Ammattina muotibloggaaja? - PDF\nDownload "Ammattina muotibloggaaja?"\n1 Ammattina muotibloggaaja? Vaula Wrang Pro gradu -tutkielma Turun yliopisto Historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitos Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen koulutusohjelma Digitaalinen kulttuuri Toukokuu 2015\n3 TURUN YLIOPISTO Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen koulutusohjelma / Humanistinen tiedekunta WRANG, VAULA: Ammattina muotibloggaaja? Tutkielma, 60 s. Digitaalinen kulttuuri Toukokuu 2015 Tässä pro gradu -tutkielmassa tutkin muotibloggaamisen ammattimaistumista; onko se totta, ja jos on, miten se ilmenee. Asian selvittääkseni tutustun kahteen suomalaiseen muotiblogiin ja haastattelen näiden blogien kirjoittajia. (Muoti)bloggaamisen ammattimaistumiseen viittaavia seikkoja näkyy mediassa ja jopa kauppojen lehtihyllyillä päivittäin. Muotilehdet kirjoittavat juttuja ammatikseen bloggaavista nuorista naisista ja heidän näkemyksiään vaate- ja kaunestrendeistä kuunnellaan. Jos bloggaajilla on tänä päivänä käytössään tällaisia näkyvyyden edistämiskeinoja, on blogosfääri todella muuttunut muutamassa vuodessa paljon. Tutkimuksessani käy ilmi tämän muutoksen luonne. Kuten tutkimuksessani tulee selville, voi tänä päivänä muotibloggaaminen olla ihmisen ammatti ja toimeentulon lähde. Vaikka bloggaajan ammattimaisuus voi lukijan silmissä näyttää itsestäänselvältä pelkästään blogia lukemalla, ei tämä tosiasiassa kerro koko totuutta siitä, onko bloggaaja ammattilainen. Bloggaaja voi kokea, ettei ole ammattilainen, vaikka hän toimisi ammattimaisella tavalla esimerkiksi yritysten kanssa tekemissään kampanjoissa. Ammattimaisen bloggaamisen kokemus lähtee aina bloggaajasta itsestään, eikä kukaan ulkopuolinen voi määrittää bloggaajan ammattimaisuutta. Jatkotutkimusaiheena laajempi bloggaamisen ammattimaistumista käsittelevä tutkimus on mielestäni paikallaan. Tutkimus voisi koostua useamman muotibloggaajan haastatteluista ja blogien tutkimisesta sekä laajemmalle bloggaajajoukolle tehdystä (verkko)kyselystä. Bloggaamisen ammattimaistumista pitää mielestäni tutkia edelleen, koska aihe on uusi ja innostava. (Muoti)bloggaamisen ammattimaistumisen edetessä myös uusia, tällä hetkellä pimennossa olevia teemoja noussee esiin. Bloggaamisen ammattimaistuminen on hyvin laaja käsite, ja tämä pro gradu - tutkimukseni jäi melko lailla vain pintaraapaisuksi. Lisäksi keskityn tutkimuksessani vain muotiblogeihin, vaikka ammattimaisten blogien tyylit vaihtelevat ruokablogeista poliittisiin ja tietoteknisiin blogeihin. Vaikka kaikkien aihealuiden ammattimaisten blogien tutkiminen lienee mahdotonta, voi ammattimaistumisesta varmasti erottaa joitakin yleisoletuksia, jotka näkyvät kaikissa ammattiblogeissa alasta huolimatta. Voisin kuvitella, että tällainen yleisoletus olisi ainakin bloggaajan ammattimainen yhteistyö yritysten kanssa eri kampanjoissa. Asiasanat: bloggaajat, blogit, sosiaalinen media, päiväkirjat, etiikka, kuvaajat, kuvankäsittely, valokuvat, mainokset\n4 Sisällys 1. Johdanto Tutkimusaineisto Keskeiset käsitteet ja aiemmat tutkimukset Tutkittavat blogit: PlusMimmi ja Tyyliä metsästämässä Blogien esittely Blogien visuaalinen ilme Bloggaajien suhde lukijoihin Etiikkaa muotibloggaamisessa Ammattimaistumisen piirteet blogeissa Mainonta näkyy ja voi ärsyttää Kirjoitustyyli blogin määrittäjänä Kuvat blogien visuaalisena elementtinä Blogiportaalit muotibloggaamisen taustavoimana Ammattimaistumisen hyödyt bloggaajien toiminnassa Blogin vaikutukset urakehitykseen Tapahtumat ja muut kissanristiäiset Bloggaamisen taloudellinen hyöty Lopuksi Lähteet... 60\n5 1. Johdanto Bloggaaminen alkoi päiväkirjan pitona. Viisi vuotta sitten harva olisi uskonut, että menestyneimmät bloggaajat tienaavat nykyään monta tonnia kuussa. 1 Näin alkaa vuoden 2014 helmikuun Olivia -lehden juttu otsikolla Päivä(kirja)työ. Lehden mukaan vuosi 2013 jää historiaan sinä vuotena, jona blogit ammattimaistuivat. 2 Olivian tiedot ovat peräisin viestintätoimisto Manifeston 3 tekemästä vuoden 2012 Blogibarometristä, joka on vuosittain tehtävä, suomalaista blogimaailmaa luotaava kysely. Blogibarometrin mukaan parhaat bloggaajat tienaavat euroa kuukaudessa. Summa on huima, koska kolme vuotta aiemmin kärjen kuukausitienestit olivat vain satasien luokkaa. 4 Blogibarometri tutkimuksen otsikko antaa ymmärtää, että blogien ammattimaistuminen on arkipäivää. Otsikko kuuluu näin: Blogimaailma jatkaa ammattimaistumistaan sopimuskysymykset, verotus ja mainonnan etiikka askarruttavat. Blogibarometrissä kerrotaan, että lähes kaikki tutkimukseen osallistuneet bloggaajat saavat yhteydenottoja yrityksiltä markkinointitarkoituksessa, ja että bloggaamisella tuloja ansaitsevien bloggaajien määrä on edelleen kasvussa. Ammattimaistumisen myötä muun muassa sopimuskysymykset, tekijänoikeus ja mainonnan etiikka askarruttavat entistä ammattimaisempia bloggaajia. 5 Muotibloggaamisen ammattimaistuminen näkyy tänä päivänä monella tavalla. Helmikuun 12. päivä 2015 kauppojen lehtihyllyihin ilmestyi ensimmäinen numero uutta Parhaat Oloblogit -lehteä. Lehden aloitus sivulla kerrotaan, että julkaisussa esitellään kotimaisia blogeja muodin, kauneuden, hyvän olon ja terveyden sekä liikunnan aihepiireistä. Lehti koostuu bloggaajien kirjoittamista muutaman sivun mittaisista juttukokonaisuuksista. 6 Bloggaajien oma kauneus- ja muotilehti tuntuu olevan vain jäävuoren huippu, koska myös muotilehdet kirjoittavat muotibloggaajista muodin ja kauneiden asiantuntijoina 7. 1 Olivia-lehti, helmikuu 2014, Olivia-lehti, helmikuu 2014, Manifesto tekee vuosittaisen, maksullisena pdf-tiedostona hankittavan Blogibarometrin vuosittain. Kyselyyn vastaa vuosittain bloggaajaa. 4 Olivia-lehti, helmikuu 2014, Manifeston Blogibarometri-kirjoitus, julkaistu Parhaan Oloblogit -lehti 1/2015, 3. 7 Katso esim. mikä tahansa Cosmopolitan-lehti vuodesta 2014 lähtien. 4\n6 Tutkin pro gradu -tutkimuksessani muotibloggaajien toiminnan ammattimaistumista. Päätutkimuskysymykseni on: Mitkä seikat viittaavat muotibloggaamisen ammattimaistumiseen? Alatutkimuskysymykseni ovat: Mitkä ovat ammattimaistumiseen viittaavia piirteitä muotiblogeissa? Miten ammattimaistuminen näkyy bloggaajien toiminnassa? Selvitän tutkimusongelmaani kahden muotibloggaajan haastatteluilla sekä heidän blogisivustoihinsa syventymällä. Molemmat valitsemani blogit ovat niin sanottuja plussamuotiblogeja, eli niiden bloggaajat ovat plus-kokoisia, ja he kirjoittavat rehevämmille naisille tarkoitetusta muodista. Valitsin tutkimuskohteekseni juuri muotiblogit, koska ne ovat tänä päivänä eniten mediassa näkyvä blogityyppi. Esimerkiksi mediatutkija Elina Noppari ja mediakulttuurin tutkija Mikko Hautakangas kirjoittivat vuonna 2012, että muoti- ja tyyliblogit ovat sekä kansainvälisesti että Suomessa yksi suosituimmista blogityypeistä, eikä esimerkiksi kotimaisten Blogilistaseurantapalvelun Top 20 -listalle mahdu käytännössä muunlaisia blogeja 8. Samassa tilanteessa mennään myös keväällä 2015; Blogilistan Top 20 -listan täyttävät erilaiset muoti- ja tyyliblogit 9. Samoin Noppari ja Hautakangas toteavat, että henkilökohtaisista muotiblogeista on viime vuosina tullut merkittävä osa muotimaailman keskustelua ja naisille suunnattua mediakulttuuria. Suosituimmat muotibloggaajat saavat mitä erilaisimpia yhteistyötarjouksia eri alojen toimijoilta; he esiintyvät stailaajina televisioohjelmissa, vaatemallistojen keulakuvina ja lehtijuttujen asiantuntijoina. Kansainväliset suosituimmat muotibloggaajat ovat julkkiksia, jotka perustavat omia aikakauslehtiä ja julkaisevat vaatemallistoja 10. Miten bloggaamisen ammattimaistuminen sitten määritellään? Mediatutkijoiden Elina Nopparin ja Mikko Hautakankaan mukaan ammattimaisen bloggaamisen määrittely ei ole helppoa, koska eri tahot käsittävät sen eri tavoilla; yleisö ja lukijat käsittävät sen rahan ja tavaroiden ansaitsemisena; bloggaajat itse urakehityksenä ja yhteistyönä oikeiden medioiden kanssa; media-ammattilaisten mielestä se on kykyä hoivata yleisösuhdetta ja ylläpitää blogin kiinnostavuutta; ja lopuksi yhteistyökumppaneiden mielestä se tarkoittaa kysyä tuottaa paljon halutunlaista näkyvyyttä ja herättää keskustalua 11. Bloggaamisen ammattimaistuminen on siis monimutkainen käsite, mutta 8 Noppari ja Hautakangas 2012, Blogilista, haettu Noppari ja Hautakangas 2012, Noppari & Hautakangas 2012,\n7 mielestäni Nopparin ja Hautakankaan esittämä kuvaus avaa hyvin sitä, miten eri tavoilla eri tahot ajattelet ammattimaistumisen tulevan esille. Bloggaamisen ammattimaistumista kuitenkin tuodaan esille eri tutkimuksissa ja yhteyksissä. Esimerkiksi Helsingin yliopistoon pro gradu -tutkimuksensa suomalaisten muotibloggaajien etiikasta tehnyt Salla Kääriäinen kirjoittaa, että hänen haastattelemansa muotibloggaajat kuvasivat suomalaisen blogosfäärin muuttuneen ammattimaisemmaksi. Ammattimaistumisesta johtuen kilpailu lukijoiden suosiosta ja hyvistä yhteistyömahdollisuuksista on kiihtynyt. Myös blogien määrän kasvaessa bloggaajien täytyy panostaa bloggaamiseen entistä enemmän. Panostaminen näkyy esimerkiksi kuvien ottamiseen ja käsittelyyn kuluvassa ajassa sekä sen miettimisessä, mistä teemoista postauksia julkaistaan ja miten lukijoita saataisiin aktivoitua. 12 Kuten myöhemmin tässä pro gradu -tutkimuksessani käy ilmi, on muussa sosiaalisen median käytössä yleistynyt tykkääminen 13 tullut myös muotiblogeihin, mikä on vähentänyt kommenttien määrää 14. Bloggaajien onkin kiinnostavalta vaikuttaakseen pyrittävä kirjoittamaan aiheista, joihin lukijat mielellään kommentoivat, tai keksittävä muita keinoja lukijoiden aktivoimiseksi. Valitsin graduni tutkimusaineistoksi kaksi suomalaista muotiblogia, PlusMimmin ja Tyyliä metsästämässä -blogin. Kaksi tutkittavaa blogia on riittävän laaja aineisto pro gradu -tutkielmaani varten, koska hyödynnän molempia blogeja tutkimuksessani mahdollisimman paljon. Tutkin blogeja hyvin tarkasti saadakseni selville mahdollisimman tarkasti niissä piilevät viittaukset blogien ammattimaistumiseen liittyen. Lisäksi tein molemmille bloggaajille useamman haastattelun, joista tullutta aineistoa kertyi runsaasti. Useammalle haastattelukerralle oli tarvetta, koska tutkimukseni aihe tarkentui pitkin matkaa johtaen uusiin kysymyksiin. Vaikka muotiblogi on ehkä yleisin tutkimieni tyylisistä blogeista käytetty termi, tuntuu sen käyttäminen niiden sisältöön nähden melko kapealta 15. Tämän päivän muotiblogeissa ei käsitellä pelkästään muotia, vaan usein kokonaisvaltaisesti bloggaajan elämää, kuten asumista, vapaa-ajanviettoa, matkailua ja ihmissuhteita. Tästä huolimatta 12 Kääriäinen 2014, Termi tykätä on yleistynyt sosiaalisessa mediassa Facebookin myötä. Facebookissa käyttäjien statuspäivityksistä ja kuvista voi tykätä osoittaakseen pitävänsä päivityksestä. 14 Mimmi Noppari & Hautakangas 2012, 18. 6\n8 päätin käyttää tutkimuksessani blogeista käsitettä muotiblogi, koska tutkimukseni kohteena olevat blogit sisältävät monia muotiblogiin liitettäviä tunnuspiirteitä, kuten päivän asu -kuvia ja vinkkejä tulevista muoti-ilmiöistä. Muotiblogi-termiä käyttämällä en kuitenkaan sulje pois PlusMimmi ja Tyyliä metsästämässä -blogien monipuolisuutta, mutta termin käyttö tuntuu luonnollisimmalta vaihtoehdolta. Nopparin ja Hautakankaan mielestä ammattimaisen muotiblogin erottaa harrastelijablogista se, että siihen liittyy kaupallista liiketoimintaa ja tarkemmin mietittyjä sisältöjä 16. Vaikka muotiblogit voidaan lukea sisältönsä puolesta henkilökohtaisiksi verkkopäiväkirjoiksi, ovat ne muuttuneet yhä tietoisemmin laajan yleisön luettavaksi. Tätä seuraava yleisösuhteen hallinta on panostus, jonka varassa muotibloggaajan toiminta kehittyy ja voi edetä harrastuksesta tuottavaksi toiminnaksi ja jopa ammatiksi. 17 Nopparin ja Hautakankaan mukaan bloggaajien yleisösuhteessa ja - strategioissa on pajon sellaista, joka kertoo ammattimaisesta ajattelusta, vaikka tätä ei tehtäisi kovin tietoisesti Tutkimusaineisto Tämän pro gradu -tutkimukseni tutkimusaineisto koostuu kahdesta plussamuotiblogista, sekä näiden bloggaajien haastatteluvastauksista. Tutkimuksessani mukana olevat blogit Plusmimmi ja Tyyliä metsästämässä ovat keskenään melko samantyylisiä, joten niiden rinnastaminen toisiinsa on mielekästä. Blogit ovat myös ennestään minulle tuttuja, joten valintani perustuu myös nopeammalle työskentelylle; kokopäivätyön vuoksi en ehdi panostaa taustatutkimukseen niin paljon kuin haluaisin, joten kaksi ennestään minulle tuttua blogia valitsemalla olen helpottanut aineiston tutkimista. Hypoteesina minulla on, että bloggaamisen ammattimaistuminen on totta, ja se näkyy yleisesti tyylin muuttumisena; puhekielimäisyyden vähenemisenä, kuvien teknisen tason kasvuna, mainoksina ja niiden määränä. Testaan hypoteesiani kunkin kokonaisuuden osalta. Ensin selaan postauksia puolivuosittain taaksepäin nähdäkseni, onko kirjoitustapa muuttunut, eli onko esimerkiksi puhekielisyys alkanut väistyä kirjakielen tieltä. Kuvien teknistä tasoa on helppo seurata katsomalla blogien vanhempia 16 Noppari & Hautakangas 2012, Noppari & Hautakangas 2012, Noppari & Hautakangas 2012, 59. 7\n9 kuvia ja vertaamalla niitä uudempien postausten kuviin. Mainosten selvittäminen blogeja selaamalla on haastavaa, koska nykyisellä sivulla olevat mainokset näkyvät samoina vanhoissakin postauksissa. Internet Archiven Way back Machinen -avulla pyrin selvittämään Tyyliä metsästämässä -blogin vanhoja visuaalisia ilmeitä, koska ne eivät ole saatavilla muuta kautta. Hypoteesiani pääsen testaamaan myös bloggaajille tekemissäni haastatteluissa. Kasvokkain ja sähköpostilla tehdyissä haastatteluissa kysyin heiltä taustoja asioille, jotka nousevat esiin blogeja tutkiessani. Näitä olivat esimerkiksi tietoinen muutos kirjoitusasussa, kuvauskaluston paraneminen ja mahdollinen lisäkouluttautuminen bloggaamiseen liittyen. Lisäksi haastatteluiden avulla pääsin kysymään muita ammattimaistumiseen liittyviä asioita, jotka eivät käy ilmi vain blogeja lukemalla. Oleellisia kysymyksiä olivat esimerkiksi taloudellinen kehitys sekä kenties tärkeimpänä asiana se, kokeeko bloggaaja itse olevansa ammattilainen. Käytän tässä pro gradu -tutkimuksessani tutkimuksessani mukana olevista bloggaajista etunimeä, koska bloggaajat esittävät itsensä myös blogosfäärissä etunimillään. Useissa lukemissani muotibloggaajia käsittelevissä tutkimuksissa bloggaajat ja heidän bloginsa on anonymisoitu 19. Itse en nähnyt tälle tarvetta, koska molemmat bloggaajat antoivat minulle luvan käyttää nimeään ja bloginsa nimeä avoimesti. Tyyliä metsästämässä - blogin bloggaaja Veera on alusta asti esiintynyt blogissa omalla nimellään, kun taas Mimmi käyttää itsestään blogimaailmassa tätä nimeä, vaikka se ei ole hänen oikea etunimensä. Tutkimuksessani mukana olevat bloggaajat ovat tietoisia siitä, miten käytän heidän haastatteluvastauksiaan, ja että seuraan myös heidän blogejaan tavallista tarkemmin. Lisäksi he ovat antaneet luvan kuvankaappausten ottamiseen sekä heidän julkaisemiensa kuvien käyttämiseen tutkimuksessani. Bloggaajien haastatteluvastaukset tai blogien postauspätkät, joita lainaan tutkimuksessani, olen merkinnyt sisentämällä ja kursivoimalla. Pro gradu -tutkielmani käsittelyluvut rakentuvat päälinjoiltaan niin, että ensimmäisessä käsittelyluvussa esittelen tutkimuksen kohteena olevat blogit. Tästä siirryn blogeissa ja haastatteluissa havaitsemieni muutosten kuvailuun, ja kolmannessa käsittelyluvussa syvennyn siihen, miten bloggaamisen ammattimaistuminen on vaikuttanut bloggaajien toimintaan. 19 Katso esim. Noppari & Hautakangas 2012, Lövheim 2011 ja Kääriäinen\n10 1.2 Keskeiset käsitteet ja aiemmat tutkimukset Tämän pro gradu -tutkimuksen keskeisimmät käsitteet ovat muista blogitutkimuksista ennestään tutuksi tulleita. Oheisessa taulukossa kuvailen käsitteitä tarkemmin: Blogi Yhden tai useamman kirjoittajan tuottama verkkosivusto, jossa tekstit näkyvät tyypillisesti aikajärjestyksessä; uusimmat kirjoitukset ylimmäisenä ja muut muuttumattomina alempana. Blogeissa on yleensä kommentointimahdollisuus, mikä tekee niistä myös sosiaalisen median palveluita. 20 Blogosfääri Blogien maailmanlaajuinen verkosto. (Blogi)postaus Bloggaajan tekemä päivityskokonaisuus, joka voi koostua tekstistä, kuvista ja videoista. 21 Muotiblogi Blogityyppi, jossa bloggaaja kirjoittaa omista vaatevalinnoistaan, ostoksistaan ja trendeistä. Tänä päivänä monet muotiblogit ovat kehittyneet life style -blogien suuntaan, joissa kirjoitetaan muistakin bloggaajan elämään kuuluvista asioista, kuten vapaaajasta ja matkailusta. 22 Plussamuotiblogi Muotiblogien tyylisuunta. Bloggaaja on usein itse ns. plussakokoinen. Asukuva Asukuva on etenkin muotiblogien maailmassa käyttöön otettu termi, jolla tarkoitetaan sellaista (kokovartalo)kuvaa bloggaajasta, jossa hänen päällään oleva asukokonaisuus näkyy mahdollisimman selkeästi. Usein bloggaaja kuvailee kuvatekstissä, mikä vaatekappale on mistäkin ostettu tai saatu. Blogiportaali Blogiportaali on yleensä johonkin tiettyyn teemaan, kuten muotiin tai kauneuteen, keskittynyt verkkosivusto, joka kerää sivuilleen tähän teemaan sopivia, valmiiksi suosiota saaneita blogeja. Portaalit järjestävät mainoskampanjoita, ja voivat maksaa bloggaajilleen kuukausipalkkaa. 20 Noppari & Hautakangas 2012, Ibid. 22 Ibid. 9\n11 Tässä pro gradu -tutkimuksessani yhdistelen tutkimuskirjallisuutta digitaalisen kulttuurin eri alueilta, koska bloggaamisen ammattimaistuminen koostuu useista eri piirteistä. Blogien visuaalisen luonteen vuoksi luonnolliseksi osaksi tutkimusaineistoani nousivat esimerkiksi (valo)kuvan tutkimus 23 ja toisaalta sosiaalisen median tutkimuskirjallisuus 24. Myös blogien markkinointiin ja mainostamiseen liittyvä tutkimus 25 on tärkeä osa bloggaamisen ammattimaistumisesta, samoin kuin ammattimaistumisesta syntyvä eettisyyden 26 pohdinnan tarve. Viime vuosina muotiblogeja on tutkittu paljon niin Suomessa kuin ulkomaillakin, joskin vaikuttaa siltä, että kulloisellakin hetkellä eniten esillä olevien tutkimusten tekeminen on suhteellisen hidasta. Kansainvälisessä tutkimuksessa bloggaamista tutkitaan eri painotuksilla, joista yksi on bloggaamisen sosiaalinen puoli. Muotibloggaamisessa vallalla vaikuttaisi olevan ruotsalaisten muotobloggaajien tutkimus 27. New Yorkissa mediatutkijana työskentelevä Alice Marvick julkaisi vuonna 2013 tutkimuksen nimeltään They're really profound women, they're entrepreneurs : Conceptions of Authenticity in Fashion Blogging, jossa hän selvitti kansainvälisesti tunnettujen muotibloggaajien toiminnan periaatteita. Tutkimuksessaan hän selvitti esimerkiksi, että muotibloggaajat tiedostavat bloggaamisen eettisyyden, jonka osana ovat esimerkiksi mainokset, ja tarkastelevat omien toimintatapojensa lisäksi myös toistensa käytäntöjä. 28 Esimerkiksi Noppari ja Hautakangas ovat muotiblogeja käsittelevässä tukimuksessaan käyttäneet aineistona bloggaajien haastatteluita ja seuranneet tutkimuksen kohteena olevia blogeja, jotta niiden olemus tulee ilmi 29. Oma tutkimukseni seuraa tätä mallia. 23 Katso esim. Suonpää 2002 tai Seppänen 2001 ja Katso esim. Aalto & Uusisaari 2009 tai Ridell Katso esim. Noppari & Hautakangas Katso esim. Kääriäinen Katso esim. Lövheim Marvick 2013, Katso esim. Noppari & Hautakangas\n12 2. Tutkittavat blogit: PlusMimmi ja Tyyliä metsästämässä Tässä luvussa esittelen pro gradu -tutkimuksessani mukana olevat blogit tarkemmin. Lisäksi käyn läpi blogien visuaalisen ilmeen muutokset ja kuvailen bloggaajien lukijasuhdetta, joka tulee esiin pääasiassa lukijoiden jättämissä kommenteissa sekä bloggaajan kirjoittamissa vastauksissa. Luvun viimeisessä osassa selvitän ammattimaisen muotibloggaamisen eettisiä puolia. 2.1 Blogien esittely Valitsin pro gradu -tutkielmani aiheeksi kaksi suomalaista plussamuotiblogia. PlusMimmi-blogia kirjoittaa Nummelassa asuva Mimmi ja Tyyliä metsästämässä - blogia Porissa asuva Veera. Molempiin blogeihin sekoittuu myös lifestyle- ja matkablogien piirteitä. Veera esittelee blogisivustonsa reunapalstalla blogiaan näin: Tätä vuonna 2007 perustettua tyyli-/lifestyleblogia kirjoittaa 33-vuotias kenkäfriikki, jonka mielestä punaiset kengät pelastavat asun kuin asun. Monta tyyliä on vuosien metsästyksen tuloksena jo löytynyt, mutta tutkimusmatka oman mukavuusalueen rajoille jatkuu edelleen. Pukeutumistyylin lisäksi blogissa metsästetään myös parempaa kuntoa, kauneutta, kulttuurielämyksiä ja uskoa itseen ja tulevaisuuteen. Motto on kuulunut jo vuosia, että "vaikka paino vaihtelee, niin laukut mahtuu aina!" PlusMimmi-blogin kuvaus löytyy Bellablogit-portaalin Bloggaajat esittelyssä -sivun alta 30, ja se kuuluu näin: Suomen suosituin ja laadukkain plussablogi PlusMimmi pitää sisällään kolmikymppisen Mimmin plussamuodin, matkailun ja kosmetiikan täyteistä elämää. Mimmin mielestä positiivisella asenteella pääsee pitkälle ja se mikä ei tapa, vahvistaa. Mimmi on koulutukseltaan estenomi ja opiskelee parhaillaan oman yrityksensä ohessa pukeutumisneuvojaksi, 30 Löytyy osoitteesta <http://bellablogit.fi/blogiesittely/>. Haettu\n13 joten tällä mimmillä tekeminen ei ainakaan lopu kesken. Mukana blogissa toisinaan myös avomies Matti ja Jykä-mopsi. Blogien kuvailutekstit ovat mielenkiintoisen erilaiset toisiinsa nähden. Ensimmäinen selkeä eroavaisuus on se, että Veeran blogin kuvaus on kirjoitettu minä-muodossa, kun taas Mimmin blogia kuvaillaan ulkopuolisen henkilön kertomana. Tämä eroavaisuus voi selittyä puhtaasti sillä, että Veeran blogi on omalla blogisivullaan kun taas Mimmin blogi on blogiportaalin alla, ja kaikkien bloggaajien esittelyt löytyvät samalta sivulta. Mimmin varsinaisella blogisivustolla ei ole ollenkaan bloggaajan esittelyä esimerkiksi sivun reunapalstalla, toisin kuin Veeralla. Toisaalta myös blogikuvauksien sisällöissä on eroa. Veera kuvailee melko tarkastikin bloginsa teemoja sekä oman tyylitietoisuutensa peruspilareita, kuten mieltymystä punaisiin kenkiin. Tästä tulee lukijalle heti käsitys, että blogissa käsitellään muotia ja tyyliä, vaikka mukana olisi muitakin bloggaajan elämään liittyviä asioita. Mimmin blogin esittelyssä blogin teemat esitellään melko nopeasti, ja keskitytään enemmän kuvailemaan Mimmin opiskeluja ja työtä. Mimmin blogin kuvauksesta ei käy ilmi, onko hän itse kirjoittanut kuvauksen vai onko sen kirjoittanut joku muu, mutta mielestäni se vaikuttaa enemmän ulkopuolisen henkilön kirjoittamalta. Monet muotibloggaajat pitävät omaa suosiotaan sattumana. Suuri osa blogeista on saanut alkunsa hetken mielijohteesta, varovaisista kokeiluista tai omaksi iloksi kirjoittelusta. 31 Mimmi perusti PlusMimmi-bloginsa toukokuussa Mimmi oli jo valmiiksi yksi suosituimmista suomalaisista plussabloggaajista, koska oli kirjoittanut ystävänsä Pepin kanssa More to Love -plussamuotiblogia jo usean vuoden ajan, ja hän oli ehtinyt tehdä paljon yhteistyötä esimerkiksi Sokos-kauppaketjun kanssa. Ajatus oman blogin perustamisesta oli itänyt Mimmin mielessä jo pitkään; hän halusi päästä eroon vanhan blogin aiheuttamasta halinalle -imagosta, ja luoda aikuismaisemman blogin. Mimmi uskoo monien pitkään More to Love -blogia lukeneen seuranneen häntä uuteen blogiin, mutta se sai myös uusia, aikuisempia lukijoita. 32 PlusMimmi-nimi viittaa plussamuotiin se ilmentää Mimmin kokoa, nimeä ja viittaa samalla myös naiseen Noppari & Hautakangas 2012, Mimmi Ibid. 12\n14 Suositut muotibloggaajat saattavat käyttää postauksiin paljon aikaa, jopa viisi tuntia päivässä, ja uutta sisältöä julkaistaan päivittäin. Blogin pitämiseen liittyy paljon muutakin kuin vain kirjoittamista muun muassa kuvaaminen ja kuvankäsittely vievät paljon aikaa. Myös blogien konseptin, aiheiden ja julkaisuaikataulujen suunnittelu on osa muotiblogin pitämistä. 34 Mimmi kertoo pyrkivänsä julkaisemaan postauksen kerran tai kahdesti päivässä, vaikka toisinaan taukoa voi tulla useampikin päivä. Postaustahtiin vaikuttaa esimerkiksi vuodenaika sekä se, paljonko Mimmi ehtii olla kotona tekemässä konkreettista työtä bloginsa eteen, kuten kokeilemassa saamiaan kosmetiikkatuotteita ja kuvaamassa niitä. 35 Esimerkiksi Noppari ja Hautakangas toteavat tutimuksessaan, että bloggaajien mielestä päivitystahdin hidastuminen näkyy lukijamäärien putoamisena 36, mutta minun tutkimuksessani bloggaajat eivät tuntuneet ajattelevan postaustauoilla olevan näin suurta vaikutusta. Mimmi arvioi, että blogiin kuluu karkeasti arvioituna kaksi tuntia päivässä. Tämä aika pitää sisällään kuvien ottamisen, valinnan ja muokkaamisen, postausten kirjoittamisen, sekä niiden jakamisen muissa sosiaalisen median palveluissa, kuten Facebookissa. Toisinaan pari tuntia päivässä saattaa kulua lukijoiden kommentteihin ja sähköposteihin vastaamiseen. 37 Keskimäärin postauksiin tulee kommentteja noin kymmenen kappaletta 38, vaikka niiden määrä on vähenynyt viime aikoina huomattavasti. Muusta sosiaalisen median käytöstä pohjautuva tykkäänapin painaminen on korvannut kommentointia blogeissa. Tulevat kommentit ovat kuitenkin lähes sataprosenttisesti positiivisia ja kannustavia 39, mikä on muusta sosiaalisesta mediasta poiketen tavallista muotiblogeissa 40. Postausaiheina Mimmi käsittelee omaa elämäänsä, joka pitää sisällään muotia, matkustamista, kauneutta ja yleistä arkea. Vuodenvaihteessa mukaan alkoi tulla koti- ja remontointipostauksia. 41 Mimmin blogin kulmakivenä näyttävät muidenkin muotiblogien tapaan olevan asukuvat 42, joiden yhteydessä hän kertoo kunkin vaatteen koon ja ostopaikan. Mimmi on alusta asti laittanut postauksensa loppuun maininnan siitä, mitkä tuotteet hän on saanut bloginsa kautta. Esimerkkikuvan (kuva 1) 34 Noppari & Hautakangas 2012, Mimmi Noppari & Hautakangas 2012, Mimmi Mimmi kertoi haastattelussa, että ensimmäisessä 600 postauksessa oli kommentteja kpl, mikä tekee yksittäisen postauksen kommenttimäärästä keskimäärin 10,5. 39 Mimmi Noppari & Hautakangas 2012, Mimmi Mimmi kutsuu blogissaan asukuviaan termillä OOTD (engl. Outfit of the Day) 13\n15 kuvatekstissä Mimmi kertoo, mistä vaatteita hänellä on siinä päälläään, ja kunkin vaatekappaleen perässä on suluissa vaatteen koko: Farkut / Jeans Carmakoma Kadina Pants (L) // Teeppari T-shirt Violeta by Mango (XXL) // Neule Cardigan New Look Inspire (UK24) // Reppu Backbag Primark // Sneakers Nike Rosherun (US 9,5) Postauksen loppuun Mimmi kirjoittaa: Farkut blogin kautta saatu. Kuva 1. Asukuva PlusMimmi-blogissa\n16 Veera aloitti Tyyliä metsästämässä -bloginsa maaliskuussa 2007, jolloin muotiblogit ja varsinkaan plussamuotiblogit eivät olleet Suomessa vielä kovin yleisiä. Ajatus muotiblogin perustamisesta tuli pitkällä sairaslomalla, kun Veera selaili internetiä ja löysi ensimmäiset suomalaiset muotiblogit. Veeran blogin suurin lukijakunta ovat vuotiaat naiset, ja vaikka kyseessä on plussamuotiblogi, on lukijoissa mukana kaikenkokoisia naisia. 43 Veera kertoo julkaisevansa noin neljä postausta viikossa. Postaustahti on kiinni inspiraatiosta Veeralle voi tulla monenkin päivän tauko, jos hänellä on esimerkiksi tiivis työrupeama. Tällaiset tärkeät menot menevät bloggaamisen edelle. Postaustahti on Veeralla pitkälti kiinni jaksamisesta, mikä kertoo siitä, ettei hän ota blogiaan kovin vakavasti, vaan haluaa pitää sen harrastuksena. 44 Veera kertoo, että olisi mielellään hieman aktiivisempi bloggaustahdissaan, mutta ei toisaalta halua tehdä blogiaan väkisin. Postauksien tekemiseen menee Veeran mukaan pari tuntia postausta kohden, kun mukaan laskee kuvien ottamisen ja käsittelyn. Kokonaisuudessaan blogiin menee noin 10 tuntia viikossa, mutta siihen Veera ei laske esimerkiksi koko päivän showroomeilla 45 juoksemista, vaikka ne liittyvätkin kiinteästi blogiin. 46 Tyyliä metsästämässä -blogi on melko puhdas muotiblogi, ja Veera kertookin pyrkivänsä pitämään sen pinnallisena 47. Postausaiheina on usein päivän asu, jonka yhteydessä Veera kertoo, mistä mikäkin vaatekappale tai asuste on saatu tai hankittu (katso kuvankaappaus 1). Toisinaan Veera kertoo myös blogissaan hyvinkin henkilökohtaisista asioista, kuten terveydentilastaan, koska haluaa antaa muille mahdollisesti samasta sairaudesta kärsiville vertaistukea ja vinkkejä asian kanssa pärjäämiseen 48. Päivän asujen lisäksi Veera esittelee kauneudenhoitotuotesuosikkejaan ja tapahtumia, joihin on päässyt bloginsa kautta osallistumaan. Toisinaan Veera tekee postauksia kokonaan ottamiinsa kuviin perustuen. Esimeriksi Rooman-matkastaan Veera kertoi lähinnä ottamiensa kuvien kautta 49. Veeran blogissa näkyykin usein niin sanottuja tunnelmapaloja normaalista elämästä, oli hän sitten kuvannut omaa arkeaan tai muita ihmisiä vaikkapa kaupungilla kulkiessaan. Myös Veeran blogissa on toisinaan kilpailuja tai arvontoja lukijoille, ja hän myös vinkkailee aika ajoin hyvistä alennuksista itseään ja mahdollisesti lukijoita kiinnostaviin verkkokauppoihin. 43 Veera Veera Esimerkiksi vaatebrändien mallistojen esittelyt. 46 Veera Veera Ibid. 49 Ruokaa käsittelevä postaus julkaistu ja ale-ostoksia käsittelevä postaus\n17 Kuvankaappaus 1. Asukuva Tyyliä metsästämässä -blogissa Veera sanoo pitävän itseään ammattibloggaajana, koska hän tekee ammattimaisia kampanjoita. Hän kuitenkin painottaa, ettei missään nimessä halua sanoa tittelikseen bloggaaja. Hän voi olla ammattibloggaaja, mutta ei ammatiltaan bloggaaja. Suoraan blogiin liittyvää koulutusta Veera ei ole hankkinut, vaikka vuosi blogin aloittamisen 16\n18 jälkeen hän aloitti oppisopimuksella valokuvaajaksi opiskelun. Kuvaamisen ammattimaistuminen näkyy toki blogissakin, vaikka päätös opiskella kuvaajaksi ei johtunutkaan blogista. 50 Mediatutkija Mia Lövheimin mukaan itsevarmuus on yksi yleisimmistä blogeissa esiintyvistä teemoista. Teema tuodaan esiin toisinaan epäsuorasti, kuten silloin kun bloggaajat kommentoivat ulkonäköään tai päivän tapahtumia, mutta toisinaan teemasta puhutaan myös avoimesti. Lövheimin tutkimuksen mukaan suurin osa tällaisiin postauksiin tulleista kommenteista on positiivisia ja kannustavia kommentoijat voivat kertoa vihastuvansa samankaltaisissa tilanteissa, joista bloggaaja kertoo, tai he voivat ilmaista kiitollisuutensa aiheen esiin nostamisesta. 51 Tutkimuksessani mukana olleet bloggaajat vahvistavat Lövheimin tutkimustuloksen. Mimmin mukaan lukijat pitävät eniten kantaaottavista ja pohdiskelevista postauksista, mikä on pääteltävissä suuresta kommenttien ja keskustelun määrästä 52. Veera kertoo huomanneensa, että Suomessa bloggaaja ei voi nousta kovin suosituksi, jos hän keskittyy vain ja ainoastaan muotiin 53. Nopparin ja Hautakankaan mukaan verkossa tuleekin julkaista riittävästi henkilökohtaisia asioita, jotta sisältö olisi kiinnostavaa 54. Veeran mielestä suomalaiset lukijat haluavat saada lihaa luiden ympärille, eli tietää bloggaajasta jotain henkilökohtaista. Hänen mukaansa kaikkein suosituimmat suomalaiset muotibloggaajat kertovat itsestään todella paljon. 55 Eniten kommentteja Veera saa postauksiin, joissa hän käsittelee omaa elämäänsä, parisuhdettaan tai itsetunnon kasvattamista. Tällaisiin postauksiin kommentteja voi tulla jopa viisikymmentä. Kuitenkin Veera kertoo pitävänsä jopa hyvin henkilökohtaiselta vaikuttavat postaukset mahdollisimman yleisellä tasolla, ja vaikka siltä saattaisi vaikuttaa, ei hän oikeastaan kerro parisuhteestaan juuri mitään. 56 Tällaiset postaukset voivat saada paljon kommentteja, mutta lukijat eivät niinkään kommentoi Veeran kuvailemaa tilannetta, vaan kirjoittavat omista asioistaan 57. Myös Mia Lövheim kirjoittaa tutkimuksessaan, että bloggaajien kertomukset rakkaudesta tai ihmissuhteista ovat paljon kommentteja aikaansaava aihe. Hän kuitenkin korostaa, että bloggaajat 50 Veera Lövheim 2011, 343. Katso myös Noppari & Hautakangas 2012, Mimmi Veera Noppari & Hautakangas 2012, Veera Ibid. Postausten henkilökohtaisuudesta katso myös Östman 2011, Ibid. 17\n19 eroavat toisistaan siinä, miten paljon kertovat yksityiselämästään. 58 Salla Kääriäisen mukaan suuri muutos muotibloggaamisen alkuajoista nykypäivään on se, että bloggaaja kertoo omista asioistaan entistä vähemmän. Päätökseen omien asioiden kertomisen vähentämisestä on usein johtanut lukijamäärien kasvu Blogien visuaalinen ilme PlusMimmi-blogi on ollut visuaalisesti hyvin pitkälti samanlainen koko olemassaolonsa ajan. Oikeastaan ainoa näkyvä muutos sivun rakenteessa on se, että alussa sivun reunat olivat harmaat, kun ne nykyään ovat valkoiset (katso kuvankaappaukset 2 ja 3). Mimmin blogisivuston esittelykuvan muoto on muuttunut; alussa kuva oli pyöreä, mutta nyt polaroid-kuvaa imitoivan kantikas. Uudemmassa visuaalisessa ilmeessä postaukseen tullut kommenttien määrä tulee näkyville postauksen otsikon vieressä olevaan harmaaseen puhekuplaan. Blogia perustaessaan Mimmi antoi toiveet bloginsa logon värimaailmasta ja melko yksinkertaisesta ulkonäöstä ystävälleen, joka toteutti logon. Hän miettii bloginsa ulkonäköä pääasiassa julkaisemiensa postausten kautta. 60 Kuvankaappaus 2. PlusMimmi-blogin visuaalinen ilme syyskuussa Lövheim 2011, Kääriäinen 2014, Mimmi\n20 Kuvankaappaus 3. PlusMimmi-blogin visuaalinen ilme maaliskuussa Koska Veeran Tyyliä metsästämässä -blogi on aloitettu jo vuonna 2007, on sen ulkonäkö muuttunut vuosien varrella huomattavasti enemmän kuin Mimmin blogin ulkonäkö. Visuaalisuutta tarkasteltaessa oikeastaan vain blogin nimi ollut ainoa ennallaan pysynyt asia. Blogin visuaalinen ilme on uusiutunut aika ajoin, usein blogin osoitteen vaihtuessa. Alussa blogin ilme oli hyvin tyttömäinen vaaleanpunaisine sävyineen ja yläbannerikuvissa esiintyvine värikkäine vaatteineen (katso kuvankaappaus 4). Vuonna 2010 ensimmäisen blogiportaalinsa, Indiedaysin, alle siirtyessään, blogi sai musta-valko-punaisen ja melko graafisen ilmeen. Myöhemmin saman portaalin alla ollessaan blogi koki toisen muutoksen, jossa ulkonäkö yksinkertaistui (katso kuvankaappaukset 5 ja 6). Toiseksi uusin Tyyliä metsästämässä - blogin ulkonäkö tuli voimaan vuonna 2013 blogin muuttaessa Re:fashion portaaliin (katso kuvankaappaus 7), jolloin Veera antoi graafikolle ohjeistuksen bloginsa ulkonäöstä. Tällä kertaa hän halusi panostaa blogin visuaalisuuteen kunnolla. 61 Muutoksen tuulet puhalsivat jälleen maaliskuussa 2015, kun Veera muutti bloginsa pois portaalin alta, yksityiselle blogisivustolleen (katso kuvankaappaus 8). Veera ei mieti kovin paljoa bloginsa ulkonäköä, vaan on enemmän kiinnostunut postaamiensa kuvien leveyksistä hän suhtautuu bloginsa visuaalisuuteen melko rennolla otteella Veera Veera


MALLASPULLA: Broilerin jauhelihapihvit ja sienikastike\nMeiltä on useammankin kerran kysytty, teemmekö joka päivä ruokaa alusta alkaen ja aina uusia reseptejä kokeillen. Emme tosiaankaan! Pyrin ensinnäkin tekemään ruokaa yleensä ainakin kahdelle päivälle, jolloin joka ilta ei tarvitse seistä keittiössä - niin paljon kuin siitä pidänkin. Valmis ruoka töiden ja jumppien jälkeen on mahtava juttu. Toisekseen käytämme muiden kuolevaisten tavoin myös puolivalmisteita, kun sattuu laiskottamaan. Esimerkiksi Maltaan lemppareihin kuuluva intialainen ruoka valmistuu usein valmiskastikkeilla, joista paras muuten on Geeta'sin Saag. (Sain tosin Maltaalta viime synttärilahjana intialaisen ruoan keittokirjan, joka saattoi olla vinkki jostain...)\nYksi ei-niin-hehkeistä-mutta-hyvistä arkiruoistamme syntyi pakkaseen jemmatusta broilerin jauhelihasta, josta muotoutui yrttisiä pihvejä. Niiden seuraksi tein pikaisen sienikastikkeen, jossa hyödynsin sekä valmista että kaapin jämiä. Pussi valmista kantarellikastikejauhetta yhdistettiin grillailuista jääneisiin herkkusieniin, ja muutoin niin valju valmissoosi sai lisämakua Koskenlaskija-juuston kannikasta. Helppoa ja riittävän hyvää arkiruoaksi.\nBroilerin jauheliha on melko mietoa, joten taikinaan kannattaa laittaa mausteita kunnolla. Jos pidät esimerkiksi currysta, voit laittaa mukaan myös sitä. Reilu annos tuoretta ruohosipulia ja timjamia viimeisteli pihvit.\nYrttiset broilerin jauhelihapihvit\nLaita korppujauhot ja vesi kulhoon ja anna turvota viitisen minuuttia. Lisää joukkoon muna, jauheliha sekä mausteet.\nSekoita hyvin ja muotoile taikinasta kahdeksan pihviä pellille leivinpaperin päälle. Paista 200 asteessa n. 15 minuuttia.\n1 pss valmiskantarellikastikejauhetta\nValmista kantarellikastike pakkauksen ohjeen mukaan eli laita kattilaan vesi ja maito ja vispaa jauhe sekaan. Kiehauta koko ajan sekoittaen ja keitä sekoitellen kolme minuuttia.\nPilko herkkusienet ja paista ne voissa ruskeiksi. Lisää kastikkeen joukkoon. Sulata juusto pieninä nokareina kastikkeeseen.\nLähettänyt Mallaspulla klo 21.49.00\nTunnisteet: arkiruoat, kanaruoat, pääruoat


8 viikon kiinteytyksen tulokset - Aurora Renvall\nVielä ei ole blogin osoite muuttunut, ehkä myöhemmin tänään? Hope so. Hääkuvatkin luvattiin tällä viikolla saapuviksi ja nyt sain studiokuvauksetkin varattua 25. päivälle, että pikkuhijaa paketti kasaantuu!\nTässä välissä haluan hehkuttaa jälleen kerran PT-asiakkaitteni onnistumisia! Oli niin siistiä palata häämatkalta kun sähköposti on täynnä miinuskiloja ja kuntokuvia, joita vertaillessa ei voi olla hymyilemättä! <3\nTässä yhden näistä ihanista asiakkaistani 8 ensimmäisen valmennusviikon kehitys. Mikä ero ja vain kahdeksassa hassussa viikossa! En paljasta tarkempia asiakastietoja, mutta tietyistä syistä painonpudotuksen on ollut alusta asti ollut oltava maltillinen ja silti, tässä tulokset! Once again, nälkää ei ole valmennettava nähnyt ;) Vielä on valmennusaikaa 4kk jäljellä (6kk valmennuspaketti) ja pian pääsemmekin kiristämään tahtia entisestään, joten nähtäväksi jää missä ollaan kesäkuun ensimmäisellä viikolla kun valmennuskausi saa päätöksen. Bikinit esiin tällä tahdilla ;) Tulee kohta kiire ostoksille.\nNäillä fiiliksillä on hyvä painaa treeniä koko loppuviikon <3\nP.S Tässä samalla myös KAIKILLE PT-valmennettaville (omille ja muille) todella hyvät esimerkit täydellisistä kuntokuvista; asennosta, taustasta, valoituksesta. Näin otetutilla kuvilla pienikin kehitys näkyy nopeiten ja sitä päästään yhdessä juhlimaan <3\nAvainsanat: 8 viikon kiinteytys 8 viikon muutos aurora renvall client progress dieetti personal trainer helsinki pt valmennus rasvanpoltto\n3 vastausta artikkeliin “8 viikon kiinteytyksen tulokset”\nPitäisi kyllä itsekin ottaa kuntokuvia, kun sitä kehitystä on muuten niin vaikea kunnolla havaita itse.\nNäin on :) Mäkin otan itsestä noin 2kk välein :)\n[…] viikon muutos Wow mikä 8 viikon muutos Valmennettavan älyton 3kk muutos 8kk muutos bikinibeibeksi 8 viikon kiinteytyksen tulokset Päivi laihdutti 47,5 kiloa ja on nyt elämänsä […]


Tuotteistus ja hinnoittelu - Cambio Solutions Ky\nBusiness Personal Trainer -palvelu, Lappi\nStartti Plus -palvelu – asiantuntija-arvio aloittavalle yrittäjälle, Lappi\nTuotteistus ja hinnoittelu\nYrityksiä perustetaan paljon. Onnistujille on tyypillistä, että he ovat pohtineet perusteellisesti keitä haluavat asiakkaikseen, huolella on mietitty myös hintoja ja hinnoittelua, tuotettavia palveluita, tuottoja sekä liiketoimintamallia.\nProsessimme etenee seuraavasti:\nSoita tai täytä yhteydenottolomake\nAsiantuntijamme perehtyy yrityksesi asioihin antamiesi tietojen mukaan ja sopii kanssasi tapaamiseen. Varaa tapaamiseen aikaa 1 – 1,5 tuntia\nTapaamisen aikana tavoitteena on saada yhteinen näkemys siitä, mikä on ongelma ja miten me tämän ongelman ratkaisemme\nTeemme tarjouksen toteutuksesta\n© Cambiosolutions Ky 2021\nTämä sivusto käyttää evästeitä erilaisten istuntoon liittyvien tietojen tallentamiseen. Napsauttamalla "Hyväksy kaikki" -painiketta, sallit kaikkien evästeiden käytön. Jos haluat muuttaa asetuksia, valitse "Evästeiden asetukset".


Koriste-enkeli 18.11.2001 - Lifestyle - MTV.fi\nLifestyle > Koti Julkaistu 16.11.2001 09:40 (Päivitetty 24.11.2005 13:43)\nEnkelit Copyright MTV Oy 2001/Crea video\nmäntyrima 50 cm, halkaisijaltaan 6 mm\npuupyörä, halkaisija 60 mm\npyöreä puupohja, halkaisija 85 mm\nluonnonvalkoista Folk Art askartelumaalia\nposliininen enkelinpää ja kädet\n1. Maalaa rima, puupyörä ja puupohja luonnonvalkoisella askartelumaalilla. Kun maali on kuivunut kokoa osista kuumaliimalla liimaten enkelin jalka-osa eli liimaa riman pää ensin puupyörän reikään ja liimaa sen jälkeen rengas puualustaan.\n2. Liimaa kuumaliimalla enkelinpää riman päähän.\n3. Avaa valkoista paperinauhaa noin 2,5 metriä.\n4. Liimaa puikkoliimalla 4 kpl n.50 cm pitkiä avattuja nauhoja pitkistä reunoistaan kiinni toisiinsa, niin että niistä muodostuu n. 35 cm pitkä levy. Liimaa vielä viimeisen ja ensimmäisen palan reunat toisiinsa, jotta saat aikaan lieriömäisen kappaleen. Käännä mekon sekä ylä- että alareunoista 3 cm nurjalle puolelle. Asettele mekko enkelin hartioille, tee tarvittaessa laskoksia ja liimaa mekko kuumaliimalla kiinni.\n5. Avaa noin 17 cm valkoista paperinauhaa kumpaakin hihaa varten. Liimaa nauha lieriön muotoiseksi puikkoliimalla, käännä yläreunasta 1 cm nurjalle ja tee alareunoihin kaksinkertaiset käänteet. Rutista hihan yläreuna ja liimaa hihat paikoilleen mekko-osaan. Liimaa vielä enkelin kädet hihojen sisälle.\n6. Leikkaa siiville taustapahvi.\n7. Avaa siipiä varten n. 1 m kultaista paperinauhaa. Leikkaa nauhasta 5 cm pitkiä pätkiä, tee niiden toiseen päähän piparkakkumainen reuna.\n8. Liima siipien taustapahvi täyteen näitä paloja kerroksittain aloittaen siipien alareunasta. Tasaa siipien reunat leikkaamalla.\n9. Kiinnitä siivet enkelin selkään kuumaliimalla.\n10. Väännä metallilangasta enkelille sädekehä ja kiinnitä se kuumaliimalla.\nVilma Melasniemen kassi: Servomuto tarjoilupöytä 18.11.2001


Pitkän tauon jälkeen ajettiin Hannu 65v ralli!\n3.9 oli pitkän tauon jälkeen hyvänä testi kisana ajettu Hannu 65v ralli Valkeakoskella. Edellisen kerran 5.6 ajetussa TYVI rallissa Micra koki täydellisen laatikko tuhon ja samalla tuli todettua lukon olleen rikki jo pidempään. Kilpailussa ajettiin samaa reittiä neljään kertaan, kaksi kertaa molempiin suuntiin ja reitillä mittaa oli reilut 11km. Petri lähti isänsä Mikan kanssa nuotitettavaan luokkaan, tarkoituksena saada treeniä sekä ajoon että nuotin tekoon.\nVarovaisesti kisa lähtikin liikkeelle ja ajamattomuus paistoi selkeästi, kun ajotaukoa oli kertynyt 3 kuukautta ja kesällä kilometrejä oli alla vain vaivaiset 55km. Toinen EK menikin jo huomattavasti paremmin ja auto tuntui ehkä jopa ekaa kertaa ajettavalta.\nKolmonen ajettiin sitten toiseen suuntaan ja se tuli todella hyvin, pari pientä virhettä tuli mutta aikaa niissä ei juurikaan menetetty. Viimeinen EK tuli myös todella hyvin ja pienen pieni tilannekin mukaan mahtui. Loppuosalla rankkasade osui kohdalle ja hetken aikaa oli näkyvyys melko olematon.\n"- Oli todella kiva ajaa nuotista, on se hienoa hommaa! Ajot tuntui todella hyvältä, vaikka tänä kesänä ei laatikko murheitten takia ole juurikaan ajettu. Autossa on nyt uusia laatikko ja lukko, Harry Hocklyn suorakytkentä ja Gripperin lukko. Erityis kiitos Nyströmmin Henkalle muuten tästä mahdollisuudesta! Jotenkin tuntuu että lukko on ollut todella kauan pois pelistä, koska nyt se tuntui ajolleen paremmalta kuin koskaan aikaisemmin. Tästä on hyvä lähtee Ruoveden sprinttiin treeni mielellä, jotta saataisiin hieman kilometriä alle ennen Länsirannikon rallia. "


Swimsuit Porno Pimppi Omakuva\n17.07.2017 17.07.2017 swimsuit porno pimppi omakuva\nPimppi Omakuva Kerava tule ilmaisia Pimppi Omakuva Kerava porno anpastoscana.eu . 6. kesäkuu Trampoliini netistä aikuisen naisen pillu Private show helsinki Pillu 50 vuotiat porno ja poika panee oppilasta opettaja ja sexi asento Xl tytöjä on tullu kiimainen nainen eroottiset alusvaatteet sxsivideo free finland tube mummo private show helsinki omakuvaorg naiset naivat janna kotivideo seksi cat. kesäkuu TANTRAHIERONTA. OmaKuva - alastonkuvia seksikuvia Etusivu > ARVOSTELURYHMÄT > Paras pimppi: TIEDOSTO / Porno ja Seksi Omakuva.\n: Swimsuit porno pimppi omakuva\nMiesten seksiasut frenulumin repeämä Oppilaat sex tarinat thaihieronta lappeenranta thai hierojat nummela seksikauppa lihavien huorien numero riihimäki seksi hieronta hellä seksi ylivieksa seksi vaasa maksullinen pillu normaali seksi chatti pissaa herkku. Anna myös arvosanasi ja kommenttisi muiden aikaansannoksista. Jasmin seksisivu ei toimi swimsuit porno pimppi omakuva galleria seksi videot. Hän oli aina hyvä ystävä ja vietti usein aikaa luonamme töiden jälkeen. Vuokravideoita K18 Vuokravideoita, suomalaisia ja ulkomaisia. Äiti jota halusin nuolla poika. Pokechat kännykällä K18 Pokechat - sms chatti myös tyttöjen kuvilla.\nSwimsuit porno pimppi omakuva 988\nSUOMI TREFFIT GMAIL LOGIN SUOMI 465\nPimppi Omakuva Kerava tule ilmaisia Pimppi Omakuva Kerava porno anpastoscana.eu . OmaKuva - alastonkuvia seksikuvia Etusivu > ARVOSTELURYHMÄT > Paras pimppi: TIEDOSTO / Porno ja Seksi Omakuva. 3 vuotta sitten Hell Porno pimppi, läski, lihava tyttö, pillu, tussu; Bikini () Biseksuaali () Blondi () Brasilia () Britti ().\nSeks porno video estonia


Valtteri Bottas on uudessa tilanteessa – uutiset nuorista F1-tähdistä eivät yllättäneet - Formula 1 - Ilta-Sanomat\nBottaksen sopimus Mercedeksen kanssa on taas katkolla. Nyt optiotkin ovat umpeutuneet.\nValtteri Bottas palkittiin Vuoden autourheilijana AKK:n gaalassa tammikuussa. Kuva: AKK / Taneli Niinimäki\nValtteri Bottas lähtee uuteen F1-kauteen tutusta tilanteesta. Sopimus Mercedeksen kanssa on taas katkolla – nyt tosin ensi kertaa niin, että kausista 2017–19 solmittu 1+1+1-vuotisen sopimuksen optiotkin ovat umpeutuneet.\nF1-säännöt menevät uusiksi vuodeksi 2021. Moni odotti myös siirtomarkkinoista poikkeuksellisen kuumia, mutta osa paletista on ratkennut jo talven aikana. Ferrari ja Red Bull sitoivat nuoret tähtikuskinsa Charles Leclercin ja Max Verstappenin pitkillä sopimuksilla.\n– Kaikilla on vähän peli auki ensi vuoden jälkeen, niin ehkä he halusivat varmistaa, että ainakin yksi kuski on selvillä. Sinänsä se ei yllätä. Kummatkin ovat kuitenkin nuoria ja taitonsa jo nähneitä kuskeja. Tiimit tietävät, ettei heidän pitämisessään ole riskiä vaan halusivat sitoa heidät, Bottas sanoo.\n– Mikäs siinä. Ihan hyvä juttu, joka voi vähän vakauttaa asioita tämänvuotisessa kuskimarkkinoiden häslingissä.\nFormula 1 19.1.2020 7:01


Vaalitulosten ennakointi vaikeutuu – Hämeen Sanomat\nVaalitulosten ennakointi vaikeutuu\n8.4.2017 00:00 Päivitetty 20.8.2018 15:43\nHuomenna sunnuntaina saadaan vihdoin selville, ketkä istuvat valtuustoissa seuraavan nelivuotiskauden.\nEnnakkoarviointeja on tehty tiheään, ja mediatalot julkaisevat mielipidemittauksia lähes päivittäin. Niiden pohjalta on kuitenkin yhä vaikeampi arvioida ehdokkaiden läpimenoja ja puolueiden voimasuhteita.\nJonkinlaisia suunta-arvioita ne antavat, mutta eivät enempää.\nSyitä ei ole vaikea löytää. Pari viikkoa ennen vaaleja lähes 40 prosenttia äänioikeutetuista ilmoitti, ettei ole päättänyt, ketä äänestää tai äänestääkö lainkaan.\nKaiken lisäksi puolueuskollisuus kärsi jo aikoja sitten romahduksen. Ihmiset saattavat hyvin mitättömien yksittäisten tapahtumien vaikutuksesta muuttaa aikaisempaa kantaansa.\nPerinteiset oikeisto-vasemmisto -jaotkaan eivät enää entisen kaltaisesti toimi. Demareita kannattanut voi äänestää kokoomusta ja päinvastoin. Vielä 1970-luvulla tällainen oli ennen kuulumatonta.\nSuurin rajojen rikkoja on ollut perussuomalaiset, ja sen edeltäjä SMP. Vuoden 1970 eduskuntavaaleissa SMP veti ääniä etenkin keskustalta, mutta myös vasemmistopuolueilta.\nPerussuomalaiset on nyttemmin tehnyt saman. Lisäksi puolue on herätellyt nukkuvaa väkeä uurnille.\nJopa vasemmistoliiton haalarisoston väestä moni vaihtoi perussuomalaisiin, koska he vastustivat muun muassa työvoiman vapaata liikkumista ja EU-jäsenyyttä.\nKun ideologiat ovat vaihtuneet pragmatismiin, puolueet näyttävät hyvin samankaltaisilta. Etenkin kolme suurta – kokoomus, keskusta ja demarit – ovat lähes kuin yhdestä puusta.\nEroa on vain siinä, ollaanko hallituksessa vai oppositiossa. Nyt demarit räksyttävät oppositiossa. Jos puolue olisi hallituksessa, leikkausten taso olisi sama, mutta painostuksista saattaisi löytyä sentään pieniä eroja.\nÄänestäjiä johtavien puolueiden samankaltaistuminen turhauttaa. Yleisiä ovat puheet siitä, että äänestää miten tahansa, niin mikään ei muutu. PS toi kieltämättä pienen piristyksen ja erilaisuuden tunnun.\nHallituksessa sen särmät ovat kuitenkin hioutuneet, eikä väistyvää puheenjohtajaa, ulkoministeri Timo Soinia erota muista ministereistä kuin vyön pituus.\nYksi merkittävä jännityksen aihe huomisissa vaaleissa on äänestysaktiivisuus.\nPelkona on aktiivisuuden putoaminen lisää viime vaalien 58,3 prosentista.


Netin mukanaan tuoma sananvapaus-hyvä vai paha? | Helmat hulmuten\nVaikka some, blogit ja erilaiset keskusteluryhmät ovat tuoneet mukanaan paljon hyvää, niin itse ainakaan en ole ihan varma siitä ovatko ne tuoneet enemmän hyvää vaiko pahaa.\nEnnen nettiä pidettiin yhteyttä puhelimitse tai kirjeitse tai nähtiin livenä. Ihmisten erilaisia mielipiteitä näki lähinnä lehtien yleisönosastoilla. Jollain tavalla sitä tunsi olevansa enemmän turvassa negatiivisuudelta, jota nykyän tulvii joka tuutista.\nNyt ihan kuka vaan voi kirjoittaa netissä lähes mitä vaan. Se ei ole minusta pelkästään hyvä asia. Ihminen jolla on paha olla, voi oksentaa pahan olonsa muiden niskaan joutumatta siitä minkäänlaiseen vastuuseen.\nKun itse sain ensimmäisen oman tietokoneeni vasta vuonna -03, olin muutaman vuoden ihan sfääreissä, olenhan aina tykännyt kirjoittamisesta. Mutta ei mennyt aikaakaan, kun huomasin että eipä kannatakaan välttämättä esim. netin keskustelupalstoilla esiintyä omana itsenään, koska alkoi tulla shittiä niskaan.\nEnsimmäinen keskustelupalsta missä kirjoittelin, oli City.fi, sitten tuli kaksplus, kun aloin odottaa poikaani. Kaikkein julminta oli mielestäni kritiikki asellaisten asioiden suhteen , joille en voinut itse mitään. Olin avoin, kuten täällä blogissanikin, mutta vain niiden asioiden suhteen joista halusin/haluan olla avoin. En todellakaan kaikesta. Mutta kun esim. kerroin EDS:stä ja mitä se minulle aiheuttaa, sain stalkkerin. Jokaisessa ketjussa missä keskustelin, hän mollasi minua. Profiilissani oli kuviani. Hän mollasi minussa mm.asioita jotka kertovat siitä että minulla on EDS. Hän kiersi ketjusta toiseen haukkumassa minua kieroseläksi, kenokaulaksi ja vammaiseksi jonka ei olisi pitänyt edes syntyä, puhumattakaan lapsen saamisesta. Minut olisi pitänyt hänestä abortoida. Kun kerran kyselin hyviä kampaamoja, hän kommentoi ettei minun ohuista haivenistani saa mitään kampausta, ja kun kyselin suosituksia hyvistä meikkaajista, hän kommetoi ettei kannattaisi vaivautua, sillä minusta ei edes ammattilainen saisi kaunista. Jouduin poistumaan koko paikasta.\nOlen joskus hieman liian hyväuskoinen ihmisten suhteen, uskon helposti ihmisistä hyvää. Usein ihan turhaan. Olen saanut pettyä karvaasti moneen kertaan. Opin kantapään kautta, että netissä ei kannata olla liian avoin, koska kuka vaan voi sanoa mitä sylki suuhun tuo.\nMutta sitten taas toisaalta- olen saanut netin kautta kasapäin uusia ystäviä! ❤\nOlen nyt läksyni oppinut, mutta itsetuntoni on vahvistunut vuosien varrella niin paljon, että uskallan kirjoittaa jo aika avoimesti omasta elämästäni. Esim. sairauksistani ja monista ajatuksistani. Ymmärrän jo, että jos joku alkaa niistä minua mollata, vika löytyy mitä todennäköisimmin mollaajan korvien välistä. Jos joku haukkuu mina vammaiseksi, nauran ja sanon että joo, niin olen, mitä sitten?\nNettikiusaamisen koteena olemisen jälkeen vaati kuitenkin paljon rohkeutta aloittaa blogi. Olisihan siinäkin riski, että saan jonkun kiusaajan vaivoikseni. En ole tosin vielä saanut. Ja jos sellainen ilmaantuisi, en enää pahoittaisi mieltäni, sillä olen jo alkanut ymmärtää, mitä tämä netin tuoma sananvapaus on tuonut mukanaan, pysyvästi. Negatiivisten ihmisten läsnäolon.\nOlen myös vahvistunut vuosien varrella, ja itsetuntoni on huimasti parantunut. Siitä olen iloinen. Uskallan laittaa kuviani nettiin, koska rakastan vaatteita ja poseerausta, vaikken mikään missimalli olekaan, vaan ihan tavallinen suomalainen, keski-ikäinen nainen. Uskon, että se tuo minut myös lähemmäs lukijoitani, se tavallisuus, ja epätädellisyys. Ja myös aitous. Mahdollinen epärakentava kritiikki ei enää saa minua masentumaan.\nFacebook on sitten myös aika riskaabeli paikka. Siellä pitää olla todella varovainen mitä sanoo, ettei joku vedä herneitä nenuunsa. Huvittavimpia juttuja on ehdottomasti se, kun lapseni ollessa pieni laitoin päivityksen, jossa tuli esiin että syötän joskus lapselleni purkkiruokia. No yksi entinen fb-kaverinihan veti hillittömät kierrokset siitä- kaupunkireissujakin vasten olisi pitänyt pakata mukaan itsetehtyjä, prosessoimattomia ja lisäaineettomia soseita vauvalle. Ja milloin mitäkin. En kuitenkaan enää pelkää kritiikkiä siinä määrin kuin vielä muutama vuosi sitten, olen karaistunut ja vahvistunut ja oppinut, että netissä voi kuulla ihan mitä vaan.\nYksi somen mukanaan tuoma ilmiö on sitten nämä julkisuuden henkilöiden joskus hyvinkin voimakkaat mielipiteet eri asioiden suhteen. Eilen triggeröidyin äitiyden kamaluuden kuvailusta, ehkä ihan ymmärrettävääkin, kun itse kärsin 18 vuoden tahattomasta lapsettomuudesta, ja olin onneni kukkuloilla äitiydestä vaikka lapseni huusi yöt ja päivät ensimmäisten kuukausien ajan.\nOlen vihdoin saanut suodattimeni päälle. Olen ymmärtänyt, että tosiaan kuka vaan voi netissä kirjoittaa ihan mitä mieleen juolahtaa. Osaan jo ohittaa kirjoitukset, joiden huomaan nostavan verenpainettani. Annan netti-ihmisten kirjoittaa kaikessa rauhassa omia mielipiteitään, ja ajatella, että no, hänellä on oikeus subjektiivisen mielipiteeseensä, ja myös ilmaista se, kun se nykyään on niin helppoa.\nOlen vihdoin alkanut sopeutua netin mahdollistamaan uuteen avoimuuteen ja kaikenkarvaisiin mielipiteisiin. Olen huomannut jopa, etten ole enää ihan niin kova pahoittamaan mieltäni, vaan osaan päästää ne toisesta korvasta (tai silmästä) sisään ja toisesta ulos.\nOlen vihdoin 2000-luvun ihminen, onnellinen, sisältä ohjautuva ja entistä tasapainoisempi. Ja ennen kaikkea, henkisesti vahvempi.\n← Uutta talvikampetta ja hauskoja valokuvia\nTykkäätkö kengistä joilla erotut joukosta? →


Vertailutalousihmisen mieli sairastaa - Keskustelut - Tiede.fi\nPakkoruotsi Euroopan ihmisoikeussopimuksen vastainen?Euroopan islamisoitumisen aikatauluPalkkakattoKeskipakoisvoima, onko se tarua?Euroviisujen tiimoiltaPyörimisliikkeen liike energiaTiedekatsaus osoitti valtion rasvaopit perusteettomiksiHimanka ja mikä kiertää mitäkinNo onko ihminen sitten koskaan käynyt KUUSSA?Maailman huonoimmat vitsit tänneLalli tappoi Henrikin Köyliöjärven jäälläMiten aivot voivat synnyttää tietoisuuden?Painovoima, paino ja putoamiskiihtyvyys.Ilmasto viilenee9/11 keskustelu osa kaksi\nTänään on Su Touko 26, 2013 11:20 am\nVertailutalousihmisen mieli sairastaa\nViestin otsikko: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: La Huhti 28, 2012 7:38 am Liittynyt: Pe Syys 09, 2005 12:43 pmViestit: 5553Paikkakunta: Helsinki\nVarkaudessa mies puukotti kuoliaaksi itselleen tuntemattoman, aikuisiän kynnyksellä olevan nuoren – halusi päästä vapaalta suljettuun hoitoon [?]. Avohoitoon passitettu löi kirveellä Helsingin metrossa miestä päähän, ”ääni päästä käski tekemään” – uhri, nuori mies ei tullut koskaan tajuihinsa, kuoli tietämättä miksi. ---... 1950- ja 60-luvuilla oli runsaasti työpaikkoja, joihin pääsi yksinkertaisellakin osaamisella työhön. Työt olivat teollisuuden ja palveluiden aputöitä, jotka olivat osana kokonaisuutta välttämättömiä, mutta joiden tekijäksi kelpasi yhteiskunnallisesti "lahjattomampikin" ihminen. Tuolloin heillekin oli töitä ja osallistumista yhteiskuntaan. Tänään työn arvostus sinänsä on nousussa. Mielialalääkkeitä määrätään, syödään ja väärinkäytetään tänään (2012) enemmän kuin koskaan ja määrät ovat edelleen kasvussa. Yhä enemmän loppuun väsyneitä, mielensä kadottaneita ja raskaaseen oravanpyörään kriisiytyneitä passitetaan lyhyen mielisairaalapaikoituksen jälkeen avohoitoon vapaalle ... Muutoin 40% mielisairaaloiden asiakkaista hakeutuu vapaaehtoisesti hoitoon. Työtehtävien vaativuus kasvaa nykyaikana entisestään.Suomi on sairaanhoidossa vielä maailman huippumaita Suomessa huolehditaan myös mielisairaista sairaalakapasiteetilla promille koko kansakunnasta. Säästö- ja juustohöyläpolitiikka vie kuntia, kuntainliittoja ja sairaanhoitopiirejä ahtaalle, jolloin kotiinlähetyksistä kohoaa uutisoinnin aihetta traagisina otsikoina. Nykymallisessa markkinataloudessa myös mielisairaanhoito on hinnoiteltu ja pelissä on tavoiteasetanta. Veronmaksajat vähenevät Suomessa ja eliniänodote kasvaa entisestään. Ihmiset ikääntyessään yksinäistyvät ja erakoituvat kaupunkikaksioihinsa. Myös mielenterveytensä menettäneitä on yhä enemmän.Hoitotarve kasvaa psykiatriassa. On paljastumassa itsessään kriisiytyneiden yhä laajempi bentsodiatsepiinien 1] käyttö – nk. ”benzoista” 2] on tullut elämän lanka myös normaaleille elämästään ”häiriintyneille” – mitä sillä nyt tarkoitetaankaan.Aina ja jatkuvasti höyläämisen kustannuspolitiikka – kaikki mitataan rahassaYleislääketieteen hoitopäivän (somatiikka) hinnaksi on määrätty 1150 euroa per päivä (2006). Psykiatriassa se on 630 euroa. Mielisairaaloissamme vuodepaikoista on n. 75% aina käytössä. Ihmiset tarvitsevat stressin, burn-out -ilmiöiden, yleisen jatkuvan huolen ja kiristyneen perhe-elämän vuoksi enemmän päivystyskäyntejä hinnalla 110-273 euroa per käynti. Sairaidemme joukossa on myös "lopullisesti menetettyjä" ja yhteiskunta joutuu vakavimman toden eteen, koska päätökset on tehtävä myös heidän osaltaan.Sukulaiset ovat etääntyneet iän myötä, kunnes yksinäisyys kohtaa ja ainoaksi elämän helpotukseksi koituvat mielialalääkitys ja mm. mielisairaalat. Samalla tavalla "normaalit" ihmiset hakeutuvat apteekkiin, pankkiin ja lääkärin vastaanotolle puhekaverin puutteen vuoksi. Monet "mielisairaiden" kontaktiotot olisi voitu välttää vastuullisemmalla sukulaishuolehdinnalla. Kaukoidässä kolmannen polven lapset saavat arvokasta elämänkokemusta isoäideiltään ja -isiltään.Työ vaatii tai halutaan vaativan nykypäivänä yhä enemmän; miltei tehtävä kuin tehtävä, niin kolmen kielen osaaminen, kansainvälinen businesskokemus, 15 vuoden työkokemus ja alle 35 vuoden ikä; näitä tavoitteita ei monikaan täytä ja kummallinen dilemma: työvoimapulan ja työttömyyden yhdistelmä on tosiasiaa. Me ihmiset emme ole samasta puusta, vaan olemme yksilöitä ja kaikki eivät jaksa ponnistella, pyrkyröidä, taistella ja kyynärkikkailla itseään nykymaailman markkinamekanismimenestyjien joukkoon. Osa "palaa henkisesti loppuun" ja hakeutuu hoitoon pettyen omaan "osaamattomuuteen". Arkipäivän arvostus voisi kohdentua myös kädentaitoihin, jolloin "business- ja virkamieskikkailua" osaamattomat hiljaisemmatkin itseään vähemmän tyrkyttävät saavat tehtäväkuvan, josta saa osallistumisen ja yhteisöllisyyden tyydykettä. On muitakin mittausmenetelmiä kuin optiolauenta, urakkakorvaus ja nuolaisulisä.Lääkkeitä, mielialalääkkeitä ja yhä enemmän lääkereseptejä myös katukauppaan!Tänä päivänä uudet psyykelääkkeet palauttavat veronmaksajiksi akuuttipotilaita 2-4 viikon "hoitokierrolla", rivakammin kuin ennen. Pitäisi olla muitakin keinoja kuin lääkepumppaus. Yhteiskunnalle olisi edullisempaa järjestää osallistuvaa työtä, miltei mitä tahansa, kunhan ihmiset pääsevät takaisin yhteiskuntaamme tuoden hyödylliseksi kokemisen tunteen tekijöilleen. Nuorien keskuudessa kytee pommi, arvaamattomuuden pommi.Nyt on kasvu, materiaalinen kasvu ja näyttötalousMielenkiinto on liiaksi kohdistunut henkilökohtaisen ostovoimatulon valvontaan, huomaamatta, että ympärillä hätä ja tarve kasvaa heikentäen pitkällä aikavälillä myös "terveiden" elinoloja. Työ on yhteiskunnan suurinta vastuunkantoa huolehdinnasta ja hyvinvoinnista, jopa vähemmällä rahalla – ei poliitikkojen pelkkää vastuupuhetta, vaan työtä – joka on kansalaisen perusoikeus ja -velvollisuus....Tänä päivänä kansalaisille tuputetaan ”Lennä Matti, lennä” -elokuvaa muistutuksena ihmisen julkihädästä unohtaen kaiken sen glamourin ja kansallistunteen mitä nuori Matti Nykänen aikoinaan Suomen kansalle antoi maailman kautta-aikojen parhaana mäkihyppääjänä. On tekojen aika ... ja Matti on palannut elämään.Ilkka Luomahttp://www.facebook.com/first.ilkka VIITTEET1]Bentsodiatsepiinit --- http://fi.wikipedia.org/wiki/Bentsodiatsepiinit ---2]“Benzot” --- http://www.paihdelinkki.fi/keskustelu/v ... p?p=374187 ---(kirjoitus pohjautuu osaltaan etelä-suomalaisen suuren kuntayhtymän mielisairaalan vastaavan ylilääkärin haastatteluihin vuosina 2006 ja 2011)\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: La Huhti 28, 2012 9:10 am Liittynyt: Ti Kesä 26, 2007 9:46 pmViestit: 2944\nIlkka Luoma kirjoitti: Juuri kerkisin kirjoittaa Historia -osioon, joten totean tässä vain, että hyvä kirjoitus tämä, mutta eiköhän nämä kaikki hyvätkin mene harakoille. Puuttuu vielä se jokin, joka saa aikaan perinpohjaisen muutoksen. En usko, että millään muulla kuin suurella katastrofilla on riittävästi voimaa muutokseen. Emp:n varalta sanon, että katastrofilla en tarkoita pomminheittoa, vaan esimerkiksi suurta luonnonkatastrofia, esimerkiksi hapen, tai puhtaan veden vähenemistä olennaisesti tmv.\n_________________Kuten luonnossa on koreutta, niin olkoon ihmisen elämässäkin. Mutta se on toissijaista sen rinnalla mikä on olennaista. - I Ching, Muutosten kirja\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: La Huhti 28, 2012 1:18 pm Liittynyt: Su Tammi 30, 2011 5:15 pmViestit: 1970\nSurvival of fittest Ylös\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: Su Touko 06, 2012 6:25 pm Liittynyt: Pe Syys 09, 2005 12:43 pmViestit: 5553Paikkakunta: Helsinki\nvapaatyyli kirjoitti:Survival of fittest Miksi juuri nuoret miehet ovat kesken jättäneistä enimmäkseen ajautuneita ajelehtijoita - yksikään psykiatri ei ole antanut tähän täyttä, likikään täyttä vastausta!\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: Su Touko 06, 2012 7:06 pm Liittynyt: Ti Kesä 26, 2007 2:09 pmViestit: 8116\nvapaatyyli kirjoitti:Survival of fittest Survivalistit voivat mennä bunkkereihinsa.Ilkka Luoma kirjoitti:Miksi juuri nuoret miehet ovat kesken jättäneistä enimmäkseen ajautuneita ajelehtijoita - yksikään psykiatri ei ole antanut tähän täyttä, likikään täyttä vastausta!Minkälaista ihmisryhmää tämä ajautuneet ajelehtijat tarkemmin määriteltynä tarkoittaa?\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: To Touko 17, 2012 7:30 am Liittynyt: Pe Syys 09, 2005 12:43 pmViestit: 5553Paikkakunta: Helsinki\nShriek kirjoitti:vapaatyyli kirjoitti:Survival of fittest Survivalistit voivat mennä bunkkereihinsa.Ilkka Luoma kirjoitti:Miksi juuri nuoret miehet ovat kesken jättäneistä enimmäkseen ajautuneita ajelehtijoita - yksikään psykiatri ei ole antanut tähän täyttä, likikään täyttä vastausta!Minkälaista ihmisryhmää tämä ajautuneet ajelehtijat tarkemmin määriteltynä tarkoittaa?Peruskoulun ja/tai lukion yms. peruskoulun jälkeisen kolutuksen kesken jättäneet, ilman työtä vanhempiensa luona asuvat, joilla on vaikeuksia liittyä yhteenkuuluvuusryhmiin - lopulta saattaa olla masennusta, erakoitumista ja päihdeongelmia - yhtälö on näin valmis. Tämä määritys saattaa edustaa sitä pahimmassa vaaravyöhykkeessä olevia ...\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: To Touko 17, 2012 8:23 am Liittynyt: Ti Kesä 26, 2007 9:46 pmViestit: 2944\nVaikka nuoret miehet lorvisivatkin, olisivat juoppoja, lääkkeiden väärinkäyttäjiä tai masentuneita, niin on mahdollista että se on reaktio johonkin, mihin heillä ei ollut ollut vähimmässäkään määrin vaikutusvaltaa.Minä en usko, että nuorille pitäisi alentaa rimaa kuin idooteille ja kouluttaa heitä muiden säälin kohteiksi. Sekin ilo mikä niille säälijöille itselleen ehkä koituisi paremmuudentunteestaan, on vääränlaista iloa. Siitä voi tulla riippuvaiseksi ja voi kohta haluta painaa kanssaihmisiään alas, jotta saisi jokapäiväisen annoksensa. Vai ettekö ole nähneet miten tyhmät pitelevät vallan ohjia?Niillä joilla on valtaa, on myös vastuu siitä miten nuoret voivat.\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: To Touko 17, 2012 9:02 am Liittynyt: La Touko 20, 2006 7:01 pmViestit: 18937\nEläkelakeja ruuvaillaan niin ettei ihmiset pääse eläkkeelle vielä joltisenkin hyvässä kunnossa. Koulut taas on pakkotyöleirimäisiä paikkoja jonne oma oppilas saattaa tehdä aseellisen hyökkäyksen, eikä sen sijaan mene juttelemaan huolistaan rehtorille. Kaikki tuo kuvaa pakko-yhteiskuntaa joka kuristaa yksilöitä ja jos oireilee niin ruutataan lumelääkettä (tutkitusti 85 % on lumevaikutusta) kankkuun ja kirjoitetaan hullunpaperit. Julkisesta sektorista on tull,ut se piiskuri, ei työnantajista, jotka on kyykytetty hampaattomiksi. Jostain kreikasta ollaan hyvin huolissaan, ei omasta kansasta. Saatanan runkkarit (maan hallitus).\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: To Touko 17, 2012 9:34 am Liittynyt: Ti Kesä 26, 2007 2:09 pmViestit: 8116\nIlkka Luoma kirjoitti:Peruskoulun ja/tai lukion yms. peruskoulun jälkeisen kolutuksen kesken jättäneet, ilman työtä vanhempiensa luona asuvat, joilla on vaikeuksia liittyä yhteenkuuluvuusryhmiin - lopulta saattaa olla masennusta, erakoitumista ja päihdeongelmia - yhtälö on näin valmis. Tämä määritys saattaa edustaa sitä pahimmassa vaaravyöhykkeessä olevia ...Kyse on luultavasti kasvattajista, jotka eivät ole kertoneet jälkikasvulle, mitä velvollisuuksia elämään kuuluu, jotta voisi tulla hyväksytyksi suomen kansalaisena. Voi olla, että heidän vanhemmat itsekin ovat eläneet lähes kokonaan sosiaalitukien varassa, jolloin kyse on vähän samanlaisesta ryhmästä kuin maahanmuuttajat.Mielestäni ongelma ei ole yhteiskunnan rakenteissa, vaan siinä, että kukaan ei yksinkertaisesti opeta/kasvata näitä ihmisiä. He vain elävät kotona. Sitten julkisessa keskusteluissa raavitaan päätä siitä, pitäisikö tilanne korjata oppivelvollisuuden muutoksella, kansalaispalkalla, yhteiskunnan tukitoimilla, yms. On todella säälittävää, kuinka materiaalinen maailmankuva suomalaisilla keskimäärin on, kun tällainen BIAS on syntynyt, jossa ääripäänä ovat täydellisen huolettomat idealistiset hipit ja toisessa ääripäässä täysin todellisen elämän ikävistä asioista vieraantuneet oikeistolaiset. Toisaalta samanlaisia ahdistavia materialisteja löytyy sekä vasemmalta että oikealta. Viimeksi materialistisvetoista tilitystä ja oman vastuun siirtoa kasvattajana ehdotti Anna Kontula. Aina vain joku kuvittelee, että riittävän hyvä systeemi korjaa tilanteen, kun ongelmaa pitäisi lähteä purkamaan sillä, että kohdataan sellaisia ihmisiä, jotka eivät oletusarvoisesti usko systeemeihin ollenkaan.Aiheeseen liittyvää keskustelua:http://areena.yle.fi/video/1336678859837\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: To Touko 17, 2012 1:01 pm Liittynyt: Ti Kesä 26, 2007 9:46 pmViestit: 2944\nShriek kirjoitti:Ilkka Luoma kirjoitti:Peruskoulun ja/tai lukion yms. peruskoulun jälkeisen kolutuksen kesken jättäneet, ilman työtä vanhempiensa luona asuvat, joilla on vaikeuksia liittyä yhteenkuuluvuusryhmiin - lopulta saattaa olla masennusta, erakoitumista ja päihdeongelmia - yhtälö on näin valmis. Tämä määritys saattaa edustaa sitä pahimmassa vaaravyöhykkeessä olevia ...Kyse on luultavasti kasvattajista, jotka eivät ole kertoneet jälkikasvulle, mitä velvollisuuksia elämään kuuluu, jotta voisi tulla hyväksytyksi suomen kansalaisena. Voi olla, että heidän vanhemmat itsekin ovat eläneet lähes kokonaan sosiaalitukien varassa, jolloin kyse on vähän samanlaisesta ryhmästä kuin maahanmuuttajat.Mielestäni ongelma ei ole yhteiskunnan rakenteissa, vaan siinä, että kukaan ei yksinkertaisesti opeta/kasvata näitä ihmisiä. He vain elävät kotona. Sitten julkisessa keskusteluissa raavitaan päätä siitä, pitäisikö tilanne korjata oppivelvollisuuden muutoksella, kansalaispalkalla, yhteiskunnan tukitoimilla, yms. On todella säälittävää, kuinka materiaalinen maailmankuva suomalaisilla keskimäärin on, kun tällainen BIAS on syntynyt, jossa ääripäänä ovat täydellisen huolettomat idealistiset hipit ja toisessa ääripäässä täysin todellisen elämän ikävistä asioista vieraantuneet oikeistolaiset. Toisaalta samanlaisia ahdistavia materialisteja löytyy sekä vasemmalta että oikealta. Viimeksi materialistisvetoista tilitystä ja oman vastuun siirtoa kasvattajana ehdotti Anna Kontula. Aina vain joku kuvittelee, että riittävän hyvä systeemi korjaa tilanteen, kun ongelmaa pitäisi lähteä purkamaan sillä, että kohdataan sellaisia ihmisiä, jotka eivät oletusarvoisesti usko systeemeihin ollenkaan.Aiheeseen liittyvää keskustelua:[url]http://areena.yle.fi/video/1336678859837[/urlLinkin ohjelmassa oli niitä, joiden mediassa esiintyminen oli tottunutta ja varmaa, kuten ammattiyhdistysliikkeen Lauri Ihalaisen, yrittäjän ja jonkun kolmannen, joiden tukat oli muodin mukaisesti leikattu ja kammattu, puhumistyyli oli varma ja vakuuttava. Kun on turvattu hyväpalkkainen työ, tuo varmuus seuraa jo siitä.Se medionomiksi kouluttautunut, joka ei kuulunut edellä mainittuihin, oli rastatukkainen, epäsiistin näköinen ja epävarmuus näkyi kaikessa. Puhetyyli ei vakuuttanut. Hän sanoi etsivänsä työtä, joka olisi osa elämäntarkoitusta. Yhteensä Suomessa on 72 000 työtöntä ja syrjäytynyttä nuorta.Työttömiä, mutta etenkin paikalla ollutta työtöntä muistutettiin moneen kertaan velvollisuudesta, moraalista, pitää tehdä työtä, pakko tehdä työtä, ja kuinka muut maksavat päivärahaa, suojaverkot ja muut tukitoimet työttömille: Työpajapaikka maksaa 650 e/kk yhteiskunnalle, plaap plaap plaap ... Miksi ei oppisopimustyötä yrityksissä työttömille nuorille? kyseli yrittäjä (ei maininnut paljonko se maksaa yhteiskunnalle). Jos nuoret eivät mene oppisopimuskoulutukseen, siellä voi olla joku vika. Epäilen työpaikkakiusaamista.Työpajat olivat kai onnistunut osaratkaisu, kun ainakin yksi nuori sanoi, että siellä on kivaa. Mikä niissä työpajoissa maksaa niin paljon? Olen nähnyt työpajoja kierrätyskeskusten yhteydessä, jolloin materiaalia saa kai melkein ilmaiseksi.\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: To Touko 17, 2012 1:37 pm Liittynyt: Ti Kesä 26, 2007 2:09 pmViestit: 8116\npinklin kirjoitti:Miksi ei oppisopimustyötä yrityksissä työttömille nuorille? Työpajat olivat kai onnistunut osaratkaisu, kun ainakin yksi nuori sanoi, että siellä on kivaa. Mikä niissä työpajoissa maksaa niin paljon? Olen nähnyt työpajoja kierrätyskeskusten yhteydessä, jolloin materiaalia saa kai melkein ilmaiseksi.Minua ei juurikaan kiinnosta asian taloudellinen puoli vaan se, mitä on koohtuullista vaatia kaikilta ja mitä ei. Tällainen näkökulma tuntuu olevan jokaiselta osapuolelta täysin unohduksissa, eikä kukaan uskaltanut alkaa argumentoimaan periaatteidensa puolesta, vaikka kaikkien noiden poliittisten valintojen taustalla sellaiset vaikuttavat. Se on minusta aivan uskomatonta, että uskaltaa esim. äänestää jotain puoluetta tai arvostella muita, vaikka ei ole edes omien periaatteidensa kanssa vakaalla pohjalla. Seurauksena on sitten se, että politiikassa ja näissä tv-ohjelmissa kinastellaan yleensä aina ihan typeristä asioista. Ihmisillä ei siis näytä olevan edes mitään todellista kiinnostusta päästä yhdessä johonkin rakentavaan lopputulokseen. Kyse on yleensä vain vallan ja vastuun pallottelusta vailla mitään todellista päämäärää.\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: To Touko 17, 2012 1:56 pm Liittynyt: Ti Kesä 26, 2007 9:46 pmViestit: 2944\nShriek kirjoitti:pinklin kirjoitti:Miksi ei oppisopimustyötä yrityksissä työttömille nuorille? Työpajat olivat kai onnistunut osaratkaisu, kun ainakin yksi nuori sanoi, että siellä on kivaa. Mikä niissä työpajoissa maksaa niin paljon? Olen nähnyt työpajoja kierrätyskeskusten yhteydessä, jolloin materiaalia saa kai melkein ilmaiseksi.Minua ei juurikaan kiinnosta asian taloudellinen puoli vaan se, mitä on koohtuullista vaatia kaikilta ja mitä ei. Tällainen näkökulma tuntuu olevan jokaiselta osapuolelta täysin unohduksissa, eikä kukaan uskaltanut alkaa argumentoimaan periaatteidensa puolesta, vaikka kaikkien noiden poliittisten valintojen taustalla sellaiset vaikuttavat. Se on minusta aivan uskomatonta, että uskaltaa esim. äänestää jotain puoluetta tai arvostella muita, vaikka ei ole edes omien periaatteidensa kanssa vakaalla pohjalla. Seurauksena on sitten se, että politiikassa ja näissä tv-ohjelmissa kinastellaan yleensä aina ihan typeristä asioista. Ihmisillä ei siis näytä olevan edes mitään todellista kiinnostusta päästä yhdessä johonkin rakentavaan lopputulokseen. Kyse on yleensä vain vallan ja vastuun pallottelusta vailla mitään todellista päämäärää.Ja kohtuullista on ihan ensimmäiseksi, että oppilaitokset ja työpaikat puhdistetaan kiusaamisesta. Pitää päästä siihen, että kenenkään itsetuntoa ei poljeta lokaan päivästä toiseen.Sitä miten toisten ihmisten kanssa ollaan, pitäisi pätevien opettajien toimesta opettaa lapsille jo ensimmäiseltä luokalta alkaen. Kiusaajaopettajille tietysti potkut.Vasta oikeuksien täysimääräisesti toteuduttua voidaan esittää velvoitteita.\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: Su Touko 20, 2012 10:20 am Liittynyt: Ti Kesä 26, 2007 2:09 pmViestit: 8116\npinklin kirjoitti:Vasta oikeuksien täysimääräisesti toteuduttua voidaan esittää velvoitteita.Taidat olla aikamoinen idealisti, mutta mikäs on siinä ollessa. Ylös\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: Su Touko 20, 2012 11:29 am Liittynyt: To Syys 03, 2009 7:58 pmViestit: 5069Paikkakunta: mother earth\nvoisiko olla niin, että nuoret eivät näe elinikäistä asuntolainaa, uutta autoa ja joka arkipäiväistä puurtamista elämän tarkoituksena? kaikki elinkustannukset vain nousevat ja nuorille työntekijöille jää palkankorotusten jälkeen vähemmän käteen millä nauttia kuin edellisenä vuonna, vaikka mikään ei ole nuoren rahankäytössä muuttunut? voisiko olla niin, että nuoret alkavat vähitellen siirtymään downshift-aikakauteen, jossa vähemmän materiaa on enemmän aikaa tehdä asioita, joista nauttii? kapitalisti on käynyt liian ahneeksi ja haluaa lähestulkoon koko kakun sen sijaan, että jakaisi siitä muillekkin jotka ovat kakun rakentamiseen osallistuneet. mitenkäs se sananparsi menikään, ahneella on paskainen loppu.\nViestin otsikko: Re: Vertailutalousihmisen mieli sairastaaLähetetty: Ma Touko 21, 2012 12:21 pm Liittynyt: Ti Syys 13, 2011 11:37 amViestit: 6723\nShriek kirjoitti:Kyse on luultavasti kasvattajista, jotka eivät ole kertoneet jälkikasvulle, mitä velvollisuuksia elämään kuuluu, jotta voisi tulla hyväksytyksi suomen kansalaisena. Voi olla, että heidän vanhemmat itsekin ovat eläneet lähes kokonaan sosiaalitukien varassa, jolloin kyse on vähän samanlaisesta ryhmästä kuin maahanmuuttajat.Veikkaan, että tuon jargonin heistä jokainen osaisi suoltaa unissaankin. Se mitä puuttuu, on oppi siitä, että kelpaa itsenään tähän velvollisuuksia suorittavien joukkoon. Kelpaa, vaikka kärsii lukihäiriöstä, oppimisvaikeuksista tai on ujo. Kelpaa, vaikkei olekaan jo 7-vuotiaasta ollut kykenevä hillittyyn ja tunteet piilottavaan tasaisuuteen tai juuri sopivaan ja hyväksyttävällä tavalla ilmenevään aktiivisuuteen. Kelpaa vanhemmilleen, kavereilleen ja opettajilleen sellaisena kuin on - virheellisenä ja puutteellisena. Puuttuu myös riittävä määrä kokemuksia siitä, että yrittämällä voi saavuttaa, tekemällä voi oppia ja olemalla oma itsensä voi saada hyväksyntää muilta. Ja vaikka kaikki tämä olisi yritetty antaa, voi silti mennä jotenkin pieleen. Toisaalta vaikka tämä kaikki puuttuisi, jotkut pärjäävät silti.


Kiertäjäkalvosinoireyhtymä - nordichealth.fi - Hoitoa kipeään olkapäähän\nKiertäjäkalvosin koostuu neljän olkapään seudun lihaksen jänteestä. Nämä lihakset sekä lihasten jänteet tukevat olkapäätä sekä mahdollistavat olkapään liikkeiden tekemistä. Kiertäjäkalvosinoireyhtymä vaikuttaa juuri näihin jänteisiin, joko yhteen tai useampaan.\nKiertäjäkalvosinoireyhtymä voi syntyä liiallisesta rasituksesta, huonoista asennoista tai esimerkiksi kaatumisesta. Näistä tavallisin syy on kuitenkin toistuvat vääränlaiset kuormitukset olkapään seudulle. Kiertäjäkalvosinoireyhtymässä olkapään lihasten jänteissä tapahtuu hetkellisiä muutoksia, kuten esimerkiksi jänteen paksuuntumista, heikkenemistä tai repeämistä. Myös jänteiden turvotus tai kalkkimuodostumat ovat mahdollisia.\nKiertäjäkalvosinoireyhtymän oireet ovat arkuus tai kipu olkapään seudulla, etenkin olkapään etuosassa tai sivulla. Olkavarren etuosassa voi myös olla turvotusta. Olkapään lihaksisto voi tuntua heikolta, liikerata pienentyneeltä ja kipua voi esiintyä sekä päivisin että öisin. Kipua provosoi yleensä hartiatason yläpuolella suoritettavat liikkeet.\nKiertäjäkalvosinoireyhtymän hoito koostuu kivunhallinnasta, muun muassa lääkehoidolla, kylmä- tai kuumahoidolla, TENSillä tai teippauksella. Tämän lisäksi olkapäätä lähdetään kuntouttamaan venyttelyillä, liikkuvuusharjoitteilla sekä voimaharjoitteilla.\nNordic Healthilla kuntoutus alkaa fysioterapeutin alkututkimuksella. Tämän jälkeen luodaan yksilöllinen harjoitteluohjelma, johon kuuluu omaan arkeen sopiva kivunlievitys, liikkuvuuden lisääminen, voiman edistäminen ja kuormittavien asentojen ergonominen ohjaus. Kuntoutus tapahtuu sekä kehonpainolla että laitteilla, jolloin harjoittelua voidaan seurata hyvin tarkasti ja varmistaa nousujohteisuus.


Japani mainitaan lähes aina rock-lehdissä ja rokkarien muistelmissa maana, jossa fanaattiset fanilaumat intohimoisesti kirkuen piirittävät maahan saapuneita ulkomaalaisten bändien jäseniä. Kaikki ovat varmasti kuulleet Sami Yaffan kertoman tarinan japanilaistytöstä, joka piiloutui 80-luvulla Hanoi-basistin hotellihuoneen vaatekaappiin tavatakseen idolinsa. Japani on aina ollut, varsinkin etäältä Euroopasta ja Amerikoista katsottaessa, kummallisen ristiriitainen kulttuuri. Korrektin hienostuneet käytöstavat ja hillitty arvokkuus tulevat mieleen ensimmäisenä. Monilla keikkatallenteilla nousevan auringon maasta on helppo todeta kuinka konservatiivisesti yleisö on pukeutunut, hevikeikoillakin monilla jannuilla on valkoinen kauluspaita ja solmio. Aivan kuin toimistotyöntekijöillä Lontoon Cityssä. Samalla Japani on maa, jossa voi ostaa pikkuhousuja automaatista, nukkua kapselihotellissa tai katsoa televisiosta mitä hämmentävämpiä kisailu- ja visailuohjelmia, joissa kilpailija laitetaan kuution sisään karhun kanssa tai joukko trikoisiin pukeutuneita tyyppejä yrittää kiivetä saippuoituja portaita. Niihin verrattuna kotimaiset Napakymppi ja Metsolat ovat melko iisiä kamaa. Japani on siis varsin moni-ilmeinen ja kummallinen maa. No niin on tietysti Suomikin...ja Venäjä...ja Yhdysvallat vasta hassu paikka onkin...puhumattakaan Ruotsista.\nVuonna 1985 sain käsiini japanilaisen Loudness-yhtyeen uunituoreen Thunder in the East c-kasetin. Samaan aikaan postiluukusta kolahti Heavy Heaven -lehti, jossa samaista albumia mainostettiin tukevasti ja hieman hassusti muodossa Thunder in the Last :). Yhtyeen kitaristin Akira Takasakin huhuttiin olevan jopa Eddie Van Halenia kovempi kepittäjä, tai ainakin melkein. Thunder in the East todellakin osui ja upposi. Itselleni se on edelleen se The Loudness -albumi. Vaikka seuraajat Lightining Strikes (1986) ja Hurricane Eyes (1987) olivat kelpo lättyjä, jäi niistä kuitenkin hieman vaisuhko fiilis. Vasta vuosia myöhemmin tutustuin yhtyeen alkupään tuotantoon ja Thunder in the Eastia edeltänyt Disillusion (1984) on varsinkin kitaristi Takasakin kohdalta aivan käsittämättömän hienoa kamaa.\nMutta vuonna 1989 Loudness oli urallaan käännekohdassa. Aiemmat melko hyvin menestyneet levyt tuottanut Max Norman oli sitä mieltä, että yhtyeen todelliseen breikkaamiseen ulkomailla oli vain yksi este. Laulaja Minoru Niiharan japanilainen aksentti. Eli sama juttu, joka omalla tavallaan teki myös yhteestä uniikin. Aivan sama kuin Mötley Cruen kohdalla. Vince Neil ei ehkä ole kovin kummoinen vokalisti, mutta hän on maailman paras ääni Mötley Cruelle. Niin on myös Minoru Niihara Loudnessille. Valitettavasti tuottaja Norman sai muun bändin uskomaan omaan visioonsa ja Niiharan pesti yhtyeessä päättyi. Tilalle mikkiständin varteen saatiin amerikkalainen Obsession-yhtyeessä joikannut Michael Vescera. Uusi vokalisti hoitaa vuonna 1989 ilmestyneellä levyllä tonttinsa ilman moitteen sanaa. Kokenut rokkikukko tarttui pestiinsä kumartelematta ja näyttämällä närhen pallit ja osoittamalla mistä kana pissii.\nMichael Schenker ja Akira Takasaki suunnittelevat saunailtaa.\nSoldier of Fortunen ilmestyessä siltä nostettiin sinkkulohkaisuksi ja videobiisiksi You Shook Me, joka a-puolen kakkoskipaleena onkin aivan loistava iskusävelmä. Samoin kuin levyn avaava nimibiisi. Jo levyn aloittava Takasakin kitarariffi on tunnistettavaa täysin omanlaista työskentelyä. Akira Takasaki on niitä harvinaisia metallikitaristeja, että hänellä on oma täysin tunnistettava tyylinsä. Maailman metallikuppiloiden baaritiskit ovat täynnä toinen toistaan teknisempiä taitavavia tiluttajia, mutta omaääniset maestrot voi laskea kahden käden sormilla. Sielukkuus soitossa ja sormien kautta kielille kulkeva karisma ovat jotain mitä ei voi kuin pyyteettömästi ihailla.\nKolmantena kuultava Danger of Love hiljentää tempoa ja on kerta kuulemalla helposti toisesta korvasta sisään ja samantien toisesta ulos -matskua. Muutaman kerran kuunneltuna kappale kuitenkin kasvaa, eikä tässäkään voi kuin ihailla mister Takasakin soolottelua. Twenty-Five Days on kasarihardrock-levyjen ns. pakollinen balladi. Aivan siirappiseksi ei biisiä ole kuitenkaan taputeltu, onneksi. Ihan kiva slovari, jota ilmankin olisi voinut elää. Viimeisenä vinyylin ekalta puoliskolta täräytetään vielä Red Light Shooter. Hyvä biisi, joka olisi voinut olla rosoisempikin rokkaavana palana. Max Normanin tuotanto on Loudnessin kohdalla minun makuuni liian sliipattua. Samasta synnistä kärsi myös jo Lightning Strikes -levy. Hieman enemmän räkää, niin näistäkin kappaleista olisi jäänyt synteettinen jälkimaku pois ja haju olisi voinut menestyksekkäämmin leijua jenkkimarkkinoille asti. Ymmärrän toki, että tässä on haettu radioystävällisyyttä tai jotakin muuta täysin toissijaista turhaa ja laskelmoitua juttua.\nLoudness vuosimallia 1989.\nValitettavasti kakkospuolen materiaali ei jaksa kantaa aivan yhtä hyvin kuin levyn avaavat pari ekaa biisiä. Ja tietysti toisellekin puolelle tungettu vielä slovari, josta ei paljon jälkipolville jää kerrottavaa. Lost Without Your Love jo nimenäkin kertoo mitä kuuleman pitää. Mainittakoon vielä, että Max Norman on myös ottanut mukaan Dion entisen kosketinsoittaja Claude Schnellin, jonka taitoja olisi voinut hyödyntää nerokkaamminkin kuin vain luomaan bonjovimaista kiipparimattoa. Kaikesta huolimatta Soldier of Fortune on oiva rocklevy, jolla Loudness kuulostaa itseltään. Uusi vokalisti sulahtaa japanilaisremmiin mukaan sulavasti. Toisaalta voisin hyvin kuvitella Minoru Niiharan laulavan nämäkin veisut.\nOmalla kohdallani tämä oli viimeinen Loudnessin levy pitkiin aikoihin. Loudnessille kävi 90-luvun alussa kuten niin monille muillekin hardrock-yhtyeille. Ne unohdettiin ja hylättiin epämuodikkaina. Bändi väänsi vielä Vesceran kanssa toisen studiolevyn , joka vaipui täysin unholaan jo ilmestyessään. Loudness ei lopettanut missään vaiheessa vaan on tahkonut levyjä ja keikkoja läpi vaikeidenkin aikojen. Osaa levyistä ei enää julkaistu kuin Japanissa. 2000-luvun alussa bändi palasi klassiseen kokoonpanoonsa Niiharan palatessa laulajaksi Spritual Canoe (2001) -levyn myötä. Tyyliltään yhtye kuulosti jo enemmän Panteralta kuin omalta itseltään. Uusin tänä vuonna ilmestynyt Rise to Glory (2018) kuulostaa jälleen perinteiseltä Loudnessilta ja saa jalan vipattamaan ja hymyn huulille. Mutta jos yksi levy pitää ottaa bajamajaan mukaan, on se ilman muuta Thunder in the East vuodelta 1985. Siitä ei nouseva aurinko enää enempää voi nousta.\nLähettänyt Mika Kivelä klo 18.29 Ei kommentteja:\nTunnisteet: 1989, Akira Takasaki, Claude Schnell, Japani, Loudness, Max Norman, Mike Vescera, Minoru Niihara\nLähettänyt Mika Kivelä klo 11.05 Ei kommentteja:\nTänään sitten luvatusti lihamyllyn läpi vedetään Acceptin uutukainen The Rise of Chaos. Albumi on Acceptin uusimman aikakauden neljäs studiotekele. Uuden ajan voi tietysti laskea alkaneen vokalisti Mark Tornillon bändiin liittymisen myötä vuonna 2009. Vokalistin vaihtaminen on käynyt kohtalokkaaksi bändille ennenkin, kun muistellaan 1989 ilmestynyttä Eat The Heat -levyä ja Udo Dirkschneiderin korvannutta amerikkalaislaulaja David Reeceä. Udon maastohousuihin hyppääminen ei onnistu keltä tahansa. Udon omintakeinen karisma ja laulutyyli ovat olleet niin kiinteästi kuitenkin tärkeä osa Acceptia. Vuoden -89 levyn ja varsinkin kiertueen floppaaminen kiristi yhtyeen jäsenten välejä aina käsirysyihin asti takahuoneissa. Joten varmasti Wolf Hoffman ja kumppanit eivät halunneet enää uusia 80-luvun lopun tapahtumia.\nKun kuulin ensimmäisen kerran Mark Tornilloa Acceptin mikin varressa, heräsi ensin ajatus siitä, että nyt on etsitty vain ja ainoastaan samankaltaista lauluasaundia omaavaa kaveria kuin Udo. Mieleen hiipi Judas Priestin korvaajan etsiminen Rob Halfordille. Tim "Ripper" Owens oli tribuuttiyhtyeissä laulaessaan ja Priestiä fanittaessaan opetellut Halfordin maneerit viimeistä piirua myöten. Yhtä vain ei opettelemalla peilin edessä voi saada ja se on karisma. Olen myös sitä mieltä, että fania ei kannata hankkia bändiin jäseneksi. Siinä tehdään usein vain vääryyttä uutta tyyppiä kohtaan, jolle voi vanhojen bändiläisten puolesta syöttää mitä tahansa. Homma ei ole balanssissa.\nEpäilykset hälvenivät hyvinkin pian, kun koko albumi Blood of The Nations (2010) ilmestyi. Biisimateriaali oli vahvaa, eikä yhtye osoittanut pienintäkään epäilystä uuden tulemisen myötä vaan jyräsi metallimaailman etulinjaan Panzer IV-tankin lailla. Seuraavien levyjen, Stalingrad (2012) ja Blind Rage (2014), myötä meno senkun parani. Enää ei kukaan epäillyt Tornillon sopivuutta Acceptin lavan etulinjaan.\nNyky-Accept on porukka kovakuntoisia heviukkoja.\nUuden levyn myötä olen törmännyt eri forumeilla aika paljon kommenteihin, jotka toteavat levyn olevan hyvä, mutta ei pärjää kolmelle edeltäjälleen. Pahimmat huutelijat ovat väittäneet kuulleensa Hoffmannin riffit jo kolmeen kertaan edellisten levyjen myötä. Onko bändin taiteellinen sammio siis tyhjenemässä? Eka sinkun ja levyn nimibiisin myötä innostuin nyökyttelemään päätäni tyyliin ihan jees, mutta toisen kipaleen levyltä kuultuani olin myyty. Koolaid tärähti ja kovaa. Se on mielestäni yksi kovimpia Accept-veisuja vuosiin. Tarina vuoden 1978 Jim Jonesin johtamasta Kansan temppelistä on aina hirvittävyydellään kiinnostanut. Nopealla nettivilkaisulla huomasin, että Kool-Aid -juomajauhetta on edelleen saatavilla. Toivottavasti Acceptin lakimiehet ovat tarkistaneet pykälät tarkkaan :). Luultavasti tuo hieman poikkeava kirjoitusasu pelastaa raastuvalta. Taidanpa tilata pari pussillista greipinmakuista Kool-Aidia itsekin.\nWolf Hoffmannilla lienee ollut sävellystyön ohessa muutakin mietittävää, sillä rumpali Stefan Schwartzmann ja kitaristi Herman Frank olivat jättäneet yhtyeen ja Wolf on joutunut viemään ilmoituksia saksalaisten levykauppojen seinille: "Haetaan asiansaosaavia soittajia hevibändiin." Uudet jannut kitaristi Uwe Lulis ja rumpali Christopher Williams istuvat porukkaan ainakin maallikon korvaan ihan pätevästi. Uuden levyn biiseistä edellä mainittu Koolaid ja varsinkin riemastuttava Analog Man kumartavat melkoisesti kasari-Acceptin suuntaan, mikä on ainakin meikäläisen makuun hyvä juttu ja saa hymyn huulille.\nKyllähän tämä levynä vakuuttaa. Avausraita Die by the Sword sisältää kaikki ne nyky-Acceptin elementit, joista bändi on tunnettu. Toimivaa kamaa lähes koko levy. Ehkä ainoastaan No Regrets levyn viidentenä raitana ei saa varauksetonta ihailuani. Kappaleen keskinkertaisuutta korostaa, että sitä edeltää neljää erittäin vahvaa Accept-viisua. Myöskään levyn lopettava Race to Extinction ei nouse niihin mittoihin joihin tämän levyn toivoisi päättyvän. Ilmaan jää hieman löysän pierun haju kaiken hyvän päätteeksi. Yritys on kyllä kappaleen kohdalla kova, mutta jotenkin odotin loppuun kunnon paukkua. Mutta kyllähän tämä kuitenkin kokonaisuutena maistuu ja toimii kuin kesämökin puucee.\nOnko siis Accept enää sama yhtye kuin vuonna 1979 esikoislevyn aikoihin? Ei ole ja hyvä niin. Huomattavasti enemmän yhtäläisyyksiä löytyykin jo siihen 83-87 Acceptiin. Innolla odotan tulevia keikkoja. Ensin Udo täräyttää Turun Gongissa 15.11. Accept-klassikoista koostuvan keikkansa ja 17.2. Accept Logomossa näyttää toivottavasti mistä kana pissii. Molempiin liput on jo hanskassa.\nLähettänyt Mika Kivelä klo 14.00 Ei kommentteja:\nTunnisteet: 2017, Accept, Mark Tornillo, The Rise of Chaos, Wolf Hoffman\nLähettänyt Mika Kivelä klo 20.24 Ei kommentteja:\nSuzi Quatro on niitä mimmejä jotka osaavat rokata. Ja niitä mimejä ei joka kadunkulmassa vastaan kävele. Suzin suurimmat ja muistettavimmat hitit sijoittuvat sinne 70-luvun alkupuolelle. Ekan levyn 48 Crash ja Can The Can ovat ne kappaleet, jotka edelleen kuuluvat Suzilta niihin toivotuimpiin. Kuunnelkaapa Radio Suomen Entisten nuorten sävellahjaa joku lauantai. Lähes joka lähetyksessä jompi kumpi noista levylautasella pyöräytetään. Tuo leidin omaa nimeä kantava esikoisalbumi ilmestyi vuonna 1973. Itsellenäkin entuudestaan levyhyllystä löytyvät Quatron kolme ekaa julkaisua: Suzi Quatro (1973), Quatro (1974) ja Your Mamma Won´t Like Me (1975). Enkä paljon ole törmännytkään divareita kulkiessani Suzin myöhäisempiin levyihin. No, nyt reissullani törmäsin ja pakkohan se oli mukaan haalia.\nTämä vuonna 1979 ilmestynyt Quatron järjestyksessään kuudes albumi laittoi jo ennen soittoa hieman epäilyttämään. Josko kovasta rokkimeiningistä olisi yritetty siirtyä aikuisempaan makuun sopivaan soft-rokkiin tai ehkä vielä pahempaa... ajankohtaan sopivampaan ja myyvempään discoon. Onneksi disco-pelko oli turha. Sitä ei levyltä löydy. Ensin myös ajatuksia herätti levyn kansikuva, jossa Suzi toki irvistää kädet nyrkissä rivakasti. Mutta poissa ovat nahkakuteet. Ei tietoa tiukasta kokovartalonahkapuvusta. No, farkut sentään, eikä mikään jakkupuku. Toki jo edellisen If You Knew Suzi (1978) -levyn nimi ja kansi antavat ymmärtää, että jokin on muuttunut. Suzi ei ole enää se korttelin rokkaava paha tyttö vaan kiltti naapurin Liisa. En halua Liisaa haluan Suzin!\nAnnetaan levylle kuitenkin mahdollisuus. Hitachin levysoitin täysille ja vinyyli pyörimään! Ehkä tämä levyn kannessa oleva irvistys tarkoittaa paluuta rokimpaan meininkiin. Levy alkaa kovin perus 70-lukulaisella Quatrolle tutunkaltaisella rokkauksella I've Never Been in Love, joka tuo mieleen Sweetin ja monet muut Suzin aikalaiset. Jostain syystä melodiasta tulee mieleen myös oman kotoisen Juicemme Kuopio tanssii ja soi, jonka melodian Juice taas pölli Beatlesin Back In The U.S.S.R. -kappaleesta. Joka tapauksessa kappale saa hymyn huulille ja jalan vipattamaan. Tämähän taitaa sittenkin olla hyvä levy. Kappale julkaistiin levyltä myös sinkkuna ja se menestyi ihan mukavasti niin Jenkkilän että Britannian listoilla. Myös kakkostykitys Mind Demons on toimivaa kamaa. Miinusta kolahtaa kolehtihaaviin kuitenkin soundeista. Kitarat on laskettu melko kuulumattomiin, mikä saa kappaleet kuulostamaan popahtavilta. Enemmän säröä ja potkua munille nämä viisut kaipaisivat.\nA-puolen kolmas veisu She´s in Love With You oli jopa jonkinmoinen hitti Englannissa, Itävallassa, Hollannissa ja Norjassa, jossa koko levy nousi listasijalle 4. Myös amerikkalaiset keikuttivat takapuoltaan tämän tahtiin mukavan paljon. Enpä tiedä, ihan kiva renkutus, mutta paino sanalla renkutus. Levyn soundit ohenevat mitä pitemmälle päästään. Hollywood ja a-puolen päättävä nimikappale Four Letter Words alkavat jo masentaa. Alun lupaava meno on enää muisto vain.\nÄlä koskaan aikuistu ja unohda ne farkut, Suzi.\nKääntöpuolen avaa Mama`s Boy on onneksi vähän menevämpi veto, mutta sen jälkeen albumi sukeltaa jonkinmoiseen keskinkertaisuuden suohon, josta se ei valitettavasti enää nouse. Levyn alussa vielä ärhäkkä Suzi jopa laulaa falskisti vailla tunnetta loput kappaleet. Onkohan nämä niitä kuuluisia täytebiisejä? Alan ymmärtää miksei meille jälkipolville paljon kerrottavaa tästä levystä jäänyt. Muutama hyvä yritys, mutta farkut jalassa Suzi Quatro ilman särökitaraa ei maistu. Missäköhän kohtaa joku levypomo on saanut päähänsä idean, että ihmiset haluavat aikuistua suosikkiartistiensa kanssa? Väärin, niin väärin! Ihmiset haluavat palata nuoruuteensa suosikkiensa parissa ja vetää ne henkiset nahkahousut jälleen jalkaan.\nLähettänyt Mika Kivelä klo 18.30 Ei kommentteja:\nTunnisteet: 1979, Entisten nuorten sävellahja, Suzi Quatro\nStatus Quo saapui huhtikuussa Turun Logomoon "jäähyväiskiertueellaan". Suunnitelmissa ei missään vaiheessa ollut mennä kyseiselle keikalle. Satuin eräänä viime talven aamuna ajelemaan Nissanillani työmatkaa kuunnellen sivukorvalla Radio Cityn aamushowta. Kinaret ja Honkamikko kertoivat kilpailusta, jossa tulisi kertoa paras inttimuisto. Palkintona parhaan armeijan harmaista muistelon kertovalle olisi liput Status Quon keikalle. Muistan miettineeni ajaessani, että jo on tyhmä kilpailu. Moiseen en osallistuisi ikuna...kunnes mieleen välähti muistikuva Örön saaresta vuodelta 1991. Hetken päästä pölisin suorassa lähetyksessä ja voitin liput Turun Quon keikalle. Tiesin jo etukäteen, että tarinani vie voiton. En kerro sitä tässä ja nyt. Jos joku haluaa sen kuulla, voin edelleenkin erinäisiä hyödykkeitä, kuten ruoka, juoma, raha tai vaikkapa konserttiliput, vastaan kertoa inttitarinani, mutta huvin vuoksi en niitä aikoja halua muistella. Sitä paitsi se on hyvä juttu :).\nTämän pitkän alustuksen tarkoituksena ei ole suinkaan saada sinua nukahtamaan, rakas blogini aktiivinen seuraaja. Tarkoitus on todeta, ettei Status Quo ole juurikaan tätä ennen ollut must-listallani ihan sinne korkeimmalle rankattuja pumppuja. Toki tiesin hitit, mutta nehän nyt tietävät kaikki. Tuo Logomon keikka vain oli törkeän kova. Vaikka lavalla oli jo elinkaarensa loppua kohti kulkeva orkesteri, niin jumatsuikka miten se kulki. Etukäteen tietysti mietitytti edesmenneen Rick Partiffin puuttuminen. Mistään eläkeukkojen villasukkahiippailusta salaa viinakaapille ei todellakaan ollut kyse. Kaikesta huomasi kuinka hyvin rasvattu kone Status Quo edelleen on. Sen tiukka yhteensoitto ja kaikesta ulospäin suuntautuva riemu yhdistettynä vielä Francis Rossin kuivakkaaseen brittihuumoriin välispiikeissä, joista yleisöstä vessaan kesken keikan hiipivät kaljaa ennen keikkaa rakkonsa täyteen lipittäneet keski-iän ylittäneet suomalaismiehet sekä Logomon yli-innokkaat "täällä pitää yleisön istua" -vaksitkin saivat osansa. Juttelin keikan jälkeen Quota pitempään fanittaneen henkilön kanssa, jonka mielestä Status Quo oli enää tänä päivänä vain pelkkä tribuutti tai kopio itsestään. Hän oli nähnyt yhtyeen aikoinaan jo 80-luvulla, jolloin se oli "oikeesti kova". Mietin vain, että kuinka perhanan kova se livenä oli silloin, kun se nytkin pesi rekka-autollisen nuoremman polven yrittäjiä ihan tosta vaan.\nTulipa keikalta ostettua paitakin. Rahat menivät englantilaisten rokkarien eläkerahaston hyväksi\nTämä kaikki monien sattumien summa on saanut aikaan sen, että levyhyllyyni on ilmestynyt parin kuukauden aikana jo useampi Status Quo -albumi, joista tartun tänään kiinni tähän farkkulättyyn. Blue For You on Status Quon jo yhdeksäs albumi ja osuu bändin ns. kultakauteen. Edellinen On The Level (1975) oli sisältänyt ykköshitin Down Down. Blue For You:ta tehdessään yhtye tuskin koki suuria paineita menestyksen jatkamiseksi. Bändissä oli kolme tasavahvaa biisintekijää. Alan Lancaster, Francis Rossi ja Rick Partiff saivat väännettyä jokainen vahvoja ralleja farkkutakkiensa\ntaskuista. Ja se menestyksen kaava oli jo keksitty. Korjataan sen verran että biisintekijöitä oli neljä, koska yhtyeen ns. viides jäsen Bob Young osallistui vahvalla panokseellaan kappaleiden työstämiseen. Young oli ennenkin teroittanut sulkakynäänsä ollen mukana Quo-hittien kanssakirjoittajana. Eikä minkä tahansa kappaleiden vaan sellaisten kuin Caroline, Down Down, Paper Plane...muutamia mainitakseni. Eli melko merkittävä ja tärkeä heppu Rossille ja kumppaneille. Soittaapa Young huuliharppua b-puoliskon avaavalla Rolling Home -kappaleella, jota hän ei yllättäen olekaan ollut säveltämässä. Joka tapauksessa mieleenkiintoinen ukko tämä Young. Ei koskaan ole kuulunut Status Quon miehistöön virallisesti, mutta on erittäin tärkeä osa bändiä. Satunnaisilla keikoilla ukko on harppunsa kanssa lavalla nähty. Huippu jätkä!\nTäräytin tämän vinyylin pyörimään kuunneltuani ensin In The Army Now (1986) -levyn. Army on sinällään loistava levy ja täynnä hienoja biisejä, mutta kun sen hieman ehkä Status Quolle sopimattoman ylituotetun kasarisoundin jälkeen tärähti Blue For Youn eka biiisi Is There A Better Way soimaan, unohtui In The Army Now mielestä kahdessa sekunnissa. Status Quo täräyttää luulot pois kolmella ekalla kappaleella, putsaa pöydän ja räjäyttää lian pois paremmin kuin Andy. Mad About You ja Ring Of A Change jatkavat tiukkaa riffittelyä ja junttaavaat kuulijan kiinni sohvaan. Vasta neljäs, levyn nimibiisi Blue For You, antaa tilaisuuden vetää henkeä. Ensimmäisen kerran kuultuna olin jopa pettynyt Blue For Youn rikkoessa kolmen ensimmäisen kappaleen euforisen hillittömän menon. Kuunneltuani levyä enemmän huomaan sen sittenkin sopivan seesteisempänä tarjottuun paikkaan hyvin. Koska a-puolen päättää Rain. joka on levyn raskain kappale. Yllätten bändi päätti julkaista sen myös ensimmäisenä singlenä. Sikäli yllättävää koska radioystävällisempiäkin hittivaihtoehtoja olisi löytynyt. Ihan väärä se ei singleksi kuitenkaan ollut, koska se nousi brittien singlelistalla sijalle seitsemän.\nRain, Hollanti-sinkun kansi\nB-puolelle siirryttäessä Rolling Home saa menojalan vatkaamaan jälleen vimmatusti. That´s a Fact ei anna armoa vaan ajaa kuin jyrä kuulijan yli. Sen sijaan basisti Lancasterin rustaama Ease Your Mind on ehkä levyn turhanpäiväisin renkutus kabareemaisine elkeineen. Tulee tunne, ettei levy taida jaksaa ihan loppuun asti...mutta mutta vielä on viimeinen biisi tulossa. Partiff/Young -yhteistyön tulos Mystery Song. Sehän potkii taas kuin muuli jättäen hymyn hölmistyneen kuulijan kasvoille. Kappale julkaistiin editoituna versiona singlenä. Alkuperäinen albumiversio kestää yli kuusi minuuttia ja loppuu hieman omituiseen jorailuun. Samantapaisella teemalla kappale toki alkaakin, joten ehkä se omalla tavallaan sulkee ympyrän. Blue For You on hieno levy. Myös orkesterin asuvalinta kannessa miellyttää tällaista koko ikänsä farkkutakki päällään kulkenutta rokua. Tähän jos lisää vähän nahkaa, niin päädytäänkin jo Saxoniin.\nLähettänyt Mika Kivelä klo 13.47 Ei kommentteja:\nTunnisteet: 1976, Alan Lancaster, Francis Rossi, Logomo, Mystery Song, Rain, Rick Partiff, Status Quo, Turku