Miesten Lompakot Netistä | Parhaat Lahjaideat | OmaKoti.fi\nVaikka lompakolla voi olla merkitystä statuksen tai katu-uskottavuuden kannalta, on se ensisijaisesti hyötytuote. Lompakon tulisi olla kestävä ja kantajansa tyyliä kuvastava. Mies kuitenkaan harvoin lienee itse lompakkonsa oston takana, tai jos mies lompakkonsa itse ostaa, onko se halpiskorista käteen tarttunut keinonahkarimpula? Lompakko miehelle on erittäin hyvä lahjaidea, mutta tälläistä lahjaa ostaessa, kannattaa laatuun panostaa. Lompakko joutuu kovalle rasitukselle päivittäin ja suojaa tärkeitä kortteja, kuvia ja muita papereita.\nOsta täältä – Spartoo\nKorttikotelo tai korttilompakko on hyödyllinen lahja miehelle, joka haluaa säilyttää korttejaan turvallisesti ja nykyaikaisesti. Koska käteistä nykyään harvemmin tarvitsee ja kaikki hoituu korttien avulla, on korttikotelo käytännöllinen ja kompakti tapa kuljettaa tärkeitä maksu- sekä muita kortteja. Korttikotelossa / kortilompakossa kortit ovat hyvin suojattuina eivätkä joudu samanlaisen rasituksen alle kuin normaalissa lompakossa. Korttikotelot sekä korttilompakot ovat tyylikkään miehen valinta. Ne ovat samalla klassinen ja kuitenkin nykyaikainen lahjaidea, jonka mies ilolla ottaa vastaan esimerkiksi omalta mielityltään. Korttikotelon tai korttilompakon voi hyvin ujuttaa niin joululahjapakettiin kuin ystävänpäiväyllätykseen.\nLompakko on helppo tilata nettikaupasta. Valikoima on todella laaja eikä lompakon ostaminen välttämättä vaadi tuotteen näkemistä paikan päällä, kuten vaatteet. Perus lompakko on yleensä standardikokoa ja riittää että väri sekä materiaali tulevat nettikaupassa selkeästi esille. Nettikaupan etuna on myös tarjouksien löytäminen helposti eikä postilaatikon tarjouslehtisiä tarvitse satunnaisten lompakkoalennusten perässä lähteä selaamaan.


Valinnanvapaus - Helluntailaisuus - Suomi24 Keskustelut\nSe on tietysti henkilökohtainen päätös. Uskova tekee itselleen pahaa sillä, että jättää sopimatta ja jättää asiat sille tavalle, että joku kokee tulleensa loukatuksi, ilmaisee sen toiselle, että niin on käynyt. Toinen siis tietää "riitapuolen" haluavan sopia asiat selviksi. Silti on vetäytynyt omaan "poteroonsa".\nOn ihmisiä, jotka sanoisi asiaan varmasti niin tässäkin ketjussa, että ihmisellä on oikeus itseään suojella vahingolliselta ihmiseltä...kun kyseessä on kaksi uskovaa, asia pitäisi olla selvä miten toista kohtaan kohdataan.


Kokevatko työntekijäsi olevansa arvostettuja? - Hälsa\nKun työntekijöiltä kysyy heille tärkeitä asioita, niin esimiehen arvostus on usein listalla ykkösenä listalla. Georgetownin yliopiston professori Christine Porathin 20 000 työntekijää kattavassa tutkimuksessa arvostus nousi tärkeimmäksi johtajan käyttäytymismalliksi. Samaan aikaan puolet työntekijöistä eivät tunne olevansa arvostettuja esimiehensä silmissä.\nTyöntekijät kunnioittavat kahdenlaista arvostusta:\nEhdoton arvostus – jokainen työntekijä on arvostettu työyhteisön jäsen.\nAnsaittu arvostus – yksittäisen työntekijän työpanoksen arvostaminen.\nTärkeä asia on löytää näiden kahden tyyppisen arvostuksen välinen tasapaino. Työpaikka voi arvostaa jokaista työntekijää työyhteisön jäsenenä, mutta samaan aikaan ei arvosta yksittäisten työntekijöiden panosta. Tällöin työntekijän henkilökohtainen työpanos ei ole välttämättä prioriteetti, koska jokaista kunnioitetaan yhtä lailla huolimatta heidän työsuorituksesta.\nArvostuksen ilmapiiri tuo suuria etuja yritykselle. Työntekijät ovat tyytyväisempiä työhönsä ja uskollisempia työnantajalleen. He ovat joustavampia, luovempia, tekevät paremmin yhteistyötä ja seuraavat todennäköisemmin johtajaansa.\nArvostavan työilmapiirin luominen ei välttämättä vaadi koko organisaation uudelleenmuokkausta. Tässä johtajille seitsemän vinkkiä, joilla työntekijäsi voivat tuntea itsensä arvostetuiksi.\n1. Määritä ehdottoman arvostuksen ilmapiiri\nJokaisen työntekijän tulisi tuntea, että hän on arvostettu työyhteisön jäsen. Tämä on erityisen tärkeää, kun siirrytään hierarkiassa alaspäin. Kiitätkö, kohtaatko, kannustatko jokaista työyhteisön jäsentä? Applen toimitusjohtajasta Tim Cookista kerrotaan, että hän kohteli työntekijöitään siten, että he kokivat olevansa koko yrityksen tärkein henkilö – kuin itse Steve Jobs.\n2. Ymmärrä, miten ilmaiset arvostusta\nJokainen pystyy omalla käyttäytymisellään vaikuttamaan työyhteisön ilmapiiriin. Toisten kunnioittaminen ja arvostus lähtee toisten huomioimisesta ja erilaisuuden ymmärtämisestä. Johtajille tärkeitä malleja ovat muun muassa tärkeiden tehtävien delegoiminen, avoin asenne uusia ideoita kohtaan, luovuudelle tilan antaminen ja kiinnostus työntekijöiden vapaa-ajan elämään.\n3. Tunnista, että arvostuksen vaikutukset ovat aaltoilevia\nJohtajien käyttäytymistä usein jäljitellään koko organisaation lävitse. Esimiehen esimerkki vaikuttaa siihen, että kuinka työntekijät kohtelevat asiakkaita ja kumppaneita. Ei ole sattumaa, että yhdysvaltalainen noutotukkumyymäläketju Costco on viimeisinä vuosina valittu sekä maan parhaaksi työnantajaksi että jaetulle ykkössijalle maan suosituimmaksi vähittäiskaupaksi.\n4. Mukauta ansaitun arvostuksen määrä\nEhdottoman arvostuksen määrittämisen lisäksi johtajat voivat räätälöidä arvostustyyppien yhdistelmän, joka mahdollistaa työntekijöiden menestyksen. Siihen voi olla syy, että jompaakumpaa pitää korostaa. Ehkä tavoitteiden saavuttaminen tarvitsee enemmän yhteistyötä tai organisaatiosi kulttuuri korostaa yksittäisen työntekijän panosta.\n5. Ajattele, että arvostus on ääretöntä\nArvostuksen määrä ei ole rajallinen, vaan voit arvostaa yhden työntekijän panosta ilman, että se on epäkunnioittavaa muita kohtaan. Kaikki työntekijät ovat arvostettuja itsessään, mutta ne työntekijät, jotka pääsevät tai ylittävät työvaatimuksensa, ansaitsevat toisenlaista arvostusta.\n6. Arvostus säästää aikaa\nArvostuksen ilmaiseminen ei vie aikaa. Se on suurimmaksi osin, että miten teet sitä, mitä jo valmiiksi teet. Yksinkertaisuudessaan se tarkoittaa, että miten kommunikoit, kuuntelet ja olet läsnä. Porathin tutkimuksen mukaan arvostuksen ilmaisemisen laiminlyönti on haitallista ajanhallinnalle. Epäkunnioittavan käytöksen jälkikäsitteleminen vie seitsemän viikkoa vuodessa Forbes 1000 -listan yritysten esimiesasemassa olevien aikaa.\n7. Tunnista milloin arvostuksen ilmaiseminen voi mennä pieleen\nYritykset arvostuksen ilmaisuun voivat aiheuttaa enemmän haittaa kuin hyvää, jos ne ovat epäjohdonmukaisia ja sattumanvaraisia. Epämääräiset ilmaisut voivat työntekijöiden silmissä olla manipuloivia ja epäuskottavia. Jos johtaja on kunnioittava jossain tilanteessa (kuten esimerkiksi ylemmän johdon ollessa paikalla tai poissa), muttei muissa, niin heidän sanojaan pidetään epärehellisinä.\nUskotko henkilöstön hyvinvoinnin lisäävän työyhteisönne tuloksellisuutta? Hälsa tarjoaa täysin maksuttoman tunnin sparrauksen yrityksesi työhyvinvoinnin parantamiseksi. Ota rohkeasti yhteyttä ja sovitaan yhdessä aika!\nLisätietoja: Harvard Business Review – Do Your Employees Feel Respected?\nTiesitkö, että Hälsa järjestää työhyvinvoinnin johtamisen aamukahvitilaisuus -kiertueen? Aamukahvitilaisuuksia on Oulussa, Vaasassa, Tampereella ja Helsingissä. Katso tästä lisätietoja!


Maritta Lintunen Ovisilmä - Kiiltomato.net\nPelkistyksen yllättävää voimaa\nMaria Säkö | 3.12.2006\nMaritta Lintusen ensimmäinen novellikokoelma Ovisilmä on aitojen tunnelmien herkkävireistä, väliin jopa karun lyyristä tavoittelua. Aikaisemmin kaksi runokokoelmaa, Liekkikupolit (WSOY 1999) ja Valaistut talot (WSOY 2005), sekä romaanin Sukukaktus (WSOY 2003) julkaisseen Lintusen kokemus runoilijana ja muusikkona pääsee parhaiten esiin taitavassa tunnelman luomisessa. Lintusen tapa kirjoittaa on korutonta, hän ei kuljeta vaikeita juonikuvioita tai käytä erityistä kieltä vaan luottaa havaintojensa ja ihmiskuviensa voimaan. Vaatimattomuus on novelleissa parhaimmillaan persoonallista rauhallisuutta, ei sävyttömyyttä.\nVaikka novellien henkilöiden mielenliikahdukset eivät ole suuria, Lintusella on korvaa heidän hetkiensä hartaillekin yläsävelille. Runokokoelmassa Liekkikupolit Lintusen uskonnollinen symboliikka on tarkkaa ja monipuolista, mutta novelleissaan hän haluaa selvästi pitää symbolisen tason sellaisena, johon novellit vain viittaavat. Niinpä kokoelman uskonnolliset viittaukset voi lukea eettisenä pohdintana, sillä symboliikka pysyy hyvin yleisellä tasolla. Ovisilmässä tällaisia metaforia ovat esimerkiksi ylösnousemus ja valkoinen väri.\nSymboliikan yleisyys on sekä hyvä että huono asia. Tarkkuus kohdentaisi pohdinnat joihinkin ongelmiin syvällisemmin mutta saattaisi samalla kangistaa liikaa nyt tulkinnallista väljyyttä antavia novelleja. Eettiset kysymykset jäävätkin kokoelmassa haastavasti avoimiksi. Avoimuus toimii hyvin kokoelman ensimmäisessä novellissa ”Yksi polku yli pihan”, jossa perheväkivallan anteeksi antaminen voi tarkoittaa myös sitä, että tulee yhä uudelleen lyödyksi. Samoin eettisen ongelman eteen joutuu lukiessaan novellia ”Piinaviikko”, kun vanhuksen monimerkityksellinen ihmeselviytyminen onnettomuudesta johtaakin siihen, että yksinäisyys ja kärsimys vain jatkuvat.\nOvisilmän henkilöt kiertyvät parissa novellissa traumojensa ympärille. Novelleissa ”Pirunpelto” ja ”Kujanjuoksu” lapsuuden varjot määräävät henkilöiden elämää, hyvässä ja pahassa. Henkilöt ja heidän motiivinsa Lintunen maalaa esiin selkeästi ja taidokkaasti samalla, kun hän jättää hahmonsa uuden kynnykselle odottamaan. Tässä tekniikassa on myös ongelmia. Lintunen ei aina malta jättää aukkoja ja oivalluksen mahdollisuuksia lukijalle. Lyhyessä ja tiiviissä novellissa saattaa muutama liian pitkälle menevä selitys rikkoa kokonaisuuden ratkaisevasti, sulkea novellin ja lyödä henkilön ratkaisut lukkoon, ennen kuin ne ehtivät hahmottua lukijan mielessä.\nNäin väittäessäni en tee täysin oikeutta novellien armon ja kärsimyksen teemoille, jotka Lintunen tarinoihinsa onnistuneesti rakentaa. Siitä huolimatta novellit ”Pirunpelto” ja ”Kujanjuoksu” sisältävät muutamia liian selittäviä kohtia. ”Pirunpellossa” nuorena tyttönä metsänistutuksessa työskennellyt nainen muistaa vielä aikuisenakin työpaikallaan kokemansa vähättelyn. Aikuisena hän ottaa revanssia. ”Kujanjuoksussa” päähenkilö tulee köyhistä oloista. Köyhyyden häpeä toimii naisen moottorina, se vie hänet eteenpäin, vallan huipulle. Suoraviivaisuus virkistää mutta jättää lukijankin liiaksi vain odottamaan novellien henkilöiden tavoin.\nArkisen tarkkaa salamyhkäisyyttä\nIhmisten kohtaamisten aiheuttama kitka paljastaa paljon enemmän kuin traumat novelleissa ”Kappelikeikka”, ”Naapurukset” ja ”Viestintuoja”. Ne päästävät valloilleen Lintusen kyvyn luoda eläviä ja monimerkityksisiä novelleja, jotka kätkevät sisäänsä salaisuuksia mutta pysyvät silti arkisen tarkkanäköisinä. Novellissa ”Kappelikeikka” nuori kirkkomusiikinopiskelija suorittaa pakollista harjoitteluaan maakunnassa. Muusikonalku kohtaa monia asioita ensimmäistä kertaa; työelämän, kummalliset työkaverit, kirkon rutiinit, kuoleman ja koko elävän elämän, johon urkujen takana viihtyvällä opiskelijapojalla ei tavallisessa arjessaan ole juuri kosketusta. Pojan ja alituisesti höpöttävän seurakuntatyöntekijän elämien erilaisuudesta syntyvä komiikka kantaa pitkälle. Synkät sävyt piirtyvät vaivihkaa esiin.\nNovellissa ”Naapurukset” elämänsä täysin hallitseva mies kohtaa ensimmäistä kertaa naisen, joka saa hänestä otteen. Tarkat yksityiskohdat ja havainnot luovat miljöötä ja miehen mielenmaisemaa rinnakkain. Symboliikka selitetään, mutta se pitää silti hellittämättä otteessaan. ”Viestintuoja” on ennen kaikkea sympaattinen novelli, jossa henkilö kohtaa lapsuutensa menetyksen. Lapsuuden leikkien ja fantasiamaailman upea voimakkuus luo vertauskuvalliseen novelliin lohtua.\nYhden tilanteen varaan rakennetut novellit ”Piinaviikko”, ”Ovisilmä” ja ”Bluestiimi” eivät ole kilttejä tai eheyttäviä tarinoita. Niiden traagisuutta leikkaa musta hirtehinen huumori, ja niiden henkilöihin sopii hyvin kokoelman alkuun sijoitettu sitaatti Steinbeckilta: ”Ukko kamppaili kuin nurkkaan tungettu kissa, jota koirat ahdistivat. Ajan mittaan jokin koirista tappaisi hänet varmasti, mutta silti hän ei hellittänyt.” Näiden novellien henkilöt eivät ole erityisen herkkävaistoisia, ja Lintusen kuvaustapa onkin kiinnostavassa ristiriidassa kuvattavien sitkeiden ja särmikkäiden selviytyjätyyppien kanssa.\nMuutamissa novelleissa, erityisesti viimeisessä novellissa ”Kotimiehet”, häiritsee lievä tapahtumattomuus ja varovaisuus, joka tosin tukee hienovireisyyttä mutta myös samalla vie terää teemojen kehittelyltä. ”Kotimiehet” kertoo kahdesta lapsesta, jotka joutuvat selviämään keskenään viikot, kun äiti on toisessa kaupungissa töissä. Mitä pidempi novelli on, sitä vaikeammin se kantaa ainoastaan impression varassa.\nOvisilmä-kokoelman konstailematon tyyli liippaa läheltä Tuula-Liina Variksen novellien rentoa tarinointia ja Riina Katajavuoren kokoelman Kirjeitä Jekaterinburgiin todenmakuisia novelleja. Lintunen on miellyttävä muttei mitäänsanomaton. Pinnalta hänen tekstinsä vaikuttaa tyynemmältä ja lempeämmältä kuin se loppujen lopuksi on. Lintuselle kirjoittaminen on ihailtavan luontevaa lajista riippumatta. Pienet värähdykset aiheuttavat hänen novelleissaan suuria aaltoja.\nKaskas: Maritta Lintunen Jyväskylän kirjasto Kiiltomadossa: Liekkikupolit Kiiltomadossa: Sukukaktus Kiiltomadossa: Valaistut talot


BABYBJÖRN Lasten Muki – osta verkosta tai lähimmältä jälleenmyyjältä! Päävalikko\nHelppo puhdistaa, sivussa kätevä mitta-asteikko\nSopii täydellisesti yhteen lasten lusikan kanssa\nSopii lapsille 8 kuukauden iästä lähtien\nOranssi/Turkoosi, 2 kpl\nBABYBJÖRN Lasten Mukin suunnittelussa on huomioitu lasten tapa juoda ja tarttua esineisiin. Muki pysyy tukevasti kädessä luistamattomien materiaalien ja selkeiden muotojen ansiosta. Pyöristetty reuna tuntuu suussa mukavan pehmeältä. Matalalla oleva painopiste, laakea pohja ja pohjan luistamaton kumireunus pitävät mukin tukevasti pystyssä. Kestävästä materiaalista valmistettu Lasten Muki helpottaa arkea: se kestää konepesua, pakastusta ja kuumennusta mikroaaltouunissa.\nMukissa on kätevä mitta-asteikko (ml ja oz), ja sisältö näkyy huurretun muovin läpi. BABYBJÖRN Lasten Lusikka sopii erinomaisesti yhteen Lasten Mukin kanssa. Koska mukin sisäpohja on pyöristetty, ruokaa on helppo lusikoida. Oiva astia välipaloille!\nTutustu keittiötuotevalikoimaamme Testatut ja turvalliset materiaalit\n> Näin valitsemme käyttämämme materiaalit Tuotetiedot\tSopii kahdeksan kuukautta täyttäneille\nMitat: 74 x 74 x 86 mm\nLasten Mukissa on kätevä mitta-asteikko (ml ja oz). Materiaali\nLasten Muki on valmistettu polypropeenista (PP) ja termoplastisista elastomeereistä (TPE).\nKuumenna mukia mikroaaltouunissa vain alhaisessa lämpötilassa (korkeintaan 90 °C), jotta se pysyy pidempään hyvänä. Mukia ei kannata käyttää ruoan valmistamiseen mikroaaltouunissa, vaan ainoastaan lämmittämiseen.\nLasten Muki on helppo puhdistaa ja se kestää konepesua, kunhan et pane sitä koneen lämpöelementin lähelle.\nLataa Lasten Mukin käyttöopas (PDF) Pehmeä Kaulalappu\nSyvä kouru, helppo puhdistaa\nTurvallinen ja ergonomisesti muotoiltu syöttötuoli


WalkingWomen (Sheffield, Englanti) - arvostelut - TripAdvisor\nWalkingWomen - arvostelut (Sheffield)\nSheffield: Retket – sijalla 2/11\n+44 114 241 2774\nHellävarainen kävely Hadrianuksen muurilla käynteineen linnoituksiin, mukaan lukien Vindolanda\nSe oli vain loma, jonka tarvitsin saada minut takaisin kävelemään uudelleen hitaasti alkuvuoden jälkeen. Tämä on yksi monista lomista, joita olen nauttinut Walking Women - kaikki lomat ovat ainutlaatuisia omalla tavallaan ja tämä ei ollut poikkeus. Olimme vilkas nippu, kuten aina, ja kaikki sekoittivat hyvin....Johtajuus oli loistava - mutta olen odottanut tämän WW: ssä - kiitos Pam! Ihana majoitus ja hyvää ruokaa. Suunnittele jo ensi matkaa!Lisää\nAshford, Yhdistynyt kuningaskunta\nLesbo kesätauko järvissä\nErinomainen ensikokemus, jossa ystävälliset naiset ja ammattimaiset ja tukevat oppaat, jotka työskentelivät valtavasti kovaa ja tekivät rooleistaan vaivattomasti. Kiitos vielä kerran varmasti takaisin!\nLeamington Spa, Yhdistynyt kuningaskunta\nHyvin nautittavat naiset vain kävelymatkan päässä Northumberlandista\nWalkingWomen luokitteli kävelynsä ja tämä oli "lempeä" luokka. Erilaisia ikäisiä oli yhdeksänkymmentä astetta 1970-luvun loppupuolella ja erinomainen ohjaaja. Vietimme Sunningdale-hotellissa Bamburghissa, hyvällä paikalla. Minulla oli kaksinkertainen ensuite huone yhdeksi: se oli mukavasti koristeltu näkymä maalle. Olimme puolipohjan kanssa sandwich lounas mukana. Valikko oli laaja ja...ruoan laatu erittäin hyvä. Vaellukset vaihtelivat sekä rannalla (olen erityisen nauttinut paljain jaloin kävelyllä hiekalla) ja sisämaassa, ja oikea pituus - saat tunteen saavutus, mutta ei ollut täysin uupunut, Northumberlandin maisemat ovat upeita. Viimeisen kävelyn harjanteelta nähtiin Cheviots yksi tapa ja meri ja rannikko toinen. Rannat ulottuvat ja niillä ei ole lainkaan ihmisiä. Suosittelisin perusteellisesti tätä 5 päivän taukoa. Voit varata kumppanin / ystävän kanssa tai mennä itselleni, kuten minä. Olet samanlaisia naisia, jotka nauttivat kävelystä - ja puhuvat!Lisää\nUpeat kävelyretkiä Andorran Pyreneillä\nVaellukset olivat haastavia, mutta ponnisteltiin hyvin. maisema oli upea. Korkea väli keskimäärin 800 m nousee kukka-niityillä, vuoristorotuilla ja kauniilla näkemyksillä palkkiona. Oppaat olivat ammattimaisia, avuliaita ja hyvää huumoria. Hotellin majoitus oli hyvä; Henkilökunta oli erittäin ystävällinen ja avulias, huoneissa oli poreallas - täydellinen korjaus väsyneille...jaloille. Ainoa valitukseni olisivat puutteelliset lounaat ja huomattava puuttuminen kasvisvaihtoehdoista valikosta.Lisää\nWalking Women Kööpenhamina (pieni keskitaso)\nHyvin nautinnollinen loma kokeneen kävelyoppaan kanssa ja upeat päivät sekä Kööpenhaminan sisällä että junan tai venematkan päässä. Sisältää mahdollisuuden nähdä pahamaineisen Oresundin silta, joka yhdistää Tanskan ja Ruotsin sekä vierailulle Ven-saaren ruotsalaiselle saarelle. Herkullisia ruokapaikkoja iltaisin ja erittäin kätevä, keskitetysti sijoitettu majoitus Dan Hostelissa.\nKent, Yhdistynyt kuningaskunta\nKävely naiset, syöminen ja kävely Toscana\nUpea paikka vierailla. Kristallinkirkas puro, vuoristomaisemat, kirkas makea tuoksuva ilma raskas luudan tuoksun kanssa. Keskiaikaiset kaupungit ja kylät, mukulakivikatuja ja tunne siitä, kuinka vanha paikka on. Ihana paikka kävellä. Rupert ja Angela olivat erinomaisia isäntiä. Hänen ruoanlaitto oli herkullista ja hän esitteli meidät aitoon toscanalaiseen...maaseudun ruokaan. Kaikki oli hyvin suunniteltua ja upea ja asiantunteva opas Federica oli sekä harkitseva ja joustava ja hauska. Olisimme halunneet toista yötä Garfagnanassa, ennen kuin menisimme Luccaan. Firenzessä olisimme halunneet neljän tähden hotellin. Firenzen hotelli oli ainoa lomakohde, joka oli pettynyt. Suosittelemme tätä lomaa.Lisää\nJune FC F F\n"Lower Intgermediate Gower, Wales"\nTämä oli 4 yön loma ohjasi Gaynor Rees, joka on erinomainen opas. Meillä oli upeita kävelyretkiä upeita rantoja pitkin luonnonsuojelualueita ja upeita näkymiä kukkuloiden yläpuolelta - paljon aikaa pysähtyä ja tuijottamaan - paljon paikallisia mielenkiintoja ja mukava joukko meistä viettämään aikaa yhdessä. Oxwich Bay -hotellin...staattiset asunnot olivat täydellisiä meille.Lisää\nLong Distance SW Coastal Path Walk osa 4\nErinomainen ohjaaja Claire, joka astui sisään viime hetkellä. Hän oli rauhallinen ja rohkaiseva ja antoi minulle luottamuksen puuttua "vakavaan" päiväksi. Erittäin mukava majoitus, josta on upeat näkymät. Ihana ryhmä naisia.\nArran on kaunis saari.\nHyvää viikkoa super-joukko naisia. Opas oli erinomainen ja suunnitellut hienoja kävelyretkiä upealla maaseudulla, vaikka märät päivät olivat hauskoja. Vierastalo oli erittäin mukava erinomaisten aterioiden ja hyvää pakattuja lounaita. Kaiken kaikkiaan erinomainen viikko.\nErinomainen hotelli, upeat kävelymatkat, loistava yritys ja erinomainen opas. Se oli minun ensimmäinen Intermediate tasolla ja oli juuri oikea, kun lämpötila kastui alle 30. Kiitos Walking Women.\nSaat nopeita vastauksia yrityksen WalkingWomen henkilökunnalta ja aiemmilta asiakkailta.


S-ryhmä tuplasi aurinkovoimansa vuodessa - Osuustoimintakeskus Pellervo\n29.9.2020 29.9.2020 / Vastuullisuus\nABC Tupoksen katolla aurinkopaneeleja. Kuva: Hannes Ojala, Fortum.\nS-ryhmä on nostanut viimeisen vuoden aikana aurinkoenergian tuotantokapasiteettinsa kaksinkertaiseksi. Nyt aurinkopaneeleja on kaupparyhmän katoille asennettuna noin 70 000, mikä tekee ryhmästä selvästi Suomen suurimman aurinkosähkön tuottajan.\nAurinkopaneelien määrä nousee vielä vuoden loppuun mennessä 76 000:een. Tuolloin yli 130 toimipaikan katolle asennettujen paneelien kokonaiskapasiteetti on noin 23 000 kilowattia.\n– Aurinkoisina päivinä joissakin myymälöissä voidaan jo koko sähköntarve kattaa aurinkosähköllä. Vuositasolla toimipaikkakohtainen tuotanto voi kattaa parhaimmillaan 20 prosenttia tarpeesta, toimitusjohtaja Mikko Halonen S-Voimasta kertoo.\nAurinkovoiman tuotanto on suurimmillaan juuri silloin kuin kulutuskin on korkeimmalla, siis aurinkoisina kesäpäivinä, jolloin myymälöiden kylmälaitteet ja jäähdytys vievät paljon sähköä. Tänä vuonna tämä on näkynyt erityisesti kesäkuussa ja elokuussa, jolloin aurinkoisia päiviä on ollut paljon.\n– Aurinkosähköjärjestelmien asentaminen jatkuu S-ryhmässä tulevina vuosina. Yhdessä tuulivoimatuotannon kanssa ne takaavat sen, että pääsemme tavoitteeseemme käyttää vain uusiutuvalla energialähteillä tuotettua sähköä vuoden 2030 jälkeen, Halonen linjaa.\nUusiutuvan energian tavoite on osa S-ryhmän viime keväänä hyväksymää Suomen kunnianhimoisinta ilmastolinjausta. Sen mukaan ryhmä on ilmastonegatiivinen oman toimintansa osalta vuoden 2025 loppuun mennessä. Tuolloin kaupparyhmä siis poistaa ilmasta enemmän hiiltä kuin tuottaa sinne.


Kunnolla: Näsijärven aalloilla - melonnan aloittelijailta\nNäsijärven aalloilla - melonnan aloittelijailta\nKeskiviikkona oli vuorossa vielä aloittelijailta, eli melontaretki joka organisoitiin juuri meitä peruskurssilaisia varten. Porukkaa tuli myös aiemmilta kursseilta ja toisaalta kaikki meidän kurssilaiset eivät osallistuneet, joten porukka oli vähän eri kuin aiemmin. Ohjausta ei varsinaisesti ollut ohjelmassa, mutta toki sitäkin halutessaan sai asiantuntevilta ohjaajilta kysyttäessä. Esimerkiksi kajakin valintaan sain kysyessäni vinkkiä, sillä edellispäivän kajakki oli jo jollekin muulle varattu. Näin jälkikäteen ajateltuna olisin voinut uudelle ohjaajalle esittää osaamiseni vähän enemmän vähätellen, sillä ainakin omalla perstuntumalla sanoisin että sain jälleen astetta kiikkerämmän menopelin.\nItsellä tuo melontareissu alkoikin varsin hupaisasti, kun kajakkiin kiivetessä tapahtui se pelätyin, eli kiepsahdin suoraan ympäri jorpakkoon :D No, vesi ja ilma oli onneksi edelleen molemmat lämpimiä, joten ei muutakun ylös ja märillä vaatteilla suoraan uuteen - toisella kertaa onnistuneeseen - yritykseen päästä kajakkiin. Koko kommellus lähinnä nauratti ja ehkä ihan vähän hävettikin. Ainakin sain kaikkien ohjaajien huomion ja vinkkejä tuli hetken aikaa kolmesta suunnasta :D\nSää vaikutti Vihurin rannasta katsottuna todella ihanteelliselta, ja koska lähes kaikki olivat käyneet idän suunnalla eilispäivän saaressa, päätettiin lähteä länteen kohti Siilinkarin majakkaa ja Särkänniemen rantaa. Ei tarvinnut kauas edetä kun kävi selväksi että aallot oli paljon eilistä isompia. Keskityin alusta asti niin paljon pystyssä pysymiseen, että mun piti vieruskaverilta kysyä mahtaako kajakissani olla evää kun se tuntuu niin huteralta - en siis halunnut sen vertaa laskea katsettani tulevista aalloista. Evä löytyi, ja se vähän tasasi menoa, mutta ilo oli hetkellistä aaltojen aina vaan pahentuessa. Ei ne nyt siis mitään hyökyaaltoja olleet, mutta kuten peruskurssilla oli sanottu, jos näsijärvellä tulee vaahtopäitä niin aloittelijaa saattaa jännittää. Voin sanoa että kyllä jännitti! Ja etenkin kun huomasin että kärki lähtee rannan tuntumasta kohti ulappaa teki mieli huutaa perään että MIKSI, älkää nyt hullut sinne menkö! Sinne mentiin kuitenkin.\nKohtisuoraan tulleet vasta-aallot olisi ollut edes vähän helpommin hanskattavissa kuin sivuaallot. Hetkessä tajusin mitä kohti oltiin menossa, kun Siilinkari häämötti kaukana edessä. Pelotti ja hirvitti, mutta siinä tilanteessa ei olisi itku auttanut. Oli vain keskityttävä 100% omaan tekemiseen. "Kun tulee aaltoja, on parempi meloa" - sen muistin kurssilta. Ja niinpä minä meloin. Tiesin että meloin liikaa käsivoimin vaikka selkälihaksia pitäisi käyttää, mutta tärkeintä oli mielestäni nyt vaan meloa eteenpäin jotenkin. Ja pysyä pystyssä!\nPidin kokoajan kärkiohjaajan silmäkulmassani etuviistossa, mutta kenestäkään muusta en tiennyt mitään - en vilkuillut sivuille yhtään. Aallot olivat rikkinäisiä, ja niitten suunta vaihteli myös. Jossain kohtaa pääsin puhe-etäisyydelle ohjaajasta, ja kyselin toiveikkaana mahtaako Siilinkari tarjota mitään suojaa. Semmosta piti olla luvassa. Minä, kärjen vetäjä ja yksi kolmas kaveri saavuttiin ensimmäisenä Siilinkarille. Suojaa oli hieman, aallot olivat selkeästi pienempiä Siilinkarin välittömässä läheisyydessä, mutta tuuli oli niin kova, että paikallaan pysyminen oli mahdotonta. Vähän kauhuissani kyselinkin että kauanko me tässä muita odotellaan. Eikö nyt olisi parasta vaan meloa meloa ja meloa, ajattelin. No, helpotusta odotteluun tuli lautasta, jonka muodostimme ottamalla kaverin kajakista kiinni. Siinä sai hetken rentoutua ja keinua rauhassa aaltojen mukaan - lauttamuodostelmassa on käytännössä mahdotonta kaatua. Seuraava jännittävä juttu olikin poistua lauttamuodostelmasta. Kyllä se yksinäinen kajakki tuntuikin hetken niin kiikkerältä! Olin niin kieli keskellä suuta, että koko kieli puutui ja sitä alkoi kihelmöimään :D\nSärkänniemi oli onneksi suht lähellä, ja Siilinkarilta suunnattiin suoraan sitä kohti. Rannan tuntumassa aallot luonnollisestikin alkoi hellittää (tuulen suunta oli sieltä särkästä päin) ja ihan rannassa saattoi sanoa olevan jopa melko tyyntä. Huuuh. Siinä kun vähän alkoi rentoutumaan (tässä kohtaa oltiin oltu noin tunti vesillä), tajusin että mun jalkatuet on eri pituudella. Istuin siellä ihan kankku vinossa :D Toinen jalka oli koukussa, toinen ihan suorana. Enkä tosiaan ollut asiaa aiemmin huomannut! Sitä en tiedä olisiko käynyt niin, että aalloissa puristin niin kovaa jaloilla, että olisin onnistunut ponkimaan toisen tuen kauemmas, tai sitten ne jäi huonosti alunperinkin, vaikka mielestäni ne säädin kuntoon. Ehkä toinen poljin ei mennyt lukkoon kunnolla niitä sääessäni. No, enää ei ollut niin valtavan pitkä matka takaisin vajalle, että olisin alkanut polkimia säätää, vaikka ohjaaja sitä kysyikin että onko tarvetta. Suoraan sanottuna en ymmärtänyt miten ihmeessä se siinä vesillä edes onnistuisi :D\nNyt kun palattiin rantoja pitkin myötätuuleen ja hieman tyynempiin myötäaaltoihin takaisin, niin ehdin miettiä tuota nyt jo melkein kramppaavaa pakaraa. Olosuhteet muuten alkoivat olla nyt ihan miellyttävät. Jossain kohtaa puhuin että nyt kun mulla on jo märät vaatteet, niin voisin aivan hyvin ottaa vielä yhdet pelastautumistreenit, mutta perille päästyäni totesin että mun jalat on jo niin jumissa että pahimmillaan reväytän vaan jonkun paikan kun riuhdon itseäni takaisin kajakkiin. Niinpä siirryin ihan suoraan laiturille ilman enempiä molskahduksia - tahallisia tai tahattomia! :)\nVaikka keskiviikon kokemus sisälsi alkukippauksen järveen ja todella pelottavia aaltoja, niin nehän vaan tekevät tästäkin lajista elämää suurempaa. Ja hyvähän nämä kokemukset oli saada vyön alle osaavassa ja turvallisessa seurassa!\nJäin myös miettimään miksi se kaatuminen pelotti niin paljon. Onhan mulla erittäin hyvä uimataito ja pelastautuakin osaan takaisin kyytiin. Ja ne märät vaatteetkin olisi ollut jo valmiiksi. Ei siinä kovin pahasti olisi käynyt. Mutta mukavampihan se oli pysyä pystyssä :)\nMuistoksi reissusta sain sääreen ihan kuhmu-mustelman, ilmeisesti siinä alkukippauksen yhteydessä sen onnistuin johonkin lyömään. Siinä nyt ei sinänsä ole mitään uutta, saan tosi herkästi mustelmia ja yleensä mulla ei ole mitään käsitystä mistä mikäkin on tullut. Johtunee osittain myös siitä että mukiloin itseäni ihan jatkuvasti kaiken maailman kulmiin ja ovenkarmeihin ja muihin vastaaviin esteisiin joita tielleni tulee :D Tälläkin mustelmalla on jo monta kaveria pelkästään jaloissa...\nSeuraavaksi voisin mennä melomaan vähän vakaammalla kajakilla ja vähän tyynemmällä säällä. Mutta seuraavaa kertaa jo odotan! <3\nLähettänyt Hanna / Kunnolla klo 7.01\nTunnisteet: Melonta, Tampere\nMelonnan perusteet haltuun


Ota yhteyttä moderaattoreihin - Ota yhteyttä moderaattoreihin - Nightwish English, German, Spanish, Finnish & Portuguese Forum\nStarted by Cursarion\n, Oct 07 2013 04:22 PM\nArhg, typerä tabletti teki tuplapostauksen enkkupyolelle, ja kokonaan uuden keskustelun merkeissä tietysti. 0\nPosted 11 October 2013 - 01:01 AM\nKiitos Meira tiedosta, toinen topic on nyt poistettu. 0\nJoskus suuretkin asian eivät ole mitään pienten rinnalla 0\nLaitan jpmast viestiä eteenpäin. 0\nKiitos tiedosta 0\nValitettavasti tuo liittymispäivänmäärän muuttaminen ei ole mahdollista. Niillä, jotka olivat rekisteröityneet enkkufoorumille ennen yhdistämistä, forum valitsi automaattisesti enkkufoorumin liittymispäivänmäärän foorumeiden yhdistyessä. 0\nPosted 13 October 2013 - 07:46 AM\nEi kiva. Kerkesin just liittyä n. kuukautta ennen kun Tarja sai postia pojilta. EDIT: Olkonkiin että tuo profiilissa näkyvä päivämäärä ei ole myöskään mun englanninkieliselle foorumille liittymispäivä, jonka pitäisi olla elokuussa 2009, ei lokakuussa 2012. Toisaalta mielummin näytän Floorin aikaiselta paluumuuttajalta kuin Anetten aikaiselta uudelta fanilta. (Anteeksi nyt vain.)\nEDIT: Eli siis kaytänössä jos en olisi mennyt auttaamaan adminia ja yhdenmukaistamaan enkkupuolen ja suomenkielisen puolen sähköpostiani (jotka olivat eri), olisin saanut pitää vanhan profiilini? Eli päivän opetus on että älä yritä auttaa muita... 0\nMuutenkin, teknisesti sitä vanhaa foorumia ei enää ole, eli sikäli tätä itse foorumia vanhempi, toiselta foorumilta peruja oleva liittymispäivä on hieman hassu asia. Olisi melkein ollut järkeenkäyvämpää (ja reilumpaa?) laittaa suomifoorumin profiileiden liittymispäiväksi foorumien yhdistämispäivä. Toki sittenkin olisi ollut viestejä, jotka näyttävät lähettäjiään vanhemmilta. Ajan rakenne on muuttunut... :blink: Mutta niin, noin yleisesti yhdistämisoperaatio sujui nähdäkseni yllättävänkin hyvin. Ehkä liittymispäivä ei ole aivan hirvittävän oleellinen asia? Jos se häiritsee, voitte aina kirjoittaa Nightwish-foorumihistorianne ylös allekirjoitukseen tai muualle profiilitietoihin, kuten ainakin joku on tehnyt. Sellainen toimenpide tekee ehkä muutenkin enemmän oikeutta Nightwish-foorumeiden mutkikkaalle historialle kuin yksi ainoa liittymispäivä.\nPosted 05 August 2014 - 08:26 AM\nIt's just carol or steffen @nightwishforum.com We did have it listed on a thread before. Will look at adding a contact option. Chat room is another option, usually always at least a mod online. 1\nViesti tuli perille. 0\nPosted 29 March 2015 - 05:35 PM\nPosted 25 August 2016 - 08:33 AM\nAi niin juu, unohtanut kokonaan vastata että tehty. 0\nBack to Ota yhteyttä moderaattoreihin\n→ Ota yhteyttä moderaattoreihin


Käytännön terveystaloustiedettä - NLY\nblogi terveyspoliittinen valiokunta terveystaloustiede\nmennessä NLY Toimisto | marras 20, 2020\nKilpailu, ainakin täydellinen sellainen, markkinataloudessa ajatellaan klassisesti edistävän yhteiskunnan voimavarojen kohdistumisen kaikkein tehokkaimmalla tavalla. Kuitenkin terveydenhuolto on yleinen esimerkki, jossa täydellisen kilpailun edellytykset eivät täyty. Terveydenhuollossa on ominaisuuksia, jotka erottavat terveydenhuollon markkinat muista aloista. Näistä kolme tärkeintä ovat tiedon epäsymmetrinen jakautuminen, epävarmuus ja terveydenhuollon ulkoiset vaikutukset. (Sintonen ja Pekurinen 2006)\nTiedon epäsymmetrisyys on yksinkertaistaen sitä, että lääkärinä tiedät maallikkopotilasta reilusti enemmän lääketieteestä (joskin moni googletteleva potilas voisi olla eri mieltä) ja onkin lähinnä moraalistasi kiinni, miksi esim. et pyytäisi häntä loputtomiin turhiin kontrollikäynteihin uusien vastaanottomaksujen toivossa. Epävarmuus taas yksinkertaistaen sitä, että kukaan ei varmuudella tiedä milloin ja miten sairastuu ja toisaalta auttaako ostettu terveydenhuollon palvelu saamaan lisää terveyttä. Terveydenhuollon ulkoiset vaikutukset ymmärtää ehkä helpoiten esimerkin kautta: jos valtaosa hankkii toivottavasti pian tulevan koronarokotteen, tarjoaa se toivottavasti hyötyä laumasuojan kautta myös heille, jotka eivät sitä ole hankkineet (positiivinen ulkoisvaikutus). (Sintonen ja Pekurinen 2006)\nJouduin kokemaan “omakohtaisen” kokemuksen epäsymmetrisen tiedon jakautumisesta ja epävarmuudesta pari vuotta sitten, kun olimme puolisoni kanssa vierailemassa kotimaassani Kosovossa. Puolisoni sairastui vatsatautiin, jonka aluksi kuittasin harmittomaksi gastroenteriitiksi. Koska suutarin lapsilla ei ole kenkiä, vasta kolmantena päivänä palpoin hänen vatsaansa. Puolison ilmeen vääntyminen painellessani hänen oikeaa alavatsaa sai minunkin ilmeeni vääntymään.\nHakeuduimme terveyskeskuspäivystykseen, missä kollega teki lähetteen Prishtinan yliopistollisen sairaalan kirurgian päivystykseen. Siellä tapahtuneet käänteet ansaitsisivat varmasti oman tekstinsä, mutta lopulta päätimme hakeutua yksityiselle terveydenhuollon sektorille, joka Kosovossa on iso, kilpailtu ja myös heikosti reguloitu.\nYksityisellä yleiskirurgi kahden minuutin anamneesin oton ja puolen minuutin statustamisen jälkeen totesi kyseessä olevan aivan selkeä appendisiitti ja halusi leikata samantien.Tässä vaiheessa pyysimme hidastamaan: leikkaus ulkomailla ei ollut puolisoni mielestä houkutteleva ajatus, joten hän toivoi TT-kuvausta, jotta diagnoosi olisi mahdollisimman varma. Kirurgi ohjelmoi TT-kuvauksen kuitenkin pitäen sitä turhana ja lähti kotiin. Odottelun jälkeen radiologin lausunto varmensi diagnoosin ja niinpä kyseinen kirurgi soitettiin takaisin kotoa leikkaamaan. Kaikki sujui onneksi hyvin. Tuon todensi kirurgin leikkauksen jälkeen tekemä OK-merkki 20 metrin päästä hänen lähtiessään takaisin kotiin. Se jäi sinä iltana hänen ainoaksi viestinnäksi meidän suuntaan post-op.\nTiedon epäsymmetriaa tässä siis oli se, että kirurgin sekä radiologin tekemien päätösten mielekkyyttä oli jopa lääkärinä vaikeaa arvioida. Pahimmassa tapauksessa on mahdollista, että TT-kuvauksessa umpilisäke ei ollut tulehtuneen näköinen ja koko leikkaus riskeineen oli suoritettu pelkästään euron kuvat silmissä.\nUskoni siihen, että terveydenhuollossakin on mahdollista saada kilpailun kautta tehokkuusetua ei ole täysin horjunut mutta olen onnellinen että pohjoismaiseen hyvinvointivaltioon kuuluu terveydenhuollon markkinoiden selkeä regulointi ja valvonta. Toinen opetus on, että vaikka siis terveystaloustieteen opiskelu ei estä sitä, että sinua voidaan viilata linssiin, niin ainakin tiedät, että niin ehkä saattaa tapahtua. Toki kuulemma lääkäreiden on tärkeää sitä opiskella myös sen vuoksi, että heidän päätöksillä allokoidaan valtaosa terveydenhuollon resursseista.\nSintonen ja Pekurinen, 2006, Terveystaloustiede, WSOY


Google Search Console varoittaa: Chrome näyttää tietoturvavaroitukset sivustolla - eLuotsi Finland Oy\nGoogle Search Console varoittaa: Chrome näyttää tietoturvavaroitukset sivustolla\nSaitko Search Consolen tietoturvavaroituksen sähköpostilla?\nGoogle Search Console on tänään 18.8.2017 lähettänyt sähköpostitse varoituksia Search Consolen käyttäjille, jotka eivät vielä ole ottaneet HTTPS:ää käyttöön verkkosivuillansa. Sähköposti on tullut otsikolla "Chrome näyttää tietoturvavaroitukset sivustolla http://www.domainnimi.fi". Saitko tänään tämän Google Search Consolen tietoturvavaroituksen sähköpostilla? Jos sait, olet jo pahasti myöhässä SSL-sertifikaatin hankkimisen kanssa. Nyt viimeistään, hanki sertifikaatti mahdollisimman pian.\nVuoden 2017 lokakuusta lähtien Google Chrome -selain alkaa näyttämään SUOJAAMATON-varoituksen, kun käyttäjä kirjoittaa tekstiä lomakkeeseen HTTP-sivulla. Lisäksi sama varoitus näkyy kaikilla HTTP-sivuilla, joita käytetään incognito-tilassa.\nKäytännössä varoitus tulee pelästyttämään osan kävijöistä pois sivuilta, jos HTTPS:ää ei oteta ennen sitä käyttöön.\nGoogle on varoittanut tästä asiasta jo huhtikuussa. Nyt Google lähetti vielä huomautuksen niille ylläpitäjille, jotka eivät varoituksista huolimatta ole vieläkään HTTPS:ää ottaneet käyttöön.\nGoogle on vuoden 2017 alusta lähtien myös rankaissut hakukonetuloksien rankingeissa sivustoja, jotka eivät käytä HTTPS:ää. Ja itse asiassa jo vuonna 2014 Google ilmoitti, että antaa buustia hakukonenäkyvyydessä sivustoille, jotka käyttävät HTTPS:ää.\nJos vieläkään et ole ottanut SSL-sertifikaattia sivustollasi käyttöön, niin nyt viimeistään kannattaa se tehdä. SSL-sertifikaatin saat hankittua www-palvelimen ylläpitäjän kautta.\nSSL-sertifikaatin käyttöönoton yhteydessä, kun osoitteet muuttuvat http-alkuisista https-alkuisiksi, on erittäin tärkeää, että uudelleenohjaukset uusiin osoitteisiin hoidetaan palvelimelle asianmukaisesti. Uudelleenohjauksilla kaikki käyttäjät ohjataan automaattisesti uusiin osoitteisiin. Jos uudelleenohjauksia ei tehdä, tai ne tehdään väärin, on seurauksena pudotus hakukonenäkyvyydessä.\nMikä on HTTPS/SSL?\nHTTPS -tarkoittaa SSL-salauksella suojattua HTTP-yhteyttä. SSL sertifikaatti on tapa luoda varmenne/allekirjoitus palvelimelle. SSL-sertifikaatti vahvistaa, että yhteys on otettu aiottuun osoitteeseen. HTTPS salaa kaiken tietoliikenteen selaimen ja www-palvelimen välillä. SSL on tietoturvan kannalta tärkeä asia ja siksi myös Google kannustaa vahvasti ottamaan sen käyttöön.


Sama rahasumma on saajalleen arvokkaampi palkkana kuin sosiaaliturvana — mikkonummelin\nHeikompiosaisten työntekijöiden mielenosoitukset ovat viime vuosina yleistyneet Yhdysvalloissa\nAsiaa kannattaa katsoa myös työntekijöiden näkökulmasta. On virheellistä ajatella, että sama rahasumma olisi saajalleen yhtä arvokas, oli se peräisin palkasta tai tulo- ja varallisuusperusteisesta sosiaaliturvasta. Palkkaraha on kuitenkin arvokkaampaa, koska sen saamiseksi työntekijä on periaatteessa vain tilivelvollinen antamaan parhaan työpanoksensa työnantajan käyttöön ja verovelvollisuus hoituu myös ennakonpidätysmekanismein. Näiden velvoitteiden jälkeen palkansaaja on vapaa käyttämään rahojaan elinkustannuksiinsa tai säästämään ne.\nOsittainkin sosiaaliturvan varassa oleva henkilö on sitävastoin tilivelvollinen myös yhteiskunnalle koko senhetkisestä varallisuudestaan ja mahdollisesta tulotason muutoksesta. Sosiaaliturvan saaminen vaatii erilaisia selvityksiä ja pienenkin lisäansion saaminen voi leikata tukia niin paljon, että efektiivinen rajaveroaste voi olla jopa sataprosenttinen. Sosiaaliturvaa saava voi joutua pakkorealisoimaan mitä tahansa omistuksiaan, kuten omistusasunnon, perityn kesämökin tai arvopapereita, jos niitä on joskus saanut vaikkapa lahjaksi vanhemmiltaan. Olisiko tällainen täyspäiväisiä töitä tekevän työntekijän ansaitsemaa elämää?\nPekka Pylkkönen 26.8.2016 18:19\nTästä pitää syyttää poliitikkoja jotka vetelyydessään eivät ole onnistuneet rakentamaan sosiaaliturvasysteemiä joka vastaa ihmisten tarpeisiin.\nSe on aivan väärä asenne että ihmisten ja yritysten pitää sopeutua poliitikkojen käsityksiin. Päin vastoin, valtion pitää sopeutua ihmisiin ja yrityksiin.\nSuomalaiset olivat täällä ensin. Ennen Suomen valtiota siis. Ja vanhimmat yrityksemmekin ovat jostain viidensadan vuoden takaa. Hiukan asiakaslähtöisyyttä toivokaamme poliitikoilta.


Bisnesenkelit kasvattavat ralleissa tuotto-odotuksiaan - "On tärkeää olla siellä, missä massat eivät liiku" | Kauppalehti\nOMXH 17:30 +0.45%13157.59\nNokian Renkaat-5.72 %\nTrainers´ House-4.01 %\nVaisala A-2.59 %\nSijoittajat Paul Kallmes ja Alexander Stoeckel saapuivat Neste Ralliin tutustumaan jyväskyläläisiin kasvuyrityksiin.Kuva: Micke Suopuro\nNeste Rallin ohessa järjestettävän Business Rally -rahoituspaneelin perässä Jyväskylään saapuneet sijoittajat kehuvat kilpaa suomalaista kasvuyrityskenttää.\nYhdysvaltalainen pääomasijoittaja Paul Kallmes on työskennellyt suomalaisten kasvuyritysten parissa neljä vuotta. Hänen huomionsa on kiinnittänyt alan ripeä kasvupyrähdys. Kallmes on tyytyväinen, että esimerkiksi sosiaalisen median ja pelikehityksen lisäksi toimijoita riittää myös perinteisimmillä aloilla.\n”Suomalaisyritykset ovat ehdotonta kärkeä korkean teknologian laitteistojen kehittämisessä. Kaikkien tekijöiden ei tarvitse luoda omia ruokatilauspalveluitaan”, hän naurahtaa.\nKallmes toimii startupien villissä lännessä San Franciscossa. Siellä alan viimeisimmistä käänteistä ei voi miehen mukaan mitenkään olla täysin selvillä. Tämän johdosta kilpailuetua on syytä etsiä Euroopasta.\n”On tärkeää olla siellä, missä massat eivät liiku. Tuotto-odotukset ovat sitä suurempia, mitä aikaisemmassa vaiheessa on mahdollista hypätä mukaan.”\nBmb Venturesin edustajana Keski-Suomeen saapunut tohtori Jan Albertin mukaan kaikki Pohjoismaat eivät ole samalla viivalla.\n”Norja tulee hieman perässä, mutta etenkin Ruotsista ja Suomesta on kirjavia mahdollisuuksia. Nuoret osaajat luovat jatkuvasti kiinnostavia konsepteja.”\nFuture Trends Internationalin yhteysjohtaja Farzam Kamalabadi kehuu suomalaisyritysten toimialakirjon laajuutta. Sijoittajan on hänen mukaansa otettava ensin haltuun erilaisten alojen tarjonta.\n”Tässäkin tapahtumassa olevista yrityksistä kaikki eivät ole edes sananmukaisesti startupeja, vaan heillä on jo olemassa valmiita tuotteita. Testivaiheet ovat takana ja markkinat olemassa seuraava askelta varten”, Kamalabadi selvittää.\nPääomasijoitusyhtiö btov:n Alexander Stoeckel ei ole aiemmin vieraillut Suomessa.\nFarzam Kamalabadi esitti tiukkoja kysymyksiä suomalaisille kasvuyrittäjille.Kuva: Micke Suopuro\n”Olen sen johdosta hyvin kiinnostunut tutustumaan suomalaiseen startup-kenttään. Tietenkin tähyän myös kiinnostavia sijoitusmahdollisuuksia”, hän kertoo.\n”Saksassa kilpailu on kiristynyt valtavasti. Siksi meitä kiinnostaa hakea kasvua ulkomailta. Osaamista löytyy kaikkialta ja siksi on olennaista luoda verkostoja ympäri Eurooppaa, jotta voimme nopeasti tarttua kiinnostaviin mahdollisuuksiin”, Stoeckel muistuttaa.\nRalli voi olla jopa F1-sirkusta kiinnostavampaa\nSuurtapahtumien vetovoimasta pyritään hyötymään kaikkialla.\n”Saksassa saamme Oktoberfestin myötä kaikki amerikkalaissijoittajat paikalle”, Stoeckel hymähtää.\nAlbertille Neste Ralli on tapahtumana erityistä innostusta herättävä.\n”Olen autonörtti, joten odotan myös kilpailun näkemistä, varsinkin kun Toyotan insinöörin pitäisi tulla kertomaan kokemuksiaan ralliauton suunnittelusta”, hän myhäilee.\nKamalabadi on ollut paikalla lukuisissa F1-kilpailuissa. Hän odottaa rallin tarjoavan vieläkin kiinnostavampaa nähtävää.\n”Tapahtumaan on saatu hienosti yhdistetty luontoa ja muuta kulttuuria. Esimerkiksi sauna ja veneily ovat jo nyt kruunanneet vierailun."


Mitä olen oppinut viimeisen kolmenkymmenen vuoden aikana? - Noora & Noora\nTakana on kokonaiset kaksi päivää kolmekymppisenä. Niinpä voin nyt juhlallisesti kertoa, mitä olen oppinut näiden kolmenkymmenen vuoden aikana. Kas tässä tärkeimmät havaintoni:\nLaihtua voi vain yhdellä keinolla: syö vähemmän kuin kulutat.\nPerstuntumaan kannattaa luottaa, koskipa se sitten uutta tuttavuutta tai sanamuotoa tiedotteessa. Se ensimmäinen fiilis tai vaihtoehto on yleensä aina oikea.\nKuukuppi on maailman paras kapistus, vaikka kuulostaakin epähygieeniseltä hippeilyltä.\nKlisee, mutta jos pulssi on vähänkin koholla, niin suu kannattaa pitää kiinni ja harkita hetken aikaa. Sama koskee näppäimistön kautta ulkomaailmaan oksentamista. Tämän olen oppinut, toteuttamisessa onnistun vaihtelevalla menestyksellä.\nJos syö pizzaa, kannattaa laittaa pari ropoa enemmän ja mennä oikeasti hyvään ravintolaan. Mikään ei ketuta niin paljon kuin huono pizza. Siinä menee hukkaan rahat ja kalorit. Sama juttu viinin kanssa.\nÄiti on aina oikeassa. Ärsyttävää, mutta totta. Ja mummo se vasta oikeassa onkin, onneksi se on vähän vähemmän ärsyttävää.\nIkinä ei ole oikea aika lapsen yrittämiselle. Mutta jos tärppää, niin hetki muuttuu nopeasti täysin oikeaksi. Hormonit.\nReissujen paras osa on suunnittelu, siksi ne kannattaa varata hyvissä ajoin etukäteen.\nExtempore-illanvietot ovat aina parhaita. Se, miten toteuttaa niitä lapsiperheessä on minulle vielä mysteeri.\nUnivaje saattaa vaikeuttaa yhdyssanojen muodostamista.\nRahasta puhuva nainen on edelleen joillekin kummallinen ajatus.\nJos kadulla kulkiessa miettii, pitäisikö pysähtyä auttamaan tai kysyä tarvitseeko toinen apua, niin vastaus on aina pitää. Vaikkei apua tarvittaisikaan, vastapuoli palkitsee yleensä yllättyneellä ja kiitollisella hymyllä.\nOn ihan turha stressata peilistä katsovaa ilmestystä. Ikinä ei ole juuri sillä hetkellä tyytyväinen ja sitten jälkikäteen kuvia katsoessa sitä ihastelee, kuinka raikkaalta ja nätiltä aikoinaan näytti.\nKaksi asiaa, joihin kannattaa panostaa, vaikka muissa säästäisi: hyvät rintsikat ja juoksukengät.\nVaikka jotkut asiat tuntuvat pelottavilta ja hurjan sitovilta, kuten asunnon ostaminen tai naimisiinmeno, niin ne kannattaa silti tehdä. Jos siis kohteet ovat ihania. Pelot hälvenevät nopeasti, kun nimi on paperissa.\nPoliittisten näkemysten ei kannata antaa rajoittaa ystävyyttä tai parisuhteita.\nJos on vähän neuroottinen, niin sen kanssa kannattaa opetella elämään. Ne neuroosit eivät meinaan ainakaan vähene iän myötä, nimimerkillä “Olihan se leikkipuiston portti kiinni?”.\nAsioita, jotka ehkä selviävät seuraaviin pyöreisiin mennessä: miten tehdään kerralla täydelliset silmänrajaukset, mitkä ovat oikeasti lämpöiset hanskat, miten eläkeikään pitäisi varautua, millainen on onnistunut ura ja miten se luodaan, kenellä on aikaa spekuloida tuntemattomia keskustelupalstoilla, kuinka lapsesta kasvatetaan suhteellisen täysjärkinen ja hyvin käyttäytyvä, miten suhtautua luottavaisemmin tulevaisuuteen, onko oma hiustenväri todella paras väri ja mikä minusta tulee isona.\nKuvissa muutamia synttärilahjoja, joilla minua onnenpekkaa lahjottiin. Ensimmäisenä tietysti se paras lahja, eli Baby H. ihan tuoreena tapauksena. Timantit ovat yhdistetty “push present” ja synttärilahja. Ja hotelliyö on lahja vanhemmiltani. Niinhän se oli, että äiti tietää, mitä tytär tarvitsee.\n03/14/2017 at 10:21\nOnnea kolmekymppiselle! Hyviä havaintoja, näin yli kuusikymppisen perspektiivistäkin! “Millainen on onnistunut ura ja miten se luodaan”, tämä ei ole vielä selvinnyt, mutta ehkä se sitten eläkkeellä selviää 🙂 ? Ja onnea tietysti myös Baby H:n johdosta, jos en vielä ole sitä sanonut!\n03/16/2017 at 15:54\nKiitos molemmista onnitteluista! Joo, ehkä tuon uran kanssa on niin, että eläkkeellä sitä huomaa uran olleen just hyvä, vaikkei se mennytkään tiettyjen suunnitelmien tai uraportaiden mukaan. 🙂\n03/14/2017 at 10:29\nKyllä, rintsikoista varsinkaan on turha pihistellä! 🙂 Mitä silmänrajauksiin tulee, kannattaa olla tyytyväinen siihen mitä saa tällä hetkellä aikaan, Uusi vuosikymmen tekee tepposet silmäluomille. Sen minkä taidossa on hankkinut menee luomien lupsahtamisen takia hukkaan. 😉 Näin ainakin mulla, toki ahkerasti sy-voidetta käyttävillä voi olla eri näkemys…\nIhania lahjoja olet saanut! Ja joo, kyllä ne äidit vaan tietää.\n03/16/2017 at 15:56\nNoora K. kommentoi heti mulle, että Pieta on kommentissaan ihan oikeassa. 😀 Ounou! Toisaalta huojentavaa: nyt ei sitten edes tarvitse opetella rajausta, kerta siitä ei kohta ole mitään hyötyä. 😀\n03/14/2017 at 11:50\nIhana Noora H – onnea vielä kerran! Minä olen reilut 40 ja olen oppinut lisäksi, että seuraavista periaatteista kannattaa pitää elämässä kiinni:\na) huonoon viiniin, ruokaan, kirjoihin tai seksiin ei kannata tuhlata aikaa\nb) älä koskaan säilytä mitään sänkysi alla\nc) petaa sänkysi aamuisin (koet hallitsevasi kaaosta, elämää ja ties mitä nyt haluat listaan lisätä)\nd) silitä astiapyyhkeet ja tyynyliinat (katso edellisen kohdan syyt ja lisäksi vaikutat kotitalousihmeeltä)\ne) kaikesta oikeasti selviää, kumma kyllä\nf) kun tajuaa, että ne ennen niin raivostuttavat ja ylitärkeät asiat enää hymyilyttävät, kannattaa hymyillä\nh) pidä aina pullo skumppaa jääkaapissa porkkanapussin vieressä, ja mahdollisimman laadukasta sellaista. Se antaa elämään perspektiiviä\ni) jos jossain seurassa tuntuu siltä, että sitä ei kestä selvin päin, on väärässä seurassa\nj) kynnet kannattaa lakata aina, kun siihen on tilaisuus\nk) olet tarpeeksi iso, arvokas ja ihana, että ansaitset parasta mahdollista huolenpitoa itseltäsi ja että voit ajatella ja tehdä asioita loppuelämääsi ajatellen (eli saat lähteä unelmalomalle ja hankkia unelmiesi korvakorut)\nl) kummallisen moni asia kutistuu pieneksi, kun miettii elämää kokonaisuutena\nNuo tiputtelin spontaanisti, kun jouduin töissä ex tempore pitämään puheen kollegoideni järkkäämillä nelikymppiskekkereillä. Ehkä olen oppinut jotain muutakin, mitä en nyt muista :-).\n03/16/2017 at 15:59\nMahtava lista! Tämän otan talteen. 🙂 Mulla on petrattavaa ainakin kynsien lakkaamisessa ja sängyn alusessa. Meillä on sängyn alla kolme isoa laatikkoa, joissa on lakanat, pyyhkeet ja mun vaatteita. Ja täytyy myöntää, että imurointi ja tavaroiden kaivelu laatikoista on tosi raivostuttavaa. Hmm, saisimmekohan ne jotenkin tungettua muualle. Kynnet olen lakannut viimeksi ennen Baby H:n syntymää. 😀\n03/14/2017 at 11:51\nNiin, ja kun olet 40, tajuat, että äitisi ei ole aina oikeassa, mutta sekin lähinnä hymyilyttää lempeästi 😀\n03/14/2017 at 20:52\nTämä oli ihana kommentti <3\nNiin samaa mieltä monesta asiasta!\n03/14/2017 at 12:39\nOnnittelut näin jälkikäteen! Hyviä periaatteita sinulla ja noita vielä puuttuvia on kahta päivää vaille 10 vuotta aikaa opetella!\n03/16/2017 at 16:00\nKiitos. 🙂 Ja joo, tässä toivottavasti vielä hyvin aikaa opetella puuttuvia. 🙂\n03/14/2017 at 13:10\nOnnea vielä kolmekymppiselle! Ja hauska oppimislista, olispa kiva kuulla 10v päästä, mitä uutta on tullut lisää.\n03/16/2017 at 16:01\nKiitti! Katsotaan, onko blogi vielä silloin. 🙂\n03/14/2017 at 13:21\nOnneksi olkoon pyöristä vuosista! Kommenttina vain että hienosti olet kyllä toteuttanut sitä että hermostuessa kannattaa miettiä hetki ennenkuin sanoo mitään. En nyt tiedä oletko koskaan hermostunut mistään blogiin jätetyistä kommenteista, mutta olen ihaillut tapaasi vastata kritiikkiin – et näytä provosoituvan ja pysyt aina ystävällisenä ja asiallisena. Monet muut blogistit voisivat ottaa siinä sinusta mallia 🙂 Tosin tässä blogissa onkin yleensä ihan kivoja kommentteja, mitä niitä joskus olen lueskellut 🙂 Ehkä fiksut blogistit, fiksut lukijat.. 🙂\n03/16/2017 at 16:07\nOlen hermostunut, vaikka harvemmin me saamme täällä kommenttiboksissa mitään kuraa. Meillä tosiaan on harvinaisen fiksuja lukijoita. 🙂\nTässä kahdestaan bloggaamisessa on myös se hyvä puoli, että voimme keskenämme päivitellä provosointiyrityksiä ja ilkeitä kommentteja. Kun niistä avautuu kaimalle minuutin verran, saa päästettyä pahimmat höyryt ja asetettua asiat mittasuhteisiin. 🙂 Ja tiedostan kyllä myös sen, että viestintä on hemmetin vaikea laji, eikä siinä voi aina onnistua. Vaikka kuinka yrittäisin selittää asiat juurta jaksaen, niin joku ymmärtää aina väärin ja tekee tosi kummallisia tulkintoja, eikä sille voi mitään.\n03/14/2017 at 14:10\nOnnea kolmekymppiselle! 🙂 itse täytin viime kesänä ja olo tuntuu edelleen ihan yhtä nuorelta. 😉 Ihana tuo ensimmäinen kuva!\nHuojentavaa kuulla. 😀 Ja kiitos onnitteluista!\n03/14/2017 at 17:03\nPaljon onnea! 30 on ihana ikä! On nuori ja aikuinen yhtäaikaa. Minusta nainen on kauneimmillaan juuri 30-vuotiaana.\n03/16/2017 at 16:08\nJee, onpa mukava kuulla, että tiedossa on siis todennäköisesti hehkeä ja kiva vuosi. 🙂\n03/14/2017 at 17:38\nKohdista kolahti se, että kannattaa aina auttaa, jos miettii, pitäsköhän..\nMonta tilannetta muistui heti mieleen niiltä vuosilta, kun asuimme Helsingissä ja esikoista lykittiin vaunuissa. Joka kerran, kun joku tarjosi apua vaunujen nostelemisessa (onneksi kaikki matalalattiaratikat ja -lähijunat ovat tuosta ajasta yleistyneet), ilahduin. Ja usein sai onneksi ilahtua.\n03/16/2017 at 16:13\nTotta, vaunujen kanssa sitä tarvitsee usein apua, mutta aina ei kehtaa heti pyytää vaan yrittää ensin selviytyä itse. Tuossa avun tarjoamisessa on myös itsekäs puoli. Saatoin syksyllä erään heikotusta poteneen mummelin kotiin ja sain siitä taatusti enemmän kuin hän. Minulla oli ihan sankariolo monta viikkoa.\n03/14/2017 at 19:46\nOnnea vielä! Hyviä havaintoja ja neuvoja, todella. Pakko kommentoida nyt myös muutamia edellisiä postauksia (matkan takia tuli luettua nyt useampi putkeen), ihania kuvia, ihania tunnelmia ja ihania, ihania vauvoja. Kiitos taas päivän ilahduttamisesta 🙂\n03/16/2017 at 16:16\nIhana kommentti sinulta. 🙂 Tällaiset piristävät ja antavat potkua bloggaamiseen. Sisältö kun ei aina itsestä tunnu timanttiselta. 😀\n03/14/2017 at 20:40\nOnnea! Itselleni tuli juuri myös pyöreitä täyteen. Puolisoni odottaa edelleen tietoa, mitä haluaisin häneltä lahjaksi (matka kyllä jo tehtiin). Olen miettinyt timanttikorviksia, mutta koska minulla ei (vielä) ole korvissa reikiä, on niiden kokeileminen mahdotonta. Lähinnä mietityttää, minkä kokoiset timanttien tulisi olla, jotta näkyisivät kauniisti, mutta olisivat myös arkeen sopivat. Haluaisin simppelin mallin, kuten sinulla. Voisitko kertoa, mitä kokoluokkaa omasi ovat?\n03/15/2017 at 00:20\nHei Maria! Pakko kommentoida, sillä olen innokas koruharrastaja. Ennen ostopäätöstä kannattaa varmaan ensiksi käydä otattamassa reiät korviin ja kokeilla, onko korvakorujen käyttö sinun juttusi. Sopivaa timanttikokoa voit mallailla ostamalla muutamat edulliset cubic zirconia-korvikset ja katsomalla, miten eri koot sopivat sinun tyyliisi. Esimerkiksi pyöreät 3 mm ja 5 mm halkaisijalla tai vaikka neliön muotoisina. Ihmisten korvalehdet ovat niin erikokoisia, että koko joka sopii täydellisesti Nooralle saattaa näyttää ihan erilaiselta sinun korvissasi. Ja jos päädyt timanttikorviksiin ehdotan, että käyt useammassa kultasepänliikkeessä kokeilemassa ennen kuin teet lopullisen päätöksen. Vaikka kyse on näinkin simppelistä korumallista niin istutukset vaihtelevat niin kooltaan kuin tyyliltään. Ja hyvin hiottu ja kauniisti istutettu pieni kivi on kauniimpi kuin vähemmän sädehtivä kömpelösti istutettu isompi kivi. Kun kyse on arvokkaista koruista pitää olla varma, että ne jotka päätyy hankkimaan ovat ihanimmat mahdolliset. Uskon että kaikki Suomessa myytävät timanttinapit ovat arkeenkin soveltuvat. Pitää olla melkoisen rahoissaan, jos tulee hankkineeksi häiritsevän suuret timantit. 😀 Joten sitä tuskin tarvitsee murehtia. Ei kuitenkaan välttämättä kannata ostaa isoimpia timantteja mitä budjettiin mahtuu, sillä pienet korut saattavat istua kauniimmin siroihin korviin. Omani ovat 0,14 ct kappale, eli yhteispaino on 0,28 ct ja minulle se on erinomainen koko. Toivottavasti löydät ne sinulle täydellisesti sopivat korut, mikäli päädyt korvakoruihin. Ja pidä hauskaa haaveilu- ja testailuvaiheessa! 🙂\n03/16/2017 at 16:17\nEvalla oli erinomaisia pointteja, en olisi osannut itse yhtä hyvin neuvoa. 🙂 Minulla ei ole mitään hajua korujen tarkemmasta koosta, kun sain ne lahjaksi enkä ole kysynyt tarkempia speksejä. 🙂\n03/24/2017 at 02:18\nKiitos, aivan loistavia neuvoja!!\n03/14/2017 at 22:31\nOnnea! 30 on ihan paras ikä – ei enää tarvitse olla angstaileva kaksikymppinen, mutta elämä, ura ja muut ovat vielä edessä. 🙂\nKomppaan Blue Peonyn kohtaa h: aina pullo skumppaa kylmässä. Iän ja tilipussin kasvamisen myötä olen vaihtanut sen aitoon samppanjaan tai erittäin hyvään cavaan – tilaisuuksia nauttimiseen tulee ihan liian harvoin, varsinkin vauvaperheessä, joten miksi tyytyä muuhun kuin parhaaseen. 😀 Silitetyt lakanat olisivat ihania, mutta siitä kyllä lintsaan.\n03/16/2017 at 16:19\nNoni, mahtavaa kuulla. 🙂 Näiden kommenttien jälkeen kävin siirtämässä yhden pullon kylmään. Pulloja on kyllä kertynyt, mutta ne ovat lämpimässä kaapissa (ei saisi, tiedän), joten ei niitä sitten tule ikinä avattu, vaikka aihetta juhlaan olisi.\n03/14/2017 at 23:27\nOnnittelut syntymäpäiväsankarille! Tämä oli oikea hyvän mielen postaus. Hyviä vinkkejä ja kauniita kuvia. Ihanaa, että sait haaveidesi korvakorut! Muistan joskus aikoja sitten kirjoittaneesi, että haluaisit timanttinapit. Hauska sattuma, että juuri edelliseen postaukseen kommentoin että timanttinapit ovat täydellinen valinta vauvan äidille. Nauti lahjoistasi!\n03/16/2017 at 16:27\nMuakin hymyilytti, kun luin kommenttisi. 🙂 Ja hyvin muistit, että olen aina haaveillut tällaisista. Mäkin ehkä muistan jotain: sä sait omasi joululahjaksi ja myös osittain “vauvan johdosta”, eikös?\n03/16/2017 at 22:38\nJuuri näin, oikein muistat: yhdistetty vauvalahja ja joululahja. Sivuhuomiona kerrottakoon kuitenkin, että sain lahjan omasta aloitteestani ja kävin itse metsästämässä itselleni sopivat yksilöt. Puolisoni on niin perisuomalaisen käytännöllinen ja epäromanttinen ettei hän koskaan omin päin keksisi antaa minulle arvokkaita koruja. Maksumieheksi hän kuitenkin suostui, mikä tietysti on suloista sekin. Kerron tämän ettei kenellekkään lukijalle tulisi paha mieli ajatuksesta että toisille pukkaa timantteja tuosta vaan, sillä ei se niin ole. 😀\nAsiasta toiseen, kiitos että blogissa vinkkasitte Laura Anderssonin kirjasta Voit nukkua. Sain sen käsiini pari päivää sitten ja ahmin sen heti. Vihdoinkin konkreettisia neuvoja vauvaperheen uniasioihin! Neuvolassa ja tuttavapiiriltä olen saanut lähinnä ympäripyöreitä kommentteja tyyliin “sellaista se on, koeta jaksaa” kun olen harmitellut jatkuvia yöheräilyjä ja yrittänyt kysellä minkälaiset rutiinit olisivat hyvästä. Ei vauvanhoidon pitäisi olla tällaista salatiedettä.\n03/17/2017 at 06:27\nJes, hyvä kun sait siitä apua. Mustakin se on ollut hyödyllinen kirja, kaimani ei ollut ihan vakuuttunut. Meillä yöt sujuu joka toinen yö mahtavasti ja joka toinen yö sitten vähemmän mahtavasti. Hyvinä öinä vauva herää kaksi tai kolme kertaa ja nukahtaa heti syötyään, huonoina herätyksiä on neljä tai viisi ja jokainen hereilläolo minulla kestää 1-1,5h, eli unta tulee kokonaisuudessaan aika vähän. Ja päivät sekä päiväunet ovat kuitenkin suht samanlaisia. Omituista. 😀 Onneksi noiden hyvien öiden avulla jaksaa ja ehkä pian vauvalle tulee jonkinlainen rutiini, jota minä olen jo kovasti yrittänyt luoda. Tsemppiä siis sinne, ymmärrän hyvin nuo nukkumispohdinnat.\n03/19/2017 at 08:36\nHaha, pakko tunkea lusikka tähän soppaan. Oli se kirja musta ihan hyvä ja monet neuvot ihan järkeenkäypiä. Itse tykkäsin vain, että oli ihan turhaa lukea se liian varhaisessa vaiheessa. Tuli vain huono ja typerä fiilis siitä, että teki kaiken “oikein” ja vauva ei silti suostunut menemään nukkumaan. Oikeastihan hänellä ei vielä siinä kohtaa ollut kuvan palaa päivän ja yön eroista ja kapasiteetti ymmärtääkin niitä tuli vähän myöhemmin. Kun ikää tuli vähän lisää, rutiineista on ollut hyötyä ja ne kantavat huonompienkin öiden yli. Mutta tämä on varmasti hyvin yksilöllistä ja riippuu luonteenlaadusta, että missä vaiheessa haluaa mitäkin asioita oppia tai selvittää. Olen itse sellainen, että yleensä murehdin asioita sitten kun ne ovat ajankohtaisia, enkä etukäteen. Siksi mun olisi kannattanut luke tuo kirja vasta siinä vaiheessa, kun rytmiä pystyi oikeasti alkaa rakentaa.\n03/22/2017 at 16:15\nKiitokset vastauksista, molemmat Noorat. Teidän blogianne on aina kiva kommentoida, kun saa vastauksen.\nOnpa Baby H hyvä nukkuja, kaksi herätystä per yö on tosiaan mahtavaa. Meillä tämä ihme on tapahtunut kolme kertaa kolmen kuukauden aikana, joten tekemistä riittää vielä. Yöt ovat melko samanlaisia, mutta päiväunien pituus ja ajankohdat vaihtelevat meillä kovasti.\nNoora K, hyvä pointti tuokin, että ei tarvitse aloittaa nukutusrutiineja liian aikaisessa vaiheessa, kun vauvan melatoniinintuotanto rupeaa toimimaan vasta kolmen kuukauden iässä. Me aloitimme säännölliset nukkumaanmenoajat heti synnäriltä kotiin tultuamme, välillä veren maku suussa kun vauva ei tietenkään tajunnut yön ja päivän eroa. Olisin voinut säästää voimiani olemalla vähemmän tiukkapipoinen.\nOnnea kolmekymppiselle! Sekä NooraH:ta että BluePeonyä kompaten totean, että huonolla ruualla ei kannata itseään lihottaa, eilisessä munkkirinkilässä on ihan yhtä paljon kaloreita kuin tuoreessa. Viisaita sanoja sekä postauksessa että kommenteissa. Nämä Noorien postaukset ovat oikeita hyvänmielen postauksia ja vielä kun kuvatkin ovat kauniita ja harmonisia – on aina ilo lukea! Aurinkoisen seesteisiä mammalomapäiviä molemmille Noorille ja babyille!\nKiitos Sussu. 🙂 Mahtia kuulla, teille on kiva blogata!\n03/15/2017 at 14:48\nHauska postaus ja komppaan monta kohtaa! Itsekin tuo 30 rajapyykki lähenee kuukauden päässä ja olen myös alkanut hahmoittelemaan tälläistä listaa 🙂 Vähän se vielä kauhistuttaa mutta ehkä uusi vuosikymmen tuo taas toivon mukaan kivoja asioita mukanaa! Myöhäiset synttärionnittelut!\n03/16/2017 at 16:28\nPitää tulla kurkkaamaan sun lista. 🙂 Kiitos onnitteluista!\n03/16/2017 at 19:43\nHuippu kiva postaus! 🙂 Itsellä on vielä vajaa vuosi aikaa kerätä viisautta. 😉 Paljon on opittu sitten kaksikymppisten, mutta ehkä vielä ennen kolmekymppisiä ehtii saada muutaman oivalluksen lisää. 🙂\nJos kaipaatte postausaiheita, niin itseäni kiinnostaisi lukea ajatuksianne lisää tuosta aiheesta “ikinä ei ole oikea aika yrittää lasta”, mikäli aihe ei ole liian yksityinen. Lisäksi kun koen teidän olevan ns. uranaisia, niin lukisin mielelläni lisää teidän ajatuksianne siitä, miltä tuntuu jättää työt äitiysloman ajaksi. 🙂\n03/16/2017 at 20:16\nJa apua, tärkein meinasi unohtua: paljon onnea kolmekymppiselle! 🙂\n03/16/2017 at 21:08\nOnnea kolmekymppiselle!! Tuli mieleen, että onko teillä suositella podcasteja? Muitakin kuin teidän ;). Suomalaisia mielellään…\n03/17/2017 at 15:36\nSuosittelen Cafe au lait – kahvihetkia maailmalla podcasteja. Siina Ranskassa asuvat Helena ja Lilli haastattelevat eri puolella maailmaa asuvia suomalaisia. Helena kirjoittaa myos Chez Helena blogia.\n03/16/2017 at 21:48\nMyöhästyneet onnittelut! Mukava lukea listaa kun itsellä on noin kymmenen vuotta vähemmän ikää niin miettii mitä kaikkea ehtiikään vielä oivaltamaan ennen omia kolmekymppisiä… 🙂\nIhana postaus! Erityisen samaa mieltä tuosta että lapselle ei muka ole ikinä hyvää aikaa. 😀


Friidasaagoja ja muita koiramaisia tarinoita: Närästää\nNimittäin Saagaa edelleen. Ja meinasin pyörtyä, kun eilen kurkkasin sen suuhun. Kuukausi on aikaa täydellellisestä hammaskiven poistosta ja uudet kivet ovat hyvää vauhtia syntymässä. Eli on siis närästänyt oikein kovastikin. Olen minä sen välillä huomannut kyllä. Niinpä tänään lähdin shoppailemaan ja ostin Saagalle hammasharjan ja tahnaa. Jo kokeiltiinkin harjaamista. Ei ollut Saagan lempipuuhaa, mutta jonkin verran antoi harjata. Mutta en minä tähän aio tyytyä vaan varasin Kouvolan Univetiin ajan. Siellä on välineet tutkia vaivaa enemmän. Kunpa tulisi asiaan selvyyttä ja mikä tärkeintä, tepsivä hoito siihen, mikä ikinä Saagaa närästääkin. Tässä vaiheessa siunaan, että koiralla on vakuutus. Paljoa sitä ei ole tarvittu, mutta tietäen, että Univet ei ole mikään halpa paikka, on kivempi lähteä reissun päälle, kun ei joka euroa tarvitse kukkarosta laskea.\nTänään taas sain nuuskutella pentutuoksua. Tajmadoran pennut ovat kohta kolmiviikkoisia. Silmät ovat auki kaikilla ja liikkuminen on tullut varmemmaksi. Onneksi ei ole lainkaan portugeesikuumetta. Kaksi isoa koiraa on enemmän kuin riittävästi minulle. Siksi voinkin vain ihailla pentusia ilman yhtään kaipuuta kaapata joku niistä mukaani.\nPennut nostettiin karvapeitteelle niiden aitauksen viereen. Ne olivat sitä mieltä, että nyt on ihan hurjaan paikkaan jouduttu ja kävivät haikailemassa kaltereiden luona omalle puolelleen. Niitä väsytti, kun Sera oli vasta ne imettänyt. Siksi pennut pysyivätkin hyvin paikoillaan kuvissa.\nTässä ovat taas pentuposeeraukset. Tytöt ovat pareina ja poika yksin.\nKovasti olivat lapset kasvaneet.\nKahvin jälkeen otin kuvat vanhoista koirista. Lee on kymmenvuotias ja Saagan isä.\nGeisha, Assin sisko, 13,5 vuotias jo, laitettiin tuoliin, jossa se yleensä makaa pehmolelujen keskellä. Mutta ei maannut nyt. Istui vain geishamaiseen tyyliin suu viivana, koska sen mielestä oli selvästi menossa TILANNE, eikä silloin tietenkään ruveta makailemaan.\nOnkos tämä nyt muka teidän mielestä hauskaa? miettii Keippu.\nOli kiva nähdä kaikkia koiria.\nSaaga kävi lääkärissä\nLinjoilla ja rannalla\nMetsäretkiä schappetyttöjen kanssa\nFrisyyri ja pennuntuoksua\nVuoden 2014 kisakausi korkattu - ja hylkyjä ropisi


Hotellit Marayong | Hotellitarjoukset | Hotels.com\nHotellit – Marayong\nEtsi hotelleja kohteessa Marayong\nNäytä kohteen Marayong hotellit kartalla\nEtsitkö hotellia kohteessa Marayong?\nHotels.com voi auttaa sinua löytämään parhaat hotellit kohteessa Marayong.\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen kohteesta Marayong, Uusi Etelä-Wales, sillä avullamme voit verrata eri hotelleja helposti (mukaan lukien suositut ketjuhotellit). Tällä hetkellä kohteen Marayong suosituin hotelli on Winnamatta Guest House. Sinne on tehty 1 varausta edellisen tunnin aikana.\nKun varaat yöpymisen Hotels.comin kautta, voit myös ansaita ilmaisia palkintoöitä liittymällä Hotels.com Rewards -kanta-asiakasohjelmaan. Ohjelma on ilmainen, ja liittymiseen menee vain kaksi minuuttia, ja kun olet yöpynyt 10 yötä, saat 1 palkintoyön ilmaiseksi*. Joten viikonloppumatka kohteeseen Marayong voi olla ensimmäinen askel kohti ilmaista hotelliyötä.\nMiksi kannattaa varata majoitus kohteessa Marayong Hotels.comilta?\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen mihin tahansa tarkoitukseen. Löydät palvelustamme 67 hotellia kohteessa Marayong. Vertaile hotelleja nopean ja helpon hotellihaun avulla. Voit myös rajoittaa hakutuloksia näillä ehdoilla:\n- kohteen Marayong alueet\n- kohteen Marayong nähtävyydet\n- 8543 Hotels.com-asiakkaiden arvostelua yöpymisestä kohteessa Marayong\n- saatavilla olevat päivät - tarkat tiedot ja kuvat - tarkat kartat, joista näet hotellien sijainnit sekä lähimmät julkisen liikenteen palvelut ja turistinähtävyydet kohteessa Marayong.


Kirjoittaja Aihe: Inhokkihahmosi? (Luettu 91074 kertaa)\n« Vastaus #175 : Kesäkuu 03, 2011, 17:10:29 »\n« Vastaus #176 : Kesäkuu 06, 2011, 18:26:19 »\nOma ehdoton inhokkini on Bellatrix Lestrange. Mielestäni hän on äärimmäisen inhottava henkilö, kun tappoi ihanan Siriuksen ja vielä nauroi päälle. Inhoan muutenkin hänenkaltaisiaan ihmisiä, joilta puuttuu empatia ja jotka nauttivat toisten tuskasta. Vaikka en pidä kamalasti Harrystäkään(niin tyypillinen sankari, jota kaikki suosivat ja joka aina valitaan joka paikkaan), tunsin sääliä häntä kohtaan Siriuksen kuollessa ja Bellatrixin pilkatessa häntä. Elokuvissakin hän näyttää...sanonko miltä!\nJos olisin taitava velho, voisin iskeä sitä ällötystä avada kedavralla tai sectumsempralla - tai ainakin voisin suostutella vaikkapa suosikkini Kalkaroksen tekemään sen.\nToinen inhokkini on täällä monesti aikaisemmin esille tullut Dolores Pimento: tarvitseeko muuta sanoa, että hän on kaamea, ikävä ja tekopyhä ihminen!\nJa sitten on vielä Villisilmä Vauhkomieli...ahdistava tyyppi.\n« Vastaus #177 : Kesäkuu 13, 2011, 13:13:00 »\nSiis niiin ärsyttävä. En tiedä mikä siinä on, mutta vihaan Ginnya. Ei ole luonnetta tällä hahmolla... ei voi olla hyvä kaikessa... hyi hyi.\nTonks on melkein yhtä paha kuin Ginny! Gaah! Käy niiiin pattiin.. -____-'' en osaa taaskaan sanoa, mikä ärsyttää, mutta ärsyttää vaan xDD Tosin, nyt rupesin pohtimaan, voiko olla mahdollista, että ärsytys johtuu siitä, että en ol Harry/Ginny tai Remus/Tonks-parittaja? xD\nVihaan nyt ja aina, amen. Kiusasi Seveä : < ja liian itsevarma. Liika itsevarmuus on kuvottavaa :s\n« Vastaus #178 : Kesäkuu 18, 2011, 15:37:56 »\nÄrsyttävä ämmä jota ei voi olla vihaamatta. Luulee olevansa niin täydellinen koska palvelee ministeriötä ja sitä törppöilevää Toffeeta. Tyylitajukin on kamala. En voi sietää pinkkiä, röyhelöitä, rimpsuja, niitä telmiviä "söpöjä" kissan pentuja ja posliini astioita. Kamalan tunteeton noita-akka joka kiduttaa säälimättä kaikkia jotka käyttäytyvät vähänkin niiden hänen täydellisten sääntöjensä vastaisesti.\nPuhdasverinen ja silti niin uppoutunut jästeihin. Ylikiltti ja sympaattinen hahmo joka tekee mitä tahansa jästien eteen.\nKamala lehmä joka luulee olevansa niin täydellinen. Roikkuu koko ajan Dracon hihassa mikä ärsyttää ihan hirveästi koska Draco on lemppari hahmoni. Sitten vielä se kuvottavuus kun Pansy johti Meidän kunkku on Ron-kuoroa.\nPetti ystävänsä ja silti uskaltaa anella armoa. Palvelee Voldemortia vain pelosta eikä uskollisuudesta. Lavasti Siriuksen syylliseksi vaika hänkin oli ystävä. Kaiken lisäksi huijaa Ronia leikkimällä tämän rottaa.\nNäitä olisi varmasti paljon enemmänkin ja kohta varmaan suutun kun tajuan jättäneeni jonkun pois.\n« Vastaus #179 : Kesäkuu 19, 2011, 15:58:06 »\nVihaan yli kaiken Chota. Hän ei oikeastaan muuta osaa tehdä kuin itkeä ja olla niin-täydellisen-ihku-prinsessa. Hän on poikien mielestä kaunis ja täydellinen mutta itse en näe hänessä mitään kaunista. Cedrigin kuoltua hän vain pillitti Harryn olkapäätä vasten käyttäen tätä lohdukseen. Kamala hupakko. Cho on inhottava nainen>< En ikinä oppinut pitämään hänestä.\nHarry Potter. En inhoa Harrya sydämmeni pohjasta. On hän ihan hyvännäköinen ja kiltti mutta hän on ah-niin-sankari- tyyppi. Harry angstaa koko ajan siitä että häntä suojellaan ja ylistetään joka paikassa.\nHän ei halua asettaa ystäviään vaaraan, vaikka kuolisi alta aikayksikön ilman heidän apuaan. Harry on päähenkilö, ja luonnollisesti hän tekee suuria tekoja ja on maailman mahtavinja rakastetuin.\nHarry on säälittävä orpolapsi joka kuvittelee itsestään liikoja ja toisaalta liian vähän, ja se on säälittävää. Minua oksettaa melkein kaikki Harryssa. En tiedä miksi mutta näin on vain päässyt käymään.\nGinny Weasley. Hän vasta ärsyttävä onkin. Hän ei ole mielestäni nätti tai mitään, ja on ah-niin-sankarin mieleen. Ginny on ärsyttävä ja inhottava henkilö. En osaa nyt dissata häntä enempää mutta siinä nämä perusasiat.\nRuaah. Koko henkilö on iso vitsi.\nPimento. Kaikki inhoavat tätä naista. Eikä ihme, hän on inhottava akka. En enempää ala häntä arvostella sillä vihaan häntä kaikista mahdollisista syistä.\nSiinä nyt joitakin vihaamiani henkilöitä. Löytyy varmasti lisää mutta tässä ovat eniten vihaamani henkilöt.\nToivottavasti en dissannut henkilöitä liikaa. Tarkoitukseni ei ole saada Facebookiin vihaaja kerhoa:D\n« Viimeksi muokattu: Lokakuu 03, 2011, 21:27:31 kirjoittanut Husky »\n« Vastaus #180 : Heinäkuu 17, 2011, 13:48:15 »\nMolemmat ministerit. Ne oli vaan niin ärsyttäviä. Teki Harryn elämän mahollisimman vaikeaks koko aikaa. Luuli olevansa älykkäitä ja kaikkitietäväisiä, vaikkeivat taajunneet juuri mitään.\nCho Chang. Juuri kuin joku sanoi, liikaa poikaystäviä, itkee joka asiasta eikä valmis minkäänlaiseen vakavaan suhteeseen.\nPercy Weasley. Yksinkertaisesti petti perheensä ja monet muutkin.\n« Vastaus #181 : Heinäkuu 19, 2011, 14:10:11 »\nMarietta Edgecombe voi mikä rasittava lehmä, meni ja petti Albuksen kaartin luottamuksen!\nCho Chang samaa kastia, itkupilli ja miestennielijä. Cedric delas ja heti Harryn syliin itkemään.\nDolores Pimento on kuin petolinnun pylly! Täysin hevoskotkan läjä, raah! Toffeen mielistelijä, ja oman edun tavoittelija!\n« Vastaus #182 : Heinäkuu 23, 2011, 18:03:41 »\nPimento: Tarviiko tuota pahemmin selittää XD. Kamala se on. Tekis mieli kalauttaa siltä tajun kankaalle aina, kun sen naama näkyy ruudussa. Nyt vielä luen Feenixin kiltaa. Jotenkin ei meinaa pystyä lukemaan Pimentoa sisältäviä kohtauksia ollenkaan. :P\nHermione: En oikeen osaa selittää, mut jotenkin en vaan oo mitenkään fani. Jotain siin on outoa.\n« Vastaus #183 : Heinäkuu 24, 2011, 11:56:26 »\nPeter Piskuilan. Niin vastenmielinen hahmo kirjassa, elokuvassa sen ulkonäkö oli taas jotenkin pelottava. Ne sen hampaat! Hyi.\n« Vastaus #184 : Heinäkuu 24, 2011, 13:12:58 »\nMatohäntä - Siis voiko häntä ällöttävämpää tai kauheampaa tai säälittävämpää ihmistä olla? Pettää nyt ystävänsä ja olla täysi pelkuri? Lavastaa Sirius murhaajaksi. Yök kammoan tätä tyyppiä!\nPimento – ministeriötä palvoja kauhea noita-akka! Ja mitenhän kohtelee oppilaita. Ällöttävän ilkeä ja vastenmielinen. Voi kuikan inhoankaan häntä!\nDursleyt – Miten he kohtelevat Harrya. Niin itsekeskeisiä ja törkeitä muita kohtaan.\nOlisihan niitä varmaan lisääkin, mutta listataan nyt vain pahimmat!\n« Vastaus #185 : Heinäkuu 24, 2011, 15:03:37 »\nMolly Weasley - vihaan ihmisiä jotka eivät osaa aikuisten oikeasti ilmaista itseään, vaan raivoavat mitättömistä asioista suureen ääneen. Ehkä hahmon huutamisen on tarkoitus olla koomista, mutta minussa se aiheuttaa vain inhoreaktion ja kokonaisuudessaan Mollyn persoona jää valjuksi.\nGinny - mielikuvissani muka täydellinen hahmo (kaunis, sosiaalinen, kipakka, taidokas etc) mutta biatch. Sekin vaikuttaa että Rowling paritti Ginnyn Harryn kanssa mikä on ällöttävää sillä yhdessä heistä tuli aivan kuin uudelleensyntyneet James ja Lily yhdessä...o.O\n« Vastaus #186 : Heinäkuu 24, 2011, 17:39:51 »\nPansy Parkinson joka on kamala lehmä ja lipevä mielistelijä. Hyihyi .__.\nCho Chang - Kuvattu ai-ku-ihanana tyttönä, joka saa minussa aikaan vain inhon ja ärsyyntymisen sekaisia tunteita.\n« Vastaus #187 : Heinäkuu 24, 2011, 19:15:51 »\nLainaus käyttäjältä: Ihmissusi - Kesäkuu 19, 2011, 15:58:06\nTähän voin yhtyä täysin. Cho aiheuttaa minussa lähinnä myötähäpeää..\n« Vastaus #188 : Heinäkuu 26, 2011, 16:50:54 »\nJos yksi inhokki pitää valita, niin valinta on helppo; Ginny Weasley. Voiko kliseisempää hahmoa olla? Nuorempana ujo tyttö, joka on ihastunut veljensä parhaaseen kaveriin. Vanhempana hänestä yhtäkkiä kuoriutuu kaikkien (varsinkin vastakkaisen sukupuolen) suosima itse neiti täydellisyys. Mutta mitkä ovat Ginnyn huonot puolet? Miksi niitä ei ole esitelty kirjassa? Onko hän muka niin täydellinen kuin meidän annetaan olettaa? Onko se edes mahdollista? Hyviä puolia löytyy taas vaikka muille jakaa.\nEn myöskään voi sietää Harry/Ginny paritusta. >.< Jotain niin järkyttävän kliseistä... Siinä ovat kuin uudesti syntyneet James ja Lily. Ginny sai kuin saikin lapsuuden ihastuksensa, ja kaikki päättyy ahh niin täydellisesti. Jotenkin se on vaan niin... imelää. Hyhhyi. En muuten tajua miksi vihaan Ginnya näin paljon, mutta pidän kuitenkin Lilysta. En ymmärrä miten se on mahdollista, kun he ovat niin samanlaisia. :D Ehkä se on juuri tuo Ginnyn epärealistinen prinsessatarina. (Vai tuhkimotarina? Miten sitä yleensä sanotaan? :D)\n« Vastaus #189 : Heinäkuu 27, 2011, 01:05:16 »\nJoka kerta, kun luen FK:ta, tekisi mieli hakata se ämmä. Tulee aina sellanen olo, että pakko purkaa raivonsa johonkin.\nSekopää, hullu ja verenhimoinen. Siinä pari tätä hahmoa kuvaavaa sanaa. Vastenmielinen ja kuvottava suoraansanottuna. Ja puree pikkulapsia. Jotain niin... Jdjfhkg. Vihaan.\nNiin täynnä omaa poikaansa. Cedric sitä, Cedric tätä... Ottaa päähän. Paljonkin. :D\nEn kuitenkaan haluaisi, että näitä hahmoja ei olisi. Ilman ärsyttäviä hahmoja kirjasarja olisi aivan mitätön.\nJa sitten toiseksi tuohon Harryn vihaamiseen; Minusta Harry ei ole missään vaiheessa FK:ta sanonut, että häntä pitäisi jotenkin palvoa vaan hän yrittää saada kaikki uskomaan, että Voldemort on palannut. Ja minusta on aika ymmärrettävää, että Harrylla oli pinna kireällä tuolloin, koska Voldemort tunkeutui hänen mieleensä koko ajan. En kuitenkaan väitä, että tapa jolla hän tukevia ystäviään kohteli, olisi ollut millään tavoin reilu ja kyllä se valitus välillä kävi ärsyttäväksi. Mutta sekin teki hahmosta realistisemman. Sittenhän Harry ei ole se täydellinen sankari, jos hänessä on juuri näitä epäkohtia.\nAah, kiva aihe tämä. Mietin tätä koko eilisillan. :D\n« Vastaus #190 : Heinäkuu 27, 2011, 14:33:03 »\ngilderoy lockhart ja dolores pimento on hirveimmät. lockhart on sellanen ällöttävä et olisin minäkin osannu mut sit ku pitää tehä jotai oikeesti, ni heti vaa et heippa. pimento on perusteltu aika moneen kertaan täällä, mut itsekin olen sitä mieltä et hirveä akka, joka kohtelee ihmisiä ku itse haluaa jne...\nmyös harry itse on mielestäni ärsyttävä (varsinki elokuvissa...), mut ei lukeudu inhokkihahmoihin.\n« Vastaus #191 : Heinäkuu 27, 2011, 15:47:21 »\nEn oikeastaan missään vaiheessa suuremmin välittänyt hänestä. Neloskirjasta lähtien hän on kuitenkin käynyt yhä enemmän ja enemmän hermoilleni, mutta kuudes kirja oli rimanalitus. En pidä Lavenderista, mutta se ei muuta miksikään sitä, että Ron käytti häntä hyväkseen vain näpäyttääkseen Hermionea jostain mikä tapahtui pari vuotta sitten. Omasta mielestäni se on anteeksiantamatonta.\n« Vastaus #192 : Heinäkuu 27, 2011, 22:25:28 »\nBellatrix Lestrange Koko hahmo on niin kuvottavan ettei mitään rajaa.Sadisti,joka nauttii niin kivun tuottamisesta kuin murhaamisestakin,ja nauroi päälle tappessaan Siriuksen.\nPimento Tärkeilevä suuruudenhullu,joka pyrkii hallitsemaan kaikkea.Vastenmielinen ämmä,joka keinoja kaihtamatta saavuttaa tavoitteensa - laillista tai ei- ja samaan aikaan teeskentelee ystävällistä.Kohtelee oppilaita kuin 5v lapsia.\nMatohäntä Miten ihmeessä Peter Piskuilan oli ROHKELIKKO?Tiedän kyllä että siihenkin tupaan on laitettava muutamia ärsyttäviä jo pelkästään tasapuolisuuden nimissä,mutta silti!Pelkuri,raukka,ajattelee vain omaa nahkaansa,ja luovutti Voldemortille yhden lähimmistä ystävistään...kuvottavaa!\nMcLaggen Niin itsekeskeinen,itseääntäynnä oleva mäntti.Samoin kuin Matohännän kohdalla,en ymmärrä miten McLaggen oli rohkelikko.Kummalta puuttuu kaikki urheuden ja rohkeuden ym. vähäisimmätkin rippeet.\nGinny Anteeksi nyt vaan kaikki jotka loukkaannutte,mutta Ginnyn hahmo on kirjan yksi suurin klishee.Aluksi avuton pikkutyttö,jonka Harry pelastaa salaisuuksien kammiosta.Täydellinen,hyvä kaikessa,nätti,suosittu,mutta silti niin jalat maassa.Ja poikaystävä vaihtuu parin viikon välein.Lopulta vielä päätyy yhteen Harryn kanssa,johon on ollut ihastunut pienestä asti.Yh.\nCho Rasittava itkupilli,joka ei osaa oikein muuta kuin valittaa.Puolet Harryn ja Chon "suhteesta" kului siihen että Cho itki Cedricin perään.Kaikki tuntuvat ajattelevan Cho on niin kaunis ja ihana,mutta hän ei ole tehnyt mitään kunnioitettavaa.\nMarietta Epäluotettava kielijä,joka petti kaikki AK:n jäsenet.\nps.Kysymys kaikille Harrya inhoaville:häiritseekö se ettei pidä kirjan päähenkilöstä kirjan lukemista?Itse en meinaa voisi kuvitella lukevani 7 kirjaa,jonka päähenkilö kävisi hermoilleni.\n« Viimeksi muokattu: Heinäkuu 29, 2011, 22:48:23 kirjoittanut Broadway Honey »\n« Vastaus #193 : Elokuu 07, 2011, 10:22:01 »\nEn välitä Chosta, joka on ärsyttävä itkupilli, joka valittaa kaikesta. Chosta ei ollut koko kirjan aikana mitään hyötyä...\nMatohäntä taas on allöttävä, koska Liekehtivässä pikarissa leikkasi oman kätensä ja muuta ällöttävää... Lisäksi Matohäntä on petturi, joten kuolema oli ihan oikein sille...\nBellatrix on jotenkin niin ahdistava henkilö. Aina kun jossain kirjan kohdassa kerrotaan Bellatrixista, tulee aika ahdistava tunnelma...\nHarry: No en nyt sanoisi, että vihaisin Harrya, mutta Harry on joissakin kirjoissa niin väärinymmärretty ja Feeniksin killassakin lopussa Harry alkaa paiskomaan Dumbledoren tavaroita.\n« Vastaus #194 : Elokuu 07, 2011, 10:29:13 »\nEn pidä hirveästi seuraavista hahmoista:\nCho on mielestäni ärsyttävä henkilö. Hän itkee lähes jatkuvasti ja vaatii Harrya puhumaan Cedricin kuolemasta.\nMatohäntä Muuten vain ällöttävä henkilö. Lavastaa Siriuksen syylliseksi ja pettää ystävänsä.\n« Vastaus #195 : Elokuu 07, 2011, 10:38:29 »\nInhoan Matohäntää, mutta semmoiseksi syntipukiksihan hänet oli tarkoitettukin. Ginnystä puolestaan en oikein pidä siksi, että en saanut itse hahmosta paljon mitään irti. Hän jäi minulle aika persoonattomaksi.\n« Vastaus #196 : Elokuu 07, 2011, 12:59:46 »\nEn nyt oikeastaan tiedä onko minkäänlaista inhokkihahmoani minun maailmassani... On hahmoja, jotka ärsyttävät ja vihastuttavat, mutta en varsinaisesti sanoisi "vihaan tuota tuota ja tuota". Jokainen hahmo on kuitenkin minun näkökulmastani tarpeellinen, ja jokainen on antanut oman lisäyksensä Potter-maailmaan. Ja jaa-aa... ehken vain enää koe hahmoja voimakkaasti :D\nElokuvissa taas lähes kaikki hahmot pistävät ärsyttämään, koska käsikirjoitus + näyttelijät pilanneet hahmot, mutta ei siitä sen enempää...\n« Vastaus #197 : Elokuu 25, 2011, 15:43:31 »\nSelailin tätä ketjua tässä lävitse ja ihmetyksekseni moni ilmoitti inhokeikseen muun muassa Bellatrixin, Voldemortin, Matohännän, Snapen, Dracon, Luciuksen, Pimennon ja Toffeen. Siis about kaikki pahikset ja ilkiöt. Häh?? En vaan ymmärrä tätä. Eihän nuo hahmot ole tarkoitettukaan miksikään päivänsäteiksi jotka jokainen haluaa parhaaksi kaverikseen. Mutta silti, se että inhoaa niitä vain koska "Draco kiusaa Harrya", "Snape murhasi Dumbliksen" tai "Voldemort haluaa tappaa kaikki" ei mene minulle jakeluun. Eihän nämä kirjat olisi mitään ilman niitä pahiksia ja epämiellyttävämpiä hahmoja. Sitä paitsi pahikset tuovat mukavaa vaihtelua ainaiseen hyvän ja urotöiden hehkutukseen josta saamme lukea pääkolmikon kohdalla ihan tarpeeksi. Siis, minusta pelkkä henkilön "pahuus" ei ole tarpeeksi hyvä syy vihata kyseistä hahmoa. Pahoittelen jos joku loukkaantui.\nOmat top-kolme inhokkini ovat:\n1. Hermione Ehdoton kultamitalisti. Niin pahasti lipsahtanut Mary Suen puolelle että oikein hävettää. Älykäs, ahkera, kaunis, aina oikeassa, omaa pohjattoman muistin jne. Varsinkin ensimmäisissä kirjoissa Hermione on kaikista epäuskottavin henkilö. Myöhemmissä kirjoissa Rowling sentään on kirjoittanut joitakin heikkouksia hänelle, mutta silti kokonaisvaikutelma jää liian epäuskottavaksi. Kuraverisyyskin lähinnä vain korostaa Hermionen erinomaisuutta. En myöskään sen katso olevan mikään heikkous että Hermione ei ole kovin suosittu. Suurin osa oppilaistahan on juuri samanlaisia, eivät mitenkään erityisen suosittuja mutta eivät mitään hylkiöitäkään. Hyvin harva on samanlaisessa asemassa kuin Draco Luihuisessa ja Harry ajoittain Rohkelikossa.\nMuutenkin, Hermione on sentyyppinen ihminen että itse en jaksaisi katsella häntä päivää kauempaa. Vähemmän pingotusta ja enemmän huumorintajua, kiitos. Elokuvien jälkeen olen vihannut Hermionea entistäkin enemmän. Eivät olisi paljoa huonompaa näyttelijää rooliin voineet valitakaan....\n2. Ginny Syynä totaalinen täyskäännön mikä hänen kohdallaan nähtiin parin ekan kirjan jälkeen. Miten ujosta ja hiljaisesta tytöstä voi noin vaan kasvaa koulun suosituin tyttö ja hirveä miestennielijä? Ei vaan voi käsittää. Jotenkin Rowling ei vaan näköjään osaa tehdä hyviä ja toimivia naishahmoja, IMO.\n3. Dursleyt Heidät on kuvattu niin mustavalkoisiksi ja karrikoiduiksi hahmoiksi. Ehkä Rowling on halunnut korostaa velhojen ja noitien paremuutta jästeihin nähden tekemällä Dursleystä niin kamalia, en tiedä. Joka tapauksessa heistä on tehty liian "pahoja". Hei come on, kuka ihminen oikeasti pitäisi sukulaispoikaa komerossa portaiden alla??\nKunnianmaininnan saa Percy, ihan vaan siksi että mielestäni on hieman epäuskottavaa että Percy möisi koko muun perheensä pelkän maineen ja kunnian/uran takia. Muutenkin liian nörttimäinen, huumorintajuton hahmo.\n« Vastaus #198 : Elokuu 26, 2011, 16:21:40 »\nTosi inhottava tyyppi. En vaan millään voi sietää.\n« Vastaus #199 : Elokuu 27, 2011, 22:31:17 »\nEn ymmärrä miks kaikki vihaa Ginnyä o;\nEi ehkä oo mikään maailman mielenkiintosin hahmo jne, mut mun mielestä se onihan täydellinen harrylle c:\nRowling on itekki sanonut, että molemmat on niin vahvoja hahmoja että ne täydentää toisiaan.\nIte en tykänny yhtään Mugdunguksesta, Deanista tai Patilin siskoksista :----D\neikä Chokaan mikään kummempi ollu. Kaikki ihan turhia juonen kannalta eikä kiinostanu muutenkaan niiden asiat tarinan aikana.


Berliinin biennaalissa smoothiebaari, kuntosali ja jokiristeilykin ovat taidetta - Kulttuuri - Helsingin Sanomat\nBerliinin biennaalissa smoothiebaari, kuntosali ja jokiristeilykin ovat taidetta\nBerliinin 9. biennaali heijastaa internet-aikaa, muttei juuri kommentoi oikeita kriisejä.\nNyt toistetaan: Berliinin biennaali pureutuu digitaalisuuteen ja unohtaa pakolaiskriisin\nEurooppa natisee liitoksissaan ja käy läpi valtavaa poliittista, taloudellista ja humanitaarista kriisiä.\nVoisi kuvitella, että ihan mantereen ytimessä järjestettävä tuoreen nykytaiteen suurnäyttely ottaisi suoremmin kantaa siihen, millaiseen tilaan Eurooppa on ajautunut.\nKesäkuun alussa avautunut Berliinin 9. biennaali ei kuitenkaan sitä tee. Sen teemana on digitaalinen maailma, johon se käpertyy syvälle. Tämä lähtökohta tuntuu aika arrogantilta, vaikka voi tietysti pohtia, millainen tilivelvollisuus taiteella ylipäänsä on.\nBiennaali valtaa Akademie der Künsten tilat. (KUVA: Emilia Kangasluoma HS)\nViiteen eri paikkaan Berliinissä, muun muassa KunstWerke-nykytaideinstituuttiin ja Akademie der Künsteen, jakautuvat näyttelyt on koonnut neljän newyorkilaisen kollektiivi DIS. Heidät tunnetaan paremmin samannimisestä, muun muassa muotia ja nykytaidetta ruotivasta digijulkaisustaan.\nDIS kirjoittaa halunneensa näyttelyssä ”materialisoida digitaalista maailmaa, maailmaa, jossa virtuaalisuus on todellisuutta, valtiot brändejä, ihmiset dataa, kulttuuri pääomaa, hyvinvointi politiikkaa” ja niin edelleen. He sukeltavat (post)internet-taiteen, eli internetiä ilmiönä tutkivan ja myös taiteen alustana käyttävän taiteen ytimeen.\nTeoksissa näkyvät erilaiset virtuaalitodellisuudet ja utopiat, sosiaalisen median ulottuvuudet, internetistä lainattu estetiikka, mainokset, kaiken läpäisevä kaupallisuus. On vain luonnollista, että videoteoksia on paljon, perinteisiä maalauksia yksi.\nTuloksena on näyttely, jossa monista teoksista välittyy kyyninen, pinnallinen ja egosentrinen maailmankuva. Tätä ei näkyvästi problematisoida, vaan se tuntuu olevan vain hyvä läppä. Kaiken ympärillä roikkuu sarkasmin outo verho.\nJos teokset paketoitaisiin satojen vuosien päästä avattaviin kapseleihin, niiden avaajat muistelisivat varhaisia esi-isiään säälinsekaisin tuntein.\nMeksikolaisen Debora Delmarin Mint-vihermehubaari Akademie der Künstessa. (KUVA: Emilia Kangasluoma HS)\nDébora Delmarin teos on trendikkäistä eurolavoista rakennettu vihersmoothiebaari. Yritys kritisoida terveyshypeä jää kuitenkin ontoksi. Baarissa ei ole asiakkaita ja katto vuotaa. Hyvinvointiluksukseen liittyvät myös Nik Kosmaksenhttps://www.hs.fi/haku/?query=nik+kosmaksen värikkäät sporttivälineet, joiden teeyrittäjäksi ja personal traineriksi siirtynyt tekijä kuitenkin sanoo olevan vain mitä oikeasti ovat, ei teos ollenkaan.\nTeoksia on biennaalissa myös muun muassa jokilaivalla ja tietysti vain verkossa. On myös soundtrack.\nCécile B. Evansinhttps://www.hs.fi/haku/?query=cecile+b.+evansin massiivinen, vedellä ympäröity videoinstallaatio vie utopistisiin tulevaisuudenvisioihin ja vedenpaisumuksen tunnelmiin.\nCamille Henrot’nhttps://www.hs.fi/haku/?query=camille+henrot%E2%80%99n installaatiossa Office of Unreplied Emails lattialla lojuu isoja tulosteita erilaisilta hyväntekeväisyystahoilta saaduista sähköposteista. Kokemus voi olla tunnistettava. Miten ehtiä pelastamaan maailmaa, kun aika menee jatkuvan viestitulvan hallintaan?\nCentre for Style -kollektiivin teoksen on tarkoitus muistuttaa muotinäytöksen takahuonetta. (KUVA: Emilia Kangasluoma HS)\nTeokset eivät ole mitään nopeasti avautuvia ja sulavia nettimeemejä. Moni vaatii tuekseen taustatietoa teosteksteistä. Ne taas ovat sen verran tiukkaa taidepuhetta, että lukeminen on melko uuvuttavaa. Miten hyvä on teos, johon merkitykset ja lukuohje pitää ripustaa ulkopuolelta? Suuresta osasta teoksista tuntuu muutenkin uupuvan yleisinhimillinen tulokulma.\nTurkkilaisen Halil Altinderenhttps://www.hs.fi/haku/?query=halil+altinderen video Homeland tekee siinä poikkeuksen ja on siksi yksi biennaalin kohokohdista. Puhutteleva teos kuvaa pakolaiskriisin seurauksia Turkissa ja Berliinissä, kertojana syyrialainen, Berliiniin päätynyt räppäri Mohammad Abu Hajarhttps://www.hs.fi/haku/?query=mohammad+abu+hajar. Videolla muun muassa turistit joogaavat kauniilla rannalla, kun pakolaiset tulevat rantaan. Teosta on kuvattu vastaanottokeskukseksi muutetulla Tempelhofin vanhalla lentokentällä. Homelandin musiikin voit kuunnella täältähttp://bb9.berlinbiennale.de/anthem-2/.\nHalil Altinderen video Homeland räppää pakolaiskriisistä, ja on Berliinin biennaalin kohokohtia. Videon ympärillä on Anna Uddenbergin teoksia. (KUVA: Emilia Kangasluoma HS)\nVideo on sijoitettu Anna Uddenberginhttps://www.hs.fi/haku/?query=anna+uddenbergin veistoksen viereen, jossa nainen ottaa selfietä pepustaan. Osoitteleva, mutta osuva ajankuva jää polttelemaan mieleen. Ei ihme, että teos on ollut yksi biennaalin kuvatuimmista.\nJos hakee taiteesta lohtua, peiliä tai muita välineitä maailman hahmottamiseen, pettyy, sillä niitä ei Berliinistä saa. Aivan kuin biennaalin olisi tarkoitus osoittaa, miten hahmoton maailma on.\nAmalia Ulmanin teoksessa pulu yllättää katsojan. (KUVA: Emilia Kangasluoma HS)\nVoi toki olla, että hämmentävä näyttely onkin siinä suhteessa nerokas, kuin päättymättömien hyperlinkkien kokoelma jonne ihmisen on tarkoitus eksyä.\nOn helpottavaa huomata, että näyttelyn Guardianiin arvioinuthttps://www.theguardian.com/artanddesign/2016/jun/13/berlin-biennale-exhibition-review-new-york-fashion-collective-dis-art Jason Farago https://www.hs.fi/haku/?query=jason+farago uupui näyttelyn sarkasmiin niin, että meni sen nähtyään hakemaan lohtua oopperasta.\nBerliinin 9. biennaali 18.9. saakka eri puolilla Berliiniä. Lisätiedot: http://bb9.berlinbiennale.de/http://bb9.berlinbiennale.de/.


Veteraanipäivä Essee 2018 - veteraanien päivä 2018\nveteraanien päivä 2018, Veteraanipäivä Eassy 2018\nVeteraanipäivä Essee 2018: Ennen ajatellut Veteraanipäivä meidän pitäisi tietää veteraanit’ identiteetin ja miksi tämä päivä on ylistetty. Joten täällä Veterans Day Essee 2018 artikla, Selvitämme kaiken tästä päivä. Luotamme siihen, että löydät ratkaisut jokaisen kysymyksiisi jälkeen perusing tätä viestiä.\nMitä merkitsee olla Veteran\nMielestäni meidän kokonaisuutena on vaikuttava toimenpide kiittää veteraanit. Siinä tapauksessa, että se ei olisi ollut näitä veteraaneja suojella kansalaisia Yhdysvalloissa viime sotien, emme ehkä vapaa mukava hetki. Nämä miehet ja naiset omistavat elämänsä joustavuuttamme, ja tämä vei huomattavan mitta hardihood ja pidättämistä. Eri veteraanit jopa potkittiin ämpäri, ja olen nähnyt uutisissa jossa eri useampi jopa ’til nyt välittämiseen, ja perheet menettävät rakkaitaan. Se on suuressa määrin kauhea, että väestössä menehtyi, joka tapauksessa, he tiesivät vaaroista ja piti sitä velvollisuuttaan ja suhteen taistelevat meidän tähtemme.\nMinun merkitys veteraani on mikä tahansa mies tai nainen, joka taistelee sodassa ja palveli maamme. Pari yksilöiden yksinkertaisesti pitää näitä veteraaneja, jotka ovat kuolleet, muutenkin Luotan kaikki veteraanit ansaitsevat merkittäviä kiitos ja vakuutus. Veteraanipäivä Essee 2018 on päivä Yhdysvalloissa kumoaa näin; riippumatta, Uskon meidän kaikkien pitäisi yrityksen pitää veteraanien säännöllisesti ja niin paljon kuin voimme.\nPari toverini on sukulaisia, jotka ovat veteraaneja, Näin minä. Isoisäni oli veteraani. Siinä tapauksessa, että hän oli elossa tänään, hän voisi auttaa minua säveltäminen tämän paperin ja paljastaa minulle, kuinka hän palveli maamme. valitettavasti, isoisäni kuoli ennen kuin alunperin itkin tällä planeetalla, joten en tiedä paljoakaan hänen hallintonsa, kuitenkin tiedän, hän palveli, ja olen vakuuttunut siitä, että hän oli veteraani.\nNaiset voivat olla veteraanit, myös. Toverini äiti täyttää kuin korjaavat valvoja Yhdysvalloissa armeija. Hän välitti satuttaa sotureita loukkaantunut keskellä sodan. Meidän pitäisi tarkistaa ja kiittää jokainen naisista, jotka palvelivat maatamme.\nMolemmat minun sisarukset täytyy liittyä armeijaan, ja huolimatta siitä, että olen mieluummin mielestäni olla, Olen vahvistaa päätöksensä, ja jonain päivänä tyytyväinen noudattamaan niitä veteraaneja. Tämä on asia, että pidän veteraanit, Minun täytyy ottaa ylimääräisiä niistä myöhemmin. Jumala tukee väestön jotka ovat menettäneet omaisiaan joka palveli maamme. Kiitämme veteraaneille ja heidän perheilleen mitä he ovat tehneet.\nMitä Veterans Do maalle\nParas korvaukset veteraanit ovat parantaneet tilannetta maansa eivät vain tapahdu taistelun alue. Ne tapahtuvat huomaamattomasti, ilman näyttely, ilman vahvistus. Ne tapahtuvat pienissä kodeissa ja perhehuoneita, yksinkertaisesti jääneiden todistajina. Kaikkea veteraani täytyy tehdä on menettää, alkaen hyläten heidän elämäänsä, vaeltelu päälle taistelualueella. Menettää aikaa on vastaava kuin perus kuin hardihood ilmestyi sodassa, ja usein silloin tällöin yhteensä hankala. Nämä sovitus ovat mitä tehdä veteraaneja harvinaista muun muassa.\nVeteraanit ovat veteraaneja, koska heillä oli haastava, kunnioitus ja isänmaallisuus että he odottivat mennä bat maansa. Nämä miehet ja naiset puhuvat kaikkea mitä me, kansakuntana, taistella varmistaa, kaikki, että pidämme koko arkeen. meidän osalta, meidän mahdollisuutemme, vapautemme, liiketoimintaamme kuuluu niihin.\nMaamme veteraaneille lupaavat elämänsä vastustuskykymme, jotta, niiden nonattendance, voimme jatkaa asuu joustavuutta, ja hyötyä mahdollisimman paljon meidän mahdollisuus koko arkeen. Veteraanit ovat erillään meidän yleinen taisteluita. He puhuvat maamme yleistä, yksilöt kunkin uskonnon, kulttuuri, ja vakaumus tapaamista ja jäljellä lujina.\nHe eivät mainostaa itseään meille, koska se on heidän sitoutumisensa. Niillä on merkittävä järjestetty vakuuttunut siitä, että tämä maa ansaitsee taistelee, ja ne vapaaehtoisesti olla niitä lähteä eteenpäin kaikella kunnioituksella ja kiinnitä se. Isänmaallisuutta heidän henkiä on asia, joka antaa normaalia arkea jatkuvan rajoittamattoman; se on tapa, jolla ne etenevät ja mitä heidän pitäisi se etu maan kaiken kaikkiaan, ei tarkalleen, mitä he vaatisivat itselleen.\nVeteraanit maamme osoittaa arvostetuimmista määrite kaupungin huippuosaamisen; hyväntahtoisuus, varmuuden seistä itseään kansakunnan turvallisuutta. Veteraanit antavat koko elämänsä yhteiskunnassa tapahtuneita muutoksia, halu että teemme samoin.\nOminaisuutena huomioon, Amerikkalaiset katsella hetken hiljaisuus klo 11 klo 11 marraskuu johdonmukaisesti. Lukuisat kaupunkien ja kaupunkialueiden samoin järjestää omistautumista Day Palvelut. Emme voi sanoa mitään osalta siten, että olemassaolo saamme maksun pois tänään tulokset menetetään lukuisia ihmisiä, jotka elivät ennen meitä.\nToivomme, että tämä Veteraanipäivä Essee 2018 artikkeli on sinulle hyötyä ja saat haluamasi jutut. Toivon mukaan, pidit käsittelyssä artikkelin ja arvostavat teitä kaikkia. Älä unohda jakaa tämän artikkelin sosiaalisen verkostoitumisen sivustoja.


Suomalaiset haaveilevät nyt kaupunkilomista läheltä ja kaukaa\nSuomalaiset haaveilevät nyt kaupunkilomista\nEtelä-Espanjassa sijaitseva Malaga on historiallinen kulttuurikaupunki. Kuva: Willian Justen de Vasconcellos / Unsplash\nLento- ja hotellihakukone momondo.fi tarkasteli elokuun kahden ensimmäisen viikon aikana tehtyjä hakuja, jotka paljastavat kesälomiltaan palaavien suomalaisten haetuimmat matkakohteet.\nLomalta töihin paluun aiheuttamaa ahdinkoa voi helpottaa monin eri tavoin. Mehiläisen vastaava työpsykologi Maaret Punto nimeää seuraavan loman suunnittelun yhdeksi tehokkaimmista keinoista, joilla helpottaa arkeen palaamista.\n-Suositus on, että kerran kvartaalissa pitäisi pystyä viettämään pidennetty viikonloppuvapaa. Näitä viikonloppuja kannattaa suunnitella ja mahdollisia matkoja ja muuta kivaa tekemistä varata jo etukäteen, sillä pienenkin reissun odottaminen lisää hyvinvointia. Jos arki ehtii imaista mukaansa ilman, että tulevia vapaita on ehtinyt suunnitella, niin silloin helposti työkin menee pelkäksi selviytymiseksi eikä lopulta olekaan energiaa miettiä omaa hyvinvointiaan pidemmällä tähtäimellä, sanoo Punto.\nKansainvälisestä, momondo.fi:n toteuttamasta matkailututkimuksesta käykin ilmi, että 18 % suomalaisista helpottaa lomalta paluun aiheuttamaa ahdinkoaan suunnittelemalla seuraavaa lomaansa.\nKaupunkilomista saa paljon irti lyhyessäkin ajassa\nSuomalaisten matkahauissa loppuvuoden haavekohteista suosituimpia Euroopan kaupunkeja olivat Berliini, Lontoo ja Malaga. Tutut ja turvalliset kaupunkilomakohteet ovat suosittuja ehkä juuri tunnettuutensa ansiosta – monella matkaajalla on entuudestaan kokemusta näistä kohteista tai ne ovat korkealla haavekohteiden listalla. Lisäksi erityisesti pitkillä viikonloppulomilla ajastaan tarkka matkaaja hyötyy siitä, että Suomesta on suhteellisen helppoa ja nopeaa matkata lähellä sijaitseviin Euroopan kaupunkikohteisiin.\nTarkasteltaessa suomalaisten loppuvuoden haavekohteita, kahdenkymmenen suosituimman matkahaun joukossa on vain kaksi kaukokohdetta – Bangkok ja New York. Tämä kertoo osaltaan Euroopan kohteisiin suuntautuneiden kaupunkilomien suosiosta sekä mahdollisesti myös haaveiltujen reissujen ajallisesta kestosta – pitkä viikonloppu on helpompi toteuttaa kuin pidempi matka. Alkusyksystä etelämpänä Euroopassa on vielä lämmintä, mikä varmasti selittää eurooppalaisten kaupunkikohteiden suosiota suomalaisten hauissa elo- ja syyskuulle ajoittuville matkoille.\nLämpimän kauden aikana suomalaiset matkustavat todennäköisemmin Euroopan sisällä, mutta kylmempinä kuukausina matkahaaveet kohdistuvat kaukomaille. Suomalaisten hauissa lokakuulle ajoittuvissa matkoissa 10. sijalle listalla nousee kaukokohde Bangkok. Syksyn edetessä kaukokaipuu kasvaa entisestään. Marraskuulle tehdyissä hauissa Bangkok nousee listan kärkeen ja kymmenen suosituimman hakukohteen joukossa ovat kaukokohteista myös Dubai, New York, Miami sekä Phuket. Näiden heti kesälomien jälkeen tehtyjen hakujen perusteella joulukuussa matkustamisesta haaveilevien viisi suosituinta kohdetta ovat Bangkok, Lontoo, Berliini, Dubai ja Phuket – kaikki loistavia valintoja joululahjaostosten tekemiseen tai juhlapyhien aiheuttaman stressin välttelyyn.\nTilastot on kerätty vuoden 2018 elokuun 1. ja 16. päivän välisenä aikana momondo.fi:n kautta 1.8.2018–31.12.2018 aikavälille sijoittuvien lentohakujen perusteella.\nLento- ja hotellihakukone momondo toteutti kansainvälisen kyselyn ihmisten matkailutottumuksista ja matkailun trendeistä online-tutkimuksena Cint-paneelin kautta. Kysely toteutettiin 9.–17. tammikuuta 2018, ja siihen osallistui 1 015 iältään 18–65-vuotiasta suomalaista.\n<< Edellinen artikkeli: Finavian vuosi 2018 jatkui vahvana\nSeuraava artikkeli: Rooma on Tjäreborgin suosituin kaupunkilomakohde >>