan kissarouvaasi, joka osaa lokoisasti ottaa ilon irti elämästä! :-D\nNäitä vastauksia on ollut kiva lukea blogeista. Minäkin olen keväällä ja nyt kesällä harjoitellut juoksua ja yrittänyt löytää siihen uudelleen intoa. Kymppiä en ole vielä kokeillut, mutta hyvin on kehitystä ollut ja sitä intoakin. Kesäisin ei niin tee mieli mennä jumppasalille, tulee enemmän liikuttua ulkona.\nMiddlesex pitäisi lukea. Siitä on kuullut niin paljon kehuja.\nSuketus 12. elokuuta 2015 klo 21.37\nHeh, kyllä se saa hepuleitakin aika ajoin ja yleensä keskellä yötä...\nMinulla on juoksuinto aika kovakin, mutta nyt sitten mietin, miten siinä pääsisi eteenpäin ja kehittyisi. Se vaatisi jotain muutakin kuin saman rundin vetämistä kerta kerran jälkeen... Kymppi tulee kun on tullakseen, minullakin ihan vahingossa.\nLiisa Helve-Sibaja: Hausfrau – kotona Sveitsissä


Fermzilla ja muut paineistetut käymisastiat - Maltaasta\nKeskustelupalsta › Kotipanimo › Välineistö › Fermzilla ja muut paineistetut käymisastiat\nTämä aihe sisältää 4 vastaukset, 2 ääntä, ja päivitettiin viimeksi 7 kuukautta, 2 viikkoa sitten Josbanse toimesta.\n23.12.2019, 19:56 #607\nSain tollasen all rounderin viimein postipatelta joten neipat on tulossa joulun pyhien yli käymään. Siitä sit uudeksi vuodeksi kegillinen. Pistän lisärapsaa kun alkaa olemaan valmista.\n23.12.2019, 20:10 #608\nMinkälaisessa paineessa käyminen tapahtuu, onko ilmatilalla väliä?\nTänään valmistui 45l rst astia, minkä saa paineistettua.\n23.12.2019, 20:41 #609\nNo siis 1-2 bar ylipainetta on varmaan se yleinen haarukka, mitä isompi paine sitä enemmän hiiva kestää lämpöä ilman virhemakuja. Kannattaa muistaa että 1bar on 0,1MPa eli 0,1N/mm^2 eli jokaiselle neliömillimetrille kohdistuu 0,1N eli n. 10g paino. Esim 10*10cm kannelle tuo tarkoittaa 10000mm^2*0,1N=1000N=100kg eli isoilla kansipinta-aloilla toi voima on sairaan iso. Sen takia näissä paineistetuissa astioissa on yleensä aika pieni kansi.\n23.12.2019, 21:01 #610\nAstia on pyöreillä päädyillä, joten muutama bar ei ole ongelma.\nPystyykö hiivan määrää millään ennustamaan? Vai onko Koho paras astiaan missä ei pintaa näe.\n24.12.2019, 11:27 #611\nKoho on suht fiksu, mutta käytännössä voit myös arvioida jonkun setin, koska jos se dippiputki onkin osittain sakan seassa niin se imasee sinne vaan kolon ja suurin osa sakasta jää paikoilleen. Sitten jos noin käy niin lyhentää. Kohon hyöty on se, että kuivahumaloinnin vaihdellessa on helpompi saada neste talteen kun sakan määrä vaihtelee.


Kaurajuoma maksaa maltaita — MikkoAhola\n11.12.2018 20:32 Mikko Ahola 23 kommenttia\nSuhteessa maitoon ympäristöystävälliset kaura- ja soijamaitojuomat maksavat suhteettoman paljon. Kun rasvaton maito maksaa 74 senttiä litralta, niin kauramaidosta saa maksaa 1,74 euroa litralta ja soijamaidosta 1,59 euroa litralta. Jos haluaa valita elintarvikkeensa niin, että ilmastonmuutos hidastuisi tai pysähtyisi kokonaan, niin siitä joutuu maksamaan pitemmän sentin.\nTällä hetkellä soijamaito ja kauramaito pakataan erilaisiin pakkauksiin, kuin lehmänmaito, joka lisää kustannuksia. Mutta ihmetyttää tämä hintojen ero, sillä kaura- ja soijamaidoissahan kyse on yksinkertaisemmasta tuotteesta. Ei luulisi tulevan niin kalliiksi sekoittaa kauraa veteen tai soijajauhoja veteen, että hinta siitä kaksinkertaistuisi.\nLehmänmaidon alhainen hinta selittyykin maataloustuilla. Me myönnämme maataloustukia tuotantoon, joka johtaa ilmastonmuutokseen. Jotta ilmastonmuutos pysyisi kohtuullisissa rajoissa, pitäisi maitotaloustuotteiden kulutusta vähentää 60 % http://mikkoahola.puheenvuoro.uusisuomi.fi/262507-ilmastonmuutoksen-torjunta-tuhoaa-suomen-maatalouden\nJos haluaa torjua ilmastonmuutosta siirtymällä esimerkiksi kaurajuomaan, niin siitä joutuu maksamaan. Suurperheelle tästäkin tulisi jo merkittävä menoerä kuukausittaiseen ruokalaskuun.\nMaataloustuki vääristää hintoja ja halventaa liha- ja maitotaloustuotteita. Näin Härkistä ja Nyhtökauraa ostavat joutuvat epäedullisten valintojen eteen kaupoissa. Tilannetta pitäisikin seuraavalla hallituskaudella korjata joko vähentämällä maataloustukia tai tuomalla kuvioon ympäristötukia ilmastonmuutosta vastustaville vaihtoehtoisille elintarvikkeille.\nEsa Mäkinen 11.12.2018 20:42\nRasvaton maito nyt sopii lähinnä perinnemaalien valmistukseen.\nEhkä piakkoin saamme jonkun ison toimijan tekemää kotimaista kauramaitoa. Piskuiset Kaslink ja Juustoportti jotain yrittelevät. Se olisi melkoinen gamechanger, jos Suomen maataloudessa laajasti älyttäisiin mahdollisuudet isoon suunnanmuutokseen. Tukiaiset, Keskusta ja MTK estävät ja haittaavat tätä kaikin voimin.\nNiko Kaistakorpi 11.12.2018 21:02\nSuomella olisi ollut tässä mahdollisuuksia, mutta niitä ei käytetty vaan keskityttiin lähinnä hankaloittamaan kaurajuoman tuloa kunnes sitten nämä pari pientä tuottajaa ryhtyivät tekemään sitä ja nyt myös Valio.\nSamaan aikaan Ruotsissa nähtiin mahdollisuus ja parhaillaan Oatly valloittaa maailmaa. Nyt se etenee kovaa vauhtia USA:ssa. Suomessakin sillä on suurin markkinaosuus ja liikevaihto kasvoi taannoin viisinkertaiseksi vuodessa.\nEi tarvitse kuin katsoa Oatlyn pakkauksia ja mainontaa verrattuna vaikkapa Kaslinkkiin, niin selviää miksi ruotsalainen tuote valtaa maailmaa ja suomalaiset jäävät paikallisiksi.\nSamaan aikaan Karhinen selvittää ruokaketjua kertoen kuinka suomalaisen maatalouden osalta tuote on kunnossa. Raaka-aine voi olla kunnossa, mutta tuote kokonaisuutena on kaikkea muuta kuin kunnossa. Makukin on koko lailla sama kuin ruotsalaisella kilpailijalla, mutta tuote kaipaa ympärilleen kaikkea myös muuta ja brändiä.\nHarmittaa, että tähänkään buumiin ei olla osattu mennä mukaan ja naapuri korjaa tuoton. Kun tuosta vielä Amer myydään, niin suomalaisilla ei ole kohta yhtään varteenotettavaa kansainvälistä kuluttajabrändiä.\nJuha Kuikka 11.12.2018 21:10\nPuhumattakaan kaurasta valmistetusta Oatly Gurt -jugurtista. Se maksaa jotain 3,5 € litran tölkki.\nPekka Siikala 11.12.2018 21:31\nMutta nyhtökaura vasta kallista on!\nJos ostan porsaan ja ruokin sen kauralla teuraskuntoon, niin sian kautta jalostettuna kaurasta tulee halvempaa kuin nyhtönä. Veikeä juttu.\nFredrik Arra 11.12.2018 22:12\nVoi olla, että Aholan mainitsema maataloustuen vääristymä näkyy hinnassa, mutta kyse voi olla myös hinnoittelusta eli voittojen maksimoinnista. Minun piti monena kertana käydä Suomessa ennen kuin satuin hyllyltä löytämään nyhtökauraa, vaikka varta vasten sitä etsin. Menekki oli niin kova, että minulle ei riittänyt. En edes kiinnittänyt hintaan huomiota, sitten kun lopulta sitä lopulta sain. Mainio tuote, jolle olisi kysyntää varmasti täällä Uudessa-Englannissa hipstereiden joukossa.\nJanne Kejo 11.12.2018 22:04\nPaljonkohan rasvaton voi maksaa? Varmaan paljon kun ensin pitää maidosta keskittää se rasva voin aikaansaamiseksi ja sen jälkeen pitää vielä poistaa se rasva siitä voista. Mutta minkäs teet, kun nykymuoti vaatii suosimaan näitä uusia ja ympäristöystävällisiä ja terveellisiä tuotteita... :P\nJuha Kuikka 11.12.2018 22:33\nVierastan aina tuotteita, joissa lukee jotain tyyliin rasvaton, vähärasvainen, laktoositon, gluteeniton, kofeiiniton, alkoholiton, nikotiiniton, j.n.e.\nJanne Kejo 11.12.2018 22:48\nTaas yksi asia, jossa olemme ns. samoilla linjoilla.\nErityisesti minua tympii kaupassa se jos tyypillisiä rasvatuotteita (voi, ruokaöljy tms.) mainostetaan sillä, että ne eivät sisällä sokeria tai jos tyypillisiä sokerituotteita (limsat, karkit tms.) mainostetaan sillä, että ne eivät sisällä rasvaa.\nSilloin harvoin kun ostan esimerkiksi limsaa, katson tarkkaan, että sisältää ihan oikeaa sokeria eikä keinotekoisia makeutusaineita, koska uskon vilpittömästi, että sokeri on vähemmän epäterveellistä. Vastaaavasti ja samasta syystä syön ihan oikeaa voita ja kermaa, enkä margariinia tai kevytkermaa tms.\nJa jos joskus tulee sellainen olo, että haluan välttää sokeria ja/tai rasvaa, niin jätän yksinkertaisesti sensorttiset ruoat syömättä kokonaan sen sijaan, että söisin niitä jäljitteleviä korvikkeita.\n(Ja kun ystäväni kysyvät, miksi syön niin kuin syön, annan vastaukseksi, että se johtuu siitä, että olen fundamentalisti ja uskontoni pakottaa minut syömään niin.)\nJuho Joensuu 11.12.2018 22:51 Vastaus kommenttiin #8\nAikanaan totesin, että miksi ostaa mautonta, vähärasvaista juustoa, kun voi nauttia maukkaasta ja rasvaisesta. Sitähän voi leikata vähemmän. Samoin nykyään en syö juuri mitään muuta jugurttia kuin 10-prosenttista maustamatonta. Tykötarpeet voi silloin lisätä tasan oman maun mukaan.\nJanne Kejo 11.12.2018 22:54 Vastaus kommenttiin #9\nTuosta muistuu mieleeni joskus kauan sitten lukemani väite, jonka mukaan aromiaineet ovat enimmäkseen rasvaliukoisia ja tämän takia rasvainen ruoka maistuu paremmalta kuin rasvaton.\nToni Rintala 11.12.2018 23:37 Vastaus kommenttiin #10\nDiettiruoista on poistetu rasva, mutta lisätty sokeria. Eli ne lihottaa ;)\nRasvaahan pitää olla, ei sokeria.\nVitamiinitkaan ei imeydy, jos syö liian rasvatonta ruokaa.. esim D-vitaminoitu rasvaton maito.\njukka pietikäinen 11.12.2018 22:59\nSaahan ne kauran viljelijätkin niitä tukia...\nTodellinen syy tähän hintaeroon on siinä, että ahne kauppa/teollisuus hyödyntää sumeilematta ilmastonmuutos buumia. Kauran tuottajakilohinta on 0.1-0.2 € per kilo.\nTämä on vain yksi esimerkki siitä miten ihmisiä huijataan mielikuvilla maksamaan itsensä kipeiksi.\nKaikkien maataloustuotteiden tuottajahinnat ovat käytännössä samat euroopan alueella, silti suomalainen maksaa kaupassa aina enemmän. Miksi?\nSatu Rintala 11.12.2018 23:26\nSe on selvää, että mitä pienempää erää tehdään, sen kalliimpaa. Sapettaa, kun maustamaton liha ja kana on kalliimpaa kuin öklöllä marinadilla maustetut, mutta minkäs teet. Kysyntä vaikuttaa hintaan.\nKaura- ja soijatuotteet eivät kai ole sen ympäristöystävällisempiä kuin maitotuotteet.\nJussi Linjama 11.12.2018 23:30\nKaura"maitoa" voi valmistaa itse kaurahiutaleista melko yksinkertaisesti. Litraan tarvitsee ehkä 2 dl hiutaleita, jolloin kilon paketista (1+ euroa) saisi 5 litraa.\nJos vielä halvemmalla haluaa, niin maanviljelijät myyvät kauraa suuremmissa erissä vähän yli 0.20 euron kilohintaan. Jyvistä sitten vain mankeloimaan hiutaleita ja niistä juomaa. Saattaisi juoman saada jyvistä puristettua suoraankin. Tulee jalanjälkeäkin vähemmän kun juomapurkki ei kierrä ympäri Eurooppaa.\nSatu Rintala 11.12.2018 23:40\n"Lehmänmaidon alhainen hinta selittyykin maataloustuilla."\nKauranviljelykö ei saa tukia?\nTeppo Raininko 12.12.2018 03:06\nKasvinviljelytiloilla tukien osuus tuloista on merkittävästi suurempi kuin kotieläintiloilla, joten tämä ei selitä miltään osin kaura- ja maito-pohjaisten juomien hinnaneroa.\nSuomessa maito on myös lähes ainoa tuote, jonka tuottajahinta on ja on koko EU-jäsenyytemme ajan ollut eurooppalaisen keskiarvon yläpuolella. Viljanviljelijät tuntevat liiankin hyvin käsitteen Itämerivähennys. Se tarkoittaa sitä, että vilja Suomessa maksaa rahdin verran vähemmän kuin Saksassa, Puolassa, Virossa tai Ruotsissa. Syyt kaura-juoman ja maidon hintaerossa ovat siis jossain muualla kuin raaka-aineissa.\nJoku neropatti voisi ajatella, että maidon pitäisi olla kauramaitoa halvempaa, kun kaura on valmis tuote ja ennen kuin lehmä sen jalostaa maidoksi, sitä on tarvittu moninkertainen määrä yhtä maitokiloa kohti.\nKaura on valmis tuote, mutta niin on maitokin. Sen sijaan kauramaito ei ole.\nLehmä ei myöskään tee maitoa kaurasta, vaan pääasiassa nurmesta. Nurmisato per hehtaari on kolminkertainen kaurasatoon verrattuna. Nurmi kasvaa Suomessa lähes yhtä hyvin kuin Keski-Euroopassa, mutta kaurasato jää lähes puolet pienemmäksi. Sitä paitsi Suomen lehmien eniten syömä vilja on ohra.\nKaurajuoma on suhteellisen uusi keksintö kaupallisessa mielessä. Sitä on tehty Suomessa ehkä vuoden tai kaksi. Meijeritoiminta käynnistyi todenteolla 1860-luvulla. Ruotsissa kummankin tuotteen historia on muutaman vuoden Suomea vanhempaa. Kauramaidolla on siis vielä hiukan tuotekehityskustannuksia katettavana. Tunnettuuskaan ei liene ehtinyt vielä samalle tasolle.\nSuurin syy hinnan eroon kaurajuoman ja maidon välillä on tietenkin kysyntä ja tarjonta, eli markkinatalous, jota saisi ilmeisesti maa- ja elintarviketaloudessa esiintyä vain silloin, kun se johtaa hintojen halpenemiseen.\nRuotsalainen kaurajuoma menee maailmalle kaupaksi korkeallakin hinnalla. Turha sitä on myydä yhtään sen halvemmalla kuin on pakko. Huono omatunto on hyvä markkinamies. Sitä sopivasti ruokkimalla kysyntä pysyykin korkealla. Myöhemmin markkinoille tulleet suomalaisyritykset ovat tietenkin kovan paikan edessä yrittäessään raivata tilaa hyllyjä aikaisemmin hallinneelta länsinaapurilta. Kauppa tekee varmasti kaikkensa painostaakseen niitä alentamaan hintoja. Toivottavasti eivät niin tee. Tyhjän kun saa pyytämättäkin.\nHenry Björklid 12.12.2018 06:00\nOletteko koskaan nähnyt tai kuulleet puhuttavan, jostakin kepulaisesta, joka osaa markkinoida jotakin.\nMinä olen vain tavannut kepulaisia viennin jarruja. Ja tosin kyllä he myydä silloin osaavat kun jostakin tuotteesta saavat monopolin.\nEsim. Sipilän jutut perustuivat paskalailla pelottelemiseen ja tietenkin siihen, etteivät uskon veljet ja sisaret joltakin kereettiläiseltä osta, sitten on ollut nämä poliittiset kytkennät, tosin nyt kait osakkeet siirretty lapsille jne..\nSeppo Simonen 12.12.2018 11:15\nNäin maanviljelijän poikana muistuu mieleen 1960 luvulta kun isä ja äiti katsoi aina meijeritilin yhteenvedosta maidon rasvaprosentin eli mitä rasvaisempi maito oli sen enempi siitä maksettiin. Maidot lähetettiin tonkissa meijeriin ja palautuksena sai kurria joka on nykyajan kevytmaitoa taitaa olla tuo ansiokkaan blogistin 74 centin litralta kevytmaitoa.\nTuo kommentti 17 on ruoan tuottajasta tehty mustamaalaus vihakirjoitus.\nTuomo Kokko 12.12.2018 16:28\nOnpa minullakin kesäisiä muistoja 1960-luvun maitolaiturilta. Paavo-enon kanssa veimme kaksi tonkkaa Pösön peräkontissa tienvarteen, ja maitoautoa odoteltiin kylänmiesten porukassa. Silloin tällöin paluupostina todellakin oli piimää tai Paimenpoika-juustoa, ja tietysti ne tyhjät vaihtotonkat!\nTämä Mersun ohjaamomalli 1950-luvun lopulta oli tyypillinen lapsuusaikojeni maitoautoissa:\nHenry Björklid 12.12.2018 20:41\nEn puhu ruuan tuottajista vaan Kepulaisista.\nMikko Ahola 13.12.2018 00:02\nYle kyseenalaisti kaurajuoman maitoa pienemmän hiilijalanjäljen. Kauraan kuluu energiaa, koska sitä esimerkiksi kuivatetaan satoa korjattaessa.\nMartti Haverinen 13.12.2018 01:52\nNiin ja soijamaito tuhoaa loputkin Amazonaksesta.\nSatu Rintala 13.12.2018 20:29\nTutkija on kyseenalaistanut. https://www.tamperelainen.fi/artikkeli/727007-vali...


Royalsille kauden kolmas voitto - Gridiron.fi\nRoyalsille kauden kolmas voitto\nTuomo Tomperi 18.7.2016 23:23 Ei kommentteja\n17.7.2016 klo 14:00 Vaasa\nWasa Royals palasi voittojen tielle päihittämällä vierailevan TAFT:n selkein lukemin.\nVaahteraliigan sunnuntai-ottelussa Vaasassa kohtasivat pudotuspelipaikkaa janoava Wasa Wa1ld Royals sekä kauden avausvoittoaan hakeva Vantaan TAFT. Royalsin peli oli aurinkoisella kotikentällä pirteää, ja molemmilla puolin palloa onnistunut vaasalaisjoukkue otti kauden kolmannen voittonsa lukemin 40–0 (26–0).\nRoyalsin päävalmentaja Seppo Evwaraye ei voinut ottelun jälkeen peitellä tyytyväisyyttään.\n– Pallonmenetyksiä menetyksiä nolla. Saatiin ajettua Denny (laitahyökkääjä Denny John) hyökkäykseen sisään, Evwaraye kertoi. – Nyt meillä on hyökkäys, joka pärjää otteluissa, joissa tehdään paljon pisteitä.\n– Lisäksi puolustuksemme alkaa tervehtyä juuri oikeaan aikaan, vaikka loppukauden sivussa olevia pelaajia edelleen paljon onkin. (lähde)\nRoyals – TAFT Hub\nRoyalsille kauden kolmas voitto\t18.7.2016 23:23


Yhteistyötä ja tapahtumia tulevaisuudessakin! - OTAXI\nPandemia-aika on haasteellista monelle alalle. Erityisesti tapahtuma- ja taksialaan ihmisten liikkumisen vähäisyys on vaikuttanut välittömästi. Tapahtuma-alan kampanjointi #wemakeevents on saanut maailmanlaajuisesti näkyvyyttä.\nTeatria on pitkään ollut Otaxin hyvä yhteistyökumppani ja Teatria valittiinkin Vuoden 2019 Yhteistyökumppaniksi. Nyt Club Teatrian toiminnasta vastaava Oulun Tapahtumat Oy on avannut C-osakeannin (27.11.2020); C-osakkeet toimivat kannattajaosakkeina. Idea uuden osakesarjan julkaisemiseen on tullut Club Teatrian asiakkailta – upea keikkapaikka ja livetoiminta halutaan auttaa poikkeusaikojen yli, jotta meillä olisi livetapahtumia myös tulevaisuudessa!\nMuiden yritysten ohella myös Club Teatria joutui ennalta-arvaamattomaan tilanteeseen keväällä koronapandemian lamauttaessa koko Suomen livemusiikkikentän. Uusia keikkoja sovittiin syksylle, ja kevään keikat löysivät uusia päivämääriä, mutta juhlat eivät jatkuneet pitkään toisen aallon tavoittaessa Suomen. Vielä viime vuonna OTAXI oli teltalla Teatrian pihalla palvelemassa juhlijoita kuukausittain. Tänä vuonna telttakeikat ovat olleet yksittäisiä.\nOsakeanti on avoinna 27. helmikuuta 2021 saakka. Osakkeita annissa on 4 000 kappaletta ja osakeannin toteutumiseen vähimmäisrajana on 500 osaketta. Osakkeita voivat hankkia oikeustoimikelpoiset yli 18-vuotta täyttäneet henkilöt, sekä yritykset ja yhteisöt.\nLisätietoja osakeannista löydät täältä.


Lapsibudjetointia koskeva työryhmä - Valtioneuvoston kanslia\nValtioneuvoston kanslia asetti kansallisen lapsistrategian yhteyteen, 28.12.2020 – 31.5.2021 väliselle toimikaudelle työryhmän selvittämään miten lapsibudjetointia koskevia menettelyjä ja osaamista kehitetään yli hallituskausien laajasti lapsistrategian toimeenpanovaiheessa.\nToimikausi/aikataulu 28.12.2020 – 31.5.2021\n1) Valmistella konkreettinen esitys siitä, miten lapsistrategian lapsibudjetointiosio otetaan käyttöön valtion talousarvioprosessissa, tavoitteena pilotointi vuoden 2022 talousarvioesityksessä ja vakiinnuttaminen vuoden 2023 talousarvioesityksessä.\n2) Arvioida ja tehdä ehdotus siitä, millaisia koordinaatio- tai yhteistyörakenteita,\ntiedonhallinnallisia ratkaisuja ja em. liittyviä resursseja lapsibudjetoinnin käyttöönotto valtion\ntalousarvioprosessissa edellyttää sekä kehittämisvaiheessa että pysyvästi.\n3) Tehdä jatkotyötä varten ehdotus siitä, miten valtio voi edistää lapsiin kohdistuvien menojen\nkokonaisuuden saamista näkyväksi kunta- hyvinvointialue- valtio –kokonaisuudessa sekä\nkannustaa eri toimenpidevaihtoehtojen lapsivaikutusten arviointiin tukemaan valtioneuvoston,\nhyvinvointialueiden ja kuntien päätöksentekoa 1.1.2023 jälkeen.\n4) Nostaa tarvittaessa esiin lisäselvityksiä edellyttäviä aiheita.\nTyöstä laaditaan raportti.\nYK:n lapsen oikeuksien komitean mukaan sopimusvaltion tulisi ottaa kaikki lasten oikeudet huomioon talousarvioprosessiensa kaikissa vaiheissa ja kaikissa hallintojärjestelmissään kansallisella ja paikallisella tasolla. Lapsibudjetointi on Suomessa toistaiseksi erittäin vähäistä YK:n lapsen oikeuksien komitean mukaan sopimusvaltio on velvollinen ryhtymään talousarvioprosesseissaan toimiin hankkiakseen tuloja ja hallitakseen menoja lapsen oikeuksien toteutumisen kannalta riittävällä tavalla. Komitean mukaan lapsen oikeuksien toteuttamiseen voidaan hankkia riittävät voimavarat monin keinoin, mukaan lukien ottamalla huomioon yleissopimuksen yleisperiaatteet ja talousarvioprosessin periaatteet, eli vaikuttavuus, tehokkuus, oikeudenmukaisuus, läpinäkyvyys ja kestävyys.\nLapsibudjetointityöryhmän asettaminen PDF\n22.12.2020 Valtioneuvoston kanslia\nTyöryhmän kokous_Asialista 18052021 PDF\nTyöryhmän kokous_Pöytäkirja 18052021 PDF\nTyöryhmän kokous_Asialista 07052021 PDF\nTyöryhmän kokous_Pöytäkirja 07052021 PDF\nTyöryhmän kokous_Asialista 28042021 PDF\nTyöryhmän kokous_Pöytäkirja 28042021 PDF\nTyöryhmän kokous_Asialista 07042021 PDF\nTyöryhmän kokous_Pöytäkirja 07042021 PDF\nTyöryhmän kokous_Pöytäkirja 15042021 PDF\nTyöryhmän kokous_Asialista 18032021 PDF\nTyöryhmän kokous_Pöytäkirja 18032021 PDF\nTyöryhmän kokous_Asialista 17022021 PDF\nTyöryhmän kokous_Pöytäkirja 17022021 PDF\nTyöryhmän kokous_Asialista 27012021 PDF\nTyöryhmän kokous_Pöytäkirja 28012021 PDF\nLapsibudjetoinnin pilotointi ja vakiinnuttaminen : Työryhmän mietintö lapsibudjetoinnin kehittämismahdollisuuksista valtion talousarviossa sekä kunnissa ja hyvinvointialueilla PDF\nPilotförsök med barnbudgetering och etablering av förfarandet : Arbetsgruppens betänkande om möjligheterna att utveckla barnbudgeteringen i statsbudgeten samt i kommunerna och välfärdsområdena PDF\n28.12.2020 – 31.5.2021


Jalkasieni | Terve.fi\nEtusivuAjankohtaistaFlunssaIhonhoitoKosmetiikkajoulukalenterit 2019KaikkiMeikkiHiuksetHiusmallitIhonhoitoVartaloKynnetKysy kauneudestaLisääKaikkiMieliMasennusParisuhdeOnnellisuusSeksiStressiUniEhkäisyNarsismiKysy hyvinvoinnistaLisääKaikkiRavintoaineetLiikuntaLihaksetRuokavaliotVitamiinitLaihdutusTreeniohjelmatKysy treenistä ja ravinnostaLisääKaikkiNaisen terveysRaskausVaihdevuodetVatsavaivatKipuSuuÄrtyvän suolen oireyhtymäKysy terveydestäLisääKaikkiAllergiaAstmaDiabetesKilpirauhasen vajaatoimintaPunkkiSydän- ja verisuonitauditSyöpäVerenpaineKysy sairauksistaKaikki sairaudetBlogitKarkkipäiväRakkaudella, KaritaAnna SaivosalmiIda ihollaHannan suosikitLuonnollisesti parasPilkettäStressitohtoriToimituksen blogiVegetreenariParempaa oloaParasta ennenMaria (is) strongForever PihlajalinnaFinnGen – tutkimusmatka perimäämmeVauhtihirmun elämääIda JeminaPiia PajunenMetallisydänTerveelliset herkutPauliina's fit worldFit Fat MamaKirsin kuntopiiriInspirationsLehdetApu TerveysFitFashionKauneus ja terveysTerve.fiVoi hyvinLue ja tilaaTietoa meistäYhteystiedotTilaa uutiskirjeYrityksilleAsiakaspalveluLue ja tilaaKäyttöehdotEvästekäytännötArvontojen säännöt\nJalkasieni eli jalkasilsa on silsasienen aiheuttama ihon tulehdus. Huono hygienia ja hiertävät kengät voivat altistaa jalkasienelle.\nSilsasienet eli dermatofyyttien aiheuttamaa ihon tulehdusta kutsutaan silsaksi tai tineaksi. Rihmasienet elävät ihmisen ihon sarveisaineessa iholla, hiuksissa, karvoissa ja kynsissä. Silsataudit kuuluvat sieni-infektioihin ja ovat hyvin yleinen tautiryhmä. Kaikki ihmiset altistuvat silsasienille, mutta vain osa saa tartunnan ja sairastuu näkyvästi. Geneettiset tekijät vaikuttavat tartunnan saamiseen, kuitenkin työolosuhteet, harrastukset, hiostavat vaatteet ja kengät sekä ikä ovat tärkeimpiä silsatautien aiheuttajia.\nLue jalkasienen oireista ja jalkasienen hoidosta.\nJalkasilsan eli jalkasienen tyypillisimmät aiheuttajat ovat Trichophyton- tai Epidermophyton- sienisukujen lajit ja näistä tarkemmin vielä Trichophyton rubrum tai Trichophyton mentagrophytes. Näille lajikkeille altistuminen yhdessä huonojen hygieniaolosuhteiden, hiertävien kenkien tai vaateiden kanssa voi saada aikaan silsa-infektion. Myös korkea ikä ja sitä kautta heikentyneet puolustusmekanismit taudinaiheuttajia vastaan altistavat silsataudeille. Lemmikki- ja kotieläimien kantamat silsataudit tarttuvat helposti myös ihmiseen. Taudin aktiivisessa vaiheessa, usein infektion alussa mukana on myös bakteeri-infektio, joka pahentaa tulehdusta.\nMatti Hannuksela, Sirkku Peltonen, Timo Reunala, Raimo Suhonen (toim.), Ihon ja kynsien sieni-infektiot, Ihotaudit, Kustannus Oy Duodecim, 2011.\nSieni-infektiot ihossa, hiuksissa ja kynsissä (diagnostiikka), Käypä hoito- suositus, 2010.\nOngelmana jalkojen sieni ja erittäin huonot varpaiden kynnet\nVarpaideni kynnet ovat todella huonossa kunnossa, ilmeisesti jalkasienen aikaan saannosta. Isovarpaan kynsi on melkein irti ja kynnen alla on jotain pahanhajuista, joka saunomisen jälkeen on pehmeää ja lähtee kovertamalla osittain pois. En vain uskalla paljoa sitä kovertaa. Pikkuvarpaiden kynnet ovat erittäin kovat ja paksut. Kutinaa olen saanut helpottumaan apteekista ostamallani sienenpoistolääkkeellä, mutta miten saisi kynnet kuntoon ja saako niitä enää tässä vaiheessa.\nkynsisieni - 25170\nminulla on peukalon kynsissä joku infektio ne ovat kynsien sisältä ruskeat ja päältä rosoiset.Onko se tarttuvaa ja mitä se voisi olla.\nVoiko olla jalkasientä?\nUimaharrastuksen aloittamisen jälkeen jaloista ja käsistä alkoi iho hilseilemään selvärajaisina alueina pois ja muutamia ihohalkeamia tuli myös. Rasvaaminen auttaa ihon kuntoon. Myös varpaan väleissä oli hilseilyä, mutta hilseily ei mitenkään erityisesti alkanut sieltä. Terveyskeskuslääkäri suositteli apteekista ostettavaa lääkevoidetta sieneen ja Lamisil solo-käsittelyn jälkeen hilseily väheni huomattavasti ja poistui varpaiden välistä kokonaan. Hilseilyä on kuitenkin vielä käsissä ja jalkapohjassa selkeinä alueina ja nyt isovarpaan molempien kynsien kärjet ovat alkaneet muuttua vaaleiksi ja etenevät hitaasti kynsinauhaa päin. Terveyskeskuslääkäri sanoi ettei voisi olla silsaa, kun varpaan välit on hilseilemättömät. Mitä tässä tilanteessa kannattaisi tehdä ja mikä vaiva voisi olla? Olisi kiva hoitaa vaiva pois, ettei tarvitsisi rasvata koko ajan ja että vaiva ei leviäisi.\nKeskimmäisen varpaan kynsi on ollut paksu/keltainen/nopeakasvuinen/ruma usean vuoden ajan. Jalkahoitajan mielipide on, että ei ole sieni koska ei ole tarttunut viereisiin varpaisiin. Tutkitutin kynnen mahdollisen sienen varalta vuosi sitten ihot.lääkärillä (+viljely). Vastaus oli traumakynsi, ei sieni. Voinko luottaa tulokseen? Olen 54v nainen, varpaat ovat heikot ja kippuraiset (polio lapsena). Kiitos!\nkynsisieni - 28581\nSain kuntosalilta 8 v sitten isonvarpaan kynnen keskelle sienen: keltainen pystyjuova keskellä kynttä. Olen syönyt sienilääkekuurejaparina vuonna ja penslannut sitä kalliilla lääkkeellä vuosia. Keltainen viiva ei muutu miksikään, ei pienene eikä kasva. Sieni näyttää olevan kynnen alla mutta kynsi on muuten ihan normaali. Tilanne lienee toivoton, mutta hävettää kun ei kehtaa mennä jalkahoitoon tms. Mitä tehdä?\njalkojen liotus ???\nJalkasieni omahoito artikkelissa ihmetytti 20min jalkojen liotus?? Lääkeaine ei muuta asiaa paremmaksi liotuksen suhteen. Tietääkseni jalkoja ei nykyään liotella,kuin 2-3 min. max.5min. Iho maseroituu, tunto alenee iholla ja seurauksena voi olla ihorikkoja. esim. Diabeetikot, henkilöt joilla on massiiviset turvotukset jalkaterillä (joille sieni helpommin iskee) Korjaisin tietoa tältä osin. Suihkutus / pesu, kuivaus. sitten “lääke” mikä se sitten onkaan . Parhaita tuloksia olen itse saanut Lamisil voiteella.(rakkulaisellakin sieni-iholla) Oireet helpottuvat 3 vrk:n aikana, vaikka käyttöohje onkin 7 vrk (jota suosittelen noudatettavaksi) Tarkistaisin vain perusteet noin pitkälle liotusajalle. Kiitos opastuksesta Kristiina Salmela Ph/jalkojenhoidon ammattitutkinto\nMillä konstilla lähtee “uukkovarpaan” kynnen alta sienitulehdus pois? En voi colitis ulserosan vuoksi käyttää mitään särky enkä muitakaan pillereitä. Onko mitään muita poppakonsteja?\nolisin kysynyt, että onkohan minulla jalkasieni tulehdus – koska isovarpaani on ihan keltainen – pehmeän tuntuinen kynsi -ja näyttäisi siltä että kynsi olisi lähtemässä irti, vaikka ei lähde!Kynnen välistä tulee pahanhajuista ?juttuaolisko jalkasieni?Ja jos epäilet että on mitä voin hakea lääkkeeksi?\nTyöskentelen asiakaspalvelussa, jossa kättelen paljon ihmisiä. Voiko silsa tarttua kättelemällä?\nA-lehdet saa lähettää minulle ajankohtaista tietoa ja tarjouksia sähköpostiin. Voin poistua listalta missä vaiheessa tahansa.\nAntaisitko hyviä jalkahygieniaohjeita?