Laki liittyy vuoden 2006 talousarvioesitykseen ja on tarkoitettu käsiteltäväksi sen yhteydessä. - PDF\nDownload "Laki liittyy vuoden 2006 talousarvioesitykseen ja on tarkoitettu käsiteltäväksi sen yhteydessä."\n1 (Jäissäkulkuindeksiin perustuva) Hallituksen esitys Eduskunnalle väylämaksulaiksi ESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖ Esityksessä ehdotetaan säädettäväksi uusi väylämaksulaki, jolla kumottaisiin nykyinen väylämaksulaki. Lailla uudistettaisiin erityisesti väylämaksun perusteita koskevat säännökset, jotka koskevat aluksesta suoritettavan väylämaksun määräytymistä. Lisäksi väylämaksulaki saatettaisiin vastaamaan verolain vaatimuksia. Aluksen jääluokkaa koskevat säännökset poistettaisiin väylämaksulaista ja siirrettäisiin alusten jääluokista ja jäänmurtaja-avustuksesta annettavaan lakiin. Väylämaksu määräytyisi aluksen tyypin mukaan säädettävän jäissäkulkukertoimen ja yksikköhinnan sekä aluksen nettovetoisuuden perusteella. Aluksen jääluokalla ei olisi vaikutusta väylämaksun määräytymiseen. Väylämaksu määräytyisi samojen perusteiden mukaisesti sekä kotiettä ulkomaanliikenteessä oleville aluksille. Lain soveltamisalan ulkopuolelle jäisivät suurnopeusaluksia lukuun ottamatta nettovetoisuudeltaan alle 300 olevat alukset. Väylämaksua suoritettaisiin kalenterikuukaudelta säädettävistä aluskäynneistä. Laissa säädettäisiin maksuvapautuksesta ja alennetusta väylämaksusta. Lisäksi laissa säädettäisiin väylämaksun ilmoitusvelvollisuudesta, määräämisestä ja kantamisesta, maksunoikaisusta maksunsaajan tai maksuvelvollisen hyväksi, jälkimaksatuksesta sekä muutoksenhausta. Ehdotus sisältäisi lain soveltamisen kannalta keskeiset määritelmät. Tullilaitos vastaisi väylämaksatuksen toimittamisesta ja valvonnasta. Laki liittyy vuoden 2006 talousarvioesitykseen ja on tarkoitettu käsiteltäväksi sen yhteydessä. Laki on tarkoitettu tulemaan voimaan 1 päivänä tammikuuta 2006 samaan aikaan alusten jääluokkia ja jäänmurtaja-avustusta koskevan lain kanssa.\n2 2 YLEISPERUSTELUT 1 Nykytila 1.1 Lainsäädäntö ja käytäntö Väylämaksua koskeva lainsäädäntö Väylämaksuista säädetään väylämaksulaissa (708/2002) ja sen nojalla annetussa valtioneuvoston asetuksessa väylämaksusta (719/2002), jotka tulivat voimaan 1 päivänä syyskuuta Väylämaksulailla kumottiin vuonna 1980 annettu väylämaksulaki siihen myöhemmin tehtyine muutoksineen. Vuoden 2002 lailla ei muutettu väylämaksun maksuperusteita. Kyseessä oli teknisluonteinen uudistus, jolla pyrittiin poistamaan jäämaksuluokkatodistuksiin liittynyt väylämaksun kiertäminen. Lisäksi väylämaksulaki saatettiin vastaamaan uuden perustuslain vaatimuksia. Väylämaksun perimisen tarkoituksesta säädetään lain 1 :ssä. Sen mukaan valtiolle kannetaan väylämaksua merenkulussa käytettävien julkisten kulkuväylien ja vesiliikenteelle tarpeellisten turvalaitteiden rakentamisesta, ylläpidosta ja hoidosta sekä jäänmurtajien avustustoiminnasta valtiolle aiheutuneiden kustannusten kattamiseksi. Väylämaksutuloja on käytetty myös alusliikennepalveluiden (VTS-toiminta) aiheuttamien kustannusten kattamiseen. Väylämaksulain mukaisia toimivaltaisia viranomaisia ovat tulliviranomaiset ja Merenkulkulaitos. Väylämaksun kantamisesta huolehtii tulliviranomainen (3 ). Merenkulkulaitos antaa talviliikennevaatimuksia koskevat määräykset ja vahvistaa luettelon hyväksyttyjen luokituslaitosten antamia luokitusmerkintöjä vastaavista suomalaisista jääluokista (12 ), vahvistaa väylämaksun perusteena käytettävän aluksen jääluokan (13 ) ja antaa alukselle jääluokkatodistuksen (14 ). Käytännössä merkittävä on myös Merenkulkulaitoksen toimivalta myöntää alennuksia tai vapautuksia väylämaksusta (28 ). Väylämaksulain 5 :n mukaan maksuvelvollinen on jokainen, joka harjoittaa rekisteröidyllä suomalaisella aluksella tai ulkomaisella aluksella kauppamerenkulkua Suomen vesialueella. Maksun suorittamisesta vastaavat 6 :n perusteella laivanisäntä ja se, joka laivanisännän puolesta ilmoittaa aluksen tuloselvitettäväksi tai toimii kotimaanliikenteessä laivanisännän edustajana. Aluksen ilmoittajalla ja edustajalla tarkoitetaan käytännössä laivanselvittäjää eli laivameklaria. Laki sisältää myös säännökset, jotka koskevat maksukerroista johtuvaa maksuvapautusta sekä muita maksuvapautuksia (19 ja 20 ). Väylämaksulain maksunoikaisua ja jälkimaksatusta koskevat säännökset (21-25 ) perustuvat tullilain (1466/1994) vastaaviin säännöksiin.\n3 3 Väylämaksun perusteet Väylämaksun määräytymiseen ja sen suuruuteen vaikuttavat aluksen liikenteen laatu, aluksen jääluokka ja nettovetoisuus sekä aluskäyntien lukumäärä. Väylämaksulaissa erotetaan ulkomaanliikenteen väylämaksu ja kotimaanliikenteen väylämaksu. Ulkomaanliikenteen väylämaksu kannetaan kertamaksuna, kun alus saapuu ulkomailta Suomeen. Kertamaksun suuruus määräytyy aluksen nettovetoisuuden ja jääluokan perusteella. Kotimaanliikenteen väylämaksu puolestaan kannetaan 8 :n mukaan vuosimaksuna kalenterivuosittain ja sen suuruus määräytyy aluksen nettovetoisuuden perusteella. Kotimaanliikenteen väylämaksun maksaminen vaikuttaa väylämaksulain 9 :n perusteella myös sen jälkeen maksettavien ulkomaanliikenteen maksujen suuruuteen. Jos alus, josta on suoritettu kotimaanliikenteen väylämaksu, saapuu saman kalenterivuoden aikana ulkomailta Suomeen, väylämaksuna kannetaan puolet täysimääräisestä ulkomaanliikenteen kertamaksusta. On tavanomaista, että säännöllisesti ulkomailta Suomeen liikennöivät alukset maksavat kotimaanliikenteen väylämaksun, jotta maksurasitus jää pienemmäksi. Väylämaksu lasketaan aluksen jääluokan ja nettovetoisuuden perusteella. Näistä kahdesta aluksen teknisestä ominaisuudesta jääluokka vaikuttaa keskeisesti aluksesta maksettavaan väylämaksuun. Aluksen jäissäkulkuominaisuuksia kuvaavia jääluokkia, aikaisemmalta nimeltään jäämaksuluokkia, on käytetty väylämaksun ja sitä edeltävien merenkulkumaksujen perusteena jo 1920-luvulta lähtien. Väylämaksulain 12 :n mukaan alukset kuuluvat jäissäkulkuominaisuuksiensa perusteella kuuteen jääluokkaan. Jääluokat ovat erikoisjääluokka I A Super, jääluokat I A, I B ja I C sekä jääluokat II ja III. Jääluokkiin II ja III kuuluvat alukset, joita ei ole vahvistettu jäissäkulkua varten. Väylämaksulain 12 :n 3 momentin mukaan Merenkulkulaitos antaa tarkemmat määräykset talviliikennevaatimuksista, joista ilmenevät eri jääluokkien väliset erot. Voimassaolevat määräykset aluksen rakennetta ja konetehoa koskevista talviliikennevaatimuksista (jääluokkamääräykset) ovat vuodelta Väylämaksulain 13 :n nojalla Merenkulkulaitoksen tarkastaja tai laitoksen valtuuttama ulkopuolinen tarkastaja vahvistaa aluksen jääluokan laivanisännän pyynnöstä. Väylämaksulain 14 :n perusteella aluksen jääluokasta annetaan jääluokkatodistus, jossa yksilöidään jääluokan vahvistamisen perusteena olleet tiedot. Väylämaksulain 19 :ssä on säädetty maksuvapautuksesta, jonka perusteella saman kalenterivuoden aikana säännöllisesti Suomeen liikennöineet alukset voivat vapautua väylämaksuista kokonaan. Vähintään 120 matkustajalle rekisteröity matkustaja-alus, josta on suoritettu väylämaksut 32 kerralta tai muu alus, josta on suoritettu väylämaksut 10 kerralta, on vapautettu saman kalenterivuoden aikana enemmistä ulkomaanliikenteen maksuista. Jos maksun suuruuteen vaikuttavat tiedot muuttuvat siten, että kertamaksu nousee, aluksesta on suoritettava lisää väylämaksua. Saimaan kanavalle suuntautuvan matkan yhteydessä peritään alukselta puolet väylämaksusta sekä silloin, kun alus samalla tuo ulkomailta lastia Suomen rannikon satamaan, että silloin, kun alus vie lastia ulkomaille Suomen rannikon satamasta. Käytännössä merkittävä on väylämaksulain 28 :ssä säädetty Merenkulkulaitoksen toimivalta myöntää poikkeuksia täysimääräisenä suoritettavasta väylämaksusta. Merenkulkulaitos voi kirjallisesta hakemuksesta yksittäistapauksissa myöntää alennuksen väylämaksusta tai vapautuksen\n4 4 väylämaksun suorittamisesta taikka määrätä jo suoritetun väylämaksun tai osan siitä palautettavaksi. Päätökset tehtiin aikaisemmin liikenneministeriössä, josta ne siirrettiin Merenkulkulaitokseen väylämaksulain 1 päivänä tammikuuta 1999 voimaantulleella muutoksella. Jos alukselta puuttuu voimassaoleva jääluokkatodistus, ulkomaanliikenteen väylämaksu kannetaan lain 17 :n perusteella jääluokan III mukaan. Jos aluksesta on annettu virheellisiä tietoja, joiden perusteella alus on saanut paremman jääluokan kuin pitäisi, väylämaksut kannetaan 18 :n perusteella myös jääluokan III mukaan siltä ajalta, jona aluksen jääluokka on ollut virheellinen. Väylämaksuasetuksen 1 sisältää ulkomaanliikenteen väylämaksun maksutaulukon, jonka perusteella jääluokkaan ja nettovetoisuuteen perustuva väylämaksu määräytyy. Maksun suuruus on porrastettu voimakkaasti eri jääluokkien välillä. Sen perusteella esimerkiksi jääluokkaan I A kuuluva alus maksaa kaksinkertaisen väylämaksun jääluokkaan I A Super kuuluvaan alukseen verrattuna. Jääluokkaan II kuuluva alus maksaa yli viisinkertaisen maksun jääluokkaan I A Super kuuluvaan alukseen verrattuna. Kertamaksun katoksi on asetuksen 1 :ssä säädetty euroa. Väylämaksuasetuksen 2 :ssä säädetään kotimaanliikenteen väylämaksun laskemisesta aluksen nettovetoisuuden ja maksuyksikön perusteella. Väylämaksujen vuotuinen maksukertymä on ollut vuonna 2000 noin 66,3 miljoonaa euroa, vuonna 2001 noin 68,2 miljoonaa euroa, vuonna 2002 ja 2003 noin 72,5 miljoonaa euroa sekä vuonna 2004 noin 74,1 miljoonaa euroa. Valtion talousarvioesityksessä vuodelle 2005 väylämaksutulojen määräksi on arvioitu noin 73,7 miljoonaa euroa. Väylämaksutulot painottuvat kalenterivuoden alkuun, koska säännöllisesti Suomeen liikennöivät alukset vapautuvat väylämaksulain 19 :n perusteella enemmistä maksuista maksettuaan väylämaksut joko 10 matkalta (lastialukset) tai 32 matkalta (matkustaja-alukset). Harkinnanvaraiset maksunhuojennukset Erilaisia alennusmahdollisuuksia on ollut jo nykyistä väylämaksulakia edeltävässä lainsäädännössä. Esimerkiksi vuoden 1980 väylämaksulain 6 :n perusteella kauppa- ja teollisuusministeriö pystyi myöntämään alennuksen tai vapautuksen väylämaksusta taikka palautuksen jo suoritetusta maksusta. Väylämaksulain 28 :n perusteella Merenkulkulaitos voi kirjallisesta hakemuksesta yksittäistapauksessa myöntää alennuksen tai vapautuksen väylämaksun suorittamisesta ja määrätä jo suoritetun väylämaksun tai osan siitä palautettavaksi, jos: 1) matkailun tai rannikko- taikka kauttakulkuliikenteen edistämiseen liittyvät näkökohdat taikka Suomen ulkomaankaupan edistämiseen liittyvät painavat syyt sitä vaativat; taikka 2) maksun periminen täysimääräisenä olisi olosuhteet huomioon ottaen ilmeisen kohtuutonta. Matkailun edistämiseksi on myönnetty 85 prosentin alennus risteilyaluksille, jotka ovat käyneet Suomessa lähinnä kesäaikana. Merenkulkulaitos päätti vuosiksi 2004 ja 2005 risteilyalusten ulkomaanliikenteen kertamaksun enimmäismääräksi euroa. Kauttakulkuliikenteen edistämiseksi on alennuksia myönnetty halpojen bulk-tavaroiden kuljettamiseksi Venäjältä kolmansiin maihin Suomen kautta. Alennuksia on myönnetty esimerkiksi lannoitteiden, rautapelletin ja kemikaalien kuljettamiseen. Alennuksilla on jossain määrin voitu\n5 5 parantaa Suomen satamien kilpailukykyä suhteessa Baltian maiden satamiin. Ulkomaankaupan edistämiseksi alennuksia on myönnetty joidenkin halpojen tavaroiden kuten silakoiden tai kiviaineisten uusviennille. Ilmeisen kohtuuttomuuden perusteella alennusta on myönnetty sellaisissa tapauksissa, jossa alus on käyttänyt vain pienen osan lastauskapasiteetistaan ulkomaankauppaan liittyvässä kuljetuksessa. Vajaalastin perusteella väylämaksua on alennettu kaavamaisesti joko 50 tai 75 prosentilla riippuen siitä, paljonko aluksen lastauskapasiteetista on käytetty. Lisäksi ilmeisen kohtuuttomuuden perusteella on myönnetty alennuksia ja vapautuksia jääluokkaepäselvyyksistä seuranneisiin väylämaksujen jälkimaksatusvaatimuksiin. Merenkulkulaitos on huojentanut aluskohtaisesti virheellisten jääluokkien aiheuttamia jälkimaksatusvaatimuksia sellaisissa tapauksissa, joissa aluksen jääluokka on alentunut vähäisten puutteiden vuoksi. Jälkimaksatusvaatimuksia koskevia huojennuspäätöksiä on tehty vuoden 2003 lopusta lähtien. Väylämaksulain 28 :n perusteella annetuilla alennuksilla on risteilyalusten osalta ollut suuri merkitys risteilyaluskäyntien saamiseksi Suomeen. Huojennuspäätöksillä on voitu poistaa myös jääluokkaepäselvyyksistä johtuvia kohtuuttomuuksia ja välttää tarpeettomia oikeudenkäyntejä. Muilla harkinnanvaraisilla alennuksilla on ollut merkitystä joillekin harvoille satamille tai pienille elinkeinoharjoittajaryhmille. Merenkulkulaitos on vuosina tehnyt keskimäärin noin 250 maksunhuojennuspäätöstä vuodessa. Kun jääluokkaepäselvyyksistä johtuvat alennuspäätökset jätetään kokonaistarkastelun ulkopuolelle, vajaalastin perusteella tehdyt alennuspäätökset ovat muodostaneet kappalemääräisesti noin 50 prosenttia kaikista päätöksistä vuosina Risteilyalusliikennettä koskevien päätösten osuus on ollut samaan aikaan noin 30 prosenttia kaikista päätöksistä. Rahamäärän perusteella tarkasteltuna merkittävimmät alennukset on myönnetty risteilyalusliikenteelle. Vuosina risteilyaluksilta kannettiin väylämaksuja yhteensä noin 9,3 miljoonaa. Ilman alennusta väylämaksut olisivat olleet yhteensä noin 65,6 miljoonaa euroa. Muilla perusteilla myönnettyjen alennusten euromäärä on ollut huomattavasti pienempi. Muille kuin risteilyaluksille myönnettiin alennuksia vuosina siten, että väylämaksuja kannettiin yhteensä noin 8,6 miljoonaa euroa, kun alentamaton väylämaksu olisi ollut yhteensä 14,6 miljoonaa euroa. Merenkulkulaitos on vuodesta 2003 lähtien huojentanut noin 120 alusta koskevat jälkimaksatusvaatimukset. 1.2 Kansainvälinen kehitys sekä ulkomaiden ja EU:n lainsäädäntö Merenkulkumaksut perustuvat useissa maissa aluksen bruttovetoisuuteen. Suomen väylämaksujärjestelmä on ainutlaatuinen, koska maksu perustuu aluksen nettovetoisuuteen ja jääluokkaan. Ruotsissa aluksen jääluokka vaikuttaa ainoastaan alukselle annettavaan jäänmurtajaavustukseen. Ruotsissa väylämaksuista säädetään asetuksessa (Förordningen om farledsavgifter 1997:1121), joka sisältää yleiset säännökset väylämaksuista, sekä 1 päivänä joulukuuta 2004 annetuissa Merenkulkulaitoksen määräyksissä väylämaksusta (Sjöfartsverkets föreskrifter om farledsavgift;\n6 6 SJÖFS 2004:26). Lisäksi väylämaksun määrään vaikuttavien ympäristöpäästöjen laskemisesta on säädetty 22 päivänä joulukuuta 1998 annetuissa Merenkulkulaitoksen määräyksissä (Sjöfartsverkets föreskrifter om villkor för miljödifferentierad farledsavgft SJÖFS 1998:13). Maksujärjestelmään on tehty tarkistuksia, jotka ovat tulleet voimaan 1 päivänä tammikuuta Väylämaksun määrä perustuu Ruotsissa aluksen bruttovetoisuuteen ja ympäristöpäästöihin sekä kuljetettavaan lastiin. Bruttovetoisuuden perusteella määräytyvä osuus väylämaksusta ilmoitetaan maksuna vetoisuusyksikköä kohden. Esimerkiksi matkustaja-aluksesta ja junalautasta maksetaan 1,80 SEK bruttovetoisuusyksikköä kohden. Ympäristöpäästöinä on huomioitu aluksen typpioksidipäästöt sekä aluksen käyttämän polttoaineen rikkipitoisuus. Jos niitä koskevat säädetyt raja-arvot alittuvat, alus saa alennusta bruttovetoisuuden perusteella määräytyvästä maksusta. Lastin perusteella maksetaan väylämaksua 3,24 SEK lastitonnia kohden. Jos lastina on erikseen määriteltyä halpaa bulkkitavaraa, maksu lastitonnia kohden on pienempi. Myös Ruotsissa on aluskäyntien lukumäärään perustuvia alennuksia. Säännöllisesti liikennöivien alusten väylämaksut ovat tietyn aluskäyntimäärän ylittyessä halvempia. Aluskäyntien lukumäärän tarkastelujaksona käytetään kalenterikuukautta. Ruotsissa jääluokista säädetään 23 päivänä marraskuuta 2000 annetussa asetuksessa (Isbrytarförordning 2000:1149) ja 10 päivänä maaliskuuta 2003 annetuissa Merenkulkulaitoksen määräyksissä (Sjöfartsverkets föreskrifter och allmänna råd om finsk-svensk isklass; SJÖFS 2003:4). Suomessa voimassaolevista jääluokkamääräyksistä poiketen ruotsalaisiin määräyksiin sisältyy säännös, jonka mukaan toisessa Euroopan unionin jäsenmaassa tai Euroopan talousalueeseen kuuluvassa maassa alukselle hyväksytyn jääluokan on katsottava täyttävän myös suomalais-ruotsalaiset jääluokkamääräykset kyseisen luokan osalta. Edellytyksenä on, että aluksen turvallisuustaso on yhtäläinen molempien määräysten perusteella. Ruotsin järjestelmä poikkeaa suomalaisesta myös siinä, että aluksen jääluokasta ei anneta erillistä jääluokkatodistusta. Luokituslaitoksen alukselle antama luokitusmerkintä hyväksytään sellaisenaan ilman erillistä viranomaispäätöstä. 1.3 Nykytilan arviointi Jääluokka väylämaksun perusteena Voimassa oleva väylämaksulainsäädäntö, jossa maksu on perustunut ennen kaikkea aluksella olevaan jääluokkaan, on taannut ympärivuotisen liikenteen ja alueellisesti tasapuolisen ulkomaankaupan toimintaedellytykset. Ongelmia on esiintynyt aluksen jääluokkaan liittyen tapauksissa, joissa aluksen rakenne tai koneteho ei vastaa luokituslaitoksen aluksella antamaa luokitusmerkintää ja sen perusteella Merenkulkulaitoksen alukselle antamaa jääluokkatodistusta. Merenkulkulaitos ja tullilaitos ryhtyivät vuoden 1999 lopulla selvittämään väylämaksun kantamisen yhteydessä ilmenneitä jäämaksuluokkiin liittyviä epäselvyyksiä. Myös eduskunnan liikenne- ja viestintävaliokunta teki liikenne- ja viestintäministeriölle selvityspyyntöjä asian johdosta. Selvityksissä esille tulleet epäselvyydet johtivat väylämaksulain ja -asetuksen uudistamiseen vuonna 2002.\n7 7 Vuoden 2002 väylämaksulaissa vanhat toistaiseksi voimassaolevat jäämaksuluokkatodistukset säädettiin uudistettaviksi ja niiden voimassaoloaika säädettiin määräaikaiseksi. Samalla todistuksen nimi muutettiin jäämaksuluokkatodistuksesta jääluokkatodistukseksi. Samassa yhteydessä väylämaksusta annetulla valtioneuvoston asetuksella säädettiin niistä asiakirjoista, jotka laivanisännän on annettava tarkastajalle jääluokan määräämistä varten. Jääluokkatodistuksia uusittaessa luokituslaitoksen antamaa jääluokkaa verrattiin niihin muihin asiakirjoihin, jotka laivanisäntä luokitustodistuksen lisäksi toimitti tarkastajalle. Vertailussa esille tuli paljon odotettua enemmän aluksia, jotka eivät olleet vuoden 1985 jäämaksuluokkamääräysten mukaisia eivätkä myöskään alukselle jääluokasta todistuksia antaneiden luokituslaitoksen sääntöjen mukaisia. Luokituslaitokset olivat siten antaneet omien sääntöjensä vastaisia luokitusmerkintöjä. Puutteet olivat yleensä vähäisiä, mutta niiden huomioonottaminen johti useissa tapauksissa jääluokan huomattavaan alenemiseen. Jääluokkaselvitysten yhteydessä tuli esille myös eroavuus vuoden 1985 jääluokkamääräysten jääluokkasyväystä koskevan suomenkielisen tekstin sekä englannin- ja ruotsinkielisten tekstien välillä. Havaitut epäselvyydet jääluokissa johtivat siihen, että Merenkulkulaitos on ilmoittanut tulliviranomaisille tiedot niistä aluksista, jotka ovat maksaneet väylämaksuja virheellisen jääluokan perusteella. Tulliviranomainen on näiden ilmoitusten perusteella käynnistänyt jälkimaksatustoimenpiteet ja vaatinut maksuvelvollisia varustamoita tai varustamon suomalaisia edustajia (laivanselvittäjä) suorittamaan virheellisen jääluokan perusteella määräämättä jääneitä maksuja kuluvalta vuodelta ja kolmelta sitä edeltävältä vuodelta. Jälkimaksatusvaatimukset on kohdistettu ensisijaisesti kotimaisiin laivanselvittäjiin, jotka vastaavat maksun suorittamisesta ulkomaalaisten laivanisäntien ohella. Koska jälkimaksatusvaatimukset ulottuvat taannehtivasti usean vuoden päähän ja maksuna vaaditaan huonoimman jääluokan mukaan määräytyvää summaa, laivanselvittäjiltä vaadittavat summat ovat useassa tapauksessa kohonneet huomattavan korkeiksi. Laivanselvittäjillä ei ole ollut mahdollisuutta varautua jälkimaksatusvaatimusten aiheuttamaan riskiin. Merenkulkulaitos on joulukuun 2002 ja toukokuun 2005 välisenä aikana ilmoittanut tulliviranomaisille yli 270 aluksen tiedot jälkimaksatustoimenpiteitä varten. Lisätutkimusten jälkeen Merenkulkulaitos on perunut jälkimaksatuspyynnön noin 90 aluksen osalta, koska alusten on katsottu täyttävän jääluokkamääräykset tai olevan luokan sääntöjen mukaisia. Yli puolet jälkiperintään ilmoitetuista aluksista on sellaisia, joilla on ollut puutteita jääluokkamääräysten edellyttämässä rungon jäävahvistuksen ulottuvuudessa. Lopuilla on ollut vajausta jääluokan edellyttämässä konetehossa tai rakenteellisia puutteita. Merenkulkulaitos on väylämaksulain 28 :n perusteella kohtuullistanut virheellisten jääluokkien aiheuttamia väylämaksuja yli sadan aluksen osalta. Kyse on ollut pääasiassa aluksen rungon jäävahvistukseen liittyvästä vajauksesta, joka on suuruudeltaan vastannut vuoden 1985 jääluokkamääräysten virheellistä sanamuotoa aluksen jääluokkasyväystä koskevassa määräyksessä. Merenkulkulaitos on katsonut, että virheellisen jääluokan aiheuttama jälkiperintä on ilmeisen kohtuutonta, jos vähäisestä puutteesta aluksen jäävahvistuksessa seuraa ankarimmillaan satojentuhansien eurojen maksuseuraamus. Merenkulkulaitoksen arvion mukaan kohtuullistamisratkaisuja joudutaan tekemään siihen saakka, kunnes jääluokka-asia on ratkaistu lainsäädännöllisesti. Väylämaksulain perusteella Merenkulkulaitos on vahvistanut luettelon hyväksyttyjen luokituslaitosten antamia luokitusmerkintöjä vastaavista suomalaisista jääluokista. Hyväksytyllä\n8 8 luokituslaitoksella tarkoitetaan neuvoston direktiivin 94/57/EY, niin sanottu luokituslaitosdirektiivi, mukaisesti hyväksyttyä laitosta. Käsitteen määritelmä sisältyy muun muassa alusten katsastuksista annettuun asetukseen (1123/1999). Vastaavuuden periaatteena on ollut, että luokituslaitosten sääntöjen mukaan rakennetun aluksen turvallisuustaso vastaa suomalais-ruotsalaisten jääluokkamääräysten mukaan rakennetun aluksen turvallisuustasoa. Vastaavuutta ei ole määritelty siten, että luokituslaitoksen sääntöjen mukaan rakennetun aluksen tulisi kaikilta osin vastata suomalais-ruotsalaisten jääluokkamääräysten mukaan rakennettua alusta. Pääsääntönä jääluokkaa määrättäessä on ollut, että se vahvistetaan hyväksytyn luokituslaitoksen alukselle antamassa luokitustodistuksessa olevan luokitusmerkinnän perusteella. Merenkulkulaitoksen tulkinnan mukaan aluksen rakenteen poikkeaminen suomalais-ruotsalaisista jääluokkamääräyksistä ei välttämättä tarkoita, että aluksella olisi virheellinen jääluokka. Luokituslaitoksen sääntöjen mukaan rakennetun aluksen jääluokan oikeellisuutta arvioidaan vastaavuusluettelon ja luokituslaitoksen omien sääntöjen perusteella. Jääluokat ovat kuitenkin osoittautuneet ongelmallisiksi, koska jääluokkien taustalle olevat jääluokkamääräykset ovat liian teknisiä ja yksityiskohtaisia ollakseen maksun määräämisen perusteena. Maksuperusteiden pitäisi olla yksinkertaisia, jotta vastaavilta jääluokkaongelmilta jatkossa vältytään. Perustuslakivaliokunnan lausunto hallituksen esityksestä väylämaksulain muuttamiseksi Perustuslakivaliokunta totesi 3 päivänä joulukuuta 2004 hallituksen esityksestä väylämaksulain muuttamisesta (HE 240/2004 vp) antamassaan lausunnossa (PeVL 46/2004), että säännös Merenkulkulaitoksen toimivallasta vahvistaa parempi jääluokka on merkityksellinen myös perustuslain 81 :n säännösten kannalta valtion veroista ja maksuista. Valtiosääntöisille maksuille on ominaista, että ne ovat korvauksia tai vastikkeita julkisen vallan palveluksista; muut rahasuoritukset valtiolle ovat sen sijaan veroja valtiosääntö-oikeudellisessa mielessä. Väylämaksu ei valiokunnan mielestä ole vastike yksilöidystä suoritteesta, vaan yleisesti viranomaistoiminnan rahoittamiseksi perittävä suoritus. Merkittävää voi myös olla, onko asianomaisen suoritteen vastaanottaminen vapaaehtoista vai pakollista. Veron suuntaan viittaa, jos suoritusvelvollisuuden aiheuttamista suoritteista ei voi kieltäytyä ja velvollisuus koskee suoraan lain nojalla tietyt tunnusmerkit täyttäviä oikeussubjekteja. Väylämaksun suoritusvelvollisuuteen ei liity perustuslakivaliokunnan käytännössä tarkoitettua vapaaehtoisuutta. Näiden seikkojen perusteella perustuslakivaliokunta piti ulkomaanliikenteen väylämaksua valtiosääntöoikeudellisessa mielessä verona. Perustuslakivaliokunnan lausunnon mukaan verolain säännösten tulee olla sillä tavoin tarkkoja, että lakia soveltavien viranomaisten harkinta veroa määrättäessä on sidottua. Lausunnossa pidettiin ongelmallisena myös sitä, että nettovetoisuuteen ja jääluokkaan perustuvan veron suuruus ei määräydy laissa olevien laskentasääntöjen perusteella. Perustuslakivaliokunnan lausunnon johdosta väylämaksulainsäädäntö on saatettava vastaamaan verolaille asetettavia vaatimuksia. Kaikki väylämaksun perusteisiin ja maksun suuruuteen vaikuttavat säännökset sisältyisivät kattavasti ehdotettuun lakiin.\n9 9 Väylämaksulain 28, joka antaa Merenkulkulaitokselle laajan ja tapauskohtaiseen harkintaan perustuvan toimivallan vaikuttaa väylämaksun määrään, ei vastaa verolaille asetettavia vaatimuksia harkintavallan rajoista. Merenkulkulaitoksen alennuskäytäntöön perustuvat säännökset sisällytettäisiin ehdotettuun lakiin. Väylämaksulaista nykyisessä muodossaan puuttuu tavanomaisia verotuksen toimittamiseen liittyviä säännöksiä kuten esimerkiksi arviomaksatusta, ennakkoratkaisua, huojentamista ja lykkäystä koskevat säännökset. Niitä vastaavat säännökset sisällytettäisiin väylämaksulakiin. Euroopan yhteisöjen komission käynnistämä valvontamenettely Euroopan yhteisöjen komissio antoi 21 päivänä maaliskuuta 2002 Suomelle virallisen huomautuksen (2001/2264), joka koski väylämaksulainsäädännön mukaista väylämaksujen perimisjärjestelmää. Huomautuksen mukaan Suomen väylämaksujen perimisjärjestelmä, jonka mukaan aluksilta peritään erisuuruisia maksuja sen mukaan, harjoittavatko ne kotimaan- vai ulkomaanliikennettä, rajoittaa palveluiden tarjoamisen vapautta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 1 artiklan vastaisella tavalla. Komission viittaamassa artiklassa säädetään, että vapaus tarjota jäsenvaltioiden välisiä merikuljetuspalveluja sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä meriliikenteen alan palveluja koskee niitä jäsenvaltion kansalaisia, jotka ovat muusta jäsenvaltiosta kuin se, jolle palvelut on tarkoitettu. Suomen 14 päivänä toukokuuta 2002 antaman vastauksen mukaan koti- ja ulkomaanliikenteen välinen jako perustuu objektiivisesti hyväksyttäviin syihin, jotka liittyvät maksunkantojärjestelmään, liikenteen laatuun sekä väylämaksuilla katettaviin palveluihin. Kotimaanliikenteen tavarakuljetukset liittyvät usein matkoihin, jotka eivät tapahdu satamasta satamaan. Tästä syystä kotimaanliikenteen osalta on valittu mahdollisimman yksinkertainen maksunkantojärjestelmä, jossa maksu kannetaan kerran kalenterivuodessa. Lisäksi pelkästään kotimaanliikenteessä olevat alukset ovat usein niin pieniä, ettei niitä käytetä ulkomaanliikenteeseen ja että pääosa niiden tekemistä matkoista on hyvin lyhyitä. Tärkein kotimaan satamien välillä kuljetettava tavaralaji on öljytuotteet, joita kuljetetaan myös ulkomaanmatkoja tekevillä aluksilla. Niiden vuotuinen maksurasite on yhtä suuri kuin pelkästään ulkomaanliikenteessä olevilla aluksilla. Lisäksi väylämaksuilla katettavat palvelut on mitoitettu ulkomaanliikenteen tarpeita vastaavasti. Pelkästään kotimaanliikenteen alukset eivät pääasiassa voi liikkua jääolosuhteissa eivätkä käyttää hyväkseen jäänmurtajapalveluita. Toisaalta alukset ovat niin pieniä, että ne eivät tarvitse niin syviä kulkuväyliä kuin ulkomaanliikenteen alukset. Valvontamenettelyn seuraavassa vaiheessa komissio antoi 11 päivänä marraskuuta 2003 perustellun lausunnon, jossa todetaan, että Suomi on jättänyt täyttämättä palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta annetun asetuksen mukaiset velvollisuudet. Komissio viittaa perustellussa lausunnossaan siihen, että Suomessa aluksilta peritään erisuuruisia maksuja sen mukaan, harjoittavatko ne koti- vai ulkomaanliikennettä. Komission mukaan tällainen järjestelmä on palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 1 artiklan vastainen.\n10 10 Perusteltuun lausuntoon 8 päivänä tammikuuta 2004 annetussa vastauksessaan Suomi on todennut, että väylämaksulain uudistamistyö on käynnissä ja kotimaanliikenteen väylämaksu tullaan poistamaan. Kotimaanliikenteen väylämaksun poistaminen tulee merkitsemään, että EU-maiden aluksilla, jotka ovat voineet hyödyntää kotimaanliikenteen väylämaksun suorittamisesta aiheutuvaa ulkomaanliikenteen väylämaksun alennusta, väylämaksut tulevat nousemaan ja muiden kuin EUmaiden alusten väylämaksut tulevat laskemaan. Komissio on päättänyt 16 päivänä joulukuuta 2004 nostaa kanteen Suomea vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. 2. Esityksen tavoitteet ja keskeiset ehdotukset 2.1 Tavoitteet Esityksen tavoitteena on korvata nykyinen jääluokkiin perustuva väylämaksun määräytyminen järjestelmällä, joka poistaisi jääluokkiin sekä kotimaanliikenteen vuosimaksuun liittyvät ongelmat. Lisäksi esityksellä saatettaisiin väylämaksulainsäädäntö verolaille edellytetylle tasolle. Esitys ei lisäisi merenkulun kustannuksia, vaan väylämaksua kerättäisiin aiempaa väylämaksua vastaava määrä. Lakiehdotuksen tavoitteena on turvata edelleen Suomen ulkomaankaupan toimintaedellytykset turvallisella ja Suomen olosuhteisiin sopivalla tonnistolla, mikä mahdollistaa ympärivuotisen alusliikenteen Suomen eri alueilla. Lisäksi tavoitteena on kotimaisen huoltovarmuuden turvaamiseksi riittävän kotimaisen aluskannan sekä työllisyyden turvaaminen. 2.2 Keskeiset ehdotukset Ehdotuksessa esitetään, että nykyisessä väylämaksulaissa olevat aluksen jääluokkiin liittyvät säännökset poistettaisiin ja niitä koskevat säännökset siirrettäisiin alusten jääluokista ja jäänmurtajaavustuksesta annettavaan lakiin. Jääluokkaan sidottu väylämaksu on suosinut liikennepoliittisten tavoitteiden mukaisesti hyvän jääluokan aluksia. Jääluokkien määräytymiseen liittyvät ongelmat voitaisiin poistaa sillä, että jääluokkaa ei enää käyttäisi väylämaksun perusteena. Tällöin tulee tilalle löytää järjestelmä, joka varmistaa, että Suomeen liikennöi edelleen hyvin jäissä kulkevia aluksia. Väylämaksua ei voida sitoa pelkästään esimerkiksi aluksen kokoon ja käyntikertoihin, koska aluksen jäissäkulkuominaisuudella ei silloin olisi enää merkitystä väylämaksun suuruudelle. Tällöin nykyiset hyvän jääluokan omaavat alukset joutuisivat maksamaan selvästi enemmän kuin aiemmin. Lisäksi yrityksillä ei olisi enää motiivia investoida aluksiin, joilla on hyvät jäissäkulkuominaisuudet. Väylämaksun liittäminen aluksen jäissäkulkuominaisuuteen edellyttää, että jäissäkulkuominaisuutta voidaan kuvata sellaisella tekijällä, joka on yksiselitteinen. Aluksen jäissäkulkukykyyn vaikuttavat monet tekijät, kuten esimerkiksi aluksen leveys, koneteho, keulan muoto ja potkurin tyyppi. Aluksen jäissäkulkuominaisuutta osoittavan tiedon täytyy myös löytyä aluksen asiakirjoista. Lakiuudistusta valmistellut työryhmä teetti professori Kaj Riskalla selvityksen tekijöistä, joilla\n11 11 aluksen jäissäkulkuominaisuutta voitaisiin parhaiten kuvata. Riskan selvitys osoitti, että alusten asiakirjoista saatavista tiedoista aluksen jäissäkulkuominaisuutta kuvaavat parhaiten aluksen koneteho sekä leveys. Tämän takia esityksessä ehdotetaan, että aluksen jäissäkulkuominaisuutta kuvattaisiin jäissäkulkuindeksin avulla, joka saadaan jakamalla aluksen koneteho (kwh) aluksen leveydellä (metriä). Mitä korkeamman arvon jäissäkulkuindeksi saa, sitä parempi aluksen jäissäkulkuominaisuus on. Nykyisessä väylämaksujärjestelmässä alus, joka kuuluu jääluokkaan III maksaa yli viisikertaa enemmän väylämaksua kuin alus, joka kuuluu jääluokkaan 1A Super. Esityksessä ehdotetaan, että vastaavaa suuruusluokkaa oleva suhde jäissäkulkuominaisuuksiltaan huonon ja hyvän aluksen välillä säilytetään. Tämä ehdotetaan tehtäväksi siten, että jäissäkulkuindeksin avulla lasti- ja matkustaja-aluksille lasketaan jäissäkulkukerroin, joka johdetaan siten, että jäissäkulkuominaisuuksiltaan huonon ja hyvän aluksen ero väylämaksussa säilyy samankaltaisena kuin nykyisen järjestelmän jääluokkien III ja 1 A Superin välinen suhde on. Esimerkiksi lastialus, jonka jäissäkulkuindeksi on 0,7, jäissäkulkukerroin saa arvon 1 ja lastialuksen, jonka jäissäkulkuindeksi on 10, jäissäkulkukerroin saa arvon 0,1785. Täten jälkimmäinen hyvän jäissäkulkuominaisuuden omaava alus maksaa väylämaksua 5,6 kertaa vähemmän kuin ensin mainittu jäissäkulkuominaisuuksiltaan heikompi alus. Jäänmurtajat ja hinaaja, joita myös käytetään jäänmurtamiseen, saisivat alhaisimman jäissäkulkukertoimen (0,1785). Koneettomat proomut saisivat puolestaan suurimman jäissäkulkukertoimen (1). Nykyisessä väylämaksujärjestelmässä lastialuksilta on peritty väylämaksua ensimmäiseltä 10 käyntikerralta ja matkustaja-aluksilta ensimmäiseltä 32 käyntikerralta. Esityksessä ehdotetaan, että lastialuksilta perittäisiin väylämaksua yhdeltä käynniltä kuussa ja matkustaja-aluksilta kolmelta käynniltä kuussa. Lasti- ja matkustaja-aluksilta ehdotetaan perittäväksi väylämaksua 10 kuukaudelta kalenterivuoden aikana. Lisäksi esitetään, että väylämaksu alenee 10 prosenttia kuukausittain. Täten alus, joka käy Suomessa vuoden kaikkina kuukausina, maksaa väylämaksua vain 10 kuukaudelta. Tällä järjestelmällä halutaan suosia ympärivuotista ja säännöllistä liikennettä. Esityksessä ehdotetaan, että aluksen koko, jota mitataan nettovetoisuudella, vaikuttaisi edelleen väylämaksun suuruuteen. Aluksen väylämaksu laskettaisiin aluksen jäissäkulkukerroin kertaa aluksen nettovetoisuus kertaa käyntikerran yksikköhinta. Lastialusten kohdalla ehdotetaan, että väylämaksu olisi ensimmäiseltä käynniltä 6,27 euroa aluksen nettovetoisuutta kohden. Väylämaksu alenisi 10 prosenttia kalenterikuukausittain siten, että kalenterivuoden kymmenentenä käyntikuukautena väylämaksu olisi 0,63 euroa käynniltä. Matkustaja-alusten kohdalla ehdotetaan, että väylämaksu olisi ensimmäisen käyntikuukauden kolmelta ensimmäiseltä käynniltä 10,02 euroa aluksen nettovetoisuutta kohden. Väylämaksu alenisi 10 prosenttia kalenterikuukausittain siten, että kalenterivuoden kymmenentenä käyntikuukautena väylämaksu olisi 1,002 euroa käynniltä. Lasti- ja matkustaja-alusten väylämaksun yksikköhinta eroaa toisistaan siksi, että kummaltakin on tarkoitus kerätä kokonaisuutena väylämaksua yhtä paljon kuin aiemmin. Esityksessä ehdotetaan, että risteilyalusten ja suurnopeusalusten väylämaksu perustuisi näiden alusten kokoon ja käyntikertoihin. Risteilyaluksilla ja suurnopeusaluksilla tapahtuva liikennöinti on sesonkiluonteista ja tapahtuu avoveden aikaan. Näiden alusten kohdalla ei ole tarvetta liittää väylämaksua alusten jäissäkulkuominaisuuteen. Suurinta osaa Suomessa käyvistä risteilyaluksia ei ole rakennettu talviolosuhteisiin. Lähes 80 prosenttia risteilyaluksista on kuulunut jääluokkaan II, mikä nostaa näiden alusten väylämaksun varsin korkeaksi. Risteilyaluksilla on kuitenkin ollut mahdollisuus hakea Merenkulkulaitokselta alennusta väylämaksuun. Merenkulkulaitos on myöntänyt risteilyaluksille 85 prosentin alennuksen\n12 12 väylämaksusta. Alennuspäätös on tehty aluskohtaisesti juuri ennen risteilyaluskautta koskemaan sen kesän nimettyjä aluskäyntejä. Risteilyalusliikenteelle on ollut ominaista, että risteilyalusten koko on kasvanut koko ajan. Nyt jo on tiedossa, että rakenteilla olevat risteilyalukset tulevat olemaan nykyisiä aluksia suurempia. Alusten koon kasvaminen merkitsee, että risteilyalusten maksama väylämaksu käyntikerralta nousee suureksi. Tämän takia Merenkulkulaitos asetti vuonna 2004 korkeimmaksi risteilyaluksilta perittäväksi kertamaksuksi euroa (mukaan lukien 85 prosentin alennus). Vuonna 2004 kertamaksukattoa sovellettiin neljään alukseen. Risteilyalusliikenne Suomeen on jatkuvasti kasvanut ja vuonna 2004 käyntikertoja oli 221. Käyntikertojen määrään vaikuttavat monet tekijät, mutta mennyt kehitys osoittaa, että väylämaksun taso ei ole ollut este risteilyalusliikenteen kehittymiselle. Risteilyaluksilta perittävä väylämaksujen kokonaistaso on sopiva ja sitä ei ole tarvetta muuttaa. Risteilyalusten osalla ehdotetaan, että väylämaksua perittäisiin aluksen jokaiselta käynniltä 1,06 euroa aluksen nettovetoisuutta kohden. Risteilyalukselta perittäisiin kuitenkin väylämaksua korkeintaan euroa yhtä käyntiä kohden. Tämä vastaa aikaisempaa käytäntöä, jolla mahdollistetaan, että suurten risteilyalusten väylämaksut eivät nouse kohtuuttoman suuriksi. Risteilyaluksille ei tarvitse jatkossa myöntää erillistä alennusta väylämaksuun, sillä esitetty aluksen kokoon perustuva maksu vastaa suuruudeltaan risteilyalusten aikaisemman maksaman alennetun väylämaksun suuruutta. Risteilyalusten koko eli nettovetoisuus korreloi lähes täysin alusten matkustajamäärän kanssa. Täten alukset, jotka kuljettavat eniten matkustajia, maksavat myös eniten väylämaksua. Suurnopeusalusten osalla ehdotetaan, että näiltä aluksilta perittäisiin väylämaksua 20 prosenttia enemmän kuin aiemmin, koska tämäntyyppiset alukset kuluttavat väylästöä muita aluksia enemmän. Ehdotuksessa esitetään, että väylämaksua perittäisiin suurnopeusaluksen jokaiselta käynniltä 0,306 euroa aluksen nettovetoisuutta kohden. Suurnopeusalusten väylämaksu nousi kokonaisuudessaan vajaat euroa verrattuna vuoden 2004 tilanteeseen. Vastaavalla summalla on alennettu matkustaja-alusten väylämaksukertymää, koska lain tarkoituksena ei ole kerätä väylämaksua kokonaisuudessaan aiempaa enemmän. Väylämaksulakiin ehdotetaan lisättäväksi useita maksun kantamiseen, määräämiseen ja muutoksenhakuun liittyviä säännöksiä, jotka vastaavat muualla verolainsäädännössä olevia säännöksiä. Väylämaksulaissa jo olevia maksun kantamiseen liittyviä säännöksiä tarkistetaan vastaamaan verolaille asetettuja vaatimuksia. Väylämaksulain 28 :n perusteella muodostuneesta maksuhuojennuskäytännöstä ehdotetaan siirrettäväksi lakiin eräitä alennuksia.\n13 13 3 Taloudelliset vaikutukset 3.1 Kokonaistaloudelliset vaikutukset Ehdotuksella ei ole merkittäviä kokonaistaloudellisia vaikutuksia. Lakiehdotuksen tavoitteena on edelleen turvata Suomen ulkomaankaupan toimintaedellytykset turvallisella ja Suomen olosuhteisiin sopivalla tonnistolla. Ulkomaankaupan häiriötön toiminta edellyttää Suomen olosuhteissa jäissäkulkuominaisuuksiltaan hyvän tonniston olemassaoloa. Jäissäkulkuindeksiin perustuvalla maksulla varmistetaan se, että Suomessa vierailevat alukset ovat jatkossakin turvallisia ja Suomen olosuhteisiin sopivia Valtiontalouteen kohdistuvat vaikutukset Valtion talousarvioesityksessä vuodelle 2006 on väylämaksutulojen määräksi arvioitu XX,X miljoonaa euroa, johon tällä esityksellä ei ole vaikutusta. Ehdotetun maksujärjestelmän vaikutukset aluskäynteihin Suomessa jäävät todennäköisesti vähäisiksi. Esitetty järjestelmä, jossa väylämaksua peritään lastialuksilta vain yhdeltä käynniltä kuukaudessa, voi vaikuttaa jonkin verran aluskäyntien ajoittumiseen ja tätä kautta myös väylämaksukertymään. Lastialuskäyntien väheneminen esimerkiksi viidellä prosentilla aiheuttaisi noin 2,5 miljoonan euron vähennyksen väylämaksukertymään. Perustuslakivaliokunnan ottaman kannanoton perusteella väylämaksu on valtiosääntöoikeudellisesti vero. Tämä merkitsisi aiemmin nettobudjetoidun väylämaksun muuttamista bruttobudjetoiduksi veroksi. Esityksessä lähdetään kuitenkin siitä, että väylämaksu on edelleen veroluonteinen maksu, jolla katetaan merenkulussa käytettävien julkisten kulkuväylien ja vesiliikenteelle tarpeellisten turvalaitteiden rakentamisesta, ylläpidosta ja hoidosta, alusliikennepalvelusta sekä jäänmurtajien avustustoiminnasta valtiolle aiheutuneet kustannukset. Valtiovarainministeriö on esittänyt, että vuoden 2006 talousarvioesityksessä väylämaksutulot tuloutettaisiin momentille ja väylänpidon toimintamenot momentille Merenkulkulaitoksen muut toimintamenot ovat momentilla Elinkeinoelämään kohdistuvat vaikutukset Esitys ei muuta väylämaksujen kokonaistasoa, joten ehdotuksella ei ole liikennöitsijöihin kohdistuvia vaikutuksia kokonaistasolla. Yksittäisten alusten osalla ehdotus aiheuttaisi kuitenkin muutoksia. Elinkeinoelämään kohdistuvia vaikutuksia on arvioitu vertaamalla esitystä voimassa olevaan väylämaksun tasoon aluslajeittain ja jääluokittain. Lastialusten kokonaisväylämaksukertymä säilyisi ehdotuksessa ennallaan. Esitys aiheuttaisi kuitenkin merkittäviä muutoksia jääluokkien välillä. Vuoteen 2004 verrattuna jääluokassa IA Super olevien lastialusten maksutaso kohoaisi 2,6 miljoonaa euroa (51 prosenttia) ja jääluokan IA alusten väylämaksut 3,8 miljoonaa euroa (16 prosenttia). Muiden jääluokkien maksut alenisivat kokonaistasolla. Jääluokassa IB olevien lastialusten maksutaso alenisi 0,5 miljoonaa euroa (-15 prosenttia), IC -jääluokkaan kuuluvien lastialusten 1,3 miljoonaa euroa (-36 prosenttia), II alusten 4,6 miljoonaa euroa (-33 prosenttia) ja III alusten 0,1 miljoonaa euroa (-17 prosenttia). Jääluokittain tarkasteltuna ehdotettu maksujärjestelmä kohdentaisi väylämaksua huonommista jääluokista parempiin jääluokkiin. Osa tästä korotuksesta johtuu kotimaanliikenteen vuosimaksun poistumista, sillä IASuper ja IA jääluokkiin kuuluvat alukset ovat hyödyntäneet eniten kotimaan vuosimaksun\n14 14 mahdollistamaa alennusta väylämaksussa. Osa IA Super ja 1 A jääluokkiin kohdistuvasta korotuksesta johtuu siitä, että jäissäkulkuindeksi ei täysin korreloi aiemman jääluokan kanssa. Järjestelmällä olisi kuitenkin edelleen parempia jääluokkia suosiva vaikutus. Suhteutettuna maksut alusten kokonaiskäyntimäärään ja kokoon (nettovetoisuus), jääluokaltaan parhaat alukset maksaisivat edelleen huonompia jääluokkia vähemmän väylämaksuja. Jääluokkaan IA Super kuuluvat alukset maksaisivat keskimäärin kokonaisnettovetoisuutta (käyntikerrat x nettovetoisuus) kohden 0,5 euroa ja IA alukset 0,9 euroa kun jääluokkaan II kuuluva alus maksaisi keskimäärin 3,3 euroa kokonaisnettovetoisuutta kohti. Aluslajeittain tarkasteltuna muutokset ovat pienempiä. Ro-ro -lastialuksilla maksutaso alenisi 0,7 miljoonaa euroa (7 prosenttia) ja säiliöaluksilla yhteensä 0,3 miljoonaa euroa (2 prosenttia). Maksutaso puolestaan kohoaisi kuivalastialuksilla 0,9 miljoonaa euroa (4 prosenttia) ja muilla aluksilla (hinaajat, proomut yms.) 0,1 miljoonaa euroa (13 prosenttia). Irtolastialuksilla (bulk) kokonaismaksutaso säilyisi lähes ennallaan. Myös tarkasteltuna keskimääräistä maksutasoa aluslajeittain kokonaisnettovetoisuutta kohden maksujen taso säilyy ennallaan. Kotimaanliikenteen vuosimaksun poistuminen merkitsisi, että EU-maiden alusten väylämaksut kohoavat ja muiden kuin EU-maiden alusten väylämaksut pienenevät. Vuoteen 2004 verrattuna väylämaksut nousisivat eniten hollantilaisilla aluksilla (noin 1,5 miljoonaa euroa eli 22,5 prosenttia). Suomalaisten alusten väylämaksut nousisivat noin 1,1 miljoonaa euroa (17 prosenttia). Väylämaksut laskisivat eniten panamalaisilla aluksilla (1,9 miljoonaa euroa eli 45 prosenttia) sekä venäläisillä aluksilla (0,76 miljoonaa euroa eli 34 prosenttia). Suomalaisten alusten keskimääräinen kustannus kokonaisnettovetoisuutta kohden on kuitenkin edelleen muita maita huomattavasti alhaisempi. Suomalainen alus maksaisi kokonaisnettovetoisuutta kohden keskimäärin 0,5 euroa kun muiden maiden alukset maksaisivat yhteensä keskimäärin 1,3 euroa kokonaisnettovetoisuutta kohden. Ero johtuu siitä, että suomalaisten alusten jäissäkulkuominaisuudet ovat hyvät, jäissäkulkuindeksi korkea ja alukset käyvät säännöllisesti Suomessa. Matkustaja-alusten maksama väylämaksu laskisi kokonaisuudessaan jonkin verran, koska matkustaja-aluksilta perittävää kokonaisväylämaksukertymää alennettaisiin yhtä paljon kuin suurnopeusaluksilta perittäisiin aiempaa enemmän väylämaksuja. Kotimaanliikenteen vuosimaksun poistamisella olisi hyvin vähäiset vaikutukset matkustaja-aluksille, koska lähes kaikki matkustajaalukset ovat saaneet kotimaanliikenteen vuosimaksusta aiheutuvan alennuksen. Tähän on vaikuttanut erityisesti Viron liittyminen Euroopan unioniin vuonna Lakiehdotus vaikuttaisi eri jääluokiin kuuluvien matkustaja-aluksien väylämaksuihin. Väylämaksut kohoaisivat kokonaisuudessaan jääluokkaan 1 A Super kuuluvilla matkustaja-aluksilla noin 5 % ja alenisivat jääluokkaan 1A kuuluvilla matkustaja-aluksilla kokonaisuudessaan noin 15 %. Eniten väylämaksut kohoaisivat niillä matkustaja-aluksilla, joilla on alhainen jäissäkulkuindeksi. Lakiehdotus yksinkertaistaisi risteilyalusten väylämaksun perusteita, kun väylämaksua maksettaisiin jokaiselta käynniltä aluksen koon mukaan. Risteilyaluksilta perittävän väylämaksun kokonaistaso on ehdotuksessa pidetty ennallaan ja maksua kertyisi vuosittain noin neljä miljoonaa euroa. Ehdotus poistaisi tarpeen myöntää erillisiä alennuksia risteilyaluksille ja selkeyttäisi näin ollen maksuperusteita. Maksuperusteiden selkeyttämisellä olisi myönteiset vaikutukset risteilyliikenteen kehittymiselle. Suurnopeusalusten väylämaksut nousisivat 20 prosenttia. Tällä hetkellä suurnopeusalusliikennettä on ainoastaan Helsingin ja Tallinnan välisessä liikenteessä. Suurnopeusalusliikenne on lisääntymässä. Väylämaksujen korotuksella ei todennäköisesti olisi suurta vaikutusta\n15 15 suurnopeusalusliikenteeseen, sillä väylämaksujen osuus suurnopeusalusten kustannuksista on pienempi kuin esimerkiski matkustaja-aluksilla. 3.4 Ympäristövaikutukset Ehdotuksessa pyritään edelleen siihen, että merenkulussa toimiva tonnisto olisi ympäristöystävällistä ja turvallista. Ehdotuksessa esitetty jäissäkulkuindeksin perusteella perittävä väylämaksu suosii jäissäkulkuominaisuuksiltaan parempia aluksia. Nämä ovat myös turvallisuustasoltaan parhaita aluksia. Lakiehdotusta valmistellut työryhmä selvitti myös mahdollisuuksia ympäristöperusteisen väylämaksun kehittämiseksi. Työryhmä totesi kuitenkin selvityksen perusteella, että väylämaksun muuttaminen ympäristöperusteiseksi ei ole mahdollista vielä nykytilanteessa. Ympäristöperusteinen väylämaksujärjestelmä edellyttäisi hyvin tarkkaa alusten ympäristöluokitusta ja valvontaa sekä alusten päästöjen ja polttoaineenkulutuksen seurantaa. Alusten jäissäkulkuominaisuuteen perustuvalla väylämaksulla pystyttään kuitenkin varmistamaan, että Suomeen saapuvat alukset ovat edelleen turvallisia ja ympäristöystävällisiä. EU:ssa on vireillä Jäissäkulkuindeksiin perustuva väylämaksujärjestelmä suosii aluksia, joilla on korkea koneteho. Tämä voi johtaa siihen, että alusten koneteho ja myös polttoaineenkulutus kasvavat jatkossa. Työryhmä pyysi professori Kaj Riskan laatimaan selvityksen siitä, vaikuttaisiko jäissäkulkuindeksiin perustuva väylämaksu Suomessa käyvään aluskantaan. Riskan mukaan tällä järjestelmällä ei olisi haitallisia seurausvaikutuksia aluskannalle. 3.5 Alueelliset vaikutukset Ehdotettu maksujärjestelmä tukee alueellista kehitystä. Ehdotuksessa esitetyn maksun suuruus on voimassa olevan lainsäädännön tavoin edelleen sama riippumatta aluksen kulkemasta matkasta tai vuodenajasta. Täten väylämaksu takaisi edelleen mahdollisuuden ympärivuotiseen liikennöintiin tasapuolisesti Suomen kaikilla merialueilla. 3.6 Vaikutukset viranomaisten toimintaan Jääluokkien oikeellisuuden selvittäminen on aiheuttanut merkittävästi lisätöitä Merenkulkulaitoksella. Jälkimaksatustoimet ovat puolestaan työllistäneet tulliviranomaisia huomattavassa määrin. Tarpeettomilta jälkimaksatustoimilta voitaisiin välttyä, kun väylämaksujärjestelmä ei enää perustuisi tällä hetkellä säädetyllä ja käytännössä sovelletulla tavalla jääluokkiin. Väylämaksujärjestelmän maksuperusteiden muuttaminen aiheuttaisi järjestelmämuutoksia Portnetjärjestelmään, joka on viranomaisten ylläpitämä alusten satamakäyntejä koskeva tietojärjestelmä.\n16 16 4 Asian valmistelu 4.1 Valmisteluvaiheet ja -aineisto Esitys on valmisteltu virkamiestyöryhmässä, jonka liikenne- ja viestintäministeriö asetti 13 päivänä tammikuuta 2004 uudistamaan väylämaksulakia, - asetusta ja muita väylämaksua koskevia säädöksiä ja määräyksiä. Työryhmä antoi ensimmäisen väliraporttinsa 12 päivänä helmikuuta 2004, jossa se esitti, että Merenkulkulaitosta kehotettaisiin jatkamaan väylämaksujen kohtuullistamispäätösten tekemistä ja että ehdotus tilanteen pysyväksi ratkaisuksi tehdään väylämaksulainsäädännön kokonaisuudistuksen yhteydessä. Työryhmä antoi 30 päivänä huhtikuuta 2004 risteilyalusten väylämaksujen uudistamisesta toisen väliraporttinsa, jossa tarkasteltiin kahta vaihtoehtoista mallia risteilyalusten väylämaksujen uudistamiseksi. Työryhmä laaditutti JT-Con konsulttiyrityksellä selvityksen ympäristöperusteiden käyttämisestä väylämaksujen perusteena. Selvityksessä tarkasteltiin toisaalta ympäristöohjauksen vaihtoehtoina päästömääriin ja niiden mukaisiin haittakustannuksiin perustuvaa rajakustannushinnoittelua ja toisaalta väylämaksujen porrastamista alusten päästöominaisuuksien mukaan. Selvitys valmistui 9 päivänä kesäkuuta Työryhmä valmisteli esityksen väylämaksulain muuttamiseksi, joka annettiin eduskunnalle 19 päivänä marraskuuta Lakiehdotus koski ainoastaan Merenkulkulaitoksen toimivaltuuksia jääluokkaa vahvistettaessa, eikä väylämaksulain muuta uudistamista. Hallituksen esityksessä ehdotettiin väylämaksulakiin eräitä muutoksia, joiden perusteella Merenkulkulaitos olisi voinut vahvistaa aluksen jääluokan aikaisempaa joustavammin. Ehdotuksen mukaan Merenkulkulaitos olisi voinut vahvistaa alukselle jääluokkamääräysten perusteella määräytyvää jääluokkaa paremman jääluokan. Perustuslakivaliokunta totesi edellä mainitussa lausunnossa, että ulkomaanliikenteen väylämaksu on valtiosääntöoikeudellisessa mielessä vero. Lausunnon mukaan väylämaksulain muuttamista koskevaa lakia ei olisi voitu käsitellä ehdotetussa muodossaan tavallisen lain säätämisjärjestyksessä. Perustuslakivaliokunnan kannanoton vuoksi tasavallan presidentti peruutti hallituksen esityksen 14 päivänä joulukuuta 2004 ja asian käsittely lopetettiin eduskunnassa 15 päivänä joulukuuta Väylämaksulainsäädännön uudistamista valmistellut työryhmä laati kaksi vaihtoehtoista ehdotusta väylämaksulaiksi, jotka poikkesivat toisistaan erityisesti maksun määräytymisen perusteiden osalta. Toisessa ehdotuksessa väylämaksu määräytyy jäissäkulkuindeksin perusteella laskettavan jäissäkulkukertoimen, nettovetoisuuden ja yksikköhinnan perusteella. Toisessa ehdotuksessa väylämaksun perusteena on jääluokka, nettovetoisuus ja yksikköhinta. Työryhmä on kuullut työskentelynsä aikana eri vaiheissa liikenne- ja viestintäministeriön asettamaa ohjausryhmää, joka koostuu teollisuuden, varustamojen, laivameklareiden, satamaoperaattoreiden ja huolitsijoiden edustajista.\n17 Lausunnot ja niiden huomioonottaminen Työryhmän laatimista kahdesta esitysluonnoksesta väylämaksulaiksi on pyydetty lausunnot 5 Riippuvuus muista esityksistä Eduskunnalle annetaan samanaikaisesti hallituksen esitys laiksi alusten jääluokista ja jäänmurtajaavustuksesta. Esitykset on tarkoituksenmukaista käsitellä samanaikaisesti, koska alusten jääluokkia ja jäänmurtaja-avustusta koskevaan lakiin sisältyvät kumottavan väylämaksulain aluksen jääluokitusta koskevat säännökset. Lakien on tarkoitus tulla voimaan samanaikaisesti. YKSITYISKOHTAISET PERUSTELUT 1 Lakiehdotuksen perustelut 1 luku. Yleiset säännökset. 1. Lain soveltamisala. Ehdotetun lain 1 :ssä säädettäisiin väylämaksulain soveltamisalasta. Ehdotettu 1 :n 1 momentti vastaisi asiasisällöltään nykyisen lain soveltamisalaa. Nykyisessä laissa ei ole nimenomaista soveltamisalasäännöstä, mutta maksuvelvollisuutta koskevan 5 :n 1 momentin perusteella väylämaksua on velvollinen suorittamaan jokainen, joka harjoittaa rekisteröidyllä suomalaisella aluksella tai ulkomaalaisella aluksella kauppamerenkulkua Suomen vesialueella. Ehdotetussa laissa ei aluksen kansallisuudella tai rekisteröinnillä ole vaikutusta lain soveltamiseen, vaan keskeistä on aluksen käyttäminen kauppamerenkulkuun. Väylämaksutulot on tähän saakka nettobudjetoitu ja niillä on väylämaksulain 1 ja 2 :n mukaisesti katettu valtiolle aiheutuneet kustannukset merenkulussa käytettävien julkisten kulkuväylien ja vesiliikenteelle tarpeellisten turvalaitteiden rakentamisesta, ylläpidosta ja hoidosta, alusliikennepalvelusta sekä jäänmurtajien avustustoiminnasta. Perustuslakivaliokunnan kannanoton mukaan väylämaksu on valtiosääntöoikeudelliselta luonteeltaan vero, joten jatkossa väylämaksut tuloutettaisiin valtion talousarvioon. Väylämaksu on tarkoitus jatkossakin mitoittaa niin, että väylämaksutulot kattavat nykyisen väylämaksulain 1 :ssä tarkoitetut kustannukset. Merenkulkulaitos huolehtii pääosaltaan Suomen väyläverkon ylläpidosta ja kehittämisestä. Merenkulkulaitoksen ylläpitämiä väyliä on noin kilometriä, joista kauppamerenkulun väyliä on noin kilometriä. Vesiliikenteen turvalaitteilla tarkoitetaan vesikulkuväylien merkitsemisestä annetun asetuksen (846/1979) 2 :ssä lueteltuja kiinteitä tai kelluvia turvalaitteita, joita ovat esimerkiksi tutkamerkit, majakat, linjataulut, poijut ja viitat. Alusliikennepalvelulla (Vessel Traffic Service, VTS) tarkoitetaan alusliikennepalvelulain ( /2005) 2 :n 1 momentin 1 kohdan mukaan alusliikenteen valvontaa ja ohjausta, jolla on valmiudet toimia vuorovaikutuksessa liikenteen kanssa ja reagoida muuttuviin liikennetilanteisiin. Alusliikennepalvelulain 4 :n 1 momentin mukaan alusliikennepalveluita ovat tiedotukset, navigointiapu ja alusliikenteen järjestely. Alusliikennepalvelulain 2 :n 1 momentin 4 kohdan mukaan VTS-viranomainen on Merenkulkulaitoksen yksikkö, joka ylläpitää alusliikennepalvelua.\n18 18 Merenkulkulaitoksesta annetun lain (939/2003) 2 :n 1 momentin 7 kohdan ja valtioneuvoston asetuksen (981/2003) 1 :n 8 kohdan mukaan Merenkulkulaitos huolehtii jäänmurtoon liittyvistä viranomais- ja tilaajatehtävistä. Merenkulkulaitos vastaa jäänmurtopalveluiden saatavuudesta ja niiden toteuttamiseksi Merenkulkulaitos on tehnyt rahtaussopimuksen valtion liikelaitoksena toimivan Varustamoliikelaitoksen kanssa. Jäänmurtaja-avustuksella tarkoitetaan alusten avustamista ja avustamiseen liittyvää hinausta Suomen merialueilla. Pykälän 2 momentissa säädettäisiin niistä aluksen liikennöintialueeseen, matkaan, aluksen kokoon ja käyttötarkoitukseen liittyvistä seikoista, joiden toteutuessa väylämaksulakia ei sovellettaisi ja alus olisi siten väylämaksusta vapaa. Kohdat 1 3 vastaavat nykyisessä väylämaksulaissa olevia säännöksiä. Kohdassa 4 säädettäisiin kokonaan uutena seikkana aluksen kokoon liittyvästä soveltamisalan rajoituksesta, joka koskisi kaikkia muita aluksia paitsi suurnopeusaluksia. Momentin 1 kohta vastaa nykyisen väylämaksulain 20 :n 1 momentin 1 kohtaa. Momentin 2 kohdan mukaan väylämaksulakia ei sovellettaisi alukseen, joka kulkee Suomen aluevesillä ainoastaan kauttakulkuoikeuden perusteella. Kohta vastaa nykyisen väylämaksulain 5 :n 2 momenttia. Momentin 3 kohdan mukaan väylämaksulakia ei sovellettaisi alukseen, joka saapuu Suomeen ja lähtee Suomesta Saimaan kanavan kautta poikkeamatta Suomen rannikon satamaan. Kohta vastaa nykyisen väylämaksulain 20 :n 1 momentin 2 kohtaa. Momentin 4 kohdan perusteella väylämaksulain soveltamisalan ulkopuolelle jäisivät kokonsa perusteella pienimmät alukset, mikäli ne eivät ole suurnopeusaluksia. Väylämaksulakia ei sovellettaisi aluksiin, joiden nettovetoisuus on alle 300 ja jotka eivät ole 2 :n 1 momentin 2 kohdassa määriteltyjä suurnopeusaluksia. Suurnopeusaluksille ei olisi alarajaa aluksen nettovetoisuuden osalta, vaan väylämaksu olisi suoritettava koosta riippumatta kaikista suurnopeusaluksiksi luokiteltavista aluksista. 2. Määritelmät. Pykälään ehdotetaan otettavaksi lakiin sisältyvät määritelmät. Pykälän 1 kohdan mukaan matkustaja-aluksella tarkoitettaisiin alusta, joka voi kuljettaa vähintään 120 matkustajaa. Määritelmä vastaa asiasisällöltään nykyisen lain matkustaja-alusta koskevaa määritelmää, josta on säädetty maksukerroista johtuvasta maksuvapautuksesta koskevassa 19 :ssä. Pykälän 2 kohdan mukaan suurnopeusaluksella tarkoitettaisiin ihmishengen turvallisuudesta merellä 1974 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (SopS 11/1981) X luvun 1 säännössä määriteltyä suurnopeusalusta. IMO:n merituvallisuuskomitea on antanut suurnopeusaluksista 20 päivänä toukokuuta 1994 päätöslauselman MSC.36(63) sekä 5 päivänä joulukuuta 2000 päätöslauselman MSC.97(73). Vuoden 2000 päätöslauselmaa sovelletaan aluksiin, jotka on rakennettu 1 päivänä heinäkuuta 2002 tai myöhemmin. Vastaavaa suurnopeusaluksia koskevaa määritelmää ei ole nykyisessä väylämaksulaissa. Tarve suurnopeusaluksia koskevalle määritelmälle johtuu ehdotetun lain 1 :n 2 momentin 5 kohdasta, jonka perusteella väylämaksulakia ei sovellettaisi nettovetoisuudeltaan alle 300 olevaan alukseen, ellei kyse ole suurnopeusaluksesta. Suomen ja ulkomaiden välisessä liikenteessä kulkevien suurnopeusalusten nettovetoisuus voi useassa tapauksessa olla alle 300, jolloin ne olisivat ilman erillistä mainintaa kokonaan väylämaksuista vapaita. Tätä ei ole katsottu tarkoituksenmukaiseksi, koska suurnopeusalukset aiheuttavat tavallista enemmän väylästön kulumista liikennöinnin tiheyden\n19 19 ja alusten nopeuden perusteella. Tällä hetkellä Suomeen liikennöivät suurnopeusalukset ovat lähinnä Suomen ja Viron välisessä liikenteessä olevia matkustaja-aluksia. Pykälän 3 kohdan mukaan risteilyaluksella tarkoitettaisiin alusta, joka voi kuljettaa yli 12 matkustajaa ja harjoittaa risteilyliikennettä. Risteilyalus ei voisi Suomessa käydessään ottaa tai jättää lastia, mutta se voisi vaihtaa matkustajia tai ottaa aluksen omia tarpeita varten polttoainetta taikka muonaa. Matkustajien vaihdolla tarkoitettaisiin sitä, että osa aluksella saapuvista matkustajista jäisi pois Suomessa ja heidän tilalleen tulisi uusia risteilyn aloittavia matkustajia. Risteilyliikenteellä tarkoitettaisiin merimatkoja, joissa alus, joka ei ole säännöllisessä linjaliikenteessä, käy samalla matkalla Suomessa olevan sataman lisäksi vähintään kahdessa ulkomaisessa satamassa. Risteilyliikenteen määritelmä vastaa ulkomaalaislain (301/2004) 43 :n 1 momentin määritelmää risteilystä. Vastaavaa määritelmää risteilyliikenteestä ja risteilyaluksista ei ole nykyisessä väylämaksulaissa. Risteilyliikenteessä olevilta aluksilta on kannettu väylämaksu kuten säännöllisessä linjaliikenteessä olevilta matkustaja-aluksilta. Nykyisen väylämaksulain 28 :n maksunhuojennussäännöksen nojalla Merenkulkulaitos on kuitenkin myöntänyt risteilyaluksille alennuksen väylämaksuista, jotta risteilyliikennettä on saatu Suomeen. Risteilyliikennettä koskeva määritelmä vastaa myös Merenkulkulaitoksen alennuspäätöksissä käytettyjä risteilyliikenteelle asetettuja tunnusmerkkejä. Risteilyalukset ovat lähinnä ulkomaalaisia kesäkuukausien aikana Suomessa vierailevia matkustajaaluksia, jotka poikkeavat lyhyeksi ajaksi pääasiassa Helsinkiin muiden Itämeren satamien ohella. Risteilyalusten joukossa on myös aluksia, jotka voivat kuljettaa vähemmän matkustajia kuin 1 kohdassa määritellyt matkustaja-alukset. Jos risteilyaluksille asetettaisiin sama matkustajamäärään liittyvä rajoitus kuin matkustaja-aluksille, tämän rajan alle jääviä risteilyaluksia kohdeltaisiin kuin 7 kohdan lastialuksia. Tällöin vähemmän matkustajia kuljettavat risteilyalukset selviäisivät perusteettomasti esimerkiksi yhdellä väylämaksulla kalenterikuukaudessa, vaikka niiden liikenteen laatu ja tarkoitus vastaisi risteilyaluksia, jotka kuljettavat enemmän matkustajia. Pykälän 4 kohdan jäänmurtajalla tarkoitettaisiin alusta, joka on suunniteltu, rakennettu ja tarkoitettu käytettäväksi liikenteen avustamiseen jääolosuhteissa. Väylämaksulain tarkoittamia jäänmurtajia olisivat esimerkiksi valtion liikelaitoksena toimivan Varustamoliikelaitoksen hallinnassa olevat perinteiset jäänmurtajat sekä monitoimimurtajat. Perinteisten jäänmurtajien käyttö on rajoittunut yksinomaan talvikautena suoritettaviin jäänmurtotehtäviin, mutta monitoimimurtajia on sen lisäksi käytetty avovesikaudella myös muissa tehtävissä. Pykälän 5 kohdan hinaajalla tarkoitettaisiin alusta, joka on tarkoitettu käytettäväksi muiden alusten, proomujen, kelluvien laitteiden tai esineiden hinaamiseen, työntämiseen taikka muuhun avustamiseen. Jäänmurtajien ja hinaajien väylämaksun perusteet ovat ehdotetun 2 luvun mukaan samanlaiset. Pykälän 6 kohdan proomulla tarkoitettaisiin alusta, jolla ei ole omaa kuljetuskoneistoa. Pykälän 7 kohdan mukaan lastialuksella tarkoitettaisiin kaikkia muita aluksia kuin kohdissa 1-6 määriteltyjä aluksia. Tähän joukkoon kuuluvat kaikki muut alukset väylämaksulain edellyttämällä tavalla niiden tyypistä tai käyttötarkoituksesta riippumatta, vaikka alusta ei alusteknisen luokittelun mukaan varsinaisesti pidettäisi lastialuksena. Esimerkiksi kauppamerenkulkuun käytettävien muiden erityisalusten kuin hinaajien väylämaksut määräytyvät lastialuksia koskevien säännösten perusteella. Pykälän 8 kohdan jäissäkulkuindeksi olisi edellytyksenä lasti- ja matkustaja-alusten jäissäkulkukertoimen selvittämiseksi.\n20 20 Pykälän 9 kohdan mukaan jäissäkulkukertoimella tarkoitettaisiin aluksen jäissäkulkuindeksin perusteella määräytyvää kerrointa, jonka suuruudesta aluskohtaisesti säädetään 6 :ssä. Lasti- ja matkustaja-alukselle jäissäkulkukerroin lasketaan jäissäkulkuindeksin perusteella, mutta jäänmurtajan, hinaajan sekä proomun jäissäkulkukertoimena käytettäisiin kiinteää 6 :ssä määrättyä kerrointa. Väylämaksu laskettaisiin aluskohtaisesti aluksen jäissäkulkukertoimen, nettovetoisuuden sekä yksikköhinnan perusteella. Pykälän 10 kohdan yksikköhinnalla tarkoitettaisiin väylämaksun määräytymisen perusteena käytettävää euromääräistä lukua, jonka aluskohtaisesta suuruudesta säädetään 8 :ssä. Pykälän 11 kohdassa olevalla aluksen koneteholla tarkoitettaisiin aluksen luokitustodistuksessa ilmoitettua kuljetuskoneiston konetehoa. Pykälän 12 kohdan mukaan aluksen leveydellä tarkoitettaisiin aluksen mittakirjassa ilmoitettua aluksen suurinta leveyttä. Leveys- ja konetehotietoja tarvitaan lasti- ja matkustaja-aluksen jäissäkulkuindeksin laskemisessa. Pykälän 13 kohdan mukaan aluksen nettovetoisuudella tarkoitettaisiin aluksen mittakirjassa ilmoitettua nettovetoisuutta, joka on määritetty käyttäen vuoden 1969 kansainvälisen aluksenmittausyleissopimuksen (SopS 31/1982) liitteessä I olevaa kaavaa. Aluksen nettovetoisuus on aluksen hyötytilan mitta, jota laskettaessa pidetään lähtökohtana aluksen lastitilavuutta ja matkustajamäärää. Pykälän 14 kohdan luettelo kauppamerenkuluksi katsottavasta toiminnasta on esimerkinomainen. Myös muu kuin luettelossa mainittu, mutta aluksella ansiotarkoituksessa suoritettu toiminta voitaisiin katsoa kauppamerenkuluksi. Pykälän 15 kohdan laivanisännän määritelmä vastaa nykyisen väylämaksulain perusteluissa (HE 38/2002 vp) olevaa laivanisännän määritelmää. 3. Toimivaltaiset viranomaiset. Toimivaltaisia viranomaisia olisivat kuten tähänkin asti tullilaitos ja Merenkulkulaitos. Ehdotettu pykälä vastaisi nykyisen lain 3 ja 4 :ä asiasisällöltään siten muutettuna, että tullihallituksen toimivallasta tarkempien määräysten antamiseen säädettäisiin ilmoitusvelvollisuutta koskevassa 15 :ssä. 4. Maksuvelvollinen. Ehdotettu pykälä maksuvelvollisista vastaisi asiallisesti nykyistä väylämaksulain 6 :ää, jossa säädetään vastuusta maksun suorittamisessa. Pykälän 1 momentin mukaan maksun suorittamisesta vastaisivat yhteisvastuullisesti laivanisäntä ja tulliviranomaisen hyväksymä Suomessa asuva laivanisännän edustaja. Edustajalla tarkoitettaisiin tuloselvitystä koskevan ilmoituksen tekevää laivanselvittäjää. Pykälän 2 momentin mukaan ulkomaille sijoittuneella laivanisännällä tulee olla tulliviranomaisen hyväksymä Suomessa asuva edustaja. 2 luku. Väylämaksun perusteet. 5. Aluskäynti. Ehdotetussa pykälässä olisi huomioitu nykyiseen väylämaksujärjestelmään kuuluvan kotimaanliikenteen väylämaksun poistaminen. Kotimaanliikenteen väylämaksu on maksettu nykyisen väylämaksulain 8 :n perusteella vuosimaksuna, joka ei ole perustunut aluskäynteihin vaan liikennöinnin harjoittamiseen yleensä. Kotimaanliikenne on monessa tapauksessa luonteeltaan erilaista verrattuna ulkomailta Suomeen suuntautuvaan liikenteeseen. Esimerkiksi selviä matkoja satamasta toiseen satamaan ei aina ole, vaikka alus muuten liikennöisi\nHE 150/2005 vp. siirrettäisiin alusten jääluokista ja jäänmurtaja-avustuksesta\nHE 150/2005 vp Hallituksen esitys Eduskunnalle väylämaksulaiksi ESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖ Esityksessä ehdotetaan säädettäväksi uusi väylämaksulaki, jolla kumottaisiin nykyinen väylämaksulaki. Lailla


Bakteerit ja sienitaudit – Orkideahoito\nLähetetty heinäkuu 21, 2017 heinäkuu 21, 2017 mennessä markus\nBakteerit ja sienitaudit:\nMusta laho; useammin Cattleyassa, Laeliocattleya ja Laelia havaittavissa ja pelätyissä "mustajalkoisina" ja "kaatuvina" taimenviljelmissä.\nKasvien ruiskuttaminen levittää sieni-itiöt helposti. Korkea kosteus ja raskas kastelu edistävät tartuntaa. Nuoret kasvit muuttuvat mustiksi yön yli, jos ne eivät kuivu ajoissa iltapäivällä. Ne ovat erityisen herkkiä, kun ne on siirretty uudelle alustalle. Suuria kasveja ei yleensä voida enää säästää, jos lehdissä on tummanruskeita tai mustanmuotoisia mädäntäpliä. Sairaasta kudoksesta tulee pehmeää ja mätä, kudosten tuhoutuminen leviää nopeasti sipuliin ja juuriin. Jos sairaus tunnistetaan riittävän ajoissa, sairaiden osien leikkaaminen ja kasvin siirtäminen kuiviin osiin voi auttaa, liikkuva ilma. Kohtuullisen ilmanvaihdon ansiosta tätä ilmiötä tuskin pelkää.\nPolttopisteen sairaudet voidaan tunnistaa niiden pyöreästä tai epäsäännöllisestä muodosta, kuitenkin selvästi rajatut ruskeat täplät. Ne kehittyvät millimetrin koosta aina 2 cm halkaisijaltaan tai enemmän ja voi aiheuttaa. Lehtien ja sipulien kuolema. Taudinaiheuttajat ovat eri sukujen sieniä. Saavutuksesi johtuu liiallisesta lämpötilasta ja kosteudesta, Kevyt mangle, liian usein ruiskuttamalla vedellä ja liiallisella ravinnolla. Taudin leviämistä torjutaan poistamalla sairaat osat välittömästi ja suihkuttamalla sienitautien torjunta-aineilla – eli sienitautien torjunta-aineet ja normaalien ympäristöolosuhteiden luominen.\nVirustaudit ovat edelleen suhteellisen harvinaisia orkideoissa. Mustan aivohalvauksen tauti tunnetaan (Cymbidium-aivohalvausvirus) Cymbidium. Alun perin torjunta on mahdollista vain tuhoamalla saastuneet kasvit kokonaan ja pitämällä ne vapaina kirvatartunnoista, koska kirvat voivat olla viruksen kantajia.\nTorjunta-aineita ei mainittu nimellä. Niitä parannetaan ja täydennetään jatkuvasti, ja niiden käyttö orkideoissa ei eroa tyypistä, jota yleisesti käytetään muissa kasveissa. Selkeä herkkyys tietyille lääkkeille – kuten muiden kasvien kohdalla z. T. tiedossa – ei ole olemassa, kun sitä käytetään määräysten mukaisesti.\nAinoa ongelma orkidea rakastaja on soveltaminen osittain. erittäin myrkyllisiä aineita asutuilla alueilla. Hoidettavat kasvit on tuotava ulkona tai syrjäisissä tiloissa, sulkea pois kaikki ihmisille aiheutuvat vaarat. Ennaltaehkäisevä hoito säännöllisin väliajoin (erilainen taudinaiheuttajan mukaan) on aina parempi kuin epäröinti, kunnes vauriot näkyvät. Lopuksi on sanottava yhteenvetona, että kohtuullinen hoito ja suotuisimmat ympäristöolosuhteet ovat parhaat edellytykset terveille kasveille.\nEdellinen viestiEdellinen Eläinten tuholaiset\nSeuraava viestiSeuraava Kasvullisen lisääntymisen


valkoinen talo tarinoi: Pipoja ja pantoja kevääseen\nNämä pipot tuli ommeltu jo viime keväänä akuuttiin tarpeeseen.\nJa tänä keväänä näiden käyttö on tietty jatkunut :)\nOnneksi on tullut joskus ennen muinoin jemmattua kankaita,\nsillä eipä viime keväänä ollut kauppoihin asiaa...\nViime keväänä tuli ommeltua tytöille ja itselle myös rusettipannat.\nTämän kevään pipo-ompelukset onkin sitten jäänyt näihin kahteen pipoon.\nTunnisteet: Asusteet, Muut ompelukset\nPikku Akka 22. huhtikuuta 2021 klo 17.07\nKauniita pipoja ihanin somistein. :)\nEerika 16. toukokuuta 2021 klo 19.06\n♥ Erican Vaaleita Unelmia ♥ 22. huhtikuuta 2021 klo 18.54\nKauniita pipoja ♥\nEerika 16. toukokuuta 2021 klo 19.07\nKiitos Erica 💛\nRaisa P 13. toukokuuta 2021 klo 7.18\nKiitos Raisa 💛


Monipuolinen mittatilausmatto Dawn Foam 5787 DM9-E harmaa leveys 380 cm MATTO.fi\nDawn Foam 5787 DM9-E harmaa leveys 380 cm määrä\nTuotetunnus (SKU): 89357873809E Osastot: Polypropeeni matot, Käytävämatot, Mittatilaus käytävämatot, Mittatilaus, Leveys enintään 400 cm Avainsanat tuotteelle helppohoitoiset, sileäpintaiset\n6 arviota tuotteelle Dawn Foam 5787 DM9-E harmaa leveys 380 cm\nLoistohankinta koiratalouteen! Helppo imuroida ja pysyy paikoillaan koiran leikeissä. Plussaa, kun sai omilla mitoilla ja vielä pyöreänä. Pieni miinus oli väri, joka ei aivan täysin vastannut odotuksia verrattuna myyntikuvaan (harmaa).\nMarja-Liisa N. (Vahvistettu asiakas) – 25.4.2021\nMatto vastasi odotuksiani.\nTuomas (Vahvistettu asiakas) – 26.2.2021\nHyvä ja kestävä matto\nTaru Mäki (Vahvistettu asiakas) – 19.10.2020\nHelena (Vahvistettu asiakas) – 5.5.2020\nJuuri sopiva eläineteiseen.


Keinovaginat, Tekopillut ja Fleshlightit\nTekopillut ovat eräänlaisia masturbointivälineitä, joita mihet käyttävät itsetyydytyksen apuvälineenä. Tekopilluja löytyy kaikennäköisiä ja kaikenkokoisia, joten jokaiseen makuun löytyy varmasti omanlainen tekopillu.\nEsimerkkejä voivat olla muun muuassa Fleshlightit tai Magic Flesh Mistress tekopillut.\nThis entry was posted in Uncategorized on July 7, 2014 by tekopillu.\nFleshlight on eräänlainen tekopillujen ja seksilelujen tuotemerkki, joka on suunniteltu ja jota markkinoidaan ensisijaisesti heteroseksuaalisille miehille. Fleshlight on suunniteltu ILF -yrityksen toimesta. Fleshlight on käännelmä englannin sanonnasta flashlight, joka tarkoittaa suomeksi taskulamppua. Nimi siitä, että fleshlight näyttää ulkokuoreltaan ylimitoitetulta taskulampulta, joka on sisältä täytetty ihokudokselta tuntuvalla silikonilla. Sisustassa löytyy versiot peräreiästä, vaginasta ja suusta.\nFleshlight suunnittelijana on toiminut Steve Shubin, jolle myönnettiin patentti keksinnöstä vuonna 1998. Tuotekehityksen tarkoituksena oli myös olla turvallisempi vaihtoehto todelliselle seksille, kun otetaan huomioon sukupuolitaudit ja raskaus.\nTutustu erääseen Fleshlight tekopilluun tästä!\nFleshlight Fleshlight arvostelu\nTee-se-itse pillu: Pringles tekopillu Opi tekemään oma tekopillusi!\nTekopillu Parempien tekopillujen puolesta!


Lasten ja nuorten ohjaajien koulutusjärjestelmä - Suomen Voimisteluliitto\nHome » Ohjaajille ja valmentajille » Ohjaajan ja valmentajan polku » Lasten ja nuorten ohjaajien koulutusjärjestelmä\nLasten ja nuorten ohjaajien koulutuspolku\nVoimisteluliitto järjestää lasten ja nuorten ohjaajille koulutusta 1-2 -tasoilla. Koulutuspolut rakentuvat yksilöllisesti riippuen mm. ohjaajan tavoitteista sekä kohderyhmästä.\nLasten ja nuorten ohjaajien 1-tason koulutuspolku rakentuu omien tavoitteiden ja toimintaympäristön mukaiseksi kokonaisuudeksi, jossa koulutuksesta, seurassa tapahtuvasta oppimisen tukemisesta sekä ohjaajakokemuksesta muodostuu osaamispohja ohjaajana toimimiselle sekä innostus kehittää omaa osaamista eteenpäin.\nKaikki uudet ohjaajat ja valmentajat aloittavat kouluttautumisen Voimisteluohjaajan startti -koulutuksesta, jossa tutustutaan ohjaamisen perustietoihin ja -taitoihin kuten ryhmän hallintaan, vuorovaikutukseen, turvallisuuteen, lasten ja nuorten kasvuun ja kehitykseen sekä innostavaan ja motivoivaan ohjaamiseen.\nTämän jälkeen ohjaajat täydentävät osaamistaan omiin tavoitteisiinsa ja toimintaympäristöönsä parhaiten sopivilla koulutuksilla. Suositeltavia koulutuspolkuja Voimisteluohjaajan startin jälkeen:\nLasten voimistelun ohjaajat\nLaatua lapsuusvaiheen ohjaukseen (entinen nimi Monipuolista harjoittelua)\ntäydentävä koulutus oman kiinnostuksen mukaan esim. Convention tai Voimistelukoulu update -tapaamiset\nLaatua lapsuusvaiheen ohjaukseen ja/tai Fyysisen valmennuksen peruskoulutus\ntäydentävä koulutus esim. ideapäivät ja Conventionit\nVoimistelukoulu (mikäli ohjaa lapsia)\nLasten ja nuorten ohjaajat voivat kouluttautumisessa hyödyntää myös lajivalmentajien koulutuksia kuten Fyysisen valmennuksen peruskoulutusta, Valmennuksen suunnittelun ja seurannan perusteet verkkokoulutusta tai Lajitaidon peruskoulutuksia.\nSeuran rooli oppimisen tukijana 1-tasolla\nSeura tukee ohjaajan oppimista koko I-tason ajan. Kaikki ohjaajat keräävät seurassa suorituksia I-tason oppimispassiin ja passin täyttäminen on minimipanos tämän tasotodistusvaatimuksen täyttymiseen. Oppimispassi sisältää erilaisia ohjaajana kehittymiseen liittyviä tehtäviä kuten muiden ohjaajien toiminnan seuraamista, oman vastuun kasvamista ohjaajana, oman kehittymisen arviointia ja keskustelua seuran keskeisten toimijoiden kanssa. Suorituksia passiin kerätään koko I-tason ajan.\nOppimispassin lisäksi suosittelemme seuroja käyttämään myös muita oppimista tukevia järjestelmiä esim. liiton Opitaan yhdessä! toimintamallia tai jotakin seuran omaa järjestelmää kuten tutor-/mentortoimintaa, ohjaajakerhoja tai ohjaaja-/valmentajapareja. Seurassa tapahtuvaa oppimista voi suorittaa myös toisessa seurassa, mikäli tämä edesauttaa oppimistavoitteiden saavuttamista. Ohjaajien oppimisen tukeminen tarjoaa seuroille myös hyvän mahdollisuuden yhteistyön tekemiseen. Esimerkiksi ohjaajavaihto tai vierailu lähiseuraan saattavat tuoda uudenlaisia näkökulmia seuran toimintaan.\nVoimisteluliitto järjestää joka toinen vuosi Lasten ja nuorten ohjaajien jatkokoulutuksen (2-taso). Koulutus on suunnattu kaikilla lasten ja nuorten ohjaajille riippumatta voimistelu- tai tanssimuodosta. Jatkokoulutus on laajempi koulutusprosessi, jossa on useampia lähi- ja etäjaksoja.\nLasten ja nuorten ohjaajille on tarjolla myös ammattikouluttautumisen mahdollisuuksia esimerkiksi liikuntaneuvojaksi, liikunnanohjaajaksi (AMK) tai tanssinopettajaksi. Työn ohella suoritettavassa liikunnan ammattitutkinnossa on myös mahdollisuus painottaa opiskelussa lasten tai nuorten liikuntaa.\nVoimisteluliitto myöntää lasten ja nuorten ohjaajille 1-3 -tason tasotodistuksia. Lisätietoa tasotodistuksista löydät täältä.\nAiempi koulutus ja muuten hankittu osaaminen pyritään huomiomaan koulutuspolun rakentamisessa. Yleisimpiin korvaavuuksiin voit tutustua täällä.


Toimittajat kiersivät taas Buckinghamin palatsin turvatoimet - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nToimittajat kiersivät taas Buckinghamin palatsin turvatoimet\nJulkaistu 24.05.2009 03:01\nBuckinghamin palatsin turvallisuus Lontoossa on saanut kovan kolauksen. The News of the World -lehden mukaan kaksi sen toimittajaa pääsi sisään palatsin yleisöltä suljetuille alueille liikemiehiksi tekeytyneinä.\nLehden mukaan kuninkaallinen autonkuljettaja päästi toimittajat sisään palatsiin 1000 punnan eli reilun 1100 euron korvausta vastaan. Toinen miehistä muun muassa istui kuningatar Elisabeth II:n autossa.Siitä ei ole tietoa, olivatko kuningatar Elisabeth ja hänen miehensä prinssi Philip palatsissa tapahtumahetkellä.\nViranomaiset ovat ilmaisseet huolensa palatsin turvallisuudesta tapauksen tultua julki.Tapaus ei ole ensimmäinen kerta, kun Buckinghamin palatsin turvallisuus horjuu. Vuonna 2003 Daily Mirror -lehden toimittaja sai väärennetyillä papereilla palatsista paikan kuningattaren palvelijana.Vuonna 2004 brittitabloidi Sunin toimittaja pääsi Windsorin linnan alueelle valokuvaajan kanssa tavarantoimittajiksi naamioituneina mukanaan laatikko, jonka kyljessä luki "pommi".Vuonna 2003 Osama bin Ladeniksi pukeutunut kuokkavieras taas pääsi osallistumaan prinssi Williamin syntymäpäiväjuhliin.\nLontoo huolissaan teinien puukotuksista - 13-vuotias pidätetty eilisestä surmasta\nSikainfluenssa leviää amerikkalaissotilaiden keskuudessa


Turku: Fontanan brunssi\nKävin taas Turussa ja tällä kertaa sunnuntaibrunssilla Fontanassa. Fontanan brunssi on tarjolla kello 12 - 16 ja vatsansa saa täyteen 17 eurolla. Kahvilan itsensä mukaan pöytään katetaan "kauden herkut ja brunssiklassikot" ja brunssilla suositaan luomua ja lähituotettuja raaka-aineita. Ei hullumpaa!\nToden totta, tarjolla on jos jonkinlaista klassikkoa sekä kivoja yllätyksiä. Salaateilla (mm. kylmäsavu- ja lämminsavulohisalaattia sekä couscousta) on oma vitriininsä, leipiä, croissantteja ja riisipiirakoitakin saa leikkeleillä ja juustoilla ryyditettynä. Myös lämpimiä ruokia on tarjolla, mm. sipulirenkaita, lohkoperunoita ja lihapullia. Guacamoleakin löytyi, joskaan en heti keksinyt mihin sitä olisi pitänyt lisätä.\nJälkkäripöytä saa myös kiitosta: pekaanipähkinä-miniwiinereitä, pannareita ja vaahterasiirappia(!) sekä mehevää suklaakakkua ja marjapiirakkaa. Kahvia ja laktoositonta maitoa saa, mehuvaihtoehtoinakin oli tuorepuristettua omenamehua ja virkistävää kivennäisvedellä terästettyä marjamehua.\nTilanakin Fontana on viihtyisä ja sisälle mahtui myös ns. pahimpaan ruuhka-aikaan. Väkeä on paikalla, mutta istumapaikan saa valita rauhassa. Pöydissä on kynttilät ja tunnelma on lämmin sekä rento. Ainut miinus tulee wc-tiloista, jotka ovat kuin suoraan 70-luvulta.\nKyllä käy (taas) turkulaisia kateeksi. Olen kerta kerralta enemmän sitä mieltä, että Turussa on Helsinkiä paremmat ravintolat. Niissä on erinomainen ruoka, sisustukseen on panostettu ja mikä parasta, useat sijaitsevat toisiaan lähellä jokirannassa. Toki Helsingissäkin on hyviä ravintoloita vaikka kuinka, mutta ne sijaitsevat usein kaukana toisistaan - etukäteen pitää tietää minne on menossa, sillä harhailemiseen vierähtää muuten tovi jos toinenkin.\n+ Kattava, laadukas valikoima\n+ Mukava, väljä tila\n- Wc:t on unohtunut rempata


Turvallinen työyhteisö on tuottava | GSD Nordic Artikkelit\nPirkko-Liisa Hyttinen, työ- ja organisaatiopsykologi, PsT, HHJ\nOrganisaatiot ovat näinä aikoina jatkuvassa liiketilassa ja muutoksessa. Tämä voi johtaa tilanteeseen, jossa yksittäiset työntekijät eivät enää täysin ymmärrä oman työnsä tavoitteita, menettävät motivaationsa tai kokevat, etteivät enää hallitse toimenkuvaansa.\n”Tavoitteiden erilaiset tulkinnat esimiesten ja työntekijöiden välillä saattavat johtaa työntekijän pelkoon ja harmiin, jolloin työntekijä saattaa oirehtia syyttämällä tai mustamaalaamalla esimiestään”, toteaa Coronaria Työelämäpalveluiden työ- ja organisaatiopsykologi Pirkko-Liisa Hyttinen.\nAlisuoriutuva ja huolestunut työntekijä ei välttämättä kykene ottamaan vastaan rakentavaa palautetta esimieheltä ja kehittämään työskentelytapojaan. Työntekijä näkee esimiehen syyllisenä turvattomuuden tunteeseen, ja pahimmillaan oirehtiva työntekijä pyrkii kääntämään koko työyhteisön esimiestä vastaan lietsomalla pelkoa.\n”Työpaikan yhteisöllisyys on vaarassa, mikäli tunteidensa vallassa oleva työntekijä alkaa toimia esimiehen selän takana ja vaikkapa käyttää sosiaalista mediaa oman pahan olonsa purkamiseen. Kulissien takainen mustamaalaaminen voi jatkua pitkään, jolloin tilanne on jo kärjistynyt, kun esimies saa viimein asiasta tiedon”, kuvailee Hyttinen.\nRatkaisuna ennaltaehkäiseminen ja juurisyiden selvittäminen\nCoronaria Työelämäpalvelut auttaa ennaltaehkäisemään työyhteisöongelmia. Jos niitä on syntynyt, keskeisintä on etsiä juurisyyt ja pureutua niihin. Tutkimuksen pohjalta Coronaria suunnittelee yhdessä organisaation kanssa tehtävät toimenpiteet.\n”Me toimimme peilipintana johdolle ja esimiehille sekä autamme välttämään liikkuvan organisaation sudenkuopat. Valmennamme esimiehiä ennakoimaan ja toimimaan oikein tilanteissa, jotka voivat johtaa ongelmien syntyyn”, kertoo Hyttinen.\nOrganisaation tavoitteet toteutuvat vain ihmisten kautta. Siksi on tärkeää huolehtia turvallisuuden tunteesta. Se on avain myös tuottavuuteen.\nLue lisää: www.coronaria.fi/yrityksille/tyoelamapalvelut/\nTulevaisuudessa tekoälyn ja mikrotargetoinnin lisäksi ohjelmallisesti ostetun ulkomainonnan osuus tulee kasvamaan digitaalisessa näyttöviestinnässä”, povaa Craneworksin toimitusjohtaja..


TÄÄLLÄ POHJANTÄHDEN ALLA –suurproduktio - Joensuun kaupunginteatteri\nTÄÄLLÄ POHJANTÄHDEN ALLA –suurproduktio\nSuomen sata vuotista historiaa kunnioittaen Joensuun kaupunginteatterin tämän syyskauden 2017 suurin produktio ei ole yhtään vähempää kuin uusi versio akateemikko Väinö Linnan klassikosta Täällä Pohjantähden alla. Esitys on teatterinjohtaja Iiristiina Varilon ensimmäinen ohjaus suurella näyttämöllä. Dramatisoinnista on Varilon kanssa vastannut Janne Rosenvall.\n– Mieleeni alkoi puskea nöyryyttä ja jopa piinaavaa pelkoa. Miten käsitellä Suomen ehkä merkittävintä kirjallista teosta ja miten pureutua sisällissodan inhimilliseen tragediaan, kuvailee Rosenvall tunteitaan puolitoista vuotta sitten urakan alussa.\nTäällä Pohjantähden alla on Joensuun kaupunginteatterin tämän kauden suurin produktio, jossa mukana on teatterin koko henkilöstö, vierailevia näyttelijöitä, avustajia ja tanssijoita. Päärooleissa ovat Maria Sarkkinen (Elina) ja Olli Haataja (Akseli). Koreografiasta on vastannut Ari Numminen, valo-ja videosuunnittelusta Anssi Pennanen, lavastus- ja pukusuunnittelusta Kaisu Koponen sekä musiikin sovituksesta ja sävellyksestä Petri Tiainen.\nEnsi-ilta lauantaina 25.11.2017 klo 19 Joensuun kaupunginteatterin suurella näyttämöllä.\nLiput 30/28/16 €\nLisätietoja ja pressikuvia tuotannosta:


Syöpäjärjestöjen saavutettavuustyö: Sama kokemus kaikille aisteille - Saavutettavuusvaatimukset\nSyöpäjärjestöjen digituottaja Teemu Muhli tekee saavutettavuustyötä nuorten terveyden edistämiseen tarkoitetulla Fressis.fi-sivustolla. Yhdenvertaisuuden tavoite saa miettimään ratkaisuja käyttäjän kokemuksen kautta.\nSyöpäjärjestöjen saavutettavuustyöryhmä on edennyt omassa projektissaan kartoituksesta teknisen työn aloittamiseen. Fressis.fi-sivuston saavutettavuustestaus osoitti kriittiset korjauskohdat sekä mahdolliset haasteet, jotka sivuston tekninen toimittaja ottaa käsittelyynsä.\nSyöpäjärjestöjen digituottaja Teemu Muhli pitää saavutettavuutta kaikkea toimintaa läpileikkaavana periaatteena.\nKäyttökokemuksen ja sisältöjen kehittäminen keskeistä\nTeknisen saavutettavuuden parantamisen projekti rullaa mukavasti, eikä tekninen toteutus aiheuta suuria huolia. Katse onkin nyt käännetty sisältöihin ja käyttökokemuksiin.\nYksi pohdittava aihe on sivustolla olevan informaation suuri määrä, joka voi testausraportin mukaan olla käyttäjälle vaikea hahmottaa.\n”Sivustollamme on runsaasti laadukasta sisältöä, mutta meidän tulee varmistaa, että sisältöä ei ole liikaa yhdessä näkymässä. Sivun hahmottamisen tulisi olla mahdollisimman vaivatonta kaikille käyttäjille. Meidän on arvioitava, mikä on käyttäjälle relevanttia ja tuleeko sisältöä vähentää vai ratkeaako asia informaation muotoilulla”, Muhli kertoo.\nSaavutettavuuden edistäminen on kiinteä osa kaikkea viestintää\nSyöpäjärjestöjen keskeisiä arvoja ovat yhdenvertaisuuden ja tasa-arvon vahvistaminen, ja saavutettavuustyö nähdäänkin osana laajempaa kokonaisuutta.\nYksittäiseen verkkosivuun keskittymisen sijaan saavutettavuus halutaan tuoda osaksi kaikkea Syöpäjärjestöjen viestintää ja tuotettavia materiaaleja. Ja vielä niin, että moninaisuus, mahdollisimman monet käyttäjäryhmät ja tarpeet huomioidaan kaikessa tekemisessä.\nOmia oivaltamisen hetkiä Muhli on kokenut saavutettavuuskoulutuksissa, joissa sai seurata näkövammaisen kouluttajan päätetyöskentelyä.\nMieleen jäi myös kouluttajan kertomus taideharrastuksestaan: kuinka avustaja tai ystävä kuvailee taideteoksia hänelle. Tarina avarsi Muhlin ajattelua ja lisäsi kunnianhimoa saavutettavuustyöhön.\n”Verkkosivuilla on kuvia ja infografiikoita eri syistä, täydentämässä tekstiä tai tuottamassa jonkun lisäoivalluksen. Kun verkkosivustolla oleville kuville tehdään tekstivastineita, tulee niiden olla informatiivisia ja selkeitä. Osaisinko samalla sanoittaa käyttäjälle tunnelman, joka kuvassa on? Kokemushan on aina kuitenkin yksilöllinen”, Muhli kertoo.\nKun sivustolla on runsaasti laadukasta sisältöä, tulee varmistaa, että sisältöä ei ole liikaa yhdessä näkymässä.\nSaavutettavuusvaatimusten ensimmäinen siirtymäaika päättyy 23.9.2019


Suomen mestari : suomen kielen oppikirja aikuisille. 1 ⁄Gehring, Sonja, kirjoittaja\nSana sanasta : suomen kielen jäljillä ⁄Eloranta, Ville, kirjoittaja\nLöytöretki suomeen ⁄Juva, Kersti, kirjoittaja\nSehän on murretta! ⁄Lyytikäinen, Erkki, kirjoittaja\nJukola : lukion suomen kieli ja kirjallisuus : kielikirja ⁄Kouki, Elina. kirjoittaja\nKielenhuollon juurilla : suomen kielen ohjailun historiaa ⁄Kolehmainen, Taru, kirjoittaja\nJukola : suomen kieli ja kirjallisuus. 6, Nykykulttuuri ja kertomukset ⁄Karhumäki, Johanna, kirjoittaja


Leirikutsu - PDF\nDownload "22.3.2016. Leirikutsu"\n2 Lapin ja Pohjois-Suomen pelastusliittojen palokuntanuorten In the Middle of Nowhere leiri järjestetään Sallassa koulukeskuksen alueella Leirin järjestävät SPEK Lapin ja Pohjois-Suomen toimipisteet yhdessä Sallan VPK:n, Sallan kunnan ja Lapin Pelastuslaitoksen kanssa. Leiri antaa palokuntanuorille mahdollisuuden oppia uutta, toimihenkilöille osallistua uusiin tehtäviin, mutta ennen kaikkea kaikille uusia kokemuksia ja elämyksiä sekä uusia ystäviä joita leirit mahdollistavat samanhenkisten kokoontuessa lähes viikoksi yhteen. Salla Paikka Leiripäällikkö Leirin kummi Leirin suojelija Saapuminen Salla on Lapin maakunnan itäosassa sijaitseva asukkaan rajakunta, jolla on yhteistä maarajaa Venäjän kanssa. Kelloselässä sijaitsee Sallan kansainvälinen rajanylityspaikka. Sallan naapurikuntia ovat Kemijärvi, Kuusamo, Pelkosenniemi, Posio ja Savukoski. Kunnan alueella sijaitsevat Oulangan kansallispuisto joka ulottuu Kuusamon puolelle sekä Värriön luonnonpuisto joka jatkuu puolestaan Savukosken puolelle. Sallan alueen kautta kulkee myös valtakunnallinen UKK-retkeilyreitti. Leirin keskuspaikkana toimii Sallan koulukeskus päiväkoteineen, jäähalleineen sekä piha-alueineen. Sallan VPK:n puheenjohtaja Antti Kivelä. Laulaja-lauluntekijä Kimmo Blom. Lapin Pelastuslaitoksen pelastusjohtaja Martti Soudunsaari. Leirille on mahdollista saapua sunnuntaina 3.7 klo 12 alkaen. Ilmoittautuminen Leirille tulee ilmoittautua HAKA-palokuntarekisterin kautta mennessä. Ilmoittautumisen yhteydessä on varmistettava, että jokaisen leirille tulijan tiedoista löytyvät seuraavat tiedot: nimi, syntymäaika, ruoka-aineallergiat, terveystiedot (esim.lääkitykset), lähiomaisen nimi, lähiomaisen puhelinnumero ja t-paidan koko. Leiriläisen oma puhelinnumero ja sähköposti on myös hyvä ilmoittaa ilmoittautumisen yhteydessä. Alle 18-vuotiailla tulee olla huoltajan suostumus leirille osallitumisesta. Mikäli palokuntanuori tarvitsee kurssille ohjaajan tms. muuta huomioitavaa, ilmoitus siitä jo ilmoittautumisen yhteydessä. Mikäli tiedoissa on puutteita, leiritoimisto tulee pyytämään täydennyksiä. Jokaisella palokunnalla tulee olla vastuuhenkilö ilmoittautumisen yhteydessä. Olkaa aktiivisia ja tehkää yhteistyötä esimerkiksi muiden palokuntien kanssa ja mahdollistakaa täten nuorten osallistuminen leirille!\n3 Ilmoittautumislomake Leirikutsun yhteydessä on ilmoittautumislomake, jota voi vapaasti hyödyntää leiriläisten tietojen keräämiseksi. Lomaketta ei toimiteta leirin järjestäjälle vaan tiedot kirjataan palokunnan HAKArekisterin tietoihin. Leirimaksu Leirimaksu on saakka Lapin ja Pohjois-Suomen pelastusliittojen jäsenpalokuntien palokuntanuorilta 110, muilta 130. Alle 7-vuotiaat veloituksetta. Toimihenkilöiden osallistumismaksu on 50 pelastusliittojen jäsenpalokuntien osalta, muilta 80. Leirimaksu sisältää leiriohjelman mukaiset ruokailut ja palvelut sekä leiripaidan. Leirille osallistumisen voi perua veloituksetta asti. Leirimaksut laskutetaan kesäkuun alussa. Leirille voi osallistua toimihenkilönä myös päivämaksulla, joka on 10 /päivä. Maksu sisältää ohjelman mukaiset ruokailut. Päivämaksut laskutetaan jälkikäteen päivien mukaisesti. Päivämaksu ei sisällä leiripaitaa. Leirille voi ilmoittautua vielä ilmoittautumisajan päättymisen jälkeenkin, jolloin leirimaksu on 130 palokuntanuorelta ja 80 toimihenkilöltä 17.6 asti. Hintaan ei sisälly leiripaitaa. Kurssit Leirillä järjestetään palokuntanuorten koulutusjärjestelmän mukaisia kursseja: AKU 1 TAKU 2 RYHMÄNJOHTAJA AKU 2 TAKU 3 TULITAISTELIJA TAKU 1 TAKU 4 ENSIAPU JATKOKURSSI ACTION KURSSI Kouluttajaksi voi hakeutua jos olet vähintään 16-vuotias ja omaat riittävät taidot kouluttaa. Kouluttajana sinulla on mahdollisuus syventää omaa osaamistasi ja tukea kurssilaista omalla polulla kohti hälytys-osastoa. Leirimmehän on palokuntanuorten koulutusleiri jossa keskiössä on palokuntanuorten koulutus. Kaikille kursseille tarvitaan kouluttajia, ota yhteyttä Mattilan Markoon!\n4 Toimialat Vapaana on eri toimialoilla tehtäviä, ilmoittautumisen yhteydessä voit ilmoittautua useammalle toimialalle ja laittaa ne haluamaasi järjestykseen. Huolto Järjestely Muonitus Päiväkoti Ohjelma Turva Tiedotus Ensiapu Muonitukseen etsitään keittiöön ruoan valmistukseen ja jakeluun 10 henkilöä. Sinulla tulee olla salmonellatodistus ja hygieniapassi. Turvaan etsitään henkilöstä jolla on voimassa oleva järjestyksenvalvoja kortti. Myös muilla toimialoilla, etenkin koulutuksessa on vapaita tehtäviä kysy lisää toimialojen vastuuhenkilöiltä (kts yhteystiedot)! HUOM! Jos on sovittu jo toimialan vastaavan kanssa tehtävästä, ilmoittaudu normaalisti HAKAn kautta valitsemalla oikea toimiala ilmoittautuessasi. Leiritunniste Leiriläisille jaetaan leirillä ilmoittautumisen yhteydessä tunnisteet. Leiritunniste tulee olla esillä koko leirin ajan. Vierailupäivä Leiriläisten vanhemmilla ja muilla kiinnostuneilla on mahdollisuus vierailla leirialueella keskiviikkona 6.7. klo välisenä aikana. Vierailijoilla on mahdollisuus ostaa leirikanttiinista ruokailulippuja, jolla saa lounaan leirin ruokalasta. OuLan malja OuLan malja kalustokilpailu järjestetään vierailupäivän aikana keskiviikkona 6.7. Kilpailussa kilpaillaan OuLan maljan sääntöjen mukaisesti ja kilpailurata perustuu Lapin omien kalustokilpailuiden rataan. Säännöt ja rata on tutustuttavissa leirin nettisivuilla. Lisäinfoa kilpailusta tulee leirin vahvistuskirjeessä palokuntiin ilmoittautumisajan päätyttyä. Kilpailuun voi osallistua viikkoharjoituksissa opetetuilla taidoilla.\n5 Vakuutukset Jokainen palokunta huolehtii leiriläisille vakuutuksen. Leirin puolesta ei ole vakuutusta osallistujille. Nettisivut Leiristä saa lisätietoa tai Facebook sivut Tykkää Lapin ja Pohjois-Suomen omasta leirisivusta. Siellä tiedotetaan leiristä säännöllisesti. Leirin aikana sivua päivitetään säännöllisesti, joten vanhempien on mahdollista seurata leirin tapahtumia. Katso lisää Ruokailu Leirin aikana järjestetään ruokailut liitteenä olevan ohjelman mukaisesti. Leiriläiset ruokailevat koulutuksen aikana kurssin mukana, muulloin oman palokunnan kanssa. Ruokailuvälineet on järjestetty leirin toimesta. Kanssamme lounastavat leirin ajan myös Sallan kesälukion oppilaat. Allergiat Leiriläisten allergiat, lääkitykset tms. tulee ilmoittaa ilmoittautumisen yhteydessä. Hygienia Käsienpesusta tulee huolehtia leirin aikana säännöllisesti. Leirin puolesta on järjestetty suihkutilat ja niitä tulee käyttää säännöllisesti. Kanttiini Leirillä toimii koko viikon ajan kanttiini, josta on ostettavissa karkkia, limsaa, jäätelöä yms. Ostokset voit tehdä joko käteisellä tai kortilla. Majoitus Leiriläiset majoittuvat telttoihin. Asuntoautoille ja vaunuille on oma alueensa jäähallin takana. Palokunnat vastaavat omasta majoituksesta ja jokaisessa teltassa tulee olla täysi-ikäinen vastuuhenkilö. Majoitusalueella saa majoittua vain puolijoukkueteltoissa tai vastaavissa isommissa teltoissa.\n6 Turvallisuus Leirin aikana toimii vartiointi ja ensiapu. Ensiapu (24/7) löytyy koulurakennuksesta. Päiväkoti Päiväkoti tarjoaa leirin pienimmille ohjattua toimintaa ja leikkiä sekä ateriat ja lepohetket. Päiväkotiin ovat tervetulleita alle 7- vuotiaat lapset joiden vanhemmat osallistuvat leirille kouluttajina ja toimihenkilöinä. Päiväkoti on avoinna leirin aikana maanantaista perjantaihin klo 08:00 17:00. Voit kysyä lisätietoa päiväkodin vastuuhenkilöiltä! Rakennusleiri Leirin rakentaminen käynnistyy jo torstaina 30.6 Sallan VPK:n toimesta, muiden rakennusleiriläisten osalta perjantaina 1.7. HAKA-palokuntarekisterissä on oma ilmoittautuminen rakennusleiriä varten. Purkuleiri Leirin purku suoritetaan lauantaina 9.7. HAKApalokuntarekisterissä on oma ilmoittautuminen purkuleiriä varten. Vahvistuskirje Ilmoittautumisajan päättymisen jälkeen osastoihin lähetetään mennessä vahvistus ilmoittautumisesta ja lisätietoa leiristä. Yhteiskuljetus SPEK Lapin ja Pohjois-Suomen toimesta ei ole järjestetty yhteiskuljetuksia. Tervetuloa leirille! Järjestäjä pidättää oikeudet muutoksiin.\n8 Leirin johtoryhmän yhteystiedot Leiripäällikkö Antti Kivelä/Sallan VPK Keijo Kotala/Sallan VPK Koulutus Marko Mattila/Sodankylän VPK Juha Kunnari/Lapin Pelastuslaitos Turva Jarkko Heikkilä/Sallan VPK Kaisa Siltala/Kalajoen PVPK Huolto Esa Orava/Kemin VPK Muonitus Tiina Heikkilä/Sallan VPK Satu Poikela/Sodankylän VPK Järjestely Sakari Salmijärvi/Sallan VPK Toivo Eteläaho/Sallan VPK Ohjelma Susanna Kamsula/Kemin VPK Veli Lampela/Kemin VPK Ensiapu Inka Poikela/Sodankylän VPK Essi Ollila/Sallan VPK Toimisto Kalusto + kuljetus Petri Höglund/Oulun VPK Oskari Ervasti/Oulun VPK Kanttiini Pertti Heikkilä Sallan Vesaiset Päiväkoti Pilvi Suomela Taija Willberg Tiedotus Patrik Willberg Venla Väisänen Nuorten edustaja Timo Koivuniemi/Sallan VPK