Vuoden festivaaliksi Musiikki & Media –seminaarissa valitun Ruisrockin vastaava tuottaja Annakaisa Anttila kertoi Ruisrockin tutkimuksesta, joka tukee sosiaalisia syitä festareille lähtemisen kannustimena. Tutkimuksen mukaan tärkein syy Ruisrockiin lähtemiseen on tavata uusia ihmisiä (78% vastaajista). Eli omien kavereiden kanssa hengailun lisäksi ihmisiä kiinnostaa festareilla erityisesti uusien ihmisten kohtaaminen sekä kokonaisvaltainen viikonloppuelämys. Festareiden kannattaakin panostaa oman yhteisön luomiseen ja sosiaalisuuden tukemiseen eri keinoin myös digitaalisessa maailmassa. Musiikki näyttelee tietysti myös keskeistä roolia, mutta se ei kuitenkaan usein ole se tärkein syy lähteä festareille. Juhani Merimaan mukaan esim. Wacken ja Glastonbury –festarit pystyvät myymään loppuun ennen kuin julkistetaan yhtään bändiä!\nAnnakaisa korosti, että Ruisrockin kumppaniratkaisuissa pyritään siihen, että festareille ei välttämättä tuoda enää lisää ääntä. Sen sijaan keskitytään muihin kävijöille lisäarvoa tuoviin ratkaisuihin. Tänä vuonna Sinebrychoff rakensi Ruisrockin suurimmalle anniskelualueelle Koffin puiston, jonne rakennettiin myös oikeassa mittasuhteessa raitiovaunu. Uudenlaisena näkökulmana alueessa oli, ettei siellä ollut kiinteätä myyntipistettä, vaan alue rakennettiin viihtyisäksi hengailupaikaksi. Myynti toteutettiin kiinteän pisteen sijaan kiertävänä myyntinä ja yhteensä kuusi myyntitiimiä kiersi kärryillä palvelemassa asiakkaita. Näin festarikävijöitä kohdattiin ja palveltiin aivan erilaisella tavalla kuin aiemmin.\nAnnakaisa nosti maailmalta hyväksi esimerkiksi Tuborgin joka vuosi uudistuvat festivaalikumppanuudet. Tuborg ei ainoastaan anniskele hanajuomia, vaan on tarjonnut Roskilden kävijöille esim. aidosti ilahduttavan krapulateltan! Teltassa vaihdetaan lämpimiä oluita kylmiin, ja voi hengähtää eilisen illan painaessa. Tänä vuonna Tuborg helpotti Roskildessa janoisten elämää mahdollistamalla Tuborg-pakkausten tilaamisen suoraan festarialueelle.\nFestivaalin oman ja erottuvan brändin rakentaminen on entistä tärkeämpää. Esim. Flow Festival on vakiintunut ilmiö ja brändi, joka perustuu tarkan musiikkilinjan lisäksi paljolti myös ruokatarjontaan, elokuviin ja kuvataiteeseen. Jokainen yksityiskohta markkinoinnissa ja tapahtumatuotannossa rakentaa festivaalin brändiä. Flow:n toimitusjohtaja Suvi Kallio linjaa:"Pyrimme siihen, ettei meillä ole päälle liimattua mainontaa tai sisällöttömiä promopisteitä”.\nHelsingin juhlaviikkojen markkinointi- ja viestintäpäällikkö Elina Hankkio kertoi festivaalisponsorointi-illassa Helsingin Juhlaviikkojen ja Scandicin yhteistyöstä. Scandicin ja Juhlaviikkojen yhteistyön konkreettinen kulmakivi on festivaaliesiintyjien ja –vieraiden majoittaminen Scandicin hotelleihin. Tämän lisäksi tehtiin paljon monipuolista sisältöyhteistyötä mm. tuomalla Juhlaviikkoklubi joka festari-iltana Scandic Parkin baariin. Scandicin avulla myös jalkautettiin Helsingin Keskuskadulle hieno unenomainen taideteos, jossa kadulle tuotiin Scandicin hotellisänkyjä ja toteutettiin kiinnostava teos monologien muodossa. Tällä tavoin pystyttiin mainiosti tuomaan tietoisuutta festivaalista keskelle kaupunkia mielenkiintoisella tavalla, ja saavuttamaan uutta kohdeyleisöä. Yllättävä tapahtuma keskellä kaupunkia varmisti myös sen, että ihmiset kertoivat taideinstallaatiosta omissa somekanavissaan tuoden tempaukselle tärkeää ansaittua mediaa.\n#FernandoRubio'n #EverythingByMySide Selvästi koskettaa kun jakaa intiimin hetken julkisesti. #Juhlaviikot pic.twitter.com/bP3roqjIXp\n— Jonna Uski (@JonnaUski) August 20, 2016\nFestivaalin some-yhteisöt ovat parhaimmillaan ympärivuotisia viestintäkanavia. Kun kesän festari on ohi, fiilistellään pari kuukautta mennyttä tapahtumaa, ja loppusyksystä aletaan tiisata entistä enemmän tulevan kesän tapahtumaa. Joululahjaksi kannustetaan jo ostamaan seuraavan vuoden tikettipaketteja.\nKuitenkin joskus relevantin sisällön tuottaminen ympärivuotisesti kerran vuodessa järjestettävään tapahtumaan voi olla haastavaa. Tässä kumppanit voivat astua kuvaan. Festarin kumppanit voisivat saada jatkuvaa näkyvyyttä, eivätkä tyytyä vain lyhytkestoisempaan tapahtumanäkyvyyteen. Tärkeää onkin, että molemmat osapuolet haluavat sitoutua pitkäjänteiseen yhteistyöhön, sillä vain tällöin pystytään rakentamaan aidosti kiinnostavia markkinointiyhteistyömalleja sekä tuottamaan kumppanille konkreettista jatkuvaa hyötyä.


Kiina lääketieteellinen happigeneraattori sairaalakäyttöön Valmistus ja tehdas | Boxiang\nLääketieteellinen happigeneraattori, jonka perusta on paineenvaihtelut adsorptiotekniikka (PSA), uuden laitteen hapen poistamiseksi ilmasta, molekyyliseulan fyysisen adsorption ja desorptiotekniikan käyttö molekyyliseulan happigeneraattorissa kuormituksessa, kun paine ilmassa voi olla typen adsorptiota, jäljellä oleva imeytymätön happi kerätään talteen, nimittäin erittäin puhtaan hapen puhdistuksen jälkeen. Erityinen työprosessi on, että paineilma puhdistetaan ilmanpuhdistuskuivaimella ja menee sitten adsorptiotorniin kytkentäventtiilin kautta. Adsorptiotornissa typpi adsorboituu molekyyliseulalla, happi kerääntyy adsorptiotornin yläosaan hapen varastosäiliöön ja sitten hajunpoiston, pölynpoistosuodattimen ja sterilointisuodattimen suodatin on pätevää lääketieteellistä happea. Pääkomponentit ovat: ilmansäiliö, ilmakompressori, kylmäkuivauskone, happisäiliö, happisäiliö ja niin edelleen.\nHappigeneraattori sopii happihoitoon ja terveydenhuoltoon sairaaloissa ja perheissä.\nPääasialliset käyttötarkoitukset ovat seuraavat:\n1. Lääketieteellinen toiminta: Tarjoamalla potilaille happea, se voi tehdä yhteistyötä sydän- ja aivoverisuonisairauksien hoidossa,\nHengityselimet ,. Krooninen obstruktiivinen keuhkokuume ja muut sairaudet sekä kaasumyrkytys ja muu vakava hypoksia.\n2, terveydenhuollon toiminto: parantaa hapen saantia keholle hapen kautta, jotta saavutetaan hapen terveydenhuollon tarkoitus. Se sopii vanhuksille, huonokuntoisille, raskaana oleville naisille, ylioppilastutkinto -opiskelijoille ja muille ihmisille, joilla on erilainen hypoksia. Sitä voidaan käyttää myös väsymyksen poistamiseen ja fyysisen toiminnan palauttamiseen raskaan fyysisen tai henkisen kulutuksen jälkeen.\n3, happigeneraattori sopii pienille ja keskisuurille sairaaloille, klinikoille, terveysasemille ja niin edelleen kaupungeissa, kylissä, syrjäisillä alueilla, vuoristoalueilla ja tasangolla. Samaan aikaan se soveltuu myös sanatorioihin, perheen happihoitoon, urheilukoulutuskeskuksiin, tasangon sotilasasemille ja muihin happipaikkoihin.\nMolekyyliseulan happigeneraattori on kehittynyt kaasunerotustekniikka\nFysikaalinen menetelmä (PSA -menetelmä) poistaa suoraan happea ilmasta, joka on käyttövalmis, tuore ja luonnollinen, hapentuotannon enimmäispaine on 0,2 ~ 0,3 mpa (eli 2 ~ 3 kg), korkeapaineisen räjähdyksen vaaraa ei ole .\nEdellinen: 5NM3/h 99.999 nitrognegeneraattori teolliseen käyttöön\nSeuraava: Hyvä laatu kilpailukykyisellä hinnalla happigeneraattorille\n5NM3/h 99.999 nitrognegeneraattori teollisuuteen ...\nTeollinen kannettava lämmittämätön adsorptioilma ...


Mikä on sinun lempi kesällä? Monet suomalaiset viettävät kesälomaansa mökillä, järven rannalla tai keskellä metsää. Suomen jokamiehenoikeudet antavat luonnossa liikkumiselle erinomaiset mahdollisuudet. Lehden Elämys-osiossa voit lukea, mitä luonnossa liikkuessa saat tai et saa tehdä.\nVähähiilihydraattiseen ruokavalioon pohjautuvat karppausdieetit, kuten Atkins ja kivikautinen tai paleoruokavalio, ovat nousseet suosioon viime aikoina. Dieetit laihdutus, mutta niitä käytetään myös erilaisten tautien hoitomuotona. Karppaus – harhaoppista huuhaata vai vuosisadan skandaali? -juttu kertoo karppaajien ja karppauksen vastustajien välille syntyneestä sodasta.\nKesällä juhlitaan runon ja suven päivää 6. heinäkuuta. Tämä liputuspäivä suomalaisten suosikkirunoilijalle, Eino Leinolle. Tämän boheemin taiteilijan elämää esitellään lehden Tutustu Suomeen -osiossa.\nKielioppiosiossa puhutaan tässä numerossa passiivin 2. partisiipista. Helpoissa ja keskitasoisissa teksteissä korostetaan siihen liittyvät rakenteet. Kaikki tässä ja edellisissä numeroissa esitellyt partisiipit kerätään yhteen kalastus harjoituksessa.\nuniikki; erikoinen, verraton\ntässä: nimittää tiettyä tarkoitusta varten\njoka liittyy johonkin asiaan


Haluavatko kaikki päivän prinsessana? | FRIDA Perhejuristit\n15.05.2018 | Elvi Sola | Avioerossa\nMinulla oli pienenä valtava laatikollinen paperinukkeja. Jos kaupasta ei löytynyt, lastenvahteina toimineet naapurin lukiolaistytöt piirsivät mieluisia. Tärkeintä oli, että mekoissa oli suuret puhvihihat, juuri sellaiset kuin erään tunnetun prinsessan hääpuvussa. Tuo tunnettu prinsessa ja kaikkein kaunein paperinukke oli tietysti Diana, jolla kukaan muu ei saanut leikkiä. Dianan unelmapuvusta ja hääloistosta pääsin osalliseksi ainoastaan jälkeen päin paperinuken kautta, mutta vuoden 1986 kuninkaallisista häistä ja Fergien hieman maltillisemmista puhvihihoista minulla on jo kirkas muistikuva. Aloin itsekin piirrellä hääpukuja, joille veli kavereineen nauroi. Olin yksi niistä miljoonista pikkutytöistä, jotka haaveilivat mauttomista silkki- ja pitsivuorista, jalokivitiarasta, omasta prinssistään ja tietysti ennen kaikkea puolikkaasta valtakunnasta ja Happily Ever After -lopusta. Nyt itseni kaltaisia kirkasotsaisia pikkutyttöjä on varmasti vielä entistäkin enemmän. Livetelevisoin lisäksi some ja nettitabloidit pitävät huolen siitä, ettei sekuntiakaan Harryn ja Meghanin suuresta hetkestä pääse livahtamaan ohi. Tiskirättien, muistomukien ja imelien rakkauden syttymisestä kertovien tv-dokumenttien muodossa, kuninkaalliset häät ovat tunkeneet vasten kasvoja jo monta kuukautta.\nOlen itse ollut järjestämässä neljiä häitä. Olen kiertänyt hääpukuliikkeitä, kyynelehtinyt kirkossa, pitänyt puheita ja omistanut monta kaunista kesäiltaa täydellisten pöytäkoristeiden askartelulle. Yhdetkään häistä eivät olleet omani, sillä jossain kohtaa haaveeni käänsivät näyttävästi takkia. Miksi? Ehkä jokin alitajunnassa kammosi kaikkea häihin liittyvää hössötystä. Ehkä pelkäsin syytä sille, ettei Diana -paperinuken mukana ollut tullut Charlesia. Vaikka uskoin vakaasti, että oma avioliittoni kestää, oliko aivojeni unohdetussa peräkammarissa sittenkin epäilyksiä, kun en ollut valmis käyttämään kaikkea sitä aikaa ja vaivaa häihin?\nMeidät vihittiin koruttomasti naapurikaupungin maistraatissa. Todistajina toimi kaksi vierasta virkamiestä, joita en ollut aiemmin nähnyt. Puvun olin sentään hankkinut, mutta siinä ei ollut puhvihihoja, saati laahusta ja väriltäänkin se oli viininpunainen. Emme kertoneet etukäteen kenellekään, vaan lähetimme myöhemmin sukulaisille ja ystäville valokuvat ilmoittaaksemme, että olimme lausuneet sen yhden suuren sanan ” tahdon”. Se, etten halunnut häitä, aiheutti parisuhteemme ensimmäisen oikean riidan. ”Kyllähän ne kuuluisi järjestää”, mies totesi ”se on perinne”. Minä koin toisin. Halusin ilman suureellisia juhlia korostaa, että kyse oli juuri meistä kahdesta, vain ja ainoastaan meistä.\nJos unohdetaan historia ja perinteet, miksi kukaan oikeastaan haluaa häät? Eikö avioliiton solmimisessa ole nimenomaan kyse kahden ihmisen välisestä yksityisasiasta ja sitoutumisesta toisiinsa? Miksi pitäisi stressata vuosi etukäteen, kestääkö hääkakun kuorrutus mahdolliset helteet tai kutsua pikkuserkut, joita ei kenties ole koskaan itse tavannut? Muuttuuko rakkaus jotenkin suuremmaksi, jos sitä julistaa julkisesti kaikille? Vaikka naimisiin meno on ilon aihe, muistaako moni ajatella, että vihkivalat eivät ole pelkkää kaunista sanahelinää vaan niillä on myös juridinen painoarvo? Ärsyttävästä puolisosta eroon pääseminen on paljon monimutkaisempi prosessi kuin eron seurauksena tarpeettomaksi käyneen unelmakodin myynti.\nKieltämättä siinä oli jotain ironiaa, kun viime elokuussa löysin itseni taas samassa paikasta kuin 12 vuotta aikaisemmin. En tosin ollut menossa vihille ja seuralainenkin oli toinen. Mies halusi vielä viettää kesän lopuksi romanttisen yön jossain. Hän valitteli, miten kaikki hotellit pienessä kaupungissa olivat täynnä, ettei löytynyt kuin tämä yksi, jossa oli tilaa. Ja siinä me sitten seisoimme minulle tutussa hissiaulassa. Edellisellä kerralla olin vain painanut hissin nappia 2 kolmosen sijaan. Olo oli absurdi, kun totesin, että yövymme minun vihkipaikkani yläkerrassa. Loppujen lopuksi naimisiin meno on vain osa ihmisen arkea, hetki muiden joukossa.\nEnsimmäistä hääpäivää sanotaan paperihäiksi. Muistelen taas lapsuuteni paperinukkeja ja sitä, miten hauraita ne olivat. Jos niitä käsitteli liian kovakouraisesti, vaatteiden kiinnityshakaset saattoivat katketa tai pahimmillaan nuken kaula. Aviopari on vähän kuin kaksi paperinukkea. Huolimatta siitä, kuinka vahvoja yksilöitä olemme, olemme samalla myös hauraita. Kun jotain repeytyy, voi koittaa teipata, mutta entiselleen mikään ei enää palaa. Onnea tasapuolisesti kaikille kesän vihkipareille! Muistakaa olla helliä ja kunnioittavia toisianne kohtaan, sillä luottamus on herkkä repeämään eikä kaikkea voi liimalla korjata.


Sarasvuo käänsi kiusaamisen myötätunnoksi | Yle Uutiset | yle.fi\n6.2.2014 klo 10.14päivitetty 6.2.2014 klo 10.16\nKahdeksan 15-vuotiasta poikaa heitteli kananmunia ihmisten päälle Kauniaisissa\nJari Sarasvuon kotiin tehtiin neljä hyökkäystä\nSarasvuo sai nuoret kiinni, mutta teki näiden kanssa sovinnon\nPojat sitoutuivat auttamaan kiusattuja\nSarasvuon koti joutui viime joulun tienoilla nuorten poikien hyökkäyksen kohteeksi neljättä kertaa. Nuoret olivat häirinneet myös muita alueen asukkaita. Viimeisellä kerralla hän lähti sukkasillaan juoksemaan huligaanien perään, vaikka ei tiennyt, keitä nämä olivat.\n- Vaihdan vaippaa yksivuotiaalle Venla-tytölle, joka on alasti olohuoneen lattialla, kun muna iskeytyy ikkunaan hänen päänsä korkeudella. Jos mies on rakennettu kuten minä, niin ei siinä paljon kalkuloida.\nUseat hyökkäykset aiheuttivat Kauniaisissa huolta, koska tekijöistä ja motiiveista ei ollut tietoa. Sarasvuo epäili hyökkääjiä jopa itsenäisyyspäivänä riehuneiksi kiakkovieraiksi.\nJonkin matkaa juostuaan Sarasvuo saavutti tekijät ja havaitsi, että nämä ovat vain mopoautoilla liikkuvia nuoria poikia. Pakomatka päättyi, koska nämä eivät osanneet kunnolla käsitellä autojaan. Sarasvuo otti kolme poikaa kiinni. Poliisi hoiti tilanteen loppuun.\n- Pojilla oli käsitys, että he voivat lukea lakia poliisille. Siinä oli aika koomisia hetkiä. Joskus, kun ihminen syntyy hyvinvointiin, hän alkaa pitää muuta maailmaa velallisenaan ja käyttäytyy sen mukaisesti.\n"Haluaisin olla perheen turvallisuuden viimeinen lukko"\nHyökkäykset aiheuttivat Sarsavuon perheessä pelkoa ja hän itse koki voimakkaita vihan ja häpeän tunteita.\nKosto on viettitoimintaa, eikä se ole järkevää. Siinä ei ole mitään sovitusta.\n- Olisin suonut, että saamme nauttia joulusta, jota oli vaivalla valmisteltu. Se meni tältä osin vähän pieleen. Minulla on vahva suojeluvietti. Haluaisin olla perheen turvallisuuden viimeinen lukko. Tapahtumat herättivät minussa häpeää.\nSarasvuo kertoo, että monet ihmiset neuvoivat häntä ajamaan pojat seinää vasten ja vaatimaan näille maksimirangaistusta. Hän ei kuitenkaan halunnut kostaa.\n- Huolimatta omista vihan ja häpeän tunteistani poikien loppuelämän varjo oli raskaampi, kuin se harmi mikä meillä oli. Jos olisi kostettu, niin poikien identiteetti olisi paljastunut, enkä minä halua semmoista kontolleni.\nSarasvuo ymmärtää, että nuorena tyhmyys tiivistyy joukossa. Ja onhan hän itsekin ollut nuori.\n- He ovat 15-vuotiaita poikia. Joukossa huumaannutaan vapaudesta ja valtakiimasta. Mopoautoparvella haetaan jännitystä. Eivät he ole pahoja. He ovat poikia. Itsekin on tullut tehtyä jotain. Minun nuoruudessani oli tapauksia, joita rangaistiin raskaimman kautta, ja heidän elämänsä suistui raiteiltaan sen takia.\nKiusaajat auttamaan kiusattuja\nSarasvuon perhe luopui poikia vastaan nostetusta rikosprosessista. Vastineeksi pojilta edellytetään toimia kiusaamisen estämiseksi. He raportoivat Sarasvuolle havaitsemistaan kiusaamistapauksista kolmen vuoden ajan.\nSovinto saatiin aikaan viikonvaihteessa. Sarasvuo ei syytä myöskään poikien perheitä tai kasvatusta.\n- Homman ideana on treenata myötätuntoa ja viritellä empatian tunteita. Kauniaisissa, kuten missä tahansa hyvinvointi-getossa, on kiusaamista. Niin rajua, että nuoret ihan kirjaimellisesti päättävät päivänsä sen takia. Jos saamme nämä pojat levittämään myötätunnon aaltoa, niin siitä voi parhaimmassa tapauksessa syntyä ketjureaktio, joka voi jossakin toisaallakin toistua.\nKotimaaJari SarasvuoAnorin liekki oyTrainers' HouseKoulutusyhtiökiusaaminenVirpi Sarasvuoliikemiehethäpeäyritysjohtajat


Dusti-hengessä : vertaisryhmätoiminta väkivallan ehkäisyn ja kotouttamisen välineenä sekä asiakkaan kokemuksena - Theseus\nDusti-hengessä : vertaisryhmätoiminta väkivallan ehkäisyn ja kotouttamisen välineenä sekä asiakkaan kokemuksena\nVärränkivi, Mika (2010)\nToiminnallisen opinnäytetyön tavoitteena oli suunnitella, toteuttaa ja arvioida maahanmuuttajataustaisille miehille suunnattu vertaisuuteen perustuvan ryhmäohjelman jatkoryhmä yhdessä Espoon maahanmuuttajapalvelujen ja väkivallan ehkäisy- ja katkaisutyötä tekevän Miehen Linjan kanssa.\nRyhmäohjelman tavoitteena oli ehkäistä lähisuhdeväkivaltaa sekä vahvistaa ryhmään osallistuneiden miesten kotoutumista suomalaiseen yhteiskuntaan. Opinnäytetyössä arvioidaan toiminnan onnistumista suhteessa asetettuihin tavoitteisiin.\nToisena opinnäytetyön toiminnallisena tavoitteena oli laatia artikkeli valmisteilla olevaan Miehen Linjan toimintaa käsittelevään kirjalliseen tuotokseen. Artikkelin tarkoituksena oli selvittää vertaisryhmään osallistuneiden miesten kokemuksia ryhmätoiminnasta ja sen sisällöistä. Artikkeli pohjautuu ryhmätoiminnassa ja asiakkaiden yksilöhaastatteluissa tuotetusta puheesta koottuun aineistoon.\nRyhmätoiminnan järjestelyt onnistuvat hyvin ja se näkyi ryhmän miesten sitoutuneisuudessa; kahdeksasta ryhmään osallistuneesta miehestä paikalla oli keskimäärin 6-7. Ryhmäohjelman alkuperäissuunnitelman mukaisesta rakenteesta jouduttiin luopumaan; ryhmän miehet otettiin mukaan käsiteltävien teemojen suunnitteluun.\nMiesten kokemus ryhmästä oli hyvin positiivinen. Parasta kaveruutta tarkoittavan Dusti -nimen saaneen ryhmän jatkoryhmässä oli ystävien näkeminen sekä oman elämäntarinansa kertoneen suomalaisen miehen vierailu ryhmässä.


Juuri nyt: Koodarioppia kaikelle kansalle - Hämeen ammattikorkeakoulu\nJuuri nyt: Koodarioppia kaikelle kansalle\nJulkaistu: 08.08.2019 Last updated on: 27.09.2019 Kirjoittaja: Iiro-Pekka Categorized in: Juuri nyt, Uutiskirje\nHAMK tarjoaa neljän muun ammattikorkeakoulun kanssa uutta maksutonta koulutusta, jolla halutaan osaltaan vastata koodaamisen osaajapulaan. Koulutusmuoto tuntuu kiinnostavan eritoten naisia.\nKiinnostaako koodaaminen, mutta et tiedä mistä aloittaa? Jokainen maija- ja mattimeikäläinen voi nyt tutustua koodaamisen maailmaan vaikka alkeista lähtien HAMKissa tai neljässä muussa ammattikorkeakoulussa.\nTämän mahdollistaa AMKoodari-hanke, jossa ovat HAMKin lisäksi mukana ammattikorkeakouluista Metropolia, Laurea, Haaga-Helia ja XAMK. Koordinointivastuu on Metropolialla.\nKoulutus on osallistujille maksuton. Kustannuksista vastaa opetus- ja kulttuuriministeriö, joka myönsi mukana oleville viidelle ammattikorkeakoululle tähän tarkoitukseen yhteensä neljän miljoonan euron potin. Taustalla on ministeriön tahto lisätä ohjelmistoalan osaamista Suomessa. Ministeriö korvamerkitsi korkeakouluille tarkoitusta varten kaikkiaan 19 miljoonaa euroa.\nMukaan voivat tulla kaikki ikään ja työelämästatukseen katsomatta. Ainoastaan korkeakoulujen tutkinto-opiskelijat on rajattu tämän koulutuksen ulkopuolelle.\n”Meille voi tulla päivittämään osaamistaan tai ottaa perusopintoja aiheesta. Halutessaan voi keskittyä johonkin rajatumpaan alueeseen”, kertoo tietojenkäsittelyn koulutuspäällikkö Tapani Honkanen HAMKista.\nApua alalle kuin alalle\nSuorituksista saa myös viralliset opintopisteet. Kurssit on mahdollista suorittaa pääosin verkossa, mutta halutessaan ne voi tehdä myös päiväopintoina tutkinto-opiskelijoiden rinnalla.\n”Emme tarjoa alussa ihan kaikkia koodausopintoja, joita meillä on tutkinnossa, mutta käytännössä vuodessa pystyy menemään jo aika pitkällekin”, Honkanen selvittää.\nMitä hyötyä koodaamisen opinnoista sitten on? Yksinkertaistettuna sillä voi helpottaa omaa työtään, ammatista riippumatta.\n”Ei se nykypäivänä välttämättä vaadi, että pitää tehdä satasivuisia koodinpätkiä. Ohjelmistorobotiikka kasvattaa merkitystään monella alalla. Toistuvien tehtävien automatisoinnilla vaikka toimistotyössä saa paljon apuja omaan duuniin ja virheet vähenevät”, hän sanoo.\n”Tosi monella alalla nykypäivänä perustason ohjelmointiosaamisellakin pystyy tekemään jo enemmän. Skaala on iso: kaikkien ei tarvitse osata tehdä pelejä.”\nRyhmiä täyteen yhdessä yössä\nIhmiset tuntuvat heränneen koodaamisen tarpeellisuuteen. Sen sai huomata suunnittelija Johanna Santala-Blom, joka työskentelee HAMKissa yrittäjyyden työelämäpalveluissa ja vastaa AMKoodari-hankkeen käytännön toteutuksesta.\nKun Santala-Blom avasi alkukesästä ilmoittautumisen koodariopintoihin, ryhmät alkoivat täyttyä yhdessä yössä – vaikka kenellekään ei oltu ehditty kertoa, että kursseille pääsee jo.\n”Mietin hetken, että mistä näitä ihmisiä tulee”, hän naurahtaa.\nViidakkorumpu oli tehnyt tehtävänsä, ja HAMKiinkin ilmoittautuneita tuli eri puolilta Suomea. Santala-Blom teki heti tuoreeltaan mielenkiintoisen havainnon selatessaan listoja.\n”Etenkin naiset ovat kiinnostuneita, pääosa ilmoittautuneista on heitä.”\nSantala-Blomin mukaan koulutukset on pyritty pilkkomaan niin pieniksi palasiksi, että niiden suorittaminen onnistuu myös töiden ja muun elämän ohessa. Luonnollisesti HAMKin intresseissä on, että opiskelijat suorittavat kurssinsa loppuun – sitä edellyttää myös opetus- ja kulttuuriministeriö.\nVaikka opiskelu tapahtuu valtaosin verkossa jo nyt hankkeen alussa, mukaan pääsyä on tarkoitus tulevaisuudessa vieläkin joustavoittaa.\n”Kun hanke etenee ja opettajat pystyvät käyttämään tähän enemmän resursseja, tavoite on, että jossakin vaiheessa meillä olisi mahdollisesti kaikki tarjonta kokonaan verkossa. Opiskelija voisi vain valita, mitä suorittaa, aloittaa vaikka heti ja tehdä non-stoppina omassa tahdissa verkossa. Siihen tämä on menossa”, Santala-Blom sanoo.\nAMKoodari-hanke kestää vuoteen 2021 saakka.\nTeksti: Iiro-Pekka Airola\nEdellinen Artikkeli Tutkittavana: Sähköavusteiset polkupyörät tukevat liikennesuunnittelua\nSeuraava Artikkeli Tutkittavana: Koira avusti digitaitojen opettelussa\nOlet tässä  Uutiskirje  Juuri nyt  Juuri nyt: Koodarioppia kaikelle kansalle


Ultran Nettikolumni 7/2004\nPietarin Kevät kulttuurifoorumi 2004\n20.05. – 23.05.04\nVictoria Rjabuhinan avauspuhe:\nMatkalla ’Kolmanteen kulttuuriin’\nLänsimainen kulttuuri on tapana jakaa jaksoihin sen mukaan, mikä kulttuurin osa tuona aikana on vaikuttanut eniten ihmisen tietoisuuden syntyyn ja maailmankuvaan. Ensimmäinen kulttuuri syntyi Antiikin Kreikassa ja se oli luonteeltaan humanistista. Toinen kulttuuri, teknis-luonnon-tieteellinen kulttuuri käynnistyi 1600-1700-lukujen vaihteessa ja toi mukanaan mekanistisen maailmankuvan. Kolmas kulttuuri, informaation aikakausi, on vaihe, johon olemme nyt siirtymässä. Sen vaikutusta tietoisuutemme muodostumiseen voidaan vain arvailla, mutta varmaa on, että tulemme elämään enenevässä määrin mielikuvien ja symbolien maailmassa. Maailmankuvamme muuttuu virtuaalisemmaksi.\nToinen kulttuuri synnytti käsitteen energia, joka tuli tieteelliseen käyttöön n. 150 vuotta sitten termodynamiikan keksimisen myötä. Se synnytti tieteenhaaran, energetiikan, jonka mukaan kaikki maailman ilmiöt oli ratkaistavissa energia-näkökulmasta käsin. Kaikki oli siis pelkkää fysiikkaa! Jopa nuori Sigmund Freud, Helmholzin fysiologisen koulukunnan kasvatti, yritti luoda psykologian, joka perustuisi mitattavissa olevaan henkiseen energiaan. Tästä ideasta hän myöhemmin luopui, mutta säilytti sanan energia terminologiassaan.\nEnergetiikka tuli Venäjälle samaan aikaan darwinismin kanssa ja siihen suhtauduttiin suurella innostuksella. Esimerkiksi fysiologi V.M.Behterev johti 23 lakia fysiikasta yhteiskunta-tieteisiin. Positivismi, reduktionismi ja mekanistinen maailmankuva olivat vallalla. Venäjällä se merkitsi psykologian fysiologisen suuntauksen valta-asemaa ja tämä korostui Stalinin valtakaudella, kun Pavlovin fysiologinen psykologia hyväksyttiin ainoaksi psykologian suuntaukseksi maassamme 1930-luvun lopulla. Tutkijoiden tavoitteena on ollut ihmismielen toimintojen palauttaminen fysiologian tasolle, jossa ne olisivat mitattavissa fysiikasta ja sähkötekniikasta peräisin olevin keinoin. Lev Vigotskin ja Aleksandr Lurijan ansiokkaat tutkimukset ihmisen ja ympäristön väliseen kommunikaatioon perustuvasta psykologiasta unohdettiin vuosikymmeniksi.\nKolmannen kulttuurin avainsana on ´informaatio’. Sanan ’informaatio’ mantranomainen käyttö on levinnyt elämän kaikille alueille. Keskustelu informaatiosta muistuttaa keskustelua, jota käytiin energiasta 100 vuotta sitten. Kumpikin käsite on vaikeasti määriteltävissä ja käsitykset sen sisällöstä vaihtelevat ammattikunnasta toiseen.\nFoorumimme käsittelee informaatiota laaja-alaisesti. Filosofi Karl Popperin ontologia, joka on useimpien filosofisten koulukuntien hyväksyttävissä, kertoo, että olemassa oleva muodostuu ’kolmesta maailmasta’. ´Maailma 1’ on fyysinen taso tai voimme kutsua sitä myös luonnoksi, ’maailma 2’ on mielen toimintojen taso ja ’maailma 3’ on kulttuuri-entiteettien kuten kieli, teoriat, tiedot, taideideat, etiikka ja moraali, taso. Informaatio siis esiintyy kaikilla näillä tasoilla. Informaatiolla, samoin kuin energialla, on monia jalousasteita.\nPerinteisesti fyysikko rajoittuu tutkimaan informaatiota maailma 1:n tasolla, fysiologit ja bioenergoinformaation tutkijat voivat ehkä kytkeä mukaan myös maailma 2:n tason, kulttuurin tutkijat ja taiteilijat puolestaan liihoittelevat maailman 3:n tasolla unohtaen informaation alemmat tasot. Holistinen ihmiskäsitys ja maailmankuva vaativat kuitenkin kaikkien kolmen tason huomioon ottamista. Vain tällainen näkemys itsemme suhteesta ympäristöömme estää sellaisten ekologisten katastrofien kuin ”hullun lehmän taudin” syntymisen. Hullun lehmän tauti, vai pitäisikö sanoa ”hullun ihmisen tauti”, on malliesimerkki jakaantuneen kulttuurin ongelmista. Biologit ja ravintoasiantuntijat näkivät, että lehmästä, joka on kasvissyöjä, voidaan tehdä kannibaali, kemialliset kaavat kun tukivat tällaista näkemystä. Mutta missä olivat filosofit, kun lehmien ruokareseptejä kehitettiin? Eikö juuri heille kuuluisi tällaisten eettisten ja moraalisten asioiden esiin tuominen? Ovatko filosofit nyt valveilla, kun kasvien geenejä korvataan eläinkunnasta peräisin olevilla geeneillä?\nKulttuurille on ominaista jakautuminen osakulttuureihin. Tämä tendenssi on luonnollinen seuraus kulttuurievoluutiosta. Tutkijat uppoutuvat yhä syvemmälle oman alueensa detaljeihin. Tehokkuusvaatimukset vievät kehitystä yhä syvemmälle tähän suuntaan. Tutkimustietoa syntyy niin runsaasti, jopa oman erikoisalueen seuraaminen on vaikeaa. Kuilut eri osakulttuurien välillä kasvavat ja syvenevät. Mutta jotakin on tehtävä.\nVenäjän tieteissä on ollut aina vahvana myös suuntaus kokonaisuuksien ymmärtämiseen. Erityisesti tässä ovat kunnostautuneet geologit ja geofyysikot. Mainitsen tässä esimerkkeinä vain V.V. Dokutsajevin ja hänen tunnetuimman oppilaansa V.I.Vernadskin joiden teorioiden innoittaman mm. A.A. Bogdanov ja taloustieteilijä Mihail Buharin laativat yhteiskunnallisia teorioitaan luonnontieteellisestä näkökulmasta.\nFoorumissamme puhuvat fyysikot, geofyysikot, lääkärit, filosofit, antropologit, journalistit, taloustieteilijät, taiteilijat ja monien muiden alojen edustajat informaatiosta. Tavoitteena on, että informaation erilaiset näkemykset ja hahmotukset siirtyisivät horisontaalisesti ryhmältä toiselle. Meillä kaikilla on opittavaa toisiltamme.\nJoskus kysymykset ovat tärkeämpiä kuin valmiit vastaukset. Toivon, että Foorumimme herättäisi juuri tällaisia uusia kysymyksiä, jotka johtaisivat uudenlaisiin vastauksiin myöskin vanhoihin kysymyksiin. Muistutan samalla mieliimme Albert Einsteinin lausumat sanat: ”Mielikuvitus on tärkeämpi kuin tieto.”\nToivotan kaikki osallistujat tervetulleiksi! Tervetuloa!


Lähettänyt Kristel klo 14:18 2 kommenttia:\nElämänlangalla ei yleensä erityisen paljon mainosteta erilaisia pieleen menneitä kokeiluja. Kun neuloo paljon, ei kuitenkaan voi aina onnistua.\nViimeksi viikonloppuna istuin ja kirosin sukalle. Oikein sievä, ihana ja sopiva sukka, Ilun värjäämästä oranssinpunaisesta langasta: istuu mukavasti ja Drunken Sailor -palmikko toimii hauskasti.\nVaan kun aloin neuloa toista sukkaa, aloittaen palmikon mielestäni eri kohdasta ja peilikuvana... Sukasta tuli täsmälleen samanlainen. Tarkistin laskelmani, kääntelin valmista sukkaa, tutkin asiaa. Toistaiseksi ainoa keksimäni selitys on, että avaruusoliot ovat käyneet ampumassa valmista sukkaani peilisäteillä. Muuten en ymmärrä, kuinka palmikko, joka aloitetaan kolmannen puikon alussa ja palmikko, joka aloitetaan neljännen puikon lopussa ja neulotaan ruutupiirroksista jotka ovat keskenään peilikuvat voivat tuottaa tulokseksi kaksi täsmälleen samanlaista sukanvartta. Lisäksi voisin valittaa, että sukat väittävät kivenkovaan edelleen nimekseen Drunken Sailor, mutta kuinka kehtaan tarjota Ullaan ohjetta englanninkielisellä nimellä. Juopunut merimies ei vain kuulosta laisinkaan niin iskevältä.\nToinen murheenkryyni on Hulda.\nPingotin, ompelin kainalosaumat, kokeilin ja testailin. Ei mahda mitään: tämä on huonoimmin istuva neule, jonka olen koskaan itselleni neulonut. Mukaanlukien aikoinaan 90-luvun lopulla joulunpunaisesta Teddystä neulottu poncho. Hihat ovat liian pitkät ja reilusta leventämisestä huolimatta liian kapeat. Yläosa on OK, mutta takin helma roikkuu hassusti takana, koska lantioni on niin leveä suhteessa neuleen muotoon. Mitä tekisin? Käytänkö töissä lämmikkeenä niinä päivinä, kun lämmitys ei halua leikkiä kanssani, vai lahjoittaisinko jollekin itseäni vähän pienemmälle ja kapeampilantioiselle mutta apinan käsin varustetulle?\nSeuraavaksi poistun neulomaan kirjoneuletta. Ette muuten uskoisi, kuinka rumaa kirjoneuletta näin pitkällä neulekokemuksella voikaan osata neuloa!\nEnsi viikolla toivottavasti onnekkaampaa Elämänlankaa.\nLähettänyt Kristel klo 15:26 7 kommenttia:\nMuutama viikko sitten tilasin stressileluksi Ilulta sukkalankoja. Harvinaisesti langat eivät ole jääneet lankavaraston koristeiksi, vaan jo toinen vyyhti on muuttumassa sukiksi.\nEnsin neuloin keltaisesta ihan perussukat, mukavan aurinkoiset nyt kun päivät lyhenevät. Lisäksi, koska tekeillä on yhtä ja toista myös suunnittelurintamalla, on sileä neule suljettuna neuleena hyvää hermolepoa.\nSeuraavaksi vuorossa on punainen lanka. Aloitin neulomalla joustimen, mutta sitten iski inspiraatio ja kävin uskollisten Barbara Walkerieni kimppuun.\nNäiden sukkien työnimenä on nyt Drunken Sailor Socks, olettaen että ideani toimii. Palmikot ovat rentouttavia toiseen projektiin viime aikoina työstämäni kirjoneuleen jälkeen, vaikka olenkin nyt vähitellen pääsemässä sopuun kirjavan projektini kanssa. Myös suuremman skaalan palmikkoneule on piirrustuspöydällä, mutta siitä ehkä lisää myöhemmin.\nPalmikkoisissa tunnelmissa siis Elämänlangalla tällä viikolla. Ensi viikolla toivottavasti pohdinnoissa myös tuloksia.\nLähettänyt Kristel klo 09:56 2 kommenttia:\nMarraskuun pimeinä ja sumuisina päivinä aurinkoa ei juuri näe. Elämänlangalla kuitenkin saadaan ihastella auringon ja muidenkin tähtien loistetta, kun viikon sankari Joel on innostunut avaruudesta. Päivittäin katsellaan youtubepätkiä, jotka esittävät erilaisten taivaankappaleiden kokoeroja, ja kaikenkokoiset pallot muuttuvat hetkessä tähdiksi ja planeetoiksi.\nVarsinainen viisivuotispäivä oli jo viime viikon keskiviikkona, mutta syntymäpäiväkahvit juotiin vasta eilen. Viime vuotinen suosikki Brio-junarata on edelleen voimissaan, mutta tämänvuotisissa lahjoissa oli jo isomman lapsen meininkiä: pikkuautoja, legoja sekä ihana SpaceLab, jossa on mukana kaikkien planeettojen pienoismallit. Niitä järjestellään ja ihaillaan kovasti. Eilen illalla lapsi oli iltasadun jälkeen ryöminyt vielä pedistä katsomaan planeettojaan, laittanut ne oikeaan järjestykseen ja nukahtanut sitten lattiatyynylle niiden viereen.\nKoska lasten innostusta kannattaa rohkaista, huomioitiin mielenkiinnon kohde myös kirjallisissa lahjoissa. Kevyemmäksi lukemiseksi paketista paljastui uusi Tatun ja Patun avaruusseikkailu, raskaampaa tavaraa taas edusti Avaruuden ääriin, jota kirjakauppa itseasiassa mainosti isommallekin miesväelle isänpäivälahjaksi. Saa nähdä, onko seuraavaksi ostettava teleskooppi, vai vaihtuuko mielenkiinnon kohde ensi syntymäpäivään mennessä johonkin aivan muuhun. Tähtitiede on toki kunniakas ala, josta riittää tutkittavaa pidemmäksikin aikaa, joten tutkijataustaiset vanhemmat arvostavat tätä.\nNäissä tähtitieteellisissä tunnelmissa siis Elämänlangalla tällä viikolla. Ensi viikolla sitten taas maanläheisempiä aiheita.\nLähettänyt Kristel klo 13:58 Ei kommentteja:


Yksilön suhtautuminen muutokseen - näkökulmia muutosprosessin johtamiseen: Case : yritys X\nFärm, Mirva; Salminen, Sanna (2018)\nFarm_Mirva ja Salminen_Sanna.pdf (1.813Mt)\nTämän opinnäytetyön tarkoituksena oli tutkia muutosta yksilön näkökulmasta ja miten yksilön suhtautuminen vaikuttaa yrityksen muutosprosesseihin.\nOpinnäytetyömme toimeksiantaja on yritys, jossa on ollut useita muutoksia viimeisen parin vuoden aikana. Työn tavoitteena oli tarjota erilaisia näkökulmia muutosprosessien johtamiseen kohdeyritykselle ja vastaavanlaisissa tilanteissa oleville yritykselle.\nOpinnäytetyömme on tapaustutkimus, jossa tutkimme henkilöstön kokemuksia jo tapahtuneista muutosprosesseista kohdeyrityksessä. Opinnäytetyössämme teimme henkilöstökyselyn sähköisenä survey-tutkimuksena, joka lähetettiin yrityksen koko henkilökunnalle. Kyselyn tavoitteena oli selvittää henkilöstön kokemuksia ja mielipiteitä yrityksen aikaisemmista muutosprosesseista.\nTutkimuksen osa-alueet laadittiin muutosjohtamisen teoriat huomioiden.\nTutkimuksessa esiinnousseiden aiheiden perusteella valitsimme kehittämismenetelmäksi Backcastingin, jossa määriteltiin tutkimuksen tulosten perustella yrityksen haluttu tulevaisuuden\nvisio. PESTEV- analyysin perusteella valitsimme yrityksen toiminnan kannalta tärkeimmät kehityskohteet.\nOpinnäytetyömme teoreettinen viitekehys pohjautuu muutosjohtamisen teorioihin. Teoreettisessa viitekehyksessä olemme tarkastelleet muutosjohtamista niin organisaation kuin yksilön näkökulmasta.\nTutkimustulosten perusteella kohdeyrityksellä on kehitettävää erityisesti viestinnässä ja henkilöstön osallistamisessa muutosprosesseissa. Kokemus muutoksesta on hyvin subjektiivinen asia, jonka vuoksi saaduissa vastauksissa esiintyi hajontaa.\nOpinnäytetyömme perusteella voimme todeta, että vaikka organisaatio ohjaa muutosta, yksilön vaikutusta muutoksen onnistumisessa ei voi korostaa liikaa. Jos halutaan pysyvää muutosta, tulee yksilöt sitouttaa yrityksen arvoihin ja vallitsevaan yrityskulttuuriin. Tosiasia on, että jatkuva muutos on normaalia työelämässä. Näin ollen yrityksen resilienssin eli muutosjoustavuuden kehittäminen helpottaa henkilöstön sopeutumista muutokseen ja koko muutosprosessin\nOn tärkeää, että muutosprosessia miettivät yritykset mittaavat henkilöstötyytyväisyyttä säännöllisesti\nhenkilöstökyselyllä. Lisäksi yritysten tulee huomioida henkilöstön sitouttamisen tärkeys yhteisen toiminnan kehittämisessä ja viestiä muutoksesta avoimesti.\nTyytyväinen ja sitoutunut työntekijä on avainasemassa muutoksen onnistumisessa.


NEUVOA KYSYMÄSSÄ JA NEUVOA ANTAMASSA. Tapaustutkimus Sosiaaliportin konsultaatiopalvelun merkityksestä sosiaalialan ammattilaisen osaamisen kehittämisessä - Trepo\nNEUVOA KYSYMÄSSÄ JA NEUVOA ANTAMASSA. Tapaustutkimus Sosiaaliportin konsultaatiopalvelun merkityksestä sosiaalialan ammattilaisen osaamisen kehittämisessä\nKIVIKANGAS, MIRJA (2011)\nTutkimuksessa käsitellään sosiaalialan ammattilaisen osaamista ja sen kehittämistä Sosiaaliportin konsultaatiopalvelun avulla. Tutkimuksessa selvitetään sosiaalialan ammattilaisten ja konsultaatiopalvelussa toimivien asiantuntijakonsulttien käsityksiä ja kokemuksia konsultointipalvelun hyödystä osaamisen kehittämisessä. Tutkimuksessa tarkastellaan miten konsultointi on tukenut sekä sosiaalialan ammattilaisen että asiantuntijakonsultin osaamista.\nTutkimus muodostuu kahdesta aineistosta; Sosiaaliportin konsultaatiopalvelun käyttäjäkyselystä ja asiantuntijakonsulttien kirjoitelmista. Tutkimus on laadullinen eli kvalitatiivinen tapaustutkimus. Aineiston analyysissä on noudatettu temaattista analyysitapaa. Analyysimenetelminä on käytetty teemoittelua ja kvantifiointia.\nTutkimus osoitti, että sosiaalialan ammattilaiset ja Sosiaaliportin konsultaatiopalvelun asiantuntijakonsultit kokivat oman osaamisensa kehittyvän. Sosiaalialan ammattilaiset kokivat, että oma osaaminen on vahvistunut. Asiantuntijakonsultit kokivat, että konsultointipalvelu tarjoaa sosiaalialan ammattilaiselle tukea ja tietoa juuri niihin asioihin, joihin tukea tarvitaan. Asiantuntijakonsultit kokevat myös oman osaamisensa ja asiantuntijuutensa kehittyvän toimiessaan konsultteina, koska konsulttitoiminta edellyttää jatkuvaa ajantasaisen tiedon hankintaa omalta asiantuntijuusalalta. Sen lisäksi yhteinen vastausten laadinta konsulttiryhmässä laajentaa osaamista oman asiantuntijuusalan ulkopuolelle ja kehittää konsulttitaitoja.\nTutkimus osoitti, että konsulttitoiminta on neuvontaa, jossa neuvottava pyytää ohjetta työongelman ratkaisuun ja neuvoja antaa vastauksen tai ratkaisuvaihtoehtoja. Neuvoja nähdään asiantuntijana, jolla on hallussaan tietoa, jota neuvottava tarvitsee. Asiantuntijakonsultin valta ja vaikuttaminen ilmenevät siinä, mitä tietoa annetaan ja mihin suuntaan sosiaalialan ammattilaista halutaan ohjata.\nAsiasanat:konsultointi, neuvonta, sosiaalialan ammattilainen, asiantuntijakonsultti, konsultointipalvelu


Takkojen energiamerkit pakollisiksi vuoden alusta - Koti - Aamuset\n23.1.2018 17:24 Aamuset\nMyynnissä oleviin takkoihin ilmestyi vuodenvaihteessa kodinkoneliikkeistä tutut energiamerkit. Sähkölaitteissa energiamerkin tarkoitus on auttaa vähentämään sähkönkulutusta omilla ostovalinnoilla. Takkojen energiatehokkuudella tarkoitetaan sitä, kuinka hyvin puun palamisessa vapautuva lämpöenergia saadaan hyötykäyttöön.\nOlennaista on, että lämpö ohjautuu huoneisiin, eikä karkaa harakoille savukaasujen mukana. Asetus takkojen energiamerkinnöistä julkaistiin jo vuonna 2015, mutta se astui voimaan 1.1.2018. Asetus liittyy EU:n ekosuunnitteludirektiiviin, jolla ohjataan valmistajia parantamaan tuotteiden energiatehokkuutta.\nTakkojen uusi energiamerkki näyttää samalta kuin kodinkoneista tuttu energiamerkki. Energialuokka ilmaistaan nuolikuviolla ja kirjainasteikolla. Takoissa asteikko on A++–G.\n– Takan polttoainetta on puu. Takka käyttää puuta lämmittääkseen niin kuin kodinkone sähköä toimiakseen. Takkojen energiamerkinnät kertovat, miten tehokkaasti takka pystyy hyödyntämään puun sisältämän energian, eli siirtämään sen lämpönä huoneisiin. Jos takan energiatehokkuus on huono, lämpö karkaa savukaasuina ulos harakoille, kertoo Tulikiven tuotekehityspäällikkö Jari Sutinen.\nTakkojen energiamerkit perustuvat mittaustuloksiin. Jokaisesta uudesta takkamallista mitataan tyyppihyväksyntää varten muun muassa hiilimonoksidipäästöt sekä hyötysuhde. Valmistajat laskevat itse takkojen energiamerkinnät mittaustuloksista käyttämällä standardoitua laskukaavaa. Energiamerkin laskukaavassa otetaan huomioon useampia takan ominaisuuksia kuin jo aiemmin käytössä olleessa CE-merkissä.\n– Takkojen energiamerkinnöissä ei varsinaisesti kiinnitetä huomiota puun puhtaaseen palamiseen ja pienhiukkaspäästöihin. Niitä valvotaan eri asetuksella. Puhdas palaminen edistää kuitenkin takan energiatehokkuutta. Lämpöä syntyy enemmän, kun savukaasut palavat puhtaasti tulipesässä ja takan rakenne on lämpötalouden kannalta oikein suunniteltu. Tämä parantaa hyötysuhdetta ja näkyy takan saamassa energialuokassa, kun saadaan enemmän lämpöä vähemmällä puumäärällä, Sutinen mainitsee.\nValmistajilla on vuoden alusta lähtien velvollisuus julkaista energiamerkit kaikista valmistamistaan takoista. Tulikiven kaikki takat kuuluvat energialuokkaan A+ tai A.\nTakkojen energiamerkeissä ilmoitetaan myös lämmönluovutusteho kilowatteina. Varaavissa takoissa teho on aina pienempi kuin esimerkiksi kiertoilmatakoissa, sillä niiden toimintaperiaate on erilainen. Varaavissa takoissa palavien puiden tuottama lämpö siirtyy takan rakenteisiin ja sieltä hitaasti säteilylämpönä huonetilaan. Kiertoilmatakoissa lämmitys perustuu takan kuoren sisällä lämpenevään huoneilmaan, joka levittää lämmön huoneeseen. Nopeasti tuotetussa lämmössä tehot ovat suurempia, mutta lämmitys loppuu tulen sammuessa.\n– Ei kannata katsoa pelkkää lämmönluovutustehoa, vaan kiinnittää huomiota myös takan lämmönvarauskykyyn ja jäähtymisaikaan. Parin tunnin lämmityksellä varaava takka luovuttaa lämpöä yli vuorokauden ajan. Nykyaikaisessa passiivitalossa pieni lämmönluovutusteho on hyvä asia. Kun takka luovuttaa lämpöä pitkään ja pienemmällä teholla, kodin lämpötila pysyy tasaisen miellyttävänä. Vanhemmassa talossa, jossa nopean lämmön tarve on suurempi, isommista lämmönluovutustehoista voi olla hetkittäin apua, Sutinen toteaa.\nTakan energiatehokkuus laskee, jos sitä käytetään väärin. Tutustu käyttöohjeisiin. Oikea puumäärä ja lämmitysaika vaihtelevat takan koosta, lämmitystavasta ja muista ominaisuuksista riippuen.\nMuista tyhjentää tuhkalaatikko tarpeeksi usein. Jos laatikko on liian täynnä tuhkaa, paloilman reitit tulipesään muuttuvat. Pahimmillaan se voi johtaa ylikuumentuvan arinan vaurioitumiseen. Tehokas palaminen edellyttää, että ilma pääsee virtaamaan vapaasti arinan alta tulipesään.\nKäytä aina kuivaa, puhdasta puuta lämmitykseen. Märkä puu ei pala yhtä tehokkaasti, sillä energiaa tuhlaantuu puun kuivattamiseen. Märän puun polttaminen aiheuttaa enemmän pienhiukkaspäästöjä ja hormin pikeentymistä. Hormiin kertynyt noki voi syttyä ja aiheuttaa hormipalon.\nÄlä lämmitä turhaan liikaa. Valmistajan käyttöohjeissa kerrottu puumäärä ja lämmitysaika riittävät. Enempää puuta ei kannata käyttää. Tulen sammuttua varaava takka jatkaa lämmön luovuttamista jopa vuorokauden ajan tai pidempään. Ylilämmittäminen ei kannata, sillä se laskee takan hyötysuhdetta, kun suurempi osa puun energiasta menee hukkaan. Myös kodin lämpötila voi nousta epämiellyttävän kuumaksi.\nÄlä polta takassa roskia, pahvia tai paperia. Roskien polttaminen ei tuota lämpöä, vaan lähinnä tuhkaa. Paperi kelpaa vain sytykkeeksi. Esimerkiksi muovin polttamisesta voi syntyä myrkkykaasuja, sillä puhtaasti palaakseen se vaatii kovemman lämpötilan kuin takkatulessa. On hyvä muistaa, että roskien polttaminen voi liata tai vahingoittaa takkaa ja hormia. Joidenkin jätteiden polttaminen takassa voi nostaa lämpötilan niin kuumaksi, että se aiheuttaa rakennevaurioita.


Olut sopii myös joulupöytään - Extralehdet\nCarmen Agramund 14.12.2015 Ajankohtaista\nTummat oluet yhdistetään mieluiten hieman raskaampien jouluruokien kuten kinkun kanssa ja kevyet oluet kalan ja kalkkunan kanssa.\nLähes puolet suomalaisista pitää tummaa lageria joulukinkun kanssa parhaiten yhteen sopivana oluena. Vaalea lager sopii parhaiten kalkkunan ja graavilohen kanssa ja vehnäolut kalkkunan kanssa. Olut yhdistetään myös jälkiruokaan. Tumma stout tai porter mielletään parhaiten juustojen sekä suklaan kanssa nautittavaksi. Rosolliin, juureslaatikoihin ja lipeäkalaan yhdistyy luontevimmin vaalea lager.\nKäynnissä on parhaillaan olutbuumi, vaikka olut on kuulunut joulupöytään jo vuosisatoja. Joulupöydän ruokalajit ovat vaativia esimerkiksi viinille, mutta olut sopii niiden kanssa yhteen mainiosti.\n– Olut on varma juomavalinta läpi aterian. Olutvalikoima on Suomessa laaja ja monipuolinen ja kaikille jouluaterian ruokalajeille löytyy sopiva olut. Monelle maistuu parhaiten vaalea tai tumma lager, joka joulupöydän lisäksi sopii myös joulusaunaan ja seurustelujuomaksi, toteaa Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliiton viestintäpäällikkö Outi Heikkinen.\nOlut on alkoholipitoisuudeltaan mieto ja siksi myös vähäkalorisempi alkoholijuoma. Kohtuullisesti nautittuna oluella on useita terveyttä edistäviä vaikutuksia ja se sisältää myös monia tärkeitä vitamiineja, kivennäisaineita ja antioksidantteja.\nJoulu on kesän jälkeen yksi tärkeimpiä sesonkeja oluen myynnissä. Joulukuussa myydään olutta noin 20−30 % enemmän kuin esimerkiksi loka-marraskuussa.\nTiedot selviää suomalaisten alkoholi- ja virvoitusjuomien osto- ja kulutuskäyttäytymistä selvittäneestä tutkimuksesta.


Teemu Selänne joutui valehtemaan lapsilleen - NHL - Ilta-Sanomat\nSelänne joutui valehtelemaan lapsilleen\nTeemu Selänteen ja tuomarien keskustelu ei ollut lasten korville sopivaa.\nJulkaistu: 9.11.2011 12:10\nTeemu Selänne kypsyi tuomaritoimintaan viime lauantain pelissä Detroitia vastaan. Suunsoitosta tuli pelirangaistus ja pelistä Anaheimille 0-5-tappio. Ehkä kuitenkin kovin isku odotti kotiinpaluun jälkeen, kun Selänteen lapset pääsivät kuulustelemaan isäänsä.\n- He halusivat tietää, mitä olin sanonut tuomareille, Selänne kertoi Orange County Register -lehdelle. - Jouduin keksimään tarinan. Olin huono esimerkki. En voi toistaa, mitä toisinaan menen sanomaan, Selänne jatkoi.\nSelänne urputti tuomareille niin pitkään, että hän sai ennen pelirangaistustaan kahden ja kymmenen minuutin jäähyt. Veteraanipelaajan kolmea poikaa tilanne kutkutti.\n- He yrittivät lukea huuliltani, mitä olin mennyt sanomaan. Tällä kertaa se ei kuitenkaan onnistunut, Selänne sanoi.\nSelänne kertoi purkauksensa johtuneen tappiotilanteen aiheuttamasta turhautumisesta.


Kattokruunu Maytoni Classic Brionia 760x760 mm 8-osainen valkoinen/kulta - Taloon.com\nKattokruunu Maytoni Classic Brionia 760x760 mm 8-osainen valkoinen/kulta\nMaytoni Classic Brionia-kattokruunu henkii arvokkuutta ja ylellisyyttä. Näyttävän 8-osaisen valaisimen tyylikkäästi muotoiltua runkoa koristavat kauniit lasikristallit. Läpikuultavat tekstiilivarjostimet luovat kotiin viihtyisän tunnelman. Maksimi ripustuskorkeus 1030 mm. Valaisimen lamppukanta on E14, polttimot eivät sisälly toimitukseen.\nTuotteen paino (kg): 8,7\nhttps://www.taloon.com/kattokruunu-maytoni-classic-brionia-760x760-mm-8-osainen-valkoinen-kulta EIBARM172-08-G Kattokruunu Maytoni Classic Brionia 760x760 mm 8-osainen valkoinen/kulta https://www.taloon.com/media/catalog/product/cache/3f7ae9cf4e52c7217f96502bc189ce40/k/a/kattokruunu-maytoni-classic-brionia-760x760-mm-8-osainen-valkoinen-kulta-1.jpg 469 589 EUR InStock /Valaisimet /Valaisimet/Kattovalaisimet /Valaisimet/Kattovalaisimet/Riippuvalaisimet /Valaisimet/Kattovalaisimet/Kattokruunut Maytoni https://www.taloon.com/media/catalog/product/cache/3f7ae9cf4e52c7217f96502bc189ce40/k/a/kattokruunu-maytoni-classic-brionia-760x760-mm-8-osainen-valkoinen-kulta-1.jpg 20 SUPERALE


Eskola, Heli (2015)\nOpinnäytetyön tavoitteena oli selvittää, mitkä tekijät vaikuttavat asiakaspalvelutilanteen laadukkuuteen ja luoda J. Kärkkäinen Oy:n pienkoneosastolle toimintaohje laadukkaan asiakaspalvelutilanteen luomiseen. Aihe rajattiin koskemaan vain kasvokkain käytävää asiakaspalvelua Ylivieskan pienkonemyymälässä. Asiakaspalvelulla tässä työssä tarkoitettiin asiakaspalvelutilannetta, jossa myyjä ja asiakas kohtaavat.\nTeoriaosuudessa on tarkasteltu huippumyyjän ominaisuuksia ja erilaisia asiakaspalvelutyyppejä. Lisäksi on käsitelty tekijöitä, joita asiakkaat arvostavat laadukkaassa asiakaspalvelutilanteessa, asiakastyyppejä sekä asiakkaan ostoprosessia. Lopuksi on esitelty myyntiprosessi ja siihen kuuluvia menettelytapoja sekä kokonaislaatua kilpailutekijänä. Kokonaislaatu muodostuu odotetusta laadusta ja koetusta laadusta. Tähän tietoon pohjautuen on laadittu kyselylomake J. Kärkkäinen Oy:n Ylivieskan pienkoneosaston asiakkaille ja henkilökunnalle.\nTutkimusmenetelmänä on käytetty kvantitatiivista tutkimusta. Toukokuun alussa reilun viikon ajan asiakkailla ja henkilökunnalla on ollut mahdollisuus vastata tähän paperikyselyyn. Tutkimustulokset on käsitelty empiirisessä osiossa, mutta vastauksien vähäisen määrän vuoksi niitä ei ole käytetty kehitystyökaluna toimintaohjeessa, vaan ohje on laadittu etupäässä teoriaosuuteen pohjautuen.\nHuippumyyjän takaavaa geeniä ei ihmisestä löydy, vaan kysymys on asiakaspalvelutyössä olevien vahvuuksien ja osaamisen jatkuvaa ja elinikäistä kehittämistä. Tähän haasteeseen vastaa laadittu toimintaohje, joka on työn liitteenä.


Aikeena Holkeri ym. pohjan möröt\nKirjoittaja Aihe: Aikeena Holkeri ym. pohjan möröt (Luettu 5101 kertaa)\n« : 21.11.13 - klo:19:07 »\nEnsi kesän reissulle on mietitty köyhän miehen konsteja saada koukkuun Holkeri.\nSuurin ongelma taitaa olla veneen ankkurointi. Tähän on mietitty ratkaisuksi köysikelaa johon ankkuriköyden saisi pyöriteltyä . Eli semmoinen puutarhaletkukelan tapainen härveli jonka saisi veneen kaiteeseen kiinni (voisikohan sitä pyörittää akkuporakoneella?). Köytenä toimisi 4-5mm naru, pituutta olisi varmaan 400-500m. Vetolujuudet tuommoisilla ohuilla halvoilla köysillä näyttää olevan +100kg. Riittääkö pitämään 5,5m alumiiniveneen aloillaan, vai katkeaako? Tarkoitus ei ole ankkuroitua edes kohtuullisessa tuulessa ja aallokossa, vaan vain lähes tyynellä kelillä (jos semmoisia edes sattuu kohdalle).\nAnkkurina olisi n.5 kiloinen bruce-kopio + jokunen metri kettinkiä. Pystyykö pitämään veneen aloillaan?\nAnkkurin noston helpottamiseksi ja ankkurin pidon maksimoimiseksi tarkoitus olisi ankkuroida vene pakan päälle, jossa vettä olisi 20-30 metriä. Kun pito löytyy, annetaan köyttä se 300-500m ja annetaan veneen ajelehtia 150-200 metriseen veteen, jossa itse pyynti tapahtuu.\nJonkinlainen pottusäkki- tai kanaverkkohaaska olisi tarkoitus upottaa alueelle.\nVälineitä pitää varmaan päivittää järeämmiksi. Tarkoitus olisi, että siimana oli n. 0,55 kuitu, vähintään 400m. Perukkeeksi muutama metri 1-2mm vaijeria ja kymmenkunta metriä 2mm monoa (tämä on jo hankittu). Koukkuina toimivat 12/0 yksihaarat (n. 5cm * 10cm, nämä on jo ostettu), kaksi per syötti.\nVoiko tässä mikään mennä mönkään? Musta ainakin tuntuu että saalis on taattu! Antakaa parannusehdotuksia.\nVs: Aikeena Holkeri ym. pohjan möröt\n« Vastaus #1 : 22.11.13 - klo:10:45 »\nolethan joutubea tutkinut. ja tämän.\n« Vastaus #2 : 22.11.13 - klo:17:07 »\nJuutuubbia on kyllä kateltu, mutta nuo andörja videot oli uusia. Hyvännäköistä meininkiä. Kalastus itsessään taitaa olla aika tylsää puuhaa. Mitä lie keskiarvo tärpinväli?\n« Vastaus #3 : 22.11.13 - klo:17:41 »\ntässähän on opettavainen pätkä:\njos keulaan saa sähkökoneen taivasankkuri toiminnolla\nniin eiköhän pysyne vene paikallaan.\njos pääset koittamaan tätä lajia niin kuvia sitten kunnolla\nja filmiä kans.\n« Vastaus #4 : 22.11.13 - klo:21:16 »\njos keulaan saa sähkökoneen taivasankkuri toiminnolla...\n« Vastaus #5 : 22.11.13 - klo:22:25 »\nOK. AHA. Eli kun kyselin köyhänmiehenkonsteja, ei ekana tullut mieleen parin tonnin vehkeet! Siis hyvähän tuo varmaan olis, mutta "joku" siinä mättää. Holkeri tulee muutenkin olemaan ehkä prioriteeti kolmonen meijän reisussa, joten... Kiva tietää että tuommosiakin on!\n« Vastaus #6 : 23.11.13 - klo:15:33 »\nKöyttä tarvitaan +1500m, nyrkkisääntönä vähintään 3x kalastussyvyys. Ankkuria ei yleensä kannata nostaa käsin vaan se ajetaan ylös konevoimalla käyttäen isoa kanisteria tai poijua apuna. Alle 200m:n vedensyvyys on liian matala Holkerinkalastukseen, yleensä vettä pitää olla lähemmäs puoli kilometriä tai enemmän. En oikein usko patille ankkuroimisen toimivan, mutta jos läheltä löytyy vähintään 400-500m syvää vettä niin ei muuta kuin kokeilemaan. Suuresta kalastussyvyydestä johtuen ei 400m siima riitä, tarvitaan n kolminkertainen määrä ettei puola tyhjene liikaa hidastaen sisäänkelausta entisestään.\n« Vastaus #7 : 23.11.13 - klo:16:48 »\nJoo, mutta 1500m köyden kuskaaminen hankalaa ja köysi itsessään jo maksaisi maltaita. Siksi täytyy yrittää keksiä luovia ratkaisuja. Pakalle ankkuroituminen tietysti vaatii, että tuuli kuljettaa venee oikeaan suuntaan, mutta merikartoista löytyy useita pakkoja jolta 500 metrin päästä löytyy vettä +200m. Tietääkö joku onko kellään valmista Holkeriankkuripaikkaa Senjan lähettyvillä, johon saisi parkkeerata korvausta vastaan?\nOnkohan 200m vedestä pyytäminen ihan turhaa?\n« Vastaus #8 : 25.11.13 - klo:18:57 »\nMinä kokeilin viime kesänä molvan kalastamista jyrkässä penkassa, jossa veden syvyys tippuu muutaman sadan metrin matkalla 60 metristä yli 500 metriin. Kalastimme täysin tyynessä säässä, vene liikkui noin 100 metriä tunnissa, ilmeisesti lähinnä virran voimasta. Minulla oli 350 metriä siimaa kelalla ja syvimmillään säilytin jonkinlaisen pohjakontaktin noin 200 metrin syvyyteen saakka, minkä jälkeen olematonkin virta riitti nostamaan kamppeet pohjasta ja puola tyhjeni ilman, että pohjaa tavoitti uudelleen.\nEn usko, että veneen ankkurointi olisi juuri asiaan auttanut, liikuimme niin hitaasti, joten vaikuttaa siltä, että tuo parisataa metriä on aika lailla maksimisyvyys normaalivehkeillä, vaikka kalastimme kuitenkin aivan ihanteellisissa olosuhteissa. Minulla oli käytössä 0,32 mm kuitu ja 600 grammaa lyijyä, kun vapa ei enempää kestä. Ihan hauskaa puuhaa, vaikka isomukset jäivät puuttumaan, niin veneeseen nousi kuitenkin muutama 2-3 kg molva. Niiden kelaamisessa oli vain aikamoinen homma :\n« Vastaus #9 : 25.11.13 - klo:22:24 »\nTuosta Holkerista vielä sen verran, että se näyttää esiintyvän 180 - 2 200 metrin syvyydellä ja tavataan matalista vesistä lähinnä talvella. Ravintokaloina on mainittu mm pallas