Pohtiva - Muutos 2011:n tavoite- ja toimenpideohjelma\nMuutos 2011:n tavoite- ja toimenpideohjelma\nOtsikko: Muutos 2011:n tavoite- ja toimenpideohjelma\nTAVOITE- JA TOIMENPIDEOHJELMA 9.4.2010\ntaloudellisten, sivistyksellisten ja sosiaalisten oikeuksien ajamista\npoliittisten oikeuksien ajamista\nsuora demokratia edustuksellisen demokratian tueksi. Haluamme suoran demokratian avulla tuoda kansalaisvaikuttamisen lähelle tavallista kansalaista. Välineinä tässä ovat kansalaisaloite ja kansanäänestys. Niiden avulla kansalaiset voivat itse päättää itseään koskevista asioista. Valtiollisella tasolla kansanäänestys voi koskea esimerkiksi uutta kansalaisuuslakia. Kuntatasolla kansalaiset voivat äänestää esimerkiksi kyläkoulujen sulkemisesta, isoista rakennushankkeista tai vastaanottokeskuksien perustamisesta paikkakunnalle.\nsananvapaus koskee myös toisinajattelijoita.\njärkeistää nykyistä maahanmuuttopolitiikkaa\npäästä eroon nykyisestä epäterveestä konsensuspolitiikasta\nsaada tuomiot vastaamaan rikosten vakavuutta ja kansalaisten oikeuskäsitystä.\n1 KANSANVALLAN EDISTÄMINEN\n1.3 Keskeisten virkamiesten valinta\n2 SUOMEN KANSALAISTEN EDUN AJAMINEN\n2.1.1 Valtion suvereenisuus\n2.1.2 Julkisen vallan käyttö\n2.1.4 Julkisen sektorin velanotto ja valtiontalouden mahdollinen ylijäämä\n2.1.5 Julkinen sektori ja sen toiminnan tehostaminen\n2.1.6 Epäterveen konsensuspolitiikan purku\n2.1.7 Työllisyys ja työvoiman tarve\n2.1.9 Globaali vastuu\n2.1.10 Vainottujen ja hädänalaisten suojelu\n2.1.11 Maahanmuuttopolitiikan järkeistäminen\n2.2.1 Yhdenvertaisuusperiaate ja positiivinen erityiskohtelu\n2.2.2 Sukupuolten välinen tasa-arvo\n2.2.3 Lasten oikeudet\n2.2.4 Kansalaisen oikeudet\n2.2.9 Kansalaisten fyysinen koskemattomuus ja väkivaltarikollisten rankaiseminen\n2.2.10 Suomen kansalaisuus ja sen saaminen\n2.3 LUONTO JA YMPÄRISTÖ\n2.3.1 Luonto, luonnonarvot ja eläimet\n2.3.2 Kestävä kehitys\nPerustuslain mukaan Suomessa valta päättää asioista on kansalla. Käytännössä kansalaiset valitsevat vaaleissa edustajansa eduskuntaan ja kunnanvaltuustoihin päättämään yhteisistä asioista. Tätä kutsutaan edustukselliseksi demokratiaksi.\nEdustuksellinen demokratia on kriisissä. Sen keskeinen ongelma on, että kansalaiset voivat päättää vaaleissa vain henkilöistä eli siitä, ketä he äänestävät. Nykyisessä järjestelmässä kansalaisilla ei ole oikeutta päättää äänestämällä merkittävistä asioista. Edustuksellisessa demokratiassa valtiovalta ei ole kansalla vaan kansanedustajien ja hallinnon ylimpien virkamiesten käsissä.\nEdustuksellista demokratiaa tulee täydentää kansalaisten vaikutusmahdollisuuksia lisäämällä. Koko kansakuntaa koskevat merkittävät päätökset tulee tehdä ns. suoran demokratian keinoin, jolloin lopullisen päätöksen tekevät Suomen äänioikeutetut kansalaiset.\nSuora demokratia tulee ulottaa kaikkeen poliittiseen päätöksentekoon riippumatta siitä, onko kyse kansallisesta, alueellisesta vai paikallisesta päätöksenteosta. Kunnallista ja alueellista itsemääräämisoikeutta tulee lisätä, jolloin kunnat ja kuntalaiset voivat tehdä itsenäisempiä päätöksiä.\nTarkoitus ei ole luopua edustuksellisesta demokratiasta vaan tuoda uusi vaikuttamisen muoto täydentämään sitä. Jatkossa lakien merkittävä enemmistö säädettäisiin parlamentaarisessa järjestyksessä kuten tähänkin asti.\nSuoran demokratian kolme keskeistä vaikutustapaa ovat kansalaisaloite, kansanäänestys sekä keskeisten virkamiesten valinta.\nTietty määrä kansalaisia voi tuoda oman ehdotuksensa poliittiselle asialistalle ja käynnistää siitä kansanäänestyksen. He voivat ehdottaa esimerkiksi perustuslain muuttamista, täysin uutta lakia tai voimassa olevan lain kumoamista.\nKansanäänestyksen järjestäminen ei ole viranomaisten päätettävissä. Se on järjestettävä, jos tietty määrä äänioikeutettuja kansalaisia niin vaatii.\nEhdotamme, että 35000 äänioikeutettua kansalaista (0,8 prosenttia äänioikeutetuista kansalaisista) voi tuoda oman ehdotuksensa poliittiselle asialistalle ja käynnistää siitä kansanäänestykseen tähtäävän prosessin.\nPerustuslain muuttamiseen tähtäävän aloitteen määräksi ehdotamme 43000 äänioikeutettua kansalaista (yksi prosentti äänioikeutetuista kansalaisista).\nTäysin uuden lain valmistelu ja hyväksyminen tapahtuvat ensivaiheessa parlamentaarisessa järjestyksessä. Lain lopullinen hyväksyminen tapahtuu päättäjiä sitovassa kansanäänestyksessä. Jos kansa äänestää lain puolesta, eduskunta ei voi olla hyväksymättä lakia.\nMyös kuntatasolla tietty määrä kuntalaisia voi saada ehdotuksensa kuntalaisten äänestettäväksi. Äänestyksen lopputulos sitoo päättäjiä. Ehdotamme, että 0,8 prosenttia äänioikeutetuista kuntalaisista voi käynnistää tällaisen äänestysprosessin.\nKansanäänestys toimitetaan, jos 0,8 prosenttia äänioikeutetuista kansalaisista sitä vaatii. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että eduskunnassa päätetty asia, esimerkiksi uusi laki, alistetaan vielä kansalaisten hyväksyttäväksi. Näin parlamentaarisessa järjestyksessä syntynyt laki, sopimus tai päätös voi tulla voimaan vasta sen jälkeen, kun kansalaiset ovat hyväksyneet sen kansanäänestyksessä. Kansanäänestyksen tulos sitoo päättäjiä.\nTarkoitus ei ole äänestää jokaisesta mahdollisesta asiasta. Kansanäänestystä sovelletaan vain tietyn merkittävyysrajan ylittäviin lakeihin, sopimuksiin ja päätöksiin. Tällainen koko kansakuntaa koskeva merkittävä päätös on esimerkiksi NATO-kysymys tai parhaillaan uudistettavana oleva kansalaisuuslaki.\nTärkeimpien perustuslaillisten asioiden muuttaminen vaatii kansalaisten enemmistön lisäksi myös perustuslain säätämisjärjestyksen eduskunnassa.\nMonet merkittävät päätökset tai niiden valmistelu syntyvät virkamiestyönä. Siksi kansalaisten tulee saada vaikuttaa suoralla vaalilla keskeisten virkamiesten valintaan. Tällaisia keskeisiä virkamiehiä ovat esimerkiksi eduskunnan oikeusasiamies ja valtakunnansyyttäjä. Myös virkamiesten toiminnan laillisuuden valvontaa tulee merkittävästi lisätä.\n43 000 kansalaista (yksi prosentti äänioikeutetuista kansalaisista) voi vaatia tällaisen keskeisen virkamiehen virkasuhteen lopettamista ennen virkasuhteen tavanomaista päättymistä. Vaaditusta asiasta on toimitettava päättäjiä sitova kansanäänestys.\nSuomen valtion tulee tavoitella mahdollisimman korkeaa täysivaltaisuutta ja itsemääräämisoikeutta. Suomen valtiolla tulee olla oikeus käyttää itsenäisesti ylintä päätäntävaltaa omalla alueellaan sekä päättää oikeudellisista suhteistaan toisiin valtioihin ja muihin kansainvälisen oikeuden subjekteihin. Valtaa tulee pyrkiä aktiivisesti siirtämään takaisin EU:lta Suomen kansalle.\nJulkisen vallan on kaikissa toimissaan noudatettava oikeusvaltioperiaatetta. Julkisen vallankäytön on aina perustuttava lakiin ja kaikessa julkisessa toiminnassa on noudatettava tarkoin lakia. Tulkinnanvaraisissa tilanteissa lakeja on aina tulkittava perusoikeusmyönteisesti.\nLainvalmistelutyöt pitää tehdä puolueettomissa ryhmissä ja niistä tulee informoida kansalaisia.\nKansalaisten oikeuksista ja velvollisuuksista päätettäessä on nojauduttava eduskuntalain tasoiseen normiin.\nLaeilla määritetään yksilön sallitun ja kielletyn tekemisen väliset erot. Ne on kirjoitettava yksiselitteisiksi niin, että kansalaisten on helppo ymmärtää ero sallitun ja kielletyn toiminnan välillä. Näin minimoidaan myös demokraattisille oikeusvaltioille vieraiden poliittisten oikeudenkäyntien mahdollisuus.\nSuomi on 2000-luvulla saanut Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelta peräti 40 moitetta toistuvista ihmisoikeusrikkomuksista, esimerkiksi liian pitkiksi venyneistä oikeuskäsittelyistä. Tämä on enemmän kuin muilla pohjoismailla yhteensä, mikä on Suomen väkilukuun suhteutettuna hyvin suuri määrä. Suomen valtion on kiinnitettävä huomiota Euroopan ihmisoikeussopimukseen ja noudatettava sitä kaikissa tilanteissa. Toisenlainen käyttäytyminen ei sovi länsimaiselle demokraattiselle oikeusvaltiolle.\nSuomen kansalaiset ovat rakentaneet Suomesta toimivan länsimaisen oikeus- ja hyvinvointivaltion. Sen ensisijaisena tehtävänä on pitää huolta kansalaistensa hyvinvoinnista ja perustarpeista sekä toimia kansalaistensa edunvalvontakoneistona. Näihin tavoitteisiin valtio pyrkii keräämällä kansalaisilta erilaisia veroja ja maksuja ja jakamalla niitä tulonsiirtoina erilaisiin kohteisiin.\nVerotuksella kerätyt rahat on kohdennettava suomalaisten hyvinvointiin ja suomalaisen yhteiskunnan rakentamiseen. Erityisesti verovaroja tulee käyttää ikääntyvien kansalaisten ihmisarvoisen loppuelämän varmistamiseen, työikäisten saattamiseen aktiivisiksi yhteiskunnan jäseniksi vastikkeettomien tulonsiirtojen varassa elämisen sijaan sekä lasten ja nuorten kasvattamiseen ja kouluttamiseen. Muita tärkeitä kohteita ovat muun muassa terveydenhuolto, hoitopaikat päiväkodeissa ja suomalaiset kodittomat. Leikkausten sijaan verovaroja tulee ohjata edellä mainittuihin kohteisiin.\nVerovaroja tulee käyttää myös työn tuottavuuden parantamiseen, tehokkaiden investointien rahoittamiseen sekä uusien, taloudellisesti kannattavien työpaikkojen luomiseen Suomessa.\nTärkeä painopistealue on yrittäjyyteen kannustaminen ja yrittäjyyden houkuttelevuuden lisääminen esimerkiksi pienyritysten ja -yrittäjien verotusta sekä yrityksen perustamiseen liittyvää byrokratiaa keventämällä.\nVerovaroja ei käytetä suomalaisten yritysten kansainvälistymispyrkimyksiin, jos yrityksen päämääränä on siirtää toimintaansa pois Suomesta. Sen sijaan suomalaisten vientiyritysten toimintaa voidaan tukea esimerkiksi erilaisin verohelpotuksin.\nVeronkorotukset eivät saa olla ensimmäinen keino pyrittäessä valtion ja kuntien talouden tasapainottamiseen. Myös menoja on leikattava. Menojen leikkaukset tulee toteuttaa hallitusti siten, että lakisääteiset palvelut ja kansalaisten turvallisuus eivät heikkene.\nJatkossa valtion ja kuntien tulee vastata vain niille laissa säädetyistä velvollisuuksista.\nKunnalle laissa säädettyjä tehtäviä ovat terveydenhuolto, perusopetus, päivähoito, sosiaalihuolto, lastensuojelu, vanhusten-, vammaisten- ja päihdehuolto, toimeentulotuki, kaavoitus, ympäristönkäytön valvonta, teiden ja katujen ylläpito sekä pelastustoimi.\nNykyisin vesi- jäte- ja energiahuollosta vastaavat monissa kunnissa yksityiset yritykset. Tämä on aiheuttanut suuria korotuksia mm. vesi- ja jätemaksuissa. Näiden sektorien toiminnan järjestämisestä tulee jatkossa järjestää kuntapäättäjiä sitovia kansanäänestyksiä.\nValtion tehtäviin kuuluu huolehtia yhteisten varojen käytöstä, lakien säätämisestä, oikeuslaitoksen ylläpitämisestä, korkeakoulutasoisista koulutuspalveluista, maanteistä, poliisitoimesta, maanpuolustuksesta sekä sosiaaliturvasta ja siihen liittyvistä erilaisista tulonsiirroista, joita ovat esimerkiksi lapsilisät, asumis- ja opintotuki.\nValtiontalouden mahdollinen vuosittainen ylijäämä talletetaan tulevaisuutta varten. Tulevien sukupolvien kannalta järkevää on siirtyä nykyisestä velaksi elämisestä säästämiseen ja maksaa valtion velat pois - tai ainakin pyrkiä hillitsemään velan kasvua. Velkaantuminen on valintakysymys.\nValtio ja kunnat eivät voi elää vuosikymmenestä toiseen velaksi maksamalla korkeita korkoja liikepankeille ja rahaa lainaaville valtioille. Valtion ja kuntien täytyy oppia elämään tulojensa ja varojensa mukaan ja säästää taloudellisesti hyvinä aikoina huonomman taloustilanteen varalle. Näin estettäisiin suuri osa niistä taloudellisista vaikeuksista, joita monella Suomen kunnalla tällä hetkellä on.\nJulkisen sektorin toimintaa on tehostettava ja työn tuottavuutta parannettava byrokratiaa keventämällä. Byrokratian keventämisestä aiheutuva hallintovirkojen vähentäminen tehdään pääsääntöisesti eläkkeelle siirtymisen yhteydessä, jotta työttömyys ei lisäänny. Hyödyttömiä poliittisia virkoja ei jatkossa perusteta (katso tarkemmin seuraava kappale, "Epäterveen konsensuspolitiikan purku").\nNykyinen epäterveeseen yhteisymmärrykseen tähtäävä konsensuspolitiikka on kykenemätön poliittisiin ja taloudellisiin uudistuksiin. Se on kykenemätön tarkastelemaan asioita vaihtoehtoisista näkökulmista. Ennen kaikkea se on kykenemätön ennakkoluulottomaan ja rakentavaan keskusteluun. Siksi se tulee purkaa osana julkisen vallankäytön uudistusta.\nNykypolitiikassa monet päätökset syntyvät valtapuolueiden keinotekoisen poliittisen yhteisymmärryksen ja lähes täydellisen vaihtoehdottomuuden tuloksena. Kolmen suurimman puolueen vuosikymmeniä harrastama konsensuspolitiikka estää todellisiin ongelmiin tarttumisen sekä toimivien ratkaisujen löytämisen.\nKeskeinen nykypolitiikan ongelma on valtapuolueiden tavoitteiden, arvojen ja käytännön toiminnan samankaltaisuus. Sillä, kuka kulloinkin on hallituksessa ja kuka oppositiossa, ei ole todellista vaikutusta harjoitettavaan politiikkaan.\nKaikkien puolueiden tavoitteet on muotoiltu niin, että ne voivat tarkoittaa mitä tahansa. Siten ne saadaan kelpaamaan myös toisille puolueille. Keskustelua ongelmista vältellään johdonmukaisesti. Näin synnytetään hallitusohjelma, johon nousevat vain ne vaihtoehdot ja tavoitteet, joita on vastustettu vähiten. Tällaisella hallitusohjelman muodostamisella ei löydetä uusia ratkaisuja yhteiskunnan kehittämiseksi. Kyseinen toimintatapa ei myöskään edusta kansalaisten aitoa kuulemista.\nTodellisuudessa monista koko kansakunnalle merkittävistä asioista päättävät pääministeri ja valtiovarainministeri. Lainsäädäntövaltaa käyttävä eduskunta on pelkkä kumileimasin.\nMuita konsensuspolitiikan epäterveitä seurauksia ovat kriittisen median sekä keskustelevan ja asioita kyseenalaistavan älymystön lähes täydellinen puuttuminen, yksilönvapautta ja kansalaisten yksilöllisiä arvoja polkeva poliittinen ja yhteiskunnallinen arvomaailma sekä historiallisista tosiasioista vaikeneminen pienen sisäpiirin etujen suojelemiseksi, esimerkiksi Stasi-selvitykseen liittyvä Rosenholzaineisto.\nEpäterveen konsensuspolitiikan purkamiseen ehdotamme seuraavia keinoja:\nValtiovallan tulee esimerkiksi erilaisin tietoteknisin sovelluksin lisätä kansalaisten poliittista ja yhteiskunnallista tietoisuutta, aktiivista osallistumista, vaikutusmahdollisuuksia sekä vaikuttavuutta päätöksentekoprosessien eri vaiheissa ja eri tasoilla.\nValtiovallan tulee vahvistaa demokratiaa, lisätä kansalaisten, virkamiesten ja poliittisten päättäjien välistä vuorovaikutusta sekä luoda toimiva vuorovaikutus niiden välille perinteistä printtimediaa sekä uutta tieto- ja viestintätekniikkaa ja sähköisiä vaikutuskanavia hyödyntämällä.\nKansalaisille tulee tarjota toimiva mahdollisuus seurata poliitikkojen ja virkamiesten toimintaa kansakunnalle merkittävissä päätöksissä ja niiden valmistelussa. Näin lisätään yhteiskunnallista ja poliittista läpinäkyvyyttä ja tuodaan päätöksenteko lähemmäksi kansalaisia.\nValtiovallan tulee kansantajuistaa asiantuntijatietoa ja siirtää sitä kansalaisille.\nPoliittisen keskustelun avoimuutta on lisättävä ja poliittiset päätökset valmisteltava avoimesti. Koko kansakuntaa koskevia poliittisia päätöksiä valmistelevat ja päättävät poliitikot ja virkamiehet tulee lainsäädännöllisin keinoin velvoittaa tiedottamaan kattavasti ilman eri pyyntöä päätöksiin ja niiden käsittelyyn liittyvistä keskeisistä seikoista jo ennen lopullisen päätöksen syntymistä.\nVaalirahoitus ja muu vastaava taloudellinen tuki on tehtävä julkiseksi. Lahjoitukset on tehtävä viimeistään 30 vuorokautta ennen vaalipäivää. Kaikki tuet on julkaistava ilman eri pyyntöä viimeistään 14 vuorokautta ennen vaaleja puolueiden internetsivustoilla niin, että jokaisen ehdokkaan saama täsmällinen tukisumma ilmoitetaan euromääräisenä.\nValtionyhtiöiltä kielletään vaalirahoitus.\nPoliittiset virkanimitykset lopetetaan kokonaan. Niitä ei yleensä tehdä todellisen tarpeen perusteella, vaan ne ovat pelkkiä poliittisia palkintoja. Jatkossa tarvittavat luottamushenkilöt valitaan pätevyyden, ei jäsenkirjan mukaan.\nPääministerin toimikausi rajataan kahdeksaan (8) vuoteen.\nPoliitikot ja virkamiehet tulee voida asettaa oikeudelliseen vastuuseen päätöksistä, joiden syntymiseen on vaikuttanut selvästi enemmän poliitikon tai virkamiehen tai häntä lähellä olevan muun tahon oma kuin Suomen valtion tai kansalaisten etu. Heidät tulee myös voida velvoittaa maksamaan merkittäviä korvauksia aiheuttamistaan vahingoista.\nValtion pitää kaikin mahdollisin käytössä olevin keinoin pyrkiä työllistämään koko työikäinen ja -kuntoinen väestö. Käytännössä tämä onnistuu vain työpaikkojen määrää lisäämällä. Keskeinen keino niiden lisäämiseksi on pienten ja keskisuurten yrityksien tukeminen erilaisin verohelpotuksin ja työpaikkojen pitäminen Suomessa. Yritteliäitä ja pystyviä henkilöitä tulee kannustaa uusien yritysten perustamiseen ja helpottaa yritystoiminnan käynnistymistä erilaisin taloudellisin tukimuodoin ja verohelpotuksin.\nViimeaikaisessa yhteiskunnallisessa ja talouspoliittisessa keskustelussa on toistuvasti kiinnitetty huomiota tulevaisuudessa mahdollisesti kasvavaan työvoimantarpeeseen. On puhuttu jopa suoranaisesta työvoimapulasta. Todellisuudessa Suomessa ei ole työvoimapulaa. Ei ole myöskään minkäänlaista yksiselitteistä näyttöä siitä, että työvoimapulaa olisi tulevaisuudessakaan. Päinvastoin, kansainväliset talousasiantuntijat puhuvat aivan muuta: länsimaissa on tapahtumassa voimakas rakennemuutos, jonka seurauksena työvoiman tarve pikemminkin vähenee kuin kasvaa. Automaatio ja muualle siirtyvä teollisuus tekevät yhä useammasta suomalaisesta työttömän.\nJoillakin aloilla saattaa olla osaajista pulaa. Ei ole mitenkään ongelmallista, jos näitä työpaikkoja täytetään ulkomaalaisilla osaajilla. He eivät kuitenkaan saa tulla alhaisemmilla palkkavaatimuksillaan korvaamaan suomalaista työvoimaa tai polkemaan suomalaisten työläisten palkkatasoa vaan paikkaamaan aidosti olemassa olevaa resurssivajetta.\nEnsisijaisesti tulee työllistää Suomen kansalaiset ja jo maassa olevat työttömät maahanmuuttajat. Vasta sen jälkeen tuodaan uutta työvoimaa ulkomailta, mikäli siihen on aitoa tarvetta.\nTyöntekijöitä ulkomailta hankkivien työnantajien tulee vastata kaikista työvoiman tuonnista sekä ulkomaisen työvoiman suomalaiseen yhteiskuntaan sopeutumisesta ja kiinnittymisestä aiheutuvista kustannuksista.\nValtion ei tule millään tavoin tukea eikä tarpeettomasti rajoittaa työperäistä maahanmuuttoa.\nEU:n ulkopuolelta tullut siirtotyöläinen on palautettava kotimaahansa, jos hän on ollut työttömänä yli kolme (3) kuukautta.\nKansalaisten pitää saada asuinpaikkakunnasta riippumatta itse päättää omista asioistaan ja kehittää elinolosuhteitaan, sillä heillä on siihen paras paikallinen asiantuntemus.\nTämä on myös perustuslain hengen mukaista, sillä perustuslain mukaan julkisen vallan on pyrittävä turvaamaan jokaiselle mahdollisuus vaikuttaa elinympäristöään koskevaan päätöksentekoon. Keskeinen keino tämän tavoitteen saavuttamiseksi on suoran demokratian lisääminen myös alueellisessa ja paikallisessa päätöksenteossa.\nTaloudellinen, sosiaalinen, ekologinen ja kulttuurinen hyvinvointi jakautuvat maapallolla hyvin epätasaisesti ja epäoikeudenmukaisesti. Kuilu rikkaiden ja köyhien välillä syvenee jatkuvasti ja iso osa ihmiskuntaa elää hyvin vaikeissa olosuhteissa.\nGlobaalin vastuun kantamisessa on kyse halusta tavoitella maailmanlaajuisesti mahdollisimman korkeaa oikeudenmukaisuutta, edistää demokratiaa, edistää rauhanpyrkimyksiä, lisätä aitoa suvaitsevaisuutta ja vähemmistöjen oikeuksia, poistaa köyhyyttä sekä suojella luontoa ja ympäristöä.\nSuuri osa maailman ongelmista on paikallisia. Siksi myös ratkaisut ja samalla omien elinolosuhteiden parantaminen ovat paikallisten ihmisten käsissä. Ongelmien ratkaiseminen edellyttää heistä itsestään lähtevää halua ja sitoutumista niiden toteutukseen. Kannettu vesi ei kaivossa pysy.\nSuomi on pieni ja voimavaroiltaan rajallinen kansakunta. Siksi suomalaisten tulee kantaa osansa globaalista vastuusta ennen kaikkea Suomen valtion rajojen sisällä. Tätä käsittelemme tarkemmin kohdassa 2.3 Luonto ja ympäristö.\nToinen tärkeä tapa osallistua globaalin vastuun kantamiseen on vastuullinen kehitysaputyö. Tämä vastuullisuus heijastuu ulospäin kahdella tavalla: ensinnäkin se on vastuullista siksi, että se ottaa huomioon Suomen ja suomalaisten rajalliset resurssit globaalien ongelmien ja epäkohtien poistamisessa. Toisekseen se korostaa vastaanottajaosapuolen oman panostuksen ja sitoutumisen merkitystä.\nKehitysavun myöntäminen tulee sitoa Suomen valtiontalouteen. Suomen valtion tehtävänä on huolehtia ensisijassa Suomen ja suomalaisten hyvinvoinnista. Mikäli valtiontalous on alijäämäinen, on huolellisesti mietittävä, onko Suomen valtiolla todellisia resursseja osallistua kehitysaputyöhön omien kansalaisten hyvinvoinnista kohtuuttomasti tinkimättä.\nKehitysavun mahdollinen maksimimäärä tulee sitoa Suomen ostovoimakorjatun bruttokansantuotteen osuuteen kaikkien maailman valtioiden ostovoimakorjatusta bruttokansantuotteesta. Näin varmistetaan, että Suomi hoitaa oman kohtuullisen osansa globaalista vastuusta.\nKehitysapuvarat tulee kohdistaa nykyisen kaltaisen vastikkeettoman rahan lahjoittamisen sijaan toimintaan, joka sitouttaa kohdemaan kansalaiset heidän omia elinolojaan parantaviin hankkeisiin. Yksittäisten suomalaisten yksityishenkilöiden, yritysten ja organisaatioiden liikevaihtoa kasvattavista kehitysapuhankkeista luovutaan välittömästi.\nTuen saajien sitoutuminen varmistetaan antamalla kehitysapua monivaiheisesti: Kehitysapuprojektin ensimmäiseen vaiheeseen saisi kohtuullisen helposti tukea. Jos toiminta ei tuen vastaanottajien heikon panostuksen vuoksi käynnisty tai kehity, ei lisärahoitusta projektin seuraavaan vaiheeseen myönnetä.\nKehitysapu tulee suunnata pääsääntöisesti koulutukseen. Pitkäjänteinen koulutus- ja kasvatustyö on ainoa todellinen keino kehitysmaiden auttamiseksi irti nykyisistä ongelmistaan. Erityistä huomiota tulee kiinnittää naisten ja tyttöjen koulutukseen, sillä he ovat monessa kehitysmaassa selvästi miehiä huonommassa asemassa.\nMaapallon suurin ongelma on kehittyvien maiden väestönkasvu. Siksi kehitysapua tulee käyttää tehokkaaseen väestön määrän kasvun hillitsemiseen ja laskuun. Nykyisen kaltainen kehitysapupolitiikka on merkittävä väestön rajua kasvua lisäävä tekijä etenkin Afrikassa. Väestönkasvu puolestaan kuluttaa kiihtyvällä nopeudella maapallon rajallisia resursseja. Lisäksi se aiheuttaa sotia ja erilaisia konflikteja, laajaa nälänhätää sekä Länsi-Eurooppaan suuntautuvaa elintasopakolaisuutta.\nSuomen valtion tulee osaltaan antaa kaikille kehitysmaille niiden velat anteeksi, jotta niillä olisi realistiset mahdollisuudet parempaan huomiseen. Lisäksi Suomen tulee käyttää kansainvälisiä suhteitaan, jotta myös muut maat toimisivat samoin. Suomen hallituksen tulee painostaa muiden EU-maiden hallituksia tämän tavoitteen toteutumiseksi.\nVelkojen anteeksianto on perusteltua myös siksi, että velat ovat syntyneet lähes poikkeuksetta diktatuurihallitusten aikana. Nyt tavallinen kansa joutuu maksamaan diktaattorien velat. Tämä on moraalisesti väärin.\nVelkojen anteeksiantaminen toteutetaan luonnollisesti vain siinä tapauksessa, että kyseisessä maassa on demokraattisilla vaaleilla valittu, kansalaisten perusoikeuksia kunnioittava presidentti ja hallitus, tehokkaasti toimiva hallinto, vähäinen korruptoituneisuus sekä hyvä ihmisoikeustilanne. Tällaisille maille voidaan myöntää kohtuullisissa määrin uutta lainaa hyvin perusteltuihin tarkoituksiin.\nOsa globaalia vastuuta on suojella kykyjemme ja resurssiemme mukaan niitä, jotka kotimaassaan ovat henkilökohtaisesti joutuneet vainon kohteiksi ja tarvitsevat suojelua.\nEnsisijaisesti Suomen tulee (valtion taloudellisen tilanteen sen mahdollistaessa) pyrkiä auttamaan hädänalaisia heidän kotimaataan lähellä olevissa turvallisissa maissa tai kotimaan turvallisissa osissa. Tämä helpottaa heidän palaamistaan kotimaahansa tai sen turvallisiin osiin olojen rauhoituttua tai vainon loputtua. Tähänkään meillä ei ole mitään automaattista pakkoa tai velvollisuutta, vaan kaikki perustuu suomalaisten vapaaehtoiseen auttamishaluun ja valtion kulloiseenkin taloudelliseen tilanteeseen.\nIhmisten auttaminen heidän kotimaansa lähialueilla on taloudellisempaa ja ekologisesti kestävämpää kuin heidän siirtämisensä toiselle puolelle maapalloa, missä ihmisen ekologinen jalanjälki on huomattavan suuri. Ihmismassojen siirtäminen matalan kulutuksen maista korkean kulutuksen maihin moninkertaistaa luonnonvarojen kulutusta ja kiihdyttää osaltaan mahdollista ilmastonmuutosta. Geneven pakolaissopimuksen mukaan ihmiselle voidaan myöntää pakolaisen asema eli pakolaisstatus, jos "henkilö oleskelee kotimaansa ulkopuolella ja kieltäytyy palaamasta sinne, koska hän pelkää joutuvansa vainotuksi rodun, uskonnon, kansalaisuuden, poliittisten mielipiteiden tai yhteiskunnalliseen ryhmään kuulumisen johdosta. Tämän pelon on oltava perusteltua. Esimerkiksi sotaa tai luonnonkatastrofia pakenevat eivät ole pakolaisia."\nNykyinen pakolaiskiintiö on noin 750 henkilöä vuodessa. Suomen pakolaiskiintiö tulee uudistaa siten, että uusi pakolaiskiintiö olisi 1000 henkilöä vuodessa. Pakolaiskiintiöön lasketaan mukaan\nYK:n pakolaisleireiltä otettavat pakolaiset, joille YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu (UNHCR) on myöntänyt pakolaisaseman ja\nne turvapaikanhakijat perheenjäsenineen, joille Suomi myöntää heidän omasta hakemuksestaan turvapaikan eli pakolaisaseman.\nYK:n pakolaisleireiltä otettavien pakolaisten määrästä vähennetään vuosittain edellisenä vuonna myönnettyjen turvapaikkojen sekä pakolaisten perheenyhdistämisten kautta Suomeen tulleiden henkilöiden lukumäärä. Näin siis vuosittainen 1000 pakolaisen kiintiö on maksimi, jota ei ylitetä missään tapauksessa.\nOleskelulupien myöntäminen muille kuin turvapaikkaan oikeutetuille pakolaisille lopetetaan välittömästi. Jatkossa Suomi ei siis myönnä turvapaikanhakijoille oleskelulupaa suojeluntarpeen, humanitaarisen suojelun, toissijaisen suojelun, inhimillisen syyn tms. perusteella. Ainoastaan todelliset, henkilökohtaisesti vainotut pakolaiset saavat turvapaikan.\nSellaiset kielteisen päätöksen saaneet turvapaikanhakijat, joiden käännyttäminen tai palauttaminen kotimaahan ei ole sillä hetkellä mahdollista, jäävät säilöönottokeskuksiin odottamaan, kunnes palauttaminen tulee mahdolliseksi tai heille pystytään järjestämään sijoituspaikka turvallisesta kolmannesta valtiosta tai he itse vapaaehtoisesti haluavat poistua Suomesta.\nPakolaiset menettävät välittömästi oikeuden suojeluun ja turvapaikkaan, jos he lomailevat tai vierailevat siinä maassa tai lähettävät lapsensa siihen maahan, josta he ovat paenneet henkilökohtaisen vainon johdosta.\nYleisenä maahanmuuttopoliittisena ohjeena on kansainvälisten sopimusten täyttyminen, mutta vain minimitasolla. EU:ssa kaavailtua yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa tulee määrätietoisesti vastustaa. Suomen on saatava päättää omista maahanmuuttoon liittyvistä asioistaan itsenäisesti.\nMaahanmuuton lisäämistä perustellaan usein sillä, että Suomessa on muita maita vähemmän ulkomaalaisia. Perusteeksi tarjotaan myös sitä, että Suomeen kohdistuva turvapaikanhakijoiden tulva on muita Pohjois- ja EU-maita vähäisempää. Kumpikaan näistä seikoista ei ole kestävä peruste maahanmuuton lisäämiselle. Maahanmuuttajien määrän kasvattaminen ei saa olla itsetarkoitus.\nNykyisessä julkisessa keskustelussa maahanmuutto ja monikulttuurisuus esitetään pääsääntöisesti vain positiivisena asiana. Peräänkuulutamme vastuullista ja rakentavaa keskustelua myös monikulttuurisuuteen liittyvistä ongelmista ja lieveilmiöistä. Sananvapauden on katettava myös niistä keskusteleminen. Ne ovat yhteiskunnallisesti merkittäviä asioita, joista tulee keskustella avoimesti kuten muistakin yhteiskunnallisesti ja poliittisesti merkittävistä asioista.\nVastustamme monikulttuurisen sensuuriyhteiskunnan syntymistä, jossa median ja kansalaisten halutaan vaikenevan ongelmista. Esimerkiksi ulkomaan kansalaisten Suomen lakien vastaiseen toimintaan ei ole syytä suhtautua monikulttuurisena rikkautena, vaan siihen on puututtava lain suomin keinoin nopeasti ja tehokkaasti. Yhteiskunnallisten tabujen syntyminen ei johda ongelmien ratkaisuihin vaan päinvastoin lisää niitä. Yhteiskunnallisista tosiasioista puhumista ei saa kriminalisoida. Ongelmista vaikeneminen luo epäluulon ilmapiiriä, joka on haitallista erityisesti lainkuuliaisille maahanmuuttajille.\nErityisesti kritisoimme sitä, että maahanmuuton todellisia kustannuksia ei kerrota avoimesti kansalaisille. Mitään teknistä estettä avoimuudelle ei ole, sillä lähes kaikki muutkin valtion ja kuntien kustannukset ja tilastot ovat nykyisin helposti saatavissa olevaa julkista tietoa.\nMyös muussa maahanmuuttoon liittyvässä tilastoinnissa on merkittäviä puutteita ja korjaamisen varaa. Esimerkiksi perheenyhdistämisten sekä niiden kautta Suomeen tulleiden ulkomaalaisten määrä tulee tilastoida niin yksiselitteisesti, että minkäänlaista tulkinnanvaraa ilmiön suuruudesta ei jää.\nMaahanmuuton vaikutuksia suomalaiseen yhteiskuntaan pitää seurata ja samalla varmistaa, ettei se aiheuta pitkälläkään aikavälillä sellaisia muutoksia, joita ei tällä hetkellä oltaisi valmiita hyväksymään.\nKaikki maahanmuuttoon liittyvät asiat on siirrettävä yhteen ministeriöön. Organisaatiota on selkeytettävä ja ennen kaikkea maahanmuutossa liikkuva valtion ja kuntien raha on yksilöitävä samaan budjettiin.\nValtionhallinnon tulostavoitteet tulee ulottaa myös maahanmuuttajien sopeutumisesta ja yhteiskuntaan kiinnittymisestä vastaaviin viranomaisiin.\nLainsäädäntöä tulee selkeyttää ja poliisin sekä rajavartiolaitoksen valtuuksia lisätä. Turvapaikan hakumenettelyä on nopeutettava. EU-maiden viranomaisten välistä yhteistyötä on lisättävä merkittävästi. Turvapaikkaa hakevat EU-kansalaiset (esimerkiksi EU-alueelta saapuvat romanikerjäläiset), niin sanotut Dublin-tapaukset (turvapaikanhakija on hakenut turvapaikkaa jo jostain toisesta EU-maasta), rikolliset sekä alaikäisinä esiintyvät aikuiset tulee käännyttää rutiininomaisesti rajalla siihen maahan, josta he tänne saapuivat. Iänmääritystestit on otettava takaisin käyttöön.\nValheellista tietoa turvapaikan, oleskeluluvan tai kansalaisuuden hakuprosessissa antaneen henkilön oleskelulupa on peruttava, ja hänet on välittömästi palautettava siihen maahan, josta hän saapui.\nEduskunnan tulee säätää uusi ulkomaalaislaki, jonka keskeisenä ajatuksena on Suomen valtion ja Suomen kansalaisten etu. Lain valmisteluvaiheessa eri kansalaisjärjestöjä ja muita tahoja tulee kuulla tasapuolisesti. Muitakin kuin niitä, jotka hyötyvät maahanmuutosta taloudellisesti, poliittisesti tai ideologisesti. Ennen lain hyväksymistä asiasta tulee järjestää eduskuntaa sitova kansanäänestys, jossa äänestetään uuden lain hyväksymisestä tai hylkäämisestä.\nEU-alueen ulkopuolelta tuleville ulkomaalaisille perustutkinto- ja jatko-opiskelijoille asetetaan lukukausimaksut, jotka kattavat täysimääräisesti heidän opinnoistaan Suomelle aiheutuvat kustannukset. Valmistumisensa jälkeen Suomeen töihin jäävä ulkomaalainen voi vähentää maksamansa lukukausimaksut täysimääräisesti verotuksessaan kymmenen (10) vuoden ajalle jaksotettuna.\nOpiskelijoita ei käsitellä tässä enempää, koska opiskelijastatus ei oikeuta pysyvään maassa asumiseen.\nPaluumuuttajiin sovelletaan voimassa olevaa lainsäädäntöä.\nViranomaisten tulee kiinnittää erityistä huomiota maahanmuuttoon liittyvien järjestettyjen avioliittojen kitkemiseen. Ne kuuluvat ihmiskaupan piiriin.\nUlkomailta tulevan puolison on oltava vähintään 24-vuotias. Näin estetään tehokkaasti pakkoavioliitot ja niihin liittyvä ihmiskauppa.\nSuomen kansalaisten perheenjäsenten maahanmuuttoon emme esitä muita vaatimuksia kuin myöhemmin mainittavat kaikkia maahanmuuttajia koskevat kielitaitoa ja kotoutumista koskevat vaatimukset.\nTärkeä osa kansalaisuutta on Suomeen ja suomalaiseen elämäntapaan sopeutumisella sekä suomalaiseen yhteiskuntaan kiinnittymisellä.\nKäsitteestä "kotouttaminen" luovutaan välittömästi. Sen keskeinen ongelma on, että se siirtää vastuun maahanmuuttajan sopeutumisesta suomalaisille. Ensisijainen vastuu Suomeen ja suomalaiseen elämäntapaan sopeutumisessa ja yhteiskuntaan kiinnittymisessä on aina maahanmuuttajalla itsellään.\nTärkein tekijä on kotimaisen kielen oppiminen. Kotimaisen kielen opiskelu ja sen hallinta yleisen kielitutkinnon taso 5:n mukaisella tavoitetasolla kytketään pysyvän oleskeluluvan perusteeksi kaikille maahanmuuttajaryhmille. Tämän velvoitteen laiminlyöviä maahanmuuttajia ei päästetä lainkaan suomalaisen sosiaaliturvan piiriin pois lukien se, mitä työperäisistä maahanmuuttajista myöhemmin todetaan.\nKielen opiskelu- ja kielitaitovaatimuksista voidaan tapauskohtaisesti poiketa niiden turvapaikan saaneiden kohdalla, joiden terveydentila on erityisen huono tai jotka ovat hyvin iäkkäitä. Terveydentila luonnollisesti todetaan suomalaisessa terveydenhuollossa ja arvioidaan suomalaisella mittapuulla. Myös ikäkäsitys on suhteutettava suomalaiseen ikäkäsitykseen "yksi yhteen".\nTyöntekijän oleskeluluvalla maassa oleskelevilla verot, sairasvakuutusmaksut yms. sivukulut asianmukaisesti hoitaneilla ulkomaan kansalaisilla ja heidän perheillään on oikeus Suomen sosiaaliturvaan, esimerkiksi julkiseen terveydenhoitoon ja sairauspäivärahaan sekä työssäoloehdon täytyttyä väliaikaisesti myös työttömyyspäivärahaan.\nKaikki maahanmuuttajien sosiaaliturva muutetaan vastikkeelliseksi. Sen saaminen kytketään kielitaidon edistymiseen. Tämä koskee kaikkia maahanmuuttajia. Näin myös naiset ja pienet lapset saadaan suomalaisen yhteiskunnan ja kulttuurin piiriin. Toimenpide estää nykyisin useissa maahanmuuttajaperheissä vallitsevan tavan, jossa kotiväki pyrkii pitämään lapset kielitaidottomina ja tiukasti kiinni omassa perinteessä.\nMaahanmuuttajat oppivat Suomen kielen koulussa. Peruskoulun resursseja kielen opetukseen tulee lisätä merkittävästi. Sisäisen motivaation synnyttämiseksi ja oppimisen tehostamiseksi kouluista tulee vaiheittain, mutta nopeasti, poistaa kaikki omakieliset ryhmät, luokat, tulkit ja avustajat. Näin maahanmuuttajien on pakko ottaa vastuuta itsestään ja oppimisestaan.\nJoustoa kielen opettelun suhteen ei saa olla. Erityisesti tulkkaukseen ja englanninkieliseen palveluun suunnattuja resursseja vähentämällä luodaan tehokas kannustin kielen oppimiseksi. Maahanmuuttaja maksaa kustannukset itse, jos hän ei halua opiskella kieltä vaan käyttää tulkkia.\nPakolaisille voidaan järjestää tulkkauspalveluja enintään kahden vuoden ajaksi alkaen siitä, kun henkilö tulee Suomeen. Perustellusta syystä hänelle voidaan myöntää tarveharkintaista sosiaalitukea tulkkaukseen vielä yhden (1) lisävuoden ajaksi. Tämä sosiaalituki vähennetään hänen muista sosiaalituistaan. Yhteensä pakolaiselle voidaan myöntää tulkkauspalveluja maksimissaan siis kolmen vuoden ajalle.\nPakolaisten kielikoulutuksesta vastaa Suomen valtio. Myös työperäiset maahanmuuttajat ovat oikeutettuja osallistumaan valtion järjestämään koulutukseen, mikäli koulutuksissa on tilaa. Työperäinen maahanmuuttaja voi vähentää kotimaisen kielen vapaaehtoisesta opiskelusta aiheutuneet kohtuulliset kustannukset täysimääräisinä verotuksessaan.\nPerusopetuksessa keskeisiksi tavoitteiksi kielen oppimisen lisäksi tulee nostaa seuraavat seikat:\nkasvattaa suomalaisia lapsia - niin syntyperäisiä kuin maahanmuuttajiakin - suomalaiseen kulttuuriin\nsiirtää suomalaista kulttuuria ja Suomen historiaa seuraaville sukupolville sekä\nkasvattaa lapsia kohtaamaan muuttuva, kansainvälinen maailma ylpeinä suomalaisuudestaan.\nUusien tulijoiden maahan päästämisen perusteita tulee arvioida tarkemmin erityisesti silloin, jos jo maassa olevien maahanmuuttajien sopeutuminen ja yhteiskuntaan kiinnittyminen ei ole onnistunut kunnolla.\nMonet maahanmuuttajat tulevat kulttuureista, joissa naisten asema on huomattavasti huonompi kuin Suomessa.\nNaisten aktivoiminen on yksi tärkeimmistä onnistuneen integraation edellytyksistä. Tämä edesauttaa myös maahanmuuttajalasten kielitaidon kehittymistä sekä heidän sopeutumistaan ja kiinnittymistään osaksi suomalaista yhteiskuntaa.\nMonikulttuurisuuteen myönnetyt resurssit kohdennetaan merkittävissä määrin sellaiseen toimintaan, joka aktivoi nimenomaan maahanmuuttajanaisia ja saa heidät kohtaamaan kantasuomalaiset kodin ulkopuolella. Näin helposti kotiinsa eristyksiin jäävät maahanmuuttajanaiset ja -lapset saadaan lähemmäksi suomalaista yhteiskuntaa ja sen arvoja. Huonoin vaihtoehto on, että lapset viettävät varhaisimmat elinvuotensa kodissaan suomea osaamattoman äitinsä kanssa. Juuri näiden vuosien aikana tulisi kielitaidon kehittymisen ja suomalaiseen yhteiskuntaan sopeutumisen ja kiinnittymisen tapahtua.\nOttamalla maahanmuuttajanaiset aktiivisesti mukaan yhteiskunnan toimintaan saadaan palautettua myös maahanmuuttajavanhempien auktoriteettia. Nykyään monen maahanmuuttajaperheen ongelma on se, että uuden kotimaan kieltä, kulttuuria ja toimintatapoja osaavat ja tuntevat lapset saavat liian paljon valtaa vanhempiinsa. Tällaisessa perheessä lapsesta muodostuu vanhempien ikkuna maailmaan. Asian pitäisi olla toisin päin. Näissä perheissä vanhemmilla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin tarrautua perinteisiin. Tämä ei edistä perheenjäsenten sopeutumista ja kiinnittymistä suomalaiseen yhteiskuntaan.\nSuomessa julkisen vallan on kohdeltava kansalaisia yhdenvertaisuusperiaatteen mukaisesti. Kansalaisia ei saa asettaa keskenään eriarvoiseen asemaan esimerkiksi iän, sukupuolen, kansallisen alkuperän, ihonvärin, kielen, uskonnon, vakaumuksen, mielipiteen, terveydentilan, vammaisuuden, seksuaalisen suuntautumisen tai muun henkilöllisen syyn perusteella ilman hyväksyttävää syytä (syrjintäkielto).\nPositiivisella erityiskohtelulla (kansanomaisemmin "positiivisella syrjinnällä") tarkoitetaan sitä, että yhdenvertaisuusperiaatteen syrjintäkiellosta on mahdollista poiketa tapauskohtaisesti, mikäli ihmisten asettamisella keskenään eriarvoiseen asemaan on hyväksyttävä syy, ja sillä tavoitellaan ihmisten tosiasiallista tasa-arvoa. Positiivisen erityiskohtelua käytettäessä keinojen on oltava aina oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään nähden, ja sitä on mahdollista käyttää vain poikkeuksellisissa tapauksissa.\nNykyisin Suomessa sovelletaan positiivista erityiskohtelua liian usein ja liian kevyin perustein. Kansalaisten asettamista keskenään eriarvoiseen asemaan pitäisi välttää erityisesti silloin, kun kyse on terveistä täysivaltaisista ihmisistä. Huomiota on erityisesti kiinnitettävä siihen, ettei julkinen valta aseta Suomen kansalaisia ulkomaalaisia heikompaan asemaan Suomessa.\nPositiivisesta erityiskohtelusta ei pidä kuitenkaan kokonaan luopua, sillä julkisen vallan on pystyttävä tehokkaasti valvomaan haavoittuvien ihmisryhmien etua. Hyväksyttävänä syynä positiivisen erityiskohteluun voisi olla esimerkiksi lapsen etu, vammaisuus, vakava sairaus tai raskaus.\nTasa-arvoon kuuluu myös uskontojen välinen tasa-arvoisuus. Emme hyväksy minkään uskonnon perusteella myönnettäviä erioikeuksia ja tai uskonnollista erilliskohtelua. Erityisesti tämä on huomioitava peruskouluopetuksessa. Suomalaisen peruskoulun tehtävänä on antaa lapsille perustietoa uskonnoista osana yhteiskunnallista ja historiallista viitekehystä. Suomalaisen peruskoulun tehtävänä ei ole ehdollistaa lapsia uskomaan mihinkään tiettyyn uskontoon.\nKaikki ihmiset ovat vapaita kehittämään henkilökohtaisia kykyjään ja tekemään valintoja ilman sukupuoleen liittyvien roolien asettamia rajoituksia esimerkiksi perhe-elämässä, koulutuksessa, työelämässä ja yhteiskunnallisessa osallistumisessa. Naisten ja miesten erilaista käyttäytymistä, haluja ja tarpeita tulee arvioida ja arvostaa tasapuolisesti.\nSukupuolten välinen tasa-arvo ei merkitse samanlaisuuden vaatimusta vaan sitä, että naisten ja miesten erilaisuus ei saa johtaa eriarvoiseen asemaan tai kohteluun yhteiskunnassa.\nNaiset ovat monessa maassa heikommassa asemassa suhteessa miehiin. Siksi Suomen valtion tulee pyrkiä noudattamaan kansainvälisessä toiminnassaan ns. Pekingin toimintaohjelman henkeä. Käytännössä tämä tarkoittaa esimerkiksi naisten ja tyttöjen koulutukseen panostamista sekä kehitysmaiden naisten pienyrittäjyyttä tukevien järjestelmien kehittämistä ja rahoittamista.\nSukupuolten välisen tasa-arvon edistäminen on tärkeä yhteiskuntapoliittinen tavoite, jonka lähtökohtana on tähän asti ollut naisten aseman parantaminen. Keskustelu ei saa kuitenkaan koskea pelkästään naisten aseman parantamista, vaan huomiota tulee kiinnittää entistä enemmän myös miesten aseman parantamiseen. Vain näin menetellen voidaan saavuttaa aito sukupuolten välinen tasa-arvo eli tilanne, jossa kumpaankaan sukupuoleen ei kohdistu suoraa, epäsuoraa eikä rakenteellista syrjintää. Sukupuolten välisen tasa-arvon toteutumista tulee seurata erilaisten puolueettomien tilastojen avulla.\nOn tilanteita, joissa lapsen oikeuksien tulee aina mennä vanhempien oikeuksien edelle. Yhteiskunnan pitää turvata lasten oikeudet erityisesti silloin, kun vanhemmat eivät kykene, jaksa tai halua hoitaa ja kasvattaa lapsiaan. Näissä tapauksissa viranomaisten tulee välittömästi ja kaikkia tarvittavia keinoja käyttäen puuttua lapsen kehitystä vaarantaviin laiminlyönteihin.\nKäytännössä tämä saattaa tarkoittaa keinoja, joihin nykyisissä viranomaiskäytänteissä ei Suomessa välttämättä ole totuttu. Kyse voi olla esimerkiksi huumeäitien pakkohoidoista, lasten tehostetuista huostaanotoista ja lasten pysyvästä sijoittamisesta sijaisperheisiin.\nLapsiperheiden ja vanhempien tukemista erilaisissa vaikeissa elämäntilanteissa tulee lisätä siinä määrin, että lasten huostaanotto on vasta viimeinen käytettävissä oleva keino. Tukimuotoja, joihin yhteiskunnan tulee ohjata varoja, ovat esimerkiksi perheneuvolat, ystävätoiminta, viikonloppukodit sekä riittävä psyykkinen hoito sitä tarvitseville lapsille ja nuorille sekä heidän vanhemmilleen.\nRaskaana oleva nainen tulee voida pakottaa hoitoon aina, mikäli hän käytöksellään jollain tavoin vahingoittaa vielä syntymätöntä lastaan. Vahingoittamistapa voi olla esimerkiksi alkoholin, huumeiden ja muiden päihteiden käyttö tai muista syistä johtuva puutteellinen elämänhallinta.\nLastensuojeluun tulee lisätä merkittävästi resursseja. Sijaisperheiden löytämistä pitää tehostaa ja sijaisperheitä tukea yhteiskunnan toimesta. Myös erilaisia nuoriin perheisiin kohdistuvia tukitoimia tulee lisätä merkittävästi. Tällaisia tukitoimia ovat esimerkiksi tuettu työllistäminen, edulliset asumismahdollisuudet, tehostetut neuvolapalvelut, arjen ja elämänhallinnan tuki sekä korotettu lapsilisä.\nLasten psyykkistä, fyysistä tai sosiaalista koskemattomuutta ei saa loukata vanhempien uskonnon perusteella.\nSuomen perustuslakiin kirjatut kansalaisten perusoikeudet ovat perustavanlaatuisia oikeuksia, jotka kuuluvat kaikille Suomen kansalaisille. Ne turvaavat sekä Suomen kansalaisten että myös muiden Suomen oikeusjärjestelmän piirissä olevien ihmisten oikeudet.\nOsa perusoikeuksista antaa kansalaisille suojaa, osa puolestaan valtuuksia. Yhtäältä ne asettavat rajoja julkisen vallan toiminnalle, toisaalta ne velvoittavat julkista valtaa huolehtimaan perusoikeuksien toteuttamisesta, esimerkiksi maksuttomasta perusopetuksesta sekä riittävistä sosiaali- ja terveyspalveluista.\nvapausoikeudet ja oikeusturva (esimerkiksi kotirauhan suoja, uskonnonvapaus)\nosallistumisoikeudet eli poliittiset oikeudet (esimerkiksi äänestäminen vaaleissa)\nyhdenvertaisuusoikeudet (esimerkiksi oikeus kieleen ja kulttuuriin)>\nhyvinvointioikeudet (esimerkiksi oikeus välttämättömään toimentuloon)\nKansalaiset voivat vedota perusoikeuksiinsa tuomioistuimissa ja viranomaisissa. Näiden tehtävänä on tulkita lakeja niin, että yksilön perusoikeudet toteutuvat mahdollisimman hyvin.\nOikeusvaltiossa kansalaisilla on vahva itsemääräämisoikeus eli oikeus määrätä omasta elämästään ja omaa elämäänsä koskevien päätösten toteuttamisesta. Itsemääräämisoikeuden mukaan kompetentilla henkilöllä on oikeus itsenäiseen harkintaan, päätöksentekoon ja toimintaan.\nKansalaisen perusoikeudet nähdään helposti vain vapautena tai oikeutena tehdä tai olla tekemättä jotain. Oikeuksia ei voi kuitenkaan olla ilman velvollisuuksia.\nKansalaisen tärkein velvollisuus on noudattaa lakia. Muita keskeisiä velvollisuuksia ovat oppivelvollisuus, kansakunnan varallisuutta ja yhteiskunnallista hyvinvointia kartuttavan palkkatyön tekeminen, säädettyjen verojen maksaminen, maanpuolustusvelvollisuus sekä vanhempien velvollisuus huolehtia lapsistaan. Lisäksi kansalaisten tulee kunnioittaa toisten oikeuksia ja omalta osaltaan osallistua yhteiskunnallisen vaurauden, vakauden ja hyvinvoinnin luomiseen.\nYhteiskunnan tehtävänä on valvoa, että velvollisuuksia noudatetaan. Yhteiskunnalla ei kuitenkaan ole oikeutta velvoittaa yksilöä mielivaltaisesti.\nAito sananvapaus on todellisen demokratian ja taloudellisen hyvinvoinnin välttämätön edellytys ja elinehto. Sananvapauden rajoituksista on enemmän haittaa kuin hyötyä. Vaarallisimmillaan rajoituksilla ajetaan vain pienten ihmisryhmien etuja ja tavoitteita sekä estetään toisinajattelijoita saamasta ääntään kuuluviin.\nSuomen perustuslain 12§:n mukaan jokaisella on sananvapaus, johon sisältyy oikeus ilmaista, julkistaa ja vastaanottaa tietoja, mielipiteitä ja muita viestejä kenenkään ennalta estämättä. Tämä oikeus kuuluu myös heille, jotka tavalla tai toisella kritisoivat hallintoa ja sen tekemiä päätöksiä.\nEuroopan ihmisoikeustuomioistuin edellyttää, että sananvapausrajoituksista on säädettävä laissa riittävän tarkkarajaisesti ja täsmällisesti niin, että kansalaiset pystyvät etukäteen arvioimaan sananvapauden väärinkäytöstä aiheutuvan rangaistusriskin. Sananvapauden rajoitusperusteiden on oltava hyväksyttäviä ja painavan yhteiskunnallisen tarpeen vaatimia. Sananvapauteen liittyvät lait tulee siis laatia yksiselitteisiksi. Epäselvät lait aiheuttavat aiheetonta itsesensuuria. Lisäksi ne mahdollistavat poliittiset oikeudenkäynnit.\nSen lisäksi niitä on tulkittava aina perus- ja ihmisoikeusmyönteisesti eli supistavasti, mikä edellyttää, että sananvapauden rajoitukset on aina tapauskohtaisesti perusteltava. Ilmaisua ei tee laittomaksi ainoastaan se, että esimerkiksi ilmaus saattaa järkyttää, loukata tai hämmentää jotakuta tai olla sisällöltään liioitteleva, poleeminen tai hyökkäävä.\nSananvapauden rajoituksia koskevia lakeja säädettäessä ja sovellettaessa on huomioitava erityisesti niiden mahdolliset negatiiviset vaikutukset yhteiskunnalliselle ja poliittiselle keskustelulle. Oikeusvaltiossa lainsäädännöllä ei voida rajoittaa sananvapauden ydinalueelle kuuluvaa yhteiskunnallista tai poliittista keskustelua. Siksi sananvapauteen kuuluu oikeus keskustella toisista uskonnoista, kielistä, kulttuureista, kansoista ja heidän tavoistaan myös kriittisestä näkökulmasta.\nKansalaisille on taattava perusoikeutena oikeus vaikuttaa itseään, elinympäristöään ja yhteiskuntaa koskevaan poliittiseen päätöksentekoon sekä oikeus valvoa ja ottaa kantaa julkiseen vallankäyttöön. Erityisesti poliittista päätöksentekoa kohtaan ihmisillä on oikeus esittää ankaraakin kritiikkiä. Tämän oikeuden on vahvistanut myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ratkaisukäytännössään. Julkisen vallan on kannustettava kansalaisia käyttämään perusoikeutena turvattua sananvapautta ja ottamaan kantaan vaikeisiinkin yhteiskunnallisiin ja poliittisiin asioihin.\nKaikkia tietoja ja ajatuksia ei kuitenkaan tule sananvapauden nimissä hyväksyä, vaan ne tulee asettaa kriittisen tarkastelun alaisiksi. Mikäli niiden tavoitteena on selkeästi loukata yksityisten ihmisten kunniaa, tulee niihin soveltaa voimassa olevaa lainsäädäntöä.\nSananvapauden ei tule olla ehdoton ihmisten yksityisen elämän piirissä tapahtuviin asioihin. Sananvapauteen ei kuulu esimerkiksi se, että julkisesti saa kertoa yksityishenkilöiden tai julkisuuden henkilöiden perheenjäsenten, sukulaisten tai muun lähipiirin asioista tiedotusvälineissä.\nErityisesti sananvapaus ei koske tietoista valehtelua, jonka tarkoituksena on toisen ihmisen vahingoittaminen.\nKaikessa sähköistä viestintää koskevassa lainsäädännössä on huomioitava, että perus- ja ihmisoikeudet koskevat myös internetiä ja sähköistä tietojenkäsittelyä. Perustuslakia tulee noudattaa myös niihin liittyvissä asioissa eikä sähköistä sananvapautta pidä rajoittaa luomalla ennakkosensuurijärjestelmiä tai ihmisen olennaiseen yksityisyyden suojaan kajoavia valvonta- ja urkkimiskeinoja.\nSuomen perustuslakiin kuuluu ehdoton ennakkosensuurin kielto. Siksi ennakkosensuuri tulee lopettaa välittömästi ja kokonaan myös internetin osalta. Ennakkosensuuri ei poista ongelmia, vaan se ainoastaan piilottaa niitä. Tämän lisäksi ennakkosensuuria on mahdollista käyttää vaarallisella tavalla väärin. Pohjimmiltaan ennakkosensuurijärjestelmissä on kysymys siitä, että ongelmia ei tahdota kohdata, koska ei tiedetä, miten niitä voitaisiin ratkaista. Ongelmiin ei kuitenkaan koskaan keksitä ratkaisua, mikäli niitä ei uskalleta kohdata.\nSanan- ja ilmaisunvapauteen liittyviä tuomioita tulee lieventää tai niistä tulee luopua kokonaan.\nLähtökohtaisesti perustuslaki korostaa jokaisen ensisijaista vastuuta pitää huolta omasta ja huollettaviensa toimeentulosta. Kaikki eivät tähän kuitenkaan kykene. Siksi eräät sosiaaliset oikeudet ovat perustuslakiin kirjattuja kansalaisen perusoikeuksia. Perustuslain mukaisia sosiaalisia oikeuksia ovat oikeus vähimmäistoimeentuloon, oikeus perustoimeentulon turvaan riskitilanteissa, oikeus riittäviin sosiaali- ja terveyspalveluihin sekä asumiseen liittyvät oikeudet.\nSosiaaliturvan pitää olla luonteeltaan kannustavaa ja ohjata kansalaisia hakeutumaan palkkatyöhön. Liian korkea sosiaaliturva aiheuttaa helposti tilanteen, jossa sosiaaliturvalla eläminen on työntekoa huomattavasti kannattavampaa. Tämä synnyttää erilaisia kannustinloukkuja ja edelleen rakenteellista työttömyyttä. Tällaiset epäterveet järjestelmät on purettava ja työnteosta tehtävä aina sosiaaliturvaa huomattavasti houkuttelevampi vaihtoehto.\nOsana kannustinloukkujen purkamista avoimille työmarkkinoille sijoittumattomille työikäisille ja (osa)työkykyisille järjestetään mielekästä, pysyvää, yleishyödyllistä työtä, jolla heidät sitoutetaan yhteiskunnan jäseniksi ja jonka avulla heidän työpanoksensa koituu yhteiskunnan hyväksi.\nHyvinvointivaltion pitää turvata eläkkeet. Eläkeikää ei pidä nostaa ilman perusteltua syytä. Eläkkeisiin kajoaminen on yksi viimeisistä keinoista pyrittäessä säilyttämään hyvinvointivaltio, sillä eläke on hyvinvointivaltion oleellinen osa. Lisäksi se on työelämässä oleville keskeinen motivaationlähde.\nKuitenkin valtion ja kuntien myöntämiä ylisuuria poliittisia ja virkaeläkkeitä tulee kohtuullistaa ja asettaa niille yläraja.\nOikeuspoliittisten uudistusten kulmakivet väkivaltarikosten osalta ovat\nkansalaisten henkilökohtaisen koskemattomuuden turvaaminen lainsäädännön, lakien soveltamisen, rangaistusten ja vankeusaikana järjestettävän kuntoutuksen ja koulutuksen avulla\nhätävarjeluoikeuksien laajentaminen merkittävästi nykyisestä\nrangaistusten sovittaminen Suomen kansalaisten yleisen oikeustajun mukaisiksi.\ntuomiota tulee koventavaa rikoksen uusiminen, tekijän vaarallisuus sekä nykyistä huomattavasti enemmän myös teon häpeällisyys ja alhaisuus. Häpeällisyyttä ja alhaisuutta tulee tarkastella kaikissa rikostyypeissä. Esimerkiksi niin sanottuihin nigerialaiskirjeisiin perustuvat huijaukset hyödyntävät uhrien ahneutta. Sen sijaan huijaukset, joissa väitetään kerättävän rahaa esimerkiksi syöpäsairaille lapsille tai sotaveteraaneille, perustuvat uhrien myötätuntoon ja vilpittömään auttamisen haluun.\nlieventäväksi tekijäksi katsotaan uhrin oma toiminta tilanteen kehittymisessä väkivaltaiseksi.\nKansalaisen henkilökohtaista ruumiillista koskemattomuutta loukkaavista sekä henkeä ja terveyttä vakavasti vaarantavista väkivaltarikoksista annetut tuomiot ovat liian lyhyitä, eivätkä ne vastaa kansalaisten enemmistön oikeuskäsitystä. Vakavia väkivaltarikoksia ovat esimerkiksi henkirikokset ja niiden yritykset, törkeät pahoinpitelyt, seksuaalirikokset ja kuolemantuottamukseen johtaneet rattijuopumukset. Uhrin alaikäisyyttä on pidettävä oletusarvoisesti raskauttavana tekijänä.\nMerkittävä ongelma on vakavista väkivaltarikoksista annettujen rangaistusten kesto verrattuna monista muista rikoksista, esimerkiksi talousrikoksista annettuihin rangaistuksiin. Ongelma ei ole puutteellisissa laeissa vaan niiden soveltamisessa.\nTiettyihin rikostyyppeihin, esimerkiksi perheväkivaltaan ja seksuaalirikoksiin, kuuluu usein tekijän katumuksen ja/tai sairaudentunnon puute sekä korkea uusimisriski. Näissä rikoksissa tulee ehdottomia vankeusrangaistuksia tuomita nykyistä huomattavasti useimmin. Lisäksi vankeusrangaistusten pituuden tulee olla suhteessa tehdyn teon vakavuuteen. Nykyisiä huomattavasti pidemmät ehdottomat vankeustuomiot vakavissa väkivaltarikoksissa ovat perusteltuja jo siksikin, että tuomiotaan suorittava taparikollinen on tällöin nykyistä pidempään estynyt uusimasta tekojaan. Opikseen taparikollinen ei tuomiostaan yleensä ota.\nMyös väkivaltarikosten keskinäinen rangaistavuus nähdään usein eri tavoin oikeussaleissa ja kansalaisten mielissä. Tavalliselle kansalaiselle ei ole kovinkaan paljon merkitystä sillä, jos järjestäytyneisiin rikollisorganisaatioihin kuuluvat taparikolliset selvittelevät keskenään välejä syrjäisellä metsätiellä. Huomattavasti suurempi merkitys on esimerkiksi sillä, että perheen äiti joutuu joukkoraiskauksen uhriksi. Ensin mainitussa tapauksessa tuomiot kuitenkin ovat yleensä elinkautisia tai pitkiä vuosituomioita, jälkimmäisessä paljon vähemmän.\nLukuisat raiskaustapaukset ja niistä tuomitut mitättömät rangaistukset ovat kuohuttaneet viime vuosina kansalaisten mieliä. On täysin käsittämätöntä, että raiskauksesta selviää ehdollisella vankeudella ja sakoilla. Raiskauksen minimirangaistukseksi tulee säätää vähintään kahden vuoden ehdoton vankeusrangaistus.\nErityisesti alaikäisiin kohdistuvien seksuaalirikosten rangaistuksia tulee koventaa merkittävästi. Niistä langetetut tuomiot on aina suoritettava ehdottomana vapausrangaistuksena. Näiden rikosten tutkintaa tulee tehostaa merkittävästi, jotta vältyttäisiin aiheettomilta syytteiltä ja tuomioilta.\nEhdonalaiseen vapauteen pääsemisen tulee olla mahdollista vain niille henkilöille, jotka ovat rangaistusta suorittaessaan osoittaneet ansaitsevansa ehdonalaiseen pääsyn.\nRangaistus ei voi olla ainoastaan pelote. Sen tehtävänä on myös suojella yhteiskuntaa ja lainkuuliaisia kansalaisia rikollisilta. Toistuvasti vakaviin väkivaltarikoksiin syyllistyvät rikoksenuusijat on eristettävä muusta väestöstä pysyvästi.\nAlentunut syyntakeisuus ei saa automaattisesti edesauttaa lyhyemmän tuomion saamista vakavissa väkivaltarikoksissa. Mikäli vankila ei ole oikea paikka näille henkilöille, tulee heidät sijoittaa paikkaan, jossa he eivät ole ympäristölleen vaarallisia. Tällainen paikka on esimerkiksi vankimielisairaala. Nämä henkilöt tulee pitää eristettynä niin kauan kuin he ovat vaarallisia ympäristölleen.\nRikokseen syyllistyneen täytyy korvata omalla työnteollaan täysimääräisesti kaikki aiheuttamansa vahingot, milloin se suinkin on mahdollista. Kyse ei ole sovittelusta vaan konkreettisesta vahinkojen korvaamisesta. Mikäli teosta aiheutunut vahinko ei ole rahallisesti korvattavissa (esimerkiksi kuolemantuottamus), tulee tuomio määrätä aina ehdottomana vapausrangaistuksena.\nNuorten henkilöiden tekemiin rikoksiin on puututtava varhaisessa vaiheessa ja riittävän tehokkain keinoin. Näin estetään monen nuoren ajautuminen pysyvästi rikollisen elämäntavan piiriin.\nNuoruus tulee nähdä vankeinhoidolliseksi perusteeksi määrätä tuomio ehdottomana jo rikollisen elämäntavan alkuvaiheessa, sillä nuorella on elämää edessä kymmeniä vuosia vielä senkin jälkeen, kun hän on vapautunut vankeudesta. Sopeutumista ympäröivään yhteiskuntaan ja sen vaatimuksiin helpottaa usein vankeusaikana parantunut elämänhallinta, päihdevapaa elämäntapa sekä vankilassa hankittu ammattitutkinto.\nOn tapauksia, joissa joku väkivaltatilanteen osapuolista ei halua fyysistä konfliktia, mutta toinen tai toiset osapuolet sitä jostain syystä haluavat. Erityisesti näissä tapauksissa tulee kiinnittää nykyistä enemmän huomiota olosuhteisiin, rikosta edeltäviin tapahtumiin sekä kaikkien osapuolten toimintaan. Vastuu kuuluu aina rikoksen tekijälle. Rikoksen vakavuutta arvioitaessa tulee kuitenkin huomioida myös se, myötävaikuttiko uhri itse omalla käytöksellään tai toiminnallaan tapahtumiin. Tarkoituksellinen ärsyttäminen ja provosointi tulee nähdä lieventämisperusteena ja tuomiota alentavana seikkana.\nKansalaisten oikeutta puolustaa itseään, perhettään ja omaisuuttaan on lisättävä merkittävästi. Esimerkiksi väkivaltarikoksen uhriksi joutuvalla tulee olla täysi oikeus puolustaa itseään. Tällaisissa tapauksissa hätävarjeluun turvautuvan henkilön oikeutta puolustautua oikeudetonta hyökkäystä vastaan tulee aina lähtökohtaisesti tulkita puolustautujan hyväksi.\nOn tekoja, jotka jossain tilanteessa ovat yksiselitteisesti vääriä ja tuomittavia, toisessa puolestaan perusteltuja. Väärin on esimerkiksi se, että aikuinen hermostuu leikkivään lapseen ja lyö tämän tajuttomaksi. Perusteltua voimankäyttö on sen sijaan esimerkiksi tilanteessa, jossa lasta raiskaava pedofiili lyödään rikoksen estämiseksi tai vahinkojen minimoimiseksi tajuttomaksi. Jälkimmäisessä tilanteessa kyse on nimenomaan tapauskohtaisesti arvioitavasta hätävarjelukeinojen oikeasuhtaisuudesta.\nUudet kulttuurit, heidän keskinäiset tapansa sekä eri ryhmien väliset jännitteet ovat tuoneet suomalaiseen lainkäyttöön uuden käsitteen, "kunniaväkivalta". Kunniaväkivallalla tarkoitetaan kunniakäsityksiin pohjautuvaa väkivaltaa, joka pyrkii turvaamaan perheen, suvun tai klaanin uskottavuuden ja arvovallan yhteisön toisten perheiden, sukujen tai klaanien silmissä. Kunniaväkivalta ilmenee esimerkiksi uhkailuna, eristämisenä, pakottamisena tai muuna väkivaltana. Sen äärimmäinen muoto on kunniamurhaksi kutsuttu väkivallanteko. Tavallisimmin kohteena on tyttö tai nainen.\nNäillä väkivallanteoilla ei ole mitään tekemistä kunnian kanssa vaan ne ovat hyvin häpeällisiä ja tuomittavia tekoja. Siksi niitä tulee jatkossa kutsua häpeäväkivallaksi. Häpeäväkivallasta määrätään automaattisesti kovimmat mahdolliset rangaistukset, jotka suoritetaan aina ehdottomina. Tuomion suorittamisen jälkeen häpeäväkivallasta tuomittu karkotetaan Suomesta välittömästi ja pysyvästi.\nUusia lakeja säädettäessä yleisenä ohjeena tulee olla se, että niiden henki noudattaa Suomen nykyisten kansalaisten yleistä oikeustajua sekä heidän käsitystään teon häpeällisyydestä ja moitittavuudesta. Suuren häpeällisyyden ja moitittavuuden tulee olla merkittäviä tuomion koventamisperusteita.\nSuomen kansalaisuuden saamisessa ei ole kyse pelkästään siitä, kuka saa asua Suomessa, työskennellä Suomessa tai nauttia suomalaisesta sosiaaliturvasta. Kyse on myös siitä, kuka saa osallistua poliittisten päättäjiemme valintaan.\nSuomen kansalaisuuden tulee olla maahanmuuttajalle etuoikeus, ei automaatio. Oleskeluluvan voi peruuttaa, mutta kansalaisuutta ei voi. Siksi kansalaisuuden saamista tulee tiukentaa huomattavasti kaikkien maahanmuuttajien osalta.\nSuomen kansalaisuuden saaminen ei saa olla itsestäänselvyys vaan se pitää ansaita. Suomella on oikeus valita ne, joille myönnetään kansalaisuus ja millä perusteilla.\nNykyisiin säädöksiin kansalaisuuden saamisesta automaattisesti tai ilmoitusmenettelyssä emme esitä muutoksia. Työperäiselle maahanmuuttajalle tai kiintiöpakolaiselle voidaan myöntää kansalaisuus seuraavin edellytyksin:\nhakijan henkilöllisyydestä ei ole minkäänlaista epäselvyyttä\nhakija on asunut Suomessa yhtäjaksoisesti vähintään kahdeksan (8) vuotta\nhakijalla ei ole rikosrekisteriä eikä häntä ole määrätty lähestymiskieltoon. Myös rikos, josta ei ole tuomittu rangaistusta lieventävien seikkojen vuoksi, on este kansalaistamiselle\nhakija ei ole olennaisesti laiminlyönyt elatusvelvollisuuttaan eikä julkisoikeudellisia maksuvelvoitteitaan\nhakija pystyy luotettavasti selvittämään, miten saa toimeentulonsa. Erilaiset sosiaalietuudet eivät saa olla merkittävä toimeentulon lähde\nhakijalla on kotimaisen kielen hyvä suullinen ja kirjallinen taito tai kotimaisen viittomakielen taito. Riittäväksi kielitaidoksi katsotaan yleisten kielitutkintojen ylin taso viisi (5):\n"Ymmärtää pidempää, normaalitempoista kasvokkaista sekä mm. televisiosta ja radiosta kuultavaa puhetta, vaikka joskus ymmärtäminen vaatii jonkin verran ponnistelua. Ymmärtää rakenteellisesti ja kielellisesti monimutkaisia tekstejä ja oman aikamme kirjallisuutta. Puhuu ja kirjoittaa selkeästi ja sujuvasti erilaisista aiheista, mutta harvinaisten sanojen ja monimutkaisten lauserakenteiden käyttö saattaa kuitenkin tuottaa vaikeuksia. Hallitsee kieliopin ja sanaston yleensä hyvin ja monipuolisesti".\nhakija on asianmukaisella kokeella osoittanut omaksuneensa keskeiset Suomen kansalaisen oikeudet ja velvollisuudet. Tämän kokeen laatimiseen otetaan mallia esimerkiksi USA:n kansalaisuustestistä.\nSuomen kansalaisen aviopuolisolle voidaan myöntää kansalaisuus jo neljän vuoden yhtäjaksoisen maassa asumisen jälkeen, mikäli aviopuolisot ovat asuneet yhdessä kolme vuotta.\njos kansalaistaminen voi vaarantaa valtion turvallisuutta tai yleistä järjestystä\njos kansalaisuutta haetaan vain kansalaisuudesta seuraavan edun saamiseksi ilman, että hakija aikoisi asettua Suomeen\njos kansalaistaminen muusta painavasta syystä hakijan tilanteen kokonaisvaltaisen tarkastelun perusteella on vastoin Suomen valtion ja sen kansalaisten etua.\nVakavan rikoksen tehneet, rikollisen organisaation toimintaan aktiivisesti osallistuneet tai ilman asianmukaista oleskelulupaa Suomessa oleskelevat ulkomaan kansalaiset tai ilman kansalaisuutta olevat ulkomaalaiset tulee välittömästi käännyttää Suomesta takaisin siihen maahan, mistä he ovat tulleet Suomeen.\nKansalaisuuteen liittyy usein olennaisena osana pyrkimys perheiden yhdistämiseen. Mahdollisuus perheen yhdistämiseen on mahdollista vain työperäiselle maahanmuuttajalle ja pakolaisstatuksen saaneelle.\nPerheen käsitteeksi määritellään isä, äiti, biologiset lapset ja ottolapset. Myös yhden aikuisen perheet ovat tämän määritelmän mukaisia perheitä. Perheenjäseniksi ei lasketa esimerkiksi perheenkokoajan isovanhempia, siskoja ja veljiä, serkkuja eikä täysi-ikäisen perheenyhdistäjän vanhempia. Perheenkokoajan tulee pystyä itse aukottomasti osoittamaan, että perhesuhteet ovat syntyneet jo lähtömaassa.\nPerheenyhdistämisissä otetaan DNA-testit automaattisesti käyttöön, jotta voidaan varmistaa, että perheen yhdistämistä vaativat henkilöt ovat sukua keskenään. Mikäli perheenyhdistämisiin liittyy huijauksia, väärinkäytöksiä tai niiden yrityksiä tms., tulee sekä perheenkokoaja että yhdistetty perhe palautetaan välittömästi takaisin lähtömaahan.\nAlaikäisten pakolaisten kohdalla perheenyhdistämiset tehdään ensisijassa heidän lähtömaataan lähinnä olevaan turvalliseen maahan tai lähtömaan turvalliseen osaan. Näin kitketään merkittävästi erästä ihmiskaupan häikäilemättömintä ja surullisinta muotoa eli ns. ankkurilapsitoimintaa.\nHyvinvoiva luonto on perusedellytys ihmisen hyvinvoinnille. Sitoudumme ympäristöä ja luontoa säästäviin ja suojeleviin ekologisiin ratkaisuihin sekä kestävän kehityksen periaatteisiin. Ihmisen pitää ymmärtää vastuunsa luonnosta, eläimistä ja toisista ihmisistä, niin nykyisistä kuin tulevistakin sukupolvista. Tämän vastuullisuuden pitää näkyä sekä tuotannossa että kuluttamisessa.\nLuonnonsuojelun yhtenä tavoitteena on turvata kaikille kansalaisille mahdollisuus virkistäytymiseen ja liikkumiseen luonnossa.\nSuomen perustuslain mukaan vastuu luonnosta, sen monimuotoisuudesta, ympäristöstä ja kulttuuriperinnöstä kuuluu kaikille. Julkisen vallan on pyrittävä turvaamaan jokaiselle oikeus terveelliseen ympäristöön sekä mahdollisuus vaikuttaa elinympäristöään koskevaan päätöksentekoon.\nLuontoon kohdistuva uhka on lähes yksinomaan ihmisen toiminnan tulosta. Jokaisen velvollisuus on pyrkiä suojelemaan luontoa mukaan lukien eri eliölajit, luontotyypit, luonnon monimuotoisuus sekä luonnonkauneus ja erilaiset maisema-arvot. Luontoa tulee suojella maailmanlaajuisesti, alueellisesti ja paikallisesti mukaan lukien meret, ilmakehä ja ilmasto.\nKaikkia eläviä olentoja tulee kohdella hyvin ja niiden elämää tulee kunnioittaa. Niillä tulee olla oikeus lajityypilliseen käyttäytymiseen. Eläinten oikeudenmukainen kohtelu tulee varmistaa lainsäädännön keinoin.\nEtenkään luonnonvaraisten eläinten mahdollisuutta elämään, hyvinvointiin ja lisääntymiseen ei saa vaarantaa tai estää metsästyslain vastaisesti. Tuotanto- ja kotieläinten lopettamisessa, metsästyksessä, kalastuksessa, vahinkoeläinten hävittämisessä tai niiden määrän rajoittamisessa ei saa tuottaa eläimille tarpeetonta kärsimystä ja tuskaa.\nAsianmukaisesti järjestäytyneille, rekisteröityneille ja viranomaisten hyväksymille toimijoille, jotka ajavat luonnon, luonnonarvojen ja eläinten oikeuksia, tulee myöntää valtuudet ajaa luonnon ja eläinten etua tuomioistuimissa silloin, kun ihmiset ovat rikkoneet niiden hyvinvointia vastaan. Niille tulee myöntää myös riittävä rahoitus valtion varoista. Näin varmistetaan, että ko. seikat tulevat asianmukaisesti huomioiduiksi.\nKestävällä kehityksellä tarkoitamme suunniteltua, ohjattua ja jatkuvaa yhteiskunnallista kehitystä, jonka tavoitteena on turvata nykyisille ja tuleville sukupolville hyvät elämisen mahdollisuudet. Ympäristö, ihminen ja talous tulee ottaa tasavertaisesti huomioon päätöksenteossa ja toiminnassa maailmanlaajuisesti, alueellisesti sekä paikallisesti.\nJaamme kestävän kehityksen kolmeen ryhmään:\nEkologisella kestävyydellä tarkoitamme biologisen monimuotoisuuden ja ihmisen toiminnan sopeuttamista luonnon kestokykyyn kansalaisten perushyvinvoinnista kuitenkaan tarpeettomasti tinkimättä.\nTaloudellisella kestävyydellä tarkoitamme kestävää taloutta ja tasapainoista kasvua, joka ei perustu velkaantumiseen tai luonnonvarantojen hävittämiseen. Kestävä talous on edellytys yhteiskunnan keskeisille toiminnoille, kansalaisten hyvinvoinnin säilyttämiselle ja lisäämiselle sekä sosiaaliselle kestävyydelle.\nTaloudellisen kasvun ja elintason ohessa valtiovallan tulee edistää ja parantaa myös kansalaisten elämänlaatua.\n3. Sosiaalinen ja kulttuurinen kestävyys\nKaikki kielet ja kulttuurit ovat keskenään tasa-arvoisia. Suomea puhuu äidinkielenään vain viisi miljoonaa ihmistä ja siksi suomen kielen tulee olla valtiovallan erityisessä suojelussa ja sen edistäminen huomioida kaikessa päätöksenteossa. Myös suomalainen kulttuuri ansaitsee osansa maapallon kulttuurien kirjossa ja siksi sen suojelun tulee Suomessa olla ensisijalla muihin kulttuureihin nähden.\nSosiaalinen ja kulttuurinen kestävyys pyrkivät takaamaan hyvinvoinnin edellytysten siirtymisen sukupolvelta toiselle.\n050 59 53 218


Tänään selailin lääkärikäynnillä odotellessani lehteä ilman kansia.Ja kuin lahjana löysin Merete Mazzarellan haastattelun sieltä.Hän pohti haastattelussaan mikä tekee perheestä kokonaisen.Hän oli valinnut annetusta sanaluettelosta viisi sanaa:Perhe,Ikä,Tulevaisuus,Rakkaus ja Ilo,joita käsitteli laajemmin.Samat sanat olisin valinnut itsekin.\nTulevaisuudesta hän kirjoitti mm näin"Mielestäni tulevaisuus liittyy toivoon ja siihen,että uskallan odottaa elämältä hyviä asioita.Keskityn tähän hetkeen,intensiivisesti.Voin kirjoittaa ja tehdä mielekkäitä asioita.Se on pieni unelma.Ilo on sana joka sitoo yhteen kaikki valitsemani sanat."\nTänään on ollut hyvä ,ihanan tavallinen päivä.Ainutlaatuinen.\nLähettänyt Maria klo 19.16\nElämän krestomatia 9. lokakuuta 2014 klo 20.04\nMazzarellalla on niin paljon viisaita ja lämpimiä ajatuksia! Juuri tänään, kun ei ollut parhaimpia päiviäni, mieleeni tuli monta hänen kirjaansa, joihin haluan kurkistaa uudestaan ja ammentaa sieltä intoa. Heti tuli parempi olo. Ja nyt tämä Sinun postauksesi -- täytyy uskaltaa odottaa elämältä hyviä asioita! Juuri näin!\nMaria 10. lokakuuta 2014 klo 21.39\nVoi miten mua hymyilyttää täällä kun luin viestisi täällä !Kyllä täytyy uskaltaa odottaa .\nHaluan lähettää sinulle paljon valoa ja iloa lokakuiseen viikonloppuusi.\nJael 9. lokakuuta 2014 klo 20.34\nKaunis kuva,ja niin hyvä kuulla että on ollut mukava päivä.\nMaria 10. lokakuuta 2014 klo 21.41\nJael kulta eilen oli sellainen päivä jolloin tuli hyvä mieli ja nöyrä olo kaikesta siitä mitä olen kolme vuotta sitten sairastuttuni saanut kokea.Niin lämmintä hoitoa ja asioideni eteenpäin kuljettamista.Ihmettelen sitä.Minäkin vain pieni ihminen.\nAnonyymi 10. lokakuuta 2014 klo 0.08\nMaria, tämä blogisi ajatuksineen on varsinainen elämän suola. Se on viisautta, lämpöä, sydämellisyyttä, tarkkanäköisyyttä. Täällä käydessä ajatukset täyttyvät, akut latautuvat ja silmätkin saavat osansa kauneudesta kuviesi kautta. Kiitos! Ainutlaatuista loppuviikkoa sinulle t. Nina\nMaria 10. lokakuuta 2014 klo 21.45\nNina kulta kerron sinulle salaisuuden.Olen ollut lopettamassa jo muutamaan otteeseen uuninlämmittämistä täällä ja sinä olet kummallisesti saanut minut muuttamaan ajatukseni:)\nKiitos viesteistäsi täällä.Toivon sinulle onnea ja iloa niin tähän syysiltaan kuin huomiseenkin sellaisena kuin se sinun elämäsi tilanteissa on odottamassa.\nAnonyymi 11. lokakuuta 2014 klo 19.10\nMaria, sanasi ovat kaunein tunnustus, jonka lukijana voi saada. Se vetää nöyräksi. Kirjoittajan ja lukijan ajatusten vuorovaikutus, joka vie molempia eteenpäin. Se on onnekasta. Kiitollisena, Nina\nMaria 11. lokakuuta 2014 klo 21.24\npioni 10. lokakuuta 2014 klo 17.46\nSitä tavallista arkea on suurin osa päivistä, hyvä että ne osaa nähdä ainutlaatuisina päivinä:)\nMaria 10. lokakuuta 2014 klo 21.46\nPioni ystäväni taidan olla hupsu mutta rakastan tätä arkea sellaisenaan ja sitä että illaksi pääsen kotiin.\nLiivia 11. lokakuuta 2014 klo 8.28\nVoin yhtyä myös tuohon Mazzarellan ajatukseen. Mutta nuo luetellut muut hämmentävät vähän, pitäisi nähdä ne avattuna.\nEn tiedä mikä on tehtävän sanaluettelo ollut, mutta minulla viiden tärkeimmän perhe-määritelmän joukkoon kuuluisi sanat kunnioitus ja vapaus. Eikä toista ilman toista. Näistä jälkimmäinenkin vaatisi hieman avaamista, mutta jääköön nyt.\nJa niin, juuri tämä hetki on aina se paras, etenkin jos mitään ei tapahdu. Sen kun muistaisi.\nMaria 11. lokakuuta 2014 klo 21.23\nLiivia listassa olivat myös tuo vapaus ja kunnioitus mietin niitä itsekin ja ajattelen ne kuuluvat rakkauteen.Rakkautta ei ole minusta ilman vapautta eikä kunnioitusta .Tuo lehti oli vähän huvittavasti ET-lehti (tarkoitan etten juurikaan sitä lue tavallisesti,mutta tuo artikkeli oli hyvä) josta nappasin mukaan myös yhden ruokaohjeenkin-tunnustan sen tässä:D\nMinä nautin juuri siitä että arki on tylsääkin ja arvattavaa-niin monta vuoristorataa on pitänyt kulkea.\nOlipa mukavaa kun kävit täällä.\nHyvää syksyä sinulle lämpimästi.\nAnnelie 12. lokakuuta 2014 klo 11.30\nLuen just yhtä Merete Mazzarellan kirjaa. Hän kirjoittaa jotenkin siten, että on luettava hitaasti ja mietiskellen.\nMaria 14. lokakuuta 2014 klo 21.51\nAjattelen samoin.Rauhassa ja nauttien hänen kirjoistaan saa eniten aikaa miettiä ja "keskustella"hänen kanssaan.\nKirjailijatar 12. lokakuuta 2014 klo 19.01\nViisas nainen Mazzarella. Ja minäkin uskon, että kyky suunnitella tulevaa ja unelmoida on pelastus vaikeina päivinä. Silloin pitääkin ehkä kääntää katse vähän eteenpäin ja sitten taas jaksaa eteenpäin. Vaikka muuten pyrinkin elämään tässä hetkessä.\nMaria 14. lokakuuta 2014 klo 21.52\nUnelmat ovat joskus arjessa kuin pelastusrenkaita.Ja tässä ja nyt on kyllä paras.Samaa ajattelen itsekin.Lämmin ajatus sinulle!\nTirlittan 13. lokakuuta 2014 klo 13.04\nLämpimiä ajatuksia juuri tähän päivään, tähän hetkeesi. Luulen, että arjestasi perheesi kanssa löytyvät ne kauneimmat sanat <3\nMaria 14. lokakuuta 2014 klo 21.53\nTirlittan kiitos ajatuksistasi kovasti-ne lämmittivät tänään kovasti.Oli hyvä rankka päivä.\nViileys ulkona saa miehen puheliaaksi.Hän kokkaa k...\nTänään selailin lääkärikäynnillä odotellessani leh...


Koulunkäyntiavustaja – Keikkatyötä peruskouluissa, Seure Henkilöstöpalvelut Oy\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1337231\nHei! Me täällä Seuressa haemme keikkailevia koulunkäyntiavustajia Espoon, Helsingin ja Vantaan peruskouluihin.\nSinä voit olla alan ammattilainen, vastavalmistunut tai opintojen ohella keikkaileva opiskelija. Voit olla myös esimerkiksi kerho-ohjaaja, partiojohtaja tai valmentaja, sillä me arvostamme myös harrastusten kautta tullutta alalle soveltuvaa kokemusta. Ennen kaikkea haluamme sinut joukkoomme, jos sydämesi sykkii oppilaiden hyvinvoinnille ja haluat tukea heidän kouluarkeaan.\nKeikkailevana koulunkäyntiavustajana pääset työskentelemään erilaisissa kouluympäristöissä sekä antamaan työpanoksesi erilaisissa luokissa erityistä tukea tarvitsevien oppilaiden parissa. Tätä työtä ei tehdä yksin, vaan yhdessä opettajan ja mahdollisesti muiden luokassa työskentelevien koulunkäyntiavustajien kanssa. Keikkailijana pääset keskittymään siihen kaikkein tärkeimpään; oppilaisiin ja heidän koulupäivänsä tukemiseen!\nVoit tehdä työvuoron juuri silloin, kun se sinulle sopii. OmaSeure-mobiilisovelluksemme kautta poimit kätevästi omaan aikatauluusi sopivat keikat. Tarjoamme runsaasti yhden tai kahden päivän mittaisia keikkatöitä, myös pidempiä työsuhteita viikosta kuukausiin on tarjolla.\nSinulla on tehtävään soveltuva koulutus (esim. koulunkäynnin ja aamu- ja iltapäivätoiminnan ohjauksen ammattitutkinto tai koulunkäyntiavustajan ammattitutkinto) tai työtä tukevaa aikaisempaa kokemusta\nKohtaat ihmiset ympärilläsi aina arvostavasti ja empaattisesti ja olet parhaimmillasi uusissa kohtaamisissa\nToimit työyhteisön jäsenenä aktiivisesti ja luot olemuksellasi positiivista ilmapiiriä ympärillesi\nPalkka sijoittuu 11,98€/t –12,34€/t välille. Lisäksi maksamme mahdolliset palkanlisät.\nTyöhakemuksen voit täyttää tästä: https://seure.haahtela.fi/www/rekrysignin.aspx?IlmoitusID=1873\nTiesithän, että rekrytoimme keikkailevia koulunkäyntiavustaja läpi koululukuvuoden, joten voit täyttää hakemuksen siinä vaiheessa, kun työskentelyn aloitus on sinulle ajankohtainen.\nArvostamme, että kerrot hakemuksellasi, mikä motivoi sinua tähän työhön ja miksi juuri sinä olisit etsimämme henkilö koulunkäyntiavustajan tehtävään.


Yksilöityjä tuotteita prosessiteollisuudelle | Askalon®\nAskalonilla on oma suunnitteluosastonsa, joka suunnittelee ja rakentaa räätälöityjä prosessiosia. Laadimme asiakkaan vaatimusten perusteella luonnoksia koskien virtauksia, paineita ja lämpötiloja. Putkirakenteet rakennetaan moduuleina omalla huolto-osastollamme tai suoraan asiakkaan laitoksessa.\nSuunnittelemme erikoisventtiileitä, räätälöimme hitsauspäätyjä ja -nippoja erilaisille putkimateriaaleille ja standardeille, kuten PED tai ASME. Lisäksi Askalon valmistaa diffuusoreja, höyryjäähdyttimiä ja vaimentimia monille höyry-, kaasu- ja nesteteollisuuden käyttösovelluksille.\nAskalonilla on taidot ja resurssit suorittaa koko suunnittelu virtauslaskelmista, vahvuudesta ja paineastioiden mittauksista CAD-piirustuksiin valmistusta, hitsausta ja kokoamista varten. Kaikki mallit on dokumentoitu tämänhetkisten standardien mukaisesti, ja Askalon suorittaa myös CE-merkintöjä. Meillä on useita kumppaneita kolmannen osapuolen tarkastuksia, röntgeniä ja muuta varten.\nOlet tervetullut keskustelemaan käyttösovelluksestasi ja prosessimääräyksistäsi kanssamme.\n© 2022 Askalon AB, filial i Finland


1996 1998 ajankuva koti sisustus\nEija-h 30. syyskuuta 2015 klo 16.30\nIhanaa kun on ollut värejä :) Keltainen kahvinkeitin, tahdon!\nNykyisin tuntuu että sisustaminen on vaan valkoista, valkoista, ehkä vähän mustaa ja jos nyt ihan hurjaksi heittäytyy niin sitten harmaata. Niiiin tylsää :/\nKarkkis 30. syyskuuta 2015 klo 23.56\nHeh, vaikka kuinka pidän väreistä, niin en kyllä silti haikaile ihan tuollaista sisustustyyliä. Keltaista saisi kyllä olla nykyäänkin enemmän, eikä pelkästään mustan ja valkoisen kaverina.\nBoordit oli ihan ehdoton juttu! Koko lapsuuden minulla oli huoneessa boordit ja se oli ihan itsestään selvyys, että boordi piti olla. Nimenomaan tuossa seinän puolessa välissä, ylä- ja alapuolella ehkä erilaiset tapetitkin.\nKeksin ja Tein 8. lokakuuta 2015 klo 11.25\nBoordit, kyllä! Taisin saada niistä ysärillä ja 2000-luvun alussa sellaisen yliannostuksen, ettei tulisi heti mieleen moista seinään liimailla. Tosin, kun tarpeeksi aikaa kuluu, niin boorditkin saattavat alkaa näyttämään taas jotenkin raikkailta... Kuten Karkkiksenkin kommentissa, myös minun huoneessani boordi kulki seinän puolessa välissä ja erotti valkoisen ja violetin maalin toisistaan. Jotain ihmeellisiä kuvioita siinä muistaakseni oli...\nVärit ja kuviot tuovat sisustukseen kotoisuutta mutta minun rajani menee kyllä vessanpöntön kannessa. Siis onko tuollainen kuviollinen tapaus oikeasti ollut jonkun kodissa? :D


Pääkirjoitus: Mitä on olla isä? - Kirkko ja kaupunki\nPääkirjoitus: Mitä on olla isä?\nYksi kauneimmista sanoista, jotka tiedän, on isä.\nTyö tuo elannon ja minulle työ on myös kutsumus, mutta se ei ole varsinainen elämäntehtäväni. Pyyhin kyyneleitä, kun aikuinen tyttäreni esitti minulle syntymäpäiväjuhlissani runon, jossa hän totesi, että hänen isälleen perhe on kaikki kaikessa. Niin se on: olen ennen kaikkea isä ja puoliso.\nEn voi väittää olevani täydellinen isä, ei sellaista olekaan. Isänä on tunnustettava omat rajansa ja nähtävä omat virheensä, sillä läheiset näkevät ne kuitenkin. Mutta isyys on sitä, että sanoin ja teoin osoittaa, että rakkaus ei liity vain juhlahetkiin. Se on jotain, joka kantaa lasta hänen kasvaessaan ja nuorta hänen ottaessaan askelia kohti aikuisuutta.\nIsyys on läsnäoloa, kun lapsi tai nuori tarvitsee tukea, tai yhtä lailla, kun on aihetta riemuita elämän ihmeistä. Isyys on yhdessä tekemistä ja asioista puhumista. Isyys on sitä, että osaa pyytää ja antaa anteeksi. Suuttua voi ja joskus myös pitää, sillä rajojen asettaminen kuuluu vanhemmuuteen. Isyys on myös irti päästämistä, kun nuoren on aika itsenäistyä. Isyys ei katoa mihinkään, vaan muuttaa vain muotoaan, tasavertaiseksi suhteeksi.\nJuuri se, että arvostan isyyttä elämäntehtävänä, saa minut ajattelemaan niitä isiä ja lapsia, joille isänpäivä on vaikea. Toivon, että kirkoissa muistettaisiin ensi sunnuntain esirukouksessa myös isiä, jotka ovat menettäneet lapsensa tai eivät voi tavata heitä. Ja lapsia, joille sana isä tuo mieleen jotain aivan muuta kuin tuen ja turvan.\nIsyys tuntuu myös, kun se puuttuu.


Transvestiitti seuraa suomi pattaya / Nanni suomi\nSuomi - transvestiitti etsii seuraa! Suomi - transvestiitti on oikeastaan jo nurkana takana, eikä sinne kestä kovinkaan kauaa. Tämä kannattaa muistaa tarkkaan! Kaikille kuuluu mahdollisuus suureen nautintoon ja tässä se nyt. Bamako, suomi, kunnon meriton rakel erektio orgasmi ilman, hyvinkä thai hieronta äitiä perseeseen anaalin venytys pattaya suomi24 Org transvestiitti seuraa hotgirls tampere thai hieronta treffi gay sivut naisen tissit ilmainen seksilelu miesten seksilelut suomalaiset pornotähdet eestin deitti riga escort sarita porno karva pilluja paras. Klitoris Kuvia, pattaya, suomi24 Seuraa, artemis Fkk Transvestiitti seuraa artemis fkk: 774: suomi, pattaya, sEKS video porno: 191. Transvestiitti seuraa artemis fkk - Artemis fkk thai hieronta kokkola Artemis fkk thai hieronta kokkola Joka kiloon Felix-kondomeja on käytetty kaksi kiloa kumia. Leave this field blank. ...\nHerkku net tarina kiimainen nainen Jaana suutelee Jannea omat huulille, jonka jälkeen käntyy selin Jannen rintaa vasten. Tarjolla on molempien kielten alkeita ja pitemmälle edistyneille järjestetän jatkokursseja. Videot asian milf girls naked seksiliikkeet seuraa kajaani sex girl video mobiili nettiauto gjennomganga sibbo porno tube thaihieronta seinäjoki porn anime lemmenlaiva kinopalatsi oulu vittua ilmaiseksi kinky milf suomi pornotähti sex seuraa seksiseuraa lohja transvestiitti seuraa alapän sheivaus seksiä tarjolla suomalaiset pornotähdet thai shemale find.\nLeikkauksiin päsee käytännössä välittömästi ilman kuukausien odottelua. Ilmaista suomiseksiä seksi seuraa jyväskylä, bb suomi seksi hieronta martinlaakso. Voit myös kertoa kun sivujasi on päivitetty niin lisämme tagin! Isot marketit sijaitsevat noin 4 kilometrin pässä Sukhumvit Roadin varrella. Transvestiitti seuraa seksi ilmainen. Eteläisen Pattayan Jomtienilla, Soi Welcomin varrella paikallinen sukupuoli ass seksiä lähellä tampere sijaitseva Pattaya Suomi-Seura tarjoaa suomalaisseuraa, toimintaa tai vain olemista niitä kaipaaville. Thai hieronta lammi naisen topkani kirjaudu sisään hieronta malminkartano orkasmi Seuraa Seksi chat Mikkeli. Ravintola Helmi, Pattaya, restaurant Bar Enjoy, Khlong Lan, suomi-Thai pariskunnan ravintola Kamphaeng Phetin provinssissa. Pattayalla/Jomtienilla talvehtii pitemmän tai lyhyemmän aikaa tuhansia suomalaisia. Meriton spa kokemuksia porno pelit, sheivaus qntele seksitreffit prepaid numeron selvittäminen seksitreffit hentai video. Jo pelkästän jäseneksi liittyminen tai sen vuosittainen uusiminen on iso apu! Pelkästän suomalaisia baareja, jotka näitä järjestävät on kymmenkunta. Transvestiitti seuraa sex ilmainen - Xdaiting tornio dating ekenäs. Suositut kielikurssit käynnistyvät syksyisin. Kulinaristin unelmapaikka, pattaya on kerännyt sijaintinsa ja suosionsa takia monia eri kansallisuuksia.\nMeillä on paljon sinkkuja odottamassa tapaamaan jonkun ihmisen kanssa täys, Transvestiitti, seuraa.\nFinncafe, Nakhon Ratchasima, friends Bar, Pattaya, hellsinki Kitchen and Bar, Koh Chang. Transvestiitti suutelee Jannea himokkaasti huulille, jonka jälkeen käntyy selin Jannen rintaa vasten. pesula-, siivous-, ja hierontapalvelut sekä ravintolassa päivittäinen syöminen on arkipäivä Thaimaassa. Isot mustat tissit thai hieronta video. Pienellä rahalla saa monia luxuspalveluita joihin Suomessa tai muualla ei ole varaa;. . Kuinka saada nainen ejakuloimaan miss gina porno Bb seksi raakel liekki mun leffamillainen on kurvikas nainen joutsenoilmaiset sexi videot thai hieronta kokkola.\nKuva yhteistyökumppanimme tiloissa järjestetyistä hyväntekeväisyystanssiaisista. Mainoksia: Mekin tuemme toimitilojen hankintaa. Teijan kima pornop aasia sexy video kullia sex movie. Seuran jäsenille maksuton kirjasto on monipuolinen ja uudistuu koko ajan. Pelaaminen on helpointa kymmenien eri baarien kautta, jotka järjestävät päivittäisiä golfretkiä kuljetuksineen, aamiaisineen, bägien säilytyksineen jne.


Webstrategia – oikeasti relevantti asia vai konsulttihömppää? | Ambientia Blog\nHarri Nieminen 15.06.2011 Strategy\nAmbientiassa on elämä vilkastunut toimitusten osalta viime vuodesta kovasti, kun asiakkaiden kanssa ollaan saatu mielenkiintoisia yhteistyöhankkeita liikkeelle. Projektien keskellä, päivittäinen tekeminen vie kuitenkin joskus ajatukset liiaksikin mukanaan, jolloin katsetta voi olla hankala pitää kauempana horisontissa. Toivottavasti tämä kirjoitus kuitenkin herättää ajatuksia siitä, kuinka horisontissa siintäviä ideoita voisi työstää konkreettisemmaksi.\nAmbientia lanseerasi pari vuotta sitten webstrategia-analyysityökalun verkkopalveluiden tai –sivustojen nykytilan arviointiin. Sähköisen liiketoiminnan laajempaan suunnitteluun tarkoitettujen menetelmien kehittämispolku sai jatkoa, kun viime vuonna työstimme Ambientiassa konsultointipalvelujamme ja erityisesti webstrategian laatimiseen liittyvää osaamistamme. Kehitimme webstrategiakartta-menetelmän ja suunnittelimme samalla palvelukokonaisuuden, joka sisältää valmiiksi tuotteistetun valikoiman menetelmiä webstrategian laatimiseen. Mutta miksi asia koettiin meillä tärkeäksi ja onko webstratagian laatiminen oikeasti yritysten tai julkishallinnon organisaatioiden kannalta olennaista?\nEnnen kuin voidaan mielekkäällä tavalla yrittää vastata otsikon kysymykseen, pitäisi kai määritellä, mistä webstrategiassa on oikein kyse. Pikaisesti asiaa googlaamalla on lopputulos lähes hämmentävä. Kovin monella taholla tuo sanayhdistelmä liitetään hakukoneoptimointiin ja käytönseurannan hyödyntämiseen verkkopalveluiden toimivuuden ja liiketoimintatavoitteiden mittaamisessa. Mielestäni tässä mennään kuitenkin heti ensiaskeleella harhapolulle. Mittaaminen ja toiminnan uudelleenarviointi tulosten perusteella on toki tärkeää, mutta siinä ei ole kyse strategian suunnittelusta. Kysehän on toteutuman arvioinnista ja esimerkiksi käyttöliittymän kehittämisen perustaksi tarvittavasta analytiikasta – toisin sanoen operatiivisen toiminnan ohjaamisesta.\nOma käsitykseni webstrategiasta ja sen tarkoituksesta onkin toisenlainen. Terminologiasta voidaan toki keskustella; onko kyseessä oikeasti strategia vai toimintasuunnitelma. Tai siitä, voiko organisaatiolla olla liiketoimintastrategian lisäksi erillinen webstrategia. Olennaisempaa on kuitenkin mielestäni ymmärtää, mistä webstrategiassa on kyse ja miksi sitä ylipäätään tehdään. Webstrategian tulisi olla pitkäjänteinen suunnitelma ja roadmap asiakkaan sähköisen liiketoiminnan kehittämiseksi strategisten liiketoimintatavoitteiden mukaisesti.\nTällainen pitkäjänteinen suunnittelu on valitettavan usein projektikeskeisissä hankkeissa hakusessa. Webstrategian tulisi luoda selkeä peruslähtökohta sähköisen liiketoiminnan johtamiseksi ja kehittämiseksi. Loogisesti ajateltuna kunkin projektin pitäisi näin ollen perustua webstrategiassa määritellyille lähtökohdille ja tavoitteille, jotta voidaan varmistua projektien tarkoituksenmukaisuudesta liiketoiminnan kannalta. Looginen yhteys liiketoimintastrategiasta sähköiseen liiketoimintaan on perusedellytys onnistumiselle, ja sen tunnistaminen ja jalkauttaminen käytäntöön on keskeinen osa webstrategian laatimista. Kyse on siis pohjimmiltaan johtamisesta ja näkemyksestä, ei reagoinnista mittareihin.\nWebstrategia ei voi myöskään olla mikään erillinen lisä liiketoimintastrategiaan, koska sähköiset kanavat saattavat vaikuttaa myös ns. kivijalkakaupan tai fyysisten markettien toimintamalleihin. Marketissa ei esimerkiksi kannata panostaa kampanjatuotteen aggressiiviseen hinnoitteluun ja mainostamiseen, jos tuotteen halutaan myyvän hyvin omassa verkkokaupassa mahdollisesti hieman korkeammalla hinnalla.\nToisaalta on hyvä huomioida, että webstrategiaa ei voi laatia samalla sapluunalla kaikille yrityksille. Webstrategian tarve ja kattavuus tai sen kyky vaikuttaa päivittäisen liiketoiminnan tuottavuuteen voi vaihdella paljonkin eri toimialoilla. Webstrategian kehittämisestä saavutettavan hyödyn potentiaali riippuukin toimialan ja itse organisaation valmiudesta sähköisen liiketoiminnan mukanaan tuomaan muutokseen. Mitä nopeampi toimialan sisäinen muutos on, sitä innovatiivisempaa otetta yritykseltä kaivataan uusien toimintamallien kehittämisessä. Tähän huutoon pitäisi pystyä vastaamaan myös sähköisen liiketoiminnan kehittämisellä.\nAgressiivisessa sähköisen liiketoiminnan kehittämisessä voi olla haasteensa, mikäli toimiala ja asiakkaat eivät ole valmiita uusille ideoille. Tällöin olemassaolevan toimintamallin raju muuttaminen voi epäonnistuessaan rapauttaa yrityksen nykyistä liiketoimintamallia ja pahimmassa tapauksessa karkottaa asiakkaat. Webstrategian kehittämisessä pitää siis olla realisti ja visionääri samanaikaisesti. Uusia toimintamalleja sekä uusia liiketoimintamahdollisuuksia voi oikeasti tukea ja jopa luoda sähköisen liiketoiminnan keinoin, kunhan niiden hyödyntämismahdollisuuksia analysoi riittävän järjestelmällisesti. Todellisiin ilmaveiveivin kaltaisiin onnistumisiin tarvitaan sitten jo innovatiivisuuden lisäksi ehkä hieman onneakin matkaan.\nOlennaista verkkopalveluiden ja sähköisen liiketoiminnan kehittämisessä on tunnistaa, kuinka yrityksen oma ansaintalogiikka ja strategia toimii ja muuttuu verkkoympäristössä. Vuosituhannen alussa painotettiin paljon verkon rajattomia mahdollisuuksia saavuttaa suuria määriä asiakkaita globaalisti, mutta verkkoympäristössä on myös riskinsä. Toimialan ja sitä kautta yksittäisen yrityksen kannattavuuteen sähköisillä ympäristöillä on yleensä myös merkittäviä negatiivisia vaikutuksia. Esimerkiksi kilpailijoiden ja korvaavien tuotteiden on helpompi tunkeutua samoille markkinoille, ja samoin informaation läpinäkyvyys ja kilpailijoiden vertailu tulee helpommaksi toimialan sisällä.\nHyviä esimerkkejä liiketoiminnan uudistamisesta internetiä hyödyntäen on kuitenkin olemassa paljon kullankaivuuyrityksen geologisten tutkimusten ulkoistamisesta internet-yhteisölle aina Legon tuotekehityksen ulkoistamiseen kuluttajille (ks. http://wiki.eoppimiskeskus.fi/display/someorg/Lego+Mindstorm). Uskon, että myös b-to-b yritysten sisäisen tuotekehitystoiminnan avaamisessa asiakkaiden suuntaan piilee suuri potentiaali, koska tutkimusten mukaan jopa 80% innovaatioista on alunperin lähtöisin nimenomaan asiakkailta. Yritysten panostukset verkkoon ovat usein varsin myyntivetoisia, ja strategian muut osa-alueet tuntuvat unohtuvan kriittisestä tarkastelusta. Samalla kun pyritään toiminnan tehostamiseen verkkopalveluiden kautta, kontaktirajapinta asiakkaiden suuntaan kommunikoinnin ja tapaamisten muodossa tavallisesti vähenee. Näin ollen saattavat myös asiakkailta saatavat virikkeet kehitystoimintaan ja innovointiin pienentyä, ja tämä on monesti aito riski, joka on huomioitava.\nKuinka oma organisaatiosi hyödyntää esimerkiksi tuote- ja palvelukehityksessä tätä uusien innovaatioiden lähdettä – tarjoaisivatko sähköiset kanavat tähän ratkaisumahdollisuuksia? Sähköiset liiketoimintaympäristöt voivat olla keskeinen osa liiketoimintaa – ei pelkästään siis markkinointiviestinnässä, vaan koko organisaation arvoketjun alueella, mikäli ne niin halutaan ja osataan nähdä. Kuten jo aiemmin todettu, webstrategian suunnittelussa keskeisesssä roolissa tulisikin mielestäni olla selkeän ja loogisen yhteyden tunnistaminen liiketoiminnan osa-alueiden ja sähköisten palveluiden kehittämisen välillä. Palatakseni alkuperäiseen kysymykseen: webstrategia oikein ymmärrettynä ON relevantti asia, ja sillä voidaan vaikuttaa merkittävästi koko liiketoimintamallin toimivuuteen.\nRohkeasti ja mielenkiinnolla webstrategian pyörteisiin!\nHarri Nieminen, Kehittämiskonsultti\nanalyysityökalut, arviointi, harri nieminen, konsultointi, konsultointpalvelut, sähköinen liiketoiminta, webstrategia\nOne Response to “Webstrategia – oikeasti relevantti asia vai konsulttihömppää?”\nHelena Mäkelä June 15th, 2011\nJes! Tää oli hyvä juttu. Kiinnitin jo harjoittelussa ollessani kymmenen viikkoa (en tosin tällä asialla) tähän huomiota.\nPitkäjäneteisyys, suunnitelmallisuus ja kauaskantoisuus; niistä se tulee! Mielenkiinnolla odotan ajankohtaa, kun pääsen näiden asioiden pariin koulutuksessani. Datanomina aion suuntautua multimediaan:)