Browsing by Subject "inkerinsuomalaiset"\nYhteistoiminnallisuus muistelukerronnassa \nVoutilainen, Hilja (Helsingin yliopisto, 2019)\nPro gradu -tutkimukseni aiheena on yhteistoiminnallinen muisteleminen ja sen keinot. Aineistona on kolmen tunnin keskustelu, jonka olen videoinut lokakuussa 2009 ja litteroinut. Keskusteluun osallistuu neljä henkilöä, joista kaksi vanhinta, jotka ovat sisaruksia, muistelevat aiempia aikoja; kaksi nuorempaa perheenjäsentä toimivat keskustelussa vastaanottajina. Keskustelu koostuu pääosin muistelemisesta, mutta aineisto sisältää myös keskustelua ruokapöydässä tapahtuvasta toiminnasta. Aineistosta olen poiminut 9 muistelujaksoa analysoitavaksi. Teoriapohjana ja metodeina käytän hyväkseni keskustelunanalyysia sekä sosiolingvisti William Labovin teoriaa suullisen kertomuksen rakentumisesta ja Elinor Ochsin ja Lisa Cappsin lingvistisen antropologian piiriin asettuvaa kuvausta keskustelussa esiintyvästä kerronnasta. Tutkimuskysymykseni ovat 1. Miten yhteistoiminnallisuus ilmenee muistelukeskustelussa? 2. Miten rakennetaan yhteisiä muistoja, kun kahdella muistelijalla on episteeminen pääsy tapahtumiin? 3. Millä keinoilla ja toiminnoilla vastaanottaja osallistuu muistelukeskusteluun? Ensimmäisessä analyysiluvussa keskityn kahden muistelijan keinoihin rakentaa yhteistä kerrontaa. Tarkastelen myös muistelijoiden kertomusten limittymistä sekä pääkertojan keinoja osallistaa toista asian oletettavasti tuntevaa muun muassa 'muistat sie' -alkuisilla interrogatiiveilla. Käy ilmi, että kertojana toimiva muistelija pyrkii huomioimaan toisen muistavan osapuolen tarjoamalla tälle tunnistettavaksi tarkoitettuja yksityiskohtia sekä kysymällä tältä apua silloin, kun omat muistikuvat eivät ole selkeitä. Kaikki muistamista varmistavat kysymykset eivät silti ole avunpyyntöjä, vaan niiden tehtävänä voi olla myös toisen asettaminen vastaanottajaksi eli niillä on silloin topikalisoiva funktio. Toisessa analyysiluvussa tutkin vastaanottajien toimintoja, joilla he asettuvat vastaanottajiksi, seuraavat ja vastaanottavat kertomusta sen kuluessa ja jopa vaikuttavat kerronnan kulkuun. Vastaanottajat tuottavat useimmiten kerronnan alussa lyhyitä dialogipartikkeleista koostuvia vuoroja, joilla he osoittavat asettuvansa rooliinsa. Kertomuksen lopussa he osallistuvat aktiivisesti kertomuksen evaluointiin. Käy ilmi, että vastaanottajalla voi olla myös aktiivisempi rooli. Hän voi saada aikaan sellaista kerrontaa, jota kertoja ei ole alun perin suunnitellut kerrottavaksi. Vastaanottaja voi myös laajentaa kertomuksen juonilinjaa esittämällä tarkentavia kysymyksiä. Arviointiosiossa hän voi esittää päinvastaisia tulkintoja kuin kertoja, jolloin kertomus saa uusia merkityksiä. Kun kyseessä on perhekeskustelu, tieto kerrottavista tapahtumista ja henkilöistä – etenkin muista sukulaisista – voi olla jo aiemmin jaettua, jolloin kerrotulla ei ole samanlaista uutisarvoa kuin esimerkiksi edellispäivän tapahtumia raportoivalla kerronnalla. Muistoja jaetaan läsnä olevien kanssa sekä keskustelutilanteen ulkopuolisten kesken yhä uudelleen. Koetut menetykset luovat pohjaa muistelulle: muistelun avulla säilyy mielikuva kotimaasta ja puhumisen avulla puretaan historiallisia vääryyksiä kokeneiden traumoja. Kerrottavan jaettuus ja koettujen tapahtumien muistelun tärkeys onkin keskeistä aineistoni keskustelijoille, ja se käy ilmi tutkielmassa tarkastelemieni vuorovaikutuskäytänteiden kautta. Tutkimuksessani käyttämäni Labovin teoria kertomuksen etenemisestä on osoittautunut varsin kelvolliseksi kertomusten jäsentämisen työkaluna. Tutkimukseni tukee myös Ochsin ja Cappsin teoriaa. Muistelemista ei välttämättä tarvitse perustella eli korostaa tapahtumien kerrottavuutta. Muistelukerronta, kuten mikä tahansa keskusteluun sijoitettu kerronta, ei ole ennalta tarkasti strukturoitua, vaan se muokkautuu keskustelun edetessä. Aina keskustelussa ei ole yhtä selkeää kertojaa, vaan kerronnan voi rakentaa kaksi kertojaa eri tavoin ja jopa vastaanottajat voivat muokata kerronnan kulkua ja sisältöä. Muistelukeskustelu on varsin avoin kysymysten ja epäilysten esittelylle, selonteoille sekä yhteiselle pohdinnalle.\n”Me itse päätimme muuttaa tänne.” : Toimijuuden versiot inkerinsuomalaisten paluumuuttajien puheessa Suomeen muuton kontekstissa \nManner, Linda (Helsingfors universitet, 2017)\nTämä pro gradu -tutkielma tutkii inkerinsuomalaisten tuottamia versioita omasta toimijuudestaan Suomeen kohdistuvan paluumuuton kontekstissa. Teoreettis-metodologisena lähestymistapana käytetään diskursiivista psykologiaa. Inkerinsuomalaiset ovat 1600-luvulla nykyisen Pietarin lähelle Venäjälle muuttaneiden suomalaisten jälkeläisiä. Viimeisen 25 vuoden aikana suuri osa heistä on muuttanut Suomeen saatuaan paluumuutto-oikeuden. Paluumuutto sai lähtölaukauksen, kun presidentti Koivisto kommentoi vuonna 1990 suorassa lähestyksessä keskusteluohjelmassa inkerinsuomalaisten oikeutta muuttoon. Inkerinsuomalaiset ovat mielenkiintoinen osa suomalaista historiaa ja heidän kauttaan on hyvät mahdollisuudet tutkia toimijuutta siirtolaisuuden kontekstissa. Inkerinsuomalaisten 400-vuotiseen historiaan on mahtunut väestönsiirtoja, vainoa ja toki myös vapaaehtoistakin muuttoa ja oman kulttuurin vaalimista. Haastatteluaineistossa puhuvat inkerinsuomalaiset paluumuuttajat neuvottelevat itselleen toimijuutta. He ottavat esille historian tapahtumia muodostaessaan puheessaan omaa toimijuuttaan ja toisaalta erottautuvat historiallisista muuttoliikkeistä. Toimijuutta rakennetaan myös suhteessa paluumuuton järjestelmään ja maahanmuuttajuuteen. INPRES-tutkimusprojektin osana kerättyä inkerinsuomalaisten paluumuuttajien fokusryhmissä tuottamaa keskustelua analysoidaan diskursiivisen psykologian keinoin. Tarkastelun kohteena on erilaiset toimijuuden versiot, joita haastateltavat tuottavat eri tulkintarepertuaareja hyväksi käyttämällä. Aineistoa analysoidaan erittelemällä keskusteluista tulkintarepertuaareja, eli kielikuvien ja puhetapojen ympärille muotoutuneita kielellisiä resurssivarantoja, joilla rakennetaan näitä eri versioita toimijuudesta. Tulkintarepertuaarien kautta tunnistetaan myös neuvoteltuja subjektipositioita. Subjektipositiot antavat haastateltaville erilaisia asemia ja näkökantoja keskusteluissa. Toimijuus on sosiaalitieteissä paljon käytetty termi, josta on useita eri määritelmiä. Itse noudatan diskursiivisen psykologian käsitystä toimijuudesta ja yhdistän sen relationistiseen näkökulmaan todellisuuden rakentumisesta. Diskursiivisessa psykologiassa kohteena on nimenomaan puhe ja lähtökohtana se, että puhe on tekoja ja toimintaa. Vuorovaikutuksen mikrotason tutkimuksen oletuksena on, että toimijalla on valtaa rakentaa todellisuutta. Relationistinen lähestymistapa tarkentaa tarkastelun kohteeksi ja todellisuuden rakennusaineiksi juuri vuorovaikutuksen, jossa yksilöt ja organismit muodostavat verkoston. Kohteena ei ole entiteetit tai yksilöt, vaan verkoston yhdessä puheella tuotettu ja tehty, kuten toimijuus. Tutkimuksen tuloksena on neljä eri tulkintarepertuaaria ja kahdeksan eri subjektipositiota. Tulkintarepertuaarit ja subjektipositiot ovat työn tulkintarepertuaari (yrittäjän ja aktiivinen subjektipositio), inkerinsuomalaisten historian tulkintarepertuaari (selviytyjä ja ohjattu), mahdollisen toimijuuden tulkintarepertuaari (mennyt sukupolvi ja lasten puolesta uhrautuja) ja kohtalokkaan toimijuuden tulkintarepertuaari (moraalinen rikollinen ja sokea). Näiden tulkintarepertuaarien ja subjektipositioiden kautta haastateltavat muodostavat suhdettaan maahanmuuttajuuteen, oikeuttavat muuttoa, pyrkivät ymmärtämään omaa paikkaansa inkerinsuomalaisten historiassa ja paluumuuton järjestelmässä, ja ennen kaikkea ottavat vastuuta omasta toimijuudestaan.


Keskustelu - Asteroidi 11.11 2009 | Tähtitiede ja avaruus | Tiede\nAsteroidi 11.11 2009\nklo 19:52 | 19.12.2009\nOlin ystäväni kanssa Brasilian Pipa beachillä ks.11.11.2009. Illalla noin 21.00-22.00 koko taivaan rannan halki lensi asteroidi tulipyrstöinen.\nArvioimme että näimme sen lentoa 8-12 sek. Tulipyrstön halkaisia oli täysikuun mittainen, tosin 20 krt pidempi. Komeetta itse noin kolmasosa täysikuusta.\nEn ole löytänyt oikein informaatiota asiasta, jossain sanottiin autotallinkokoisesta mutta kyllä se näytti aivan muulta...\nSe ei sammunut meidän nähden vaan jatkoi matkaansa palavana, eikä se kulunut sinä aikana kun katselimme sitä.\nNäky oli sen verran shokeeraava että meidän molempien elämäkin muuttui...\nOdotan innolla jotain kommentteja.\nklo 20:01 | 19.12.2009\nArvaisin, että kysymyksessä oli lentonsa loppuun kulkenut, ihmisen lähettämä satelliitti. Tätä roinaa on avaruudessa jo tuhansin kappalein ja niitä tippuilee nykyisin jo varmaankin parin-kolmen viikkovauhtia.\nJos sattuu näkemään satelliitin putoamisen loppuvaiheen, se yleensä hajoaa useiksi kappaleiksi ennen lopullista tuhoutumistaan.\nklo 20:15 | 19.12.2009\nHiekan jyvän kokoinen meteoroidi saa aikaan varsin näkyvän tähdenlennon. Golfpallon kokoinen saa aikaan jo suunnilleen kuvailemasi kaltaisen.\nJos kyseessä olisi ollut autotallin kokoinen järkäle, siitä olisi tullut reilu kraateri ja valoilmiökin olisi ollut aika huikea. Siitä oltaisiin varmasti uutisoitu pitkin planeettaa.\nklo 21:40 | 19.12.2009\nNo joo, etsivä löytää... ainakin 21.11 on etelä afrikassa ja botsvanassa nähty vastaavia, 6.11 asteroidi 2009 va -niminen näyttäytyi.\nSe minkä näimme oli suurempi kuin eteläafrikan ja eikä se murskaantunut vaan jatkoi matkaansa. Jatkan metsästystä.\nklo 22:03 | 19.12.2009\nVoisikohan kyseessä olla kuitenkin tulipallo eli bolidi. www.ursa.fi ja meteorijaosto-linkistä löydät tietoja Suomessa havaituista tulipalloista. Näin itse samankaltaisen melko loivasti lentäneen pitkäkestoisen tulipallon viitisen vuotta sitten ja kokemus oli sykähdyttävä. Yritän etsiä havaintoja tuosta 11.11.2009 ulkomaisilta nettisivuilta.\nklo 23:11 | 19.12.2009\nTulipa vaan mieleen että kuinka ison tommosen asteroidin tulee olla, että se pääsee tulemaan maahan asti ja tekemään sen kraaterin?\nklo 14:54 | 20.12.2009\nNasa julkaisi havaintoja maailmanlaajuisesti, mutten enää onnistunut löytämään niitä.\nMelko hyvän sivuston löysin Ursan linkeistä:\nTämä havainto, jos julkaistaan, tullee näkyviin piakkoin. Nyt julkaisut kattoivat vasta lokakuun 2009. Jäsenyydellä pääsee wgn-palveluun.\nIMO:n sivustoilta löytyy myös mm tietoa kappaleiden luokittelusta.\nklo 15:13 | 20.12.2009\nJaakkima, muistuttiko tuo näkemäsi yhtään tätä toista tulipallokuvaa?\nNasan sivuilta en siis enää havaintoja onnistu löytämään, mutta melko hyviä kuvia kylläkin.\nklo 17:01 | 20.12.2009\nYleensä noin koripallon kokoinen kivenmurikka on tarpeeksi iso päästäkseen pinnalle asti. Jos kappaleen metallipitoisuus on suuri, voi se olla pienenpikin.\nklo 17:57 | 20.12.2009\nPalavatko tuota pienemmät aina ilmakehässä? Vai voiko murikka hidastua putoamaan terminal velocityllä( ei ole hajuakaan mikä tuo on suomeksi, mutta kaikki Myytinmurtajia seuranneet kyllä tajuavat, mitä haen takaa)? Eli onko mahdollista, että pesäpallon kokoinen hehkuva kivi putoaa taivaalta, ikäänkuin se olisi pudotettu lentokoneesta. Maan gravitaatiokuoppa taitaa määrätä sen, että tänne ei tulla paljon alle pakonopeuden vauhdilla, mikä merkitsisi murikalle vähintään noin 10km/s nopeutta sen kohdatessa ilmakehän. Kuulostaa rajulta, kun ilmakehä ei ole montaa kilometriä paksu, mutta on se ulkoreunoiltaan harvakin. Miten on, voiko sopivan kokoinen lohkare tippua tupsahtaa Maahan palamatta kokonaan ja synnyttämättä kraateria?\nklo 21:40 | 20.12.2009\nMuistutti kyllä, tosin tulipyrstö oli 3 krt leveämpi kuin komeetta itse joka erottui myös.\nLentorata oli ns.oikealta vasemmalle eikä ylhäältä alas kuten usein näkee.\nNäin v.-93 tai -94 vähän vastaavia suomessa, mutta tämä oli lentoradaltaan aivan omaa luokkaansa kuten myös kestoltaan. Ehdimme molemmat puhua lennon aikana.\nklo 0:05 | 21.12.2009\nTulipallo, jonka itse näin poikkesi myös kuvatusta loivalla lentoradallaan. Menin tihrustamaan isäni vinkistä taivaalta Ursan kartan perusteella silloin näkynyttä komeettaa. Aioin hakea kiikarit sisältä, kunnes juuri ennen kääntymistäni näin komeetan sijainnista lähestyvän kirkkaan kappaleen. Se sattui kulkemaan suoraan minua kohti ja ylitti talomme. Tulivana ja käry olivat hurjat. Aluksi epäilin sitä lento-onnettomuudeksi tai avaruusromuksi. Tuntui kuin esine olisi kulkenut vain kymmeniä metrejä yläpuolellani. Sen ylitettyä minut ymmärsin kyseessä olevan ehkä meteoriitti. Juoksin läpi asunnon, mutten onnistunut enää näkemään sitä idän puolelta ikkunasta. Seuraavat kymmenen minuuttia odotin paineaaltoa tai räjähdystä\nVolitans valaisi sittemmin minua kertomalla kyseessä olleen tulipallo.\nTein havainnosta ilmoituksen Ursan meteorijaostoon ja sain heiltä lisätietoa ja kuvatun videon samaisesta tulipallosta.\nHarmi, ettei videokameraa tai edes kameraa ollut silloin mukanani. Silloisen kamerani resoluutiolla kuvan laatu olisi tosin ollut surkea.\nMinunkin elämääni tämä tapahtuma muutti aika paljon.\nLöytyihän tämä tieto vielä netistäkin:\n"Videohavaintojen perusteella tulonopeus oli n. 14km/s ja tulipallon sammuessa sen nopeus oli n. 7km/s. Ensimmäinen havaintopiste, josta on saatu tarkka ajoitettu mittaus "<>" videohavainnosta on 24.62E, 61.15N korkeudella 75km. Sammumispiste 26.09E, 60.28N korkeudella 40km."<>" arvioi, että kaikki materiaali ei ole palanut loppuun, vaan jäljelle on saattanut jäädä 0,2kg - 2kg. Putoamispaikka on kuitenkin meren päällä. Mahdollisten meteoriittikappaleiden löytäminen on tämänkin seikan vuoksi varmaankin lähes mahdotonta."\n"<>" merkillä poistetut arvostamieni henkilöiden nimet.\nKoska kaikki muut keskusteluun osallistujat todennäköisesti nukkuvat, olen saanut rauhassa editoida tätä viestiäni. Ehkäpä liitän tämän uudelleen:\n2005/3 edeltävältä ajalta, jolloin saimme vielä olla aika anonyymejä useilla nimimerkeillä, löytyi vielä tämä keskusteluketju aiheesta:\nhttp://www.tiede.fi/vanhakeskustelu/ket ... id=1393222\nLuin vasta äsken koko keskustelun uudelleen ja ymmärsin muistin todella vääristävän todellisesti tapahtuneen. Mitään ääntä en kuullut, kuten alunperin kirjoitin "Tulivana ja käry olivat hurjat ja rätinä kuului hyvin". Näin tulivanan ja käryn ja ihmettelin, etten kuullut mitään ääntä tuolloin. Muistini väärensi näköhavainnon myös kuulohavainnoksi.\nklo 22:11 | 22.12.2009\nNiin, katsoimme etelästä pohjoiseen kiitävää komeettaa tosiaan 8-12sek ja se yhä jatkoi matkaansa eikä tuhoutunut.\nMitään ääntä ei kuulunut ja oma arvioni on että lohkareen halkaisia oli satoja metrejä, ystäväni piti sitä vieläkin huomattavaa suurempana.\nklo 15:14 | 23.12.2009\nOlin ystäväni kanssa Brasilian Pipa beachillä ks.11.11.2009. Illalla noin 21.00-22.00 koko taivaan rannan halki lensi asteroidi tulipyrstöinen. Arvioimme että näimme sen lentoa 8-12 sek. Tulipyrstön halkaisia oli täysikuun mittainen, tosin 20 krt pidempi. Komeetta itse noin kolmasosa täysikuusta. En ole löytänyt oikein informaatiota asiasta, jossain sanottiin autotallinkokoisesta mutta kyllä se näytti aivan muulta...\nTulkintasi perusteella on mahdoton varmasti sanoa mitä havaitsitte, mutta kuvauksesi vastaa kymmenien senttien kokoluokan kappaleen tuottamaa tulipalloa. Onhan se voinut olla jonkin verran suurempikin, mutta autotallin tai satojen metrien kokoinen kokkare se tuskin oli.\nVertailukohteeksi sopii vaikkapa syyskuussa 2007 havaittu Pohjanmaan superbolidi: http://www.ursa.fi/blogit/ta/index.php?m=200709 Sen tuottama valoilmiö loisti jopa 1000 kertaa täysikuuta kirkkaampana. Kappaleen massaksi arvioitiin joitakin satoja kiloja, joten se oli läpimitaltaan suunnilleen puolimetrinen.\nToinen vertailukohde voisi olla vaikkapa Indonesian tulipallo 8.10.2009, joka arvioitiin kooltaan alle kymmenmetriseksi. Kappale räjähti ilmakehässä noin 50 kilotonnin energialla: post1183111.html#p1183111\nKyseessä ei ollut komeetta. Komeettojen törmäykset Maahan ovat hyvin harvinaisia. Komeetta eli pyrstötähti on eri asia kuin meteori tai tulipallo (bolidi).\nKuvauksesi perusteella kappale on mahdollisesti osunut ilmakehään melko loivassa kulmassa. Kappale on voinut olla asteroidista tai komeetasta peräisin oleva kokkare (nopeudet 11-~70 km/s) tai kiertoradalta pudonnutta avaruusromuakin (noin 8 km/s, loiva kulma) - joskin avaruusromu vaikuttaa kuvauksesi perusteella epätodennäköisemmältä vaihtoehdolta (mm. väri, kesto).\nEtäisyys siihen on ollut vähintään kymmeniä tai satoja kilometrejä (tulipallot loistavat kymmenien kilometrien korkeudessa) ja se taisi teidän näkökulmastanne kadota horisontin taakse ennen sammumistaan tai hajoamistaan. Joskus jos kyllin suuri kappale osuu ilmakehään hyvin loivassa kulmassa se saattaa kulkea ilmakehän läpi ja jatkaa matkaansa avaruuteen, mutta se on harvinaista. Eräs kuuluisa esimerkki takaisin avaruuteen kimmonneesta kappaleesta oli päivällä näkynyt vuoden 1972 tulipallo, joka saatiin kaitafilmillekin: http://www.youtube.com/watch?v=ZUyoDkp30-U (kappaleen kooksi arvioitiin noin 3-14 metriä).\nIhmisen havaintokyvyllä on mahdotonta luotettavasti arvioida tällaisen kirkkaan valon aiheuttajan kokoa tai etäisyyttä. Tulipallon suuri kirkkaus pimeää taivasta vasten saa havaitsijan useimmiten roimasti yliarvioimaan kappaleen koon ja aliarvioimaan etäisyyden siihen. Aivot tulkitsevat kirkkaan kohteen toisaalta hyvin kookkaaksi ja toisaalta lähellä olevaksi, vaikka tulipallon aiheuttaneen kappaleen koko olisi vain kymmeniä senttejä ja etäisyyttä siihen kymmeniä tai satoja kilometrejä. Tämä ihmisen havaintokyvyn rajoittuneisuus koskee kaikkia ihmisiä.\nTulipallo syntyy avaruudesta peräisin olevan kappaleen törmätessä suurella nopeudella (11-70 km/s) Maan ilmakehään. Kappale voi olla esimerkiksi asteroidista tai komeetasta irronnutta materiaa. Kappaleen törmätessä ilmakehään se nopeutensa vuoksi synnyttää eteensä shokkiaallon, jossa ilmakehän kaasu puristuu suureen paineeseen ja kuumenee, mikä saa kaasun hehkumaan ja tämä nähdään kirkkaana valoilmiönä. Kirkas valo ei siis ole peräisin kappaleesta itsestään, vaan sitä ympäröivästä hehkuvasta ilmasta.\nKaikki ilmakehään törmäävät kappaleet kuluvat jonkin verran pinnaltaan kulkiessaan suurella nopeudella ilmakehän läpi. Esimerkiksi videolla näkyvän vuoden 1972 tulipallon aiheuttaman kappaleen arvioidaan menettäneen 30-50% massastaan matkallaan ilmakehän läpi. Tätä kulumista ei kuitenkaan voi paljaalla silmällä havaita kappaleen koon muuttumisena, sillä valoilmiön aiheuttanut kappale on paitsi vähintään kymmenien kilometrien etäisyydellä, myös kirkkaana hehkuvan kaasun ympäröimä.\nKuuma kaasu säteilee lämpöä kappaleen pintaan ja se kuumenee. Pinnan kuumeneminen irrottaa ja haihduttaa materiaalia kappaleen pinnasta ja kyllin suuri (jo muutamien senttien luokkaa) kappale saattaa jättää jälkeensä paljaalla silmälläkin erottuvan tomuvanan. Kuumuus myös ionisoi ilmakehän kaasua ja kappale jättää jälkeensä ionivanan. Kappale kuumenee vain aivan pinnaltaan, maahan asti pudonnut kappale onkin jääkylmä. Maan pinnalle pudonnutta meteorin palaa kutsutaan meteoriitiksi.\nNäky oli sen verran shokeeraava että meidän molempien elämäkin muuttui... :D\nSe oli varmasti näyttävä ilmiö! Noin hienoja tulipalloja harvoin onnistuu näkemään, vaikka ne eivät ilmiönä kovin harvinaisia olekaan.\nklo 15:53 | 23.12.2009\nMikäli kysymyksessä olisi ollut todella merkittävä avaruustieteeseen liittyvä tapahtuma, USA:n (ja miksei Brasiliankin) tutkavalvonta olisi reagoinut asiaan, jolloin kysymyksessä olisi ollut mediatapahtuma, josta oltaisiin uutisoitu ja kirjoitettu laajemminkin.\nVaan koska havaittu ilmiö oli erittäin todennäköisesti avaruusromun palaminen ilmakehässä, jota teoriaa palava "häntäkin" vahvasti tukee, tapahtumasta ei uutisoitu tuon taivaallista. Näitä tehtävänsä loppuun täyttäneiden tekokuiden ilmakehään putoamisia näkee jokainen, jonka harrastuksena on tähtikirkkaina öinä tuijotella taivaankantta.\nklo 18:19 | 23.12.2009\nJahuu, siinä se oli, vastaava kuin v.72, sanoisin kuitenkin että näkemämme oli suurempi...\nTosin oli täysin pimeää ja tuli pyrstö oli näkyi huomattavasti pidempänä ja meteori itsekin näkyi, ääntä ei kuulunut mutta muoto näkyi joten iso sen täytyi olla.\nTämäkin jatkoi matkaansa avaruuteen!\nklo 20:55 | 23.12.2009\nSilmämääräisesti on yksinkertaisesti mahdotonta määrittää tuollaisen kappaleen kokoa tai tehdä vertailua kappaleiden kokojen välillä. Tulipallot loistavat kymmenien kilometrien (suurinpiirtein 50-120 km) korkeudessa, joten etäisyys sellaiseen on vähintään kymmeniä kilometrejä vaikka se olisi suoraan yläpuolellakin. Koska näitte tulipallon lähellä taivaanrantaa on etäisyys siihen todennäköisesti ollut satoja kilometrejä. Siltä etäisyydeltä kappale näkyisi pelkkänä silmän erottelukykyä pienempänä pisteenä. Pelkkänä pisteenä. Se mitä näitte olikin kappaleen aiheuttama kirkas valoilmiö - ei sen kappaleen mitat.\nTilanne on vähän sama kuin tähtiä katsoessa. Kaikki taivaan tähdet näkyvät ihmissilmän erottelukykyä pienempinä valopisteinä. Kaikki. Pisteinä. Oleellisesti saman kokoisina pisteinä. Toiset tähdet eivät suinkaan näy suurempina kuin toiset sillä ne kaikki ovat liian pieniä, jotta paljaalla silmällä voisi erottaa niissä minkäänlaisia todella havaittavia kokoeroja tai ulottuvuuksia (erittäin harva teleskooppikaan kykenee siihen). Sen sijaan toiset tähdet ovat kirkkaampia kuin toiset, jolloin aivot tulkitsevat ne kirkkaammat tähdet "suuremmiksi". Mutta todellisuudessa ne kaikki näkyvät silmälle pelkkinä pisteinä. Näennäiset kokoerot ovat vain näköaistin luoma illuusio, eivät todellisia havaittuja mittoja.\nKun siis joku sanoo jonkin tähden näkyvän suurempana kuin toisen, ei kysymys ole silmän todella havaitsemasta kokoerosta, vaan kirkkauserosta. Molemmat tähdet näkyvät pisteinä, mutta toinen piste on kirkkaampi kuin toinen. Ihminen vain tulkitsee tämän kirkkauseron kokoerona. Vastaava ilmiö tapahtuu tulipalloja havaitessa. Koska valoilmiö on hyvin kirkas, syntyy illuusio kookkaasta kappaleesta, vaikka valoilmiön aiheuttanut kappale itse olisi kokonsa ja etäisyytensä puolesta erotettavissa pelkkänä pisteenä.\n(Yksi poikkeus edelliseen: jotkut hyvin tarkkanäköiset mahdollisesti kykenevät sopivissa oloissa juuri ja juuri erottamaan Venuksen vaiheen, joten tähdistä poiketen se ei näy kaikille pelkkänä pisteenä.)\nJo muutamien kymmenien senttien kokoisen kappaleen aiheuttama valoilmiö voi loistaa 1000-kertaisesti täysikuun kirkkaudella. Se on siis erittäin kirkas ilmiö, varsinkin pimeällä yötaivaalla. Siksi valoilmiö näyttääkin hyvin kookkaalta kappaleelta, vaikka todellisuudessa kappaleen koko ei ole paljaalla silmällä edes erotettavissa.\nToisin sanoen mikään ei tue tulkintaa suuresta kappaleesta, kun kuvauksesi vastaa melko pienen kappaleen aiheuttamaa näyttävää ja kirkasta valoilmiötä. Jos kyseessä olisi todella ollut kymmenien tai satojen metrien kappale, olisi sillä ollut laajalti lukuisia silminnäkijöitä ja sen vaikutuksista olisi kyllä hyvin todennäköisesti uutisoitu kansainvälisesti.\nAiemmin ymmärsin kuvauksesi perusteella sen kadonneen horisontin taakse. Jos se todella olisi jatkanut matkaansa avaruuteen olisitte havainneet sen himmenevän ja katoavan kesken lennon - tosin niinhän tapahtuu myös aina kun valoilmiö sammuu ennen kappaleen putoamista maahan. Niinpä vain kappaleen radan määrittämällä (kolmiomittausten avulla) on mahdollista todeta kappaleen kimmonneen takaisin avaruuteen. Kimpoaminen on hyvin harvinaista ja sellaisia tunnetaankin vain viisi tapausta viimeisen sadan vuoden ajalta.\nklo 22:43 | 23.12.2009\nMielenkiintoista... Oikeastaan koon suhteen voin sanoa vain oman tulkintani ja vertaukseni aiemmin näkemiini lentoihin.\nVäriltään se oli tulen värinen, ei häikäisevän kirkas, tosin valaisi suuren osan taivaasta. Olemme kyllä ihmetelleetkin miksei siitä ole juttu ollutkaan...?\nUpea oli joka tapauksessa ja toivoisi näkevän joskus vastaavan uudelleen!\nklo 18:47 | 13.1.2010\nAllright, asia on selvinnyt minulle, komeetta jonka näimme oli 2009 va.\nJos jollain on tunnarit nasan sivuille voisi tutkia asian miksi päiväys 11.11 on muutettu 6.11?\nklo 19:22 | 13.1.2010\nkomeetta jonka näimme oli 2009 va.\nMiksi päiväys 11.11 on muutettu 6.11?\nEhkäpä siksi, että 2009 VA ohitti Maan noin 14.000 kilometrin etäisyydeltä Marraskuun kuudentena? Havaitsemanne bolidi se ei valitettavasti ollut, sillä noin korkealla ohi kiitävät kappaleet ovat havaittavissa vain havaintolaitteilla, eivätkä ne jätä jälkeensä minkäänlaisia valoilmiöitä taivaalle.\nNASAn uutinen 2009 VA:sta, löytyi ihan Googlella.\nklo 19:33 | 13.1.2010\nNiin, aids ja kumppanit, tosiasiahan on, että noin kahdeksan tonnin painoiset ja sitä suuremmat kappaleet pääsevät maanpinnalle asti, jonkin verran riippuu tietenkin koostumuksesta ja kohtauskulmasta ilmakehään. Joten harvemmin jalkapallon kokoiset, tuollainen yleensä on osa myöhemmin ilmakehässä hajonneesta, autotallinoven kokoiset melko varmasti.


Balettimaista treeniä trendikkäällä barre-tunnilla - TS Hyvinvointi\nLIIKUNTA | Eeva Lehtinen | 2.1.2017 6:00\nBalettimaista treeniä trendikkäällä barre-tunnilla\nBalettia ja pilatesta yhdistävä barre takaa hyvän ryhdin.\nBarre-tunnit ovat maailmalla trendikäs tapa treenata, ja tunneille pääsee myös Suomessa. Barre on saanut innoitusta tanssijoiden balettitangolla tehdystä harjoittelusta, mutta se sisältää elementtejä myös muun muassa pilateksesta.\n– Tämä ei ole sama asia kuin baletti, vaikka liikkeet tulevatkin balettimaailmasta, eikä aikaisempaa baletti- tai tanssitaustaa ole pakko olla, kertoo ohjaaja Sanna Spohr Intusiasmasta.\nTunneilla käytetään välillä myös välineitä, kuten kuminauhoja.\nBarre-tunteja on hyvin erilaisia ohjaajasta riippuen.\n– Meillä tunti painottuu monia paikkoja enemmän pilatekseen. Tunnit ovat ohjaajiensa näköisiä, Spohr sanoo.\nTunti sopii kaikille, niin miehille kuin naisillekin.\n– Teemme perusliikkeitä ja aina annetaan vaihtoehtoja, jotta jokainen löytää itselleen sopivat liikkeet. Jotkut, jotka eivät pidä lainkaan tanssillisista tunneista, ovat yllättyneet ja tykästyneet kuitenkin barreen, Spohr toteaa.\n– Esimerkiksi yksi ahkera juoksija pitää barresta, koska täällä lihakset saavat liikkeen kautta hyvää venytystä, Intusiasman toinen barre-ohjaaja Kristiina Lindroth kertoo.\nOhjaajien mukaan barre vahvistaa koko kehoa ja auttaa parantamaan ryhtiä.\n– Erityisesti keskivartalo ja syvät lihakset vahvistuvat. Ja muun muassa jalkaterän pienet lihakset treenautuvat. Baletti voi näyttää helpolta, mutta on rankkaa treeniä. Tunnilla voi hauskalla tavalla saada tanssijamaiset lihakset, Spohr sanoo.\nBarre-ohjaajat Kristiina Lindroth (vas.) ja Sanna Spohr kertovat, että barre treenaa koko kroppaa.\nOhjaajat kertovat, että vaikka tunti on tehokas, ei tempo ole kovin vauhdikas.\n– Kyse ei ole varsinaisesta hikitunnista, mutta kyllä lämmön saa päälle. On tämä esimerkiksi normaalia pilatesta reippaampaa, Lindroth sanoo.\nBalettia rokin ja popin tahtiin\nKoko tuntia ei olla balettitangolla, vaan välillä harjoitteita tehdään lattialla ja toisinaan apuna käytetään erilaisia välineitä.\n– Esimerkiksi pallot ja kuminauhat tuovat vaihtelua treeneihin, Spohr sanoo.\nMusiikki soi taustalla koko tunnin ajan.\n– Musiikkina ei soi ainoastaan klassinen musiikki, vaan myös rokkia ja poppia. Tunnilla tulee hyvä olo kehoon ja liikkeiden estetiikka kiehtoo monia, Spohr sanoo.\n– Ne jotka hurahtavat lajiin, jäävät tosi koukkuun, Lindroth toteaa.\nSanna Spohr ja Kristiina Lindroth näyttävät videolla tehokkaita barre-liikkeitä:\nValjasta mieli treenin kirittäjäksi\nTutkimus: Lasten ja nuorten liikuntavammat näyttävät yleistyneen


Hupsistarallaa: Kameran remmi\nLanka: Suomen Langan Liina kalalanka, 15-säikeinen (saatu aiempien blogiyhteistöiden merkeissä)\n(En kirjoita tähän ohjetta koska jokainen joka osaa virkata, osaa varmasti tehdä tällaisen ilmankin.)\nViisi vuotta sitten olisin ollut tähän todella tyytyväinen. Nykyään sitä jo toivoisi että kaikesta tulisi viivoitinsuoraa eikä mikään kupruilisi mistään. Siksi tämä remmi nyt kyllä ärsyttää ihan kamalasti. Yritin pingottaa märkänä ja virkata reunoihin pelastavia kerroksia mutta ei, se on just mun tekemän näköinen. Mutta sovitaan että tämä oli vasta harjoittelukappale ja seuraavaan en yritä tehdä reikäkuvioita vaan teen vaikka kirjovirkkausta. Oikein semmosta tönkköä ja tasaista!\nYritin löytää tarpeeksi pieniä klipsuja joilla hihna kiinnittää kameraan mutta en löytänyt ja oikeastaan hyvä niin sillä luotan paljon mieluummin kamerani roikkumaan 15-säikeisestä kalalangasta ommellun tikin varaan kuin randomin halparautakauppapaskaklipsin. Remmi on siis kamerassa kiinni ja se pitää katkaista saksilla mikäli sen haluaa pois. Mutta ei se haittaa koska uuden virkkaa yhdessä illassa!\nLähettänyt Terhi / Hupsistarallaa klo 17.47\nOuti ♥ 3. toukokuuta 2014 klo 18.29\nSä sit osaat! Kerrassaan upea!\nTerhi / Hupsistarallaa 3. toukokuuta 2014 klo 19.00\nKiitos! Tosin itse en ole kyllä tyytyväinen lopputulokseen mutta aina voi yrittää uudelleen!\nPaivinblogi 3. toukokuuta 2014 klo 18.57\nNo eipä olisi tullut mieleenikään. Oma kamera ainakin erottuu muista, kun on taatusti yksilöllinen hihna kamerassa. Kyllä sulla on hyviä ideoita!\nTerhi / Hupsistarallaa 3. toukokuuta 2014 klo 19.01\nOn näitä itse tehtyjä (tosin enemmän varmaan ommeltuja kuin virkattuja remmejä) ollut paljon ulkomaalaisissa lehdissä jne mutta eiköhän trendi rantaudu pian Suomeenkin isommissa määrin :) Tällä tavoin tosiaan ainakin saa yksilöllisen! Ja voi tehdä monia ja vaihdella sitten muuhun asuun mätsääväksi, heh ;D\nMaija/Taajamafarmari 3. toukokuuta 2014 klo 19.49\nMahtava idea! Sun blogi on kyllä todella inspiroiva!\nTerhi / Hupsistarallaa 3. toukokuuta 2014 klo 20.30\nKiitos! :) Ihana kuulla että on inspiroiva! :)\nEppu / Kotona tehtyjä 3. toukokuuta 2014 klo 20.10\nOnpa ihana! Itse olen myös ommellut ja virkkaillut omaan kamerahihnaani jos jonkinmoisia päällisiä, mutta minulla ei ole käynyt mielessäkään että eihän sitä kameran omaa hihnaa tarvitse sinne alle jättää :D Ja mielestäni tuo virkkaamasi hihna on todella kiva ja tasainen, tai ei ainakaan ota itsellä silmään mitkään tekstissä kuvailemasi kupruilut tms :) Mutta kyllähän sitä itse on toki ankarampi omille töilleen :D\nTerhi / Hupsistarallaa 3. toukokuuta 2014 klo 20.32\nNiinhän se taitaa olla kun äkkiseltää pinterestiäkin selasin että aika paljon nimenomaan on "päällystetty" vain sitä alkuperäistä hihnaa. Se on toki aivan yhtä hyvä vaihtoehto sekin, ite jotenkin vaan ekana tuli mieleen tehdä erillinen kun tuo lanka on kuitenkin todella kestävää ja virkatut asiat muutenkin niin tukevia. Ehkä jos kankaisen tekisi, olisi varmenpi vain päällystää vanha.\nUnknown 3. toukokuuta 2014 klo 20.19\nHyvä idea *piristää * ,ainakin tekee persoonalliseksi bloggaajan työvälineen :-) Tosin meikäläinen tarttis ensin kunnon kameran ja sit yksilöllisen nauhan :-)\nTerhi / Hupsistarallaa 3. toukokuuta 2014 klo 20.33\nJoo, pitäähän sitä kässäbloggaajalla olla itetehty remmi :D\nSuomen Lanka Oy 4. toukokuuta 2014 klo 1.10\nLiina kalalangasta tehtynä tuo on varmasti kestävä :)\nTerhi / Hupsistarallaa 11. toukokuuta 2014 klo 11.42\nUnknown 5. toukokuuta 2014 klo 22.31\nTerhi / Hupsistarallaa 11. toukokuuta 2014 klo 11.43


Lähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 9.16 3 kommenttia:\nTiet ja niillä kukeva liikenne rinnastetaan fengshuissa jokiin ja niiden virtaukseen. Vesi auttaa tuomaan elämään rikkautta ja kasvua, mutta väärin käytettynä - esimerkiksi liian voimakkaasti liikkuva tai seisova, likainen vesi - myös lukuisia hankaluuksia rahanmenosta ihmissuhteisiin. Samoja sääntöjä sovelletaan myös liikenteeseen. Seisova liikenne esimerkiksi umpikujan varrella johtaa seisovaan tai paikallaan pyörivään chi-energiaan joka ei ravitse kadun varren taloja. Kadut joilla liikenne on nopeaa tai syöksähtelevää saavat chin virtaamaan nopeasti ja hallitsemattomasti. Tiet ovat merkittäviä chin kulkuväyliä. Tämä korostuu etenkin teiden täyttämässä asuinympäristössä, eli kaupungissa.\nNäin arvioit teiden merkitystä kotisi energioihin:\n1. Millaiset tiet ympäröivät kotiasi Leveä tie lisää sekä chin vauhtia että voimaa. Suurin vaikutus on sijaintinsa vuoksi yleensä kaupunkien kaduilla. Katuja leveämpien maanteiden - etenkin moottoriteiden - merkitys chin virtaamiselle on suurempi, mutta ne sijaitsevat harvoin aivan kodin kyljessä. Miten tiet sijoittuvat suhteessa kotiisi. Jos asut liikenneympyrän laidalla tai katujen T-risteyksen päädyssä kotisi on jatkuvan energiapommituksen kohteena.\n2. Kuinka vilkasta ja nopeaa liikenne on. Nyrkkisääntönä liikenteen kova vauhti saa aikaan haitallisen voimakkaan chin virtauksen kun taas rauhallisen liikenteen myötä myös chi liikkuu rauhallisesti ja ravitsee kulkureittinsä varren asuntoja.\n3. Kaartuvat tiet ovat yleensä chin kulun kannalta suotuisampia kuin pitkät suorat. Suora tie joka osoittaa kohti asuintaloasi tuo mukanaan negatiivista sha-enefgiaa.\n4. Tie, jonka pohja on ylempänä kuin talosi pohja, tuo yleensä negatiivisia virtauksia. Sen energia osuu talosi keskelle ja tavallaan leikkaa sen kahtia. Kerrostalossa vaikutus ulottuu kaikkiin asuntoihin. Poikkeuksen muodostavat vain ylimmät kerrokset jotka ovat selvästi tien yläpuolella.\n5. Eräs hankalimmista on tilanne, jolloin talosi sijaitsee kahden tien välissä. Hankaluutta lisää jos tiet ovat eri korkeudella. Pahinta on, jos alempana oleva tie on lisäksi talosi takana. Talo jää tuolloin vaille selustaa turvaavaa kilpikonnaa.\nSeuraavassa joitakin parannuskeinoja.\nSuora tie lisää energian vauhtia ja saa sen kulkemaan pysähtymättä talon ohi. Jos kotisi on pitkän suoran varrella ja etenkin sen keskellä energian kulkua pitää hidastaa jotta se poikkeaisi matkallaan talossasi. Yksinkertainen ja samalla tehokas keino ovat istutukset talosi edessä. Jos se ei ole mahdollista jo pelkät isot kasveilla täytetyt korit oven edessä auttavat. Jos asut kerrostalossa asiasta täytyy tietysti neuvotella muiden asukkaiden kansssa. Myös amppelia voi käyttää.\nVilkas liikenne edustaa jang-energiaa. Korostuessaan se häiritsee chin tasapainoista kulkua. Jos asut vilkkaasti liikennöidyn kadun varrella energian kulkua on hidastettava. Siihen sopivat samat keinot joista on kerrottu edellisessä kohdassa.\nMutka tai liiikenneympyrä\nJos tie tekee mukan tai kaartuu jyrkästi juuri talosi edessä mutkasta sinkoava energia osuu taloosi epätasaisina sykkeinä. Sama ilmiö toteutuu jos asut liikenneympyrän vieressä. Tämän korjaamiseksi on asetettava este chin kululle kohtaan jossa tie alkaa kaartua poispäin talostasi. Puiden istuttaminen on tehokas keino, joskin toteuttaminen kaupunkioloissa on hankalaa. Voita käyttää myös kohdassa suora tie kerrottuja konsteja, joskin tehokkaampaa olisi tehdä korjaukset vaivan alkulähteellä eli tien mutkassa. Liikenneympyrän kohdalla on tehokkainta käsitellä kohtaa josta energia irtoaa liikennevirrasta kohti kotiasi.\nJos kotisi sijaitsee T-risteyksen päädyssä ja taloosi osoittavalla tiellä on kohtalainenkin liikenne kotiisi\nsaapuvalla energialla on liian kova vauhti. Se on myös erittäin jang-pitoista ja tuo mukanaan energioitten epätasapainon. Tämä on parasta torjua matalilla istutuksilla, esimerkiksi pensasaidalla. Aita ei saa olla niin korkea, että se pysäyttää chin virtaamisen kokonaan. Olan korkeus on hyvä mitta, toinen mahdollisuus on kasvattaa korkeampi aita mutta järjestää siihen useita aukkoja,\nT-risteyksessä olevien muiden talojen kulmista saattaa myös lähteä sha-nuolia taloasi kohti. Paras tapa torjua ne on istuttaa puu tai pensas juuri nuolen tielle.\nChi saattaa jäädä polkemaan paikallaan umpikujan päähän eikä ravitse kadun varrella olevia taloja. Asian korjaamisesta on kerrottu laajemmin täällä.\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 17.55 2 kommenttia:\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 15.09 Ei kommentteja:\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 7.14 5 kommenttia:\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 13.00 1 kommentti:\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 6.26 1 kommentti:\nRuoan avulla voimme vaikuttaa elementtien tasapainoon elämässämme. Lisäksi ruoka vaikuttaa myös jin-jang tasapainoon. Kaiken kaikkiaan ruoka ja fengshui kulkevat niin käsi kädessä, että arkielämässsä toisesta on vaikea puhua ilman toista.\nRuoan elementtien tasapaino saavutetaan värien käytöllä. Jo keltainen, vihreä ja oranssi paprika, punainen tomaatti, violetti munakoiso ja vaaleanpunaiset katkaravut saavat yksinkertaiseen annokseen eloa ja houkuttelevuutta. Tarkoitus ei ole, että syöt kaikkia satreenkaaren värejä joka aterialla. Värkäs ruokavalio on kuitenkin aimo askel kohti parempaa fengshuita.\nJin-jang akselilla jin edustaa miedompia makuja ja jang voimakkaampia. Kiinalaisissa resepteissä usein haetaan tasapainoa näitä yhdistelemällä. Hyviä esimerkkejä tästä ovat hapan-imelä -kastikkeet tai tapa tarjota riisiä vahvasti maustetun ruoan kanssa. Jin ja jang pyritään pitämään tasapainossa eikä ateriassa koskaan yksi maku korostu ylitse muiden.\nFengshuin mukainen ruoka vaikuttaa moniin aisteihin. Ruoan värit ja asettelu on ensiarvoisen tärkeää, samoin tuoksu. Ruoanlaiton aikana keittiön ovea ei suljeta, vaan herkulliset tuoksut leviävät huoneistoon ja kertovat tulossa olevasta ateriasta. Aromaattiset mausteet kuten valko- ja salottisipuli, chili ja inkivääri toimivat energiasiivouksen tavoin ja edistävät chi-energian vapaata kulkua.\nLiesi on fengshuissa vaurauden lähde. Keittolevyjen määrä on suorassa suhteessa onneen ja vaurauteen. Niitä olisi hyvä olla vähintään neljä, pienempi määrä voi jopa vaikuttaa vaurauteen negatiivisesti. Kaikkia levyjä tulisi käyttää tasaisesti ilman, että jokin niistä muodostuu ruoanlaiton suosikiksi. Liettä kannattaa käyttää mahdolisimman usein. Jos tämä ei toteudu luontevasti, voi levyjä pitää vuoropäivinä päällä muutaman minuutin ajan tyhjilläänkin. Aitoa ruoanlaittoa tämä ei tietenkään korvaa.\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 9.26 5 kommenttia:\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 9.56 Ei kommentteja:\nValokuvat ovat oikein sijoitettuina voimakkaita fengshui-tehosteita. Nillä voidaan sekä hidastaa liian nopeasti kulkevaa chi-energiaa että tehostaa energian kulkua halutuilla alueilla. Seuraavilla yksinkertaisilla säännöillä onnistut.\nEsillä olevien kuvien pitää olla ehjiä ja siistejä ja sijoitettu niille sopiviin kehyksiin. Muista, että elementit kuten kehysten malli ja materiaali samoin kuin mahdolliset lasipinnat tuovat oman energiansa alueelle. Pidä myös mielessä, että kyse on sinun kodistasi. Valitse vain kehyksiä jotka sopivat muuhun sisustukseen ja miellyttävät silmää. Kuvat jotka eivät ole esillä säilytetään kansioissa hyvin järjestettyinä. Myös mahdolliset negatiivit arkistoidaan.\nLaita ihmisistä esille vain onnellisia ja iloisia kuvia, joissa kohteet selvästi nauttivat elämästään.\nKäytä kuvien valinnassa hyväksesi baguan alueita. Laita esimerkiksi ihailemiesi ihmisten kuvia maineen ja kuuluisuuden alueelle, lasten kuvia lasten ja luovuuden alueelle tai kuvia sinusta ja kumppanistasi rakkauden ja avioliiton alueelle. Jos suunnittelet matkaa ulkomaille laita kuvia kohteesta matkan (ura ja eteneminen) alueelle.\nNäin älä tee\nÄlä laita ihmisten kuvia makuuhuoneeseen. Poikkeuksena sinua ja kumppaniasi esittävät kuvat jotka on otettu onnenne hetkinä.\nÄlä laita omasi tai lastesi työpöydän viereen kuvia ahtaista ja suljetuista paikoista. Ne rajoittavat ajatuksen kulkua.\nÄlä laita esille kuvia joissa et ole parhaimmillasi tai jotka liittyvät epäonnistumisiin.\nMieti tarkkaan ennen kuin laitat esille kuvia vanhoista ajoista tai ihmisistä. Ne saattavat sitoa sinut liiaksi menneisyyteen.\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 15.28 3 kommenttia:\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 20.29 1 kommentti:\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 8.18 2 kommenttia:\nOletko koira? Katso täältä oma eläinmerkkisi.\nKoiran vuonna syntyneet ihmiset ovat yleensä rehellisiä, lojaaleja ja uskollisia. He tuntuvat myös olevan aina valmiita toimimaan. Silloinkin kun näyttävät vain lepäävän, he ovat heti valmiita aloittamaan työn. Työssään he ovat ahkeria ja tunnollisia ja saavuttavat helposti sen teossa tunnustusta sekä työtovereiden arvostuksen.\nIhmissuhteissa koirat ovat hyviä kuuntelijoita sekä avuliaita ja uskollisia ystäviä. Sisukkutensa ja tarmokuutensa vuoksi he ovat hyviä joukkueiden jäseniä. Koirat eivät ole synnynnäisiä johtajia, mutta sitäkin arvokkaampia alaisia.\nKoska koirat luottavat itseensä ja omistautuvat täysin asialle jota ovat juuri hoitamassa he voivat olla melko itsepäisiä ja omavaltaisia. Heillä on myös taipumusta asioiden turhaan murehtimiseen. Jatkuvasti valppaina ympäristön seuraajina koirat menestyvät helposti liikemiehinä.\nOikean elämänkumppanin löytäminen voi olla koiralle vaikeaa. Kun sellainen löytyy, se on todennäköisesti tiikeri tai hevonen, joskus myös jänis. Härän tai lampaan kanssa voi tulla vaikeuksia, joskus myös lohikäärmeen.\nLähettänyt Hannupekka Huovilainen klo 9.48 Ei kommentteja:


Vauva – Blogit | Sormet suuhun – Pehmeät porkkanasämpylät\n23.4.2018 klo 13:55\nAlan pikkuhiljaa virittäytymään tulevaan sormiruokailijan kokin, tarjoilijan ja siivoajan rooliini. Selailin hieman vanhoja reseptejä, joita esikoiselle kokkailin hänen aloittaessaan sormiruokailun. Törmäsin tähän ystävältäni saamaani sämpyläreseptiin, jolla tulee aina superilmavia ja pehmeitä sämpylöitä. En ole kovin kummoinen jauhopeukalo, ja inhoan sitä taikinan vaivaamista. Muilla resepteillä saan aikaiseksi vain kovia, kiven painoisia jauhomöykkyjä.\nKaupan leivissä on usein liikaa suolaa vauvoille, ja vanhemmat joutuvat siksi usein leipomaan itse leivät sormiruokailijalle. Otin siis tämän luottoreseptini ja muokkasin sen vauvoille sopivaksi (ei suolaa, ei lehmänmaitoa). Sämpylöiden rakenne ei kärsinyt onneksi lainkaan lehmänmaidon korvaamisesta kauramaidolla. Nämä sämpylät sopivat myös täydellisesti pitaleipien sijaan käytettäväksi. Me täytämme ne yleensä esim. hummuksella, kasviksilla, fetalla tai seitanilla. Muu perhe voi siis syödä näitä littania sämpylöitä täytettynä vauvan mutustellessa niitä sellaisenaan. Vauvat rakastavat tosin myös dippaamista, johon tuo hummus tai vaikkapa valkopapudippi käy mainiosti.\nPehmeät porkkanasämpylät (n. 8 kpl)\nLämmitä kauramaito kädenlämpöiseksi, liuota hiiva siihen.\nLisää vehnäjauhot pienissä erissä maidon sekaan koko ajan sekoittaen. Taikinan kuuluu olla melko löysää.\nVaivaa pehmennyt voi taikinan joukkoon.\nLisää raastetut porkkanat ja vaivaa kunnes taikina irtoaa kulhosta.\nPeitä taikina liinalla ja anna kohota kaksinkertaiseksi (n. 45 min)\nLeivo taikina leivinpaperin päällä pitkoksi, ja leikkaa 8 yhtä suureen osaan.\nPyörittele taikinapaloista hieman kämmentä isompia sämpylöitä pellille ja anna kohota vielä liinan alla puolisen tuntia.\nPaista uunissa 225 asteessa (kiertoilmauuni 200 asteessa) 12-15 minuuttia sämpylöiden koosta riippuen.\nTänään on tasan kaksi viikkoa siihen, kun pienen pieni Leon aloittaa kiinteät sormiruokailun muodossa. Vähän mietityttää, mihin tämä aika on mennyt. Miten maman minimaitomonsteri voi olla jo valmis syömään ihan isojen ihmisten ruokaa?!? Eihän sillä raukalla ole vielä edes yhtään hammasta, vaikka isoveljellä oli jo kaksi tässä 5,5 kuukauden iässä. Kuten "Maitodietiltä suoraan sormiruokauluun" kirjoituksessani kerroin, Leon aloittaa kiinteiden syömisen sormiruokailun muodossa, aivan isoveljensa sormenjäljissä. Aloitimme kiinteät sormiruokailulla Joelin ollessa viikon päälle kuusi kuukautta. Meillä sujui Joelin kanssa sormiruokailu mainiosti, ja hänestä on kasvanut ennakkoluuloton ruokaa rakastava taapero 💗 Niinpä haluamme noudattaa samaa hyväksi havaittua kaavaa myös kuopuksen kanssa. Tähän asti olemme menneet Leonin kanssa siis pelkällä maidolla, ja kuuden kuukauden täysimetystavoitteeni täytyttyä aloitamme sormiruokailun.\nSormiruokailun voi aloittaa kun vauva osaa istua itse tuettuna, ja on kiinnostunut viemään ruokaa suuhunsa. Tämä on yleensä se ikä, jolloin biologisesti kiinteiden aloittaminen on luontevaa ja vauvalla on valmiudet syödä itse. Kuuden kuukauden iässä vauva on jo valmis itse syömään ja tutkimaan uusia makumaailmoja. Sormiruokailussa vauva syö itse omin sormin omaan tahtiinsa, mitä haluaa ja niin paljon kuin itse haluaa. Leon osaa jo istua tuettuna syöttötuolissa, ja meinasi eilen jo iskänsä kädestä viedä croissantin. Uskon, että Leon on siis valmis ja päästään aloittamaan kahden viikon päästä suunnitellusti. Ehkä ne ekat hampaatkin sieltä vielä tupsahtaa siihen mennessä :-D\nVaikka esikoinen olikin sormiruokailja, on myös meidän vanhempien aika valmistautua tulevaan. Kahdessa vuodessa unohtuu miten sormiruokailu ihan käytännössä aloitetaan ja mitä ruokia olisi hyvä tarjota ihan ensimmäisinä viikkoina. Aion ainakin lukaista uudelleen läpi "Omin sormin suuhun" (Gil Rapley & Tracey Murkett, 2010) kirjan neuvot kiinteiden aloitukseen sormiruokailulla, sillä meillä jää sosevaihe kokonaan välistä. Kirjan mukaan ruokailemaan valmis vauva ei tarvitse soseita missään vaiheessa. Tosin toki jotkut perheet joutuvat aloittamaan kiinteät painon kehityksen, refluksin tai ennenaikaisuuden takia jo aiemmin. Mutta onneksi voi myöhemmin vielä siirtyä sormiruokailuun :-)\nKakominen on luonnollinen reaktio, jonka avulla vauva oppii säätelemään ruuan kulkua. Vauvoilla kakomisrefleksi on jo kielen keskiosassa, paljon edempänä siis kuin isommilla lapsilla.\nMinun ja mieheni pitää myös vielä kerrata ensiaputaitomme, sillä etenkin sormiruokailijoiden vanhempien tulee osata poistaa vieraat esineet eli ruoanpalat vauvan henkitorvesta. Tosin ensiapukurssin pitäisi olla pakollinen aivan jokaiselle vanhemmalle. Moni vanhempi pelästyy vauvan kakomista turhaan. Se on luonnollinen reaktio, jonka avulla vauva oppii säätelemään ruuan kulkua. Vauvoilla kakomisrefleksi on jo kielen keskiosassa, paljon edempänä siis kuin isommilla lapsilla. Vauva tarvitsee vanhempiensa apua ruuan poistamiseen nielusta, jos hän on hiljaa ja vaikuttaa hätääntyneeltä, ei silloin kun hän kakoo. Meillä Joel ei edes kakonut kertaakaan, mutta kaikkeen pitää varautua. Annoin pari viikkoa sitten vinkkejä sormiruokailun aloittamisesta Vauva-lehdelle, lue myös ne.\nViikonlopun Lapsimessutkin osuvat meidän kiinteiden aloituksen kanssa samaan aikaan kivasti, sillä aion sieltä ostaa Leonille ainakin sormiruokailualustan ja muutaman pitkähihaisen syöttöpaidan. Ja nyt kun sormiruokailu on vielä suositumpaa kuin pari vuotta sitten, messuilta löytyy varmasti kaikkea uutta kivaa härpäkettä sormiruokailijoille mistä en osannut esikoisen kanssa vielä edes uneksiakaan!\nTervetuloa seuraamaan pian Leonin matkaa pieneksi kulinaristiksi! Tulen jakamaan kanssanne kokemuksiamme, reseptejä ja suloisen sottaisia kuvia :-)\nTämä on kenties tyhmä kysymys, mutta mikä ongelma soseissa on?\nEntä miten vaikkapa puuroa voi antaa, jos sormiruokailee? Odotetaanko vain, että vauva osaa itse lusikoida suuhun?\nKiitos muuten apinanleipäreseptistä!\nklo 20:55 | 22.4.2018\nTosi hyvä kysymys! En ollut tajunnutkaan, että mun kirjoitus saattaa kuulostaa siltä että soseissa olisi jotain vikaa :-) Koska me aloitetaan kiinteät siinä iässä, että vauva osaa jo itse syödä niin jätän vain sen syöttämisvaiheen väliin. Usein sanotaankin, että sormiruokailu on laiskan vanhemman puuhaa ja onhan se aika kiva kun voi syödä vauvan kanssa yhdessä ja kumpikin syö itse omaa ruokaansa. Esikoisen kanssa toimi hyvin, toivotaan, että myös kuopuksen :-) Meillä odotettiin joo puuron kanssa että osaa syödä itse, tai sitten meni just apinaeväiden muodossa. Moni antaa lapsen syödä puuron sormin, sottaista mutta aika hauskan näköistä :-D\nklo 9:06 | 22.4.2018\nJään mielenkiinnolla seuraamaan kuinka sormiruokailu lähtee sujumaan :)\nklo 18:59 | 22.4.2018\nPaljon tsemppiä sormiruokailun kanssa! :) Meillä allergiat vähän rajoitti moista, mutta aina kun oli mahdollisuus niin tuo sai syödä sormin ja taitava syöjä tuosta jo taaperoksi nyt ehtineestä kehittyikin!\nklo 20:56 | 22.4.2018\nKiitos! Onneksi voi tosiaan soseilla ja sormiruokailla sekaisin :-)\nklo 20:54 | 22.4.2018\nTsemppiä tulevan ruokailijan kanssa 😊 Meillä on kaikki kolme pääasiassa syötetty soseilla, mitä nyt joskus on leivänpala tai maissinaksu annettu naposteltavaksi. Jännä kyllä miten sormiruokailu aina vain yleistyy 😊\nklo 10:39 | 27.4.2018\nKiitos 😊 Sormiruokailu voitti ainakin mut puolelleen just helppouden takia\nklo 21:24 | 23.4.2018\nVoi söpöliini! Tsemppiä uuteen vaiheeseen. :)\nklo 13:40 | 9.4.2018\nEsikoisen vauva-aikana luin uutena äitinä todella paljon vauvakirjallisuutta, enimmäkseen uniasioista, mutta myös ravinnosta. Luin muiden kirjojen joukossa ihanan "Omin sormin suuhun" (Gil Rapley & Tracey Murkett, 2010). Kirjan perustelut sormiruokailun luonnollisuudelle vakuuttivat minut täysin. Sormiruokailu on englanniksi Baby lead weaning (BLW) eli nimenomaan vauvantahtinen siirtyminen kiinteiden maailmaan. Olennaista on, että kiinteät aloitetaan vasta, kun vauva on valmis itse syömään ja tutkimaan uusia makumaailmoja. Täysin vapaasti tiivistettynä, sormiruokailussa vauva syö itse omin sormin omaan tahtiinsa, mitä haluaa ja niin paljon kuin itse haluaa. Kirjoitinkin jo syitä sormiruokailun aloittamiseen blogini aivan ensimmäiseen postaukseen vuonna 2016.\nAloitimme kiinteät sormiruokailulla Joelin ollessa viikon päälle kuusi kuukautta. Tähän asti olimme menneet pelkällä äidinmaidolla, ja Joel oli kasvanut loistavasti. Alussa toki pelotti, että Joel vetää henkitorveensa ruokaa haukatessaan liian ison palan. Näin ei onneksi koskaan käynyt, eikä Joel edes kertaakaan kakonut. Kakominenhan ei ole vaarallista, se on vauvan luontainen refleksi varmistaa ettei ruokaa mene henkitorveen. Silti jokaisella vanhemmalla pitäisi olla ensiaputaidot ajan tasalla, ja etenkin sormiruokailijan vanhemman tulee tietää miten vieras esine poistetaan hengitysteistä. Alla Joelin ensimmäinen kiinteä ateria: höyrytettyä parsakaalia, höyrytettyä porkkanaa ja banaania. Joel nappasi ensimmäiseksi parsakaalin suuhunsa, ja vähän kauhulla katselin että mitäköhän siitä tulee. Joel mutusteli nätisti kahdella alahampaallansa kukintoa ja siirtyi porkkanaan. Ensimmäisellä kerralla hän ei edes koskenut banaaniin, mutta rakkaussuhde parsakaaliin syntyi jo tuolloin 💗.\nJoudun usein perustelemaan valintaani. Harva tietää, että kiinteät voi aloittaa suoraan sormiruokailulla.\nNiin siinä meillä kävi, että yhtään Pilttiä en koskaan ostanut. Joel nauttii syömisestä edelleen, ja on miltei kaikkiruokainen. Hän ei vierasta uusia makuja, ja suhtautuu ruokaan innostuneen kiinnostuneesti nyt 2,5-vuotiaanakin. Uskon, että osa tästä ja hänen paljon kehuttu sorminäppäryytensä on sormiruokailun ansiota. Aion siis mennä täysin samalla kaavalla Leonin kanssa, ja hän aloittaa sormiruokailun kolmen viikon päästä. Kunhan vain kaikki sormiruokailuun tarvittavat valmiudet täyttyvät siis. Joudun silti usein perustelemaan valintaani. Moni ei tiedä, että kiinteät voi aloittaa suoraan sormiruokailulla. Olen maininnut Leonin tulevasta sormiruokailusta neuvolassa kahdelle eri hoitajalle, ja neuvolalääkärille. He kaikki ovat onneksi kannustaneet tapaamme siirtyä kiinteisiin. Alussa sormiruokailu on enemmänkin ruokaan tutustumista, ja paljoakaan ei päädy mahaan asti. Äidinmaito jatkaa edelleen tärkeimpänä ravinnonlähteenä. Ja harvassa ruoka-aineessa on niin paljon ravintoaineitakaan. Pikku hiljaa ruokaa alkaa päätymään mahaan asti, sen huomaa kyllä kun vaihtaa vaipan.\nJoskus sormiruokailua luullaan moderniksi muotivillitykseksi. Sitä se ei missään nimessä ole. Jos miettii ihmiskunnan historiaa, niin ei meillä ollut Pilttejä ja tehosekoittimia muutama tuhat vuosi sitten, eikä edes sata vuotta sitten. Silti olemme säilyneet hengissä ja jopa kukoistaneet. Lajillemme ei ole ominaista, että äidit pureskelevat pienokaisten ruoan valmiiksi ja tiputtavat suoraan suuhun. Omin sormin on se ruoka ollut saatava pieneen suuhun.\nSormiruokailussa ruoalla saa ja pitää leikkiä!\nJotkut myös ajattelevat, että sormiruokailu vaatii todella paljon aikaa ja vaivaa vanhemmilta. Itse olen toista mieltä: sormiruokailu on mukavuudenhaluisen vanhemman ratkaisu. Ei tarvitse tehdä soseita, eikä varsinkaan syöttää vauvaa. Muistan kun istuimme Joelin kanssa brunssilla hänen ollessaan 8 kuukauden ikäinen. Olin hakenut hänelle omalle lautaselle kaikkea jännittävää mutusteltavaa, ja söimme mieheni kanssa yhdessä hänen kanssaan. Viereisessä pöydässä perheen isä söi omaa ateriaansa, mutta hänen vaimonsa syötti heidän vauvaansa, kun hänen oma ruokansa jäähtyi hänen edessään. Silloin olin erityisen kickseissä, että olimme valinneet sormiruokailun!\nOdotan innolla, että pääsen taas kokkailemaan pienelle sormiruokailijalleni. On ihana nähdä innostus hänen kasvoiltaan uusia makuja maistellessa, hajuja haistellessa ja eri tekstuureja näperrellessä. Sormiruokailussa ruoalla saa ja pitää leikkiä! Tervetuloa seuraamaan pian Leonin matkaa pieneksi kulinaristiksi! Tulen jakamaan kanssanne kokemuksiamme, reseptejä ja suloisen sottaisia kuvia.\nOletteko jo kokeilleet sormiruokailua? Mitä teidän vauvanne on tykännyt touhusta?\nklo 10:03 | 10.4.2018\nNämä asiat on meillä vielä edessä ja sen vuoksi mielenkiinnolla luenkin kokemuksia. Vielä en itse ole päätöksiä tehnyt siitä kuinka lähdemme kiinteiden maailmaan tutustumaan, mutta tämä ei kuullosta lainkaan huonolta vaihtoehdolta :)\nklo 13:43 | 10.4.2018\nHyvä come back kyllä tuohon väitteeseen sormiruokailusta muotivillityksenä! Rupes naurattaan kun ajattelin luolamiehiä blenderin kanssa sotkemassa soseita luolan seinät roiskeissa. Ja olipa monta muutakin hyvää pointtia sormiruokailun puolesta :)\nklo 20:19 | 10.4.2018\nMeidän lapset oli pieniä silloin kun ei sormiruokailu ollut vielä hitti. Silti sitä toteutettiin paljonkin, mutta paljon meni soseitakin. Yhteistä näillä on se, että molemmat sotkee kamalasti :D\nklo 19:17 | 11.4.2018\nKaikki aina puhuu tuosta sotkuista, meillä ei kovin paljon tullut esikoisen kanssa sotkua. tai sitten on aika kullannut muistot. Meillä oli apuna pitkähihainen taskullinen "syöttöpaita", joka nappasi osan sotkusta ja lattialla toimistotuolin alle yleensä laitettava muovilärpäke :-D\nklo 22:20 | 10.4.2018\nMeillä on lasten kanssa aloitettu soseilla ja otettu sormiruokailu sitten siihen rinnalle. En ikinä tullut edes ajatelleeksi etteivät soseet olisi pakollinen vaihe. Ehkä nyt kolmannen kanssa toimitaan toisin, kiitos kirjavinkistä :)\nklo 14:04 | 8.4.2018


DNA-tutkimukset Saaran asunnolla - Sivu 16 - MURHA.INFO\nViesti Kirjoittaja Nicht schuldig » La Huhti 27, 2019 1:27 pm\npop kirjoitti: Selittävätkö nämä 30 vuoden ulkoilmassa lojuneet raadot tai laboratoriotyöntekijän yskäisy tai pumpulipuikkokontaminaatio sen, että Aarnion siemennestettä (todertu siemennestetestillä ehdaksi tavaraksi ja mikroskopoimalla siittiöiksi) kulkeutui Saaran himassa sisällä olleeseen nojatuoliin kolmen todistajan kertoman lisäksi että seksiä on harrastettu, KAHDELLA ERI näytteenottokerralla?\nNäytteestä ei löytynyt kenenkään muun dna:ta, joten se ei ollut sekoitusnäyte.\nAarniolta, joka sai tuomion myös Saaran pelitositteiden kavaltamisesta, joka oli todisteiden puolesta täysin läpimenojuttu.\nTässä tapaus Peggyyn kirjoitus vuodelta 2017, jossa yritetään selittää miten Böhnhardtin dna joutui rikospaikalle. Böhnhardt kuoli siis vuonna 2011 ja Peggyn luuranko löydettiin vasta vuonna 2016. Käännän tekstin se on lyhyt.\nhttps://www.zeit.de/gesellschaft/zeitge ... -nsu?print\n"Peggy ei ollut Böhnhardtin uhri\nMiten joutui Böhnhardtin dna Peggyn löytöpaikalle?\n”Peggyn murhan ja terroristiorganisaatio NSU:n jäsenen Uwe Böhnhardtin välillä ei ole tutkijoiden mukaan mitään yhteyttä. Böhnhardtin dna on joutunut vuonna 2001 kadonneen yhdeksän vuotiaan tytön löytöpaikalle ”kantojälkenä” tekstiilin osan kautta kertoi vastuunalainen syyttäjänlaitos Bayreuth.\n7. toukokuuta vuonna 2001 kotimatkalla koulusta kadonnut Peggy, löytyi 2. heinäkuuta vuonna 2016 metsästä Thueringerin läheltä sienestäjän tarkkaavaisuuden ansiosta. Silloin tutkijat löysivät terroristi Böhnhardtin dna:ta.\nNyt on selvää: kyseessä on tapahtunut ”onnettomuus”. Jo pidemmän aikaa on tiedetty, että molemmilla paikoilla on käytetty samaa välineistöä. Näin jälki voisi olla saastunut. Nyt tutkijat vahvistavat tämän.\nNyt epäillään metrin mittaa tai jonkinlaista keppiä, johon tekstiilin osa, jossa dna oli, olisi tarttunut Böhnhardtin dna ja tällä tavalla se olisi kulkeutunut löytöpaikalle. Myöskin muut rikostekniset välineet voisivat tulla kysymykseen. Miten onnettomuus on tapahtunut, sitä tutkitaan edelleen.”\nUwe Böhnhardtin kuulokkeet olivat jääneet räjähdyspaikalle vuonna 2011 ja niistä oli saatu hänen dna:ta silloin vuonna 2011 syyttäjän mukaan. Toimittaja kirjoittaa kuitenkin, ettei Peggyn dna:ta olisi mitenkään voitu löytää puuvillatekstiileistä ei laadullisesti eikä myöskään materiaalisesti 15 vuoden jälkeen, jos todellakin tekstiili olisi ollut metsässä koko tämän ajan."\nTällä hetkellä tilanne on se (2018) , että useampi henkilö, joka on osallistunut näihin rikostutkintoihin ym. muuhun on nyt syytettynä ja tutkinnan alla ilmeisesti useammasta asiasta, onhan siellä ollut muutaman vuoden linnassakin hieman vajaamielinen henkilö, joka olisi tappanut Peggyn ilmeisesti jonkun epämääräisen ”tunnustuksen” vuoksi.\nTässä näkyy olevan aivan päinvastainen selitys kuin edellisessä käännöksessä. Ongelma ei nimittäin ratkea tällä. Jos tutkijoiden työvälineissä olisi ollut 5 vuotta Böhnhardtin dna, niin eihän näitä työvälineitä ole voitu jättää jonnekin aservaattiin 5 vuodeksi ja sitten otettu juuri uudelleen käyttöön Peggyn tapauksessa, kuten Brinkmann siinä edellisessä käännöksessäni totesi laboratoriosta. Nythän tämän miehen dna:ta olisi täytynyt löytyä sitten muualtakin.\nSuoraan sanottuna oma veikkaukseni on se, että yritettiin liikaa saada sellaista dna näyttöä, joka ei ole mahdollista. Ja siinä sitten joku henkilö laboratoriossa ryhtyi toimeen ja kerta kaikkiaan ”löysi” dna:ta, kaikki meni pieleen siinä vaiheessa, kun osuma sattuikin sellaiseen henkilöön kuin Uwe Böhnhardt ja siinä vaiheessa ei sitten sen muutaman sekunnin aikana voinut hommaa enää keskeyttää.\nJoskus vain sattuu niin, että ammattinsa hyvin osaava ihminen on kovan painostuksen alla valmis melkein mihin tahansa, joka tuottaa tulosta.\nViesti Kirjoittaja Pieni liekki » La Huhti 27, 2019 1:53 pm\nNykyoletukseni on, että Saaran musta nahkainen lepotuoli ei ole koskaan ollut kosketuksissa Aarnion siittiöiden kanssa.\n1. Paras tietysti olisi, jos olisi mahdollisuus esittää muutama valikoitu kysymys asianosaisille aiheesta, mutta vähintään pitäisi päästä keskustelemaan tutkimusmenetelmistä ja niihin liittyvistä herkkyyksistä aihetta tuntevan rikoskemistin kanssa.\n2. Lisäksi pitäisi päästä tutkimaan kaikki laboratorion analyysitodistukset, jotka liittyvät Saaran asunnolta taltioitujen näytteiden analysointiin.\n3. Erityisesti pitäisi verrata saatuja tuloksia mahdollisesti otettuihin nolla-/taustanäytteisiin.\n4. Tärkeää olisi myös tietää, milloin Aarniolta itseltään on käyty ottamassa vertailunäyte, milloin ja missä kyseistä näytettä on käsitelty ja miten vertailunäyte osuu yksiin Saaran asunnolta todetun Aarnion DNA-tunnisteen kanssa.\nVoi olla, että oma antini tähän aiheeseen loppui tällä erää edellä olevaan yhteenvetoon. Eli itseltäni puuttuu oleellista tietoa sen verran paljon, että lopullisia johtopäätöksiä siittiöistä tai niiden olemattomuudesta taikka mahdollisista siittiöiden laukojista on mahdotonta vetää.\nViesti Kirjoittaja pop » La Huhti 27, 2019 3:26 pm\nLuetun ymmärtäminen, osa 5000:\nSaaran lepotuolista ei löytynyt vain Aarnion dna:ta, vaan kaksi eri (ainakin toisesta löytyi siittiöitä ja toinen varmistettu ilm. psa -kokeella siemennesteeksi) siemennestetahraa joista myös siittiötä sisältävästä Aarnion dna. Vain Aarnion dna. Jos siihen kuvitteellisesti jonkun muun spermatahraan olisi vain kulkeutunut Aarnion dna:ta, kyseessä ei olisi ollut puhdas tulos.\nTämän lisäksi asiasta oli paljon muuta todistelua joka otettiin huomioon langettavassa tuomiossa. Ei siis mitenkään verrannollinen esittämääsi keissiin.\nTästä varmaan keskustellaan monta sivua, riippuen siitä huvittaako enää takoa sitä sinulle vai ei.\n..ja tälle jälkimmäiselle kirjoittajalle: mikä funktio on ns. Nollanäytteellä, jos se kerta on "nollanäyte"? X D ei jeesus..\nKannataisiko vaihtaa alaa, ja ruveta ruuvaamaan ohjeistuksia rikoslaboratorioille, huolimatta siitä, että perään myönnät ettet tunne oikein aihealuetta?\nViesti Kirjoittaja Pieni liekki » La Huhti 27, 2019 4:12 pm\npop kirjoitti: ..ja tälle jälkimmäiselle kirjoittajalle: mikä funktio on ns. Nollanäytteellä, jos se kerta on "nollanäyte"? X D ei jeesus..\nKäsittääkseni nolla-/taustanäytteen avulla näkisi, paljonko näytteidenottovälineistö ja tutkintaproseduurit vaikuttavat lopputuloksiin. Totean vaan, että joskus tulokset voivat näyttää oikeasti jotain, mikä ei ole lainkaan lähtöisin sieltä mistä näytteet ovat peräisin. Tämä konkretisoituu yleensä silloin, kun havainnoidaan herkillä (tarkoilla) laitteistoilla erittäin pieniä pitoisuuksia.\nTotesit itse aiemmin, että tietty dna-tunniste voi olla eristettävissä kohteesta, jota on pesty useampaan kertaan. On siis erittäin tärkeää, että esimerkiksi näytteiden keräys- ja säilytysvälineistö on tarkoituksenmukaista ja ettei niistä aiheudu virhettä lopputuloksiin.\nViesti Kirjoittaja Susku London » La Huhti 27, 2019 4:47 pm\npop kirjoitti: Kannataisiko vaihtaa alaa, ja ruveta ruuvaamaan ohjeistuksia rikoslaboratorioille, huolimatta siitä, että perään myönnät ettet tunne oikein aihealuetta?\nVoisiko pop avata hieman mikä on hänen (asian)tuntemuksensa aihealueeseen, josta hän kirjoittaa kovin varmana, ja muita halventaen? Millä alalla pop vaikuttaa antaessaan sellaisen vaikutelman muille lukijoille, että hän tietää DNA-tutkimuksista paremmin, kuin muut??\nItselleni tämä on kaikki uutta, ja olen kovin kiitollinen NS:lle vaivannäöstä tuoda keskusteluun esimerkkejä Saksasta. Olen itsekin joitakin kertoja kääntänyt tänne Englannista Suomeksi, ja tiedän miten vaativaa se on.\nSuomi on korkean luottamuksen maa. Ei ole kuitenkaan viisasta luottaa tieteeseen kritiikittömästi. DNA-tutkimus on ollut ympäri maailmaa kriittisen tarkastelun alla, eikä ole mitään syytä, etteikö sama pätisi Suomessakin.\nViesti Kirjoittaja pop » La Huhti 27, 2019 5:17 pm\nMinun ei tavitse olla asiantuntija kun voin ristivertailla eri asiantuntijoiden tutkimuksia ja tuloksia. Minulla on käytössä sellainen väline kuin internet. Sieltä löytää valtavasti akkreditoitua tutkimusdataa, jonka alkuperää ei tarvitse epäillä. Ymmärrän myös lukemaani.\nToisin kuin ilmeisesti oletat, en ole väittänyt muiden tänne postaamia tutkimustuloksia huonoiksi tai paikkaansapitämättömiksi. Olen kyllä todennut monesta, että ne eivät millään tavoin sivua, eivätkä ole verrannollisia tässä tutkinnassa (vrt. somaattinen vs. ei somaattinen dna -säilyvyys, näytteenotto jne). On täällä tosin esitetty lukuisia tieteeellisiä väitteitä, joille ei löydy pohjaa. Olen oikaissut niitä.\nSuomessa joudutaan (valitettavasti) oikeudessa turvautumaan nykytieteen paradigmaan, eikä siellä kaikkia tutkimusaloja, asiantuntijoita ja tuloksia hyväksytä mukisematta. Aarnion tapauksessa asiassa oli henkilötodistelua ja myös televiestintää.\nPienelle liekille tiedoksi; olen muistaakseni tänne postannut suomalaisia rikoslaboratorion tutkimuksia eri dna -näyte laitemerkeistä, laitteista ja menetelmistä niiden herkkyyden suhteen. Jos en niin ne löytyvät kyllä samoista tutkimuksista joita olen siteeraanut pitkät pätkät.\nMinulle on edelleen täysin kysymysmerkki oletuksestasi että dataherkkyys tuottaisi sinne väärää materiaalia. Anna konkreettinen esimerkki, esitys on sen verran ympäripyöreä.\nViesti Kirjoittaja Nicht schuldig » Ma Huhti 29, 2019 3:45 pm\npop kirjoitti: Minun ei tavitse olla asiantuntija kun voin ristivertailla eri asiantuntijoiden tutkimuksia ja tuloksia. Minulla on käytössä sellainen väline kuin internet. Sieltä löytää valtavasti akkreditoitua tutkimusdataa, jonka alkuperää ei tarvitse epäillä. Ymmärrän myös lukemaani.\nhttps://www.merkur.de/politik/fall-pegg ... 11786.html\nNSU-tutkinnan pääjohtaja Dorothea Max epäilee teoriaa rikospaikan saastumista. On täysin absurdia kuvitella, että poliisin laitteiden kautta olisi Peggyn löytöpaikalle joutunut terroristi Böhnhardtin dna. Siinä tapauksessa dna:ta olisi täytynyt löytyä myös muilta rikospaikoilta, hän sanoo.\nhttps://www.frankenpost.de/region/oberf ... 88,6605946\nTässä on kertomus maaliskuulta 2019, että tutkintakomissio tutkii syyttäjää sekä tapauksen päätutkijaa tapauksessa Peggy.\nUseita ongelmia mm. syyttäjä antoi nauhoitteen julkisuuteen, joka koski 10 vuotta syyttömänä tuomittua hieman yksinkertaista ”Ulia” (taso alle 10 vuotiaan) ja hänen isäänsä ja heidän käymäänsä keskustelua.\nSekä päätutkijaa että yhtä syyttäjää vaaditaan erotettaviksi viroistaan.\nMyöskin useita tutkintapyyntöjä on esitetty keskusrikospoliisia vastaan sekä syyttäjänvirastoa. Nauhoja vankilasta on vaeltanut syyttäjän kautta julkisuuteen, jossa syytetty todistaa itseään vastaan, mutta ei ole voinut olla tekijä, joka on todistettu.\nTapaus Peggyssä ja tapaus NSU terroristi on yksi yhteinen tekijä, eli sama päätutkija.\nhttps://www.justiz.bayern.de/gerichte-u ... /index.php\nOikeuslaitoksen ilmoitus Medialle, että tutkimukset jatkuvat miten dna on joutunut väärään paikkaan.\nhttps://www.abendzeitung-muenchen.de/in ... e25a5.html\nAbendzeitung kertoo oikeuslaitoksen ilmoituksesta seuraavaa:\nEs handelte sich dabei um "Hautpartikel, die sich auf einem kleinen Textilteilchen befanden", so die Staatsanwaltschaft Bayreuth. Das Textilteilchen ist gerade einmal 12 mal 4 Millimeter groß und besteht aus grau-grünen Baumwollfasern, die auf einer Seite mit einer unststoffbeschichtung überzogen sind.\nDie Untersuchungen der Staatsanwaltschaft Bayreuth und der Soko Peggy ergaben, dass dieses Textilteilchen unmöglich 15 Jahre am Fundort der Leiche gelegen haben kann. Weder das Textilteilchen noch die darauf sichergestellte DNA hätten die Witterung jahrelang überstanden.\nIm weiteren Verlauf der Ermittlungen konnte festgestellt werden, dass das Teilchen in einem sehr knappen Zeitrahmen von wenigen Stunden an den Fundort von Peggys Leiche gelangt sein musste. Zu diesem Zeitpunkt hielten sich dort ausschließlich Beamte der thüringischen Ermittlungsgruppe auf, die den Fundort der Leiche sicherten. Dabei müssen sie den Fundort verunreinigt haben.\nKyseinen tekstiilinkappale on koostuu 12 kertaa 4 milliä olevista puuvillakuiduista, joissa on tekokuiturantu. Tästä tekstiilinkappaleesta on löydetty terroristin dna:ta. Sekä syyttäjä että tutkintaryhmä Peggy myöntävät nyt, että on täysin mahdotonta, että tekstiili saatikka dna olisi kyennyt selviämään vuosikausia näissä olosuhteissa.\nTutkinnan myöhemmässä vaiheessa on käynyt ilmi, että tekstiilikappale on ollut hyvin rajoitetussa aikamäärässä paikalla, puhutaan vain muutamasta tunnista. Tällöin Peggyn ruumiin löytöpaikalla on ollut vain thuringenin tutkintaryhmä, joten tämä ryhmä on saastuttanut rikospaikan.\nNyt tätä saastumisteoriaa epäilee useampi taho, joukossa on m. Mark Bennecke, joka on Saksan kuuluisin rikosbiologi, joka pääsi ainoana maailmassa aikoinaan tutkimaan Hitlerin pääkalloa ja röntgenkuvia.\nHän sanoo suoraan, että kyseessä ei ole saastuminen.\nTästä voisi vetää johtopäätöksen, että tutkintaryhmän jäsenistä joku vei dna:n ja tekstiilikappaleen Peggyn rikospaikalle jostain syystä.\nTämä esimerkki kertoo siitä, että on mahdollista viedä rikospaikalle dna:ta, jonka haluaa jostain syystä siellä rikospaikalla olevan.\nViesti Kirjoittaja pop » Ma Huhti 29, 2019 4:23 pm\n...Eli Aarnion spermaa?\nNyt kannattaa ottaa huomioon että Aarnio ei ollut edes kiinniotettu ensimmäisten näytteiden aikaan.\nToiseksi, maalailet suht suurta salaliittoa, tämä ei ole tapaus Peggy.\nViesti Kirjoittaja teppo » Ma Huhti 29, 2019 5:14 pm\nPieni liekki kirjoitti: Käsittääkseni nolla-/taustanäytteen avulla näkisi, paljonko näytteidenottovälineistö ja tutkintaproseduurit vaikuttavat lopputuloksiin.\nMuistuttaisin, että käsityksesi nollanäytteestä oli hetki sitten tällainen:\nOliko Saaran mustasta nahkaisesta lepotuolista otettu tutkittavaksi tausta-/nollanäytettä sellaiselta alueelta, missä ei ole voitu eri valolähteillä havaita mitään jälkiä tahroista?\nJos tällaisesta "nollanäytteestä" löytyisi siittiöitä ja epäillyn DNA, niin mikä olisi tulkintasi?\nViesti Kirjoittaja Pieni liekki » Ma Huhti 29, 2019 7:15 pm\nEi minun käsitykseni nolla-/taustanäytteestä ole oikeastaan muuttunut.\nJos Saaran asunnolla olleen mustan nahkaisen lepotuolin selkänojan taustapuolelta olisi taltioitu edellä mainittu nolla-/taustanäyte ja jos siitä olisi löytynyt siittiöitä ja epäillyn DNA:ta, niin epäilisin suuresti, olisiko siinä näytteessä 44 ollut oikeasti siittiöitä laisinkaan vai olisiko mikroskoopilla näkynyt jotain muuta ainesta, mikä oli vaan tulkittu siittiöiksi. Epäillyn DNA:ta voi ilmeisesti leijailla asunnossa minne tahansa, jos epäilty on vaikka aivastanut (vrt. selitykset laboratoriotyöntekijän DNA:n joutumisesta Ulvilan murha-asunnosta taltioituun halkoon).\nViesti Kirjoittaja Nicht schuldig » Ma Huhti 29, 2019 8:03 pm\npop kirjoitti: ...Eli Aarnion spermaa?\nEn ajattele mitään salaliittoja, tässä vain tulee nyt esille sellaisia asioita, joita en ole tiennytkään olevan olemassa.\nPop olet oikeassa siinä, että spermaa voi tietyissä olosuhteissa pestä noin maksimaalisesti 40 asteen lämpötilassa hieman materiaalista riippuen.\nTällainen löytyy Ranskasta vuodelta 2007, joka oli Ranskan ensimmäinen tällainen tapaus. Henkilö kävi sitten oikeudessa mutta vapautettiin.\nKyseessä on tällainen nuori nainen kuin Jennifer Charon, hänen entisen poikaystävänsä spermaa löytyi kymmenen päivää myöhemmin surmatun tytön farkuista. Nyt poliisi väitti ensin, että tämä sperma on niin tuoretta, että tekijän täytyy olla tämä entinen poikaystävä. Sitten puolustus pyysi oikeudelta lupaa tehdä koe ja pestä täsmälleen samanlaiset farkut maksimaalisesti noin 40 asteen lämpötilassa ja edelleen sen jälkeen spermaa voitiin todeta housuissa. Sitä asiassa ei selvinnyt, että dna olisi pystytty osoittamaan tämän pesun jälkeen mutta joka tapauksessa housuissa oli edelleen spermaksi luokiteltava jälki.\nSamaa itse asiassa kertoo tämä Mark Bennecke:\nHäneltä kysyttiin tällainen kysymys:\nVoiko dna mennä jossain vaiheessa rikki, voiko se kadota noin vaan, voiko se pudota alas (tässä mahdollisesti tarkoitettu sanalla kumoutua kasaan)?\nDna ei voi pudota (tai kumoutua kasaan) mutta dna on herkkä eräille vaikutteille. Esimerkiksi auringonvalolle, bakteereille, ja mekaaniselle tuhoutumiselle. Mutta oikeastaan dna on hyvin stabiili. Se voi sietää jonkinlaista kuumentamista ja kuivumista - esim. jos joku nuolaisee postimerkkiä, ja antaa sen kuivua, voidaan perimää saada edelleen jopa vuosikymmeniä myöhemmin.\nHäneltä kysyttiin myös näin:\nMiten dna jälkiä löydetään:\nJäljet kuten veri tai sperma nähdään usein jo pelkällä silmällä. Pienempiä jälkiä voidaan tutkia erilaisilla valoilla. Näitä on nähty erilaisissa filmeissä, kun tutkijat laittavat oranssinväriset suojalasit silmilleen ja heillä on lamppu käsissään. Valolla on erilaisia aallonpituuksia ja niillä voidaan nähdä erilaisia kehonnesteitä, joita ei muuten voida nähdä. Useimmiten otetaan raaputusnäytteitä monista paikoista, ja seksuaalirikoksissa tehdään normaalisti oraali-,vagina ja anaalinäytteet.\nHän vastasi sitten vielä kysymykseen siitä, että riittääkö, jos joku koskettaa jotain esinettä ja jättää näin jäljen rikospaikalle?\nTähän Bennecke vastasi, että riittää täysin. Tarvitaan vain yksi solu ja suurin ongelma tässä on se, että mistä sen yhden solun löytää.\nViesti Kirjoittaja teppo » Ma Huhti 29, 2019 8:27 pm\nPieni liekki kirjoitti: Jos Saaran asunnolla olleen mustan nahkaisen lepotuolin selkänojan taustapuolelta olisi taltioitu edellä mainittu nolla-/taustanäyte ja jos siitä olisi löytynyt siittiöitä ja epäillyn DNA:ta, niin epäilisin suuresti, olisiko siinä näytteessä 44 ollut oikeasti siittiöitä laisinkaan vai olisiko mikroskoopilla näkynyt jotain muuta ainesta, mikä oli vaan tulkittu siittiöiksi.\nEt joko oikeasti ymmärrä nollanäytteen käsitettä tai, mikä todennäköisempää, syyllistyt tiedostamattasi itsepetokseen ja rakennat haavekuvan, jolla Aarnio olisikin syytön. Oikeampi tulkinta kyseiselle tulokselle olisi, että kyseessä ei ole nollanäyte.\nPieni liekki kirjoitti: Epäillyn DNA:ta voi ilmeisesti leijailla asunnossa minne tahansa, jos epäilty on vaikka aivastanut (vrt. selitykset laboratoriotyöntekijän DNA:n joutumisesta Ulvilan murha-asunnosta taltioituun halkoon).\nKyllä. Sen sijaan siittiöt eivät normaalissa virantoimituksessa leijaile minne tahansa.\nViesti Kirjoittaja Pieni liekki » Ma Huhti 29, 2019 11:11 pm\nOk, voinemme puhua taustanäytteestä. Vai onko siihenkin huomautettavaa? Ehkä nollanäyte olisi ollut kyseessä, jos pumpulipuikko olisi käsitelty vastaavasti kuin ennen näytteidenottoa ja jätetty hinkkaamatta puikolla lepotuolia. Tämän jälkeen puhtaalle pumpulipuikolle olisi tehty samat proseduurit kuin niille pumpulipuikoille, joilla oli otettu varsinaisia näytteitä lepotuolista.\nMinä en tietääkseni rakentele mitään haavekuvia Aarnion syyttömyydestä. Itselleni on nimittäin aivan se ja sama, onko hän syyllinen vai syytön. Olen huolissani suomalaisten oikeusturvasta ja sillä on itselleni väliä, ettei mediassa ja oikeusjärjestelmässämme kirjoiteta syyttömiä ihmisiä syyllisiksi kuten tapahtui Auerin tapauksessa.\nteppo kirjoitti: Kyllä. Sen sijaan siittiöt eivät normaalissa virantoimituksessa leijaile minne tahansa.\nTaisi sittenkin löytyä jokin asia, josta olemme samaa mieltä.\nViesti Kirjoittaja Nicht schuldig » To Touko 02, 2019 12:49 pm\nOnko tässä ajatuksena se, että Aarniolta ei olisi ollut ensimmäisen näytteenoton aikana hänen dna:taan tiedossa?\nLöytyikö muuten kummallakaan näytteenottokerralla mustasta nahkanojatuolista Aarnion sormenjälkiä?\nViesti Kirjoittaja Nicht schuldig » Su Touko 05, 2019 11:57 am\nhttps://www.bmi.gv.at/104/Wissenschaft_ ... 2_2017.pdf\nTässä on vuodelta 2017 kirjoitus poliisilehdessä.\n”Hyvät” ja ”huonot” dna-jäljet. Katsaus tämän hetken rikostekniseen molekulaari biologiaan.\nKirjoittajat ovat kaksi dna-tutkijaa Wienin yliopiston laboratoriosta.\nSivulta 77 koskien alaotsikkoa ”dna:n säilyvyys.”\nKäännän tästä yhden kappaleen:\n”Kun solu (organismi) kuolee, on dna haavoittuvainen vahingoittumiselle ja tuhoutumiselle dna:ta hajottavien entsyymien kautta (solun sisäinen hajoaminen) ja ulkoisille tekijöille kuten bakteereille, sienille ja hyönteisille. Harvinaisissa tapauksissa kuten esimerkiksi, jos solut heti kuoleman jälkeen jäätyvät nopeasti tai kuivuvat tai jos dna on yhdistynyt nk. mineraalimatriisiin, vain näin voivat dna:n molekyylit säilyä entsyymien hajotukselta.\nTällaisissa tapauksissa tosin alkavat vähitellen hitaammat kemiallisfysikaaliset vaikutukset. Monet näistä prosesseista muistuttavat niitä prosesseja, jotka hajottavat myöskin elävässä solussa olevaa dna:ta. Kuoleman jälkeen solut eivät kuitenkaan enää uusiudu, jolloin vahingot lisääntyvät vähitellen.\nPidempi kuumuuden, kosteuden, ultravioletti säteilyn vaikutus tai mikro-organismit nopeuttavat dna:n vahingoittumista ja tuhoutumista, mikä voi johtaa voimakkaaseen hajoamiseen, kunnes dna on menettänyt eheytensä.\nMielenkiintoisella tavalla ei ole mitään yksinkertaista ja lineaarista suhdetta näytteen iän ja dna:n kunnon välillä. Tärkeämpää kuin kronologinen ikä on usein ympäristö, missä näyte on. Tiedetään joukko tekijöitä, joilla on suurta merkitystä dna:n säilyvyydelle. Joskus voi olla yhdistelmiä yksittäisissä tapauksissa, ja myöskin yllätykset voivat olla mahdollisia.\nSensaatiolöydöksiä on tullut esille tutkimuksissa hyvin vanhoista dna löydöksistä. Vanhimmat saadut löydökset ikiroudan alueilta porauksissa ovat fossiileista Grönlannista. On siis selvää, että pysyvällä alhaisella lämpötilalla on keskeinen merkitys dna:n molekyylien pitkälle iälle.”\nSitten sivulta 80:\n”Jos dna:ta haluaa suojata, on parasta säilöä sitä pimeässä, sillä ionisoiva säteily kuten esim. lyhytaaltoinen ultaravioletti säteily (UV) auringonvalosta voi aiheuttaa lukuisan määrän dna vaurioita…”\nJos ajatellaan tätä Saaran nojatuolia, se on ollut huoneenlämmössä, se on varmaankin kuitenkin altistunut vedelle, muussa tapauksessa näytteen olisi täytynyt olla täynnä pölyä ja ehkä jopa hyönteisiä olisi voinut käydä siinä. Sen sisäiset prosessit olisivat täytyneet tämän kirjoituksen mukaan hajottaa näytteen melko nopeasti.\nArvoitus miten on mahdollista, että mikroskoopissa olisi nähty siittiösoluja, ja siittiösolusta olisi saatu sitten Aarnion puhdas dna näyte? Tähän voisi olla yksi tekninen ratkaisu. Nimittäin UV-valo sopivalla teholla tuhoaa tehokkaasti dna:n, pieni odotusaika parisen tuntia, ja sen jälkeen on olemassa spermanäyte, jossa ei ole enää dna:ta mutta on siittiösoluja hetken näkyvissä, jos näyte siirtyy melko nopeasti mikroskoopin alle, jossa kuolleet siittiösolut vielä voitaisiin ehkä jotenkin nähdä.


Valmiit ketoreseptit ja kauppalistat ketoruokavalioon! | SYKE verkkovalmennus\n2 viikon ketoruokalista | reseptikirja by Titta Laurinen\nValmiit ketoreseptit ja kauppalistat ketoruokavalioon!\nValmiit ketoruokalistat kahdelle viikolle - kuinka helppoa! Tämä reseptikirja sisältää valmiiksi suunnitellut ketoruokalistat resepteineen ja kauppalistoineen ketoruokavalion noudattamiseen. Huom! Reseptit ovat kasattu Ketokuu -valmennuksesta - tämä valmennus on suunnattu sinulle, jolle ketoilu on tuttua, mutta et ole vielä käynyt Ketokuu -valmennusta.\nTEE KETORUOKAVALION NOUDATTAMISESTA HELPPOA!\nKetogeenista ruokavaliota noudattava 2 viikon valmis ruokalista, ketoreseptit sekä kauppalistat. Sopii sinulle, jos olet ketoillut ennenkin tai tiedät tarpeeksi ketoosiin menosta voidaksesi itseksesi kokeilla 2 viikkoa ketoruokavaliota. Tämä tuote EI sovi Ketokuu valmennuksen käyneille, koska reseptit ovat sieltä.\n2 viikon ketoruokalista sisältää mm. nämä ketoreseptit:\ntimjamilihapullat ja kukkakaalimuusi\npekoniin käärityt avokadolohkot\nuunilohi ja kasvikset\nMiehet Naiset painonpudotus ja laihdutus Ravitsemus Terveys\nALOITA VUOSI PUHDISTAMALLA KROPPA JA MIELI KETORUOKAVALIOLLA\n2 VIIKON KETORUOKALISTA JA VALMIIT KETORESEPTIT\nKetoreseptikirja joka sisältää kauppalistat ja tarkat määrät ketoiluun\nTämän helpommaksi ketoruokavalion noudattaminen ei voi enää mennä - saat valmiit kauppalistat ja ketoruokasuunnitelmat. Jos haluat helpottaa omaa arkeasi ja lopettaa tuskailun "mitä tänään syötäisiin", niin valitse tämä ketoreseptikirja!\nTämä 2 viikon ruokalista on sekaruokavaliota noudattaville. Sopii kuitenkin pähkinäallergiselle eli reseptit ei sisällä edes mantelia.\nTiedät jo ennestään ketodieetistä mutta haluat kenties vaihtelua keittiöön\nHaluat selkeät ketoreseptit ja kauppalistat joiden avulla saat elimistösi ketoosiin\nEt kaipaa valmentajan tukea vaan tiedät jo ketoosista tarpeeksi\nHaluat helpon tavan noudattaa ketoosiruokavaliota\nEt ole käynyt Ketokuu -valmennusta (reseptikirja sisältää tämän valmennuksen reseptit)\nHaluat heittää hyvästit turvonneelle ja väsyneelle ololle\nSinua ahdistaa kiristävät vaatteet ja muutaman kilon painonpudotus olisi tervetullut\n2 VIIKON KETORUOKALISTA\nValitse ketoruokalista ja vie kroppasi ketoosiin\nTämä valmennus vie elimistösi ketoosiin, polttaa rasvaa ja helpottaa sinun, ketodieetti arkea! Voit kävellä valmiiden ostolistojen kanssa kauppaan ja kokata herkullista ketoruokaa ketoresepteistä, jotka on laskettu ja mietitty sinulle täysin valmiiksi.\nSOPII MYÖS 2 VIIKON OLON FREESAUKSEEN\nValmennuksessa syödään 2 viikkoa 3 x päivässä ja siihen sisältyy kaksi "ruokaisampaa" ateriaa sekä yksi välipala. Mikäli syöt täysin ketoreseptien määrien mukaisesti, päivän kalorisaanti pysyy ketodieettiin sopivan matalana, jolloin tämä ketoreseptikirja sopii myös 2 viikon freesaukseen.\nPst! Tämän ketoreseptikirjan jälkeen vaatteesi istuvat paremmin, turvonnut olo katoaa ja aikaa jää muuhun kuin seuraavan päivän ruokien miettimiseen!\nHEITÄ HYVÄSTIT TURVONNEELLE JA VÄSYNEELLE OLOLLE KETORUOKAVALION AVULLA!\nLämpimästi tervetuloa reseptikirjani pariin!\nKirjan sisältää mm. seuraavat ketoreseptit:\nHyppää ketoruokavalioon ja sano hyvästit turvotukselle!\nJos sinusta tuntuu, että konkreettinen valmennus jossa valmentaja tukee sinua koko matkana ajan, on enemmän sinun juttusi, suosittelen että kurkistat Titan KETOKUU -valmennukseen!\nTUTUSTU LISÄÄ Ketokuu Start - ketodieetti by Titta Laurinen -valmennukseen TÄSTÄ\nJos olet väsynyt loputtomaan jojo-laihduttamiseen ja dieetistä toiseen hyppimiseen – Ketokuu Start karistaa kilosi ja kirkastaa mielesi pysyvästi alle kuukaudes\nKETORUOKAVALION NOUDATTAMISESTA EI VOI TEHDÄ TÄMÄN HELPOMPAA!\n3. Reseptikirja on heti käytössäsi Syke-applikaatiossa.\n4. Voit myös tulostaa reseptikirjan materiaalit Sykkeen verkkoportaalista.\n5. Reseptikirjan materiaalit ovat oletuksena käytettävissäsi 2kk ostosta.


Palkkapäivä Lainat- Kaikille niille, yllättävää maksut - Forum pracowników biedronki\nPalkkapäivä Lainat- Kaikille niille, yllättävää maksut\nHuomaatte record web täytä se siellä. Sinulla muutama Ensisijainen menetelmiä auton rahoitus yritysrahoitusta lainat, www henkilökohtaiset lainat ja jälleenmyyjä luotonanto vaihtoehtoja . sanottuani monille ihmisille se ole mahdollista auttaa heitä saavuttamiseksi rahoitustuen [url=kaikkipikavipit.wordpress.com]kaikkipikavipit.wordpress[/url] Yksinkertainen totuus on , siltä varalta testin vahvistetut avulla puoli tusinaa - kolmekymmentä päivä ajan sertifikaatti pomppii , luotonanto yritys voi kirjatut virallinen asiakirja juuri ennen aikuisuuteen. Kiinteistövälitys sijoittajat ehkä ovat eligble varten muutos käyttämällä yrityksen rahoituslaitos toiveet on sektorin paranna yli tulevista kuukauden tai kaksi .\nVoit etsiä palveluita ne kaikille, jotka läpi haaste omakotitalo , auto tai henkilökohtainen laina . Toisin muiden palkka päivä rahoitustuotteita , auton lokikirja asuntolaina antaa rahastot niin paljon kuin 50000 Euroa , enemmän tai vähemmän - kerran , se loistava. Kuitenkin , voit hakea määrä välillä 100 liikaa rasvaa 1500 kiloa että lainat takaisinmaksun nimi 14 - kolmekymmentä päivää jakson. Joskus löydät tukalaan kun olemme puitteissa elintärkeitä kysyntä rahastot ja sitten ei ole varaa ja odottamaan koko hakemuksen lainan menettely me valitse mennä sitä. [link widoczny dla zalogowanych] vain henkilö ihmiset nykyään 18 v vanha tai uudempi täyttävät . Tosiasia on, olemassa paljon lainan tarjoajien , erityisesti verkossa , joka erikoistuneet kannustamalla ihmisiä, jotka ovat alle keskiarvon luotto hankkia lainat päivittäin , koostuu huono luotto asuntolainojen .\nJoten, nyt kun olet haluat instant käteisellä tuki kanssa pienet havaitsemaan ja käsittely jokapäiväinen työpaikat oman Yritys , niin nopeasti Valitse instant yrityslainojen , missä olet ei vaadita käsittelemään kanta ja järjestelyt, kunnon suojelu tai vakuudet . Sinun tarvitsee vain tiedä parhaita paikkoja haku . kiukuttelu saada sopimus on koulutus laina kanssa pieni luotto pisteet ei tulla sisään photo . Kaupan lause ja vakuudettomat lainat eroaa 5 25 vuotta . Auto rahoitusyhtiöt todettiin linjalla antaa suurin auto tai rekka rahaa tarjoukset jotka voivat tehdä varsinainen erittäin tyytyväinen auton omistaja [link widoczny dla zalogowanych] Tämän tekee varmaa lainan tarjoajien tämä luotto etsijät harkita rahaa tilavuus raportoinut heidän hintaluokassa siksi ne can maksaa rahoitus rahamäärä kuluessa aikataulussa ilman ongelmat . Katso mitä opettavainen www luokat ovat on ollut paikallisesti tai naapurustossa ammattikoulussa.\nKun käytät vaarallisia ja nopeasti vakuudettomia lainoja , löydät koti korot saada paljon korkeampi pankkilaina teollisuus yleisesti tarjoukset . Tulet vielä on korkea mahdollisuus saada käsiinsä liitetty henkilökohtainen pankkilaina jos huomaat avun tarpeessa [link widoczny dla zalogowanych] rahoitus ei tutustu luotto track record. Tärkeää muistaa noin velkajärjestelyihin lainat Apua on tarjolla , että et ole päästä eroon taloudellisia ongelmia . 5 Versus 1 Annetaan on vielä toinen hirveä menetelmä kun olettaa tulosi ja valtavasti maksimoida sisäpuolella tällä kertaa ajan , perustamalla parempi hinta toteutettavissa alkaen eläkkeelle vuoden on asuntolaina .\nKeskimäärin suora käteisennakkoa pituus on 2 tai 4 päivä vain riittävän pitkä saada palkka tarkistaa . Sana oman asuntolaina saatavilla usein 5 - kaksi ja puoli vuosikymmentä . Myös tutkimaan katsaus varmistaa auton ei aina ole negatiivinen tausta jotka voivat maksaa rahaa .


Turun yliopiston ihmistieteiden tutkijakollegiumin uudet tutkijat tarttuvat käänteentekeviin hankkeisiin | Turun yliopisto\nVuonna 2018 toteutettu kansainvälinen haku toi Turun yliopiston TIAS-tutkijakollegiumiiin 700 hakemusta eri puolilta maailmaa. Kollegiumin johtokunta valitsi asiantuntijalausuntojen perusteella hakemusten joukosta 22 tutkijaa, joista 10 aloitti kolmevuotisen tutkijakautensa kuluvan vuoden alussa.\n– Minulla on ollut suuri ilo toivottaa uudet tutkijat tervetulleiksi TIAS:in inspiroivaan monitieteiseen tutkijayhteisöön. Turun yliopiston tavoitteet luoda puitteet kansainväliselle, yhteiskunnallisesti vaikuttavalle huippututkimukselle todentuvat tutkijakollegiumissamme, jossa tutkijoiden määrä on kasvanut vuoden 2008 kymmenestä nykyiseen 37:ään, TIAS:in johtaja Martin Cloonan kertoo.\nKäänteentekeviä tieteidenvälisiä hankkeita\nTutkijauransa eri vaiheissa olevat väitelleet tutkijat työskentelevät omissa oppiaineissaan. TIAS-tutkijayhteisö tarjoaa luontevan tilan tieteenalat ja oppiainerajat ylittäville keskusteluille ja uusille yhteistyökumppanuuksille.\n– Haimme yhteisöömme ihmistieteiden tutkijoita, jotka ovat halukkaita sitoutumaan innovatiivisiin ja käänteentekeviin tieteidenvälisiin hankkeisiin ja olen vakuuttunut siitä, että onnistuimme tavoitteessamme, Cloonan iloitsee.\nSeurantatutkimus lasten ADHD-oireiden ja tunteiden säätelyn vaikeuksista\nOpettajankoulutuslaitoksessa työskentelevä Miika Vuori tarkastelee hankkeessaan lasten ADHD-oireiluun ja tunteiden säätelyn ongelmiin yhteydessä olevia tekijöitä seuraamalla Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin alueella vuosina 2008–2010 syntyneiden lasten kehitystä raskausajasta aina ensimmäisiin kouluvuosiin asti. Tutkimus on osa Turun yliopiston monitieteellistä Varsinais-Suomen syntymäkohorttitutkimusta.\nLasten ADHD ja ADHD-oireiluun yhteydessä olevat sosiaaliset toimintakyvyn haitat ovat nykyään yleisin syy lastenpsykiatrian erikoissairaanhoitoon ohjautumisen taustalla Suomessa, joten aihe on polttavan ajankohtainen ja se koskettaa monia lapsia ja heidän perheitään.\n– Hyödynnän tutkimuksessani kotimaisia rekisteritietoja ja syntymäkohorttitutkimuksessa kerättyä laajaa kyselyaineistoa. Tämän lisäksi tarkastelen myös perheiden hyvinvoinnin lisäämiseen ja lasten tunteiden säätelyn vaikeuksien vähentämiseen tarkoitetun hoito-ohjelman hyötyjä perheille, joissa lapsilla ilmenee ADHD-oireilua. Aion myös selvittää alakouluikäisten lasten lääkehoidon yleisyyttä Suomessa. Meillä on esimerkiksi olemassa alustavia viitteitä siitä, että ADHD-lääkehoito on yleisempää loppuvuodesta syntyneillä lapsilla kuin alkuvuodesta syntyneillä. Yksi tutkimukseni tavoitteista on tuottaa ajankohtaista tietoa perheille, kuten myös sosiaali- ja terveydenhuollon sekä kasvatuksen ja koulutuksen ammattihenkilöille, Vuori kertoo.\nKiina ja Japani – yhdysvaltalaisen kollektiivisen muistin musteläiskätestit\nPohjois-Amerikan tutkimuksen John Morton -keskukseen asettunut Henna-Riikka Pennanen pureutuu hankkeessaan yhdysvaltalaisten asiantuntijoiden esittämiin uhkakuviin Kiinasta ja Japanista kolmena rauhanajan jaksona 1800-luvun lopulta tähän päivään.\n– Hypoteesini on, että uhkakuvat nousevat pinnalle tilanteissa, joissa Kiinan ja Japanin taloudellisen, strategisen ja/tai sotilaallisen vallan katsotaan kasvaneen merkittävästi suhteessa Yhdysvaltoihin ja joissa maiden uskotaan muuttavan globaalia vallan tasapainoa. Uhkakuvat edistävät ilmapiiriä, jossa Kiinan ja Japanin vastaiset asenteet yleistyvät. Seurauksena voi esiintyä syrjintää, häirintää ja jopa väkivaltaa kiinalaista ja japanilaista syntyperää olevia Yhdysvaltain kansalaisia kohtaan, Pennanen varoittaa.\nPennasen mukaan uhkakuvat ruokkivat ja ylläpitävät ulko- ja turvallisuuspoliittista puhetta, jossa Kiina ja Japani nähdään vihollisina – etenkin silloin, kun asiantuntijoiden ääni kuuluu Yhdysvaltojen hallinnossa.\n– Esimerkiksi Peter Navarro, yksi viime vuosien tuotteliaimpia Kiinan uhan puolestapuhujia, toimii parhaillaan Yhdysvaltain presidentin neuvonantajana, Pennanen kertoo.\nUhkakuvat eivät aina välttämättä kerro niinkään Kiinasta ja Japanista kuin yhdysvaltalaisten käsityksistä omasta kansallisesta identiteetistään ja Yhdysvalloista kansainvälisenä toimijana.\n– Kiinalla ja Japanilla on erityinen sija yhdysvaltalaisessa kollektiivisessa muistissa. Ne ovat musteläiskätestejä, joihin yhdysvaltalaiset voivat heijastaa niin unelmiaan kuin pelkojaan. Uhkakuvat Kiinasta ja Japanista ovat muodostaneet perustan vaihtuville viholliskuville, joista tällä hetkellä näkyvin esimerkki on Pohjois-Korea, Pennanen summaa.\nKirjallisuuden ja elokuvien isät kertovat yhteiskunnan arvoista, tarpeista, toiveista ja peloista\nEnglannista Turkuun saapunut Avril Tynan tarkastelee hankkeessaan niitä kulttuurisia tapoja, joilla isiä ja isyyttä on kuvattu ranskankielisessä kirjallisuudessa ja elokuvissa. Ranskan kieltä ja kulttuuria Royal Holloway, University of Londonissa opettaneen Tynanin tavoitteena on selvittää yhteiskunnan ja kulttuurin välisen vuorovaikutuksen mekanismeja yhteiskunnan suurina murroskausina.\n– Tarkastelen elokuvien ja kirjallisuuden isähahmoja ja isyyden kuvastoa rakennelmana, joka ilmentää tekohetken arvoja ja tarpeita – sitä, mikä koetaan yhteiskunnassa tärkeäksi. Isällisten hahmojen kehittyminen ajan kuluessa ilmentää kollektiivisten toiveiden ja pelkojen muutosta, Tynan kuvailee.\nTynan yhdistää tutkimuksessaan kerronnan, kokemuksellisuuden, kulttuurisen muistin ja sukupuolentutkimuksen näkökulmia.\n– Tavoitteeni on luoda uusia näkökulmia erityisesti sotien ja konfliktien seurauksena syntyneen kulttuuriperinnön ymmärtämiseksi, Tynan sanoo.\nTurku Institute for Advanced Studies on humanistisen, kasvatustieteiden, oikeustieteellisen ja yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan sekä Turun kauppakorkeakoulun yhteinen tutkijakollegium, ja se kattaa laajasti tiedekuntien eri tieteenalat ja tutkimusteemat.\n> Kaikki TIAS-tutkijat kollegiumin verkkosivustolla\nTeksti ja kuva: Maria Vasenkari\nLuotu 11.02.2019 | Muokattu 12.02.2019