etujärjestörooli vahvistui 1970-luvulla - PDF\netujärjestörooli vahvistui 1970-luvulla\nDownload "etujärjestörooli vahvistui 1970-luvulla"\n1 TURUN KAUPPAKORKEAKOULUN SIDOSRYHMÄLEHTI 4 / 2010 Maija Vähämäki kehitti 1990-luvulla kansainvälistä opiskelijavaihtoa Ylioppilaskunta-aktiivit muistelevat: etujärjestörooli vahvistui 1970-luvulla\n2 PÄÄKIRJOITUS Tehtävänä kouluttaa luomaan työtä globaalissa kilpailussa Satu Lähteenmäki Turun kauppakorkeakoulun vastuulle on Turun yliopiston strategisista kasvualoista uskottu liiketoimintaosaamisen ja innovaatioiden tutkimus ja koulutus. Liiketoimintaosaamisen opintokokonaisuuden tuominen tarjolle kaikkien tiedekuntien opiskelijoille tähtää yliopistopohjaisen yrittäjyyden lisääntymiseen. Tehtävä on vähintään haastava: yliopistotasoista tutkintokoulutusta kun syytetään käytännölle vieraaksi, opiskelutahtia veltoksi ja luennoitsijoita ajastaan jälkeen jääneiksi ja pölyttyneiksi teoreetikoiksi. Tieteen huipulla vaaditaan syvällistä teoreettista ajattelua. Kaikki eivät luonnostaan rakenna kosketuspintaa käytäntöön. Teoriakeskeisyyden taustalla voi olla ajatus duaalimalliin tukeutuvasta rajanvedosta ammattikorkeakouluihin ja yliopisto-opintojen vaativuuden määrittelystä ilmiöiden tarkastelun abstraktisuuden perusteella. Työnantaja mittaa vaativuutta kyvyllä tuottaa huippuosaamista. Opiskelijat taas mittaavat vaativuutta kurssien läpäisemiseen tehtävän työmäärän perusteella. Uskon vahvasti, että tiedepohjalta ja vain tiedepohjalta ponnistaen voivat odotukset yhdentyä. Suomen kilpailukyky perustuu korkeimman koulutustason osaamiselle. Uusi tutkimustieto kyseenalaistaa nykykäytännöt, mutta vasta konkreettisten, kuulijalle tuttujen käytännön esimerkkien kautta teoriat tulevat ymmärrettäväksi ja kiinnostavaksi. Siitä kipinästä alkaa vuoropuhelu, jossa luodaan uutta tietoa, soveltamisvalmiuksia ja innovaatioita, joilla parannetaan suomalaisten yritysten kilpailukykyä ja mahdollisuutta työllistää korkeasti koulutettuja asiantuntijoita. Turun kauppakorkeakoulu tunnetaan managerialistisesta lähestymistavastamme kysymme aina, mitä käyttöarvoa tutkimustuloksista on yrityksille. Kun osana Turun yliopistoa kykenemme uudella tavalla yhdistämään monialaista asiantuntijuutta, olemme entistä kiinnostavampi partneri kansainvälisissä tutkimus- ja koulutushankkeissa, joissa voi olla aivan uuden liiketoiminnan siemen. Emme kouluta vain paikallisesti, vaan kansainvälisen liiketoiminnan erityistaitojen ja vieraiden kielten painokkuus ekonomitutkinnossa on alusta pitäen profiloinut meitä. TuKKK:n ekonomit vievät kirjaimellisesti Suomea maailmankartalle sijoittumalla muita useammin jo ensimmäisessä työpaikassaan ulkomaan yksiköihin. Vaikka globaalin talouden oloissa ei liene liiketoimintaa, joka arvoketjun missään vaiheessa ei olisi kansainvälistä, ei se tarkoita, että se yrityksissä jo osattaisiin. Siirrettäessä tuotantoa lähemmäs raaka-aineita ja markkinoita kustannustehokkuuden ja parempien tuottojen toivossa moni joutuu pettymään. Vapaan temmellyskentän sijaan kohdataan vieras liiketoimintaympäristö, johon sisäänpääsy on luultua haastavampaa. Uudistetun strategiamme mukaisesti vastaamme nouseviin osaamistarpeisiin vaihtoyliopistojen kurssitarjoomaa hyödyntämällä ja omia koulutusohjelmiamme joustavasti uudistamalla. Jatkossa täsmäkoulutamme kansainvälisen liiketoiminnan erityisasiantuntijoita Suomen kannalta keskeisille kohdealueille, joita ensi vaiheessa ovat Shanghain alue Kiinassa ja espanjankielinen Etelä-Amerikka. Osa opinnoista tehdään kohdealueella ja vaihto sisältää käytännön harjoittelujakson kohdealueen yrityksessä. TSE on brändi, joka maailmalla jo tunnetaan. Menestyminen edellyttää selkeää volyymin kasvua, verkottumista, profiloitumista ja kansainvälistä yhteistyötä valituilla fokusaloilla. Tässä kehityksessä ulkomaisille suunnatun tutkintokoulutuksen maksullisuus on vain ajan kysymys, sillä ilmainen koulutusvienti ei vaihtotaseen vajetta korjaa. Olemme kuudenkymmenen toimintavuotemme aikana kouluttaneet liki ekonomia elinkeinoelämän ja julkisorganisaatioiden palvelukseen ja haastamme nyt heidät keväällä järjestettävän maisteripromootion myötä osallistumaan yliopiston varainhankintakampanjaan. Promootion akateemisen kulkueen mittasuhteiden kautta tahdomme tehdä myös suurelle yleisölle näkyväksi turkulaisen ekonomikoulutuksen painoarvon suomen elinkeinoelämässä. 2 MERCURIUS Kuva: OP-Pohjola Satu Lähteenmäki johtaja Turun kauppakorkeakoulu\n3 SISÄLTÖ MERCURIUS 4 / 2010 Turun kauppakorkeakoulun sidosryhmälehti 2 Pääkirjoitus Satu Lähteenmäki: Tehtävänä kouluttaa luomaan työtä globaalissa kilpailussa 4 Tieteen ja talouden liitto 6 Ylioppilaskuntatoiminta 1970-luvulla Hauskaa, hyödyllistä ja kansainvälistä 9 Vieraskynä Mika Kamensky: Operatiivisesta johtamisesta strategiajohtamiseen 10 Nostalgia sallittu 12 Sarjakorjaaja Esa Rautalinko 15 Asiantuntijat Niina Nummela ja Mélanie Raukko: Uutta liiketoimintaa yrityskaupoilla 16 Asennetta yrittäjyyteen 18 Kauppa seuraa kuluttajan katsetta 20 Työelämä tekijäänsä kiittää 22 Tapahtumia 24 Lyhyesti 26 Väitöksiä 12 Turun kauppakorkeakoulusta valmistuneen Honkarakenteen toimitusjohtaja Esa Rautalingon uran logiikka löytyy yritysten suunnan kääntämisestä nousuun. 18 Kuluttajien käyttäytymistä on tutkittu Turun kauppakorkeakoulussa pitkään. Professori Heli Marjanen tietää, että erikoiskaupan on etsittävä uudenlaisia liiketoimintamalleja elämysbisneksessä mukana pysyäkseen. Julkaisija: Turun kauppakorkeakoulu Rehtorinpellonkatu 3, Turku p. (02) , Päätoimittaja: Taru Suhonen p. (02) , Toimitusneuvosto: Satu Lähteenmäki Leila Hurmerinta Pasi Malinen Pirjo Vuokko Taru Suhonen Taitto: Tuuli Holopainen Viestintätoimisto Jokiranta Oy Kannen kuvat: Esko Keski-Oja, Taru Suhonen Painatus: Suomen Yliopistopaino Oy Uniprint Painosmäärä: kpl ISSN Tilaukset, osoitteenmuutokset ja palautteet: p. (02) / Jaana Villisi Painotuote\n4 Yliopistomaailmaa vuosikymmenten ajan eläneet ja seuranneet Okko ja Immonen näkevät viime vuosien tuottavuusja tehokkuusvaatimukset ja yliopistolainuudistuksen osittain ongelmallisina. Tiedejärjestelmä on hidas. Voi yhteensä viedä 20 vuotta, ennen kuin sekä koulutus- että tiedejärjestelmässä tehtävät muutokset merkittävässä mielessä näkyvät, Immonen laskee. Tieteen ja talouden liitto Turun kauppakorkeakoulun historia kertoo suomalaista kauppatieteiden tarinaa ja kuvaa korkeakoulumaailman kehityskaarta. Teksti: Taru Suhonen Kuva: Esko Keski-Oja urun kauppakorkeakoulu perustettiin 60 vuotta sitten paikallisen liike-elämän myötävaikutuksella. Perustamisen takana oli myös joukko yliopistomiehiä, ja ajatuksia kauppatieteellistä koulutusta antavan yksikön tarpeellisuudesta Turussa olikin väläytelty jo vuosikymmeniä aiemmin. Kun Turun yliopistoa perustettiin, keskusteltiin yhteiskunnallis-taloudellisen tiedekunnan tai erillisen kauppakorkeakoulun perustamisesta, kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen emeritusprofessori Paavo Okko kertoo. Kauppatieteellisen yksikön perustaminen yliopiston yhteyteen nousi keskusteluihin myös seuraavina vuosikymmeninä. Turun yliopiston kulttuurihistorian professori Kari Immonen vahvistaa, että yliopiston piirissä oli kiinnostusta kauppatieteitä kohtaan. Einar W. Juva oli rehtorina 1930-luvulla, kun Turun yliopiston taloudellinen tilanne oli katastrofaalinen. Hän haki kuumeisesti ratkaisuja, jotka olisivat laajentaneet yliopiston tieteellistä ja taloudellista pohjaa. Uudenlaista yhteiskuntavastuuta edustaneet, kauppatieteitä osaksi yliopistoa kaavailleet intressit ja konservatiivinen sivistystraditio eivät tuolloin kohdanneet. Turun Liikemiesyhdistyksen aloitteesta perustetun säätiön valtuuskunta päätti itsenäisen kauppakorkeakoulun perustamisesta. Rehtoriksi tuli Niilo Ikola, joka oli ehdottanut kauppakorkeakoulun perustamista Turkuun ensimmäisen kerran jo vuonna Ammattitutkinnosta akateemisuuteen Ekonomikoulutus sai lentävän lähdön, kun kolmivuotista tutkintoa suorittamaan otettiin opiskelijoita ensimmäiselle, toiselle ja kolmannelle vuosikurssille. Ensimmäiset ekonomit valmistuivat vuonna Alemmat perustutkinnot olivat pitkään alan luonteelle ominaisia ja tällekin koululle tyypillisiä. Ensimmäinen väitös Turun kauppakorkeakoulussa tapahtui vasta vuonna 1970, Okko sanoo. Ratkaisevaksi kauppatieteiden etabloitumisessa itsenäiseksi tieteenalaksi muiden joukkoon muodostui ja 1970-lukujen kehitys, jolloin yhteiskunnallinen tarve korkeakoulutuksen kehittämiseen oli selkeä. Vuodesta 1963 suuret ikäluokat alkoivat tulla opiskelemaan yliopistoihin. Korkea- 4 MERCURIUS\n5 koulujen kehittämislaki vuonna 1966 oli instrumentti, jonka avulla esimerkiksi opettajaresurssien sitominen opiskelijamääriin antoi puitteet suomalaisen korkeakoulualan kehittämiselle, Immonen kertoo. Turun kauppakorkeakoulun kehitykselle tärkeää oli jo ennen valtakunnallista tutkinnonuudistusta toteutettu siirtyminen ylemmän korkeakoulututkinnon tasoiseen perustutkintoon vuonna Uudistus nähtiin täällä tilaisuutena nostaa peruskoulutuksen tasoa ja vahvistaa koko alan asemaa yliopistojen joukkossa. Aiemmin ekonomin tutkinto oli vastannut nykyterminologiassa ammattikorkeakoulututkintoa, Okko sanoo. Kauppatieteet kasvavat pitkään 1970-luvulla suomalaista yliopistomaailmaa leimasivat valtiollistaminen sekä kasvu ja kehittämislain resurssit luvulle tultaessa yliopistoja alettiin johtaa johtamisasiantuntijuuteen perustuvilla ohjausjärjestelmillä ja kokonaistalouden suunnitelmilla. Kolmikanta-ajatteluun perustunut edustuksellisuus loppui ja rahastusautomaatit purettiin pois, kun kehittämislaki käytännössä eliminoitiin ja valtionapujärjestelmiä alettiin purkaa. Yliopistojen kasvupotentiaali alkoi ehtyä, mistä myöhemmin syytettiin virheellisesti 90-luvun alun lamaa, Immonen taustoittaa. Kauppatieteiden ekpansio kuitenkin jatkui pidempään, ja uusia yksiköitä perustettiin osaksi yliopistoja. Alan vetovoimasta kertoo sekin, että yliopistot nimittävät nyt entisiä tiedekuntiaan kauppakorkeakouluiksi, Okko sanoo. Valtakunnan tasolla kauppatieteet nähtiin työkaluna yhteiskunnan kehittämisessä yritystoiminnan kasvattamisen kautta, Immonen sanoo. Yliopistona yliopistojen joukossa Turun kauppakorkeakoulu kunnostautui maisterien tuottajana ja tutkimuksen kehittymistä kuvaava väitöskirjojen ja julkaisujen määrä kasvoi luvun loppua kohti tutkimusrahoituksen volyymi alkoi nousta nopeasti, kun Tekes ja Suomen Akatemia alkoivat rahoittaa tiedemaailmaa. Raha ei kuitenkaan tullut enää suoraan korkeakoulujen hallintaan ja valtasuhteet muuttuivat dramaattisesti, Immonen sanoo ja 2000-luvuilla Turun kauppakorkeakoulussa erikoistuttiin resurssikilpailussa liiketoimintaosaamiseen ja liikeelämän johtamiskoulutukseen. Erillisten yksikköjen, kuten tulevaisuuden tutkimuskeskuksen ja yritystoiminnan tutkimus- ja koulutuskeskuksen kasvu kertoi uusista painotuksista. Kauppakorkeakoulu perusti uuden yksikön myös Poriin. Kulttuurisessa muutoksessa pysyttävä mukana Turun kauppakorkeakoulu yhdistyi osaksi Turun yliopistoa vuoden 2010 alusta. Paavo Okko näkee yhdistymisen tietynlaisena päätepisteenä kehitykselle, josta oli merkkejä jo Turun yliopiston perustamisen yhteydessä. Kulttuurin, sivistyksen ja talouden suhde koetaan nyt vahvemmaksi kuin silloin, kun yliopisto tai kauppakorkeakoulu perustettiin. Arvot ovat yhä enemmän immateriaalisella puolella ja ratkaisevia ovat ihmisille tuotettavat elämykset, sisällöt ja merkitykset, kun teollinen tuotanto on korkean tulotason maissa vain pieni osa kansantulosta. Kulttuuritietämyksen sekä käytännön teollisuuden ja yrittäjätoiminnan suhde on tärkeä. Esimerkiksi Nokian vaikeuksissa on kyse osittain teknologisista asioista, mutta erittäin suuresti on kysymys siitä, että se ei pysynyt mukana kulttuurisessa muutoksessa. Käyttäjäkunnan ajattelutapojen muuttumista ei ymmärretty ja juna meni ohi, kun jatkettiin niillä kehyksillä, joista oli aiemmin tahkottu rahaa, Immonen vahvistaa. Turun yliopistossa yhdistyvät hedelmällisellä tavalla sivistys, kulttuuri ja kauppatieteet omassa piirissään, ja nyt niitä pitää alkaa hyödyntää, Okko ja Immonen sanovat. Turun kauppakorkeakoulun ensimmäisinä vuosina alempia perustutkintoja olivat ekonomin ja kirjeenvaihtajan tutkinto, joka vuonna 1974 muuttui ulkomaankaupan linjaksi. Turun kauppakorkeakoulu muutti Aurakadulta Rehtorinpellonkatu 3:n omaan uudisrakennukseen vuonna Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Aarne Ehojoki Turun kauppakorkeakoulu valtiollistettiin aprillipäivänä Hallinnon uudistaminen leimasi korkeakoulumaailmaa 1970-luvulla Kulttuuritietämyksen sekä käytännön teollisuuden ja yrittäjätoiminnan suhde on tärkeä. Kuvat: Turun kauppakorkeakoulun arkisto MERCURIUS 5\n6 Ylioppilaskuntatoiminta 1970-luvulla Hauskaa, hyödyllistä ja kansainvälistä Rönsyilevää keskustelua siivittävät iloiset naurunremahdukset, kun Antti Paasio, Matti Kurppa, Kimmo Palonen ja Ilkka Arjaluoto ovat kokoontuneet muistelemaan 1970-luvun ylioppilaskuntatoimintaa. Teksti: Mirka Sillanpää Kuvat: Esko Keski-Oja, Antti Paasio urun kauppakorkeakoulu oli 1970-luvulla pieni ja tiivis yksikkö, jossa opiskelijoita oli alle tuhat. Kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan etujärjestörooli alkoi vahvistua 70-luvun alkupuolelta lähtien. Korkeakoulujen kasvun kausi oli tuolloin alkamassa. 70-luvun alkupuolella valmisteltiin ylioppilaskunnan siirtymistä yleisen kokouksen mallista edustajistomalliin. Ylioppilaskunnan toiminta alkoi organisoitua eri tavalla kuin ennen, ylioppilaskunnan ensimmäinen pääsihteeri Ilkka Arjaluoto kertoo. Matti Kurppa muistelee, kuinka vuoden -69 syksyllä yliopistonmäen poliittiset liikehdinnät alkoivat näkyä myös kauppakorkeakoulussa. Ylioppilaskunnan toimintaan politiikka tuli mukaan pari vuotta myöhemmin. Vuosi 1971 oli viimeinen vuosi, jolloin yokunnan edustajisto oli epäpoliittinen, Kimmo Palonen sanoo. Ylioppilaskunnan edustajiston ensimmäisen puheenjohtajan jälkeen Paasio toimi puheenjohtajana noin viiden vuoden ajan. Toisin kuin yliopistonmäellä, kauppakorkeakoulussa poliittiset näkemykset eivät aiheuttaneet suuria kiistoja. Meillä oli aika rauhallista yliopiston ylioppilaskuntaan verrattuna. Kauppakorkeakoulu oli niin selvästi oikeistolaisen ideologian läpitunkema, ettei erimielisyyksiä juuri syntynyt. Meininki ei ollut ryppyotsaista ja meillä oli hauskaa yhdessä, Antti Paasio kertoo. Oli meitä muutama liberaali ja vasemmistolainenkin. Hetken aikaa 70-luvun puolivälissä edustajistossa oli jopa keskustan ja vasemmiston muodostama enemmistö. Vaikka itse en vasemmistoliittoon kuulunutkaan, olimme ystäväni kanssa aina heidän vaalivalvojaisissaan, sillä heillä oli parhaimmat laulut, Palonen hymyilee. Paasion mukaan Turun kauppakorkeakoulun valtiollistaminen 70-luvun puolivälissä oli suuri ponnistus myös ylioppilaskunnalle, joka ajoi voimakkaasti valtiollistamista kannustimenaan muun muassa nousseet lukukausimaksut. Mielestäni voidaan sanoa, että opiskelijaliike vauhditti kauppakorkeakoulun valtiol- 6 MERCURIUS\n7 Antti Paasio (vas.), Matti Kurppa, Kimmo Palonen ja IlkkaArjaluotokatselevatvanhojavalokuvia70-luvulta. MERCURIUS 7\n8 Antennakortti oli jäsenetu, jonka ylioppilaskunnat maksoivat jäsenilleen. listamista usealla vuodella ja esti näin koulun alasajon varojen puutteen takia. Ruokala, kirjakauppa ja Siskodisko Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnalla oli 70-luvulla hoidettavanaan monia konkreettisia toimintoja kuten ruokala, kirjakauppa ja tanssien järjestäminen. Ennen kirjakaupan perustamista kauppakorkeakoululla oli monistuspalvelu, jossa moni vuorineuvoskin on aloittanut uransa, miehet huomauttavat. Ruokalan ja kirjakaupan toimintaa johtamaan perustettiin Turun kauppakorkeakoulun Tuki ry, jossa oli mukana myös vanhempia liike-elämän vaikuttajia. He ikään kuin katsoivat meidän peräämme. Meillä siis oli yhteyksiä yrityksiin jo opiskeluaikana. Tässä suhteessa erosimme eniten yliopistosta, joka tieteellisenä yksikkönä pysytteli erillään liike-elämästä, Paasio sanoo. Ylioppilaskunnan ainoana palkattuna puolipäivätoimisena virkamiehenä Arjaluoto toimi pääsihteerin roolissaan sekä ruokalan että kirjakaupan vetäjien esimiehenä. Lisäksi meillä oli isäntä ja tanssien järjestäjiä, jotka hoitivat työnsä omien opiskelujensa ohella. KY Clubi järjesti Suomen ensimmäiset naistentanssit eli Siskodiskon 70-luvun alkupuolella. Siskodisko nosti KY Clubin pitkäksi aikaa yhdeksi Turun suosituimmista tanssipaikoista, sinne jopa jonotettiin. Ruokala ja kirjakauppa eivät tehneet merkittävää tulosta, mutta 70-luvun alkupuolella disko- ja juhlatoiminta tuottivat ylioppilaskunnan varoista ison siivun, Arjaluoto kertoo. Arjaluoto ja Palonen olivat mukana myös järjestysmiesten porukassa nimeltä JP 65, joka osallistui aktiivisesti tanssien ja diskojen järjestämiseen. Pidämme yhteyttä edelleen ja järjestämme tapaamisia silloin tällöin, Palonen sanoo. Antennakortti jokaiselle opiskelijalle Siskodiskon, ruokalan ja kirjakaupan lisäksi kehitettiin muutakin liiketoimintaa. Vuonna 1972 ylioppilaskunta perusti Oy Antenna Ab:n, joka painoi ja toimitti opiskelijoiden kuvalliset henkilökortit kaikkialle Suomeen. Muun muassa me olimme osakeyhtiön ensimmäisen hallituksen jäseniä. Antennakortti oli jäsenetu, jonka ylioppilaskunnat maksoivat jäsenilleen, Kurppa ja Paasio muistelevat. Liiketoiminnan tuotto käytettiin ylioppilaskuntatoiminnan hyväksi. Varoista maksettiin muun muassa pääsihteerin palkka. Suurin osa kului kuitenkin kokousmenoihin, retkiin, erilaisiin tapahtumiin ja kerhotoimintaan, Paasio sanoo. Tapahtumarikkaalla 70-luvulla myös kansainvälinen toiminta oli aktiivista. Säännöllisiä yhteyksiä pidettiin yllä muun muassa Krakovan kauppakorkeakoulun kanssa. Järjestimme muun muassa matkoja Puolaan ja silloiseen Neuvostoliittoon. Pidän edelleen yhteyttä sen aikaiseen puolalaiseen ystävääni, josta myöhemmin tuli kauppatieteiden professori ja Puolan hallituksen ministeri, Palonen kertoo. Nykyäänkin toiminnassa olevan AI- ESECin kautta moni oli työharjoittelussa ulkomailla, esimerkiksi Tanskassa tai Englanissa. Lisäksi NESUn eli Pohjoismaiden taloustieteiden opiskelijoiden toiminta oli vilkasta, Arjaluoto täydentää. Yhteydenpitoa läpi vuosikymmenten Monet opiskelu- ja ylioppilaskunta-aikana syntyneet ystävyyssuhteet ovat säilyneet läpi vuosikymmenien. Kauppakorkeassa kaikki tunsivat toisensa, vuosikymmenten jälkeenkin on helppo jutella entisten opiskelukavereiden kanssa. Olin aikoinaan perustamassa KY Senioriklubia, jonka toiminta jatkuu nyt Alumniyhdistyksenä. Viime kerralla alumnien kokoontumisessa oli paikalla lähes neljäsataa entistä kauppakorkealaista, Palonen sanoo. Miehet jatkavat kuulumisten vaihtoa, muistelevat yhteisiä vanhoja tuttuja ja mieleen jääneitä hauskoja sattumuksia. Kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että ylioppilaskuntatoiminnassa mukana oleminen oli sekä hauskaa että hyödyllistä. Liike-elämässä osasi toimia paremmin, kun oli ensin täällä harjoitellut, ja moni entinen yo-kuntalainen on myöhemmin noussut suuryritysten johtopaikoille. Hiukan liioitellen voisi sanoa, että yo-kunnassa toimiminen oli melkein parempi koulu kuin tentteihin lukeminen, Paasio sanoo. 8 MERCURIUS\n9 VIERASKYNÄ Mika Kamensky Operatiivisesta johtamisesta strategiajohtamiseen liiketoiminnan johtamisen kehitystrendejä Olen toiminut Suomen talouselämässä liiketoiminnan johtamis- ja kehittämistyössä yli 40 vuotta. Valmistuin Turun kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1969 ja kauppatieteen kandidaatiksi Kauppakorkeakoulun aineyhdistelmäni osoittautui erinomaiseksi perustaksi työuralleni. Suurimpana elämänmittaisena hyötynä olen kokenut kansantaloustieteen pääaineopinnot, jotka ovat antaneet sellaisen pohjan taloudelliselle ajattelulle, jota voi soveltaa hyvin laaja-alaisesti. Työuralleni sain lentävän lähdön päästyäni Taloustieto ry:n yritystalouden kouluttajaksi syyskuussa Ensimmäinen suuri yllätys oli se, kuinka vaatimattomalla taloudellisella osaamisella suomalaisia yrityksiä johdettiin 1970-luvulla. Valtaosalla teollisuuden avainhenkilöistä oli tekninen peruskoulutus ja talousasioita oli opiskeltu muutama opintoviikko hanttiaineena. Avainhenkilöt oli kuitenkin asetettu taloudelliseen vastuuseen, kun yritykset olivat muodostaneet tulosyksiköitä ja liiketoimintaa ohjattiin ennen kaikkea budjetoinnin avulla. Yritykset joutuivat panostamaan voimakkaasti henkilöstön taloudelliseen koulutukseen ja vähitellen liiketoiminnan johtaminen alkoi laajentua budjettijohtamisesta tavoite- ja tulosjohtamiseen. Painopiste pysytteli kuitenkin operatiivisessa johtamisessa. Vuonna 1974 siirryin Metalliteollisuuden Keskusliittoon kehittämään liiton noin 700 jäsenyrityksen liikkeenjohdollista ja liiketaloudellista toimintaa. Aloin yhä voimakkaammin korostaa strategian merkitystä, mikä tuolloin sai vastakaikua vasta muutamissa kehittyneimmissä yrityksissämme. Strateginen johtaminen teki Suomessa varsinaisen läpimurtonsa vasta 1980-luvulla. Itse erilaistuin täysin strategiakonsultointiin vuonna 1980 perustaessani oman yrityksen, jolloin koin urani toisen suuren yllätyksen. Suomessa oli paljon merkittäviäkin yrityksiä, joiden strateginen johtaminen ja osaaminen oli varsin olematonta. Syykin selvisi vähitellen: aitoa strategista johtamista tarvitaan vain markkinataloudessa, johon Suomi siirtyi vasta 1980-lu- vun jälkipuoliskolla pääomamarkkinoiden vapautumisen myötä. Järjestelmät voivat muuttua hyvinkin nopeasti vaikka yhdessä yössä mutta kulttuuri muuttuu hitaasti, mikä näkyy vielä tämänkin päivän Suomessa. Järjestelmänä toimimme globaalissa markkinataloudessa, mutta monien organisaatioiden ja ihmisten kulttuurina on suunnitelmatalous. Tämä ei koske ainoastaan ylisuurta julkista sektoriamme vaan näkyy yhteiskunnan kaikilla lohkoilla suuryrityksistä ja korkeakouluista ammattiyhdistysliikkeeseen. On hengenvaarallista elää globaalissa kilpailutaloudessa suunnitelmatalouden ajatus- ja toimintamalleilla. Uusi vuosituhat ja tulevat vuosikymmenet ovat tuoneet vielä uuden vaikeuskertoimen, kun yhä useammat yritykset eivät elä vain kilpailuolosuhteissa vaan suorastaan hyperkilpailussa. Tällöin erottautuminen kilpailijoista on elinehto. Erottaudu tai kuole! Näissä olosuhteissa strateginen johtaminen nousee lopullisesti liiketoiminnan johtamisen keskiöön. Strategisen johtamisen hahmottamisen apuvälineenä olen alkanut viime vuosina käyttää niin sanottua menestyksen timanttia, jossa on neljä pääsärmää: strategia, johtaminen, osaaminen ja vuorovaikutus. Yrityksen on pystyttävä luomaan, toteuttamaan ja uudistamaan menestysstrategia. Se asettaa yhä kovempia vaatimuksia johtamiselle, osaamiselle ja vuorovaikutussuhteiden hallinnalle. Kauppakorkeakoulun tehtävä on opetus- ja tutkimustoiminnassaan hioa menestyksen timantin neljää särmää. Perinteisten osaamisalueiden eli tietojen ja taitojen lisäksi on panostettava lisää osaamisen muihin tärkeisiin ulottuvuuksiin. Tällaisia ovat esimerkiksi näkemys, tahto ja rohkeus, samoin muutososaaminen, vuorovaikutustaidot ja joukkueosaaminen. Sen on myös omalta osaltaan edistettävä markkinatalouden, yrittäjyyden ja menestyksen kulttuuria. KTM Mika Kamensky Kamensky Consulting Oy MERCURIUS 9\n10 Jaetut muistot yhdistävät Nostalgia sallittu Teksti ja kuvat: Taru Suhonen Tutkijat kahvipöydän ympärillä Anni Paalumäki suosittelee yhteisiä kahvitaukoja. Tutkijatohtori Anni Paalumäki tutkii työntekoa ja työhyvinvointia johtamisen ja organisoinnin aineessa luvun lopulla tutkijanuransa Turun kauppakorkeakoulussa aloittanut Paalumäki näkee työn tiedemaailmassa muuttuneen kahdessakymmenessä vuodessa paljonkin. Tahti oli ennen rauhallisempi. Kun kaikki aika ei mennyt sähköpostirumbaan, oli aikaa keskittyä ja olla läsnä työntekemisessä. Toisaalta kanssakäyminen muun maailman kanssa oli huomattavasti vähäisempää, kun esimerkiksi neljä ihmistä jakoi yhden puhelimen. Paalumäki kertoo, että yhteydet kansainvälisiin tiedeyhteisöihin olivat henkilökohtaisten kontaktien varassa. Sitä oltiin vähän liikaakin omissa oloissa, vaikka vierailevia tutkijoita ja professoreita kyllä oli, Paalumäki sanoo. Paalumäki otti kansainvälistymisen ensias- keleet oma-aloitteisesti. Meillä oli Satu Lähteenmäen kanssa käynnissä uratutkimusprojekti, jonka kanssa päätimme lähteä ulkomaille. Lähetimme faksin ja kyselimme kansainvälisistä konferensseista. Vastaus tuli ja lähdimme Leuweniin. Työhyvinvoinnin tutkijana Paalumäki arvelee, että nykyisen kiireen keskellä voisi ottaa mallia ajasta, jolloin akateeminen työ rytmittyi yksinäisen tekemisen ja säännöllisten kahvitaukojen ympärille. Erityisellä lämmöllä Paalumäki muistelee tutkijanelämää Hämeenkatu 6:ssa sijainneessa kauppakorkeakoulun hallinnon ja markkinoinnin laitoksen työhuoneitten ympärille muotoutuneessa työyhteisössä. Hämeenkadun kahvipöytään kokoontuivat eri aineiden ihmiset. Minulle aloittelevana tutkijana keskusteluihin osallistumisessa oli tiedeyhteisön jäseneksi tulemisessa paljon merkitystä. Manner ja Viinikka muistelevat, että opiskelu oli 30 vuotta sitten melko koulumaista. Kun kylterin tunnisti attaseasalkusta Yritysjuridiikan yliassistentti Tuija Viinikka ja asiakkuusjohtaja Asta Manner aloittivat opintonsa Turun kauppakorkeakoulussa vuonna Ensimmäisen vuosikurssin opiskelijat ryhmäytyivät innokkaasti, ja ylioppilaskunnan järjestämillä Montun bileillä oli tärkeä rooli opiskelupaik- kakunnalle kotiutumisessa. Hämärässä Montussa viihdyttiin myös muina kuin bileiltoina. Flipperit ja loossit kutsuivat opiskelijoita kuluttamaan aikaansa. Taisi joskus kulua koko päiväkin Montussa, jos ei sattunut olemaan luennolla kalkkipaperivuoroa, Manner nauraa. Viinikka ja Manner arvelevat, että aikaa olemiselle oli, koska kurssiaikataulut olivat väljempiä. Tuntuu, että nykyopiskelijoilla on enemmän paineita ja keskinäistä kilpailua, me saimme yleensä olla varmoja kesätyöpaikoista ja työllistymisestä. Verkostoitumisen paineita Viinikka ja Manner eivät opiskelijaelämän sosiaalisissa riennoissa muista kokeneensa. Meitä aloitti kaksisataa opiskelijaa, jotka ympäri Suomea ja maailmaa levitessään muodostavat aikamoisen verkoston. Taisin olla niin sinisilmäinen, etten tuolloin sen hyödyntämistä osannut ajatellakaan, Viinikka sanoo. Viinikka ja Manner kertovat, että Montun bileisiin oli tulijoita muualtakin. Haalareita ei tuolloin käytetty, mutta muista opiskelijoista haluttiin erottua. Stereotypioista Viinikka ja Manner tunnistavat muutaman. Kyllä minullakin oli attaseasalkku. Sanottiin myös, että kauppakorkeakoulun opiskelijan tunnistaa vekkihameesta, vaikka ei se kovin yleinen asuste ollut, Viinikka kertoo. 10 MERCURIUS\n11 Debet on edelleen ikkunan puolella Lehtori Tuula Vilja on opettanut laskentatoimen perusteita vuodesta Kurssilla opitaan laskentatoimen yleiset periaatteet ja kustannuslaskennan perusteet. Viljan kokemuksen mukaan kurssia pidetään melko vaativana. Yritykset olettavat, että pääaineesta riippumatta kauppakorkeakoulusta valmistuneet hallitsevat esimerkiksi kannattavuuden hallinnan perusteet ja osaavat lukea tilinpäätöstä. Opiskelijatkin ymmärtävät, että nämä asiat tulevat heitä työelämässä vastaan. Pitkään kurssia opettanut Vilja kertoo, että opetussisällöt ovat vuosien saatossa muuttuneet useaan otteeseen vastaamaan yritysten käytäntöjen ja toimintaympäristöjen muutoksia. On tullut kansainvälisiä standardeja ja kansallista lainsäädäntöä on muutettu. Lisäk- si yritysten kansainvälistyminen on tuonut oman lisänsä. Englanninkielinen kirjallisuus ja terminologia tulivat tutkintovaatimuksiin 1980-luvun lopulla, Vilja kertoo. Hänen mukaansa opettamisessa ehkä eniten ovat muuttunet opetusvälineet luvulla tuli piirtoheijastin, jossa oli kalvorullat. Mikrotietokoneet taloon saatiin 1980-luvun puolivälissä, mikä oli mullistavaa. Niitä käytettiin kirjanpidon opetuksessa. Tuohon asti puhuttiin, että maailma ja tulevaisuus ovat isojen keskuskoneiden, Vilja muistelee. Opiskelijoiden Vilja on nähnyt muuttuvan entistä avoimemmiksi ja välittömämmiksi. He ottavat helpommin yhteyttä, ja sähköposti on tietysti madaltanut opiskelijoiden kynnystä lähestyä opettajia. Tuula Vilja on opettanut laskentatoimen perusteita vuodesta Vauhtia vaihtoon Johtamisen ja organisoinnin lehtori Maija Vähämäki työskenteli 90-luvun alussa kansainvälisten asioiden suunnittelijana Turun kauppakorkeakoulussa. Vähämäen tehtävänä oli laajentaa koulun vaihto-opiskelumahdollisuuksia ja hoitaa vaihdon käytännön järjestelyt. Aloitin vuonna 1991, jolloin vuositasolla vaihto-opiskelijoita lähti koulusta noin kymmenen. Ensimmäiset ulkomaiset vaihto-opiskelijat tulivat meille hieman myöhemmin, kun olimme saaneet järjestettyä englanninkielistä opetusta. Vähämäen mukaan Turun kauppakorkeakoulussa yhteistyöyliopistoja kiinnosti eniten idänkauppa luvun alussa vaihtoon suhtauduttiin kenties nykyistä vakavammin, ja ulkomaille haluttiin lähteä lisäämään erikoisosaamista ja vahvistamaan kielitaitoa. Vähämäki kertoo, että kauppakorkeakoulu sai osallistua EU:n vaihto-opiskelun Erasmus- verkostoon ensimmäisen kerran vuonna Tuolloin luoduista yhteistyösuhteista moni on jatkunut nykypäivään saakka. Esimerkiksi Linzin yliopisto on edelleen vaihtokohde opiskelijoille, mutta yhteistyö on kehittynyt myös aktiiviseksi opetus- ja tutkimusvaihdossa. Kun Vähämäki lopetti tehtävässään vuonna 1995, oli vaihto-opiskelijoita vuositasolla jo satakunta. Sekä lähtijöiden että tulijoiden valinnoille sekä perehdyttämiselle oli luotu sujuva järjestelmä. Meillä oli hedelmällistä kolmen yliopiston yhteistyötä täällä Turussa. Turun yliopiston ja Åbo Akademin vaihto-opiskelusta vastaavien kanssa aloitimme IUTÅ (International University of Turku/Åbo) -projektin. Vähämäki kertoo, että myös ylioppilaskunnan ja AIESEC-järjestön apu vaihto-opiskelijoiden vastaanottamisessa oli korvaamatonta. Tuolloin muun muassa kehiteltiin Turkuun tuleville selviytymisopas ja perehdyttämisviikko. Maija Vähämäki kertoo, että työ vaihto-opiskelun parissa oli täynnä positiivisia kohtaamisia uteliaiden ja optimististen opiskelijoiden kanssa. MERCURIUS 11\n12 Sarjakorjaaja Turun kauppakorkeakoulun alumni ja Honkarakenteen toimitusjohtaja Esa Rautalinko nauttii työssään vauhdista ja vaarallisista tilanteista. Rautalingon ominta alaa on yrityksen suunnan korjaaminen uuteen nousuun. Teksti: Mirka Sillanpää Kuvat: Esko Keski-Oja Valmistuttuaan Turun kauppakorkeakoulusta 1980-luvun loppupuolella Esa Rautalinko on työskennellyt johtotehtävissä suurissa pörssiyrityksissä kuten Huhtamäellä, Nokialla, Harwallilla ja TeliaSoneralla. Honkarakenteen toimitusjohtajana Rautalinko aloitti marraskuussa Viime vuonna aloin kaivata uusia haasteita. Kun headhunter soitti ja kysyi, mitä haluaisin seuraavaksi tehdä, pyysin häntä etsimään vuotavan veneen, johon omistajat vielä uskovat. Tässä paatissa nyt ollaan ja suurin vuoto on korjattu. Rautalinko on työskennellyt hyvin erilaisilla toimialoilla, äkkiseltään katsottuna niillä ei ole juuri mitään yhteistä. Paitsi, että ne kaikki alkavat e-kirjaimella: elintarvikkeet, elektroniikka ja nyt Honkarakenteella elämänlaatu. Olen itse miettinyt urani logiikkaa ja todennut, että se löytyy tehtävistäni. Minua voisi kutsua sarjakorjaajaksi, Rautalinko hymyilee. Yrityksen suunnan korjaaminen, sen kääntäminen nousuun tervehdyttävien toimenpiteiden avulla on Rautalingon ominta alaa. Aloittaessani Nokian alaisen Saloran myyntijohtajana, yhtiö oli tukalassa taloudellisessa tilanteessa. Tervehdyttävät toimenpiteet onnistuivat niin hyvin, että toiminnoille löydettiin uusi omistaja. Rautalingon siirtyessä Hartwallin markkinointi- ja vientijohtajaksi 90-luvun puolivälissä yhtiön tulos oli vahvasti riippuvainen oluen myynnistä. Tuolloin oli jo tiedossa, että EU:n myötä oluen tuonti vapautuisi Esimiestyössä olennaisinta ovat johtamistaidot, kommunikaatio, mahdollisuuksien luominen ja suunnan näyttäminen. Tarkoitus oli rakentaa uudenlainen tasapaino, jotta tulosta syntyisi muustakin kuin oluen myynnistä. Toimme markkinoille valtavan määrän uusia tuotteita, kuten erilaiset siiderit, maustetut kivennäisvedet sekä energia- ja hyvinvointijuomat. Tavoite saavutettiin, kun vuonna 2004 Hartwallin tuloksesta suurin osa tuli muista tuotteista kuin oluesta. Kokenut yritysjohtaja on sitä mieltä, että toimialasta riippumatta johtamisen perusperiaatteet ovat melko lailla samat. Liikkeenjohdon tärkein tehtävä on saada aikaan hyvin öljytty koneisto. Esimiestyössä olennaisinta ovat johtamistaidot, kommunikaatio, mahdollisuuksien luominen ja suunnan näyttäminen. Johtaminen on ennen kaikkea tilannesidonnaista, ei toimialasidonnaista. Vauhtia ja vaarallisia tilanteita TeliaSoneran aikoja muistellessaan Rautalinko huomauttaa, että Suomi oli pitkään lan- 12 MERCURIUS\n13 EsaRautalinkoteki5 000euronhenkilökohtaisen lahjoituksenyliopistonvarainhankintakampanjaan. Koenlahjoituksentekemisentärkeäksi,sillätunnen olevanikiitollisuudenvelassakoulutuksesta,jonka olen kauppakorkeakoulusta saanut. MERCURIUS13\n14 Esa Rautalinko 11/2009 alkaen, Toimitusjohtaja, Honkarakenne Oyj 02/ /2009 Toimitusjohtaja ja mobiililiiketoiminnan johtaja, TeliaSonera Finland Oyj 12/ /2008 Varatoimitusjohtaja ja mobiililiiketoiminnan johtaja, TeliaSonera Finland Oyj Kehitysjohtaja Pohjoismaat, Scottish & Newcastle Plc Markkinointi- ja vientijohtaja, Oyj Hartwall Abp (Scottish & Newcastle Plc 2002 alkaen) Toimitusjohtaja ja aluejohtaja Suomi-Baltia, Nokia Kodinelektroniikka Myyntijohtaja, Nokia Kodinelektroniikka Markkinointipäällikkö, Van der Bergh Foods, Suomen Unilever Markkinointipäällikkö, Huhtamäki Oy Jalostaja Tuoteryhmäpäällikkö, Huhtamäki Oy Jalostaja Tuotepäällikkö, Huhtamäki Oy Jalostaja gattoman viestinnän suunnannäyttäjä, mutta aikoinaan myös ensimmäinen maa, jossa mobiililiiketoiminta meni tappiolle. TeliaSonerassa teimme valtavan korjausurakan. Kun viime vuonna lähdin toimitusjohtajan pallilta, TeliaSonera Finlandin tuloskunto oli jo hyvällä mallilla. Honkarakenteelle tullessaan Rautalinko sanoo astuneensa aika lailla samantyyppiseen tilanteeseen kuin TeliaSoneralla aikoinaan. Honkarakenne on yhtiö, jota lama kohteli kaltoin. Tulosnäkymät olivat aika heikot, mutta nyt vuoden jälkeen olemme taas tulosvauhdissa. Tavoitteemme on tehdä tänä vuonna jo plusmerkkistä tulosta, vaikka markkinat eivät olekaan vielä palautuneet lamaa edeltävälle tasolle. Urastaan kertoessaan Rautalinko ei paukuttele henkseleitään, vaan kertaa asiallisesti faktoja. Tavoitehakuinen yritysjohtaja tietää selkeästi omat vahvuutensa ja heikkoutensa. Opiskeluajoilta asti olen asettanut itselleni tavoitteita tietyin väliajoin ja yllättävän hyvin ne ovat täyttyneet. Olen pohtinut sitä, onko persoonassani jotain sellaista, että hakeudun aina tietoisesti vaikeuksiin? Vastaus on kyllä. Se on tietty halu korjata, päästä tekemään isoja juttuja sekä saada valtaa ja vastuuta asioiden kuntoon laittamiseen. Rautalinko huomauttaa, että hänen jälkeensä yrityksiin on yleensä tarvittu erityyppinen ihminen kehittämään yritystä eteenpäin. En ole luonteeltani sentyyppinen, että tekisin sitä hienovaraista kehitys- ja ylläpitotyötä, joka kuitenkin on olennaisen tärkeää yrityksen kannalta. Kaipaan työssäni vauhtia ja vaarallisia tilanteita, mutta myös isoja mahdollisuuksia. Tiettyjen ehtojen on täytyttävä ennen kuin hyppään vauhtiin mukaan. Yrityksen omistuspohjan on oltava uskottava ja rahoitus on pystyttävä järjestämään. Hyvä markkinatilanne ja vahva brändi ovat aina eduksi, Rautalinko täydentää. Organisointi ennen kaikkea Honka-tuotemerkin alla valmistettuja omakotitaloja ja lomakoteja on yhtiön historian aikana myyty yli 50 maahan. Tällä hetkellä aktiivisia vientimaita on kolmisenkymmentä. Honka on maailman suurin hirsitalovalmistaja ja maailman kansainvälisin talobrändi. Tavoitteeni on kasvattaa viennin osuus reilusta 50 prosentista yli 60 prosenttiin. Nyt terävöitämme strategiaa panostamalla vahvasti yksilöllisiin, ainutlaatuisiin ja korkealaatuisiin taloihin. Otamme myös huomioon maailmallakin kasvussa olevan ekologisen rakentamisen sekä wellness-matkailun tarpeet, toimitusjohtaja kertoo. Omat työnsä pörssiyhtiön toimitusjohtaja ja kahden lapsen isä organisoi niin, että aikaa riittää myös perheelle ja juoksuharrastukselle. Viisi kuusi kertaa viikossa teen pitkiä juoksulenkkejä, oli keli mikä tahansa. Arkisin pyrin olemaan kotona kuuteen mennessä ja viikonloppuisin teen tarvittaessa korkeintaan muutaman tunnin töitä. Tietty positiivinen itsekkyys on mielestäni parasta epäitsekkyyttä. Rautalinko painottaa, että jos omia töitään ei saa mahtumaan keskimäärin kymmenen tunnin työpäivään, pitää katsoa peiliin tai keskustella töiden organisoinnista esimiehen kanssa. Itse en ole kokenut minkäänlaista stressiä pitkään aikaan. Siihen on auttanut muun muassa se, että en enää mene nukkumaan ennen kuin sähköpostiboxini on tyhjä. Periaatteeni on, ettei huomiseen kannata lykätä mitään, minkä voi hoitaa tänään. 14 MERCURIUS\n15 Uutta liiketoimintaa yrityskaupoilla Uuden liiketoiminnan synnyttäminen on aina hyppy tuntemattomaan. Liiketoiminnan uudistaminen on kuitenkin avain pitkän aikavälin menestymiseen, ja yrityskaupat tarjoavat nopean tavan synnyttää uutta liiketoimintaa. Yrityskaupat esiintyvät tyypillisesti aaltoina, joita 1900-luvun alusta voidaan laskea kuusi. Merkittävin syy yritysaalloille ovat taloussuhdanteet, joille yrityskaupat ovat erittäin herkkiä luvun alussa yrityskaupat olivat tyypillisesti horisontaalisia eli saman toimialan sisällä tapahtuvaa konsolidoitumista. Kaupoilla haettiin kasvua ja monopoliasemaa. Lainmuutoksien myötä vertikaalinen integraatio kasvatti suosiotaan luvun taitteessa yrityskauppojen luonne muuttui täysin, kun yritykset pyrkivät diversifioitumaan eri toimialoille ja hyppäsivät täysin uuteen liiketoimintaan luvun puolella monialayhtiöt pyrkivät keskittymään ydinliiketoimintaansa luvun puolesta välistä lähtien yrityskaupat ovat jälleen olleet enimmäkseen horisontaalisia, mistä esimerkkejä ovat Meritan yhdistyminen Nordbankeniin 1997 sekä Storan ja Enson fuusio Vuosi 2000 oli yrityskauppojen huippuvuosi, jolloin viides yrityskauppa-aalto saavutti huippunsa. It-kuplan puhkeamisen ja tapahtumien seurauksena talouslama vähensi investointeja ja yrityskauppojen määrä laski huomattavasti. Kuudes aalto lähti nousuun taloudellisen piristymisen seurauksena ja vuosi 2007 oli tilastollisesti yrityskauppojen kaikkien aikojen ennätysvuosi. Viimeisin talouskriisi vaikutti lamauttavasti investointeihin, ja myös yrityskauppojen määrä laski merkittävästi vuosina 2008 ja Talouskriisin jälkeen monella alalla kilpailu kiristyy entisestään ja yritysten haasteita ovat liiketoiminnan uudistaminen ja toimintojen tehostaminen. Vaikka yrityskaupat tarjoavat haasteisiin hyvän työkalun, ovat yritykset varovaisia, sillä yrityskauppoihin liittyy paljon riskejä. Liiketoiminnan kehittäminen ja uuden liiketoiminnan luominen on haastava ja pitkällinen prosessi. Tutkimuksen mukaan reilut puolet yrityskaupoista epäonnistuu. Onnistuminen riippuu siitä, miten hyvin strategiset tavoitteet saavutetaan, mutta myös ulkoisista tekijöistä. Yrityskaupoille asetetut synergiatavoitteet voivat olla kohtuuttomia uudessa markkinatilanteessa. Yrityskauppojen onnistumisen kannalta on tärkeää, että motiivit ovat alusta saakka yrityksen strategian mukaiset. Integraatioprosessi vaatii määrätietoista johtamista sekä hyvää ja selkeätä organisaation sisäistä kommunikaatiota ja runsaasti resursseja. Markkinasuhdanteita on vaikea ennustaa, mutta on tärkeää, että yrityskaupan taloudelliset ennusteet perustuvat realistisiin laskelmiin. Taloudellisten synergioiden ja yrityskaupan tuoma arvonlisäys voivat toteutua pidemmällä tähtäyksellä parin kolmen vuoden päästä. Yrityskaupat vaativatkin kärsivällisyyttä ja pitkäjänteisyyttä. Turun kauppakorkeakoulussa on meneillään yrityskauppoihin keskittyvä ManMAP-tutkimushanke, joka on Tekesin, tutkimuslaitosten ja yritysten yhdessä rahoittama. Hankkeessa on ollut mukana tutkijoita sekä kansainvälisen liiketoiminnan aineesta että Media Futures Networkista. Yritysten johto on herännyt huomaamaan asian tärkeyden, ja marraskuussa 2010 pidettyyn hankkeen päätösseminaariin osallistui 140 osallistujaa eri yrityksistä. Tutkimushanke osoittaa hyvin yritysjärjestelyihin liittyvän monimuotoisuuden ja korostaa sitä tosiseikkaa, että ei ole yhtä oikeata tapaa toimia. Yrityskaupat ovat yrityksissä myös tärkeä strategian toteuttamisen työväline, ja yrityksen strategia, yrityskaupan motiivit ja luonne vaikuttavat suuresti siihen miten integraatiovaihe tulisi hallita ja johtaa. Professori Niina Nummela Projektikoordinaattori Mélanie Raukko MERCURIUS 15\n16 Teksti: Taru Suhonen Kuva: Esko Keski-Oja Boost Asennetta yrittäjyyteen Opiskelijat liputtavat uudenlaisen yrittäjyyden puolesta ja tavoittelevat kasvuyrittäjyyttä ketterästi. oost Turku on opiskelijavetoinen yhdistys, joka pyrkii innostamaan korkeakouluopiskelijoita uusien start up -yritysten perustamiseen. Varmistamme, että yrittäjiksi haluavilla on kaikki tarvittava osaaminen yrittäjyysuran aloittamiseksi. Boost kykenee verkostojensa kautta tukemaan resurssien ja tiedon etsimisessä, kertoo yhdistyksen puheenjohtaja Toni Perämäki, joka opiskelee Turun kauppakorkeakoulussa johtamista ja organisointia pääaineenaan. Boostin idea syntyi Turun kauppakorkeakoulun opiskelijoiden parissa, mutta kauppatieteilijöiden lisäksi mukana on opiskelijoita kaikista Turun korkeakouluista. Poikkitieteellisyys on yksi toiminnan peruskivistä. Keräämme eri alojen osaamista yhteen ja haluamme rikkoa tieteenalojen välisiä rajoja. Toivomme mukaan ihmisiä, joilla on erilaiset taustat. Monipuolinen osaaminen syntyy siitä, että kaikki eivät ole istuneet samoilla luennoilla ja lukeneet samoja kirjoja, Perämäki sanoo. Avoimuudella eteenpäin Boostin toiminta-ajatus perustuu liiketoimintaan tähtäävien ideoiden, tekijöiden ja asiantuntemuksen yhteensaattamiseen. Boostin toiminta on avointa, eikä poikkitie- teellisessä ympäristössä salailla omia ideoita. Yhdistys keskittyy opiskelijoiden omaan ja yhteiseen osaamiseen perustuviin yrityksiin, jotka luovat innovaatioita tai tekevät jo olemassaolevia asioita paremmin tai uudella tavalla. Boostin poikkitieteellisessä piirissä on kehitelty esimerkiksi lainaaja.fi, joka on sosiaalista lainausta tarjoava markkinapaikka internetissä sekä Mobio, joka valmistaa sisätilapaikannusta hyödyntäviä mobiilipalveluja, Perämäki listaa. Ideat lähtevät elämään Boostin järjestämissä tapahtumissa. Boost Talkoissa rakennetaan uutta liiketoimintaa yhdessä. Toivotamme kaikki yrittäjyydestä kiinnostuneet osallistumaan tapaamisiin. Sopivat yhteistyökumppanit löytyvät varmasti. Osallistua kannattaa, vaikka omaa ideaa ei olisikaan, sillä jonkun muun idea saattaa tarvita tukea toteuttamiseen, Perämäki kertoo. Pitch-tilaisuuksissa opiskelijat tuovat ideansa asiantuntevan raadin eteen. Raati antaa palautetta, minkä lisäksi muutaman minuutin puheenvuoro harjaannuttaa oman idean ytimekkääseen esittämiseen. Boost on valjastanut opiskelijoiden käyttöön myös mentoriverkoston, ja suhteet kauppakorkeakoulun yrittäjyyden aineeseen ja sen verkostoihin ovat tiiviit. Olemme saaneet mukaan korkean pro- 16 MERCURIUS\n17 fiilin yrittäjiä, joiden puheille yksittäisen opiskelijan saattaisi olla vaikeaa päästä. Kokeneet yrittäjät haluavat tukea opiskelijoista ja nuorista kumpuavaa yrittäjyyttä. Uutta Nokiaa ei odoteta Toni Perämäki kertoo, että yhtä tärkeää kuin uusien yritysten perustaminen on perinteisten yrittäjyyskäsityksten rikkominen. Vallitsevia tapoja täytyy testata ja kyseenalaistaa, kun uusia toimintamalleja ilmaantuu. Niistä pitää löytää nykyajan alkuvaiheen kasvuyritysaihioille parhaat kehitysmallit. Kasvuyrittäjyyden korostaminen kuuluu tuoreeseen yrittäjyyskäsitykseen. Kasvuyrityksissä pyritään luomaan hyvinvointia, ei pelkästään voittoja. Kasvuyrittäjyyden merkitys Suomen taloudelle ja tulevaisuuden hyvinvoinnin turvaamiselle on suuri. Perinteiset Suomelle tärkeät alat ovat ongelmissa, ja uutta Nokiaa on turha odottaa, Perämäki sanoo. Boostissa yrittäjyydessä on kyse intohimosta omaan tekemiseen sekä vapaudesta hallita omaa elämää ja työtä itselle sopivalla tavalla. Haluamme päästä eroon suomalaisesta omia ideoita ja osaamista vähättelevästä asenteesta. Yrittäjyyteen tarvitaan lisää asennetta ja korkeampaa ambitiotasoa. Kannustamme opiskelijoita päästämään irti ennakkoluuloista ja käsityksistä, joiden mukaan yrittämisessä täytyy olla kiinni koko omaisuus ja kaikki vapaa-aika. Tärkeää on se, että työtä tehdään tys tähtää yhä parempien yrityskontaktien luomiseen. Laajemman verkoston tarkoituksena on mahdollistaa yhteistyö yritysaihioiden ja kokeneiden yrittäjien välillä. Olemme luomassa Boost Network -konseptia, joka antaa yrittäjille ja muille kiinnostuneille mahdol- Haluamme päästä eroon suomalaisesta omia ideoita ja osaamista vähättelevästä asenteesta. Yrittäjyyteen tarvitaan lisää asennetta ja korkeampaa ambitiotasoa. itseä varten ja oman elämän rajoissa. Työ ei ole yhtä kuin koko elämä. Kohti laajempia verkostoja Boostin osallistumisen ja muutoksen leimaama toiminta on hieman yli vuoden aikana kasvanut ja laajentunut. Tällä hetkellä yhdislisuuden tukea paikallista kasvuyrittäjyyttä, Perämäki kertoo. Boostissa katsotaan myös valmistumisen jälkeiseen elämään. Tavoitteenamme on luoda jatkumo korkeakoulumaailman jälkeiselle Boost-lähtöiselle yrittäjyydelle. Boost Turku haluaa,ettäyrittäjyysonvarteenotettava uravaihtoehto korkeakouluopiskelijoille. Boost-aktiivien mukaanjoneljännenvuodenopiskelijatkulkevatoman alanlasitpäässäjakatsovatputkeen,jokajohtaayhteiskunnanodotuksiinvastaamiseen.kuvassalindarajamäki,toniperämäki,jukkajoutsiniemi,anttijokelaja Laura Elomaa. MERCURIUS17\n18 Kauppa seuraa kuluttajan katsetta Kuluttajien käyttäytyminen kiinnostaa sekä kauppaa että tutkijoita. Kuinka kauas lähdemme ostoksille? Suosimmeko kauppakeskuksia vai kaupungin ydinkeskustaa? Maksammeko mieluummin määrästä vai laadusta? Teksti: Taru Suhonen Kuvat: Hanna Oksanen Turun kauppakorkeakoulussa kuluttajien käyttäytymiseen liittyvää tutkimusta on tehty pitkään. Kauppa kaipaa asiantuntijuutta ennakoinnin avuksi, kun liiketoimintaa pitäisi kehittää vastaamaan tulevaisuuden kuluttajien tarpeita ja toiveita. Kaupan professori Heli Marjanen kertoo, että juuri nyt kauppaa kiinnostaa esimerkiksi se, mitä suuret ikäluokat tekevät eläkkeellä. He jäävät eläkkeelle varakkaampina kuin koskaan aiemmin, ovat suhteellisen terveitä ja voivat käyttää rahansa kuten haluavat, Marjanen toteaa. Tutkijoiden ja kaupan näkökulmasta ilmiö on mielenkiintoinen monella tavalla. Harvalla on sekä rahaa että aikaa käyttää sitä. Nuoremmilla ikäryhmillä ja lapsiperheillä tulot kuluvat perustarpeiden kattamiseen eli asioihin, joihin on pakko kuluttaa. Kaupan ala on kiinnostunut ostovoimasta, mutta paradoksaalisesti ostovoimaisimmat kuluttajat on jo kyllästetty tavallisilla tavaroilla. Marjasen mukaan suuret ikäluokat ovatkin valmiita maksamaan laadusta ja tavaroiden pitkästä käyttöiästä. Liiketoimintaa ajatellen olennaista ei enää ole vain erilaisten hyödykkeiden tuottaminen, vaan esimerkiksi huolto- ja korjauspalvelut. Marjanen huomauttaa, että vaikka vastuullisen ja kestävän kuluttamisen edelläkävijän laatuleima annetaan helposti nuorille, tekee konkreettisen valinnan esimerkiksi luomutuotetun ja tavallisen elintarvikkeen välillä useimmiten varttuneempi kuluttaja. Alle 35-vuotiaat tavarapaljouden keskel- lä syntyneet luovat vihreitä trendejä, mutta yli 50-vuotiailla on useammin taloudellinen mahdollisuus valita, Marjanen sanoo. Oheistuotteita elämyksille Kuluttajien ostokäyttäytymisen painopisteen muutosta tavaroista palveluihin leimaa tulevaisuudessa elämyshakuisuus. Niin sanottu wellness-kulttuuri saa kuluttajat jakamaan rahankäyttönsä uudella tavalla. Esimerkiksi itsestä huolehtimiseen ollaan valmiita panostamaan entistä enemmän, Marjanen kertoo. Erikoiskauppa kasvaa toistaiseksi, mutta Marjasen mukaan sen on etsittävä uudenlaisia liiketoimintamalleja elämysbisneksessä mukana pysyäkseen. Nykykuluttaja haluaa kaikkea, paljon ja nopeasti. Kuluttaja voi esimerkiksi päättää tutustua uuteen harrastukseen seuraavan kahden viikon ajan. Olisi kätevää, jos tarvittavat välineet voisi saada esimerkiksi palveluntarjoajan kanssa yhteistyötä tekevän kaupallisen toimijan kautta ilman, että niitä tarvitsisi lähteä erikseen kaupoista etsiskelemään. Seuraavalla viikolla voikin sitten olla vuorossa uusi harrastus. Päivittäistavarakaupassa vastuullisuus on päivän sana, kun kuluttajat haluavat toimia vihreämmin ja kestävämmin. Marjanen kertoo, että tutkimusten mukaan toistaiseksi kuitenkin vain pieni joukko ihmisiä on valmis maksamaan esimerkiksi luomuruuasta enemmän. Suuret massat tulevat perässä. Lähiruoka ja vastuulliset valinnat kiinnostavat, mutta kaupan 18 MERCURIUS\n19 Heli Marjanen johtaa Turun kauppakorkeakoulussa tutkimusprojektia, jossa selvitellään, millaisia elämyksiä ja palveluita kuluttajille tulevaisuudessa tarjotaan. Kun tavaratarpeet on tyydytetty, kasvuahaetaanpalveluistajaelämyksistä. pitäisi tehdä ne kuluttajan puolesta. Samalla tuotteen ominaisuuksien ja hinnan pitäisi säilyä ennallaan. Keskustat kilpailussa mukana Kuluttajien käyttäytymisen tunteminen on olennaista myös kaupan sijoittumisen suunnittelussa. Heli Marjanen johtaa Turun kauppakorkeakoulussa projektia, jossa on vuodesta 1989 saakka tutkittu kaupan rakennemuutoksen ja kuluttajakäyttäytymisen yhteyksiä. Mahdollisuuden tähän ovat tarjonneet talousalueelle syntyneet uudet liikekeskukset ja liiketoimintakonseptit. Kun retail park -tyyppinen autoiluun perustuva liikekeskus Länsikeskus laajeni 1990-luvun alussa, pelättiin sen vähentävän kauppaa sekä Turun että Raision keskustoissa. On vaikeaa sanoa, mikä oli laman ja mikä Länsikeskuksen vaikutus siinä, mitä keskustojen kauppiaat näkivät kassoissaan, mutta vaikutukset olivat pelättyä pienemmät. Tutkimus jatkui vuonna 2001, kun tuolloin Suomen kolmanneksi suurin kauppakeskus avattiin Raision Haunisissa. Mylly kasvaa edelleen. Sillä on oma vaikutusalueensa, ja pääosa asiakkaista tulee noin tunnin ajomatkan säteeltä lähinnä Turun luoteispuolella sijaitsevista kunnista, Marjanen kertoo. Kauppakeskusten merkitys ostospaikkoina on lisääntynyt koko 2000-luvun. Samalla erityisesti erikoiskauppa pelkää kaupunkien keskustojen näivettyvän, kun kuluttajat eivät pääse autoillaan kauppojen ovien eteen. Marjasen mukaan Turku on esimerkki ongelmallisen kokoisesta kaupungista, jossa on vaikeaa toteuttaa kaupallisesti elinvoimaista kaupunkikeskustaa yksinomaan kevyen ja julkisen liikenteen varaan. Jos keskusta on autoton, pitää parkkipaikkoja olla suhteellisen lähellä. Parkkimaksut ovat melko kalliita, joten kuluttaja punnitsee, onko keskustaan tuleminen parkkimaksun arvoista. Keskustojen pitää kehittämistyössä pysyä hereillä ja miettiä, millaisia palveluita ihmiset ovat keskustasta valmiita hakemaan. Keskustojen lisäksi myös kauppakeskukset joutuvat hakemaan omaa rooliaan uudestaan. Ne kasvavat edelleen, mutta muuttuvat entistä enemmän elämyskeskuksiksi. Tarkastelemme tutkimuksessamme, missä ja miten elämyksiä ja palveluita kuluttajille tulevaisuudessa tarjotaan, Marjanen sanoo. Turun kauppakorkeakoulun markkinoinnin laitoksella Länsikeskus- ja Mylly-nimillä kulkenut tutkimusprojekti jatkuu keväällä 2011 uuden aineiston keruulla. Kauppakeskus Skanssin rakentaminen Turun ja Kaarinan rajalle, uudet kaupan suuryksiköiden keskittymät sekä esimerkiksi suunnitelmat Myllyn laajentamisesta ovat synnyttäneet tarpeen uuden aineiston keräämiselle. Liikesivistysrahasto on ollut hankkeen merkittävä tukija sen alusta lähtien. Kerättävää aineistoa hyödynnetään myös kahdessa laitoksen TEKES-projektissa, joissa kartoitetaan erikoiskaupan tulevaisuuden kuvia (ERIKA 2020) ja tarkastellaan kaupunkirakenteen yhteyttä palvelujen saavutettavuuteen (KAVERI) ja joissa merkittävänä tutkittavana kuluttajaryhmänä ovat ikääntyneet. MERCURIUS19\n20 Työelämä tekijäänsä kiittää Viisitoista vuotta työelämässä ollut tilintarkastaja Kalle Laaksonen ja viidennen vuoden kauppatieteiden opiskelija Riina Suutari kohtasivat toisensa ensi kertaa ja joivat yhdessä aamukahvit. Keskustelua syntyi laskentatoimesta ja rahoituksesta sekä työelämään siirtymisestä. Teksti: Laura Myllymäki Kuva: Taru Suhonen Olen partneri PwC:llä ja hoidan asiakastöinä alueen pörssiyhtiöitä, merkittäviä perheyhtiöitä ja pieniä yrityksiä. Lisäksi olen Turun toimiston ja PwC:n omistajayrittäjäpalvelujen johtoryhmien jäsen, Kalle Laaksonen aloittaa kertomalla toimenkuvastaan. Kuulostaa todella monipuoliselta. Tässä on kyllä varmaan tapahtunut urakehitystä, Suutari innostuu. Työelämän haasteet ovat nyt myös pro gradu -tutkielmaa työstävän Suutarin mielessä. Paljon mietin, osaanko tarpeeksi, kun siirryn työelämään, hän sanoo. Elinikäistä oppimista Aikanaan yritysjuridiikkaa opiskelleen Laaksosen mukaan opinnot Turun kauppakorkeakoulussa antoivat hyvän pohjan työelämään siirtymiselle. Asiantuntijan ammatissa oleminen vaatii kuitenkin jatkuvaa kouluttautumista. Laskentatoimi ja yritysjuridiikka osakeyhtiölakeineen antoivat hyvän tietopohjan, vaikka lait ovat moneen kertaan muuttuneet valmistumiseni jälkeen, hän pohtii. Laaksonen valmistui viidessä vuodessa, joista yksi vierähti armeijassa. Tahti on ollut sama myös Suutarilla, joka lähti viime syksynä opiskelijavaihtoon ulkomaille. Myös työtehtävät kansainvälistyvät kovaa vauhtia, ja Laaksosen päivät täyttyvät usein ulkomaisista toimeksiannoista. Lisäksi yhteyttä tytäryhtiöiden tilintarkastajiin pidetään tiiviisti. Esimerkiksi kielitaitoa ei minun opiskeluaikanani korostettu läheskään niin paljon kuin nyt. En olisi uskonut silloin, kuinka kansainvälistä työtä tulen tekemään, hän myöntää. Suutarikin tiedostaa, että oppiminen ei lopu, vaikka opinnot Turun kauppakorkeakoulussa tulevatkin tiensä päähän. Lait muuttuvat ja kehitys kulkee koko ajan eteenpäin. Yliopisto-opiskelun tavoite on mielestäni antaa mahdollisimman laaja peruskoulutus. Käytännön ammattitaito opitaan työpaikoilla, hän toteaa. Työ opettaa, Laaksonen ennättää lupaamaan. Gradu mittaa pitkäjänteisyyttä Laaksonen teki oman pro gradunsa luottolaitosten vakavaraisuudesta. Elettiin 90-luvun alkua, ja aihe oli enemmän kuin ajankohtainen. Myös Suutarin aihevalinta ponnistaa tästä hetkestä. Hänen opinnäytetyönsä käsittelee osinkoverotusta, jonka uudistusta osana verojärjestelmän muutosta pohditaan parhaillaan valtiovarainministeriön asettamassa työryhmässä. Tarkastelen erilaisia osinkoverojärjestelmän vaihtoehtoja, hyvän verojärjestelmän ominaisuuksia ja sitä, miten osinkoverojärjestelmän muutos vaikuttaisi pienten ja keskisuurten yritysten verosuunnitteluun, hän tiivistää. Todella hyvä ja ajankohtainen aihe. Se on myös yhteiskunnallisesti tärkeä, Laaksonen toteaa. Hän korostaa, että gradun merkitys piilee ennen kaikkea sen työstämisvaiheessa. Tärkeintä on, että kykenee itsenäiseen ja analyyttiseen työhön. On näytettävä itselleen, että kykenee, vaikka istuisi kirjastossa kahdeksasta neljään, Laaksonen sanoo. Työ vie mennessään Viiden vuoden kuluttua Suutari näkee itsensä ulkoisen laskentatoimen töissä. Toivoisin, että voisin tehdä työtä itsenäisesti. Samalla taustalta kuitenkin löytyisi tiimi, jonka kanssa asioita voisi myös miettiä yhdessä ja jolta voisi tarpeen vaatiessa pyytää apua, hän punnitsee. Laaksonen muistaa hetken, jolloin opiskelijan statuksesta oli luovuttava. Muutoksia oli tuona aikana niin paljon, ettei työelämään siirtyminen tuntunut niin kummalliselta. Professorini kanssa puhuimme paljon siitä, kannattaisiko minun jatkaa opintoja gradun jälkeen vai ei. Jälkikäteen on tietysti helppo sanoa, että tuli tehtyä oikea ratkaisu, hän toteaa. Suutari myöntää miettineensä, onko työelämään siirtymisessä kyseessä suurempi muutos kuin opintoja aloittaessa. Uuden oppiminen ja käytännön tehtävien omaksuminen jännittää. Elämä rytmittyy uudella tavalla työn ehtojen mukaan. Tällä hetkellä opintojen etenemisessä on vastuussa vain itselleen, mutta työelämässä vastaa myös muille, hän miettii. Laaksonen vakuuttaa, että uusi työ vie usein mennessään. Tärkeää hänen mielestään on pysyä liikkeessä ja pyrkiä uudistumaan. Toivon, että työnteko ei rutinoidu koskaan, hän hymyilee. Ekonomi työllistyy hyvin Suomen Ekonomiliiton uraseurantaraportin (2009) mukaan kauppatieteilijät sijoittuvat työmarkkinoille hyvin. Viisi vuotta valmistumisen jälkeen noin kolme neljästä kauppatieteilijästä oli vakituisessa kokopäivätyössä. Huomionarvoista on kuitenkin, että kauppatieteilijöiden, kuten muidenkin, työllistyminen vaikeutuu käsi kädessä yleisen talous- ja työllisyystilanteen heikentymisen kanssa. Turun kauppakorkeakoulusta valmistuneet ovat valmistumishetkellä työllistyneet melko hyvin. Valmistumishetkellä 73 prosenttia on ollut työssä, noin 16 prosenttia työttömänä ja 9 prosenttia työvoiman ulkopuolella. Turun kauppakorkeakoulusta valmistuneiden ensimmäinen valmistumisen jälkeinen työpaikka sijaitsee useimmiten Varsinais-Suomessa. Toiseksi yleisin työmaakunta on Uusimaa. Lähde: Sainio, Juha (2/2009). Viisi vuotta työelämässä. Vuosina 2002 ja 2003 kauppatieteiden maisteriksi valmistuneiden sijoittuminen työelämään. Suomen Ekonomiliitto 20 MERCURIUS


Sponsor myy kannattavaksi puristamansa Orthexin – sijoitussalkkuun oma ämpäri - Taloustaito.fi\nKARON PÖRSSI Joitakin vuosia sitten viherkasvini kaipasivat keväällä lisää tilaa, joten suoritin kukkaruukkurotaation. Se edellytti yhden uuden kukkaruukun hankkimista. Ostin tietenkin Orthexin, samaa sarjaa kuin rotaation muun ruukut.\nTässähän on suomalaista teollista muotoilua, arjen designia! Ruukku on edullinen, joten hinta ei muodostu rajoittavaksi tekijäksi. Materiaali ei paljoa maksa eikä puristaminen vaadi umpio-olosuhteita tai kirurgin koulutusta. Tuote ei härskiinny varastossa.\nKatteella on kaikki edellytykset olla korkea ja Orthexin täytyy olla kannattava yhtiö, ajattelin, ja päivitin päivän ostokseni Facebookiin:\n"Ostin neljä rengasta ja yhden kukkaruukun. En tiedä, onko Nokian Renkailla vai Orthexilla parempi kateprosentti, mutta kumpikin varmaan pärjäilee ihan mukavasti."\nVasta päivityksen kirjoitettuani katsoin Orthexin, varmaankin Orthex Suomen, taloustiedot Asiakastiedon tietokannasta. Liiketulos oli ollut viime vuodet tappiolla.\nKun pari viikkoa sitten lyöttäydyin Teamsillä tilaisuuteen, jossa Orthex Group esitteli aikeitaan listautua Helsingin pörssiin, toimitusjohtaja Alexander Rosenlew ja talousjohtaja Saara Mäkelä tuntuivat kertovan aivan eri yhtiöstä.\nTämä Orthex Group teki viime vuonna 75,9 miljoonan euron liikevaihdolla 12,3 miljoonan liikevoiton (oikaistu liikevoitto 12,9 miljoonaa). Liikevoittoprosentti peräti 16–17 prosenttia!\nKaupoilla kasvatettu Orthex\nPääomasijoitusyhtiö Sponsor Capital on tehnyt Orthexille sitä mitä pääomasijoittajilla on tapa: kasvattanut, laajentanut ja tehostanut. Yritykselle on rakennettu sijoitustarina, jota tilinpäätösluvut tukevat. Ehkä välillä on harrastettu myös verosuunnittelua, joka on saanut Suomen-tytäryhtiön kannattavuuden kehnoksi.\nPörssiin pyrkivä Orthex on eurooppalainen kuluttajatuoteyhtiö, joka toimii kolmella brändillä: suomalaisittain perinteisesti tuttu Orthex, keittiötuotteiden Gastro Max ja säilytysratkaisujen Smartstore. Näistä kaksi jälkimmäistä on ostettu Ruotsista yrityskaupoilla.\nRuotsi onkin Orthex Groupille tärkeä markkina paitsi myynnin (Ruotsin kruunu on euroa tärkeämpi laskutusvaluutta) myös valmistuksen kannalta, sillä kummankin ostetun yhtiön tehtaat käyvät yhä Ruotsissa. Kolmas tehdas on Lohjalla.\nKauppojen myötä Orthex onkin paljon muuta kuin ämpäreitä ja pakasterasioita valmistava suomalaisfirma. Viime vuonna liikevaihdosta säilytys-liiketoiminta toi lähes kaksi kolmasosaa Orthex Groupin liikevaihdosta.\nSäilytysliiketoiminnan voisi kuvitella saavan tukea yhteiskunnan muutoksista. Kun väki pakkautuu kaupunkeihin, keskustojen kalliisiin neliöihin, tila halutaan käyttää tehokkaasti. Kyllä, minullakin on lakanat ja pyyhkeet sängynaluslaatikoissa.\nOrthexiin tapauksessa kasvu tulee kuitenkin ennen muuta siitä, että yhtiö levittää tuotteitaan uusille markkinoille ja uusin jakelukanaviin. Mittalusikat, säilytyslaatikot ja mehupullot on saatava Carrefour’n, Tescon ja lukuisten keskisuurten kodintarvikekauppojen hyllyille. Jakelukanavan yhtiöt ovat Orthexia kosolti suurempia ja niiden merkitys Orthexille on tärkeämpi kuin Orthexin niille: kukaan ei jätä ostamatta maitoa Citymarketista, vaikka sen hyllyllä ei olisikaan Orthexin pakasterasioita.\nOrthexin kotimarkkina ovat Pohjoismaat. Niiden ulkopuolelta liikevaihdosta tuli viime vuonna vain vajaat 18 prosenttia. Positiivisesti ajatteleva näkee kasvunvaran, epäröivästi suhtautuva tuumii, että eipä taida olla Orthexin brändeillä juuri brändiarvoa maailmalla.\nHelsingin pörssin yhtiöistä Orthexin luonteva verrokki on Fiskars. Kumpikin myy omaan muotoiluun nojaavia kuluttajatuotteita, jotka eivät kilpaile niinkään hinnalla vaan brändillä ja designilla mutta ovat kuitenkin laajan yleisön ostettavissa.\nNiin Savonia-aterimet kuin pakasterasiat kestävät käytössä kauan, joten samoille asiakkaille samoja tuotteita ei saa kaupattua kovin tiheään. Molempien yhtiöiden kannalta suhteet jakelukanaviin ja kuluttajabrändien ylläpito ovat menestyksen avaintekijöitä.\nFiskars on kaksikosta selvästi suurempi ja kansainvälisempi. Sen viime vuoden liikevaihto oli yli 1,1 miljardia euroa eli miltei 15-kertainen Orthexiin verrattuna. Fiskars tavoittelee 12 prosentin käyttökatetta, johon se viime vuonna ylsi, jos huomiotta jättää Fiskarsin "vertailukelpoisuuteen vaikuttaviksi" luokittelemat erät. Fiskarsin kipot ja kupit sisältävä Vita-liiketoimintaryhmä ylsi viime vuonna alle kymmenen prosentin vertailukelpoiseen EBITA-prosenttiin.\nOrthexin käyttökateprosentti oli viime vuonna yli 16, ja samaa tasoa oli myös liikevoitto. Yleinen elämänkokemus ja sijoittajan varovaisuusperiaate ohjaavat ajattelemaan, että taso ei välttämättä pysy yhtä korkealla tulevaisuudessa, olivat yhtiön tavoitteet mitä tahansa.\nTavoite on kova: oikaistu-EBITA-marginaali peräti 18 prosenttia, ja liikevaihdon kasvuakin olisi tarkoitus ottaa orgaanisesti yli viisi prosenttia vuodessa.\nOrthexin listautuminen on Sponsorille irtautuminen eli exit. Listautumisen yhteydessä Sponsor Fund IV -rahasto ja muut myyjät myyvät alustavasti reilut yhdeksän miljoonaa osaketta (niistä Sponsorin osuus noin 8,5 miljoonaa kappaletta), kun taas uusia osakkeita lasketaan liikkeelle 1,4 miljoonaa. Orthex saa näin ollen rahaa vain kymmenisen miljoonaa euroa, josta kulujen jälkeen jää vain 7,6 miljoonaa. Se kuluu helposti velkojen maksuun.\nToisaalta listautumisen järjestäjät ovat hankkineet suurelle osalle Sponsorin myymistä osakkeista jo ostajat. Listautumisen jälkeen suurimmaksi omistajaksi noussee Maarit Toivasen perheen sijoitusyhtiö Conficap 12,5 prosentilla osakekannasta. Neljällä prosentilla mukaan lähtevät työeläkeyhtiö Ilmarinen ja Jouhkien Thomasset kumpikin neljällä prosentilla. Omistajiksi tulee myös OP- ja Sp-rahastoja sekä Oy Julius Tallberg Ab.\nEtenkin perhetaustaiset ankkurisijoittajat ovat omiaan lisäämään annin kiinnostavuutta yksityissijoittajien silmissä. Ne ovat luultavasti pitkäjänteisiä omistajia ja ovat tehneet due diligencen huolella. Ja ne ovat mukana samalla hinnalla kuin kuka tahansa annissa osakkeita merkitsevä yksityissijoittaja.\nListautumisissa katson usein viisaan rahan liikkeitä ja mietin, mikä intressi jää yhtiön pääomistajalle: onko hänen intressissään toivoa kurssinousua vai pyrkiikö hän saamaan listautumishinnan mahdollisimman korkeaksi? Sponsor myy, mutta ankkurisijoittajat ostavat, jolloin kyse on enemmän vallan vaihtamisesta ja siirtämisestä toisiin käsiin listautumisen yhteydessä.\nOrthex on kuulunut Sponsor Capitalin salkkuun jo joulukuusta 2015, joten ei ole ihme, että exit halutaan tehdä. Sponsor Capitalin rahastolle jää reilun kymmenen prosentin omistus, josta se luopunee pikapuoliin sen jälkeen, kun se on mahdollista.\nOrthexin arvostus kohtuullinen – jos kannattavuus kestää\nOrthexin markkina-arvoksi listautumishinnalla tulee noin 121 miljoonaa euroa. Kun viime vuoden nettotulos oli 7,7 miljoonaa euroa, siitä lasketuksi taaksepäin katsovaksi p/e-luvuksi tulee noin kuusitoista.\nJos kasvu ja kannattavuus kehittyvät Orthexin maalailemalla tavalla, p/e-luku on varsin helt okej muussakin kuin nykyisessä kuumassa markkinatilanteessa. En kuitenkaan ole aivan varma kannattavuustavoitteesta. Viime vuonna yhtiötä vielä auttoi öljyn hinnan notkahtaminen.\nAion joka tapauksessa osallistua Orthexin listautumisantiin. Pitäähän salkkuun saada oma ämpäri!\nHelsingin pörssin ovella vallitsee ruuhka, vaikka ämpäreitä on jaossa vain virtuaalisesti. Kreaten pienehkö anti merkittiin reilusti yli ja merkintöjä leikattiin rutkasti. Nightingalen suureen tyyliin markkinoitu IPO ja yhtaikaa Orthexin osakeannin ja -myynnin kanssa alkava Sitowisen listautumisruljanssi jakavat sijoittajien huomiota.\nYhtiönä Orthex on minusta kiinnostavampi kuin Sitowise, joten keskitin tarmoni siihen. Huomion ja ehkä myös pääomien rajallisuus voivat vaikuttaa myös muiden yksityissijoittajien käyttäytymiseen. Onkin kiinnostava nähdä, minkä verran eri annit vetävät sijoittajia puoleensa.\nOrthexin yleisöannissa on alustavasti jaossa 845 000 osaketta (5,7 miljoonaa euroa). Vähimmäismerkintä on tuttuun tyyliin sata osaketta, mikä tarkoittaa vain 682 euron nippua.\nKirjoittaja on kirjailija ja sijoittamiseen erikoistunut vapaa toimittaja. Mainituista yhtiöistä hän omistaa Kreatea.


Mediatiedote: Ruotsin parhaan rikosromaanin kirjoittanut Camilla Grebe Helsinkiin | Gummerus\nMediatiedote: Ruotsin parhaan rikosromaanin kirjoittanut Camilla Grebe Helsinkiin\n9.8.2018 12:26:08 | Gummerus\nRuotsin suosituimpiin jännityskirjailijoihin lukeutuva Camilla Grebe teki kansainvälisen läpimurron kriitikoiden ja lukijoiden ylistämällä romaanillaan Kun jää pettää alta (Gummerus 2017). Ruotsin dekkariakatemia valitsi nyt suomennetun Lemmikin (Gummerus) viime vuoden parhaaksi rikosromaaniksi. Grebeä on kiitetty muun muassa taiten luoduista ja persoonallisista henkilöhahmoista, näkemyksellisestä yhteiskuntakuvauksesta ja monisyisistä juonikuvioista. Camilla Grebe vierailee Helsingissä 23.–24.8. ja esiintyy Helsingin Taiteiden yössä.\nLemmikki-romaanin tapahtumat sijoittuvat autioituvalle maaseudulle kuvitteelliseen Ormbergin kylään. Teollisuus ja työpaikat ovat kuihtuneet pois ja tilalle on tullut vastaanottokeskus, joka jakaa kyläläisten mielipiteet.\n”Elämme synkkiä aikoja. Kotinsa on joutunut jättämään useampi ihminen kuin koskaan aiemmin, ja suuret pakolaisvirrat synnyttävät muukalaisvihaa, konflikteja ja pelkoa. Ormberg ei ole todellinen kylä, mutta samanlaisia on olemassa – kaikkialla ympärillämme. Voi olla, että asut Ormbergissa huomaamatta sitä itse, tai saatat ajaa sen läpi matkalla töihin tai vanhan äitisi luo. Ormberg ei oikeastaan ole maantieteellinen paikka, vaan pikemminkin asenne, joka valtaa alaa, kun suuri muutos on ravisuttanut yhteisöä metsäpalon tavoin”, Grebe kertoo.\n”Yksi parhaista – koskaan – lukemistani kirjoista!” – Anna Jansson, kirjailija\n”Tunnelma kuin kauhuelokuvasta… Grebe käsittelee kehittämäänsä Ormbergiä ymmärtäväisesti ja herkästi ja onnistuu luomaan jotain täysin uutta huolella rakennetun ja persoonallisen henkilökaartinsa avulla.”\n– Lotta Olsson, Dagens Nyheter\nRuotsalaisen Camilla Greben (s. 1968) Kun jää pettää alta julkaistiin suomeksi vuonna 2017, se on käännetty yli 20 kielelle, ja sen elokuvaoikeudet on myyty. Lemmikki on sen itsenäinen jatko-osa. Grebeltä on suomennettu myös Moskova noir -trilogia, jonka hän on kirjoittanut yhdessä Paul Leander-Engströmin kanssa. Trilogiaan pohjautuva tv-sarja The Conductor tulee katsottavaksi suoratoistopalvelu C Moreen vuoden 2019 alussa, ja se esitetään myöhemmin myös MTV:n kanavilla.\nCamilla Grebe, Lemmikki\nsuomentanut Sari Kumpulainen\nLisätietoja sekä haastattelu-, arvostelukappale- ja kuvapyynnöt\nEeva Herrainsilta, viestintäpäällikkö, p. 040 514 6360, eeva.herrainsilta@gummerus.fi\nCamilla Grebe, kuva: Anna-Lena Ahlström\nPL 749 / Lapinlahdenkatu 1 C\n*010 6836 200http://www.gummerus.fi\n”Tehtävämme on julkaista kirjallisuutta huviksi ja hyödyksi.” Kaarle Jaakko Gummerus\nSuomen vanhin yleiskustantamo Gummerus Kustannus Oy on vuodesta 1872 toteuttanut perustajansa visiota: julkaisemme vastustamattoman viihdyttävää, inspiroivaa ja informoivaa kirjallisuutta. Omaperäiset ja uskaliaat kustannuspäätökset ovat aina olleet 145-vuotiaan Gummeruksen toiminnan ydin. Suhtaudumme kirjallisuuteen rakastavasti ja intohimoisesti, ja meitä ohjaavat yhteiset arvot: rohkea mieli, avara katse, tekevät kädet ja hyvä sydän.\nLue lisää julkaisijalta Gummerus\nMediatiedote: Katsokaa miten onnellinen olen on romaani some-julkisivun ja todellisuuden välisestä ristiriidasta20.2.2019 09:00:00 | Tiedote\nKirjassaan Katsokaa miten onnellinen olen (Gummerus) englantilainen menestyskirjailija Holly Bourne valottaa rohkeasti ja purevan hauskasti nykynaisten kokemia paineita yhteiskunnassa, perheessä, ystävien keskuudessa sekä oman itsen kanssa. Kepeä ja kipeä Katsokaa miten onnellinen olen on vahvasti kiinni ajassamme, jossa valtaosa vuorovaikutuksesta tapahtuu sosiaalisessa mediassa. Bourne suhtautuu intohimoisesti tasa-arvoon ja mielenterveyteen. Romaanissa oma minäkuva ja monenlaiset odotukset peilautuvat some-postausten värittämänä ura- ja elämyssuuntautuneisiin milleniaalinaisiin.\nMediatiedote: Ville Hytösen erotiikalla ladattu romaani Luumun polte maalaa terävän kuvan Balkanista19.2.2019 08:47:44 | Tiedote\nLuumun polte (Gummerus) on kolmen ihmisen rakkaustarina kaikkine kujeineen ja kiemurteluineen. Se kertoo epäsuhtaisen parin, serbimies Srđanin ja bosnialaisen Zoranan yhteiselosta. Tarinan kertojana on mystinen mustarastas. Tallinnassa asuva kirjailija Ville Hytönen tutustuttaa lukijan Knez Selon kylään serbialaisella vuorella ja vie rekka- ja linja-autokyydillä Belgradiin.\nMediatiedote: Minna Rytisalon Rouva C. Tulenkantaja-palkintoehdokkaana18.2.2019 15:24:03 | Tiedote\nMinna Rytisalon romaani Rouva C. on valittu Tulenkantaja-palkintoehdokkaaksi. Nyt seitsemännen kerran jaettava Tulenkantaja-palkinto myönnetään kirjailijalle, jonka voittajateoksella olisi tuomariston mukaan mahdollisuudet menestyä käännöksinä ulkomailla. Palkinto jaetaan 23.3.2019 ja sen arvo on 10 000 euroa.\nMediatiedote: Sami Majalan romaani Ei ketään meidän jälkeemme havahduttaa katsomaan elämää tarkkaavaisesti15.2.2019 12:00:37 | Tiedote\nHelsinkiläisen Sami Majalan Ei ketään meidän jälkeemme (Gummerus) on romaani erään elämäntavan alasajosta, yhteisöstä joka hukkaa yhteisen kertomuksensa. Majala kuvaa tarkkanäköisesti ja lämmöllä modernia ihmistä, ostoskeskuksiin ajettua ja simulaatioon eksynyttä sukupolvea, joka pyrkii tekemään kaiken oikein samalla kun tabletin lasin alla maailma kuva kuvalta murtuu, katoaa historiaan jonka piti jo olla loppu.\nMediatiedote: Minna Rytisalon Rouva C. on Vuoden kirja -palkintoehdokas14.2.2019 14:50:52 | Tiedote\nSuuri journalistipalkinto 2018 -ehdokkaat on julkistettu. Minna Rytisalon romaani Rouva C. on valittu yhdeksi kolmesta Vuoden kirja -palkintoehdokkaasta. Palkinnon saajat julkistetaan keskiviikkona 13.3.2019 suorassa tv-lähetyksessä MTV3-kanavalla kello 20–21.\nMediatiedote: Katja Kokon Kuulaan kaunis on laadukas opas korealaiseen ihonhoitoon14.2.2019 09:30:00 | Tiedote\nLuonnonkosmetiikkamaailman valovoimainen vaikuttaja ja korealaisen ihonhoidon pioneeri Katja Kokko kokoaa tietotaitonsa yksiin kansiin kirjassa Kuulaan kaunis – korealainen ihonhoito (Gummerus). Kuulaan kaunis käy läpi korealaisen ihonhoitorutiinin vaiheet ja kertoo, miten tutkia raaka-ainelistoja ja valita oikeat tuotteet omalle iholle. Kirjassaan Kokko opastaa, miten korealaisen ihonhoitorutiinin voi muokata arkeen sopivaksi ja saada aikaan näkyviä tuloksia. Runsailla käytännön vinkeillä onnistuu vasta-alkajakin, mutta Kuulaan kaunis tarjoaa uutta tietoa myös rutiinia jo noudattaville sekä kauneudenhoidon ammattilaisille.


Etusivu | puutieto | Puulajit\nSuomessa 97 prosenttia metsissä olevasta puusta on mäntyä, kuusta ja koivua. Puolet metsistä on mäntymetsiä. Kaikkiaan maassamme kasvaa kolmisenkymmentä puulajia. Valtaosa Suomen metsistä on sekametsiä eli niissä kasvaa useampaa kuin yhtä puulajia.\nSuurin osa Suomea kuuluu kasvimaantieteessä pohjoiseen havumetsävyöhykkeeseen. Vain Ahvenanmaa ja lounaisin osa manner-Suomea kuuluvat lauhkean vyöhykkeen sekametsiin. Pohjoisen havumetsävyöhykkeellä maaperä on vähäravinteista ja hapanta, ja metsää muodostavia puulajeja on vähän.\nYleisimmät kotimaiset puulajit ovat mänty, kuusi ja koivu. Muita kotimaisia puulajeja ovat mm. haapa, leppä, pihlaja, kataja, vaahtera ja lehtikuusi. Puulajien ulkonäkö ja ominaisuudet vaihtelevat suuresti, joka mahdollistaa puun käytön materiaalina eri tarkoituksiin.\nTiheyden mukaan luokiteltuna puuaineeltaan kevyitä (kuivatuoretiheys 300-450 kg/m3 ) ovat kuusi, mänty, haapa, lehtikuusi, tervaleppä ja lehmus. Muut kotimaiset puulajit ovat tiheydeltään keskiraskaita (450-600 kg/m3). Kevyet puulajit ovat yleensä pinnaltaan pehmeitä ja kestävät heikommin mekaanista kulutusta kuin raskaat puulajit. Tiheät ja raskaat puulajit ovat taas kovia ja kestävät hyvin kulutusta pinnoissa sekä kalusteiden rakenteissa ja liitoksissa. Kotimaisista puulajeista puuaineeltaan kovia ovat mm. saarni ja tammi sekä keskikovia jalava ja pihlaja. Yleisimpiä tuontipuulajeja ovat tammi, pähkinä ja pyökki.\nLisätietoja puulajeista seuraavilta sivuilta:\nPOHJOISMAINEN SAHATAVARA – LAJITTELUOHJEET\ntilattavissa Suomen Sahateollisuusmiesten yhdistys\nPOHJOLAN JALOT PUUT erikoispuiden mitta-, laatu- ja käsittelyopas,\ntilattavissa Kuopion Muotoiluakatemiasta\nTaulukon tiedot on kerätty eri lähteistä, mm. VTT:n julkaisemasta tiedonannosta ”Kotimaisten puulajien ja tuontipuulajien tekniset ominaisuudet ja käyttö”.\nKuvat: PuuProffa / Pro Puu ry


BB-voide, Glow, 30 ml| Minska verkkokauppa\n26646 Uoga Uoga BB-voide, Glow, 30 ml https://minska.fi/kauppa/bb-voide-glow-30-ml/ https://minska.fi/wp-content/uploads/2021/04/uoga_Uoga_Glow_BB-voide_Light.jpg InStock 16.95 EUR Etusivu/Kauppa/Luonnonkosmetiikka Etusivu/Kauppa/Luonnonkosmetiikka/Meikit Etusivu/Kauppa/Luonnonkosmetiikka/Meikit/Meikkivoiteet Uoga Uogan 100% luonnolliset mineraalimeikit sisältävät myrskyjen rannoille huuhtomaa miljoonia vuosia sitten muodostunutta meripihkaa Itämerestä. Meripihkan käytöllä on pitkät perinteet liettualaisessa kosmetiikassa, koska se on mahtava raaka-aine antibakteeristen ja ihoa uudistavien ominaisuuksien vuoksi.\nMiksi Uoga Uoga BB-voide?\nUoga Uogan BB-voide on 100% luonnon raaka-aineista valmistettu. Mikä ihaninta, Uoga Uogan BB-voide sisältää yhdistelmän argan- ja jojobaöljyjä, jotka ravitsevat ja pehmentävät ihoa, sekä aloe veraa, joka kosteuttaa ja rauhoittaa ihoa. Iho näyttää terveeltä, kuulaalta ja kauniilta. Voiteessa on ihanan kevyt koostumus ja sopiva peittävyys, tasoittaa ihon sävyä peittäen pienet ihon virheet ja saa ihon näyttämään raikkaalta ja terveeltä.\nUoga Uoga BB-voiteen käyttö:\nVoit käyttää BB-voidetta päivävoiteen tavoin tai Uoga Uoga mineraalimeikkipohjan pohjustukseen. Suositellaan säilytettäväksi jääkaapissa. Kokeile ja ihastu! P.S. Teet hyvin, kun ostat Uoga Uogan tuotteen. Tuet ympäristöystävällistä ja käsintehtyä luonnonkosmetiikkaa! 16.95 0 0 VegaaninenLuonnonkosmetiikka\nEtusivu / Kauppa / Luonnonkosmetiikka / Meikit / Meikkivoiteet / BB-voide, Glow, 30 ml\nBB-voide, Glow, 30 ml\nVoit käyttää BB-voidetta päivävoiteen tavoin tai Uoga Uoga mineraalimeikkipohjan pohjustukseen. Suositellaan säilytettäväksi jääkaapissa. Kokeile ja ihastu!\nSävy Glow 664 on neutraali sävy erittäin vaalealle iholle\nYhdistelmä ihoa hoitavien ja ravitsevien kasviöljyjen sekä mineraalipigmenttien parhaimmat ominaisuudet yhdessä tuotteessa


Mediaseuranta: HS: Turvapaikanhakijoille jaetaan mobiilikurssilla tietoa seksuaalioikeuksista ja tasa-arvosta\nHS: Turvapaikanhakijoille jaetaan mobiilikurssilla tietoa seksuaalioikeuksista ja tasa-arvosta\nHelsingin Sanomat: Turvapaikanhakijoille jaetaan mobiilikurssilla tietoa seksuaalioikeuksista ja tasa-arvosta 11.1.2016\nMaahanmuuttovirasto on julkaissut yhdessä mobiilioppimispalveluja tuottavan Funzin kanssa turvapaikanhakijoille suunnatun mobiilikurssin, joka käsittelee tasa-arvoa, seksuaaliterveyttä ja seksuaalioikeuksia.\nAsiasta kertoivat maanantaina Maahanmuuttovirasto ja Funzi.\nPalvelu on maksuton ja toimii matkapuhelimen verkkoselaimella. Ensi vaiheessa kurssista on tarjolla englanninkielinen versio, mutta siitä on tulossa myös muita kieliversioita.\nKurssin aiheita ovat Suomen laki ja seurustelusuhteet, seksuaalisuus ja seksi, seksuaalikasvatus, seksuaalinen väkivalta ja häirintä sekä seksuaaliterveydestä huolehtiminen. Kurssin sisältö perustuu Maahanmuuttoviraston koulutusmateriaaleihin.\nPalvelun tavoitteena on jakaa turvapaikanhakijoille tietoa tasa-arvosta ja seksuaalisuudesta, yleisistä velvollisuuksista ja oikeuksista sekä Suomen laista ja tavoista.\nAvainsanat: koulutus, Maahanmuuttovirasto, turvapaikanhakijat


Sekalainen sakki: helmikuuta 2017\nLähettänyt Kaa klo 17.03 Ei kommentteja:\nLähettänyt Kaa klo 18.01 Ei kommentteja:\nEnsiviikon aikana saadaan mahdollisesti vuoden ensimmäiset poikueet maailmaan, sillä Mistyllä ja Saagalla alkaa tiineyden loppu lähestyä. Mistyllä tulee 31. päivää täyteen tiistaina ja Saagalla loppuviikosta, olisikohan ollut lauantaina. Täysin varma en kummankaan tiineydestä ole, mutta vatsat on ihan lupaavan tuntuiset kummallakin. Saaga tosin on luonnostaan aika kiviä syöneen tuntuinen, mutta katsotaan miten käy. Lisäksi Myrtin astutin jokin aika sitten onnistuneesti ja sille olisi poikasia ollut ensikuun alussa odotettavissa. Kymmenen tiineyspäivän jälkeen neiti aloitti kuitenkin pesän rakentelun, jonne nyppi myös runsaasti karvaa. Ensisynnyttäjät aloittelevat pesän rakentelun kyllä usein juuri tuossa parin tiineysviikon kohdalla, mutta karvoja harjoituspesiin ei pitäisi eksyä. On siis hyvin mahdollista että Myrtillä oli tällä kertaa vain valeraskaus. Mahdotonta ei oikeakaan tiineys kuitenkaan ole. Nyppihän Limona kerran karvoja jo pari päivää astutuksen jälkeen ja siitä huolimatta sai poikueen ajallaan.\nSaagan poikueen isänä toimii Domi. Poikahan on oma kasvatti jo neljännessä polvessa ja edustaa tietenkin kanilan pääsukua. Rotujen suhteen Domi on hyvin leijonapainotteinen. Domilta löytyy MM harjas, eli kaikki poikaset tulevat saamaan Mm harjaksen. Ulkonäöllisenä tavoitteena onkin siis saada aikaan harjaksellisia valkokorvia. Sinisistä silmistäkään ei toki haittaa olisi. Mistyn poikueen isänä taasen toimii Julius. Juliuksen jälkeläisillä on ollut vähän huonoa onnea, eikä kanilassa ole edelleenkään pojan omia jälkeläisiä kuin Wendy ja Nessu. Niiden kautta suku on toki jatkunut eteenpäinkin. Julius toimii nyt tänä vuonna vielä Mistyn ja Myrtin poikueissa isänä ja jää sitten eläkkeelle. Toivon mukaan poikueisiin syntyy hyviä perillisiä.\nDaisylle oli myös tarkoitus saada alkuvuodesta poikue, mutta vieläkään se ei ole ollut suostuvainen astutukseen. Pian tyttö täyttää vuoden, eli viime hetket on astutuksen suhteen pian käsillä. Mikäli ei Daisyn kohdalla tärppää, saadaan suku onneksi jatkumaan serkkutytön Murun kautta. Piakkoin on ajankohtaista myös Rionan astutus, silläkin alkaa pian ikää vuosi olla. Tämän vuoden poikueet tulevat painottumaan pitkälti tähän alkuvuoteen ja kevääseen, mikä onkin hyvä juttu kun viimeksi osa poikueista meni turhan myöhäiseksi loppukesään.\nLähettänyt Kaa klo 18.23 Ei kommentteja:\nLähettänyt Kaa klo 10.29 Ei kommentteja:\nLähettänyt Kaa klo 21.43 2 kommenttia:\nLähettänyt Kaa klo 12.01 1 kommentti: